OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
For No One

"For No One" (בעברית: "בשביל אף אחד") הוא שיר של להקת הביטלס מהאלבום Revolver שנכתב על ידי פול מקרטני (הקרדיט ניתן גם לג'ון לנון). ההשראה של מקרטני באה ככל הנראה בעקבות מערכת היחסים שניהל עם ג'יין אשר. מקרטני אמר שהשיר הוא "כנראה על עוד מריבה". שם השיר במקור היה ?Why Did It Die.

השיר הוקלט בין ה-6 באפריל ל-22 ביוני 1966 ויצא ב-5 באוגוסט. הוא הופק על ידי ג'ורג' מרטין ואורכו 2:01 דקות. ג'ון לנון וג'ורג' האריסון לא השתתפו בהקלטה.

ג'ון לנון אמר על השיר "הוא אחד השירים המועדפים עלי שלו [מתייחס למקרטני] - עבודה יפה מאוד" ("One of my favourites of his — a nice piece of work").

בשנת 1975 הקליט caetano velozo גרסת כיסוי שמופיעה בתקליט Qualquer coisa.
בשנת 2000 הקליטה ריקי לי ג'ונס גרסת כיסוי לשיר.

== משתתפים ==
פול מקרטני- שירה, גיטרה בס, פסנתר וקלאוויקורד.

רינגו סטאר- תופים, תוף מרים ומאראקס.

אלן סיוויל- קרן יער.

בהשתתפות איאן מקדונלד.
== מצעדים ==
{| class="wikitable"
|+מצעדי כל הזמנים
!ארגון
!שם
!מיקום
|-
|כאן 88
|מצעד שירי הביטלס של כאן 88
|23
|}
== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.metrolyrics.com/for-no-one-lyrics-beatles.html מילות השיר]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1966
קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1960
קטגוריה:שירי בארוק פופ
אלכסיי סטחאנוב

אלכסיי גרגורייביץ' סְטַחַאנוֹב (ברוסית: Алексе́й Григо́рьевич Стаха́нов; 3 בינואר 1906 - 5 בנובמבר 1977) היה כורה סובייטי, גיבור העמל הסוציאליסטי (1970) (משמו נגזר הביטוי סטאחנוביץ' המתאר הישג גדול, מעל למכסה המקובלת) וחבר המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות (מ-1936). נודע בשנת 1935 ולאחריה כראש תנועת ה"סטחאנוביצים", ששמה לה למטרה להעלות את תפוקת הייצור ולהדגים את עליונותו של המשק הסוציאליסטי.

==קורות חייו==
סטחאנוב נולד בלוגובייה, ליד העיר אוריול. ב-1927 החל לעבוד במכרה "צנטרלנייה אירמינו" בדונבאס. ב-1933 היה למפעיל פטיש אוויר ולאחר מכן למד קורס בכרייה. ב-31 באוגוסט 1935 דווח בתקשורת הרוסית כי סטחאנוב כרה תפוקת שיא של 102 טונות פחם בחמש שעות ו-45 דקות (פי 14 ממכסתו). ב-19 בספטמבר דווח כי קבע שיא חדש של 227 טונות במשמרת אחת (לפי "Labour in the Land of Socialism; Stakhanovites in Conference", מוסקבה, 1936). התקשורת והתעמולה הסובייטית היללו את סטחאנוב כדוגמה לכל פועל סובייטי, ואף נכתב עליו במגזין "טיים".

בין 1936 ל-1941 היה סטחאנוב לסטודנט באקדמיה לתעשייה במוסקבה. לאחר מכן מונה למנהל מכרה מס' 31 בקרגנדה. בין 1943 ל-1957 עבד במשרד לתעשיית הפחם של ברית המועצות ולאחר מכן היה לסגן נשיא צ'יסטייקובאנטרנזיט וסגן מהנדס ראשי במשרד המכרות.

סטחאנוב נכח גם במושב הראשון של הסובייט העליון. הוא עוטר בשני אותות מסדר לנין, אות מסדר הדגל האדום ומספר מדליות. 

לאחר מותו, שונה שם עיר במזרח אוקראינה, במחוז לוהנסק, ל"סטחאנוב".

==סמליותו==
משנת 1935 היה שמו של סטחנוב למושג המבטא הצטיינות בעבודה. עובדים שהצטיינו בעבודה כונו "סטחנובים" או "סטחנוביצים". עבודה מהירה כונתה עבודה בקצב סטחנובי.

דמותו של סטחאנוב נוצלה באופן מיידי על ידי השלטונות במסעם להעלות את פריון העבודה. הם ייסדו את תנועת ה"סטחאנוביצים", ששמה לה למטרה להעלות את פריון העבודה על ידי העלאה על נס ומתן הטבות ושכר גבוה לפועלים בעלי הישגי-על בעבודה. בשנת 1955 הוצגה ביקורת כנגד השיטה, בטענה שהיא לא העלתה את פריון העבודה של המוני הפועלים.

יום ראשון האחרון של אוגוסט נקרא "יום כורה הפחם" לכבודו.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סובייטים
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:תעמולה בברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1905
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1977
בחורים

בחורים היה יישוב יהודי בתקופת המקרא. היישוב היה ממוקם מזרחית לירושלים, בנחלת שבט בנימין. היישוב נזכר במקרא מספר פעמים. הפעם הראשונה שהיישוב בחורים מוזכר היא כשפלטי בן ליש מלווה את אשתו מיכל עד בחורים כשהיא מוחזרת לדוד על ידי אבנר בן נר על פי בקשת דוד (שמואל ב, פרק ג, פסוק טו). 

הפעם השנייה שהיישוב בחורים מוזכר במקרא היא כשדוד המלך עוזב את ירושלים לכיוון מזרח עקב מרד אבשלום (שמואל ב, פרק טז, פסוק ה). בבחורים נתקלים דוד ופמלייתו בשמעי בן גרא אשר מקלל ומשפיל את דוד בצורה חריפה. בחורים גם נזכרת שני פרקים לאחר מכן כמקום בו מסתתרים אחימעץ בן צדוק ויהונתן בן אביתר בבורחם מפני אנשיו של אבשלום.

ברשימת גיבורי דוד נזכר עַזְמָוֶת הַבַּרְחֻמִי (שמ"ב כג, לא) או הַבַּחֲרוּמִי (במקבילה בדה"א יא, לג), כלומר איש בחורים.

==מקומו המדויק של היישוב בחורים==
זיהוי בחורים בימינו אינו ודאי. ידוע לנו שהיא בנחלת שבט בנימין וכן ידוע שהיא ממוקמת מזרחית לירושלים ודרומית למקום ששמו גלים אך בכל אלו אין די. התרגום יונתן במקורות שצוינו לעיל על ספרי הנביאים מתרגם את השם בחורים כ"עלימת". הרד"ק הבחין בשינוי בתרגום בין בחורים לעלימת וכתב על כך בפירושו ל: 

הזיהוי המקובל לעלמון/עלמת הוא בח'רבת עלמית המצויה במזרח ענתות.

משה גרסיאל הציע לזהות את בחורים עם האתר ראס ח'רובה הנמצא 3 ק"מ צפונית מהר הצופים, מעט לפני ענתות. לדבריו, השם הערבי שימר בשיכול עיצורים את השורש בח"ר.
 
זיהוי קדום אף יותר נעשה על ידי אנטונינוס פלקנטינוס אשר מיקם את בחורים (Baorin בלשונו) כשני מילים (שלושה קילומטר) ממזרח לירושלים. האנציקלופדיה המקראית ממקמת את בחורים על רכס הר הזיתים במקום הקרוי "ראס א תמים". זיהוי אחר של בחורים, אך עדיין באותו אזור, הוא באבו דיס.
ראס א-תְּמִים - גבעה נישאת ממזרח למנהרות הר הצופים, אשר יש המציעים לזהות אותה עם בַּחֻרִים המקראית

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.etzion.org.il/dk/5764/972drachecha.htm מאמר העוסק במיקומו של היישוב בחורים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:התקופה הישראלית
קטגוריה:נחלת שבט בנימין
ניקומדס הראשון

ניקומדס הראשון (ביוונית: Nικoμηδης) היה מלכה השני של ביתיניה לאחר שירש את אביו זיפיטיס (Zιπoιτης) (או זיוויטיס) (Zιβoιτης) בשנת 278 לפנה"ס. 
== חייו ==
עם תחילת מלכותו הוא הוציא להורג שניים משלושת אחיו, והשלישי שנקרא גם הוא זיפיטיס, הצליח לשמר חלק ניכר מהממלכה תחת שליטתו לזמן מה. בעזרתם של 10,000 לוחמים גאלים אותם הזמין מתראקיה בשנת 278 לפנה"ס ניצח ניקומדס את אחיו זיפיטיס, הוציא גם אותו להורג ואיחד את ביתיניה כולה תחת שליטתו. לנגד איומיו של אנטיוכוס הראשון, מלכה של הממלכה הסלאוקית, כרת ניקומדס ברית עם העיר השכנה הראקליאה ועם אנטיגונוס השני גונטס בשנת 275 לפנה"ס, אך הכוחות הסלאוקים לא הסבו נזק של ממש לממלכה ונסוגו זמן קצר לאחר מכן. משלב זה נראה כי שלט בממלכה ללא הפרעה והביא לשגשוגה עד מותו בשנת 255 לפנה"ס.

בשנת 264 לפנה"ס ייסד ניקומדס הראשון את בירתו בניקומדיה (כיום איזמיט בטורקיה) שלחופי ים השיש וקרא לה על שמו. העיר נטלה את הבכורה משכנתה ניקאה (כיום איזניק) והייתה לאחת הערים החשובות בצפון-מערב אסיה הקטנה עד שחרבה בשנת 358 ברעידת אדמה. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טורקיה: היסטוריה
קטגוריה:העת העתיקה
קטגוריה:שליטי ארצות
קטגוריה:ביתיניה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
ניקומדס הרביעי

ניקומדס הרביעי (פילופאטור) היה מלכהּ האחרון של ביתיניה, שעליה מלך משנת 94 לפנה"ס לערך ועד שנת 74 לפנה"ס, עת מסר את ממלכתו מרצונו לידי הרפובליקה הרומית.

== חייו ==
תאריך לידתו, כמו גם תולדותיו טרם היה למלך, אינם ידועים, ונראה כי שנות מלכותו הראשונות היו רגועות. עם זאת בשנת 90 לפנה"ס ובסיוע אחיו של ניקומדס, פלש מיתרידטס השישי, מלך פונטוס לביתיניה ובכך החל את מלחמת מיתרידטס הראשונה בינו לבין הרומאים. ניקומדס נמלט לאיטליה ושב אל ממלכתו רק לאחר שלבקשת הרומאים נסוג מיתרידטס מביתיניה. ואולם הסכסוך לא הגיע לסיומו ושנתיים לאחר מכן תקף ניקומדס את פונטוס בעידודם של הרומאים והובס. הסנאט הרומי שלח את הקונסול לוקיוס קורנליוס סולה, אשר הביס לבסוף את מיתרידטס ושחרר את ביתיניה סמוך לשנת 85 לפנה"ס. שוב שב ניקומדס לביתינה בשנת 84 לפנה"ס, אך מעורבותה של רומא בענייני ממלכתו הייתה רבה וספק אם היה עצמאי לנהלה כרצונו.

בשנת 81 לפנה"ס נשלח יוליוס קיסר הצעיר לביתיניה על מנת לארגן את הצי הרומי שלחופיה. הצלחתו הובילה לשמועות אודות יחסים הומוסקסואליים שקיים עם ניקומדס:

בשנת 74 לפנה"ס ויתר ניקומדס על השלטון ומסר את ממלכתו לידי הרומאים אשר הכריזו עליה כפרובינקיה רומית. בכך העניק ניקומדס למיתרידטס השישי את העילה לפתיחת מלחמת מיתרידטס השלישית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טורקיה: היסטוריה 
קטגוריה:העת העתיקה
קטגוריה:שליטי ארצות
קטגוריה:ביתיניה
קטגוריה:אנשי מלוכה להט"בים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
סאלום וו

מסוף הנפט בסאלום וו
סאלום וו (באנגלית: Sullom Voe) הוא מפרץ בין חצי האי הצפוני של האי מיינלנד לבין נורת'מאווין שבאיי שטלנד שבסקוטלנד. במפרץ ממוקם נמל הנפט העיקרי של האזור.

לאור העובדה שחופי המפרץ המוגנים מפני סערות בשל הימצאותו של האי יל בפתחו, נבנה במקום נמל תעופה צבאי בתקופת מלחמת העולם השנייה, בו השתמשו חיל האוויר המלכותי הנורווגי וחיל האוויר המלכותי הבריטי. לאחר הקמת נמל הנפט במפרץ, הורחב שדה התעופה והפך לשדה תעופה מסחרי בשם "שדה התעופה סקסטסה" המשמש את טרמינל הנפט.

נפט גולמי התגלה לראשונה בים הצפוני בשנת 1969, וזמן קצר לאחר מכן החלה בניית נמל הנפט במפרץ סאלום וו. נמל הנפט החל לפעול בשנת 1975 והקמתו הושלמה בשנת 1982. בעת השלמת בנייתו, היה נמל הנפט לגדול ביותר באירופה. מסוף הנפט מקושר בצינורות לאסדות הקינוח באגן קידוח ברנט ובאגן קידוח ניניאן.

כיום נמל הנפט מנוהל על ידי חברת בריטיש פטרוליום.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:איי שטלנד
קטגוריה:סקוטלנד: ערי נמל
קטגוריה:הים הצפוני
אלעיזריה

מבט אל אלעיזריה מעבר ל[[גדר ההפרדה משכונת א-טור בירושלים]]
צילום אוויר של אלעיזריה בשנת 1931
אלעיזריה (בערבית: ﺍﻟﻌﻳﺯﺮﻳﺔ), הידועה גם בשמה הנוצרי בית עניה (Bethany), היא עיירה פלסטינית ממזרח לירושלים ומצפון לאבו דיס. בעיירה מתגוררים כעשרת אלפים תושבים, רובם המכריע מוסלמים וקיים מיעוט של נזירים ונזירות נוצרים המתגוררים במוסדות דת בעיירה. מאז יישום הסכמי אוסלו העיירה נמצאת בשטח B.

== מקור השם אלעיזריה ==
בקרבת מקום לאלעיזריה שכן בתקופת בית שני הכפר היהודי בית עניה (Bethany). על פי המסופר בברית החדשה החיה ישוע את תושב הכפר לזרוס (אלעזר), אחיהן של מרים ומרתא ארבעה ימים לאחר מותו של לזרוס. במקום ישנו בניין המזוהה כביתו של שמעון המצורע
. בימי הביניים נקראה העיירה "לזאריום" או "לזריון" על שם אלעזר ומכאן בא שמה כיום אלעיזריה. עם זאת במקורות נוצריים קרויה העיירה עד היום גם בשם המשמר את שם הכפר מימי בית שני: "בית עניה".

== היסטוריה ==
במערות בקרבת הכפר נתגלו קברים מתקופת הברונזה התיכונה וכן ממצאים מהתקופות הפרסית, ההלניסטית והרומית, בהם מערות קבורה יהודיות משלהי תקופת בית שני. כמו כן נמצא אתר קדום ובו מעיין ("עין חוד"). מרבית הממצאים שוכנים מערבית לכפר.

בתקופה הביזנטית גדל הכפר והוקמו בו מנזרים וכנסיות. גם בתקופה הצלבנית היה הכפר מקום חשוב ותרומות רבות נשלחו לכנסייה ולמנזר שבכפר. לאחר תבוסת הצלבנים נשארו הכנסיות בכפר שלמות ומעדות משנת 1212 אנו למדים שהמוסלמים נהגו כבוד באתרים אלו. בתקופה הממלוכית נהרסו מוסדות הדת הנוצריים בכפר ומסגד נבנה על גבי חלק מהם.

במאה ה-20 התיישבו בכפר במגורי קבע רבים מבני השבטים הבדואים של מדבר יהודה ובהם מבני שבטי הא-סוואחרה והתעאמרה. ערב מלחמת העצמאות נמנו בכפר כתשע מאות תושבים ובאותה העת רבים מהם עסקו בחקלאות. לאחר המלחמה התיישבו בכפר פליטים. לצד זאת בשנות ה-50 של המאה העשרים החלה בנייה מחודשת של מוסדות דת נוצריים (כנסיות) סביב קבר אלעזר שבעיירה. בין השנים 1948 ו-1967 הייתה העיירה תחת השלטון הירדני, ומזרחית לכפר הוקם מחנה צבא ירדני, שמבניו הוקמו מאבני מצבות קבורה יהודיות שנלקחו מהר הזיתים. במלחמת ששת הימים נכבשה העיירה על ידי ישראל. גדר ההפרדה עוברת בצדה המערבי של העיירה ומפרידה בין העיירה ובין ירושלים. הקמת גדר ההפרדה גרמה לקשיים כלכליים ניכרים בעיירה.

== אתרים דתיים היסטוריים בעיירה ==
קבר לזרוס

בעיירה שוכן, על פי המסורת הנוצרית, קברו של לזרוס (אלעזר) אשר על-שמו קרויה העיירה. כיום מצוי הקבר בידי המוסלמים ולצד הקבר מצוי מסגד. המסגד נבנה במאה ה-16 על יסודות של כנסייה צלבנית. לצד הקבר ניצבת כנסייה פרנציסקנית שהוקמה בשנת 1954. הכנסייה נבנתה על פי תוכניות של האדריכל אנטוניו ברלוצי אשר תכנן מוסדות דת נוצריים רבים בארץ ישראל. כנסייה זאת נבנתה על שרידיהן של כנסיות מהתקופה הבינזנטית והצלבנית. כמו כן שוכנת בסמוך כנסייה יוונית אורתודוקסית אשר הוקמה בשנת 1965, גם היא על יסודות צלבניים קדומים.

==לקריאה נוספת==
*ילדי ביתוניא - סיפורה של משפחת אבו ריש, אחת ממשפחות הוותיקות באלעיזריה. סעיד ח' אבו ריש, הוצאת זמורה, תשס"ב (2002) (מתורגם לעברית).

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארץ ישראל: מקומות קדושים לנצרות
קטגוריה:נפת אל-קודס
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
119–110 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 119 – 110 לפנה"ס

== אירועים בולטים בעולם ==
* 119 לפנה"ס – גאיוס מריוס נבחר למשרת הטריבון ברומא
* 118 לפנה"ס – הרומאים מקימים את גאליה נארבוננסיס ובירתה נרבו מרטיוס
* 118 לפנה"ס – מלחמת אזרחים בין בית תלמי לבין מעמד האיכרים; תלמי השמיני נאלץ לחתום על חנינה כללית, ומעמד הכמורה מתחזק
* 118 לפנה"ס – תלמי השמיני מתחיל בחיבור זואולוגי בן 24 כרכים
* 118 לפנה"ס – מאבקי כוח על השליטה בנומידיה; תחילת שלטונם של אדהרבעל (עד 113 לפנה"ס) ושל יוגורתה (עד 104 לפנה"ס) 
* 118 לפנה"ס – נחשול ענק מטביע את העיר קימברי ביוטלנד
* 115 לפנה"ס – גאיוס מריוס נבחר למשרת הפרטור ברומא
* 115 לפנה"ס – לוקיוס קאיקיליוס מטלוס דיאדמטוס וגנאיוס דומיטיוס אהנוברבוס נבחרים למשרת הקנסור ברומא
* 114 לפנה"ס – אנטיוכוס התשיעי עולה לכס המלוכה של הממלכה הסלאוקית במשותף עם אחיו אנטיוכוס השמיני
* 114 לפנה"ס – גאיוס מריוס משמש כנציב רומא בלוזיטיניה ומדכא התקוממויות מקומיות של ילידי המקום
* 114 לפנה"ס – נבנה מקדש ברומא לכבוד האלה ונוס
* 113 לפנה"ס – השבטים הגרמאנים של הקימברים והטווטונים ממשיכים בנדידתם מצפון אירופה לדרומה ומערבה 
* 113 לפנה"ס – הקימברים מנחילים מפלה לצבא רומי בראשות הקונסול גנאיוס פאפיריוס קארבו מצפון להרי האלפים
* 110 לפנה"ס – מיתרידטס השישי, מלך פונטוס פולש לחצי האי קרים על פי בקשת ההתיישבויות היווניות שם, מביס את הסקיתים שאיימו על מושבות אלו, ומוכתר כמלך ממלכת בוספורוס
* 110 לפנה"ס – משלחת סחר פרתית ראשונה יוצאת אל סין
* 110 לפנה"ס – תלמי העשירי אלכסנדר הראשון עולה לכס השלטון במצרים
* 110 לפנה"ס – מאסיווא נרצח

== נולדו ==
* 118 לפנה"ס – לוקולוס, קונסול רומאי
* 115 לפנה"ס – מרקוס ליקיניוס קראסוס, פוליטיקאי רומי וחבר בטריומווירט הראשון
* 113 לפנה"ס – הלל הזקן, תנא מחכמי הזוגות, נשיא הסנהדרין, חברו ובן מחלוקתו של שמאי הזקן ומייסדו של בית הלל, מייסד שושלת הנשיאות שעמדה בהנהגת העם במאות השנים הבאות.
* 110 לפנה"ס – גאיוס מריוס הבן, מדינאי רומי, בנו של גאיוס מריוס
* 111 לפנה"ס – ספרטקוס, מנהיג מלחמת העבדים השלישית

== נפטרו ==
* 118 לפנה"ס – מיקיפסה, מלך נומידיה
* 116 לפנה"ס – תלמי השמיני, מלך במצרים התלמיית
* 112 לפנה"ס – קלאופטרה הרביעית

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:המאה ה-2 לפנה"ס לפי שנים
129–120 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 129–120 לפנה"ס

==אירועים בולטים בעולם==
* 127 לפנה"ס – יוחנן הורקנוס הראשון מטביע לראשונה מטבעות של הממלכה החשמונאית. 
* 123 לפנה"ס – העיר הגאלית ארלטה (ארל של ימינו) נכבשת על ידי הרפובליקה הרומית 
* 123 לפנה"ס – מיתרדטס השני עולה על כס המלוכה של האימפריה הפרתית
* 123 לפנה"ס – גאיוס גרקכוס נבחר למשרת הטריבון ברומא
* 123 לפנה"ס – גאיוס מריוס נבחר למשרת הקווסטור ברומא
* 120 לפנה"ס – חריתה השני מוכתר כמלך הנבטים

== נולדו ==
* 120 לפנה"ס – ברניקי השלישית, מלכת מצרים
* 120 לפנה"ס – לוקיוס קורנליוס סיסנה, היסטוריון רומי
* 120 לפנה"ס – גאיוס ורס, פראיטור

== נפטרו ==
* 129 לפנה"ס – קרנאדס פילוסוף יווני
* 120 לפנה"ס – מיתרידטס החמישי, מלך פונטוס
* 120 לפנה"ס – היפרכוס, מתמטיקאי יווני
* 120 לפנה"ס – פוליביוס, היסטוריון יווני

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:המאה ה-2 לפנה"ס לפי שנים
מערכת הקואורדינטות האקליפטית

המחשה של מערכת הקואורדינטות האקליפטית

מערכת הקואורדינטות האקליפטית היא סוג של מערכת קואורדינטות שמימית המשמשת לתיאור מיקום גופים בחלל, בה מישור המלקה (Ecliptic בלעז) מהווה את קו הרוחב 0 (קווי הרוחב מקבילים לו וקווי האורך מאונכים לו). כמו במערכת הקואורדינטות המשוונית, גם במערכת זו מונח קו האורך 0 על נקודת שוויון האביב, והקווים מקבלים ערכים חיוביים מזרחית לו. הזווית בה נמצא הגוף מזרחית לנקודת שוויון האביב מסומנת באות λ. וזווית הנטייה של הגוף יחסית למישור המלקה מסומנת באות β. קווי הרוחב 90°+ ו- 90°- הם קטבי המלקה ונמצאים בהמשך האנך העובר דרך מרכז המערכת הנמצא בכדור הארץ או בשמש.

בגלל נקיפת ציר כדור הארץ מתרחשת נדידת נקודת שוויון האביב, דבר שגורם לשינוי מתמיד בערכים הניתנים במערכת זו. לכן יחד עם ציון מיקום במערכת הקואורדינטות האקליפטית, מציינים את הזמן בו הוא נמדד. זמן זה נקרא "תקופת היחוס".

לרוב, במרכז המערכת ממוקם כדור הארץ, כך המערכת אמנם יותר נוחה לתיאור תנועת גרמי השמים ביחס לצופה האנושי, אולם אין היא משקפת את נתוני המסלול האמיתיים. זאת ועוד, במידה ורוצים לתאר בצורה טובה את הגופים כפי שנראים לצופה אנושי, נראה שעדיפה מערכת הקואורדינטות המשוונית. לכן לעיתים ממוקמת השמש במרכז המערכת, במקרה הזה היא נקראת גם מערכת הקואורדינטות ההליוצנטרית, ואז נתוני מיקום הגופים מתוארים יחסית לצופה היפותטי העומד במרכז השמש.

כבכל מערכת קואורדינטות שמימית, כדי לדעת את מיקומו הממשי של גוף בחלל, ולא רק את מיקומו הנראה על כיפת השמים, יש לנקוב בפרמטר נוסף, הוא מרחק הגוף מהעצם שמוקם במרכז המערכת (השמש, או כדור הארץ).

מערכת הקואורדינטות האקליפטית עתיקה יותר מזו המשוונית, על-אף שניתן לחשוב שהמערכת המשוונית היא יותר אינטואיטיבית.

== המרת נתונים מהמערכת האקליפטית למשוונית ==

* יהיו λ ו-β קווי האורך והרוחב (בהתאמה) האקליפטיים.
* יהיו α ו-δ הנטייה והעלייה הישרה (בהתאמה).
* יהיה ε זווית הנטייה של ציר כדור הארץ, שהיא 23.439281°

=== מאקליפטי למשווני ===

sin δ = sin ε sin λ cos β + cos ε sin β

cos α cos δ = cos λ cos β

sin α cos δ = cos ε sin λ cos β - sin ε sin β 

=== ממשווני לאקליפטי ===

sin β = cos ε sin δ - sin α cos δ sin ε 

cos λ cos β = cos α cos δ 

sin λ cos β = sin ε sin δ + sin α cos δ cos ε 

=== אזהרה לגבי פתירת מערכות המשוואות ===

על אף שנראה מתבקש "לפשט" את מערכות המשוואות ולהישאר עם ביטוי אחד לכל רכיב, אין הדבר כדאי שכן הפונקציות הטריגונומטריות אינן חד-חד ערכיות. לדוגמה, במערכת השנייה ניתן לחלק את שתי המשוואות האחרונות זו בזו ולקבל ביטוי יחיד ל-tan λ (<math> \tan \lambda = \frac{\sin \epsilon \sin \delta + \sin \alpha \cos \delta \cos \epsilon}{\cos \alpha \cos \delta} </math>), אולם צעד זה לא יהיה כדאי מאחר שפונקציית tan<sup>-1</sup> "מניחה" שהזווית המבוקשת היא בין 0-180° בעוד ש-λ יכולה לקבל כל ערך בין 0-360°. כאשר מדובר ב-β הדבר לא משמעותי מאחר הערך שלה מוגבל מראש ל-90°- עד 90°+.

בפועל, כאשר מדובר בעצמים הקרובים למישור המלקה, מספיקה משוואה אחת כדי לקבוע את λ, בגלל שהיא באותו רביע כמו α.

== לקריאה נוספת ==

* יגאל פת-אל - אסטרונומיה - מדריך להכרת השמים, הוצאת קוסמוס (1998).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אסטרונומיה תצפיתית
דומניקו גבריאלי

דומניקו גבריאלי (באיטלקית: Domenico Gabrielli; 15 באפריל 1651 או 19 באוקטובר 1659 - 10 ביולי 1690) היה מלחין וצ'לן וירטואוז מתקופת הבארוק האיטלקי.

== חייו ==
גבריאלי נולד בבולוניה. ניגן בתזמורת של כנסיית סאן פטרוניו והיה חבר ב"אקדמיה פילרמוניקה" של בולוניה ולמשך תקופה מסוימת גם כיהן כנשיאה. בשנות השמונים של המאה ה-17 עבד גם כמוזיקאי בחצר הדוכס פרנצ'סקו השני ד'אסטה ממודנה. 

גבריאלי כתב כמה אופרות לצד יצירות כנסייתיות, כליות וקוליות. עיקר פרסומו בא לו כמחברן של אחדות מן היצירות המוקדמות ביותר המוכרות לצ'לו סולו (שתי סונאטות לצ'לו ובאסו קונטינואו, קבוצה של שבעה ריצ'רקארי לצ'לו ללא ליווי, וקאנון לשני צ'לי). בין בני זמנו, שליטתו הווירטואוזית בכלי נגינתו זיכתה אותו בכינוי Mingain (or Minghino) dal viulunzee, צורת דיאלקט שמשמעה "דומיניק של הצ'לו".

==לקריאה נוספת==
* ס. דוראנטה: "גבריאלי" ב"מילון גרוב החדש לאופרה", עורך סטנלי סיידי, לונדון 1992, כרך 2, עמ' 322
* ו. מטאוצי: "גבריאלי" ב"מילון האנציקלופדי האוניברסלי למוזיקה ומוזיקאים, ביוגרפיות", עורך א. באסו. טורינו 1986. כרך 3, עמ' 83
* ז'. ג. סוס: "גבריאלי", "מילון גרוב החדש למוזיקה ומוזיקאים, עורך סטנלי סיידי, לונדון 1980, כרך 7, עמ' 67

<div style="direction: ltr;">

*S. Durante: Gabrielli, in: The New Grove Dictionary of Opera, ed. S. Sadie. London 1992. Vol 2, p. 322.
*W. Matteuzzi: Gabrielli, in: Dizionario enciclopedico universale della musica e dei musicisti. 2: Le biografie, ed. A. Basso. Turin 1986. Vol. 3, p. 83f.
*J. G. Suess: Gabrielli, in: The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. S. Sadie. London 1980. Vol 7, p.67.

</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ילידי 1659
קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:צ'לנים איטלקים
קטגוריה:נפטרים ב-1690
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-17
רכס החוף

רכס החוף (בספרדית: Cordillera de la Costa) הוא כינוייו של רכס הרים במערבה של יבשת אמריקה הדרומית לאורך חופו של האוקיינוס השקט, במקביל להרי האנדים, המשתרע לאורכה של צ'ילה ודרומה של פרו. ראשיתו של הרכס בהר טונגה (Cerro Tunga) בצפון, בסמוך לעיר פראקאס (Paracas) שבפרו, עבור בגבעת אריקה (morro de Arica), תחילתו במדינת צ'ילה, וסופו בחצי האי טאיטאו (Península de Taitao), בסופו של לוח נסקה (Nazca), לוח טקטוני בדרום האוקיינוס השקט.

רכס החוף נמוך בצורה ניכרת מהרי האנדים, והפסגות הגבוהות ביותר בו נמצאות ברכס ויקונייה מקנה (Sierra Vicuña Mackena), שגובהן כ-3,000 מטרים. עם זאת, על אף שמקורות הרכס אינם ידועים, שוררת הסכמה בין הגאולוגים כי רכס החוף עתיק יותר מהרי האנדים. אין ברכס כל פעילות געשית.

את הרכס מחלקים נהרות, היורדים מהרי האנדים מערבה, למספר רכסי משנה.

==ראו גם==
*העמק המרכזי של צ'ילה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקה הדרומית: רכסי הרים
קטגוריה:צ'ילה: הרים
קטגוריה:פרו: גאוגרפיה
חצי האי טאיטאו

[[מחוז איסן של גנרל קרלוס איבנייס דל קמפו, המחוז ה-11 של צ'ילה. במרכזו, מצד שמאל, מזדקר חצי האי טאיטאו.]]
חצי האי טאיטאו (בספרדית: Península de Taitao) הוא חצי אי המזדקר לכיוון מערב מדרום חופה של צ'ילה המחובר ליבשה במצר אופקי (istmo de Ofqui). על קרקעית האוקיינוס מול חצי האי שוכן הצומת המשולש של צ'ילה (Chile Triple Junction), צומת משולש שהוא מקום מפגשם של שלושה לוחות טקטוניים: לוח נסקה, הלוח האנטארקטי והלוח הדרום-אמריקאי.

פעילות הקרחונים הרבים בחצי האי עיצבו את פני השטח בצורה של עמקים קרחוניים עמוקים, שהם גם מקורם של הפיורדים הרבים בחצי האי.

חצי האי טאיטאו נמצא במחוז ה-11 של צ'ילה, הוא מחוז איסן של גנרל קרלוס איבנייס דל קמפו (Region de Aisén del General Carlos Ibáñez del Campo). חלק מחצי האי נמצא בשטחו של הפארק הלאומי לגונה סן רפאל ובמרכזו נמצא אגם הנשיא ריוס (Lago Presidente Ríos), ששטחו 352 קמ"ר. קצהו הדרום-מערבי של חצי האי מתעקל כלפי פנים וידוע בשם חצי האי טרס מונטס (Península de Tres Montes), וקצהו הדרומי הוא כף טרס מונטס (Punta Tres Montes).

==קישורים חיצוניים==

טאיטאו
טאיטאו
קטגוריה:פטגוניה
קטגוריה:אייסן
העמק המרכזי של צ'ילה

העמק המרכזי של צ'ילה הוא אזור המשתרע בין רכס החוף הצ'יליאני והרי האנדים. בהגדרתו הרחבה ביותר, זו הגאולוגית, נמשך העמק המרכזי מסנטיאגו דה צ'ילה בצפון למצר אופקי (Ofqui) בדרום. יש הנוהגים להחשיב את נהר הביוביו כגבולו הדרומי של העמק, וזאת מסיבות היסטוריות שמקורן במלחמת האראוקו וגבול התפשטות האימפריה הספרדית בתקופה הקולוניאלית. אחרים רואים בעיר פוארטו מונט את גבולו הדרומי של העמק, שכן מנקודה זו ודרומה נמצא העמק מתחת לפני הים.

== גאוגרפיה ואקלים ==
רובו של העמק המרכזי הוא אדמה פורייה ומרכזה החקלאי של צ'ילה. בחלקו הצפוני שורר אקלים ים תיכוני, וככל שמדרימים במורד העמק יורדת הטמפרטורה וכמות המשקעים עולה. החורפים קלים ואילו הקייצים חמים בצורה מתונה ויבשים, בדרך כלל.

הטמפרטורה השנתית הממוצעת בסנטיאגו היא 14° צלזיוס ופעולתו הממתנת של האוקיינוס השקט מונעת משינויים דרסטיים בטמפרטורה. כאשר יורד שלג בעמק, הוא מחזיק מעמד מספר שעות בלבד.

כמות המשקעים השנתית הממוצעת בסנטיאגו היא 33 סנטימטרים, בעוד שבוולפראיסו (Valparaíso), הנמצאת באותו קו רוחב אך מחוץ לעמק המרכזי, הממוצע השנתי הוא של 38 סנטימטרים. כמות המשקעים עולה ככל שמדרימים לאורכו של העמק, ובעיר קונספסיון שבדרומו עומד הממוצע השנתי על 132 סנטימטרים.

==דמוגרפיה וכלכלה ==

מבחינה היסטורית היה צפונו של העמק המרכזי (בין נהר הביוביו לעיר סנטיאגו) לב ליבה של הארץ וריכוז האוכלוסין הגדול בה. כלכלת האזור מאופיינת בגיוון וענפיה החזקים נשענים על משאבים טבעיים, כגון כריית נחושת, כריתת עצים, חקלאות, ייצור יינות, ומרבית הסקטור התעשייתי.

הערים המרכזיות בעמק, מצפון לדרום, הן סנטיאגו דה צ'ילה, פואנטה אלטו (Puente Alto), רנקגואה (Rancagua), קוריקו (Curicó), טלקה (Talca), לינארס (Linares), צ'ייאן (Chillán), קונספסיון (Concepción), לוס אנחלס (Los Ángeles), טמוקו (Temuco), אוסורנו (Osorno), ופוארטו מונט.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:צ'ילה: גאוגרפיה
קטגוריה:בקעות ועמקים
גרוייר

גרוייר (Gruyère) היא גבינה שווייצרית הנקראת על שם העיירה גרוייר (Gruyères), שבקנטון פריבור, שבשווייץ, ואשר מיוצרת מאז המאה ה-12. בשנת 2001 הוכרה הגבינה כגבינה שווייצרית, עד אז, היו גם גבינות צרפתיות שטענו שהן גרוייר (הגבינות הצרפתיות בסגנון גרוייר הן קונטה ובופו).

גבינת הגרוייר היא מתוקה עם נגיעות של מליחות וטעמה משתנה ככל שהיא מתיישנת. לגבינה הצעירה טעם אגוזי והוא הולך והופך מורכב יותר עם ההבשלה. לאחר ההבשלה (כחמישה חודשים) נוצרים סדקים זעירים המקנים לה מרקם גרגירי ייחודי. גרוייר היא גבינה צהובה מוצקה, רכה יותר וחלקה יותר מאשר הגבינה השווייצרית אמנטל (Emmental). 

== שימושים ==
הגבינה טובה במיוחד לאפיה כיוון שטעמה מובחן אך לא משתלט. הגרוייר היא גבינה שנמסה היטב ולכן היא מתאימה לפונדו ביחד עם הגבינות ושרין ואמנטל. היא גם מהווה חלק מהמתכון הקלאסי של מרק בצל צרפתי ויש לה חלק גם בקרוק-מסייה, טוסט צרפתי קלאסי עם בשר חזיר וגבינה. בגרוייר משתמשים גם בקורדון-בלו בשילוב עם עוף ועגל. היא גם טובה כגבינת שולחן, וכאשר מגררים אותה היא מתאימה לפסטות וסלטים. נהוג להוסיף גרוייר מגוררת גם למרק לה-טורין, שהוא מרק שום צרפתי המוגש על לחם מיובש. יינות לבנים, כגון ריזלינג, מתאימים מאוד לגבינה וגם סיידר תפוחים חם ובירה בוק.

== תהליך הייצור ==
על מנת להכין גרוייר, יש לחמם חלב גולמי לטמפרטורה של 34 מעלות במיכלי נחושת, ואז להחמיצו על ידי הוספה של אנזים הגבנה נוזלי. החלב המוחמץ נחתך לחתיכות בגודל של אפונים ונבחש, ומפריש מי גבינה. החלב המוחמץ מבושל ב 43 מעלות ואחר כך מעלים את הטמפרטורה במהירות ל 54 מעלות.

מי הגבינה נסחטים ועל מנת ללחוץ את החלב המוחמץ הוא מוכנס לתבניות. אחרי ההמלחה בתמלחת והוספת בקטריות, הגבינה מבשילה למשך חודשיים בטמפרטורת החדר, בדרך כלל על לוחות עץ, והופכים אותן בערך כל יומיים על מנת לדאוג לחלוקה שווה של הלחות. גרוייר יכולה להבשיל בין שלושה לעשרה חודשים, וככל שההבשלה ארוכה יותר כך טעם הגבינה יותר חזק.

== היסטוריה ==
אזור גרוייר ידוע בייצור הגבינה שלו עם מהמאה ה-12. עדויות מימי הביניים מציינות את המומחיות של תושבי המקום להפוך את תנובת החלב הפרות שלהם לגבינה מלאת שומן. הגבינה נמכרה גם בצרפת ובאיטליה.

המאה ה-17 הייתה שלב חשוב במותג גבינת גרוייר, מכיוון שלא רק המותג קיבל הכרה רשמית אלא בנוסף הייתה עליה ניכרת בייצוא. בתקופה הזו החלו להינקט צעדים ראשונים על המקוריות באמצעות סימון. המילה המסמלת את מקור הגבינה נכנסה למילון האקדמיה הצרפתית בשנת 1762.

ההגירה הגדולה שהכתה את קנטון פריבור במהלך המאות ה 18 וה 19 הרחיבה את האזור הגאוגרפי של ייצור גבינת הגרוייר גם לקנטונים וו, נשאטל וז'ורה ואף לצרפת השכנה. אולם ללא הגנה על המותג צצו הרבה העתקים לגבינת הגרוייר. באמצע המאה ה-19 החל קמפיין למיסוד המותג והכרה במקום בו יוצרה הגבינה. שיחות שהתנהלו במדריד (1891), בפריז (1926) וברומא (1930) הסתיימו בחתימה על הסכם להגנת מותגים לפי מקום ייצורם. אולם, רק בשנת 2001 גבינת גרויר קיבלה את אישור המותג הגאוגרפי בשווייץ ובשנת 2011 את המיתוג האירופאי.

== גרוייר מסביב לעולם ==
אין לבלבל בינה לבין הגבינה גרביארה, הפופולרית בעיקר ביוון.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.gruyere.com/en/home/? על גבינת גרוייר] 
* 
* 

קטגוריה:גבינות שווייצריות
קטגוריה:פריבור (קנטון)
קטגוריה:גבינות קשות
ריכוז (כימיה)

הדגמה של נוזל זהה בריכוזים שונים, מימין לשמאל, מהמרוכז ביותר למהול ביותר.
ריכוז של מרכיב בתערובת הוא היחס בין כמותו של אותו מרכיב לכמות התערובת כולה. כמות של חומר יכולה להמדד על פי משקל, על פי נפח או על פי מספר המולקולות.

ריכוזים של חומרים נמדדים בתמיסות, בתרחיפים, בתמיסות מוצקות, כמו גם בתערובות יותר "יום-יומיות" כמו דברי מאכל.

==תמיסות==
החומר שנמצא בשפע בתמיסה נקרא ממס, והחומר שהוכנס לתוכו נקרא מומס. בתמיסות של נוזל ומוצק, המוצק הוא תמיד המומס והנוזל הוא הממס. ישנן מספר הגדרות לריכוזים בתמיסות. העיקריות הן: אחוז משקלי, שבר מולי, מולריות, מולליות, חלקי-מיליון, ונורמליות.
לקביעת ריכוזו של חומר בתמיסה ישנה חשיבות רבה בתהליכים כימיים רבים. הענף בכימיה העוסק בקביעת ריכוזי חומרים נקרא כימיה אנליטית.

==סוגי ריכוזים==
===ריכוז מסה וריכוז נפח===
* ריכוז מסה הוא מסת המרכיב חלקי מסת התערובת.
* ריכוז נפח הוא נפח המרכיב חלקי נפח התערובת.

===שבר מולי===

שבר מולי הוא כמות המרכיב במולים חלקי כמות התערובת במולים, ושווה ליחס מספר המולקולות. בהגדרה זו משתמשים למשל כדי לחשב תכונות קוליגטיביות (Colligative) של תמיסות, שהן תכונות התלויות במספר המולקולות (לחץ אוסמוטי, פוטנציאלים כימיים ועוד). את השבר המולי לעיתים מסמנים באות היוונית "כי" (<math>\ \chi</math>). מול אחד הוא מספר אבוגדרו ( לערך) של מולקולות.

===ריכוז מולרי===

ריכוז מולרי או מולריות הוא כמות המרכיב במולים לנפח של התערובת בליטרים, ונמדד במולר (M).

===מולליות===

מולליות היא היחס בין כמות המרכיב במולים למסת שאר המרכיבים בתערובת בקילוגרם (ולא מסת התערובת כולה). בתמיסות, מולליות היא יחס כמות המומס במולים למשקל הממס (ולא התמיסה) בקילוגרמים. מולליות נמדדת במולל, שמסומן באות m. המולליות שימושית למדידת התכונות הקוליגטיביות של הורדת נקודת קיפאון והעלאת נקודת רתיחה.

===חלקים למיליון ומטה===

חלקים למיליון, המסומן ב-ppm (parts per million), היא יחידה המתארת ריכוזים מאוד קטנים (למשל כמות הכלור במי ברז). בגלל התלות של היחידה בשפת הדובר (המספר ביליון, שהוא למעשה מיליארד, אינו מוכר בכל העולם), חלקי-מיליון וכל היחידות של חלקי-מספר (חלקי-מיליארד – ppb, חלקי-טריליון – ppt וכו') אינם חלק מ־SI (היחידות הסטנדרטיות הבין-לאומיות). ריכוז בחלקי-מיליון (ppm) הוא משקל הרכיב בגרמים חלקי מיליון גרם של התערובת, ובאופן דומה נמדדים גם ppb, ppt. בגלל שחלקי-מיליון ומטה מתארים ריכוזים מאוד קטנים, מניחים לרוב שמשקל התמיסה (התערובת) שווה למשקל הממס (סך שאר המרכיבים) בקירוב.

==ראו גם==
* יחידות מידה הנגזרות ממול

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כימיה
139–130 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 139–130 לפנה"ס, ג' תרכ"א – ג' תר"ל

==אירועים בולטים בעולם==
* 139 לפנה"ס – משלחת שמעון התרסי (אחיו של יהודה המכבי) מגיעה לרומא במטרה לחזק את הברית שכרת יהודה המכבי בשנת 161 לפנה"ס (ג' תקצ"ט). תחילת התיישבות סוחרים יהודים בעיר
* 134 לפנה"ס – יוחנן הורקנוס הראשון, השריד האחרון למשפחת החשמונאים, הופך לשליט בפועל של ממלכת יהודה עם רציחתם של אביו שמעון ושני אחיו 
* 134 לפנה"ס – פורץ השלב האחרון של מלחמת נומנטיה בין הרפובליקה הרומית לבין העיר האיברית נומנטיה
* 133 לפנה"ס – נכשל ניסיונו של טיבריוס סמפרוניוס גרקכוס לבצע רפורמה במדינה הרומית
* 133 לפנה"ס – מלחמת נומנטיה מסתיימת עם כיבושה והחרבתה של העיר האיברית נומנטיה על ידי הרפובליקה הרומית
* 133 לפנה"ס – יוחנן הורקנוס הראשון, שליט ממלכת יהודה נאלץ לתת לאנטיוכוס השביעי שצר על ירושלים ממון רב ואת נאמנותו על מנת למנוע את כיבושה של העיר
* 133 לפנה"ס – רומא משתלטת על פרגמון

== נולדו ==
* 138 לפנה"ס – לוקיוס קורנליוס סולה, מדינאי ומצביא רומאי. ממניחי היסודות לשלטון הקיסרות הרומי.
* 135 לפנה"ס – מיתרידטס השישי, מלך פונטוס
* 135 לפנה"ס – גנאיוס פומפיוס סטראבו, קונסול רומי ואביו של פומפיוס.
* 135 לפנה"ס – פוסידוניוס, איש אשכולות יווני.
* 135 לפנה"ס – סה-מה צ'יין, אבי ההיסטוריונים של סין.
* 130 לפנה"ס – קווינטוס קאיקיליוס מטלוס פיוס, מצביא רומי, מתומכי סולה במלחמת האזרחים הרומית.

== נפטרו ==
* 138 לפנה"ס – מיתרידטס הראשון, מלך פרתיה
* 134 לפנה"ס – שמעון התרסי ובניו יהודה ומתתיהו, נרצחים על ידי שליט יריחו, תלמי בן חבוב
* 133 לפנה"ס – טיבריוס סמפרוניוס גרקכוס, טריבון ורפורמטור רומי

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:המאה ה-2 לפנה"ס לפי שנים
דה ניו אמסטרדמס

דה ניו אמסטרדמס (באנגלית: The New Amsterdams) היא להקת אינדי אמריקאית.

==היסטוריה==
אלבומה הראשון של הלהקה, Never You Mind, הוקלט בשנת 2000 והופץ בלייבל Vagrant Records. באלבום ישנה השפעה ניכרת יותר של רוק אנד רול מאשר באלבומים הבאים.

==דיסקוגרפיה==
* 2000 - Never You Mind
* 2002 - Para Toda Vida
* 2003 - Worse for the Wear
* 2005 - Killed or Cured
* 2006 - Story Like a Scar
* 2007 - At the Foot of My Rival
* 2013 - Outroduction

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות אינדי אמריקאיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2000
המנון פפואה גינאה החדשה

O Arise, All You Sons (בתרגום חופשי: הו, קומו, כל בני הארץ) הוא המנונה הלאומי של פפואה גינאה החדשה. השיר הפך להמנונה הרשמי כשפפואה גיאנה החדשה קיבלה עצמאות ב-16 בספטמבר 1975. ההמנון חובר על ידי חייל אוסטרלי ששירת בצי המלכותי, טום שקלדי (Tom Shacklady).

==מילות ההמנון==
<poem>

</poem>

==ראו גם==
* דגל פפואה גינאה החדשה
* סמל פפואה גינאה החדשה

פפואה גינאה החדשה
קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: סמלים לאומיים
טלפס

טֵלְפְס (בגרמנית: Telfs) היא עיירה שוק במדינת טירול שבאוסטריה, במחוז אינסברוק. נכון ל-2005, מונה אוכלוסיית העיר 14,360 תושבים, נתון אשר הופך אותה לעיר השלישית בגודלה בכל טירול, לאחר אינסברוק וקופשטיין. 

העיר שוכנת במרחק כ-27 קילומטר ממערב לעיר אינסברוק, בעמק השוכן לרגלי הרי האלפים הטירולאים, ומשתרעת על שטח של כ-45 קילומטרים רבועים. טלפס מהווה את הגבול המערבי של מחוז אינסברוק וגם נמצאת בצומת דרכים חשובה, בין עמק האין, הטרסות של מימינגר פלטאו, מעבר ההרים פרן, והעיירות זפלד וגארמיש-פארטנקירכן הבווארית. 

בטלפס ישנו בית משפט עירוני.

==היסטוריה==
במאות ה־19 וה־20 הייתה טלפס מרכז של בתי חרושת לטקסטיל וגם כיום ניתן להבחין בבניינים הנטושים ששימשו כמפעלים לצורך עניין זה בעבר. 

בטלפס נערך קרנבל הכולל הצגות בו גברים בלבד מורשים להשתתף, והוא נחשב כחלק מהפסטיבל העממי הכלל-טירולי. קרנבל זה נערך כל חמש שנים בעיר והמאות הספורות של החוגגים אותו מגיעים מחופשים. עדויות ראשונות לקיומו של קרנבל זה מגיעות משנת 1571. מאז המאה ה-19 נותרה מסורת הקרנבל אותו הדבר, ולא שונתה כלל.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:טירול: יישובים
מתקף

[[בלון מים המושלך לקרקע משנה את התנע שלו בזמן המגע]]
מִתְקָף (בלועזית: אִימְפּוּלְס) הוא מושג במכניקה קלאסית המגדיר התנגשות גופים. התנגשות בה שני גופים נצמדים (פלסטית) והתנגשות בה הגופים מופרדים (אלסטית). בכתיב מתמטי, מוגדר כאנרגיה הנוצרת בין הגופים לשינוי התנע שלו, וזה מוגדר כמכפלת המסה במהירות. לכן כוח חלש הפועל על הגוף לאורך זמן עשוי לגרום לשינוי בתנע כמו כוח חזק הפועל רגעית.

נוסחה למציאת מתקף:
:<math>\vec J=\vec F\cdot dt=\Delta \vec p </math>
כאשר J מייצג את המתקף, dt מייצג את השינוי בזמן ו-F מייצג את הכוח.

לפי זה קל לראות שכיוון המתקף הוא בכיוון הכוח שפועל על הגוף.(אפשר גם להשתמש ב וממנו להגיע לחוק שימור התנע).

==היבט מתמטי==
:<math>\mathbf{J} = \int^{t_2}_{t_1} \mathbf{F}\, dt </math>

כאשר
*J מייצג את המתקף שפועל על הגוף
*F מייצג את הכוח
*dt היא יחידת זמן אינפיניטסימלית

יחידות המתקף הן ניוטון * שנייה - N*s

אם נסתכל על המתקף של הכוח השקול הפועל על גוף, ונשתמש ב, נקבל כי המתקף שווה לשינוי בתנע של הגוף:
:<math>\ \mathbf{J} = \int^{t_2}_{t1} \frac{d\mathbf{p}}{dt}\, dt =\int^{t_2}_{t_1} d\mathbf{p}= \mathbf{p}(t_2)-\mathbf{p}(t_1)= \Delta \mathbf{p} </math>

זוהי למעשה צורת כתיבה אינטגרלית ממשית לחוק השני של ניוטון.

כאשר הכוח קבוע בגודלו ובכיוונו, ניתן לבטא את המתקף באופן הבא:

:<math>\mathbf{J} = \mathbf{F}\Delta t = m \Delta \mathbf{v}</math>

כאשר:
*F הוא שקול הכוחות הפועל על הגוף הקבוע בגודלו ובכיוונו
*<math>\ \Delta t</math> הוא מרווח הזמן שלאורכו פעל הכוח
*<math>\ m</math> היא מסת הגוף הקבועה
*<math>\ \Delta v</math> הוא השינוי בווקטור המהירות הקווית של הגוף
*<math>\ m\Delta v</math> הוא השינוי בתנע הקווי

 נו במקרה כזה המתקף הוא וקטור אשר גודלו הוא מכפלת גודל המסה בשינוי במהירות, וכיוונו הוא ככיוון הכוח (או בניסוח שקול: ככיוון השינוי בתנע).

==ראו גם==
* מתקף סגולי
* אפקט קומפטון
* דואליות גל-חלקיק

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.youtube.com/watch?v=90VyvOhPmA0 Water Balloon to the Face] - סרטון הממחיש בצורה טובה מתקף החל על בלון ואת חוק שימור התנע

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכניקה
מישה לב

מישה (מיכאל) לב (ביידיש: מישא לעוו; 3 ביולי 1917 – 23 במאי 2013) היה מחשובי הסופרים של ספרות יידיש המודרנית. יסוד כתיבתו הוא התנסותו האישית במסגרת הצבא האדום, בשבי הגרמני ובגדוד הפרטיזנים.

==קורות חיים==
נולד בעיירה פוגרבישצ'ה (Погребище) (אז בתחומי רוסיה, כיום במחוז ויניצה של אוקראינה). ב-1926 עברה משפחתו לעבודת אדמה באזור יהודי לאומי נרחב במחוז קריבי ריה. 

מ-1935 שהה במוסקבה, למד במכון הפדגוגי במחלקת לשון וספרות יידיש. עבד בספרייה היהודית המרכזית ובעיתון "דער עמעס" ("האמת").

החל לפרסם ב-1936.

במלחמת העולם השנייה לחם בחזית. באוקטובר 1941 נפצע קשה ונפל בשבי הגרמני. שנה שלמה היה במחנה המיועד לשבויים סובייטים, בקיץ 1942 ברח אל הפרטיזנים. במשך שנתיים עשה את המסלול מלוחם מן השורה לדרגת מפקד פלוגת סיור וראש מטה של גדוד פרטיזנים. זכה בעיטורים על מבצעיו במלחמה.

לאחר המלחמה עבד בהוצאת "עמעס" ובעיתון "אייניקייט" (אחדות). בשנים 1948–1995 פרסם אחד עשר ספרים ביידיש. ספריו פורסמו גם ברוסית, וכן הופיעו בתרגום לשפות שונות, מובאות מכתביו הופיעו בישראל בקובץ "מול האויב הנאצי" בשנת 1967.

עלה לישראל ב-1996, והתגורר ברחובות. פרסם את דבריו בעיתונים ומגזינים בארץ, בארצות הברית ובאנגליה.

זכה בפרס על שם גרשון סגל בשנת 1997, פרס דויד הופשטיין בשנת 2001 ופרס על שם ברוך שוורצמן.

בשנת 2000 יצאו לאור בישראל ספריו "סוביבור" ו"אלמלא ידידי..." ביידיש.
 
ספריו שתורגמו לעברית על ידי מאיר אבני: "סוביבור", "אלמלא ידידי..." ו"סופרים ואומנים בני דורי" 

ב-2007 יצא בארצות הברית ספרו "סוביבור" בשפה האנגלית.

שנים רבות נאבק מישה לב, בסיוע כמה ממתקוממי סוביבור, לקריאת רחוב בישראל על שמו של אלכסנדר פצ'רסקי שהנהיג את המרד במחנה ההשמדה סוביבור. בינואר 2005 נחנך בצפת רחוב אלכסנדר פצ'רסקי.

==ספריו==

===ספריו בתרגום עברי===
* סוביבור: רומן דוקומנטרי; מיידיש: מאיר אבני, קיבוץ שמיר: [חמו"ל], תשס"ה 2004.
* אלמלא ידידי---: סיפור דוקומנטרי; מיידיש: מאיר אבני; עריכה: מירב גרץ-רונן, תל אביב: הרשות הלאומית לתרבות היידיש, תשס"ו 2005. (תרגום של: "סאָבּיבּאָר: ווען ניט די פריינד מיינע: דערציילונגען", תל אביב: ישראל-בוך; נאציאנאלע אינסטאנץ פאר יידישער קולטור, תשס"ג 2002)
* סופרים ואמנים בני דורי; מיידיש: מאיר אבני; עריכה: מירב גרץ-רונן, קיבוץ שמיר: [חמו"ל], תשס"ז 2006. (קובץ מסות על דמויות בספרות היידיש בברית המועצות)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:סופרים יהודים אוקראינים
קטגוריה:סופרים יהודים סובייטים
קטגוריה:עיתונאים כותבי יידיש
קטגוריה:עיתונאים יהודים רוסים
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:סובייטים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:זוכי פרס הופשטיין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
קרליבך

קרלֶיבך (בכתיב יידי: קארלעבאך; בגרמנית: Carlebach) הוא שם משפחה יהודי ממוצא גרמני.

===עץ משפחה===

*
קטגוריה:משפחות יהודיות
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
מספר חזק 2000

מספר חזק 2000 הוא כתב עת להוראת המתמטיקה בבית הספר היסודי ובקדם-יסודי, היוצא לאור במתכונת דו-שנתית, על ידי מרכז מורים ארצי למתמטיקה בחינוך היסודי והקדם-יסודי שבאוניברסיטת חיפה.

כתב עת זה הוא המשכם של שני כתבי עת ישנים שעסקו בתחום הנ"ל, כתב העת "מספר חזק" שיצא לאור במשך 11 שנים על ידי המרכז להוראת המתמטיקה בבית ברל (20 חוברות), וכתב העת "עממי" שיצא לאור במשך 5 שנים על ידי מרכז מורים ארצי לחינוך מתמטיקה ביסודי באוניברסיטת חיפה (12 חוברות).

בעבר הודפס כתב העת ונשלח לבתי הספר היסודיים בארץ ולמוסדות אחרים. כיום כתב העת הוא מקוון בלבד.

==קישורים חיצוניים==
* [http://ymath.haifa.ac.il/ אתר מרכז המורים הארצי למתמטיקה בחינוך היסודי]
* [http://ymath.haifa.ac.il/index.php?option=com_content&view=article&id=357:-2000-&catid=2:mispar-hazak-2000 גליונות] מספר חזק 2000
קטגוריה:הוראת המתמטיקה בישראל
קטגוריה:טכנולוגיות למידה
קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:כתבי עת מתמטיים
התנועה העממית לשחרור אנגולה

MPLA ("התנועה העממית לשחרור אנגולה - מפלגת העבודה", בפורטוגזית: Movimento Popular de Libertação de Angola - Partido do Trabalho) היא המפלגה השולטת באנגולה מאז עצמאותה ב-1975. עד העצמאות הייתה המפלגה ארגון שנאבק בשלטון הפורטוגלי, ובמלחמת האזרחים נלחם בתנועות ה-UNITA וב-FNLA.

בסיס הכוח של ה-MPLA הוא בני המְבּוּנְדוּ והאליטה של לואנדה.

בעבר, ניהלה המפלגה קשרים ענפים עם המפלגות הקומוניסטיות של הגוש המזרחי. כיום היא חברה באינטרנציונל הסוציאליסטי.

== היסטוריה ==
=== כתנועת חירות ===
ה-MPLA הוקמה כתנועה פוליטית ב-1956, עם איחודן של המפלגה הקומוניסטית של אנגולה (PCA) ושל מפלגת המאבק המאוחד של האפריקאים באנגולה (PLUA). מנהיג ה-PCA, ויריאטו דה קרוש היה למזכ"ל. בהמשך, הצטרפו ל-MPLA תנועות נוספות, כמו התנועה לעצמאות לאומית של אנגולה (MINA) והחזית הדמוקרטית לשחרור אנגולה (FDLA).

ב-1960 יצרה התנועה קשרים עם התנועה המקבילה לה בגינאה ביסאו ובאיי כף ורדה (בראשותו של אמילקר קברל, שסייע גם בהקמת התנועה באנגולה), על מנת לשתף פעולה במאבק בכוחות האימפריה הפורטוגזית באפריקה. ב-18 באפריל 1961 נפגשו נציגי התנועות עם נציגי תנועות מרקסיסטיות מהמושבות הפורטוגליות מוזמביק וסאו טומה ופרינסיפה, והקימו ארגון גג בשם CONCP - ועידת הארגונים הלאומניים במושבות הפורטוגליות.

היריבות בין התנועות השונות שלחמו בשלטון הפורטוגלי (הגדולות שבהן היו ה-MPLA, ה-UNITA וה-FNLA) מנעה שיתוף פעולה ביניהן.

=== כמפלגת שלטון ===
לאחר מהפכת הציפורנים בפורטוגל ב-1974, החליטו מנהיגיה החדשים להעניק עצמאות למושבות הפורטוגליות באפריקה. השלטון באנגולה הועבר בהדרגה לקואליציה שכללה את ה-MPLA, ה-UNITA וה-FNLA. הקואליציה לא החזיקה מעמד, והמדינה הצעירה נקלעה למלחמת אזרחים.

דרום אפריקה שלחה כוחות לטובת ה-FNLA וה-UNITA השמרניות, וזאיר וארצות הברית אף הן העניקו להן סיוע צבאי. בתגובה, שלחה קובה אלפי חיילים לטובת ה-MPLA, בגיבוי סובייטי. ה-MPLA הצליחה להכות ב-UNITA, צבא דרום אפריקה החל לסגת, והקונגרס האמריקאי החליט להפסיק את הסיוע ל-UNITA, מחשש שתתפתח באנגולה מלחמת וייטנאם שנייה.

ב-11 בנובמבר 1975 עזבו אחרוני הפורטוגלים את אנגולה. כשהבירה לואנדה ושדות הנפט של המדינה בשליטתם, הכריזו ראשי ה-MPLA על עצמאותה של אנגולה. יושב ראש ה-MPLA והמשורר אגושטיניו נטו היה לנשיא הראשון.

ב-1976 נטשה ה-MPLA באופן רשמי את האידאולוגיה המרקסיסטית, אך שמרה על קשרים הדוקים עם הגוש המזרחי. היא כוננה משטר סוציאליסטי חד-מפלגתי, והמשיכה להסתייע בחיילים הקובנים במאבקה ב-UNITA. ב-1979 הלך הנשיא נטו לעולמו, והוחלף בז'וסה אדוארדו דוש סנטוש, שמכהן מאז בתפקיד.

מאז 1989 נעשו מספר ניסיונות להשכין שלום באנגולה, וב-1992 נערכו הבחירות הדמוקרטיות הראשונות בתולדותיה, בהן זכתה המפלגה ב-129 מתוך 227 מושבים בפרלמנט. מנהיגה של UNITA, ז'ונאס סאווימבי, סירב להכיר בתוצאות הבחירות, ומלחמת האזרחים התלקחה מחדש. במהלך שנות ה-90 נעשו מספר ניסיונות לשלב את UNITA בשלטון, אך הם נכשלו. מלחמת האזרחים הגיעה לקיצה רק עם חיסולו של סאווימבי, ב-2002.

בבחירות שנערכו בשנת 2008, זכתה ב-MPLA בניצחון סוחף - 191 מתוך 220 מושבי הפרלמנט.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20110227003105/http://www.mpla-angola.org/ אתר MPLA] 
* 

קטגוריה:אנגולה: מפלגות
אנגולה
קטגוריה:תנועות בדלניות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1956
שלושה ימים וילד

שלושה ימים וילד הוא סיפור קצר מאת אברהם ב. יהושע שפורסם בשנת 1965. הסיפור יצא לראשונה לאור בכתב העת קשת. אורי זוהר יצר שנתיים מאוחר יותר על בסיס הסיפור את הסרט המצליח "שלושה ימים וילד".

==עלילת הסיפור==
עלילת הסיפור עוסקת בשלושה ימים שבהם הוטל על דב, גיבור הסיפור, לשמור על ילדה בן השלוש של אהובתו הנשואה לאחר. הגיבור מטלטל בין שאיפה להרוג את הילד ובכך לנקום על אהבתו הנכזבת, לבין אהבה לילד המייצג בעיניו את אהובתו.
דב הוא סטודנט ומורה למתמטיקה החי בדירה אחת עם יעל, בוטניקאית, בת זוגו הנוכחית, כאשר חברה של יעל ללימודים, צבי, חודר ומפריע לחייהם. כאשר חיה, אהובתו הנושנה של דב, וזאב, בן זוגה מהקיבוץ, מחליטים לעזוב את הקיבוץ ולעבור ללמוד בירושלים, הם נאלצים להשאיר את יאלי בנם להשגחה אצל דב, לזמן הבחינות. כך מתחיל הסיפור, המערב את שכניו של דב, את הוריה של יעל, את חבורת שוחרי הטבע, את תלמידיו של דב, טלפון, בית קברות, משחק מחבואים, חומה גבוהה, נדנדה ונחש, ביחד עם שלושה ימים של זכרונות מהקיבוץ.

==פרשנות==
באמצעות סמלים ואנלוגיות, בונה הסיפור מסר מרכזי, לפיו הזכרונות הטובים של דב מהקיבוץ אינם אמינים. בתחילת הסיפור נראה שהחיים בעיר גרועים לאין ערוך מחיי הקיבוץ: האנשים נקראים בשמות חיות, הכול מעורבים זה בדירתו של זה, והעיר מלאה בקוצים, עקרבים ונחשים. האהבה מתוארת כחסרת טעם וכמינית בלבד. ובכל זאת, ככל שהסיפור מתקדם מתגלה שגם בקיבוץ היו החיים זהים: שמות של בעלי חיים, יובש ואהבה דהויה. דווקא מההשוואה שלאחר מכן יוצאת העיר כמנצחת - תושבי הקיבוץ עוזבים בסופו של דבר, ובעיר נמצאים יעל וצבי, חיות אצילות ונעימות למדי, ולא טורפות (כמו דב או זאב, יוצאי הקיבוץ).

הסיפור מצייר מעגל אכזרי של תחייה מתוך האפר, כאשר כל ניסיון להרוג את הילד מסתיים באהבה והענקת חיבה, ולאחר החיבה מגיעה שוב האהבה. רמזים שונים מקשרים מסר זה למצב הפוליטי במדינת ישראל, לפיו המלחמה היא המביאה את התקווה הגדולה, אך זו מיד מתנפצת אל המציאות ריקנית.

== קישורים חיצוניים ==
* גיטה אבינור, [https://library.osu.edu/projects/hebrew-lexicon/01680-files/01680001-files/01680001-143-146.pdf "נחש, קוצים וילד", השקף אחורה בעצב: מאמרים בביקורת הספרות העברית, 1974].
* 

קטגוריה:סיפורים קצרים בעברית
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:ספרים עבריים שהוקלטו לספר קולי
קטגוריה:אברהם ב. יהושע
ג'ובאני בונונצ'יני

ג'ובאני באטיסטה בונונצ'יני (באיטלקית: Giovanni Battista Bononcini, 
18 ביולי 1670 - 9 ביולי 1747) היה מלחין וצ'לן איטלקי מתקופת הבארוק, בן למשפחת מוזיקאים. אביו, ג'ובאני מריה בונונצ'יני, היה כנר ומלחין.

==חייו==
בונונצ'יני הבן נולד במודנה. יצירותיו כוללות מספר אופרות, מיסות והמנון אבל לדוכס ממרלבורו. בין האופרות שלו הייתה "אחשוורוש", שעובדה כעבור שנים בידי הנדל. בונונצ'יני ניגן בצ'לו והוציא לאור את יצירותיו הראשונות לכלי זה בשנת 1685 בבולוניה.

הוא שימש זמן מה מאסטרו די קאפלה בכנסיית סאן ג'ובאני במונטה. בשנים הבאות עבד בערים מילאנו, רומא, וינה וברלין. בהיותו ברומא הוא היה מורה של ג'וזפה ולנטיני. בין השנים 1720 ל-1732 פעל בלונדון, שם התחרה במשך זמן מה בהנדל. בתקופת לונדון נתמך בונונצ'יני על ידי הנרייטה גודולפין, הדוכסית השנייה ממרלבורו והוא שימש כמלחין הבית שלה. בונונצ'יני עזב את לונדון לאחר שהאשמות במעשי פלגיאט שהוצאו נגדו הוכחו כנכונות. הוא מת בעוני בווינה.

אחיו הצעיר של ג'ובאני באטיסטה, אנטוניו מריה בונונצ'יני, היה אף הוא מלחין.

== יצירותיו ==
===אופרות===
* ניצחונה של קמילה (Il trionfo di Camilla (1696
* אסטארטו (1720) Astarto
* ל'אודיו א ל'אמורה (L'odio e l'amore (1721
* גריזלדה (Griselda (1722
* ארמיניה (1723) Erminia
* אסטיאנאטה (1727) Astianatte

===יצירות אחרות===
* מיסות קצרות (1688) Messe brevi
* דיברטימנטי קאמריים (1722)
* 12 סונאטות להרכב קאמרי (1732)
* לידיו, סקרניטו אמאנטה (קנטטה) Lidio, schernito amante (cantata

==קישורים חיצוניים==

* [http://baroquemusic.org/bqxbononci.html ביוגרפיה של ג'ובאני בונונצ'יני]
* [http://www.bononcini.com/ ג'ובאני בונונצ'יני 1670 - 1747]
* [http://www.cpdl.org/wiki/index.php/Giovanni_Battista_Bononcini מלחניו של בונוצ'יני], תווים וקטעי שמע
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:צ'לנים איטלקים
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1670
קטגוריה:נפטרים ב-1747
זבנגלה

זבנגלה היא סדרת קומיקס ישראלית מאת אורי פינק, המתפרסמת כמדור ב"מעריב לילדים". הסדרה החלה את דרכה במוסף "סופשבוע" של מעריב, כספין אוף המיועד לילדים של סדרת הקומיקס "זבנג!" המתפרסמת ב"מעריב לנוער" ועיתון "זבנג" עם עוד סדרות קומיקס.

הקומיקס מתמקד בעלילות של הדמויות המופיעות ב"זבנג!", כתלמידי בית ספר יסודי בעולם מקביל לזה שבו הם תיכוניסטים. "זבנגלה" מכוון לקהל הצעיר ולכן לא כולל אלימות, גסויות ועיסוק מוגזם במיניות, בניגוד ל"זבנג!", שפונה במפורש לשכבת גיל יותר גבוהה.
ישנן בקומיקס דמויות שנראות שונה מאשר ב"זבנג!". כדוגמת אביו של גל, יצחק, שב"זבנגלה" הוא רזה, בעל שיער שופע וללא שפם.
ג'ינג'י למשל מופיע ב"זבנגלה" כמו שהופיע ב"זבנג!" בעבר, עם תספורת דמוית נקניקיה כפי שהייתה בעבר לאשר.
אחד הסיפורים בסדרה התבסס, באופן מפתיע, על העובדה שלאורי לא היה רעיון לסיפור.
 

כיום המדור מומשך בעיתון זבנג אך מחודש פברואר 2013, אורי פינק התחיל בהוצאת "זבנגלה - עיתון קומיקס לילדי ישראל!" חוברת קומיקס המוקדשת כולה לזבנגלה ושאר קומיקס המתאים לילדים עד גיל 9.
== ספרים וחוברות שפורסמו ==
גם סדרה זאת זכתה להצלחה רבה, שהביאה בין השאר ליצירת יומן לתלמיד בשם "יומן זבנגלמיכל" שהפגיש את אנשי חבורת זבנגלה עם כוכבת ערוץ הילדים מיכל ינאי. במהלך השנים ראו אור 6 ספרים המלקטים כמה מסיפורי הקומיקס שהתפרסמו ב"מעריב" וב"מעריב לילדים":

* זבנגלה (1995)
* זבנגלה זבנגלה צא החוצה (1996)
* זבנגלה זבנגלה זבנגלה (1997)
* זבנגלה בריבוע (1998)
* זבנגלה הי! (2000)
* זבנגלה וואוו (2010)
* חוברות זבנגלה - פברואר 2013 - יוני 2014

== ראו גם ==
* זבנג!
* אורי פינק

קטגוריה:קומיקס ישראלי
קטגוריה:אורי פינק
149–140 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 149–140 לפנה"ס, ג'תרי"א–ג'תר"כ

==אירועים בולטים בעולם==
* 146 לפנה"ס – רומא כובשת את קרתגו ומביסה את הליגה האכאית בקרב קורניתוס. בכך היא הופכת למעצמה השולטת באגן הים התיכון.
* 142 לפנה"ס – היהודים תחת שמעון התרסי כובשים את ירושלים והופכים אותה לבירתם.
* 142 לפנה"ס – בנייתו של גשר האבן הראשון מעל נהר הטיבר מסתיימת
* 142 לפנה"ס – שמעון התרסי כורת ברית עם אויבו של טריפון, דמטריוס השני. עקב הברית מוכרזת ממלכת יהודה כממלכה חופשית ועצמאית, שאינה משלמת מס לממלכה הסלאוקית
* 142 לפנה"ס – שמעון התרסי כובש את גזר
* 142 לפנה"ס – מלך הממלכה הסלאוקית, אנטיוכוס השישי, מודח על ידי דיודוטוס טריפון שתופס את השלטון בממלכה
* 142 לפנה"ס – פובליוס קורנליוס סקיפיו אימיליאנוס נבחר למשרת הקנסור ברפובליקה הרומית
* 140 לפנה"ס – מוקמת ממלכת החשמונאים

== נולדו ==
* 142 לפנה"ס – תלמי התשיעי מלך מצרים

== נפטרו ==
* 149 לפנה"ס – קאטו הזקן – מרקוס פורקיוס קאטו קנסוריוס פוליטיקאי רומאי

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:המאה ה-2 לפנה"ס לפי שנים
Autodesk Animator

אוטודסק אנימטור (באנגלית: Autodesk Animator) היא תוכנת ציור ואנימציה דו-ממדית אשר פותחה ב-1989 על ידי חברת "Yost Group" בשביל Autodesk (היוצרים של אוטוקאד ושל 3D Studio Max) אשר יועדה למחשב האישי תחת מערכת ההפעלה DOS. 

התוכנה נחשבה לפורצת דרך בתחום האנימציה, והייתה פופולרית מאוד בסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים.

בעזרת התוכנה ניתן היה להכין אנימציה קלאסית (טכניקת אנימציה בה יוצרים כל פריים בסרטון בנפרד, בדומה לאנימציה המסורתית של דיסני), לתוכנת "אנימטור סטודיו" הייתה גם טכניקת "טווינינג" (טכניקה אשר פופולרית היום בעיקר בתוכנת "פלאש" בה ניתן ליצור באופן אוטומטי אנימציה כאשר מגדירים את המיקום המחודש של אובייקט באנימציה והמחשב מחשב בעצמו את התנועה המדויקת של האובייקט בכל פריים).

בעוד ש"אנימטור" ו"אנימטור פרו" תמכו רק בייצוא וייבוא של קובצי אנימציה מפורמט FLI ו- FLC, גרסת "אנימטור סטודיו" תמכה גם בייבוא וייצוא של קובצי אנימציה מפורמט AVI.

הפיתוח על התוכנה הופסק לחלוטין וכיום היא איננה נתמכת יותר על ידי אוטודסק. בישראל התוכנה משווקת מזה כ-15 שנה.

== רשימת גרסאות ==
* "אנימטור" (אוקטובר 1989) - הגרסה המקורית של התוכנה, פעלה ברזולוצית מסך של 320X200 פיקסלים ו-256 צבעים.
* "אנימטור פרו" (יולי 1991) - הייתה טובה בהרבה מהגרסה המקורית ופעלה בכל הרזולוציות כמעט ובכל הצבעים. 
* "אנימטור סטודיו" (1995) - יועדה למערכת חלונות אך לא זכתה להצלחה רבה בשווקים. 

הסיבה לכך שגרסת ה"אנימטור סטודיו" לא זכתה להצלחה רבה קרוב לוודאי טמונה בכך שצוות המפתחים המקורי של התוכנה, חברת "Yost Group" לא היה מעורב בפיתוח של גרסת החלונות שלה. גרסת הסטודיו גם איבדה מהזרימה הארגונומית אשר אפיינה את גרסאות התוכנה הקודמות אשר פעלו תחת DOS. אנימטור פרו, לעומתה, הייתה שימושית בהרבה יותר, והייתה מהירה באופן יוצא דופן בהשוואה לתוכנות האנימציה הקיימות כיום. זו הייתה אחת התוכנות הבודדות במערכת ההפעלה DOS אשר יכלו להשתמש בכל הזיכרון במחשב.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תוכנות אנימציה
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1989