OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לודוויג פון פלקנהאוזן

לודוויג אלכסנדר פרידריך אוגוסט פיליפ פון פלקנהאוזן (בגרמנית: Ludwig Alexander Friedrich August Philipp Freiherr von Falkenhausen; 13 בספטמבר 1844 – 4 במאי 1936), היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוס ואחר כך על ארמיות בחזית המערבית.

==ביוגרפיה==
===תחילת הקריירה===
פון פלקנהאוזן נולד ב-13 בספטמבר 1844 לפרידריך וילהלם פון פלקנהאוזן שהיה גנרל לוטננט בצבא הפרוסי ולאשתו קתרין לבית רואנט, בגובן שהשתייכה לממלכת פרוסיה. ב-1862 התגייס לצבא הפרוסי ולחם בשורותיו במלחמת שלזוויג השנייה, במלחמת אוסטריה–פרוסיה ובמלחמת פרוסיה צרפת. לאחר מכן מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1895 מונה למנכ"ל משרד המלחמה, בשנת 1897 מונה למפקד דיוויזיית המשמר ה-2, ובשנת 1899 מונה למפקד הקורפוס ה-13 (וירטמברג). בשנת 1902 פרש פון פלקנהאוזן מהצבא, ועבד על מחקרי מדע צבאיים.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון פלקנהאוזן ב-18 באוגוסט 1914 למפקד קורפוס התחלופה שהיה חלק מהארמייה השישית ולחם בחזית המערבית. ב-18 בספטמבר 1914 הפך הקורפוס שבפיקודו לפלגת הארמייה A - פלקנהאוזן, שהגנה באזור לורן, במקום הארמייה השישית שהועברה צפונה. על הצלחתו בקרבות קיבל פון פלקנהאוזן ב-23 באוגוסט 1915 את העיטור פור לה מריט, וב-15 באפריל 1916 קיבל פון פלקנהאוזן תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט. ב-17 באפריל 1916 עבר פון פלקנהאוזן לפקד על מפקדת הגנת החופים, ופיקד עליה עד ה-28 באוגוסט 1916.

ב-28 באוגוסט 1916 מונה פון פלקנהאוזן למפקד הארמייה השישית במקום רופרכט, נסיך הכתר מבוואריה שעבר לפקד על קבוצת הארמיות רופרכט. ב-9 באפריל 1917 הותקפה הארמייה השישית בידי כח בריטי-קנדי משולב בקרב רכס וימי, במהלך קרב אראס. הארמייה בפיקודו של פון פלקנהאוזן ספגה יותר מ-20,000 אבדות ונהדפה מן הרכס, אותו החזיקו הגרמנים קרוב לשלוש שנים, לאחור.

בעקבות הכישלון בקרב רכס וימי, הודח גנרל פון פלקנהאוזן מתפקידו כמפקד הארמייה, ובתחילת מאי 1917 מונה למושל הכללי של בלגיה במקום גנרל מוריץ פון ביסינג, ושימש בתפקיד זה עד לסיום המלחמה.

בנובמבר 1918 לאחר שביתת הנשק, פרש פון פלקנהאוזן משירות צבאי. פון פלקנהאוזן נפטר בגרליץ ב-4 במאי 1936 והוא בן 92 שנים.

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1844
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1936
פלגת הארמייה A (האימפריה הגרמנית)

ימין
פלגת הארמייה A הייתה פלגת ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה בחזית המזרחית.

==היסטוריה==
ב-18 בספטמבר 1914 הוקמה פלגת הארמייה A על בסיס קורפוס התחלופה, בפיקודו של גנרל לודוויג פון פלקנהאוזן. פלגת הארמייה הגנה באזור לורן, במקום הארמייה השישית שהועברה צפונה. ב-17 באפריל 1916 מונה גנרל פון פלקנהאוזן למפקד מפקדת הגנת החופים, ובמקומו מונה למפקד הארמייה גנרל קרל לודוויג ד'אלזה. ב-4 בינואר 1917 פרש גנרל ד'אלזה מהצבא, ובמקומו מונה למפקד הארמייה גנרל ברונו פון מודרה. במהלך שנת 1918 פעלה הארמייה במסגרת קבוצת הארמיות של אלברכט, דוכס וירטמברג. ב-9 ביוני 1918 מונה גנרל פון מודרה למפקד הארמייה הראשונה, ובמקומו מונה למפקד הארמייה ב-6 באוגוסט 1918 גנרל יוהנס פון אבן שפיקד על הארמייה עד לסיום המלחמה.

ב-11 בנובמבר 1918 עם שביתת הנשק, פורקה פלגת הארמייה.

==סדר הכוחות==
===10 בדצמבר 1914===
ב-10 בדצמבר 1914, כללה פלגת הארמייה את היחידות הבאות:
{| class="wikitable" border=0 
! ארמייה
! קורפוס
! דיוויזיה
|-
| ROWSPAN=9 | פלגת הארמייה A
| ROWSPAN=6 | קורפוס התחלופה
| דיוויזיית התחלופה ה-10
|-
| דיוויזיית התחלופה של המשמר
|-
| דיוויזיית התחלופה ה-8
|-
| חטיבת התחלופה ה-61
|-
| דיוויזיית התחלופה הבווארית ה-1
|-
| דיוויזיית התחלופה ה-19
|-
| ROWSPAN=2 | קורפוס המילואים ה-15
| דיוויזיית המילואים ה-30
|-
| דיוויזיית המילואים ה-39
|-
| ROWSPAN=1 | עתודת הארמייה
| חטיבת הלנדווהר ה-2
|}

===30 באוקטובר 1918===
בסוף המלחמה, כללה פלגת הארמייה את היחידות הבאות:
{| class="wikitable" border=0 
! ארמייה
! קורפוס
! דיוויזיה
|-
| ROWSPAN=9 | פלגת הארמייה A
| ROWSPAN=3 | הקורפוס ה-59
| הדיוויזיה ה-96
|-
| דיוויזיית הלנדווהר ה-21
|-
| דיוויזיית המילואים ה-75
|-
| ROWSPAN=2 | הקורפוס ה-7
| חטיבת המילואים ה-82
|-
| הדיוויזיה ה-301
|-
| ROWSPAN=2 | קורפוס המילואים הבווארי ה-15
| דיוויזיית המילואים ה-39
|-
| חטיבת הלנדווהר ה-61
|-
| ROWSPAN=2 | הקורפוס האוסטרו-הונגרי ה-9
| הדיוויזיה האוסטרו-הונגרית ה-37
|-
| דיוויזיית הלנדווהר ה-4
|}

==מפקדים==
* לודוויג פון פלקנהאוזן (17 בספטמבר 1914 - 17 באפריל 1916)
* קרל לודוויג ד'אלזה (17 באפריל 1916 - 4 בינואר 1917)
* ברונו פון מודרה (4 בינואר 1917 - 9 ביוני 1918)
* יוהנס פון אבן (6 באוגוסט 1918 - 11 בנובמבר 1918)

==ראו גם==
* החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.deutsche-kriegsgeschichte.de/kmdost.html Die höchsten Kommandostellen des Heeres.] אתר בגרמנית על צבא גרמניה במלחמת העולם הראשונה

קטגוריה:ארמיות גרמניות במלחמת העולם הראשונה
לותר רנדוליץ

גנרל-אוברסט לותר רנדוליץ (בגרמנית: Lothar Rendulic; 23 באוקטובר 1887 – 17 בינואר 1971) היה מפקד בכיר בוורמאכט במלחמת העולם השנייה, ואחד משלושת האוסטרים היחידים שהועלו לדרגת גנרל-אוברסט. היה ידוע באכזריותו הרבה כלפי פקודיו.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
רנדוליץ נולד ב-23 באוקטובר 1887 בוינר נוישטאדט למשפחה ממוצא קרואטי. אביו לוקאס היה אוברסט בצבא האוסטרו-הונגרי. בשנת 1910 התגייס רנדוליץ לצבא האוסטרו-הונגרי, ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה, שאותה סיים בדרגת האופטמן.

לאחר המלחמה נשאר רנדוליץ בצבא האוסטרי כקצין מטה, תוך שבמקביל השלים לימודי משפטים באוניברסיטת וינה. בהמשך שימש כנספח צבאי בצרפת ובבריטניה, והועלה לדרגת אוברסט. בשנת 1932 הצטרף למפלגה הנאצית, אך בעקבות זאת נבלמה התקדמותו בצבא.

===מלחמת העולם השנייה===
לאחר סיפוח אוסטריה לגרמניה הצטרף רנדוליץ לוורמאכט, ובפלישה לפולין שימש כראש מטה הקורפוס ה-17. ב-15 ביוני 1940 באמצע המערכה על צרפת, מונה רנדוליץ למפקד הדיוויזיה ה-14, שהייתה בעתודת הOKH, וב-6 באוקטובר 1940 מונה למפקד הדיוויזיה ה-52, ופיקד עליה במהלך מבצע ברברוסה כחלק מהקורפוס ה-53 במסגרת הארמייה השנייה, ובמהלך הקרב על מוסקבה פיקד עליה כחלק מהקורפוסים ה-12, ה-43, וה-13 לסירוגין במסגרת הארמייה הרביעית. ב-1 בנובמבר 1942 מונה רנדוליץ למפקד הקורפוס ה-35, שהיה חלק מארמיית הפאנצר השנייה במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ופיקד עליו עד ה-15 באפריל 1943. ב-14 באוגוסט 1943 מונה רנדוליץ למפקד ארמיית הפאנצר השנייה שפעלה כנגד הפרטיזנים בבלקן. ב-25 במאי 1944 פיקד רנדוליץ על מבצע מוטס שיועד ללכוד את טיטו, וכמעט הצליח במשימתו. ב-25 ביוני 1944 הועבר רנדוליץ לסקנדינביה ומונה למפקד הארמייה ההררית ה-20 במקום גנרל אדוארד דיטל שמת, ופיקד עליה במלחמה כנגד הפינים שעברו לצד בעלות הברית, תוך שהוא משאיר אדמה חרוכה מאחוריו. ב-15 בינואר 1945 מונה למפקד קבוצת ארמיות קורלנד, וב-27 בינואר מונה למפקד קבוצת ארמיות צפון. ב-12 במרץ מונה שוב למפקד קבוצת ארמיות קורלנד, וב-5 באפריל מונה למפקד קבוצת ארמיות דרום, שהפכה לקבוצת ארמיות אוסטמארק ב-30 באפריל, והשתתף עימה בקרב על פראג.

ב-7 במאי 1945 נכנע רנדוליץ בראש חייליו לכוח מהקורפוס ה-20 האמריקני שהיה חלק הארמייה השלישית.

===לאחר המלחמה===
לאחר המלחמה נשפט רנדוליץ במשפט בני הערובה על פשעי מלחמה ביוגוסלביה ובפינלנד, וב-19 בפברואר 1948 נדון ל-20 שנות מאסר. בהמשך קוצר מאסרו לעשר שנים, וב-1 בפברואר 1951 הוא שוחרר מהכלא. לאחר שחרורו התגורר רנדוליץ באוסטריה, שם התעסק בפוליטיקה המקומית, וחיבר ספרים.

ב-17 בינואר 1971 מת בעיר פראהאם שבאוסטריה, והוא בן 83.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/R/RendulicL-R.htm לותר רנדוליץ] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מקבלי אות הזהב המפלגתי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1887
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1971
אברהם יוסף אש

רבי אברהם יוסף אש (ה'תקע"ג, 1813 - כ"ה באייר ה'תרמ"ח, 6 במאי 1888) היה רב אורתודוקסי-אמריקאי ממוצא פולני.

==ביוגרפיה==
נולד בסמיאטיץ', פולין. היגר לארצות הברית בשנת 1852 וייסד עם קבוצת חברים בניו יורק את בית המדרש האורתודוקסי הראשון של יוצאי פולין (ברחוב פרל פינת סנטר) שנקרא מאוחר יותר "בית המדרש הגדול". שנים ספורות לאחר מכן (1860) בחרו בני הקהילה רב, הוא התמודד למשרה ונבחר, אף שלא הייתה לו סמיכה לרבנות והיתר הוראה. פרש לזמן קצר בניסיון להתפרנס כסוחר, אך נכשל וחזר לשמש כרב. עם השנים צבר ניסיון כרב, וידע הלכתי סביר שאפשר לו לפסוק בשאלות הלכתיות פשוטות, ובהיעדר סמכות הלכתית גבוהה יותר, הוא קנה לו מעמד של רב ראשי. למרות מעמדו בקהילה, גופים עתירי כח כמו שוחטי וקצבי העיר לא ראו בו סמכות ופסקו לעצמם דרך קבע בשאלות הלכתיות שהתעוררו.

בשנות ה-70 של המאה ה-19 ניהלו נגדו הרבנים יוסף משה אהרנסון ויודל מיטלמן מחלוקת גדולה, מחלוקת זו לא צלחה והם נאלצו לעזוב את הקהילה. למרות זאת לא הייתה הרבנות יציבה בידיו, חוגים אורתודוקסיים ראו בו רב בלתי מספק, והוא לא הצליח להשליט משמעת כוללת על הקהילה ההולכת וגדלה. תנאים אלו הובילו מיד לאחר פטירתו לחיפוש ומינוי "רב כולל" לניו יורק, הרב יעקב יוסף.

בזמנו נוצרו מסילות הרכבת בעיר ניו יורק והגיע רב חדש לארצות הברית וטען שמותר לקנות כרטיסים מערב שבת ולעלות לרכבת בשבת וזאת לפי מה ששמע מרבי יצחק אלחנן ספקטור הרב מקובנא שברוסיה להתיר ופרסם כן בעיתונים, אך הרב אש דחה את הדברים משום מראית העין של חילול שבת בפני ההמון, ולאחר מכן חזר בו הרב מקובנא והורה להחמיר. 
הוביל מחאה כנגד הנוהג שרווח אז לאפשר לרבנים רפורמים לנאום גם בקהילות האורתודוקסיות, מחאה זו החלה בעקבות נאומו של הרב הרפורמי קאופמן קוהלר בבית המדרש החרדי של יוצאי סובאלק ביום שבת 12 ביולי 1884.

הרב אש נפטר בניו יורק בכ"ה באייר ה'תרמ"ח, 6 במאי 1888. מיד לאחר פטירתו הוקמה "אגודת הקהלות באמריקא" והחל תהליך החיפוש אחר רב כולל לניו יורק.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:מהגרים מפולין לארצות הברית
קטגוריה:ניו יורק: רבנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1813
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1888
ארנב כותנה מזרחי

ארנב כותנה מזרחי
ארנב כותנה מזרחי (שם מדעי: Sylvilagus floridanus) הוא מין של ארנב החי באמריקה הצפונית, המרכזית והדרומית. הוא בין הארנביים הנפוצים ביבשות אלה וכמו ששמו מציין הוא חי במזרח אמריקה, אף על פי שנמצא גם באורגון, וושינגטון וקולומביה הבריטית ודרומה משם בניו מקסיקו ובאריזונה המערביים. הוא נפוץ באיים הקריביים ובצפונה של דרום אמריקה בקולומביה וונצואלה.

בשל תפוצתו הגדולה הוא מסתגל למגוון של בתי גידול שונים מהרים מושלגים, מדבריות חול, ביצות ויערות גשם. אזורי הגידול העיקריים שלו הם ערבות עשבים או שיחים נמוכים ולעיתים גם ביצות, אבל באופן כללי הוא נמנע מחיים במעבה היערות, שם קשה למצוא מזון וקשה לאתר טורפים ולברוח מהם במהירות כמו באחו ובערבה. בערבה גם יש הרבה עשבים ושיחים שונים שהם עיקרי מזונם של הארנבים. אלו מינים טריטוריאליים והם חיים בנחלות שמשתנות לפי בית הגידול וכמות המזון מחצי דונם ל-4 דונמים. בדרום-מערב השטחים גדולים יותר ויש חפיפות של זכרים בטריטוריות של נקבות ולהפך.

==תיאור==
גודל הארנבים הוא גודל בינוני לארנב של 36–48 ס"מ ומשקלם 800–2,000 גרם ואף יותר. צבע הפרווה חום-אדמדם או חום-אפור ולפרטים הצפוניים הפרווה משנה צבע קצת לאפור יותר בחורף. הפנים חומות עם כתם לבן על המצח ובעלי עיניים ואוזניים גדולות שעוזרות בזיהוי טורפים.

הם ניזונים בעיקר מצמחים אך נמצא שהם אוכלים גם פרוקי רגליים. מסוגי העשבים שהם נוהגים לאכול: Digitaria, הפרח Stellaria media, תלתן, איטן, לחך, סיסנית האחו (Poa pratensis) והעשבים Poa compressa, Elymus repens, Agrostis, Ambrosia psilostachya, Solidago ו-Taraxacum. כמו רוב הארנביים הם אוכלים בשדה, מפרישים את הצואה, ואוכלים אותה כדי להפיק יותר חומרים מזינים מהמזון.

אורח החיים של הארנבים הוא דריכות מתמדת לכל סכנה ובריחה מהירה כשהם רואים אותה, ויש להם הרבה סכנות. יש להם מגוון טורפים כמו: פומה, שונר צפוני, זאב אפור, זאב ערבות, דובים, שועלים, סמורים, גיריות, כלבים וחתולים מבויתים, וכן עופות דורסים כמו עיט זהוב, נץ גדול ואוח וירג'יניה. את הקטנים יכולים לטרוף גם אופוסומים, ינשופים ונחשים.

בנוסף הם קורבן להתקפות של חרקים וטפילים שונים ותולעים נמטודות שמעבירים להם מחלות בגופם. הם נהרגים גם מטולרמיה והרבה פרטים גם נדרסים בכבישים. למעשה אחוז הארנבים שמגיעים לבגרות בשנה ראשונה הוא רק 20%.

למרות כל אלה הם אינם נמצאים בסכנת הכחדה בטבע.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ואל אסף אלן
קטגוריה:ארנביים
קטגוריה:מקסיקו: יונקים
קטגוריה:אקוודור: יונקים
קטגוריה:פנמה: יונקים
קטגוריה:גואטמלה: יונקים
קטגוריה:האיטי: יונקים
קטגוריה:ג'מייקה: יונקים
קטגוריה:אל סלוודור: יונקים
קטגוריה:הונדורס: יונקים
קטגוריה:ונצואלה: יונקים
קטגוריה:בליז: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1890
קטגוריה:בעלי חיים בדרום-מזרח ארצות הברית
קטגוריה:קנדה: יונקים
קטגוריה:קולומביה: יונקים
לוטרה נאוטרופית

לוטרה נאוטרופית (שם מדעי: Lontra longicaudis) היא מין של לוטרה החיה בטבע בביצות ונהרות באמריקה הדרומית והמרכזית וגם בטרינידד והיא קרובת משפחתה של הלוטרה הצפון האמריקאית. 

== מאפיינים ==
לוטרה נאוטרופית חיה במגוון בתי גידול - מנהרות זורמים, לביצות, יערות נשירים וטרופיים ואף לאזורי מליחה ובאופן כללי מקיפות את האזור הנאוטרופי - מקור שמה.

אורכה נע בין 90 ל-150 ס"מ ומשקלה 5-15 ק"ג. כרוב הלוטרות הם בעלת פרווה קצרה, אפרפרה-חומה וכן רגליים ארוכות בעלות קרומי שחייה וזנב גדול וארוך העוזר לה לנוע במים. יש להם אוזניים קטנות ולסת קצרה עם שיניים חדות. הזכרים גדולים מהנקבות במעט ושני הזוויגים חיים יחד רוב הזמן.

הם טורפים מיומנים הצדים טרף מיימי ובעיקר דגים (המהווים 67% מהתזונה) וסרטנים (28% מהתזונה) ולעיתים הם תופסים את השלל שציידים דגו. הם יצודו גם יונקים קטנים, רכיכות, צפרדעים וזוחלים קטנים שהם ימצאו ובעונה היבשה שהדגים מועטים הם מתבססים על חיות יבשתיות. הפרטים שחיים ליד הים צדים יותר סרטנים מדגים.

==תת-מינים==
*Lontra longicaudis annectens
*Lontra longicaudis colombiana
*Lontra longicaudis enudris
*Lontra longicaudis incarum
*Lontra longicaudis longicaudis
*Lontra longicaudis raferrous

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1818
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי איגנס פון אולפרס
קטגוריה:לוטרות
קטגוריה:אקוודור: יונקים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:פרגוואי: יונקים
קטגוריה:אורוגוואי: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים בביצות אמריקה הדרומית
קטגוריה:פאונת מים מתוקים באמריקה המרכזית
קטגוריה:פאונת מים מתוקים באמריקה הדרומית
לוטרה דרום-אמריקנית

לוטרה דרום-אמריקנית (שם מדעי: Lontra provocax) היא מין של לוטרה החיה באמריקה הדרומית והיא נמצאת בסכנת הכחדה בטבע. תפוצתה בטבע בצ'ילה וארגנטינה והיא חיה במים מתוקים כמו גם בתוך הים בחופי אמריקה הדרומית. בתי הגידול שלה הם נהרות, אגמים, חופי ים ויערות לא צפופים.

== מאפיינים ==
אורכה של הלוטרה עד 70 ס"מ והזנב באורך של 40 ס"מ. משקלה מגיע ל-5–10 ק"ג ופרוותה חומה כהה בחלק העליון וכתומה מעט מלמטה. היא מאוד נדירה בטבע כתוצאה מציד, פגיעה בבית הגידול וזיהום. בנוסף האוכלוסיות מבודדות זו מזו כתוצאה מבניית כבישים מהירים בתחומי מחיתן. ציד הלוטרה היה חוקי בעבר אך כיום הוא אסור בארגנטינה וצ'ילה.

הנקבות והצעירים חיים במשפחה של כמה לוטרות. הזכרים נוהגים לחיות בבדידות ומגיעים רק בעונת הרבייה למפגש עם הנקבות. הנקבה ממליטה 1–4 גורים ומטפלת בהם עד לבגרותם.

כמו רוב הלוטרות, לוטרה זו ניזונה בעיקר מדגים, וכן סרטנים, צפרדעים, עופות ויונקים קטנים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אולדפילד תומאס
קטגוריה:לוטרות
קטגוריה:ארגנטינה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1908
חתולים קטנים

פומה בפלורידה]]
גור של [[שונר צפוני]]
[[אוצלוטים]]
[[סרוואל]]
[[חתול הבית]]
חתולים קטנים (שם מדעי: Felinae) היא תת-משפחה של משפחת החתוליים. למעשה קבוצה זו אינה מובחנת וכוללת את רוב החתולים שאינם שייכים לחתולים הגדולים - הסוגים פנתר, נמר ערפילי ולעיתים גם הברדלס.

חתולים אלה הם קטנים בהרבה מקרוביהם ואינם מסוגלים לשאוג אלא רק לגרגר או לרטון. למרות שמם הם אינם דווקא יצורים קטנים - הגדולים מכל חברי הקבוצה הם מינים בסוג פומה היכולים להגיע למשקל 120 קילוגרם - גדולים גם ממינים של חתולים גדולים מסוימים.

==סוגי ומיני החתולים הקטנים==
* סוג חתול (Felis) 
**מין חתול בר אפריקני (Felis lybica) 
**מין חתול הבית (Felis catus) 
**מין חתול בר אירופי (Felis silvestris) 
**מין חתול חולות (Felis margarita) 
**מין חתול ביצות (Felis chaus) 
**מין חתול שחור-רגל (Felis nigripes) 
**מין חתול מדבר סיני (Felis bieti) 
*סוג ומין יחיד חתול פאלאס (Otocolobus manul)
*סוג חתול זהוב (Catopuma) 
**מין חתול זהוב אסייתי (Catopuma temmincki)
**מין חתול זהוב בורנאי (Catopuma badia) 
*סוג חתול נמרי (Prionailurus) 
**מין חתול נמרי בנגלי (Prionailurus bengalensis) 
**מין חתול דגים נמרי (Prionailurus viverrinus) 
**מין חתול נמרי שטוח-ראש (Prionailurus planiceps) 
**מין חתול נמרי כהה (Prionailurus rubiginosus)
**מין חתול נמרי סונדי (Prionailurus javanensis)
*סוג שונר (Lynx) 
**מין שונר צפוני (Lynx lynx) 
**מין שונר קנדי (Lynx canadensis) 
**מין שונר איברי (Lynx pardinus) 
**מין שונר מצוי (Lynx rufus) 
*סוג קרקל (Caracal)
**מין קרקל (Caracal caracal)
**מין חתול זהוב אפריקני (Caracal aurata)
*סוג ומין יחיד סרוול (Leptailurus serval)
*סוג נמרון (Leopardus) 
**מין אוצלוט (Leopardus pardalis) 
**מין נמרון מרגיי (Leopardus wiedii) 
**מין נמרון מנוקד (Leopardus tigrinus) 
**מין נמרון קולוקולו (Leopardus colocolo)
**מין נמרון פנטנל (Leopardus braccatus)
**מין נמרון הפמפס (Leopardus pajeros)
**מין נמרון ג'ופרי (Leopardus geoffroyi)
**מין חתול קודקוד (Leopardus guigna)
**מין נמרון האנדים (Leopardus jacobita)
**מין נמרון דרומי (Leopardus guttulus)
*סוג פומה
**מין פומת ההרים (Puma concolor)
**מין יגוארונדי (Puma yaguaroundi) 
*סוג ברדלס (Acinonyx)
*סוג ומין יחיד חתול שיש (Pardofelis marmorata)

סוגים נכחדים:
* אסיליפליס (Asilifelis) 	
* דיאמנטופליס (Diamantofelis) 
* קאטפליס (Katifelis)
* לפטופליס (Leptofelis)
* ברדלס אמריקני (Miracinonyx)
* נאמפליס (Namafelis)
* פרטיופליס (Pratifelis)
* פריסטיפליס (Pristifelis)
* סיבפנתר (Sivapanthera)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1817
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גוטהלד פישר פון ולדהיים
*
קטגוריה:תת-משפחות בעלי חיים
פלאפל אטומי

פלאפל אטומי הוא סרט קומדיה ישראלי של הבמאי והתסריטאי דרור שאול שצולם בשנת 2015. הסרט עוסק בשתי נערות, ישראלית ואיראנית שמנסות למנוע שואה גרעינית ומלחמה במזרח התיכון. את הסרט הפיקו דרור שאול, משה אדרי ולאון אדרי. הסרט יצא לאקרנים בישראל ב-10 בספטמבר 2015.

הסרט הוא קופרודוקציה ישראלית-גרמנית-ניו זילנדית. במקור התכנון היה לבצע את הסרט גם בהשתתפות איראנית ואף לגייס כסף איראני ולצלם באיראן חלקים מהסרט. מפיקי הסרט יצרו קשר עם מפיקים איראנים שהיו מעוניינים בשיתוף הפעולה, אך הדבר נודע למשמרות המהפכה, והתוכנית לא יצאה לפועל.

== עלילה ==
ישראל משיגה מודיעין שמשמרות המהפכה מתכננים לשגר פצצת אטום לעבר למדינת ישראל. ובתגובה לכך ישראל מתכננת מכה ראשונה באמצעות טילי יריחו משולבים בראשי קרב גרעיני.
המבצע מוקפא בעקבות משלחת פתע של האו"ם אשר מגיעה לישראל לבקר בכור הגרעיני בדימונה. במשלחת נמצא "אולי" (אוליבר) - פקח גרמני בעל אלרגיה ייחודית לאורניום. הצבא מנסה להסתיר את המבצע הקרב מהמשלחת ולהטיסם חזרה.
העלילה מסתבכת כאשר אולי מתאהב במימי, בעלת דוכן פלאפל הפועלת בסמוך לכור, ונשאר בישראל.

במקביל נופר, בתה של מימי, בעקבות עבודת שורשים, מתחילה להתכתב עם שארארה - ראפרית איראנית מתחילה ובתו של עובד הכור בנתנז. לאחר שנופר נחשפת למבצע הישראלי - הן משתפות פעולה אחת עם השנייה במטרה למנוע מלחמה גרעינית בין איראן לישראל.
הסרט נגמר כאשר במהלך שידור חי בטלוויזיה שר הביטחון של ישראל משוחח עם מפקד משמר המהפכה בפרסית ואלו מסכמים על הודנה. מיד עם סיום השידור שני הצדדים מעידים כי אינם סומכים על הצד השני, לוחצים על כפתור השיגור, אך זה אינו פועל.

== שחקנים ==
* שי אביבי
* יוסי מרשק
* זהר שטראוס
* מלי לוי
* מיכל טרבס
* עידן כרמלי
* אלכסנדר פהלינג
* טארה מלטר
* אראש סרהאדי
* עמי סמולרצ'יק
* נמרוד הוכנברג
* יונתן צ'רצ'י
* אייל רוזלס
* נפתלי אלטר

== קידום מכירות ==
במסגרת קידום המכירות שבוצע לסרט, הוצב שלט על מבנה בסמוך לכיכר רבין בתל אביב עם הכיתוב: "כאן תיפתח בקרוב שגרירות איראן בישראל", בתחילה היו כאלה שסברו כי מדובר במחאה על הסכם הגרעין עם איראן. הדבר סוקר בעיתונות הבינלאומית, כולל באתר החדשות אל-ערביה.

== קישורים חיצוניים ==

ביקורות:
* 
* 
* 
* 
* 
* יעל שוב, [https://timeout.co.il/פלאפל-אטומי-ביקורת/ "פלאפל אטומי": סרט בעל הומור וולגרי, לעיתים רחוקות קולע], באתר Time Out תל אביב, 10 בספטמבר 2015

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים
קטגוריה:צה"ל בקולנוע
קטגוריה:פלאפל בתרבות
קטגוריה:סרטים העוסקים בסכסוך הישראלי-ערבי
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2015
ברברה מיקולסקי

ברברה אן מיקולסקי (באנגלית: Barbara Ann Mikulski; נולדה ב-20 ביולי 1936) היא פוליטיקאית אמריקאית מהמפלגה הדמוקרטית, שכיהנה כסנאטורית המייצגת את מדינת מרילנד מ-1987 עד 2017, עת הוחלפה בכריס ואן הולן.

==ביוגרפיה==
מיקולסקי נולדה בבולטימור שבמרילנד למשפחה ממוצא פולני. את תחילת דרכה בפוליטיקה התחילה בשנת 1971 כחברת מועצת העיר של בולטימור. לפני כהונתה בסנאט שירתה במשך 10 שנים בבית הנבחרים, וייצגה את המחוז השלישי של מרילנד. היא הודיעה על כוונתה לפרוש מן הסנאט בינואר 2017 עם התפזרות הקונגרס ה-114.

לאחר פטירתו של הסנאטור דניאל אינווי בדצמבר 2012, ישבה מיקולסקי עד ינואר 2015 בראשות ועדת ההקצבות של הסנאט של ארצות הברית, הוועדה הגדולה ביותר בסנאט. היא חברת הסנאט הראשונה ממרילנד והאישה הראשונה שעמדה בראש הוועדה.

ב-2015 עוטרה במדליית החירות הנשיאותית מנשיא ארצות הברית ברק אובמה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברות היכל התהילה הלאומי לנשים
קטגוריה:סנאטוריות חברות המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:בולטימור: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לויולה מרילנד
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מרילנד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מרילנד
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:מקבלות מדליית החירות הנשיאותית
קטגוריה:מקבלי מדליית החירות הנשיאותית
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא פולני
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פולני
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1936
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1936
קרל לודוויג ד'אלזה

קרל לודוויג ד'אלזה (בגרמנית: Karl Ludwig d'Elsa; 1 בנובמבר 1849 – 20 ביולי 1922), היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוס ואחר כך על פלגת ארמייה בחזית המערבית.

==ביוגרפיה==
===תחילת הקריירה===
ד'אלזה נולד ב-1 בנובמבר 1849 ללודוויג פרדיננד שהיה אוברסט לוטננט בצבא הסקסוני ולהוברטה לואיזה לבית פון ברנדנשטיין, בדרזדן שהשתייכה לממלכת סקסוניה. ב-1870 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי ולחם בשורותיו במלחמת פרוסיה צרפת. לאחר מכן מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1904 מונה למפקד הדיוויזיה ה-24 (הסקסונית ה-2), ובשנת 1910 מונה למפקד הקורפוס ה-12 (הסקסוני ה-1).

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה ד'אלזה מפקד הקורפוס ה-12 שהיה חלק מהארמייה השלישית ולחם בחזית המערבית. ונטל חלק בקרבות במערכה על הגבולות, לרבות קרב שרלרואה, וכן השתתף בקרב על המארן. ב-17 באפריל 1916 מונה ד'אלזה למפקד פלגת הארמייה A - פלקנהאוזן במקום גנרל לודוויג פון פלקנהאוזן שעבר לפקד על מפקדת הגנת החופים. על הצלחתו בקרבות קיבל ד'אלזה ב-1 בספטמבר 1916 את העיטור פור לה מריט. ב-4 בינואר 1917 פרש ד'אלזה משירות פעיל, והוחזק ברשימת קציני המילואים.

לאחר שביתת הנשק בנובמבר 1918, רצו בעלות הברית להעמיד את ד'אלזה לדין על פשעי מלחמה שביצעו כוחותיו באוגוסט 1914. ב-21 בינואר 1920 פרש ד'אלזה מהצבא, וכיהן כנשיא אגודת ותיקי המלחמה הסקסונית.

ד'אלזה נפטר בלביכאו ב-20 ביולי 1922 והוא בן 72 שנים.

==עיטורים==
* הצלב הגדול של מסדר הצטיינות של סקסוניה
* הצלב הגדול של מסדר אלברט עם חרבות על טבעות
* צלב השירות הסקסוני המלכותי
* מסדר ההצטיינות הצבאית של בוואריה דרגה ראשונה
* קצין בכיר במסדר ליאופולד הבלגי
* מפקד במסדר השמש העולה
* מפקד של מסדר האוצר הקדוש
* מסדר הכתר דרגה שנייה
* הצלב הגדול של מסדר פרנץ יוזף
* הצלב הגדול של מסדר העיט האדום
* מסדר הכתר הפרוסי דרגה ראשונה
* צלב הברזל (1870) דרגה שנייה
* צלב הכבוד (נסיכות רויס הצעירה)
* הצלב הגדול של מסדר בית הבז הלבן
* הצלב הגדול של מסדר בית סקסה-ארנסטין
* מסדר הכתר של תאילנד דרגה שנייה
* צלב ההצטיינות הצבאית הספרדי דרגה רביעית
* מפקד מסדר הכתר של וירטמברג עם כוכבים
* מפקד המסדר הצבאי של סנט היינריך דרגה שנייה
* פור לה מריט

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1849
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1922
דון קוהלר

דונלד א. קוהלר (1 בספטמבר 1925 - 26 בפברואר 1981) היה אחד מבין 17 איש שהוכרו בהיסטוריה הרפואית כבעלי גובה של מעל 2.44 מטר. החזיק בתואר "האיש הגבוה ביותר בעולם" משנת 1969 ועד למותו בשנת 1981. בשיאו, גובהו עמד על קרוב ל-2.5 מטרים עקב מחלת האקרומגליה ממנה סבל.

==ביוגרפיה==

נולד בדנטון במדינת מונטנה, ארצות הברית. לקוהלר הייתה אחות תאומה והם היו ילדים להורים בעלי גובה בתחום הנורמה, גובהה של אימם היה 1.78 מטר ושל אביהם 1.88 מטר. קצב גדילתו החל להאיץ כאשר היה בגיל עשר. ספר השיאים של גינס אישר ששיא גובהו היה 2.49 מטר בעמידה. אחותו התאומה הייתה בגובה של 1.75 מטר בלבד, כלומר היה הפרש של 74 סנטימטרים שהפריד ביניהם ועל כן הם "התאומים בעלי הפרש הגבהים הגדול ביותר" על פי ספר גינס.

בצעירותו, קוהלר חי עם משפחתו בעיירה המכונה "צפון שיקגו" ולמד בבית ספר תיכון רגיל. אייב ספרסטיין, מאמנה של קבוצת הכדורסל הארלם גלובטרוטרס הציע לו להצטרף לקבוצתו אך הוא דחה את ההצעה. במקום להפוך לשחקן כדורסל, התפרנס כאיש מכירות עבור חברת מכשירי הרמה. משרה זו הצילה אותו "מלהצטרף למופע מוזרויות".

בשנות חייו האחרונות החל לסבול מעקשת, מחלה הגורמת לעמוד השדרה להתעקם ולהתעקל. קוהלר נפטר בשנת 1981 בשיקגו מדום לב. במותו היה בן 55 וגובהו 2.39 מטר.

קטגוריה:שיאני גינס אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1925

קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1981
אפי שריר

אפרים "אפי" שריר (נולד ב-21 בדצמבר 1951) הוא צלם ישראלי. כצלם עיתונות צילם אירועים היסטוריים. כיום, צלם "ידיעות אחרונות" בצפון וצלם טבע.

== קריירה ==
בשנת 1984 החל לעבוד כצלם בסוכנות יפפ"א (IPPA). משנת 1988 מועסק כצלם מטעם עיתון ידיעות אחרונות.<ref></ref> עבד כצלם ידיעות אחרונות בבאר- שבע, תל אביב, ירושלים. התמקם סופית בצפון ( גליל, גולן ועמקים) בשנת 2000.

במהלך עבודתו כצלם צילם עבור גופי תקשורת אירועים היסטוריים בהיסטוריה של מדינת ישראל כדוגמת האינתיפאדה הראשונה, משפט דמיאניוק,<ref></ref> שהות צה"ל בלבנון, ההתנתקות<ref name=":0"></ref>, מלחמת לבנון השנייה<ref name=":0" />, השרפה בכרמל<ref name=":0" /> וכן אירועים חדשותיים ואישיים.
<ref></ref>

אחת מתמונותיו המפורסמות היא תמונת עמיר פרץ צופה דרך משקפת סגורה. במהלך השנים תבע שריר מספר גופי תקשורת שהשתמשו בתמונה ללא מתן קרדיט. בתביעות אלה זכה במעל 26,000 שקל.

שריר מתגורר בקיבוץ שמיר ומצלם עבור ידיעות אחרונות ו-ynet. נוסף על כך, הוא מלמד צילום ומעביר סיורים וסדנאות צילום קבוצתיות בנושאים שונים.

==תערוכות בהן הוצגו צילומיו==
* "צלמים נגד היד החזקה, הפגנת צילומים", קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות, תל אביב, פברואר 1988.<ref></ref>
* "לבנון יוני 1982 – מאי 2000" - המשכן לאמנויות הבמה, תל אביב, אפריל-מאי 2010.<ref></ref>
* "עשור להתנתקות" – תערוכת צילומים של צלמי עיתון "ידיעות אחרונות", מתחם התחנה הראשונה, ירושלים, יולי 2015.

==מתמונותיו==
<gallery mode="nolines" widths="160" heights="220">
Rafael Eitan Working in his carpenter workshop in Tel Adashim, 1984 Dan Hadani Archive.jpg|alt=|מנהיג מפלגת צומת, הרמטכ"ל לשעבר רפאל איתן בסדנת הנגרות שלו בתל עדשים, יוני 1984
An IDF check-up position at Dor in the Tzor area, 1985 Dan Hadani Archive.jpg|alt=|חייל במחסום ביקורת של צה"ל באזור צור בלבנון, פברואר 1985
Natan Sheranski at the Western Wall after his release from the Soviet Union, 1986 Dan Hadani Archive.jpg|alt=|אסיר ציון נתן שרנסקי חוגג עם המוני ישראלים בכותל המערבי לאחר שחרורו מברית המועצות, פברואר 1986
PM Itzhak Shamir visiting the Gaza Strip, 1987 Dan Hadani Archive.jpg|alt=|ראש הממשלה יצחק שמיר (במרכז), מפקד פיקוד הדרום האלוף יצחק מרדכי (מימין) ומתאם פעולות הממשלה בשטחים שמואל גורן (ביניהם) מסיירים ברצועת עזה, יוני 1987
Intifada in Gaza Strip, 1987 II Dan Hadani Archive.jpg|alt=|ילד פלסטיני אוחז אבן בעימות עם כוחות צה"ל ברצועת עזה, תחילת האינתיפאדה הראשונה, דצמבר 1987
Intifada in Gaza Strip, 1987 III Dan Hadani Archive.jpg|alt=|עימותים בין פלסטינים לכוחות צה"ל בתחילת האינתיפאדה הראשונה, דצמבר 1987
Trial of John Demjanjuk in Jerusalem, 1987 Dan Hadani Archive.jpg|alt=|ג'ון איוון דמיאניוק בפתיחת משפטו בבית המשפט המחוזי בירושלים, פברואר 1987
The Knesset holding the Un Trust debate at the Knesset, 1990 Dan Hadani Archive.jpg|alt=|שמעון פרס ויצחק רבין בהצבעת אי אמון במליאת הכנסת, שכונתה "התרגיל המסריח", מרץ 1990
</gallery>

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צלמי טבע ישראלים
קטגוריה:צלמי עיתונות ישראלים
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:שמיר (קיבוץ): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
Tom Clancy's The Division

Tom Clancy's The Division הוא משחק פעולה-תפקידים רב משתתפים מגוף שלישי המתרחש בעולם פתוח עם אלמנטים ממשחקי הישרדות שפותח על ידי Ubisoft Massive ומופץ על ידי יוביסופט. המשחק יצא לפלטפורמות ה-Microsoft Windows, ה-PlayStation 4 וה-Xbox One ב-8 במרץ 2016. המשחק הוכרז ב-E3 בתערוכה בשנת 2013, שם הוצג המשחק לראשונה בסרטון גיימפליי באורך 7 דקות.

== עלילת המשחק ==
במהלך אירועי הבלאק פריידיי הופץ זן של אבעבועות שחורות על גבי שטרות הדולרים בניו יורק. מנהטן נכנסה להסגר צבאי מחשש להתפרצות המגפה. לאחר שמצב חירום הוכרז, ממשל ארצות הברית הפעיל יחידה של סוכנים רדומים במנהטן כדי לרסן את הכאוס.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:משחקי תפקידים מרובי-משתתפים אונליין
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2016
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף שלישי)
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בשוודיה
קטגוריה:נשק ביולוגי בתרבות
קטגוריה:משחקי וידאו מרובי משתתפים
בנימין זאב בכר

תמונה
הרב בנימין זאב בַּכָרָךְ ובלועזית בכר (בגרמנית: Wilhelm Bacher, בהונגרית: Bacher Vilmos; 12 בינואר 1850 – בודפשט 25 בדצמבר 1913) היה מזרחן ובלשן איש חכמת ישראל בהונגריה.

== ביוגרפיה ==
נולד בלִיפְּטו-סנט-מיקלוש בהונגריה (כיום בסלובקיה) למשורר שמעון בכרך, מאחרוני תנועת ההשכלה בהונגריה וסופר עברי חשוב. היה צאצא לרב יאיר חיים בכרך, בעל ספר "חוות יאיר". לצד חינוך מסורתי סיים גימנסיה לותרנית בפרשבורג. ב-1867 התחיל ללמוד פילוסופיה ושפות המזרח באוניברסיטת בודפשט, ושמע הרצאות על התלמוד משמואל ליב בריל. ב-1868 עבר לאוניברסיטת ברסלאו והמשיך ללמוד פילוסופיה ופילולוגיה, ובמקביל המשיך בלימודי יהדות בבית המדרש לרבנים בברסלאו. כיהן תקופה קצרה כרבה של סגד.

ביולי 1877 הוא מונה על ידי ממשלת הונגריה יחד עם משה בלוך ודוד קויפמן לפרופסור בבית המדרש לרבנים בבודפשט ולימד תנ"ך והיסטוריה יהודית. החל מ-1907 לימד תלמוד והלכה. ב-1885 מינתה קהילת פשט את בכר למנהל התלמוד-תורה, בו לימד, בין היתר, עם מיקשה וייס ודוד שיין. בנימין בכר היה סופר פורה ופרסם למעלה מ-750 חיבורים. כתב ערכים באנציקלופדיות שונות, והיה מהתורמים העיקריים לאנציקלופדיה היהודית. מרבית חיבוריו נכתבו בגרמנית או הונגרית, ולבקשת חיים נחמן ביאליק, תורגמו רבים מהם לעברית על ידי אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ'.

==מכתביו==
* אגדת אמוראי בבל, שטרסבורג 1878
* אגדת התנאים. תורגם מגרמנית על ידי א"ז רבינוביץ. ברלין תרפ"ב.
* תולדות המשורר נזאמי וספריו, לייפציג 1872
* ר' אברהם בן עזרא המדקדק. תורגם מגרמנית על ידי א"ז רבינוביץ. תל אביב תרצ"א.
* תולדות חיי רבי יונה ג'נאח וספריו, לייפציג 1885
* נצני הדקדוק: חקירה היסטורית בקדמוניות הדקדוק העברי. תורגם מגרמנית על ידי א"ז רבינוביץ. הוצאת קדם ירושלים תש"ל.
* הרמב"ם פרשן המקרא. תורגם מגרמנית על ידי א"ז רבינוביץ. הוצאות דפוס אחדות תל אביב תרצ"ב.
* אגדת אמוראי ארץ ישראל (7 חלקים). תורגם מגרמנית על ידי א"ז רבינוביץ. הוצאת דביר הושלם בתל אביב תרצ"ח.
* ערכי מדרש חלק ראשון, תנאים. חלק שני, אמוראים. תורגם מגרמנית על ידי א"ז רבינוביץ. הוצאת דפוס אחדות תל אביב תרפ"ג.

==לקריאה נוספת==
* משה ריינעס, דור וחכמיו : לחקר תולדות ספרות ישראל וגדולי סופריה בדור הזה. חלק א. קראקא, תר"ן. עמ' 41–49.
* 
* ישראל יעקב דינסטאג, "בנימין זאב בכר בתור חוקר הרמב"ם", סיני נה (א-ו), תשכ"ד, עמ' סה–פב

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חכמת ישראל: אישים
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:אנציקלופדיסטים יהודים
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בברסלאו
קטגוריה:חוקרי ספרות חז"ל
קטגוריה:ילידי 1850
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1913
קטגוריה:סגל בית המדרש לרבנים בבודפשט
מקסימיליאן פון לאפרט

מקסימיליאן פון לאפרט (בגרמנית: Maximilian von Laffert; 10 במאי 1855 – 20 ביולי 1917), היה גנרל גרמני שפיקד על קורפוס במלחמת העולם הראשונה.

==ביוגרפיה==
===תחילת הקריירה===
פון לאפרט נולד בלינדאו ב-10 במאי 1855 לאביו קרל פון לאפרט שהיה אחראי על המכס ולאשתו קלרה לבית פון דר ונזה. בשנת 1871 התגייס פון לאפרט לצבא הגרמני הקיסרי, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1908 מונה למפקד הדיוויזיה ה-40 (הסקסונית ה-4), ובשנת 1913 מונה למפקד הקורפוס ה-19 (הסקסוני ה-2).

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון לאפרט מפקד הקורפוס ה-19 (הסקסוני ה-2) שהיה חלק מהארמייה השלישית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרבות במערכה על הגבולות, לרבות קרב שרלרואה, וכן השתתף בקרב על המארן. באוקטובר 1914 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית, ולחם עימה במרוץ אל הים ובקרב איפר הראשון. ב-1 בספטמבר 1916 קיבל פון לאפרט את העיטור פור לה מריט על הצלחתו בקרבות.

ב-20 ביולי 1917 מת פון לאפרט בפרנקפורט מהתקף לב פתאומי.

==עיטורים==
* פור לה מריט
* מסדר הכתר
* מסדר העיט אדום
* צלב הברזל

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

* [http://home.comcast.net/~jcviser/aka/laffert.htm Biografische Webseite mit Foto] בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר הבז הלבן
קטגוריה:מעוטרי עיטור פרידריך
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1855
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1917
50 התורמים הגדולים ליורוליג

50 התורמים הגדולים ליורוליג (באנגלית: Greatest Euroleague Contributors 50) היא רשימה הכוללת 35 שחקנים, 10 מאמנים ו-5 שופטים אשר תרמו להתפתחות ליגת היורוליג ולשגשוגה. רשימת התורמים הורכבה בשנת 2008, לרגל חגיגות 50 השנים להיווסדות "גביע אירופה לאלופות", שהפך מאוחר יותר לליגת היורוליג. הנבחרים לרשימה, אשר הוכרזו ב-3 בפברואר 2008 בעיר מדריד, נבחרו מתוך רשימת מועמדים שכללה 105 שחקנים, 20 מאמנים ו-12 שופטים בסך הכול.

מהזווית הישראלית, ניתן לציין את השחקן מיקי ברקוביץ' והמאמן פיני גרשון שנבחרו לרשימת התורמים, וכן את השחקנים טל ברודי, מוטי ארואסטי ודורון ג'מצ'י והמאמן רלף קליין אשר נכללו ברשימת המועמדים אך לא נבחרו לרשימה הסופית.

==35 השחקנים הנבחרים לפי מדינה==
[[דיאן בודירוגה]]
[[דראז'ן פטרוביץ']]
[[דינו ראדג'ה וטוני קוקוץ']]
[[ארווידאס סאבוניס]]
*ארצות הברית:
**וולט זרביאק (1967–1984)
**בוב מורס (1968–1986)
**בוב מקאדו (1969–1993)
**מייק ד'אנטוני (1969–1990)
**אנתוני פארקר (1993–2012)
*ספרד:
**אמיליאנו רודריגס (1958–1973)
**קליפורד לויק (1958–1978)
**ויין בראבנדר (1965–1985)
**חואן אנטוניו קורבלאן (1971–1991)
**חואן אנטוניו סן אפיפניו (1976–1995)
*סרביה:
**רדיבוי קוראץ' (1953–1969)
**ולאדה דיבאץ (1985–2005)
**אלכסנדר ג'ורג'ביץ' (1985–2005)
**פרדראג דנילוביץ' (1987–2000)
**דיאן בודירוגה (1990–2007)
*איטליה:
**אלדו אוסולה (1962–1980)
**דינו מנגין (1966–1994)
**פיירלואיג'י מרזוראטי (1970–1991, 2006)
**אנטונלו ריבה (1977–2002)
*יוון:
**ניקוס גאליס (1975–1995)
**פנאיוטיס יאנאקיס (1976–1996)
**פרגיסקוס אלברטיס (1990–2009)
**תיאו פאפאלוקאס (1995–2014)
*קרואטיה:
**קרשימיר צ'וסיץ' (1964–1983)
**דראז'ן פטרוביץ' (1979–1993)
**דינו ראדג'ה (1984–2003)
**טוני קוקוץ' (1985–2006)
*בוסניה והרצגובינה:
**מירזה דליבאשיץ' (1972–1983)
**דראז'ן דליפאגיץ' (1971–1991)
*ליטא:
**ארווידאס סאבוניס (1981–2005)
**שארונאס יאסיקביצ'יוס (1994–2014)
*ארגנטינה:
**מאנו ג'ינובילי (1996–2018)
*ישראל:
**מיקי ברקוביץ' (1971–1995)
*מקסיקו:
**מנואל ראגה (1963–1977)
*רוסיה:
**סרגיי בלוב (1964–1980)

==10 המאמנים הנבחרים לפי מדינה==
[[דושאן איבקוביץ']]
*סרביה:
** אלכסנדר ניקוליץ' (1954–1984)
** דושאן איבקוביץ' (1978–2016)
** בוז'ידאר מליקוביץ' (1979–2013)
** ז'ליקו אובראדוביץ' (1991–הווה)
*ספרד:
** פדרו פראנדיס (1957–1975)
** לולו סיינס (1972–2000)
*איטליה:
** אטורה מסינה (1989–הווה)
*ארצות הברית:
** דן פיטרסון (1963–1987, 2001)
*ישראל:
** פיני גרשון (1992–2010)
*רוסיה:
** אלכסנדר גומלסקי (1954–1991)

==5 השופטים הנבחרים==
*בולגריה: ארטניק ארבדיאן
*רוסיה: מיכאיל דבידוב
*סלובקיה: לובומיר קוטלבה
*צרפת: איבן מניני
*יוון: קוסטאס ריגאס

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרסי יורוליג
האנה הופקו

האנה מיקולאייבנה הוֹפְּקוֹ (באוקראינית: Ганна Миколаївна Гопко; נולדה ב-4 במרץ 1982, האנאצ'יבקה, פרמישליאן, מחוז לבוב) היא חברת הפרלמנט של אוקראינה ומכהנת בו בתפקיד יושבת ראש ועדת החוץ.

כמו כן, מכהנת הופקו בוועד המנהל לרפורמות של המועצה הלאומית לרפורמות ושל המרכז למלחמה בשחיתות (AntAC).

==ראשית דרכה==
הופקו נולדה בהאנאצ'יבקה במחוז המשנה פרמישליאן, במחוז לבוב. בשנת 2004 השלימה לימודי תואר שני בעיתונות בינלאומית באוניברסיטת לבוב ודיפלומה על הישגים בהוראת אקולוגיה מהמיזם לחינוך אזרחי (CEP). בשנת 2008 השלימה את התוכנית למנהיגות בבית הספר לבריאות הציבור של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס. בשנת 2009 השלימה תואר דוקטור בתקשורת חברתית באוניברסיטת טראס שבצ'נקו בקייב. בשנת 2012 למדה בבית הספר האוקראיני למדע המדינה.

==קריירה==
בין השנים 2005 ל-2007 עבדה הופקו כמנהלת תקשורת של רשת הפעולה האזרחית של אוקראינה (UCAN/ISC), מוסד ללא כוונת רווח בקייב שמשמש קבלן של הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID). היא הובילה מיזמי הכשרה של עיתונאי סביבה במחוז דונצק, בבלארוס, ובקזחסטן.

בשנת 2009 נמנתה על מייסדי מרכז השתדלנות האזורי "Life" (אשר משמש כַַּשותף האוקראיני של ארגון הבריאות העולמי, ושל יוזמות הקשורות להפחתת השימוש בטבק) ושימשה סמנכ"ל הארגון עד אפריל 2012. בשנת 2009 החלה לשמש מתאמת מדיניות ב"קואליציה הלאומית של מלכ"רים ויוזמות למען אוקראינה נקייה מעשן". בתקופת עבודתה ב"קואליציה" עודדה את חקיקתם של 5 חוקים נגד עישון, בהם איסור גורף על פרסום מוצרי טבק; איסור על עישון במקומות ציבוריים; והעלאת מיסוי הטבק באוקראינה. לפי דו"ח ארגון הבריאות העולמי משנת 2011, אוקראינה עברה מהמקום הרביעי בעולם בשכיחות עישון למקום ה-29. בינואר 2012 התמנתה לחבר הנאמנים של בית החולים הלאומי לילדים אוחמאדיט.

בין השנים 2010 ל-2012 שימשה הופקו יועצת לוועדת הפרלמנט האוקראיני למוסר, רוחניות, ובריאות הציבור. בין ינואר 2011 לספטמבר 2014 עבדה הופקו כמומחית שתדלנות במכון להשכלה פוליטית (בסמינרים להכשרת עוזרים ויועצים לחברי פרלמנט) וכן במכון הלאומי לדמוקרטיה (NDI) בוושינגטון די. סי.. בין פברואר לספטמבר 2014 אף שימשה מרַכּזת יוזמת חבילת הרפורמות להמרצה.

בשנת 2014, בעומדה בראש רשימת עזרה עצמית, נבחרה הופקו לפרלמנט האוקראיני, ומונתה לעמוד בראש הוועדה לענייני חוץ. היא תמכה באשרור אמנת רומא בעניין בית הדין הפלילי הבינלאומי, באומרה: "זוהי הפגנת מוכנות לבניית מדינת שלטון חוק, שבה ניתן להעניש על פשעים נגד האנושות ועל רצח עם".

ב-31 באוגוסט 2015 סולקה מן המפלגה בשל תמיכתה בתיקונים לחוקת אוקראינה שהיו מובילים לביזור סמכויות ולהגברת כוחם של הבדלנים הפרו-רוסיים השולטים בשטחים בדונבאס.

==פרסים וכיבודים==
* פרס הדמוקרטיה של המכון הלאומי לדמוקרטיה, וושינגטון.
* תעודת הצטיינות (Certificate of Merit), 2014, סמינר המנהיגות של אוניברסיטת ג'ורג'טאון
* הוגה עולמית בולטת (2014), כתב העת Foreign Policy.

==משפחה==
הופקו נשואה ואם לילדה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אקטיביזם
קטגוריה:פוליטיקאיות אוקראיניות
קטגוריה:חברי המועצה העליונה של אוקראינה
קטגוריה:אוקראיניות שנולדו ב-1982
תקנת דבלין

תקנת דבלין (תקנה 604/2013 של האיחוד האירופי; לעיתים מכונה "אמנת דבלין" או "תקנת דבלין השלישית") היא חוק של האיחוד האירופי שקובע את נוהל בקשת המקלט של כל מבקש מקלט באיחוד האירופי בכפוף לאמנת ז'נבה בדבר מעמדם של פליטים. התקנה קובעת איזה מדינה אחראית לקליטתו של כל מבקש מקלט. בדרך כלל המדינה האחראית היא המדינה הראשונה אליה נכנס מבקש המקלט.

==רקע==
מדינות רבות בדרום מזרח אירופה מכונות "מדינות שער" מכיוון שהן יעדם הראשון של פליטים ממדינות עניות, מדינות בהן קיימים סכסוכים פוליטיים או מדינות בהן קיימת רדיפה על רקע פוליטי, ולאחרונה (2015) - פליטים ממדינות בהן קיימות מלחמות אזרחים. בין מדינות אלו ישנן מדינות באפריקה (ביניהן סודאן ולוב), במזרח התיכון (ביניהן פליטים על רקע רדיפה פוליטית ממדינות חצי האי ערב, פליטי מלחמת האזרחים בסוריה ופליטים מעיראק) וכן פליטים ממדינות באזורים אחרים בעולם (כגון אפגניסטן).

בין מדינות השער נמצאות מדינות השוכנות לחופי הים התיכון ולפיכך מהוות יעד להגירה, בין אם באמצעים יבשתיים או ימיים. בין מדינות אלה נמצאות יוון, מדינות יוגוסלביה לשעבר, בעיקר מקדוניה וסרביה, וכן איטליה והונגריה.

==מטרה==
התקנה קובעת שכל פליט שמגיש בקשה למקלט צריך להגישה במדינה האירופאית הראשונה אליה הגיע.

התקנה נועדה למנוע מצב שבו פליט מגיע למדינה בה חוקי ההגירה נוקשים באופן יחסי (למשל איטליה או הונגריה), עובר ממנה למדינה בה חוקי ההגירה מקלים באופן יחסי (למשל גרמניה או הולנד), ובה מגיש את בקשת ההגירה, ביודעו שבמדינה זו רבים יותר סיכוייו לקבל מקלט. ב-2013 האשימה ממשלת גרמניה את ממשלת איטליה בהפרת התקנה על ידי שילוח חשאי של מאות מהגרים לגרמניה. ב-2014 קבע בית המשפט האירופאי לזכויות אדם כי איטליה הפרה את התקנה בכך שהעבירה פליטים ליוון.

==חתימה==
התקנה נחתמה בדבלין בשנת 1990 ונכנסה לתוקף בשנת 1997 כשחתמו עליה בלגיה, דנמרק, צרפת, גרמניה, יוון, אירלנד, איטליה, לוקסמבורג, הולנד, פורטוגל, ספרד ובריטניה. במהלך השנה שלאחר מכן הצטרפו לחותמות גם אוסטריה, שוודיה, ופינלנד. עוד הצטרפו לחותמות על התקנה גם מדינות שאינן חברות האיחוד האירופי, נורווגיה ואיסלנד.

==ביקורת==
* הפיקוח על המהגרים לשם יישום תקנת דבלין נעשה באמצעים כגון לקיחת טביעת אצבע ביומטרית, צעד המעורר התנגדויות של ארגוני זכויות אדם, וזאת כחלק מהמחלוקת על יישום הזיהוי הביומטרי.
* יש סתירה לכאורה בין תקנת דבלין לבין אמנת שנגן, לפיה מוסרים מחסומי המעבר בין המדינות החברות באיחוד האירופי ולפיכך, על פי טענותיהם של פליטים רבים, אין מניעה כלשהי על מעבר בין הגבולות הלאומיים השונים בתוך האיחוד האירופי, גם לגבי פליטים. טענה זו נתמכת על ידי ממשלותיהן של חלק ממדינות האיחוד האירופי, בעיקר מדינות שער.

==הערות שוליים==

קטגוריה:האיחוד האירופי: אמנות והסכמים
קטגוריה:אמנות והסכמים במאה ה-20
קטגוריה:הגירה
קטגוריה:פליטים
בית החולים לילדים של פילדלפיה

בית החולים לילדים של פילדלפיה (באנגלית: Children's Hospital of Philadelphia; ידוע גם בכינויו CHOP) הוא בית חולים לילדים הממוקם בפילדלפיה שבמדינת פנסילבניה בארצות הברית. בית החולים נוסד ב-1855 והיה הראשון בארצות הברית שהתמקד ברפואת ילדים בלבד. הוא בין בתי החולים לילדים המובילים בעולם ולאורך שנות קיומו נעשו בו פריצות דרך טיפוליות ומחקריות רבות. בית החולים הוא ישות עצמאית ופועל בשיתוף פעולה עם אוניברסיטת פנסילבניה.

==היסטוריה==
הרעיון להקמת בית החולים נרקם על ידי דוקטור פרנסיס ווסט לואיס, בהשראת ביקורו בלונדון בבית החולים גרייט אורמונד סטריט, שהוקם ב-1852 והיה בית החולים לילדים הראשון בבריטניה. הוא שכנע את שניים מעמיתיו דוקטור תומאס טי יוסון ודוקטור ריצ'רד אלכסנדר פולרטון פנרוז להצטרף למיזם הקמת בית החולים לילדים הראשון בארצות הברית.

בית החולים נוסד בפילדלפיה ב-1855 והכיל בתחילה 12 מיטות אשפוז ובית מרקחת. לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית עבר בית החולים למיקום חדש בעיר והכיל 35 מיטות, ב-1916 עבר פעם נוספת, ב-1922 הוקמה בו לראשונה מעבדת מחקר. ב-1974 עבר למיקומו הנוכחי בגדה המערבית של נהר סקוקל, בסמוך לאוניברסיטת פנסילבניה.

בית החולים מכיל 527 מיטות, פוקדים אותו ואת רשת המרפאות שלו מעל מיליון מטופלים מדי שנה. הוא כולל גם מרכז מחקר מהגדולים ומהמובילים בעולם בתחום רפואת הילדים, מרכז שיקום לילדים ורשת של מעל 50 מרפאות לילדים הפרוסה ברחבי פנסילבניה וניו ג'רזי.

מרבית החוקרים במרכז המחקר של בית החולים הם חברי סגל באוניברסיטת פנסילבניה. בית החולים כולל שש מחלקות אקדמאיות: רפואת ילדים, כירורגיה, הרדמה, טיפול נמרץ, פתולוגיה ופסיכיאטריה. מחלקת רפואת הילדים פועלת בשילוב מלא עם האוניברסיטה וחמש המחלקות הנוספות פועלות בשיתוף פעולה עם המחלקות המקבילות בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה.

בית החולים נמנה עם בתי החולים לילדים הטובים בעולם. על פי U.S. News & World Report הוא מדורג בין הראשונים בארצות הברית בכל עשר המומחיות הרפואיות המדורגות על ידי המגזין. נכון ל-2015 הוא ממוקם ראשון בנאונאטולוגיה ובאורתופדיה, שני באורולוגיה, שלישי בטיפול בסרטן, גסטרואנטרולוגיה, נוירולוגיה ונוירוכירורגיה, פולמונולוגיה, רביעי בקרדיולוגיה וניתוחי לב ושישי בנפרולוגיה.

בית החולים היה החלוץ בארצות הברית בתחום הטיפולים הרפואיים לילדים במקרים רבים, בהם: מתן הכשרה מעשית רשמית לרופאי ילדים, הפעלת יחידת טיפול נמרץ לתינוקות, תוכניות טיפול לילדים עם לקות דיבור, אינקובטורים סגורים לתינוקות, שימוש בצנתר בלון לטיפול בבעיות לב, גילוי הגורם למונונוקלאוזיס זיהומי ("מחלת הנשיקה"), חיסונים לחזרת, שעלת, שפעת וRotavirus.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.research.chop.edu/about/overview מרכז המחקר של בית החולים] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילדלפיה: מבנים
קטגוריה:בתי חולים לילדים
קטגוריה:ארצות הברית: בתי חולים
קטגוריה:אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:פילדלפיה
מיקולה פימוננקו

מיקולה קורנילוביץ' פימוננקו (באוקראינית: Микола Корнилович Пимоненко; לעיתים נכתב ניקולאי פימוננקו, ברוסית: Николай Корнилович Пимоненко; ) היה צייר ריאליסט רוסי-אוקראיני, חבר האקדמיה הקיסרית לאמנויות מ-1904.

== ביוגרפיה ==
פימוננקו נולד בעיירה פריורקה הסמוכה לקייב, באימפריה הרוסית, ובעבודתו האמנותית התמקד בציורים ריאליסטיים מחיי היום יום של האיכרים והעיירות באוקראינה. הוא נמנה עם קבוצת האמנים "הנודדים" (Передви́жники, פֶּרֶדְוִויזְ'נִיקִי) שסגנונם נחשב בשל תחום העניין שלו כריאליזם סוציאליסטי.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Пимоненко М Весілля в Київській губернії 1891.PNG
קובץ:Київська квіткарка.jpg
קובץ:Жертва.jpg
קובץ:Pimonenko 005.jpg
קובץ:Mykola Pymonenko. Meeting.jpg
קובץ:Mykola Pymonenko-Brod.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.encyclopediaofukraine.com/pages/P/Y/PymonenkoMykola.htm מיקולה פימוננקו] באנציקלופדיה של אוקראינה 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ציירים אוקראינים
קטגוריה:ציירים ריאליסטים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1862
קטגוריה:נפטרים ב-1912
פלכאו

פלכאו (בגרמנית: Flachau) הוא כפר במחוז סנט יוהאן פונגאו במדינת זלצבורג, אוסטריה.

== היסטוריה ==
עד המאה ה-19 שימשה פלכאו כמרכז להתכת ברזל בפונגאו. שרידי המפעלים נהרסו מאז ורק שמות הרחובות נותרו ומעידים על העיסוק בתחום הזה בעבר. בשנות ה-70 נבנה הכביש המהיר A10 ומאז מתבססת כלכלת היישוב על תיירות.

==תיירות==
התיירות היא ענף כלכלי עיקרי בפלכאו משתי סיבות:
*הכפר נמצא רק כ-60 קילומטר דרומית לזלצבורג ולכן הוא מהווה כנקודת מוצא מצוינת לזלצבורג.
*אזור הסקי המפורסם של הכפר שבבעלות חברת אמאדה, שהוא אחד מאזורי הסקי הגדולים באירופה ובו נערכת תחרות גביע העולם בסקי אלפיני.

==פוליטיקה==
עד שנת 2004 הייתה שייכת פלכאו למחוז רדשטאט והחל מ-1 בינואר 2005 היא שייכת למחוז סנט יוהאן פונגאו.

===מועצת העיר===
תוצאות הבחירות למועצה המקומית שנערכו ב-2014:
*המפלגה האוסטרית - 12 מנדטים
*המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של אוסטריה - 4 מנדטים
*מפלגת החירות האוסטרית - 3 מנדטים

ראש העיר שנבחר הוא תומאס אוברייטר מטעם המפלגה האוסטרית.

==מיקום==
העיר מרוחקת כ-20 קילומטר מעיר הבירה של המחוז.
העיר מתחברת לזלצבורג דרך כביש A10.

===חלקי הכפר===
פלכאו מחולקת לארבעה חלקים:
*פיורסנג
*פלכאו
*הוך
*רייטדורף
החלקים מתפצלים בכיכר המרכזית של פלכאו.

==אזרחים מפורסמים==
פלכאו מייצרת אלופים רבים בתחומי הגלישה, בהם:

*קלאודיה ריגלר - גלשנית סנואובורד מקצוענית אלופות העולם 2015
*מנואלה ריגלר - גלשנית סנואובורד מקצוענית אלופות העולם 2005
*הרמן מאייר - גולש אלפיני זכה בגביע העולם 4 פעמים ובעל מדליית זהב אולימפית (זכייתו הפכה אותו לאהוד בכפר וניתן למצוא פסלים רבים שלו שם)

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.flachau.salzburg.at/system/web/default.aspx אתר העיירה] 
* [https://web.archive.org/web/20191109180153/https://www.flachau.com/ האתר של רשת התיירות של פלכאו] 
* [http://www.flachau.at/en/skiing/ski-area.html האתר של רשת הסקי] 
* 

קטגוריה:זלצבורג (מדינה): יישובים

קטגוריה:אתרי סקי באוסטריה
ולדימיר טקצ'נקו

ולדימיר פטרוביץ' טְקַצ'נקו (ברוסית: Владимир Петрович Ткаченко; נולד ב-20 בספטמבר 1957) הוא כדורסלן סובייטי לשעבר. כוכב סטרויטל קייב (1974-1982), צסק"א מוסקבה (1983-1989) ונבחרת ברית המועצות בכדורסל (1976-1987). הוביל פעמיים את נבחרתה האולימפית של ארצו לזכייה במדליית ארד באולימפיאדת מונטריאול (1976) ובאולימפיאדת מוסקבה (1980). ב-1979 זכה בפרס יורוסקאר, פרס מר אירופה ופרס שחקן השנה בכדורסל באירופה. ב-1985 עוטר בעיטור אות הכבוד. ב-2015 נבחר להיכל התהילה של פיב"א.

== תולדות חייו והקריירה שלו ==
טקצ'נקו נולד בסוצ'י ומתנשא לגובה של 2.21 מטרים. הצטיין בעמדת סנטר. כשחקן הגנה ביכולתו לבלום שחקני יריב ובכך לאפשר לשחקני קבוצתו לקלוט ריבאונדים. בהתקפה התבסס על תרגילים פשוטים והיה קלע טוב, יחסית לשחקן בממדיו. במשקל של כ-140 ק"ג ופניו עטורות שפם גדול גיבש תדמית של שחקן בעל מראה מאיים על המגרש.

הוא החל לשחק בגיל 16 במסגרת ליגת ברית המועצות בכדורסל גברים עבור קבוצת סטרויטל קייב. בשנת 1983 עבר לצסק"א מוסקבה, עמה שיחק עד לסיום עונת 1988/1989. בשנותיו האחרונות בקבוצה סבל משורת פציעות כולל פריצת דיסק שהקשתה על תפקודו. בסיום שירותו בצסק"א (שהשתייכה לצבא האדום) קיבל דרגת סרן ופנסיה צבאית. טקצ'נקו שיחק עונה נוספת במועדון הספורט של גואדלחרה בליגה השנייה בספרד ופרש בסיומה, ב-1990. בהמשך שיחק בליגה לשחקנים בוגרים עד שפרש. 

טקצ'נקו זומן לראשונה לסגל נבחרת ברית המועצות בגיל 19, על ידי המאמן אלכסנדר גומלסקי. הוא השתתף במשחקי נבחרת ברית המועצות מ-1976 ועד 1987. בשנת 1977 זכה עם הנבחרת במדליית כסף באליפות אירופה בכדורסל, ב-1979, 1981 ו-1985 זכה במדליית זהב וב-1987 שוב במדליית כסף. למקום השני באליפות 1979 הגיעה נבחרת ישראל בכדורסל, שהתמודדה לראשונה עם "הענק הרוסי". ב-1982 זכה עם הנבחרת באליפות העולם בכדורסל, ב-1978 וב-1986 זכתה נבחרת ברית המועצות במקום השני באליפות.

== בישראל ==
על אף שהיה שחקן צסק"א מוסקבה, יריבתה המושבעת של מכבי תל אביב במסגרות גביע אירופה לאלופות בכדורסל, היה טקצ'נקו "הענק" או "הנפיל" דמות אהובה על הקהל הישראלי ושם נרדף לענק.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.maccabi.co.il/News.asp?ID=2593#sthash.NbxvPmCp.dpbs מכבי תל אביב: היה היה], רגע היסטורי: המשחק הראשון אי פעם ברוסיה
* [http://archive.fiba.com/pages/eng/fa/p/rpp//q/Vladimir%20Tkatchenko/pid//_//players.html פרופיל באתר פיב"א]
* [http://www.fibaeurope.com/cid_KNce8jInH7Qj1EsyH5rjn2.playerID_9568.compID_qMRZdYCZI6EoANOrUf9le2.season_1979.roundID_2257.teamID_2792.html פרופיל באתר פיב"א-אירופה]
* [http://www.interbasket.net/players/tkachenko.htm פרופיל באתר אינטרבסקט]
* [https://web.archive.org/web/20150729182755/http://themidfieldmag.com/index.php/2015/07/29/vladimir-tkachenko/ Vladimir the Great], מגזין The Midfield

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים סובייטים
קטגוריה:סוצ'י: ספורטאים
קטגוריה:כדורסלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:כדורסלני בודיוולניק קייב
קטגוריה:חברי היכל התהילה של פיב"א
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת מוסקבה (1980)
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1957