OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דוד מנע

דוד מנע (נולד ב-8 באפריל 1953) הוא עורך דין ישראלי וחבר הכנסת ה-13 וה-16.

==ביוגרפיה==
נולד בשנת 1953 במעברה באור יהודה. בוגר תואר ראשון מאוניברסיטת בר-אילן בתחום יחסים בינלאומיים וקרימינולוגיה, בוגר אוניברסיטת תל אביב במשפטים, מוסמך באוניברסיטת בר-אילן במנהל ציבורי ושלטון מקומי ובעל דיפלומה מאוניברסיטת ברנדייס, בוסטון בתחום מינהל שירותי רווחה. היה סמנכ"ל ביטוח לאומי בשנים 1984–1987 וראש המנהל לתפקידים מיוחדים, ומנכ"ל שירות התעסוקה בשנים 1987–1992.

כיהן כחבר מועצת העיר רמת גן בין השנים 1978–1987, וכחבר מליאת רשות השידור בין השנים 1984–1988. כמו כן, היה יועץ לשר השיכון דוד לוי בין השנים 1981–1984.

כיהן כחבר הכנסת בכנסת ה-13 מטעם הליכוד, והיה יו"ר ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא המגזר הבדואי בישראל, חבר בוועדה למינוי קאדים וכן חבר בוועדת הכנסת, ועדת העבודה והרווחה והוועדה המיוחדת למאבק בנגע הסמים. בבחירות המקדימות לקביעת רשימת הליכוד לכנסת ה-14 הגיע למקום ה-21 עם כ-38,000 קולות ושובץ במקום לא-ריאלי ברשימת הליכוד לכנסת ה-14.

כיהן כחבר הכנסת ה-16 בשלהי ימיה (מ-5 בינואר 2006) עם התפטרותו של חבר הכנסת עמרי שרון. בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום ה-53 הלא-ריאלי ברשימת הליכוד לכנסת.

בעל משרד עורכי דין "מנע ושות'" העוסק בתחומי הנזיקין, דיני העבודה והמנהל הציבורי. היה מועמד לראשות עיריית רמת-גן בבחירות 2013.

== חיים אישיים ==
נשוי לחיה, עורכת דין וחברת מועצת עיריית רמת גן, ואב ל-4 ילדים ומתגורר ברמת גן.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קטגוריה:חברי מועצת העיר רמת גן
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השש עשרה
קטגוריה:מנכ"לי שירות התעסוקה
קטגוריה:חברי מליאת רשות השידור
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:אור יהודה: חברי הכנסת
מים מזוקקים

מים מזוקקים הם מים שעברו תהליך זיקוק: ניקוי מחלקיקים, מינרלים ומלחים.

==תהליך הזיקוק==
הזיקוק מתבצע על ידי אידוי המים ועיבוי האדים אשר נוצרו בכלי אחר. בתהליך זה חומרים מומסים בעלי נקודת רתיחה גבוהה משל המים (כמו מלחים) נותרים בכלי המקורי, שם הם מתמצקים בהיעדר המים<ref></ref>. למרות זאת, אם ישנם במים מומסים בעלי נקודת רתיחה דומה לזו של מים (כמו חלק מהפחמימנים), ייתכן שהזיקוק לא יצליח לנקות את המים, כיוון שהמומסים הללו יתאדו ויתעבו בדומה למים.

במעבדות רבות אין משתמשים במים מזוקקים אלא במים שהוחלפו בהם היונים המומסים בהם (de-ionized). זיקוק המים בתהליך שתואר לעיל יקר ולכן מועברים המים דרך קולונה, שהיא מן מסנן גדול בו מוחלפים היונים שיש במים בהידרוקסיד והידרוניום. עבור ניסויים ספציפיים מרתיחים את כמות המים הנדרשת על מנת לצמצם את כמות הגזים המומסים בהם.

המים הנקיים ביותר הנמצאים בשימוש מעבדתי שוטף נקראים t.d.w. (מאנגלית: triple distilled water, כלומר מים שנוקו שלוש פעמים)<ref></ref>. במים אלה נעשה שימוש רב במחקר ביולוגי ולכן בנוסף לתהליך הזיקוק הרגיל, המים מוקרנים במנורת על-סגול, שמטרתה הריגת חיידקים, כלומר בנוסף לניקיון המים ממומסים הם גם סטריליים.

==תכונות==
בסביבה נקייה, מי גשם ומי קרחונים נמסים (שמקורם אף הוא גשם) הם מים מזוקקים באופן טבעי, אך בדרך כלל הם סופחים חלקיקים ומזהמים מהאוויר ומהקרקע ובכך מתווספים להם אותם חומרים מומסים.

בניגוד למי ברז, מים מזוקקים הם מבודד חשמלי, כי אין בהם כמעט יונים (פרט להידרוקסיד והידרוניום שמקורם במים עצמם). התנגדותם יורדת כשהם חשופים לאוויר הפתוח וקולטים אבק, מינרלים, מלחים וגזים, בעיקר פחמן דו-חמצני, היוצר חומצה פחמתית שבתורה מתפרקת ליצירת יוני קרבונט המסוגלים להוליך זרם חשמלי. איכותם של מים מזוקקים נקבעת לפי ההתנגדות שלהם: ככל שהתנגדות המים גבוהה יותר, כך הם נקיים יותר.

==לשתייה==
ישנה מחלוקת לגבי הסיכון לעומת הכדאיות שבשתיית מים מזוקקים. המצדדים טוענים<ref name=":0"></ref> שמים מזוקקים הם המים הטהורים ביותר שבנמצא ויש להם יכולת מוגברת לנקות את הגוף מזיהומים. המתנגדים מזהירים<ref name=":0" /> שמכיוון שריכוז המלחים במים המזוקקים הוא נמוך מאוד, הם עלולים לגרום לספיחת מים מוגברת בתאי הגוף עקב תהליכים של השוואת ריכוזים דרך אוסמוזה, וכמו כן לספוח מהגוף מלחים ומינרלים שדרושים לו. לשתי הטענות אין גיבוי מדעי ולמעשה שתיהן שגויות, ניתן לשתות מים מזוקקים בבטחה אולם הם חסרים את המינרלים הקיימים במי ברז<ref></ref>. בישראל איכות מי השתייה גבוהה ומנוטרת וההמלצה הבריאותית והסביבתית היא לשתות מי ברז<ref></ref>.

==ראו גם==
* טיהור שפכים

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מים
אסימפטוטה

גרף ה[[פונקציה y=, שבו נוצרות שתי אסימפטוטות: לקו y = 0 ולקו x = 0]]
x}} + x שבו נוצרות שתי אסימפטוטות: לציר ה-Y ולישר y=x
באנליזה מתמטית, אסימפטוטה של פונקציה ממשית היא קו ישר שגרף הפונקציה מתקרב אליו באופן כזה שהמרחק ביניהם שואף לאפס כאשר מתרחקים מראשית הצירים לאינסוף. באופן כללי יותר, אומרים ששתי עקומות מתקרבות זו לזו באופן אסימפטוטי אם המרחק ביניהן שואף לאפס.

== אטימולוגיה ==
מקור השם אסימפטוטה מהמילה היוונית ἀσύμπτωτος (אסימפטוֹטוֹס) שמשמעותה "לא נופלים יחד".

המשמעות של השם היא ששני הקווים, של עקומת הפונקציה ושל האסימפטוטה, מוסיפים להתקרב זה לזה אך לעולם לא נפגשים.

==מיון==
מקובל למיין את האסימפטוטות של הגרף <math>y=f(x)</math> לשלושה טיפוסים.
* אסימפטוטה אנכית היא אסימפטוטה מהצורה <math>x=a</math>, כאשר הפונקציה <math>f(x)</math> שואפת לאינסוף או למינוס אינסוף, מימין או משמאל (או משני הצדדים), בנקודה <math>a</math> . כלומר כאשר מתקיים <math>\lim_{x\to a^+} f(x)=\pm\infty</math> או <math>\lim_{x\to a^-} f(x)=\pm\infty</math> אומרים ש-<math>x=a</math> הוא אסימפטוטה אנכית של הפונקציה <math>f(x)</math> . לדוגמה, הישר <math>x=0</math> הוא אסימפטוטה של ההיפרבולה <math> \ y=\frac{1}{x}</math>, וגם של הפונקציה <math>\ y=\log(x)</math>, המוגדרת רק מימין לאסימפטוטה. לעומת זאת, לפונקציה <math>\ y=\sqrt{x}</math> אין אסימפטוטה אנכית.
* אסימפטוטה אופקית היא אסימפטוטה מהצורה <math>\ y=b</math>, כאשר הפונקציה שואפת ל-b עבור x השואף לאינסוף או למינוס אינסוף. לדוגמה, y=0 היא אסימפטוטה של ההיפרבולה שהוזכרה לעיל, וגם של הפונקציה <math>\ y=\frac{x}{x^2+1}</math>.
* אסימפטוטה משופעת היא ישר מהצורה <math> y=ax+b</math>, כאשר הגבול של ההפרש <math>\ f(x)-(ax+b)</math> הוא אפס עבור x השואף לאינסוף או למינוס אינסוף. זוהי הכללה של הטיפוס האופקי, המתקבל כאשר פרמטר השיפוע הוא a=0. כדי לאתר אסימפטוטה כזו, אפשר לבחון את הגבול של <math>\ \frac{f(x)}{x}</math>, או (אם הפונקציה גזירה) של <math>\ f'(x)</math>; אם הגבולות קיימים, ערכם הוא מקדם שיפוע אפשרי של האסימפטוטה. לאחר שחושב a, אפשר למצוא את b על ידי חישוב הגבול של ההפרש <math>f(x)-ax</math>.

=== בפונקציות רציונליות ===
בפונקציות רציונליות, מהצורה <math>f(x) = \frac{P_m}{Q_n} = \frac{ax^m+...}{bx^n+...}</math>, ניתן לחשב את משוואות האסימפטוטות (אופקית או משופעת) באופן הבא:

{| class="wikitable" align="center"
|+טבלה המתארת את סוגי האסימפטוטות עבור פונקציות רציונליות
|-
! יחס חזקה
! אסימפטוטות
! colspan="2" | דוגמה
|-
|<math>m < n</math>
|<math>y=0</math>
|<math>f(x)=\frac{1}{x^2+1}</math>
|<math>y=0</math>
|-
|<math>m = n</math>
| חלוקת המקדמים של הדרגה הכי גבוהה, <math>y= \frac{a}{b}</math>
|<math>f(x)=\frac{2x^2+7}{3x^2+x+12}</math>
|<math>y=\frac{2}{3}</math>
|-
|<math>m = n + 1</math>
|y = המנה לאחר ביצוע חילוק פולינומים
|<math>f(x)=\frac{x^2+x+1}{x}</math>
|<math>y=x+1</math>
|-
|<math>m > n + 1</math>
| אין
|<math>\frac{2x^4}{3x^2+1}</math>
|אין
|}

לפי הגדרה, הפונקציה לא יכולה לחתוך אסימפטוטה אנכית של עצמה. לעומת זאת, ייתכן שהפונקציה תחתוך את אחת האסימפטוטות האופקיות או המשופעות של עצמה (אם קיימות).

==ראו גם==
*סימון אסימפטוטי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חשבון אינפיניטסימלי
הליגה נגד השמצה

הליגה נגד השמצה (באנגלית: Anti-Defamation League; בראשי תיבות: ADL) הוא ארגון מיסודו של בני ברית בארצות הברית ומטרתו המוצהרת היא "להפסיק, על ידי פנייה להיגיון ולמצפון, ובמקרה הצורך, על ידי עתירות משפטיות, את ההשמצה נגד העם היהודי. המטרה הבסיסית שלו היא להבטיח צדק ויחס הגון לכל האזרחים בשווה ולשים קץ ללעג ואפליה הלא צודקת ולא הגונה כנגד כל קבוצה אתנית או קהילות אזרחיות שונות. משרדה של הליגה מספק הערכות מצב, דוחות ופרסומים שמטרתם הדרכה ויידוע באשר לנושאים המשפיעים על יחסי ישראל-ארצות הברית ועל יחסי ישראל עם יהדות התפוצות". הליגה נגד השמצה פעילה במיוחד במלחמה נגד אנטישמיות, נגד גזענות ונגד אנטי-ציונות. הם גם נאבקים במה שהם מגדירים "איומים על הדמוקרטיה, כולל השמצות ברשת הצקה, הטיה בבתי הספר ומערכת המשפט הפלילי, טרור, פשעי שנאה". התנועה תמכה לאורך השנים במדיניות הישראלית.

עם תקציב שנתי של למעלה מ-40 מיליון דולר, לליגה נגד ההשמצה ישנם 30 משרדים ברחבי ארצות הברית ועוד שלושה משרדים מחוץ לארצות הברית (בישראל, ברוסיה ובאיטליה). המטה הראשי של הארגון ממוקם בעיר ניו יורק. מאז 2015 מכהן ג'ונתן גרינבלאט כראש הארגון.

הארגון נוסד ב-1913 בידי זיגמונד ליווינגסטון. בתגובה למשפטו מוטה גילויי השנאה של ליאו פרנק - יהודי מאטלנטה שהורשע ברצח מרי פייגן, עובדת בית חרושת לעפרונות בניהולו. פרנק עצמו שנדון למוות, אך נחון למאסר עולם, נחטף כעבור שנתיים מבית הכלא ונרצח בלינץ' בידי המון מוסת עיתונות אוהדת וחברי KKK.
הליגה נגד השמצה הייתה חלוצה גם במאבק למען שוויון זכויות לשחורים, וארגוני זכויות של יהודים ושחורים שיתפו פעולה ביניהם. אחרי שנות ה-70 של המאה ה-20 היחסים ביניהם התקררו עקב התחזקות האסלאם והאנטי-ישראליות בקרב האפרו-אמריקאים.

== ראו גם ==
* אנטישמיות בארצות הברית

* אנטישמיות בארצות הברית: אפרו-אמריקאים

* יהדות התפוצות
* אנטישמיות נוצרית
* אנטישמיות מוסלמית
* האנטישמיות החדשה
* ועידת הנשיאים
* מרכז שמעון ויזנטל

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.adl.org.il האתר הרשמי של המשרד בישראל] 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארגוני זכויות האדם
קטגוריה:ציונות
קטגוריה:בני ברית
קטגוריה:יהדות ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:הורחב ערך בשתפ עם ויקימדיה ללא תבנית
קטגוריה:מאבק באנטישמיות
חלקה (הרלדיקה)

בהרלדיקה, חלקה היא פרט הנוסף מתחת למגן - לרוב תל ירוק, או סלעים או כל סוג אחר של נוף - ושעליו התומכים נראים עומדים. יש הטוענים כי החלקה מסמלת את אדמתו של האדון.
לא כל משטח או פריט לרגלי התומכים הוא חלקה.

==היסטוריה==
השימוש בחלקה כפרט רשמי בבלאזון החל בתקופה מאוחרת יחסית בהיסטוריה של ההרלדיקה, והוחל ככל הנראה בשל הצורך בתומכים שונים עבור משפחות אצולה, או ישויות ריבוניות שונות. עם זאת, לעיתים מופרד בבלאזון תיאור החלקה מתיאור התומכים.

עיטור מסולסל אשר אמני הרלדיקה נהגו להוסיף תחת רגלי התומכים נפוץ בעיקר במאה ה-19 וזכה לכינוי מעורר המחלוקת בסיס גז (כנראה בשל הדמיון לענן). כינוי זה לא זכה מעולם להתייחסות רשמית. הבלאזון היחיד הכולל אזכור לפריט דומה מציין "ערבסקה" ירוקה אשר משמשת לאיזון הלווייתנים התומכים של מחוז זאנסטאט בהולנד.

החלקה מוענקת ביחד עם תומכים כתוספת לשלט, ובמקרים נדירים – כתוספת לשלט שמכיל תומכים ללא חלקה. חלקה ללא תומכים היא תקנית, אולם למעט סמל אוסטרליה הדרומית, לא ידוע על מקרה מסוג זה.

חלקות מתארות לרוב נופים של יבשה (במקרה של ראשי שבטים סקוטים - בדרך כלל תל ירוק עטור בפרח הרשמי של השבט) או ים, ועשויות להיות מפורטות למדי - כגון חלק מההענקות הקנדיות האחרונות.

בחלקה של אוניברסיטת צפון קולומביה-הבריטית בקנדה (בעיצובו של רוב סבסטיאן) מתוארים דובה ואייל (תומכים) אשר דורכים על יער, פסגות הרים ושיבולי חיטה אשר מתנשאים כולם מתוך דוגמה של מים אשר עצמה טעונה בלוויתן אורקה.

חלקות יכולות לתאר אתר גאוגרפי מיוחד. החלקה בסמל טנזניה היא הר הקילימנג'רו, והחלקה של היישוב ארבלאס היא גלובוס [http://www.flags-of-the-world.net/flags/co-cunar.html].

קיימות חלקות יוצאות דופן. החלקה של התאחדות המכללות והאוניברסיטאות של קנדה היא חצר ריבועית. למועצת מחוז קמברלנד חומה בתור חלקה,<ref></ref> ולאקדמיה להנדסה של קנדה גשר שמתחתיו נהר בתור חלקה.<ref></ref>

לסמל גיזברן חלקה יחידה במינה – סמל מאורי.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:התקנים הרלדיים

de:Postament
nl:Sokkel (beeld)
ישראל נגריס

ישראל נגריס (31 במאי 1927 - 18 בדצמבר 2005) היה רופא מומחה לטיפול במיתרי הקול, אשר התפרסם כרופאם של זמרים ושחקנים.

==קורות חיים==
נגריס נולד בקאונאס (קובנה), שבליטא. בין 1933 ל-1942 למד בגימנסיה ע"ש שלום עליכם בקאונאס. בין 1936 ל-1941 למד גם נגינה בכינור בקונסרבטוריון שבעיר. בזמן מלחמת העולם השנייה, נמלטה משפחתו לקזחסטן, שם סיים את חוק לימודיו.

ב-1945 נרשם ללימודי רפואה באוניברסיטת קאונאס. במקביל ללימודי הרפואה, למד גם לימודי מוזיקה ומשחק. לאחר שסיים ב-1950, התמחה בפוניאטריה באופרת בולשוי במוסקבה (1951) ובאופרת קירוב בלנינגרד (סנקט פטרבורג) (ב-1952). ב-1953 החל לעבוד בבית חולים בקאונאס, במקביל לעבודה באוניברסיטה כמרצה. ב-1955 החל בלימודי פילוסופיה באוניברסיטה שבעיר, אותם סיים ב-1958. נגריס עמד בראש מחלקה פוניאטרית בבית חולים בקאונאס, ואחר כך מונה כמנהל בית החולים.

ב-1960 עלה לארץ ועבד כמנתח אף אוזן גרון, תחילה במסגרת קופת חולים ומ-1962 כרופא עצמאי. נגריס המשיך לפתח את מומחיותו, וקנה לעצמו שם עולמי בתחום הפוניאטריה. ב-1964 עד 1967 הרצה באוניברסיטת זאגרב (אז ביוגוסלביה, כיום בקרואטיה). הוא סיים את עבודתו עם ניתוק היחסים הדיפלומטיים בין יוגוסלביה לישראל אחרי מלחמת ששת הימים. ב-1968, 1982 וב-1989 עבר התמחויות נוספות (בטוקיו, בארצות הברית, ובארלנגן, גרמניה, בהתאמה). מ-1983 היה מרצה אורח לפוניאטריה בבית הספר הגבוה לזימרה ומשחק בווינה. ב-1993 קיבל תואר פרופסור מאוניברסיטת קייב. נגריס גם הרצה באוניברסיטת בר-אילן.

נגריס פיתח תרופה נגד צרידות, אשר נרשמה כפטנט על שמו ב-1989. התרופה התקבלה על ידי ה-FDA ב-1991.

חיבר ספר על מבנה הקול וצורת דיבור נכונה בשם הכל על הקול (הוצאת ידיעות אחרונות, ספרי חמד 1998).

בין מטופליו היו אמנים מפורסמים כגון מדונה ומייקל ג'קסון (בעת ביקורם בארץ), ירדנה ארזי, חנה לסלאו, וצביקה פיק; חזנים כדודו פישר ובן ציון מילר, ופוליטיקאים כיצחק רבין וביל קלינטון.

נגריס נפטר בתל אביב ב-18 בדצמבר 2005. הותיר אחריו אישה, חיה, ושלושה בנים (בני, עדי ורואי). בנו, פרופסור בני נגריס, אף הוא מומחה לבעיות במיתרי הקול.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:רופאים יהודים ליטאים
קטגוריה:רופאי אף אוזן גרון ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
מאיר דוד לוונשטיין

מאיר דוד לוונשטיין (1 ביוני 1904 – 15 באוגוסט 1995) היה חבר הכנסת מטעם אגודת ישראל. מחותמי מגילת העצמאות.

== ביוגרפיה ==
לוונשטיין היה בנו של הרב טוביה לוונשטיין, רבה של ציריך. הוא למד בבית-הספר למסחר בציריך ובבית-המדרש לרבנים על-שם הרב י"צ דינר באמסטרדם. היה יושב ראש צעירי אגודת ישראל באירופה. בשנת 1934 עלה לארץ ישראל והיה פעיל באגודת ישראל.

הוא צורף למועצת העם כנציג אגודת ישראל והיה מחותמי מגילת העצמאות. לאחר הקמת מועצת המדינה הזמנית היה חבר גם בה, ובמסגרת זאת היה חבר בוועדה לגיבוש חוקה זמנית בספטמבר 1948.

הוא נבחר לכנסת הראשונה ברשימת החזית הדתית המאוחדת. היה ממתנגדיו של הרב לוין ובסוף שנת 1950 חבר לאליהו כי טוב בדרישה לכינוס ועידה ארצית של אגודת ישראל נגד ההתנהלות של הנהגת אגודת ישראל, בין השאר בטענות על בזבוז כספים על עיתון המודיע. המהלך לא צלח, ולוינשטיין וחבריו הורחקו מהמפלגה.

הקים את לשכת המסחר שווייץ - ישראל. לאחר שפרש מהחיים הפוליטיים עסק בייבוא מכונות אריגה.

== חיים אישיים ==
נולדו לו שישה ילדים. אחד מהם, , בוגר ישיבת פוניבז', שירת בנח"ל המוצנח. הוא נהרג בקרב המיתלה בשנת 1956 ונקבר בבית הקברות זיכרון מאיר, עם מצבה צה"לית, קרוב לקברו של החזון איש. מאוחר יותר נקברו לצדו אמו ואביו, ר' מאיר דוד.

נכדיו הם הרב שלמה לוונשטיין ואברהם ישעיהו לוונשטיין, הנשוי לבמאית, המפיקה והיוצרת יעל לוונשטיין.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://tam.co.il/23_4_2004/magazin22.htm עדות נכדו שלמה] במגזין תל אביב

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי דנמרק
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם חזית דתית מאוחדת
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם אגודת ישראל
קטגוריה:חברי מועצת המדינה הזמנית מטעם אגודת ישראל
קטגוריה:חותמי מגילת העצמאות
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שומרי שבת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
צ'בורשקה

צ'בורשקה והתנין גֶנה על בול סובייטי
צ'בורשקה בגן סיפור "צ'בורשקה וחבריו" בחולון
צֶ'בּוּרָשְקָה (ברוסית: Чебурашка) הוא יצור בדיוני בעל גוף קטן, אוזניים גדולות ופרווה קצרה וחומה. הוא דמות ספרותית בסדרת ספרי ילדים מאת הסופר הרוסי אדוארד אוספנסקי, כמו כן הוא הגיבור של סדרת הנפשה הקרויה על שמו, בה דמותו צוירה על ידי לאוניד שוורצמן.

לפי הסיפור, צ'בורשקה הוא חיה קטנה ומצחיקה, אשר אינה מוכרת למדענים, ומתגוררת ביער טרופי. יום אחד הוא הגיע בטעות לארגז תפוזים, אכל את כולם, והלך לישון. לאחר שמצא אותו המוכר המופתע בחנות שאליה הגיע ארגז התפוזים, הוא הוציא את צ'בורשקה מהארגז והושיב אותו על השולחן, אבל משום שכפות ידיו נרדמו לאחר שבילה הרבה מדי זמן בארגז, הוא נפל (משמעות המילה "чебурахнулся", "צ'בּוּראכנולסיה", בניב דיבורי רוסי: "נפל", "התגלגל") מהשולחן לכיסא, ומהכיסא לרצפה. מנהל החנות, שראה זאת, החליט לקרוא לחיה הקטנה "צ'בורשקה". מילים עם שורש זה מיושנות ברוסית; אוספנסקי החיה אותן. 

ישנה תיאוריה שאומרת כי צ'יבורשקה הוא למעשה ישראלי, שכן מקורו של ארגז התפוזים שאיתו הגיעה הוא מיפו. 

לצ'בורשקה יש גוף דמוי דוב ואוזניים גדולות ועגולות. מינו ככל הנראה זכר. בספר, צ'בורשקה מבלה הרבה זמן עם תנין בשם גֶנה, שהולך על רגליו האחוריות ומנגן באקורדיון. 

בהקדמה לספרו, מציין הסופר שההשראה שלו לסיפור הייתה בובות משחק שלו מילדותו, בהן בובה שלא ברור מי הייתה אמורה להיות – אותה הוא כינה "צ'בורשקה".

צ'בורשקה מפורסם בכל רוסיה וברית המועצות לשעבר. הוא נבחר לקמע הרשמי של קבוצת האולימפיאדה באולימפיאדת הקיץ ביוון -2004.

נוסף על רוסיה וברית המועצות לשעבר, צ'בורשקה התפרסם גם בארצות אחרות, כדוגמת יפן - שם הוקרנו סרטיו ב-15 בתי קולנוע. לפי הערכות, כ-700,000 יפנים צפו בסרטי צ'בורשקה בתקופה שבין קיץ 2001 לאביב 2002. מספר חברות יפניות קנו זכויות להפיק פרסומות עם דמותו של צ'בורשקה, ובנוסף לכך יצאה סדרת אנימה המבוססת על הסרטים.

ב-2018 הוקם בחולון גן סיפור בשם "צ'בורשקה וחבריו" ברחוב משה שרת 27.

== סרטי צ'בורשקה (רוסיים מקוריים) ==
# 1969 – גנה והחברים (Крокодил Гена) 
# 1971 – צ'בורשקה יום הולדת (Чебурашка) 
# 1974 – הגברת הזקנה שפוקליאק (Шапокляк) 
# 1983 – צ'בורשקה הולך לבית הספר (Чебурашка идет в школу)
# 2023 – צ'בורשקה (Чебурашка)

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20090906082914/http://cheb-tv.com/ האתר הרשמי של האנימה על צ'בורשקה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנימציה רוסית
קטגוריה:סדרות הנפשה בסטופ-מושן
קטגוריה:יצורים בדיוניים
קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:דמויות טלוויזיוניות
קטגוריה:דמויות אנימציה
קטגוריה:דמויות קולנועיות
Neighbours

Neighbours היא סדרת טלוויזיה ללימוד השפה האנגלית, שהופקה בטלוויזיה החינוכית באמצע שנות ה-70 וצולמה בשחור-לבן. מפיקת הסדרה הייתה אסטל פרידמן והבמאים היו אירווינג קפלן, מייקל גרינשפן ומקסין אליעז.

הסדרה הייתה מיועדת לשנה הראשונה של לימוד השפה האנגלית (כיתות ה'). לסדרה הופקו תשעה פרקים והתלוו אליה ספר עבודה ומדריך למורה.

הסדרה הוקרנה לראשונה ב-1976. כמו סדרות אחרות מאותה תקופה, הסדרה שודרה פעמים רבות בשידורים חוזרים והפכה לנכס צאן ברזל בתרבות הישראלית, בעיקר בזכות השירים שכתבה והלחינה עבורה ברברה גרוס.

עלילת המסגרת של הסדרה עקבה אחר משפחות המתגוררות בשני אזורים שונים: מחד, מרכז עיר קטנה, ומאידך, פרבר או כפר. במהלך התוכנית שולבו שירים שמטרתם הקניית השפה האנגלית.

== שירים ==
שיר הפתיחה של הסדרה הציג את הדמויות:
<poem style="text-align: left; direction: ltr; margin-left: 1em;">
Neighbours, we are neighbours
Come and meet the neighbours...

I’m Sharon, I’m David, we live here,
I’m a nurse, I’m an engineer
</poem>

שירים אחרים הזכורים מן הסדרה:
* סוזי סורפרייז (Susie Surprise) - שרה אמן בתפקיד בובה שמסוגלת לשיר.
* בחנות של מר קשטן (In Mr. Kashtan's Store) - שיר המלמד ספירה ושמות פירות וירקות באנגלית.
* יש לי חבילה (I have a package).

לשירים היה תפקיד חשוב בהקניית השפה, ובמקביל הוצגה תוכנית נלווית שבה שודרו רק השירים (בביצוע סוזי מילר וג'רי היימן) בשם "Sing a Song".

== משתתפים ==
* ירמי קפלן (בנו של הבמאי אירווינג קפלן) - בתפקיד הילד בני;
* היינץ ברנרד - בתפקיד מר כהן;
* אליס גולמבו - בתפקיד שרון, אחות במקצועה;
* צ'ארלס ברנשטיין - בתפקיד דייוויד, מהנדס במקצועו;
* שרה אמן - הופיעה בתפקידי אורח בשניים מפרקי הסדרה, בתור לולו הליצן והבובה סוזי סורפרייז;
* תמי אליעזר-שפיץ - בתפקיד הילדה תמי;
* ג'יל גולדוואסר;
* פיטר פריי - בתפקיד מר קשטן, בעל המכולת;
* תלמה רובי - בתפקיד בלה;
* פיליפה ג'קס;
* ביאטריס שימשוני.

רבים טועים לחשוב שסוזי מילר גילמה בתוכנית את סוזי סורפרייז, אבל למעשה הייתה זו שרה אמן. סוזי מילר חידשה את השיר, ללא הדמות, בתוכנית "Sing a song".

== התייחסויות בתרבות הפופולרית ==
* באופרת הסבון "השיר שלנו" בוצעה מחווה (בפרק הראשון של העונה השנייה) לשיר הפתיחה של התוכנית.
* הקומדי סטור ביצעו פרודיה על שיר הפתיחה, על "החנות של מר קשטן", "שיר החבילה" ושירה של סוזי סורפרייס.
* הטלוויזיה החינוכית הוציאה תקליטור עם שירי התוכניות החינוכיות, ובהם שירים מהסדרה.

== קישורים חיצוניים ==

* "[https://www.kankids.org.il/program/?catId=1338 Neighbours]" באתר כאן חינוכית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות ללימודי אנגלית
קטגוריה:כאן חינוכית: תוכניות וסדרות
גודסמאק

גודסמאק (Godsmack) היא להקת רוק/מטאל אלטרנטיבי שנוסדה בבוסטון, מסצ'וסטס.
ללהקת אליס אין צ'יינס (Alice in Chains) הייתה השפעה רבה על גודסמאק. חברי הלהקה אף אמרו בראיונות מוקדמים עמם כי הקימו את הלהקה במקור כלהקת מחווה לאליס אין צ'יינס. בריאיון עם MTV על מותו של ליין סטאלי, אמר מנהיג הלהקה סולי ארנה: "הוא היה האיש היחיד שגרם לי להתחיל לשיר."
השפעות מוזיקליות נוספות שצוינו על ידי חברי הלהקה הן Aerosmith, לד זפלין, Rush, ובלאק סבאת'.

רבים סוברים שהשם גודסמאק בא משיר של אליס אין צ'יינס אשר נקרא God Smack מהאלבום Dirt. אולם חברי הלהקה הסבירו את מקור השם (בתרגום מילולי: "מכה מאלוהים"): באחת החזרות, מתופף הלהקה הופיע כשפצע הרפס על שפתו. סולן הלהקה התבדח על חשבונו, שכן למחרת נקבע להם יום צילומים. ביום הצילומים הגיע סולי כשעל שפתיו פצע חדש. נגן הגיטרה טען שמדובר ב"מכה מאלוהים".

לוגו להקת Godsmack המזכיר במראהו לוגו Alice in Chains
נכון ל-2007, גודסמאק מנסים לבדל את עצמם מאליס אין צ'יינס. סולי התבטא בראיון כי "פשוט אף פעם לא שמעתי את זה במוזיקה שלנו." באותו ראיון ארנה חשף את מקור השם של הלהקה, תוך הבהרה כי לא מדובר בהשאלת שם השיר המפורסם.

יחד עם זאת, גודסמאק דומה במספר מאפיינים ללהקת אליס אין צ'יינס. סגנון השירה של סולי ארנה מזכיר מאוד את זה של ליין סטאלי ובשני האלבומים הראשונים שלה יש קווי דמיון חזקים לאלבום של אליס אין צ'יינס, Dirt. הלוגו בצורת שמש דומה מאוד ללוגו השמש של אליס אין צ'יינס. גודסמאק גם שחררה אלבום ששמו Faceless, שם שניתן לקשרו לשם האלבום הראשון של אליס אין צ'יינס, Facelift.

ב-2002 גודסמאק הייתה מועמדת לפרס גראמי על השיר "Vampires" מהאלבום Awake. ב-2004 גודסמאק שימשו כלהקת החימום של להקת מטאליקה בהופעותיה. הלהקה ערכה הופעות אקוסטיות לשם הקלטת האלבום החדש שיצא באביב 2004, The Other Side. ב-2006 הוציאה הלהקה את אלבומה הרביעי אשר נקרא (4 בספרות רומיות).
בדצמבר 2007 הוציאה הלהקה את אלבומה השישי "Good times bad times 10 years of godsmack" כשהלהקה חוגגת עשור של פעילות.

ב-24 בפברואר 2023 צפויה הלהקה להוציא לאור את אלבום האולפן השמיני שלה, שייקרא Lighting Up the Sky. על פי הצהרת הלהקה, אלבום זה יהיה האחרון שלה, ואחריו תפסיק להוציא מוזיקה חדשה, אך לא תתפרק ותמשיך להופיע.<ref name="93x"></ref>

==חברי הלהקה==
* סולי ארנה - סולן, גיטרה, תופים (באלבום הבכורה)
* רובי מריל - גיטרה באס
* טוני רמבולה - גיטרה ראשי
* שאנון לארקין - תופים

==דיסקוגרפיה==
===אלבומי אולפן===
* All Wound Up... (1997)
* Godsmack (1998)
* Awake (2000)
* Faceless (2003)
* IV (2006)
* The Oracle (2010)
* 1000hp (2014)
* When Legends Rise (2018)
* Lighting Up the Sky (2023)

===מיני אלבומים===
* The Other Side (2004)

===אלבומי אוסף===
* Good Times, Bad Times... Ten Years of Godsmack (2007)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:להקות פוסט-גראנג'
קטגוריה:להקות מטאל אלטרנטיבי
קטגוריה:להקות נו מטאל
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:רביעיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1995
תוספת (הרלדיקה)

בהרלדיקה, תוספת (Augmentation) היא כל שינוי או הוספת פריטים בשלט הרלדי, אשר בדרך כלל מעניק שליט או ריבון בתור טובה, פרס או הכרה במצוינות.

הענקת שלט הרלדי חדש לגמרי איננה נחשבת לתוספת. כמו כן, הענקת תוספת אינה אפשרית למי שאינו בעל שלט הרלדי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הרלדיקה
צבי לוריא

צבי לוריא (משמאל) בוועידה העולמית הראשונה של [[מפ"ם]]

צבי לוּרְיֵא (1 ביוני 1906, לודז', פולין – 21 במאי 1968, ישראל) היה פעיל ציוני, ממייסדי הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, חבר קיבוץ עין שמר; חבר ההנהלה הציונית וראש מחלקת הארגון בהנהלת הסוכנות היהודית; ממייסדי מפ"ם, חבר מזכירות המפלגה והוועדה המדינית; חבר אספת הנבחרים הרביעית מטעם חזית השמאל, חבר הוועד הלאומי, חבר מועצת המדינה הזמנית ומחותמי מגילת העצמאות.
ממקימי "קול ישראל" ומנהלה הראשון, עד 1948.

==קורות חיים==
לוריא למד בגימנסיה יבנה בלודז' ואחר כך החל ללמוד באוניברסיטאות ורשה ווינה. בספטמבר 1925 עלה לארץ ישראל, הצטרף לקבוצת השומר הצעיר בעין גנים והקים עמה את קיבוץ עין שמר בשנת 1927. עם הקמת הקיבוץ הארצי באפריל 1927 נבחר לוועדת תרבות וחינוך שלה.

ב-1931 נישא לגוטה לבית מרקובסקי. היה אב ליובל, עמי, רות.

צבי לוריא נפטר בשנת 1968, בעודו עוסק בהכנות לקראת הקונגרס הציוני ה-27.
נקבר בעין שמר.

==כתביו==
* צבי לוריא ז"ל: מדבריו תשכ"ז–תשכ"ח, ירושלים: המחלקה לארגון של ההסתדרות הציונית העולמית, תשכ"ח. (לקט מאמרים והרצאות של לוריא מחודשי חייו האחרונים, מוגש לצירי הקונגרס הציוני הכ"ז.)
* חיים של שרות (ערך: צבי זהר), ירושלים: הספרייה הציונית על יד הנהלת ההסתדרות הציונית: בשיתוף עם ספרית פועלים, תשל"א. (מבחר מביטוייו הפובליציסטיים-ספרותיים)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* (עם פטירתו)
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ציונים סוציאליסטים
קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:חברי מועצת המדינה הזמנית מטעם מפ"ם
קטגוריה:חותמי מגילת העצמאות
קטגוריה:חברי הוועד הלאומי
קטגוריה:חברי הנהלת הסוכנות היהודית
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הרביעית
קטגוריה:עין שמר: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בעין שמר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1968
נשק קל

נשק קל ב[[מוזיאון בראונשווייג]]
נשק קל (בראשי תיבות נפוצים: נק"ל) הוא שם כולל לכלי ירייה קלים היורים תחמושת קליעית ומיועד בדרך כלל לפגיעה ישירה ביצורים חיים. בדרך כלל מקובל להגדיר בתור נשק קל כל אמצעי לחימה שחייל מסוגל לסחוב ולתפעל באופן אישי. מטולי רקטות כתף (כמו ה RPG-7) ומקלעים כבדים נמצאים בגבול קבוצה זו.

הנשק הקל מחולק לכמה סוגים:
*רובה (קרבין, רובה סער, רובה צלפים)
*רובה ציד (שוטגאן)
*מקלע
*תת-מקלע
*אקדח
*רימון יד
*רומה רימונים
*נשק חם תת-ימי (לסוגיו)

== ראו גם ==
* נשק קל של צה"ל

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* [http://world.guns.ru/ אתר מקיף הסוקר נשק קל מרחבי העולם]
* [http://www.wizards.com/default.asp?x=d20modern/article/20040217a&page=3 גלריה של איורים של רובים שונים]
* [http://www.haslik.co.il/ הסליק - אתר הנשק הישראלי]
* [http://www.shotgun.co.il/shotgun/ Shotgun.co.il] - האתר העוסק בנשק אישי עם דגש על בטיחות, ידע והבנה

*
קטגוריה:בקרת נשק
בשידור חי עם דן שילון

סט התוכנית. האורחים ישבו במעגל כיסאות
בשידור חי עם דן שילון
עטיפת ה[[ספר "בשידור חי"]]
בשידור חי עם דן שילון (או: בשידור חי – דן שילון מארח), היא תוכנית טלוויזיה ישראלית בהנחייתו של דן שילון ששודרה בערוץ 2 בשידורי רשת בין השנים 1991–2000 ולאחר מכן בין יולי 2013 לספטמבר 2014. את אות התוכנית הלחין אלדד שרים.

בשנת 2013 התוכנית חזרה בגרסה מחודשת, בשם "המעגל עם דן שילון", לציון 20 שנים לערוץ 2.

במשך השנים היו שני ניסיונות לעשות תוכנית במתכונת דומה: עם רפי רשף ב-1997 בערוץ 2, קשת ועם רמי קליינשטיין בתחילת שנות האלפיים בערוץ 10.

== היסטוריה ==
התוכנית עלתה לשידור בערוץ 2 הניסיוני במאי 1991, והוגשה כתוכנית אירוח. פעמיים בשבוע אירח שילון, איש תקשורת בולט, אורחים ממגוון הציבור הישראלי: פוליטיקאים, אנשי בידור, דמויות הנוגעות באקטואליה העדכנית ואורחים מיוחדים. בזמן התוכנית ראיין שילון את מרואייניו יחד, והם שוחחו על ענייני האקטואליה ועל סיפוריו של כל אורח, לרוב בנושא עדכני ועכשווי. במהרה נהפך ה"מעגל", פלטפורמת במה עליה ישבו שילון ומרואייניו, לסמלה הבולט של התוכנית.

עם הסבת הערוץ למסחרי בשנת 1993 הצטרפה התוכנית ללוח המשדרים של זכיינית השידור "רשת", והפכה לאחת התוכניות המעטות מהערוץ הנסיוני אשר המשיכו לערוץ המסחרי. בשנת 1997 עזב שילון את תפקידו בהנהלת "רשת" והקים חברת הפקה משלו, שנקראה על שמו. גם לאחר עזיבתו, שודרה התוכנית, עד שנת 2000. התוכנית הייתה ידועה בזכות נתוני הרייטינג הגבוהים שלה. אחת התוכניות הידועות הייתה התוכנית בה הפגיש שילון את ראש ממשלת ישראל לשעבר יצחק רבין ואת הזמר אביב גפן באוקטובר 1995, חודש לפני רצח רבין. באוגוסט 1998 הוציא שילון ספר בשם "בשידור חי" על תוכניתו.

התוכנית התבלטה בכך שפוליטיקאים שהתארחו בה התבקשו לעשות פעולות לא שגרתיות. אהוד ברק ניגן על פסנתר, שמעון פרס ובנימין נתניהו שרו, ובייגה שוחט השתתף במערכון עם צביקה הדר בו חבש לראשו תרבוש. תופעה זו ספגה ביקורת ולפרודיות בתוכניות הסאטירה העולם הערב, החרצופים וארץ נהדרת.

בשנת 2007 חידש שילון את האירוח ב"מעגל" בסדרת מופעים על גבי במות עם אורחים ידועים באופן המבוסס על התוכנית המקורית. בשנים 2005–2007 שודרו תוכניות נבחרות של "בשידור חי" בשידורים חוזרים בערוץ הבידור הישראלי של HOT.

=== חידוש התוכנית ב-2013 ===
ביולי 2013 חזרה התוכנית לשמונה תוכניות חדשות לציון 20 שנה לערוץ 2. התוכנית לא שודרה בשידור חי ונקראה הפעם "המעגל עם דן שילון".
באוקטובר 2013 חזרה התוכנית לעונה שנייה כאשר בשתי העונות האלו יחד שודרו 17 פרקים.

את התוכנית המחודשת ליוותה באופן קבוע תזמורת סימפונט רעננה, שהייתה תזמורת הבית של התוכנית.

ביולי 2014 שודרה העונה השלישית של התוכנית, היות שעונה זו שודרה בזמן שצה"ל נלחם בעזה במבצע צוק איתן, הוקדשו רוב התוכניות לנושא זה. התוכנית סבלה מביקורת שלילית ומשיעורי מדרוג נמוכים, שייתכן שנבעו מהסיקור השוטף של "מבצע צוק איתן" בטלוויזיה, והורדה מהמרקע לפני סוף העונה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.youtube.com/playlist?list=PL5tTMlIkxhYfn_HTZjwcYkFCOqYYE72bc המעגל עם דן שילון] בערוץ ה-YouTube של רשת.
* 

====ביקורת====
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות אירוח ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:ערוץ 2 הניסיוני: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
דייוויד סטרן

דייוויד ג'ואל סטרן (באנגלית: David Joel Stern; 22 בספטמבר 1942 – 1 בינואר 2020) היה עורך דין יהודי-אמריקאי שהיה נציב (קומישנר) ליגת ה-NBA משנת 1984 ועד שנת 2014. נחשב בעיני רבים לאחד הנציבים המצליחים והמשפיעים בתולדות הספורט המקצועני בצפון אמריקה.

== קורות חייו ==
סטרן בילה את ילדותו בעיר טינק שבניו ג'רזי. בשנת 1963 סיים לימודי היסטוריה באוניברסיטת ראטגרס שבניו ג'רזי, ובשנת 1966 סיים לימודי משפטים באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק. באותה שנה החל לעבוד במשרד עורכי דין שייצג את ליגת ה-NBA. בשנת 1978 מונה ליועץ המשפטי של הליגה, ובשנת 1980 מונה לסגן נשיא בכיר של הליגה. ב-1 בפברואר 1984 מונה לנציב הרביעי של הליגה, אחרי פרישתו של לארי או'בריין. באותה שנה התקבלו לליגה השחקנים מייקל ג'ורדן, צ'ארלס בארקלי, ג'ון סטוקטון והאקים אולאג'ואן.

בשנות ה-80, הגיעה הליגה בניהולו של סטרן לשיאים של רווחיות ופופולריות בכל העולם, בעיקר בזכות השחקנים הבולטים מייקל ג'ורדן, מג'יק ג'ונסון ולארי בירד. משחקי הליגה משודרים במעל 200 מדינות בכל העולם, וחברות בה 30 קבוצות - 29 מארצות הברית ואחת מקנדה. בשנת 1996 הוקמה ליגת הכדורסל המקבילה לנשים - ליגת ה-WNBA.

סטרן נחשב לנציב קפדן בענייני משמעת, והתנגד בתוקף להימורים על משחקי הליגה. בשנת 2005 אישר לקבוצות הליגה תקרת שכר גמישה של 49.5 מיליון דולר, במטרה להימנע מסכסוך שיוביל להשבתה של הליגה. הסכם פשרה זה עורר ביקורת מצד התומכים בהגבלת שכר השחקנים ובעידוד התחרותיות.

ב-1998 הונצח סטרן ביד לאיש הספורט היהודי במכון וינגייט, מוזיאון המנציח אנשי ספורט יהודיים שזכו להישגים יוצאי דופן.

ב-26 באוקטובר 2012 הודיע סטרן שיעזוב את תפקיד הנציב ב-1 בפברואר 2014, 30 שנה בדיוק לאחר שנכנס לתפקיד. סטרן המליץ על סגנו בעשר השנים האחרונות אדם סילבר, והוא החליפו בתפקיד הקומישינר. דווח כי בשנותיו האחרונות כנציב משכורתו השנתית עמדה על 9 מיליון דולר.<ref></ref> 

ב-2014 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל.

ב-12 בדצמבר 2019 עבר סטרן אירוע של דימום מוחי,נותח ואושפז בבית חולים במנהטן. הוא נפטר ב-1 בינואר 2020 בגיל 77. לאחר מותו, כל קבוצות הליגה עלו עם סרט שחור על הזרוע של השחקנים כהוקרה לפועלו. 

== חיים אישיים ==
סטרן היה נשוי לדיאן, הם התחתנו ב-1963 ולזוג היו 2 בנים: אריק ואדוארד. הם התגוררו בסקרסדייל במדינת ניו יורק.

==קישורים חיצוניים==

* 
*ניצן פלד, "[https://www.israelhayom.co.il/article/721173 גאון שהקדים את זמנו]", בעיתון ישראל היום, 3 בינואר 2020
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קומישנרים של ה-NBA
קטגוריה:עורכי דין יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: תורמים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: אמריקאים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של פיב"א
קטגוריה:עסקני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:עסקני כדורסל יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
קטגוריה:חברי היכל התהילה של כדורסל הנשים
שפרה ורבר

סופיה שפרה וֶרבֶּר (בכתיב יידי: שפרה ווערבער; 31 במרץ 1908, וילנה – 15 בספטמבר 1997, תל אביב) הייתה משוררת עיתונאית ועורכת יידית בלגית-ישראלית.

==ביוגרפיה==
סופיה שפרה בת שלום טרוצקי נולדה ב-1908 בווילנה. למדה בגימנסיה הריאלית בעירה. עוד כתלמידה החלה לפרסם שירי ילדים ביידיש. השתתפה ביסוד ועריכת עיתוני ילדים ביידיש, ובהם פרסמה משיריה הראשונים.

בשנת 1926 היגרה עם משפחתה לבלגיה והשתקעה בבירה בריסל. היא השלימה את לימודיה באוניברסיטה של בריסל, ובד בבד הייתה פעילה ויוזמת במוסדות תרבות יהודיים ביידיש. עם הכיבוש הגרמני, ובטרם הספיקה לסיים את לימודיה, הוכרחה לרדת למחתרת ולהסתתר. ב-1945, עם תום המלחמה, הצטרפה למצילי הילדים היהודים, אספה אותם ממקומות המסתור שבהם שרדו, והייתה בין מקימי רשת חינוכית יהודית בשביל הניצולים.

בשנת 1948 השתתפה בוועידת היסוד של "האיגוד העולמי לסופרי יידיש". בשנת 1954 עלתה לישראל עם משפחתה. ספריה ביידיש, שיצאו לאור בבריסל ובפריז, עוררו עניין אצל משוררים ומתרגמים בארץ, ושניים מהם, המספרים את סיפור הילדים היהודים בבלגיה והצלתם מידי הנאצים ועוזריהם, גם תורגמו לעברית.

ורבר הייתה נשואה לאבוש ורבר, שהיה מראשי פועלי ציון שמאל בבלגיה ובישראל, עד מותו ב-1975.

הקריאה שני שירים בסרט הטלוויזיה "מוקדם מדי לשתוק, מאוחר מדי לשיר" של חוה אלברשטיין ובעלה נדב לוויתן שביים.<ref>, יוטיוב</ref>

שפרה ורבר נפטרה ב-1997, בגיל 89. נטמנה בבית העלמין קריית שאול לצד בעלה. הותירה בן, משה (מישל) ורבר, ונכדים.

==ספריה==
* ניסעלעס טרער; צייכענונגען: בען, בריסל: געז שול און דערציונג, 1950. (שירה לילדים)
* ווונד אין בלי: לידער, תל אביב: י"ל פרץ, תשכ"ט 1968. (שירים)
* אויף גראז און ליים: לידער, תל אביב: פארלאג י"ל פרץ, תשל"ו.
* זכרון אין שפיגל: לידער, תל אביב: פארלאג י"ל פרץ, תשמ"ד 1984.

===ספריה שתורגמו לעברית===
* דמעתו של איציק; מאידיש: י[עקב] אורלנד, תל אביב: י"ל פרץ 1963. (התוכן: דמעתו של איציק. סופו הטוב של דֻבּי-דב.)
* נס נחשולי: מבחר שירים; תירגם מיידיש: ק. א. ברתיני, תל אביב: רשפים, תשמ"ט 1989.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים ליטאים
קטגוריה:עיתונאיות כותבות יידיש
קטגוריה:עורכי עיתונים ביידיש
קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררי ילדים כותבי יידיש
קטגוריה:עיתונאי ילדים ונוער כותבי יידיש
קטגוריה:עולות בשנות ה-1950
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1997
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997
תוכנית מתאר מקומית

במערכת התכנון והבנייה בישראל, תוכנית מתאר מקומית היא תוכנית מתאר ברמה של הרשות המקומית, אשר כוללת התייחסות לתיחום של שטחים, הוראות בנייה, מגבלות בנייה, מקומות לפינוי אשפה, בתי עלמין, דרכים בשטח היישוב ומאפיינים נוספים של התכנון העירוני. תוכנית המתאר המקומית נגזרת מתוכנית המתאר המחוזית ומתוכנית המתאר הארצית ואינה יכולה לסתור את התוכניות בדרג שמעליה.

סעיף 62א לחוק התכנון והבנייה מסמיך ועדה מקומית לתכנון ובנייה לאשר תוכניות ללא צורך באישור הוועדה המחוזית שמעליה. התוכניות שיאושרו על ידי הוועדה המקומית יהיו תוכניות מפורטות, או לחלופין תוכנית מתאר מקומית שכוללת את הסעיפים הבאים:
* איחוד וחלוקה של מגרשים ללא שינוי יעוד הקרקע
* הרחבת דרך למעט תוכנית דרך ארצית
* הגדלת שטחים לצורכי ציבור
* שינוי בקו בניין
* שינוי הוראות של תוכניות בינוי ועיצוב אדריכלי
* שינוי חלוקת שטחי הבנייה בתוכנית מבלי לשנות את סך השטח המותר לבנייה
* שינוי בהוראות בדבר שטח מגרש מינימלי
* הגדלת מספר יחידות הדיור ללא שינוי השטח העיקרי
* כל דבר שניתן לתת אותו כהקלה לפי סעיף 147 לחוק התכנון והבנייה
* הקמת תחנות תדלוק באזורים המיועדים לתעשייה מסחר וחקלאות

המכנה המשותף של סעיף זה בחוק התכנון והבנייה הוא שלועדה המקומית אין סמכות להוסיף שטח עיקרי. לדוגמה, אם ניתן אישור לפרויקט בשטח של 2,000 מטר רבוע אין לוועדה המקומית סמכות להוסיף שטח לפרויקט.

תוכנית מתאר מקומית מוגשת בהתאם לנוהל מבא"ת של מינהל התכנון, אשר עיקרו הסדרת אחידות הכנת התוכניות, כאשר בעתיד ההגשה תהייה ממוחשבת.

==ראו גם==
*תוכנית בניין עיר
*תשריט

==קישורים חיצוניים==

* [https://meirim.org/ מערכת "מעירים"], לדעת מה בונים לי ליד הבית

*[https://www.gov.il/he/departments/iplan מינהל התכנון]
*[http://www.snunit.k12.il/www_teva/law/israel/h8.html חוק התכנון והבנייה], סעיפים נבחרים
*[http://www.architecture.org.il/info_hokim_mavat.php מבא"ת- עיקרי ההוראות], תכנון ובניה בישראל - Architecture.org.il

קטגוריה:ישראל: תוכניות מתאר
קטגוריה:שימושי קרקע
קטגוריה:ישראל: תכנון עירוני
ריצוף (גאומטריה)

ריצוף רצפה באמצעות אריחים שצורתם [[משושה משוכלל]]
בגאומטריה, ריצוף הוא כיסוי של משטח דו-ממדי, או מרחב מממד גבוה יותר, באריחים מאותו סוג. ישנם סוגים שונים של ריצופים - הנבדלים זה מזה באופי הקבוצה שאותה מכסים, במספר האריחים המותרים בשימוש, ובמחזוריות שלהם. הדוגמה הפשוטה ביותר היא כיסוי של המישור באריחים ריבועיים, כפי שמשבצות מכסות דף במחברת חשבון. הצד השווה בכל הריצופים הוא שכל נקודה בקבוצה שאותה מכסים, מכוסה בדיוק על ידי אריח אחד.

לריצופים יש חשיבות רבה בגאומטריה (ובטופולוגיה אלגברית), בכך שהם מאפשרים ללמוד את הקבוצה המכוסה X על ידי תכונות של הכיסוי. לכיסוי משויכת חבורת סימטריות G. במקרה שהחבורה פועלת באופן טרנזיטיבי, האריחים בהכרח חופפים זה לזה, ואפשר להתאים ביניהם לבין מרחב המנה <math>\ X/G</math>. קשרים אלה הם נקודת המוצא של תוכניתו של פליקס קליין מסוף המאה ה-19, ללמוד מרחבים גאומטריים דרך החבורות הפועלות עליהם, ולהפך.

==ראו גם==
*ריצוף של המישור
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גאומטריה
קטגוריה:טופולוגיה אלגברית
סמדר רייספלד

סמדר רייספלד היא סופרת, עיתונאית ב"הארץ" ומנחת סדנאות כתיבה.

== ביוגרפיה ==
רייספלד נולדה בתל אביב לאב ניצול שואה ולאם שעלתה לישראל מפולין כתינוקת לפני מלחמת העולם השנייה.

למדה בתיכון אליאנס, שירתה ב-צה"ל ב-8200, עשתה דוקטורט בביולוגיה מולקולרית באוניברסיטת תל אביב. עבודת הדוקטורט שלה עסקה בתפקיד המגע הבין-תאי בבקרת ביטוי גנים במהלך ההתפתחות העוברית. לאחר סיום התואר התגוררה במשך שנתיים בצרפת, שם החלה לעסוק בספרות.

ב-2009 החלה לכתוב ביקורות ספרים למוסף "ספרים" ואחר כך כתבות למוסף סוף השבוע של "הארץ". מראיינת מדענים עבור "הקרן הלאומית למדע" ומנחת סדנאות כתיבה. מגישה בגלי צה"ל את ההסכת "אנושי, אנושי מדי".

נשואה ואם לבת ובן.

==ספריה==

* קבלו אותי במחיאות כפיים, כתר, 1999 - ספר ילדים
* גלגל החיים: תופעות, מבנים ותהליכים בעולם החי - רבייה והתפתחות, המרכז הישראלי לחינוך מדעי וטכנולוגי ע"ש עמוס דה-שליט, 1998 (בשיתוף ליאת טיבר בן-דוד). הספר תורגם גם לערבית.
* שתיים, כתר, 2001 – מיועד לבני נוער. זכה בציון לשבח על ידי ועדת "פרס זאב לספרות ילדים".
* רמת הנדיב - הדברים הנסתרים מן העין: על יחסי הגומלין בפארק הטבע, מט"ח - המרכז לטכנולוגיה חינוכית, 2004 (בשיתוף גידי זנד ונורית קינן)
* היה היה פעם סוס ננסי: כיצד משתנים יצורים חיים, משרד החינוך, 2006 (בשיתוף לולי שטרן)
* דרווין באיילון דרום, כתר, 2007 – רומן.

==לקריאה נוספת==
על הספר "דרווין באיילון דרום"
* אריק גלסנר, בשבחה של החמלה, מעריב, 18 באוגוסט 2007
* אבנר שץ, אחות לנו יפה, ידיעות אחרונות, 31 באוגוסט 2007
* צבי עצמון, דרווין בפגייה, גליליאו 111, 2007
על הספר "שתיים"
* 
על הספר "קבלו אותי במחיאות כפיים"
* יעל דר, שניים שהם אחד, הארץ, 27 באוקטובר 1999

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.text.org.il/index.php?book=0701059 פרק ראשון מתוך הספר "דרווין באיילון דרום"] באתר "טקסט"
* [http://knafaim.cet.ac.il/pages/item.asp?id=433&item=0&sort=0&title=%25F9%25FA%25E9%25E9%25ED&docs=1&pic=1&sites=1&all=1&st=1&db=3 תקציר ותגובות קוראים על הספר "שתיים"] באתר כנפיים
* 
* 

* 

=== ביקורות ספרים (רשימה חלקית)===
* 
* 
* 

=== כתבות עיתונאיות (רשימה חלקית) ===
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:מבקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ביולוגיות מולקולריות ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
לי און-סיל

לי און-סיל (בקוריאנית: 이은실, נהגה כ"אִי אוּן-שִיל", IPA: [i ɯn.ɕil]; ) היא שחקנית טניס שולחן דרום קוריאנית. דירוג השיא שלה הוא 21 בעולם וזהו גם דירוגה הנוכחי. שותפתה למשחקי הזוגות היא סוק און-מי.

== הישגים בולטים ==
*אולימפיאדה
**2000 - זוגות: מדליית כסף [http://www.databaseolympics.com/players/playerpage.htm?ilkid=LEEEUN05]
*אליפות העולם
**1999 - זוגות: שמינית גמר.
**2001 - זוגות: רבע גמר, זוגות מעורבים: שמינית גמר.
**2003 - יחידות: שמינית גמר, זוגות: חצי גמר, זוגות מעורבים: רבע גמר.
*אליפות אסיה
**1994 - זוגות: רבע גמר.
**1996 - זוגות: רבע גמר, זוגות מעורבים: רבע גמר.
**1998 - זוגות: מקום ראשון, זוגות מעורבים: רבע גמר.
**2000 - יחידות: שמינית גמר, זוגות: מקום ראשון, זוגות מעורבים: מקום שני.
**2003 - יחידות: שמינית גמר, זוגות: חצי גמר.
*משחקי אסיה
**1998 - זוגות: חצי גמר.
**2002 - זוגות: מקום ראשון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות טניס שולחן דרום קוריאניות
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית מקוריאה הדרומית
קטגוריה:דרום קוריאניות שנולדו ב-1976
לזרוס

קבר לזרוס ב[[בית עניה]]
כנסיית לזרוס הקתולית ב[[בית עניה]]
כנסיית לזרוס היוונית-אורתודוקסית ב[[בית עניה]]
לָזַרוֹס (מיוונית: Λάζαρος, מהשם העברי "אלעזר"), היה על פי המסורת הנוצרית אדם שהוקם לתחייה על ידי ישו לאחר שמת. נס זה נחשב לאחד הנסים הגדולים ביותר שביצע ישו.

== דמותו ==
על-פי המסופר בברית החדשה, חלה לזרוס, תושב הכפר בית עניה, במחלה קשה.
ישו שהה באותה עת בבית עניה בביתו של שמעון המצורע , ומרתא, אחותו של לזרוס, ביקשה ממנו לסייע לאחיה הגוסס. ישו שהה יומיים נוספים באותו מקום, אך לא ריפא את אלעזר, אלא ביקש מתלמידיו, "בואו נחזור לארץ יהודה". האח נפטר, ורק ארבעה ימים לאחר מותו חזר ישו אל הכפר, והגיע אל קברו:

תיאור זה של תחיית המת בבשורה על-פי יוחנן שונה באופיו מסיפורים דומים בבשורות הסינופטיות, בהן פעמים רבות לאחר עשיית הנס מבקש ישו שלא יספרו על כך. כאן, הוא מתעכב במטרה מכוונת לגרום למותו של לזרוס (אלעזר) כדי שתחייתו תגרום לאנשים להאמין בישו ובמסר שהביא לאנושות.

בתשובתו של ישו למרתה שאומרת לו "לו היית פה כי אז לא מת אחי", עונה ישו במילים הפותחות עד היום את תפילת האשכבה בהלוויות נוצריות: "אנוכי התקומה והחיים, המאמין בי יחיה גם כי ימות. וכל החי אשר יאמין בי לא ימות לעולם" (יוחנן 11, פסוקים 25-26).

לזרוס חי חיים ארוכים, ואחרי מותו של ישו והקמת הכנסייה על ידי פאולוס הפך לבישוף חשוב בכנסייה הצעירה. יש המאמינים כי לזרוס נקבר בביזנטיון, ועצמותיו הועברו לאירופה כחלק מהביזה של מסעות הצלב.

עם זאת, מאחר שלפי האמונה הנוצרית מעשיו של האלוהים אינם הפיכים, ואת מי שאלוהים השיב לתחייה "לא הזמן ולא האדם יוכלו שוב להמית", יש נוצרים המאמינים שלזרוס מהלך עדיין בינינו, ומחכה לשובו של ישו בביאה השנייה.

עקב שובו מהמוות, ועקב האגדה על אורך חייו, הפך השם לזרוס לכינוי לאורך ימים והתחמקות ממוות, ומופיע כמשל ביצירות ספרותיות רבות.

בעיירה אלעזריה, היא בית עניה, שוכן על-פי המסורת הנוצרית, קברו של אלעזר ועל שמו היא קרויה. כיום מוחזק הקבר בידי המוסלמים ולצדו עומד מסגד, שנבנה במאה ה-16 על יסודות של כנסייה צלבנית. 

בכנסייה המזרחית חוגגים את יום לזרוס בשבת, 8 ימים לפני הפסחא (כלומר יום אחד לפני יום ראשון של הדקלים), מקובל לאפות לכבוד שבת זו חלה מתובלת הנקראת לזארייקה (lazarakia).

==ראו גם==
*כנסיית בן האלמנה
*טקסון לזרוס
*היהודי הנודד
*בכה ישו

== לקריאה נוספת ==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:חיים לאחר המוות
קטגוריה:נוצרים בארץ ישראל
קטגוריה:אישים בברית החדשה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1
הביאה השנייה

הביאה השנייה או ההתגלות השנייה הוא מונח באסכטולוגיה הנוצרית הבא לתאר את ביאתו השנייה של ישו, משיח הנוצרים באחרית הימים; האמונה בה היא אחת מהדוגמות הנוצריות ומופיע ב"קרדו" (אני מאמין) הנוצרי.

לפי הברית החדשה, הבטיח ישו לפני מותו לשוב ולהופיע, ומאמיניו מחכים מאז לשובו. הביאה השנייה מזוהה עם הארמגדון ועם מלחמת גוג ומגוג כאירועים שיסיימו את התקופה ה'טבעית' בבריאה.

בברית החדשה, אף שהיא נזכרת מספר פעמים, חזרתו של ישו אינה מפורטת כל צרכה, (למעט בחזון יוחנן, בעיקר בפרק כ פסוקים 4-6) ותיאורה שופע מטפורות ואלגוריות. מסיבה זו צמחו לתיאורים אלה פרשנויות רבות, ומעטים הם הטוענים להבנה מוחלטת שלהם. ברם, על רוב הנוצרים מוסכם שישו ישוב לעולם הגשמי באחרית הימים כדי לשפוט את החיים והמתים (אשר יקומו לתחייה) ביום הדין ולהקים את מלכות האל, שאליה יורשו להיכנס רק הצדיקים ואשר תימשך לעולמי עד. בכך, על-פי הנצרות, תבואנה נבואות אחרית הימים שב"ברית הישנה" (התנ"ך) לידי קיום.

אף על פי שהזרמים המרכזיים בנצרות אינם מציינים את התאריך המדויק שבו תתרחש הביאה השנייה, במהלך ההיסטוריה היו מספר ניסיונות לנבא את התאריך שלה:
* ויליאם מילר וחסידיו ציפו שהביאה השנייה תקרה ב-1843, לאחר שהיא לא קרתה, הם ציפו לה שנה מאוחר יותר ב-22 באוקטובר 1844 ואחר-כך ב-1851. לאחר-מכן כמה מהמילריטים (אדוונטיסטים) ייסדו את כתות הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי ועדי יהוה.
* אלה האחרונים ניבאו שהביאה השנייה תתרחש ב-1914, ולאחר-מכן "דחו" אותה ל-1915, 1918 ול-1975.
* עמנואל סבנדבורג ו"הכנסייה החדשה" מאמינים כי הביאה השנייה התרחשה באמצעות כתביו של סבדנבורג ושהמשפט השמימי של כל החי כבר התרחש, בעולם הרוחני, ב-19 ביוני 1770.
* אדגר קייס ניבא שהביאה השנייה תתרחש ב-1998. חסידיו טוענים להגנתו כי זוהי השנה שבה החל ההריון שבסופו ישו השני ייוולד, בהתאם לנבואה מאת נוסטרדמוס, ב-1999.

==פרוסיה==
פרוסיה (ביוונית παρουσία, במובן ביאה, הגעה או נוכחות מהמילה Οὐσία שמשמעותה להיות או נוכחות) הוא מונח הבא לתאר את ביאתו השנייה של ישו. המונח עצמו, המקושר למילה הארמית (שנקלטה בעברית) פרהסיה, במובן נוכחות גלויה, מופיע בברית החדשה 24 פעמים. 17 פעמים המונח מקושר לישו, 6 פעמים מקושר להגעתם של אנשים רגילים (למשל בפסוקים "והנני שמח בביאת אסטפנס ופרטונטוס ואכיקוס", "האלהים המנחם את-השפלים נחם אתנו בבוא טיטוס") או כאשר המחבר מתייחס אל עצמו (למשל בפסוקים "למען תרבה על ידי תהלתכם במשיח ישוע בשובי לבוא אליכם" ).

==משיחי שקר בנצרות==
בנצרות היו מספר אנשים שהם או תומכיהם טענו כי הם מגלמים את ביאתו השנייה של ישו. בין היתר: 
* שמעון מגוס 
* אן לי, ממקימות השייקרים
* היילה סלאסי, קיסר אתיופיה, על פי אמונות הראסטפארי.
* סון מיונג מון, מנהיג כת כנסיית האיחוד, בעיני מאמיניה. 
* דייוויד כורש, מנהיג כת הדיווידים, כת דתית שהתפלגה מן האדוונטיסטים של היום השביעי ונקלעה לסכסוך אלים עם הממשל הפדרלי האמריקאי במתחם ליד העיר וייקו בטקסס בשנת 1994.
*אדמונד קרפילד, טען שגרם לרעידת האדמה בסן פרנסיסקו בשנת 1906.

==ראו גם==
* מהדי
* המשיח בדתות נוספות
*ההתגלות השנייה (שיר) 
==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:תאולוגיה נוצרית
קטגוריה:ישו
קטגוריה:אסכטולוגיה נוצרית
*
מון (כתר)

מוֹן (Mon) או קא-מוֹן (Kamon) הם סוגי סמלים ביפן. מוֹן מתייחס לכל סמל, בעוד קאמוֹן משמעותו סמל משפחתי. 

== שימוש ==
ה-מוֹן מורכב מטבעת המקיפה דוגמה אשר ברוב המקרים היא גרסה מסוגננת של עיצוב יפני מסורתי (למשל נוצות, פרחים או במבוק). אמנים עשויים לבחור עצם המסמל את אמנותם. למשל, גיישה עשויה לבחור במניפה.

ה-מוֹן והקאמוֹן נחשבים לגרסה היפנית של השלטים ההרלדיים הנפוצים בתרבות המערבית וזאת מכיוון שבשתי התרבויות משויכים הסמלים למשפחה מסוימת או לאדם בודד אשר זכו בהכרה ציבורית כבעלי סטטוס גבוה.
בקרב המעמד השולט ביפן, ניתן ללבוש את ה-מוֹן בקימונו משני צידי החזה, על שני השרוולים ו/או באמצע הגב. אצל לוחם ה-מון יכול להתנוסס על שריון החזה, הקסדה, על הדגלים או במספר מקומות אחרים. מוֹן עשוי להופיע גם על אוהלים, מניפות, תיבות אוצרות ושאר חפצים בעלי חשיבות.

נשים לא מחויבות לשאת מוֹן השייך לבעלן או אביהן. במקום זאת, הן רשאיות לשאת מוֹן מלפני הנישואים, וכן אף להורישו לבנותיהן.
לבישת המוֹן מוסיפה לקימונו נופך של רשמיות. לקימונו מותר לצרף מוֹן אחד, שלושה או חמישה. ה-מוֹן לא חייב להיות רשמי במיוחד, אך ככל שהוא בולט יותר לעין כך חשיבותו הרשמית גדלה. בצורה זו יכולה האישה להתאים את מידת הטקסיות של הופעתה לנסיבות.

השימוש במוֹן נדיר בימינו, אם כי כמעט לכל משפחה יפנית מודרנית יש אותו. במקום, משתמשים היפנים באִינקן (Inkan) - הגרסה המזרחית להטבעת חותם אישי - למטרות רשמיות ועסקיות. למרות זאת עדיין ניתן לראות בתים ישנים וחנויות מסורתיות שבאדריכלות שלהם משולבים מוֹן. אריזות של דברי מזון מקושטות לעיתים במוֹן על מנת להשוות להן מראה אלגנטי.

== גלריה ==
<gallery>
תמונה:Go-shichi no kiri crest.svg|סידור פרחים זה נחשב לסמל של ראש הממשלה והפרלמנט היפני
תמונה:NikkoTokugawaCrest4878a.jpg|המוֹן של שוגונות טוקוגאווה מקשט פנס במקדש השינטו ניקוֹ טוֹשוֹ-גוּ
תמונה:Three Pine Trees Kamon.svg|סמל משפחתי - שלושה עצי אורן
תמונה:Imperial Seal of Japan.svg|המוֹן של קיסר יפן
</gallery>

==ראו גם==
* סמל יפן

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:מילים וביטויים ביפנית
קטגוריה:הרלדיקה
שירה וילנסקי

שירה וילנסקי (נולדה ב-21 בינואר 1984) היא שחקנית ישראלית.

==ביוגרפיה==

וילנסקי גדלה בראשון לציון, החלה לדגמן בגיל 12 והשתתפה בפרסומות שונות. בשנת 2002 הופיעה בתפקיד משני בסרט "כנפיים שבורות" וב-2004 השתתפה בטלנובלה "מיכאלה". במקביל החלה ללמוד תקשורת וניהול במכללה למנהל.

בשנים 2005–2007 ו-2013–2015 שיחקה במשך חמש עונות בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "השמינייה" בתפקיד מיקה שקד, נערה מרדנית ומוזיקאית מחוננת בעלת חוש שמיעה יוצא דופן.

ב-2006, השתתפה וילנסקי בעונה השנייה של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים". בן זוגה לריקודים היה דניס בלוצ'רקובסקי. הזוג הודח שני בתחרות. כמו כן השתתפה בפסטיגל פנטזיה שהתקיים באותה שנה ושרה את השיר "שלוש חברות" עם עדי הימלבלוי ודון לני גבאי (מילים ולחן: דורון מדלי).

ב-2007 הייתה כתבת שטח בעונה העשירית של "ערב טוב עם גיא פינס" ושיחקה בסדרה "בילי" את רונה לצד ידידיה ויטל. באותה שנה גם כיכבה בסדרה "לשם שינוי" של הטלוויזיה החינוכית הישראלית ערוץ 2 ובסדרה "המקום" ששודרה בערוץ 10 ככוכב אורח.

ב-2009 עברה וילנסקי ללוס אנג'לס, שם למדה שנתיים במכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע. היא הצטלמה לסרט "Joshua Tree" (2011), לצד סטיבן באואר ומייקל מדסן וגילמה את סבטלנה, צעירה ממוצא רוסי שהסתבכה עם המאפיה הרוסית. ב-2012 השתתפה בסרט אייסמן של אריאל ורומן המתאר את חיי הרוצח השכיר ריצ'רד קוקלינסקי בתפקיד מלצרית בבית קפה, וכן בקליפ לשיר "Go Loco" של אלון דה לוקו.

ב-2013 השתתפה בסרט לאבלייס העוסק בלינדה לאבלייס, וכמו כן, בתפקיד ראשי בסרט האימה מים שחורים. ב-2014 השתתפה בפרק בעונה הרביעית של הסדרה רמזור בתפקיד אישה חולת חתולים.

בשנת 2019 שיחקה בסדרה "סברי מרנן" בתפקיד אביבית.

== חיים אישיים ==
וילנסקי מתנדבת בארגוני זכויות בעלי חיים כדוגמת תנו לחיות לחיות והשתתפה בקמפיין נגד מכירת פרוות. היא דוגלת בטבעונות.

באוקטובר 2015 נישאה לאיש העסקים טל ניידרוף. בינואר 2016 ילדה את בנם הבכור. בהמשך הזוג התגרש .

במאי 2024 ילדה את בתה השנייה מבן זוגה אסף עדן<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20171212000931/http://www.yitzug1.co.il/שירה_וילנסקי שירה וילנסקי] באתר ייצוג 1 אמנים ויוצרים בע"מ

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:טבעוניות ישראליות
קטגוריה:טבעונים ישראלים
קטגוריה:בוגרות המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ישראל)
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:משתתפות הפסטיגל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1984
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984