OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סוון רגנר

סוון רגנר (גרמנית: Sven Regener; נולד ב-1 בינואר 1961) הוא הסולן וכותב הטקסטים של להקת Element of Crime. בנוסף הוא סופר מצליח אשר כתב שלושה רומנים. ספרו, מר להמן, היה לרב-מכר בגרמניה ותורגם לשפות רבות, בהן גם לעברית.
== ביוגרפיה ==
רגנר נולד בעיר ברמן, מערב גרמניה. ב-1985 היה רגנר אחד מהמייסדים של להקת הרוק אלמנט אוף קריים, חברי ההרכב היו ממערב ברלין, רגנר היה הזמר, כותב הטקסטים של הלהקה, נגן גיטרה, חצוצרה ופסנתר. הלהקה זכתה להצלחה בעולם וגם בישראל, בה הופיעו ב-1991 במועדון הליקוויד בתל אביב. את הופעה זו חיממה הזמרת גלית פלורנץ עם להקתה "מונטאז'". אלמנט אוף קריים שרה את שיריה באנגלית ובגרמנית והיא נחשבה ללהקת גל חדש חשובה. הלהקה פעילה עד היום והקליטה ארבעה עשר אלבומים ויותר משלושים סינגלים.
שם הלהקה Element of crime לקוח מסרט שיצר הבמאי הדני לארס פון טרייר ב-1984.

סיפרו הראשון של רגנר "מר להמן" יצא לאור ב-2001. הספר עוסק בחייו של פרנק, צעיר בן 30 אשר חבריו מכנים אותו באופן סאטירי "מר להמן" כדי לציין את אישיותו המגובשת והרשמית לטעמם. העלילה מתרחשת במערב ברלין ב-1989 כלומר הימים האחרונים לפני נפילת החומה המפרידה בין מערב ומזרח גרמניה. רגנר מתאר את נפילת החומה מנקודת המבט של "מר להמן" שהוא צעיר העובד, מבלה ומתגורר במערב ברלין ודרך שלל דמויות צבעוניות אחרות. הספר היה לרב-מכר ותורגם לשפות רבות. ספריו הנוספים של סוון רגנר, התבססו גם הם על דמותו של "מר להמן". כיום מתגורר הסופר בברלין.

== ספריו שתורגמו לעברית ==
*מר להמן, הוצאת מטר, מגרמנית: טלי קונס, 2008

== קישורים חיצוניים ==

* [http://davidperetz.wordpress.com/2006/02/27/הקלאסיקיה-2-אלמנט-אוף-קריים-הפשע-משתלם/ דויד פרץ כותב על אלמנט אוף קריים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות גרמניות
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1961
פאן-טאן

סינים בבית הימורים. ניו יורק 1887
פאן-טאן או פאנטאן (בסינית: 番摊) הוא משחק הימורים סיני עתיק.
==רקע==
משחק הפאן-טאן הוא משחק הימורים בעל דמיון לרולטה. המשחק הוחלף עם הזמן במשחקי קזינו מודרניים ומשחקים סיניים מסורתיים, כגון מה-ג'ונג. 

המשחק היה אהוב על סינים אמריקאים במשך שנים רבות. בספרו המפורסם של ג'ייקוב ריס (1890, "How the Other Half Lives") הוא תיאר את חוויותיו מסלון משחקים כזה שנמצא בצ'יינהטאון. הצ'יינהטאון בסן פרנסיסקו היווה מקום למספר רב של בתי פאן טאן במאה ה-19. שוטר עיר לשעבר כתב ב-1889 שמקום היו כ-50 חדרי משחק. פאן-טאן עדיין משוחק במספר קזינואים במקאו.

==אופן המשחק==
במרכז שולחן כלשהו מסומן מרובע או מונח כלי מתכת מרובע, וארבעת צידי המרובע מסומנים במספרים אחת, שתיים, שלוש וארבע. ה"בנקאי" מניח על השולחן, בנוכחות השחקנים, כמות אקראית של כפתורים, חרוזים, מטבעות, גרגירי שעועית יבשים וכדומה, אותם הוא מכסה בקערת מתכת (המכונה "טאן קוי"). לאחר ששלב זה הושלם, השחקים מהמרים ושמים את כספם על אחד, או יותר, מארבעת הצדדים שעליו רוצים להמר. כשכל ההימורים מונחים במקומם, הקערה מוסרת והדילר משתמש במקל חזרן ומתחיל להוציא את הפריטים מאמצע השולחן, כל פעם ארבעה בבת אחת, עד לאחרונים. כשמגיעים לסוף רואים, לפי החופן האחרון, מהו המספר המנצח: בכלי נשארים n פריטים (1–4), ומי ששמו את כספם בצד n ניצחו. סכום הניצחון נקבע על פי אחוז סיכוי הזכייה פחות עמלה.

==ראו גם==
* טריק שלושת הקלפים

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20071006145040/http://www.chinesecol.com/treasure5.html חוקי המשחק]
* [https://web.archive.org/web/20061010203139/http://gamesmuseum.uwaterloo.ca/Archives/Culin/Gambling1891/index.html היסטוריית ההימורים של סינים בארצות הברית]
* 

קטגוריה:הימורים
קטגוריה:סין: המצאות
רפה נוי (שפה)

רפה נוי היא שפה אוסטרונזית המדוברת באי הפסחא.

רפה נוי היא שפה משנית באי הפסחא, ורבים מדובריה המבוגרים והצעירים הם גם דוברי ספרדית. יש הטוענים כי רק 800 אנשים בלבד הם דוברים שוטפים של השפה.

בשפת הרפה נוי ישנם כעשרה עיצורים וחמש תנועות. כל התנועות יכולות להיות קצרות או ארוכות, ורוב העיצורים ניתנים לשמיעה. שפת רפה נוי משתמשת בכתב הלטיני, והיא שפת VSO (verb–subject–object), כלומר סדר המשפט מורכב מהפועל בתחילת המשפט, לאחר מכן הנושא, ולבסוף שם העצם. ספירה של מספרים בשפה כוללת ספרות מ-1 עד 10, וכל מספר גבוה יותר נאמר בשפה הטהיטית.

שפת רפה נוי היא מבודדת באופן יחסי, והיא קרובת משפחה של השפה המאורית שמדוברת בניו זילנד.

==היסטוריה==
כתב הרונגורונגו
מעט מאוד ידוע על השפה לפני המגע עם אירופאים - קיים תיעוד של מילים מהשפה בביקור של הספרדים באי ב-1770, רובן מקבילות למילים בשפה הפולינזית מטהיטי, אך חלקן אינו מוכר. רב החובל ג'יימס קוק ביקר באי ארבע שנים אחר-כך. בין אנשי הצוות היה מתורגמן מטהיטי, שאומנם זיהה כמה מילים מפולינזית (17 נכתבו), אבל לא היה מסוגל לשוחח עם ילידי האי. הבריטים גם תיעדו בצורה נכונה את המספרים. בשנות ה-60 של המאה ה-19 החלו פשיטות של סוחרי עבדים מפרו על איים באוקיינוס השקט שהגיעו עד למיקרונזיה, וכיוון שאי הפסחא היה יעד קרוב מאוד הוא במהרה הפך למטרה עיקרית. בדצמבר 1862 כשמונה ספינות וצוותיהם חטפו באלימות כ-1,000 מקומיים לעבודה בחקלאות במכרות הגואנו. רבים מתו ממחלות. לאחר מחאה של הבישוף של טהיטי ולחץ של הקונסול הצרפתי בפרו דחסו הפרואנים את החטופים שנשארו בחיים לספינה קטנה שנשלחה להחזירם לאי הפסחא. מחלת אבעבועות שחורות פרצה בדרך ורק כ-15 בני אדם בלבד הגיעו בחיים לאי. המחלה התפרצה באי ואוכלוסיית המקום כמעט נמחקה. בשנת 1886 ערך האמריקני ויליאם תומסון, באי מחקרים במשך כ-12 ימים, ובין הנתונים שאסף היה לוח השנה של ילידי האי. סבסטיין אנגלרט, כומר צ'יליאני ממוצא גרמני, שחי באי משנת 1935 ועד 1969, הוציא לאור מילון רפה נוי - ספרדי בשנת 1948 בניסיון לשמר את מה שנשאר מהשפה הישנה. כיום מאמינים שכתב הרונגו-רונגו מייצג את שפת הרפה נוי העתיקה. האי מוגדר טריטוריה במעמד מיוחד של צ'ילה. רוב התושבים כיום הם מהגרים מצ'ילה הדוברים ספרדית בלבד. השפעת השפה הספרדית היא משמעותית בצורת דיבור הרפה נוי המודרנית של היום. פחות ופחות ילדים לומדים את השפה בגיל צעיר כיוון שהם מאמינים שלספרדית ישנה חשיבות גבוהה יותר, ועם הזמן מילים מסוימות התמזגו בין שתי השפות.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.ethnologue.org/show_language.asp?code=rap מידע על השפה]
*[https://web.archive.org/web/20071016043210/http://www.rongorongo.org/vanaga/a.html מילון רפה נוי ישן]
* אוצר מילים בשפה
* [https://web.archive.org/web/20110812134825/http://language.psy.auckland.ac.nz/austronesian/language.php?id=264 מילים מרפה נוי]
* [https://web.archive.org/web/20110812134825/http://language.psy.auckland.ac.nz/austronesian/language.php?id=264 מיקי מקיארה על רפה נוי באתרו]

קטגוריה:שפות
קטגוריה:אי הפסחא
האימפריה האויגורית

האימפריה האויגורית הוקמה במהלך המאות ה-8 וה-9 לספירה באזור צפון סין של היום, בהנהגתו של העם האויגורי.

==העם האויגורי==

האויגורים הם עם עתיק יומין ממוצא טורקי, אשר שוכן באזור צפון מערב סין מזה מאות רבות, החל כנראה מהמאה ה-4 לספירה. בניגוד לעמים נוודים אחרים, כדוגמת המונגולים לפני ג'ינגיס חאן, האויגורים הושפעו רבות מהתרבות החקלאית העשירה של צפון סין, דבר שהעלה את כוחם וחשיבותם.

==האימפריה האויגורית==

במהלך המאה ה-9 לספירה, כ–400 שנה טרם עלייתו לשלטון של ג'ינגיס חאן, הקימו האויגורים אימפריה נרחבת באזור צפון סין, שהייתה בשעתה אחת הגדולות באזור. אחת ההשפעות של התרבות הסינית על האויגורים הייתה מבחינה דתית – כאשר בראשיתם האמינו האויגורים באחת מהדתות הסיניות הדומות, טרם גיבוש הבודהיזם המודרני. עם זאת, במהלך המאה ה-9 ואילך, החלו רבים מהאויגורים להאמין בנצרות, בגרסתה האשורית המוקדמת, ובכלל זאת אימצו לעצמם את הכתב הארמי. אף כי לאחר התמוטטות האימפריה שלהם, במהלך המאה ה-12, התאסלמו חלקים גדולים מהאויגורים, הכתב הארמי עוד נשאר בשימושם. במהלך כיבושיו של ג'ינגיס חאן במאה ה-13, הסתפחו האויגורים לאימפריה המונגולית, אף שלא איבדו לחלוטין את זהותם הנפרדת, אשר במידה רבה שרירה וקיימת עד ימינו אנו. בין ההשפעות הגדולות של האויגורים על המונגולים ניתן לציין את הכתב הארמי – אשר אומץ על ידי ג'ינגיס חאן ככתב הרשמי המונגולי, ובמהלך השנים נודע ככתב המונגולי. כמו כן, המונגולים אימצו מנגנונים מנהליים רבים מהאויגורים, אשר נבעו הן מניסיונם בניהול אימפריה בעבר, והן מההשפעה הסינית עליהם. מנגנונים אלו שימשו ברחבי האימפריה המונגולית בהצלחה רבה, ותרמו רבות ליציבותה ולמהירות התפשטותה.

== ראו גם ==
* אויגורים

==קישורים חיצוניים==

אויגורית
קטגוריה:עמים, שבטים ומדינות בימי הביניים
קטגוריה:מדינות טורקיות לשעבר
קטגוריה:סין: היסטוריה
קטגוריה:מדינות לשעבר באסיה
אויגורית
ג'או בוגזה

ג'או בוגזה (ברומנית: Geo Bogza; 6 בפברואר 1908 - 14 בספטמבר 1993) היה עיתונאי, עורך, משורר וממייסדי סוגת הרפורטז'ה הספרותית ברומנית.

== חייו ==
ג'או נולד בכפר בלז'וי (Blejoi), באזור פלוישט, ברומניה, כבנו של אלכסנדרו בוגזה ואח צעיר של אלכסנדרו בוגזה (מוזיקאי ופילוסוף רומני) ואח מבוגר יותר של ניקולאה בוגזה, ששינה בהמשך שמו לראדו טודוראן.

ג'או בוגזה למד בבית הספר היסודי בפלוישט מ-1915 עד 1919. בהמשך למד בבית הספר הימי בגאלאץ ובקונסטנצה עד שנת 1925. ב-1926 התיישב בבושטנאר, בעמק הפרחובה וכבר ב-1928 ניהל וערך את כתב העת Urmuz (אורמוז). בין השנים 1929 - 1933 כתב בכמה מכתבי העת של התקופה וביניהם Vremea (העת), Cuvîntul liber (המילה החופשית), Unu (אחד), Bilete de papagal (כרטיסים של תוכי) ו-Azi (היום). בתקופה זו הופיעו שני כרכי שירה שלו, Jurnal de sex (יומן סקס) ב-1929 ו-Poemul invectivă (פואמה פוגענית). חלק משיריו, בעלי התוכן הפרובוקטיבי, גררו האשמה בפורנוגרפיה וכמה מעצרים עד לזיכויו בבית המשפט.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סופרים רומנים
קטגוריה:משוררים רומנים
קטגוריה:עיתונאים רומנים
קטגוריה:כתבים צבאיים
קטגוריה:עורכי עיתונים רומנים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1908
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1993
פורדו

פורדו (בפרסית: فردو) הוא כפר בפרובינציית קום שבאיראן, כ-50 ק"מ דרומית לעיר קום. 

כפר זה, הממוקם באזור הררי, הוציא מתוכו את מספר החללים הגדול ביותר באופן יחסי במהלך מלחמת איראן–עיראק. על-פי נתונים שהתפרסמו באתרים האיראנים, נפלו במהלך מלחמת איראן–עיראק (1988 - 1980) 151 חללים מבני כפר קטן זה, המונה פחות מ-1,000 תושבים. שמו של הכפר מבוסס על המילה "פרדוס" (Ferdows), שמשמעותה בפרסית "גן עדן".

== היסטוריה ==
בספטמבר 2009, נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד הודיע לסבא"א על מתקן להעשרה גרעינית הנמצא בבנייה באזור העיר קום. האתר נקרא על שם הכפר הקטן פורדו. כמה אתרים איראניים דיווחו כי שלטונות איראן החליטו לכנות את מתקן פורדו להעשרה גרעינית בשם "פורדו" לאו דווקא בשל קרבתו לכפר פורדו אלא דווקא מסיבות סמליות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:איראן: יישובים
קטגוריה:פרובינציית קום
דיאמונד די

ג'וזף קירקלנד (באנגלית Joseph Kirkland; נולד ב-1969), ידוע גם בשם הבמה דיאמונד די (Diamond D), הוא ראפר ומפיק מהברונקס שבניו יורק, ארצות הברית ואחד מהמייסדים של D.I.T.C.
==קריירה==
דימונד די התחיל את הקריירה שלו עוד בתחילת שנות השמונים כדי ג'יי של Jazzy Jay ואז התחיל להתאמן על יכולות שלו כמפיק עד שהתחבר עם Master Rob וביחד איתו הקימו את Ultimate Force, עם דימונד כמפיק ומאסטר רוב כראפר. Jazzy Jay החתים אותם ל-Strong City והם התחילו לעבוד על האלבום הראשון שלהם I'm Not Playin שהיה אמור לצאת בשנת 1990 אבל לא יצא בסופו של דבר. האלבום ראה אור יום בסופו של דבר בשנת 2007 אחרי שTraffic Entertainment קנו את הזכויות שלו.
Ultimate Force התפרקו ודימונד המשיך להפיק לLord Finesse (באלבום הראשון שלו והשני) ו-.Showbiz and A.G והצטרף לD.I.T.C והוציא לאור את האלבום הראשון שלו Stunts, Blunts and Hip Hop בשנת 1992 ביחד עם Diamond D And The Psychotic Neurotics. האלבום הפך לקלאסיקה מהר מאוד והוכתר כאחד האלבומים היותר מוצלחים של D.I.T.C.

דימונד די המשיך להפיק להרבה אנשים כמו:Fat Joe, אקזיביט, KRS-One, אאוטקאסט, אפאצ'י ועוד הרבה אומנים אחרים. דימונד די לאט לאט הפך לבין המפיקים הכי מבוקשים של ניו יורק.
בשנת 1997 הוא הוציא לאור את האלבום השני שלו Hatred, Passions and Infidelity שלא התקבל טוב כמו הקודם אבל גם זכה לביקורות חיוביות לרוב. אחרי האלבום הזה הוא לקח הפסקה ארוכה מאוד מראפ והתחיל להתרכז בהפקות ועבד כמעט עם כל התעשייה.

הוא חזר לראפ בשנת 2003 והוציא לאור את האלבום השלישי שלו Grown Man Talk ששוחרר באופן עצמאי תחת הלייבל שלו Diamond Mine Records. ובשנת 2005 הוא הוציא לאור מיקסטייפ רשמי בשם The Diamond Mine.
בשנת 2007 ראה אור יום האלבום שלו ביחד עם מאסטר רוב בשם I'm Not Playin שנתן הצצה נדירה לימים הראשונים של דימונד די בתעשייה ואחד האורחים באלבום היה Fat Joe שעשה את הבכורה שלו בראפ באלבום הזה (היה אמור להיות שנת 90).

האלבום הרביעי של דימונד די יצא בשנת 2008 בשם The Huge Hefner Chronicles ויצא תחת הלייבל Babygrande Records ובניגוד לאלבומים הקודמים הוא התרכז יותר בראפ ולא הפיק כמעט באלבום הזה והשאיר את העבודה למפיקים אחרים.

==דיסקוגרפיה==
* Stunts, Blunts and Hip Hop - 1992
* Hatred, Passions and Infidelity - 1997
* Grown Man Talk - 2003
* The Huge Hefner Chronicles - 2008

ביחד עם Ultimate Force:
* I'm Not Playin' - 2007

מיקסטייפים רשמיים:
* The Diamond Mine - 2000

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:מפיקי היפ הופ אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
חי-בר כרמל

הכניסה לחי בר [[כרמל]]
עז הבר הכרתית בחי בר כרמל
שְׁמוּרַת חַי-בָּר כַּרְמֶל הוא מוסד זואולוגי מסוג חי בר שנוסד על ידי רשות שמורות הטבע במטרה להגן ולהשיב לטבע בעלי חיים שחיו בעבר בצפון ישראל. חי בר כרמל נמצא בהרי הכרמל בצפון ישראל, והוא המקביל בעל האקלים הים תיכוני של חי בר יטבתה שבערבה.

בשנת 1973 החלו לגדר שטח שמורה לחי בר כרמל באגן נחל גלים. שמורת חי-בר כרמל משתרעת על שטח של כ-6,000 דונם. מחי-בר כרמל שוחררו לטבע היחמור הפרסי ואייל הכרמל שנעלמו מנוף הארץ.

מנהל המוסד הוא הזואולוג בן רוזנברג.
מרפסת תצפית בכניסה לחי בר כרמל אחרי שער הכניסה

== מינים בחי-בר כרמל ==
* סלמנדה מצויה - הדו חיי היחיד בחי בר.
* צבי ארץ-ישראלי - הפרטים המוחזקים בחי-בר כרמל הם צבאים שנמצאו אצל אזרחים שהחזיקו בהם בניגוד לחוק. הצבי הארץ-ישראלי הוא בעל חיים שעתידו בסכנה ויש לפעול כדי שישרוד. הפרטים מהחי-בר מושבים לטבע בהדרגה, ואוכלוסיית הצבאים בארץ מוערכת, נכון למאי 2015 בכ-3,000 פרטים המרוכזים בעיקר בגולן, בגליל, ובהרי יהודה.
*יחמור פרסי - היחמורים משוחררים לטבע מאז 1996. תחילה הועברו למכלאת אקלום בנחל כזיב, וכיום הם משוחררים גם בנחל שורק בהרי יהודה, בהר סאסא באזור המירון ואף בחרמון. במכלאה הם שוהים כחודש, ואז משוחררים אל השטח הטבעי שמסביב כשהם נושאים משדר ואפשר לעקוב אחריהם. שיעור אוכלוסיית היחמור הפרסי בישראל הוא כ-240 פריטים נכון לשנת 2019 (כ-200 פרטים הנמצאים בצפון הארץ וכ-40 באזור נחל שורק).
*עז הבר הכריתית - הפרטים הגדלים בחי-בר כרמל אינם מיועדים להשבה לטבע.
*כבש מופלון - הפרטים הגדלים בחי-בר כרמל אינם מיועדים להשבה לטבע.
*אייל הכרמל - אייל הכרמל שוחרר בהצלחה בהר חורשן ורמת הנדיב בכרמל, התפשט גם לאזור מישור הכרמל.
*נשר מקראי - הנשר חי בישראל אך נמצא בסכנת הכחדה ולכן הוחלט להקים גרעין רבייה בשביל הנשרים.
*עיטם לבן-זנב - העיטם חי בישראל אך מצא את עצמו בסכנת הכחדה ולכן הוקם גרעין רבייה בשביל העיטם.

==לקריאה נוספת==
* שאול ובר, החי בר בכרמל - החזון שהפך למציאות, הוצאת רשות הטבע והגנים, 2019.
* מבצע קיפוד, העונה השלישית צולמה שם.

==ראו גם==
*בעלי חיים שנעלמו מארץ ישראל
*:קטגוריה:עופות שחדלו לקנן בישראל
*:קטגוריה:בעלי חיים בסכנת היעלמות מארץ ישראל
*בעלי חיים המושבים לנוף הארץ
*שמורת טבע
*השבת בעלי חיים לטבע

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.snunit.k12.il/www_teva_trips/nar13.html חי בר כרמל] באתר סנונית
* [http://zooinstitutes.com/zooinstitutes/hai-bar-carmel-37.html חי בר כרמל] באתר zooinstitutes.com

קטגוריה:הכרמל: שמורות טבע
קטגוריה:הכרמל
יחסי ישראל–פלאו

שגרירת פלאו אילנה סייד נפגשת עם נשיא ישראל [[יצחק הרצוג, 2022]]
יחסי ישראל–פלאו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין מדינת ישראל לבין רפובליקת פלאו.

ישראל הייתה המדינה הראשונה שלא מהאוקיינוס השקט שהצהירה על הכרתה בפלאו בעת קבלת עצמאותה בשנת 1994. ישראל מחזיקה קונסוליית כבוד בעיר קורור.

== היסטוריה ==
שתי המדינות מיודדות במיוחד. רפובליקת פלאו מביעה תמיכה עקבית במדינת ישראל ובמדיניותה ומצביעה באו"ם לצידה. ישראל שולחת למדינה סיוע רפואי קבוע, בעיקר בתחום רפואת העיניים, ומדריכה את רופאיה בתחום תפעול מערכות רנטגן.
משרד החוץ הישראלי שלח משלחות של מומחי חקלאות ודיג לפלאו כדי לסייע בהכשרת האוכלוסייה המקומית. ישראל תמכה בקבלת פלאו לארגון האומות המאוחדות, וכן סייעה כלכלית למדינה הצעירה לאורך השנים.

החל משנת 2006 לפלאו יש שיתוף פעולה ברמה גבוהה עם ישראל בהצבעות באו"ם.

ב-28 ביוני 2006 הגיע נשיא פלאו תומאס רמנגסאו לביקור בישראל, יחד עם רעייתו ובכירים נוספים מהרפובליקה. הנשיא ביקר במשכן הכנסת ונפגש עם ראש הממשלה, אהוד אולמרט, שרת החוץ, ציפי לבני, יושבת ראש הכנסת, דליה איציק, ועם חברי הכנסת, לאחר מכן נטע עץ בחורשת הנשיאים בירושלים. במהלך הביקור הביע תמיכה בלתי מסויגת בישראל והצהיר באומרו על יחסי ישראל–פלאו, "אנחנו החברים הכי טובים ואנחנו כאן כדי לחזור על הידידות הזו".

בדצמבר 2011 נחתם הסכם הדדי בין ישראל לפלאו המבטל את הצורך בוויזה בכניסת אזרחים מאחת לשנייה.

ב-29 בנובמבר 2012 הייתה פלאו בין 9 המדינות שהצביעו נגד שדרוג מעמדה של הרשות הפלסטינית מישות משקיפה שאינה מדינה, למדינה משקיפה שאינה חברה באו"ם (החלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם).

ב-2 בדצמבר 2014, פלאו הייתה בין 4 המדינות היחידות (לצד ארצות הברית, קנדה ומיקרונזיה), אשר הצביעו נגד גינויה של ישראל באו"ם בעניין סירובה של ישראל להתפרק מנשק גרעיני ולהעמיד את מתקניה הגרעיניים לפיקוח של סבא"א (הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית).

בדצמבר 2017, פלאו הייתה בין 9 המדינות שהצביעו נגד הצעה שאומצה על ידי העצרת הכללית של האו"ם בגנות הכרת ארצות הברית בירושלים כבירת ישראל.

באוקטובר 2022 הגישה שגרירת פלאו אילנה סייד, שגרירת פלאו באו"ם והשגרירה הראשונה לישראל, את כתב האמנתה לנשיא ישראל יצחק הרצוג.

==ראו גם==
* יחסי איי מרשל–ישראל
* יחסי ישראל–מיקרונזיה
* יחסי ישראל–נאורו

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==
יוזף-הקטור פיוקו

יוזף-הקטור פיוקו בעטיפת תקליטור מיצירותיו
יוזף-הקטור פיוקו (Joseph Hector Fiocco, 20 בינואר 1703 - 21 ביוני 1741) היה מלחין בלגי ממוצא איטלקי.

אביו, פייטרו אנטוניו פיוקו (1654–1714), היה מלחין איטלקי בתקופת הברוק שהוזמן לכהן כמנצח מקהלת קתדרלה נוטרדם בבריסל. הוא העניק ליוסף-הקטור את החינוך המוזיקלי.

הוא התמנה למנצח ומנהל המוזיקה בקתדרלת אנטוורפן ובשנת 1837 התמנה למנהל המוזיקלי בקתדרלה הגדולה על שם מיכאל הקדוש בבריסל.

הוא חיבר יצירות דתיות מתוכן ידועה ומבוצעת עד היום ה"מיסה סולמניס" וכן קטעים קצרים להרפסיקורד וכינור.

הקטע המפורסם ביותר של פיוקו הוא "אלגרו" לכינור ופסנתר. הוא משמש קטע חובה לכנרים מתחילים אם כי גם כנרים ידועים כיצחק פרלמן ויהודי מנוחין מבצעים זאת בקצב מהיר יותר ובצליל מדויק. יש גם עיבודים לחליל ופסנתר, חליל וגיטרה, תזמורת כלי קשת ועוד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מלחינים בלגים
קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:ילידי 1703
קטגוריה:נפטרים ב-1741
קוננה

קוננה הוא אחד מ-13 המחוזות בנמיביה, הקרוי על שמו של נהר הקוננה. הוא בלתי מפותח יחסית לשאר נמיביה, וזאת בגלל תוואי השטח ההררי והבלתי נגיש וכן מפני שיובש הקרקע מקשה על החקלאות במחוז. עיר הבירה של המחוז היא העיר אופובו.

קצהו המערבי של המחוז הוא האוקיינוס האטלנטי; בצפון ובמזרח הוא גובל במחוזות האנגוליים נמיבה וקוננה (בהתאמה); בצפון-מזרח הוא גובל במחוזות הנמיביים אומוסטי, אושנה ואושיקוטו; במזרח הוא גובל באוצ'וזונדג'ופה ובדרום במחוז ארונגו.

למחוז קוננה 6 מחוזות בחירה: אפופה, אופובו, אוצ'ו, סספונטיין, קמנג'ב וקהוריקסס.

מפלי אפופה הנוצרים על ידי נהר הקוננה בשטח הקאוקולנד סמוך לגבול עם [[אנגולה]]

==דמוגרפיה==

ע"פ מפקד האוכלוסין בנמיביה לשנת 2001 באתר העירייה, בקוננה יש 68,735 איש (34,237 נשים ו-34,487), כאשר שיעור הגידול השנתי הוא 1.9%, ושיעור הפריון השנתי עמד על 4.7 ילדים לאישה. היחס בין גברים לנשים בקוננה עומד על 100 גברים על 101 נשים. 

שטחה של קוננה הוא 115,293 קמ"ר, כאשר 25% מתושבי קוננה התגוררו בערים, והשאר, 75%, בכפרים; צפיפות האוכלוסייה היא 0.6 אנשים על כל קמ"ר. בחלוקה ע"פ גילאים, 15% מהאוכלוסייה היא מתחת לגיל 5, 26% בגילאי 5–14, 48% בגילאי 15–59 ו-7% בגילאי 60 ומעלה. 

בקוננה יש 12,489 משקי בית, עם שיעור של 5.7 אנשים לכל משק בית; בראש 40% ממשקי הבית עומדת אישה וב-60% ממשקי הבית עומד גבר. ברוב משקי הבית השפות המדוברות הן שפת ההררו (42%) ושפת הנאמה (36%). תנאי משק הבית היו: 73% מקבלים מים נקיים, 66% שאינם מחוברים למערכת הביוב, ל-22% היה חשמל לתאורה, ול-72% הייתה גישה לרדיו. 

שיעור התעסוקה של כוח העבודה (56% מגילאי 15+) היה 77%, ומחוץ לכוח העבודה (37%) - 19% היו סטודנטים, 56% עקר/ות בית ו-25% בגמלאות וכו'. 

תוחלת החיים המשוערת בקרב גברים עמדה על 50 שנים, ואילו בקרב נשים על 57 שנים. שיעור התמותה בקרב תינוקות (על כל 1,000 תינוקות חיים) היה 49 תינוקות נקבות ו-61 תינוקות זכרים. אחוז היתומים מתחת לגיל 15, מהאב - 5%, מהאם- 2%, משני ההורים - 1%. 5% מהאוכלוסייה עם בעלי נכות, מתוכם 18% חרשים, 35% עיוורים, 16% עם נכות בדיבור, 18% עם נכות ביד, 27% עם נכות ברגל, ו-5% עם נכות נפשית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:נמיביה: מחוזות
רישאר גאסקה

רישאר גאסקה (בצרפתית: Richard Gasquet; נולד ב-18 ביוני 1986) הוא טניסאי צרפתי המתגורר בשווייץ. בשיאו דורג במקום השביעי בעולם (9 ביולי 2007) בדירוג סבב ה-ATP.

הישגי השיא של גאסקה הם זכייה בטורניר גרנד-סלאם, זוגות מעורבים באליפות צרפת הפתוחה (2004), עם בת ארצו טטיאנה גולובין, 3 פעמיים הגעה לשלב חצי הגמר, פעמיים באליפות וימבלדון (2007, 2015) ופעם אחת באליפות ארצות הברית הפתוחה (2013) וזכייה במדליית ארד מאולימפיאדת לונדון (2012) בטניס זוגות גברים ביחד עם ג'וליאן בנטו.

גאסקה זכה ב-13 טורנירים בסבב היחידים, וב-2 טורנירים בסבב הזוגות.

== ביוגרפיה ==
גאסקה נולד בבזייה בן יחיד להוריו. הוא החל לשחק טניס בגיל 4, בהדרכת אביו. את הקריירה המקצוענית שלו הוא החל בשנת 2002 בגיל 16.

בשנת 2002 זכה גאסקה בשני תוארי גראנד סלאם לנוער באליפות צרפת הפתוחה ובאליפות ארצות הברית הפתוחה והגיע לשלב חצי הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:טניסאים צרפתים
קטגוריה:טניסאים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית מצרפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1986
אלי רייטר

אלי (אליעזר) רייטר (נולד ב-27 במאי 1960) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל.

==ביוגרפיה==
אלי (אליעזר) רייטר נולד וגדל בבאר שבע. הוא בנם של יהודית ואריה רייטר, שעלה לישראל מרומניה והיה לסמנכ"ל בבנק המזרחי וחבר המועצה הדתית בעיר.

רייטר הוא בוגר ישיבת בני עקיבא אהל שלמה. לאחר שנת לימודים בישיבת כרם ביבנה התגייס לצה"ל ושובץ בחיל השריון בחטיבה 500. עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קציני שריון ושימש כמפקד מחלקת טנקים. שימש במספר תפקידי פיקוד בחיל, ובהם מפקד פלוגה בחטיבה 500, ולחם במלחמת של"ג.

בהמשך, שימש כמפקד גדוד 433 "גור" בחטיבה 500, כמפקד חטיבה 640 וכמפקד חטיבה 401. לאחר מכן שימש כראש חטיבת תורה, הדרכה ואימונים במפקדת זרוע היבשה, וכמפקד קורס קציני שריון. בשנת 2004 מונה למפקד עוצבת געש בדרגת תא"ל. בתפקידו האחרון בצה"ל שימש כראש חטיבת תורה והדרכה באגף המבצעים. בשנת 2011 השתחרר מצה"ל.

לאחר שחרורו מצה"ל, מונה לתפקיד סמנכ"ל תעש מערכות ומנהל חטיבת האש בחברה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי עוצבת געש
קטגוריה:מפקדי חטיבה 401
קטגוריה:ראשי חטיבת תורה והדרכה
קטגוריה:בוגרי ישיבת אהל שלמה
קטגוריה:בוגרי ישיבת כרם ביבנה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
יחסי ישראל–קזחסטן

יחסי ישראל–קזחסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין מדינת ישראל לבין רפובליקת קזחסטן.

ב-10 באפריל 1992 שתי המדינות כוננו יחסים ביניהן בתחילה ברמת הקונסוליות, ובהמשך ברמת שגרירות מלאה. שגרירות ישראל בקזחסטן הוקמה באסטנה באוגוסט 1992, ושגרירות קזחסטן בתל אביב הוקמה במאי 1996.

==היסטוריה==
בשנים 1995 ו-2000 נערכו ביקורים רשמיים של נשיא קזחסטן נורסולטאן נזרבייב בישראל. ב-1995 (כשר חוץ) ו-2002 (כסגן ראש ממשלה) ביקר שמעון פרס בקזחסטן.

באוגוסט 2004 נפגש מזכיר המדינה של קזחסטן עם השגריר משה קמחי, כדי לדון בקשרים חברתיים וכלכליים בין המדינות והעברת שגרירות ישראל לבירה אסטנה.

באוקטובר 2006 הגיעה משלחת רשמית לישראל בראשות סגן ראש הממשלה הקזחי מקסימוב. באותה שנה התגלו נגיפי איידס בגופם של למעלה מ-100 תינוקות במחוז צ'ימקנט בדרום קזחסטן. שגרירות ישראל יזמה מבצע סיוע שנקרא "מבצע ידידות" והתנהל במהלך השנים 2006–2007 ובמסגרתו הגיעה משלחת רפואית לטיפול בתינוקות נשאי הנגיף ועל פי הצורך להטיסם לטיפול בארץ.

ביוני 2009 ביקר שמעון פרס כנשיא מדינת ישראל בקזחסטן.

בדצמבר 2011, שיגרה ישראל מאתר השיגור בייקונור בקזחסטן את הלוויין עמוס 5, וב-2013 את הלוויין עמוס 4.

ב-14 בדצמבר 2016 ביקר ראש הממשלה בנימין נתניהו בקזחסטן, כביקור ראשון של ראש ממשלה ישראלי במדינה, שבמהלכו נפגש עם הנשיא נזרבייב והשתתף בפורום עסקים קזחי-ישראלי באסטנה<ref></ref>.

בינואר 2017 החליטה קזחסטן על ביטול הצורך בוויזה לתיירים ישראליים.[[סמל קזחסטן בשגרירות קזחסטן בתל אביב]]

==סחר==
המדינות מקיימות ביניהן יחסי מסחר הדוקים בתחום מערכות הגנה ומודיעין. באפריל 2009, הוועדה לביטחון לאומי של קזחסטן (ק.נ.ב) טען כי שר ההגנה הקזחי, קנה ביודעין ארטילריה ומערכות הגנה פגומות אשר יוצרו במפעלים ישראליים. קזימוראט מיירמנוב, סגן שר ההגנה, נעצר בהקשר לפרשה.

בשנת 2009 נחתם הסכם סחר בין ישראל וקזחסטן.

על פי מכון היצוא הישראלי היקף הסחר של ישראל מול קזחסטן הסתכם בשנת 2010 בכ-63 מיליון דולר (לא כולל חומרי אנרגיה), עלייה של כ-8.5% לעומת תקופה מקבילה אשתקד. יצוא הסחורות בשנה זו הסתכם בכ-62 מיליון דולר, עלייה של כ-10% בהשוואה לתקופה מקבילה אשתקד, עם זאת, נרשמה ירידה בהיקפי היצוא בהשוואה לשנים 2008 ו-2007. ייבוא הסחורות של ישראל מקזחסטן נמצא בירידה משנת 2008, ובשנת 2010 הסתכם בכ-300 אלף דולר, ירידה של כ-66% בהשוואה לתקופה מקבילה אשתקד.

== ראו גם ==

* יהדות קזחסטן
* שגרירות ישראל באסטנה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.export.gov.il/files/economy/tradeisraelkazakhstan2017.pdf?redirect=no ישראל- קזחסטן: יחסי סחר], באתר מכון היצוא

==הערות שוליים==

*
WC and the Maad Circle

WC and the Maad Circle היו להקת היפ הופ מלוס אנג'לס, קליפורניה. הלהקה כללה את הראפרים WC, קוליו, Sir Jinx ו-DJ Crazy Toones.

לאחר התפרקות להקת Low Profile, הראפר WC ייסד את הלהקה ושחרר יחד עם הלהקה שני אלבומים: "Ain't a Damn Thang" ב-1991 ו-"'Curb Servin" ב-1995. בשני האלבומים היה אפשר להבחין בסינגלים הפופולרים: "Dress Code", "West Up!" ו-"The One".
 
WC עזב את הלהקה וייסד את הסופרגרופ Westside Connection עם חבריו מאק 10 ו-אייס קיוב.
WC ו-Crazy Toones עדיין עובדים יחד בלייבל של אייס קיוב Lench Mob Records.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומים===
* 1991 - Ain't a Damn Thang Changed
* 1995 - 'Curb Servin

===סינגלים===
{| class="wikitable"
|-
!rowspan="2"|שנה
!rowspan="2"|שם השיר
!colspan="3" |המקום שלהם במצעדים
!rowspan="2"|אלבום
|-
! <small>Billboard 100</small>
! <small>Hot Rap Songs</small>
! <small>Hot R&B/Hip-Hop Songs</small>
|-
| 1991
| "Dress Code"
|align="center"| -
|align="center"| -
|align="center"| -
|Ain't a Damn Thang Changed
|-
| 1995
| "West Up!" <small>(עם מאק 10 ו-אייס קיוב)</small>
|align="center"| #88
|align="center"| #16
|align="center"| #50
|'rowspan="2"|Curb Servin
|-
| 1996
| "The One"
|align="center"| -
|align="center"| #40
|align="center"| #76
|'rowspan="2"|Curb Servin
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:להקות היפ הופ אמריקאיות
דאפי (זמר)

קוסטנדינוס קונטוסטבלוס (באנגלית: Costadinos Contostavlos; נולד ב־11 ביוני 1987) או בשם הבמה שלו דאפי (באנגלית: Dappy) הוא ראפר בריטי.
דאפי נחשב כיום כאחד הראפרים המובילים והמוערכים ביותר בבריטניה.

==תחילת דרכו==
דאפי נולד וגדל ברובע קמדן שבצפון לונדון. הוא גודל על ידי אביו ביירון קונטוסטבלוס שהיה מוזיקאי בהרכב המוכר Mungo Jerry. ב-12 באפריל 2007 ביירון נפטר.
<br>
<br>
בגיל 15 נזרק דאפי מבית הספר, אך הוא לא וויתר על לימודיו וחזר לבת הספר ואף קיבל ציון מצוין באנגלית וטוב מאוד בתעודה כללית של חינוך על יסודי במוזיקה.
<br>
<br>
כאשר אביו נפטר קיעקע דאפי על צווארו את הכיתוב "RIP dad" מבלי לציין את שם אביו, מאחר שדאפי לא מוכן לכנות את אביו בשמו לכן קורא לו "B" או "Uncle B". בזמן הוצאת אלבומם הראשון של ההרכב N-Dubz שבו דאפי נכלל ביחד עם
בת דודתו טוליסה וחברם ריצ'רד רואסון או בכינויו פייזר, הוחלט לשנות את שם האלבום מ-gainst All Odds לUncle B במחווה לאביו של דאפי, לאחר כשנה בהוצאת אלבומם השני נקרא האלבום gainst All Odds.

==קריירת מוזיקה==
===האלבום הראשון-Bad Intentions===
אלבום הסולו הראשון של דאפי יצא בשנת 2012 וכלל בתוכו את להיטיו הגדולים Rockstar בשיתוף הפעולה עם בריאן מיי, Good Intentions וNo Regrets.

==חיים אישיים==
דאפי נעצר לאחר שנאשם בהתעללות בחברתו מימי התיכון ואימם של 2 בניו גינו ומיילו.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ראפרים בריטים
קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:אמנים בריטים הידועים בשם במה
קטגוריה:מתחרי האח הגדול (בריטניה)
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1987
השרפה במועדון קיס

תמונות של חלק מקורבנות של השרפה בכניסה למועדון השרוף

השרפה במועדון קיס הייתה שרפה שפרצה במועדון בעיר סנטה מריה, ריו גראנדה דו סול, ברזיל ב-27 בינואר 2013. בשרפה נהרגו 242 איש ונפצעו 680.

==השרפה==
השרפה פרצה בשעות הבוקר המוקדמות במועדון הלילה קיס בסנטה מריה, עיר אוניברסיטאית גדולה המונה כרבע מיליון איש. באותה עת שהו במועדון בין 1,000 ל־2,000 איש, מעל ומעבר לקיבולת החוקית של המועדון. המסיבה נערכה על ידי סטודנטים מהמחלקה לאגרונומיה באוניברסיטה. הלהקה שהופיעה הייתה להקת "גוריזדה פנדגואיירה".

על פי משטרת ברזיל השרפה החלה כשהלהקה הציתה זיקוקים כחלק מהופעתה. האש התפשטה במהירות במקום לאחר ששכבת הקצף לבידוד אקוסטי שבתקרה הוצתה. דלת הכניסה הייתה נעולה מה שגרם לצפיפות וקשיים להימלט. נראה שמנוסת הבהלה שארעה בעקבות השרפה כמו גם מחסור ביציאות חירום ובכיוון אליהן תרמו למספר הרב של הנפגעים שרבים מהם נפגעו משאיפת עשן. רוב הנפגעים היו בגילים 16–20.

עיריית סנטה מריה הכריזה על 30 ימי אבל לזכר הנספים.

==קישורים חיצוניים==

*
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסונות בברזיל
קטגוריה:שרפות
קטגוריה:ריו גראנדה דו סול
קטגוריה:ברזיל: היסטוריה
קטגוריה:אסונות ב-2013
משה צבי מסאווראן

רבי משה צבי גוטרמן מסאווראן (תקל"ה – כ"ה בטבת תקצ"ח). היה מייסד חסידות סאווראן.

== ביוגרפיה ==
נולד בשנת ה'תקל"ה לרבי שמעון שלמה גוטרמן המגיד מסאווראן. נישא לבתו של רבי דוד מסטפין. היה תלמידם של הסבא משפולי, רבי ברוך ממז'יבוז' ורבי לוי יצחק מברדיצ'ב כמו כן נסע לרב מאפטא. לאחר פטירת הרב מאפטא עמד בראשות כולל ווהלין שבטבריה. הוא נערץ הן בציבור החסידי והן בציבור הלא חסידי בגין גדלותו בתורה בתפילה ובגמילות חסדים, ובשל קדושתו חכמתו ומופתיו. בסוף ימיו היה לגדול אדמור"י אוקראינה בדורו ואלפים היו מחסידיו שבינם היו הן עשירים והן עניים הן אדמורי"ם ורבנים והן פשוטי עם. הוא הצטיין במנהיגותו ששילבה בין חסד ורחמים כלפי החלשים והעניים ורצון מצד אחד להרבות שלום בעולם כאשר רבים מתייעצים איתו בענייני מחלוקות ופשרות, ומצד שני תבע לאמת ולכנות בלי פשרות וללא משא פנים לאף אדם, מידה זו הכניסה אותו בעל כורחו להרבה מחלוקות ומלחמות בחייו. החריפה שבמחלוקותיו הייתה בסוף ימיו כנגד חסידות ברסלב, בספר "ימי התלאות" של רבי אברהם חזן מסופר כי שלח מכתבים לכל העיירות שסביבו "לדחפם ולהומם". פרופ' רפאל מאהלר משער כי "רדיפות הברסלבים בידי חסידי סאווראן עלו באכזריותם על כל רדיפות החסידים בידי המתנגדים במאה הקודמת (המאה ה-19)".

כיהן כרב בברדיצ'ב ממנה עבר לסאווראן שבפודוליה. בסוף ימיו עבר לטיטשלניק עקב מגפה שפרצה בסאווראן.

נפטר בכ"ה בטבת תקצ"ח. רבי מרדכי חיים סלאנים היה מספר שמקובל בידו שבסתימת הגולל על רבי משה צבי התרחשה רעידת אדמה שהורגשה בכל העולם (הכוונה לרעידת האדמה בורנצ'אה של 1838, שאכן הייתה למחרת הפטירה והורגשה במדינות רבות במזרח אירופה). בנו רבי שמעון שלמה מילא את מקומו כאדמו"ר השני בשושלת.

דברי תורתו הודפסו בספר "ליקוטי שושנים" על ידי תלמידו רבי עזריאל דב אב"ד קראסן.

== משנתו ==
הדגיש בקרב חסידיו את עיקרי החסידות שקיבל מרבו מברדיטשוב בהם: התפילה בהתלהבות, ההתקשרות לצדיק אמת, וההכנעה והשפלות. וכך היה חוזר רבי מרדכי חיים סלאנים בשמו: ש'חצות לילה' פירושו כך: כשיהודי הולך באמצע היום ברחוב ונזכר שישנו בורא לעולם, ומתחזק בזה ברוחניות, בזה הוא חוצה ומבקיע ומאיר את החשכות.

==יחס מאת רבני דורו==
רבני דורו רחשו לו כבוד רב. רבי שמואל מקמינקא אמר שבדורו (סביבות התק"פ, 1820) צדיק הדור הוא הרב מאפטא ומנהיג הדור הוא רבי משה צבי מסאווראן. גם רבי נתן מברסלב שנרדף על ידו פנה אליו בתוארי כבוד:

== צאצאיו ==
*רבי שמעון שלמה גוטרמן מסאווראן (נפטר בח' בתמוז תר"ח), חתנו של רבי אברהם מסקווירא בן רבי אהרן מטיטיוב, ממלא מקום אביו באדמו"רות בטיטשלניק.
*מרת פייגא אשת רבי ישראל (חותנם של רבי משולם זוסיא השיל מזינקוב, ורבי יוסף אלתר מקוסוב ורבי יהודה אריה מבאהפלי צאצא של רבי מנחם נחום מצ'רנוביל).

== קישורים חיצוניים ==
* 
;מספריו
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=3670&pgnum=1 ספרו ליקוטי שושנים באתר היברוקס]
;סיפורים
* [http://www.ashlag.com/parasha_in.asp?id=190&idd=5 סיפורים ממנו באתר אשלג]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמו"רים
קטגוריה:רבנים אוקראינים
קטגוריה:ברדיצ'ב: רבנים
קטגוריה:נפטרים ב-1838
אברהם רובינשטיין

אברהם רובינשטיין (נולד בל' בסיוון תשי"ח, 18 ביוני 1958) הוא פוליטיקאי חרדי שכיהן כראש עיריית בני ברק ומזכיר מועצת גדולי התורה של דגל התורה.

==ביוגרפיה==
נולד לזאב ושרה רובינשטיין וגדל בבני ברק. למד בישיבת אור ישראל בפתח תקווה ולאחר מכן בישיבת פוניבז'. נישא ליהודית אלפא, נינת הרב מאיר קרליץ. לאחר נישואיו למד בכולל חזון איש.

בשנות ה-80 היה ממקימי בית הכנסת "נחלת משה" בבני ברק. הוא משמש כגבאי הראשי של בית הכנסת וביוזמתו הפך המקום למרכז לשיעורי תורה. כמו כן הוא מנהל את רשת הכוללים "נחלת משה" שהסניף המרכזי שלה שוכן בבית כנסת זה ומונה מאות אברכים.

רובינשטיין חבר מזכירות מפלגת דגל התורה. בסוף שנות ה-90 מונה למזכיר מועצת גדולי התורה של דגל התורה. במסגרת תפקיד זה ביצע שליחויות שונות והעברת מסרים בין רבני דגל התורה. הוא גם חבר הנהלת החינוך העצמאי וחבר הנהלת קרן השביעית, המסייעת באופן כלכלי לחקלאים שומרי שביעית.

בשנת 1998 נבחר למועצת עיריית בני ברק מטעם דגל התורה. בשנת 2004 התמנה לסגן ראש העיר ובפברואר 2013, עם התפטרותו של ראש עיריית בני ברק יעקב אשר שנבחר כחבר הכנסת ה-19 מטעם רשימת יהדות התורה, נבחר רובינשטיין על ידי מועצת העירייה לראשות העיר, עד לעריכת הבחירות לרשויות המקומיות. בנובמבר 2013, לאחר בחירת חנוך זייברט לראש העירייה, שב רובינשטיין לכהן כסגן ראש העיר.

רובינשטיין היה מקורב לרב חיים קניבסקי. הרב קניבסקי המליץ על רובינשטיין כמועמד להחליף את אשר, ובמכתב לרב אהרן ליב שטינמן כתב: "נראה לעניות דעתי שהאיש המתאים להיות ראש העיר הלא הוא ידידנו הרב אברהם רובינשטיין, כי הוא שואל כל דבר ועושה ככל אשר מורים לו והוא מאוד אהוב על הבריות". ב-2010 נוצר בין השניים גם קשר משפחתי: בנו של רובינשטיין נישא לנכדת הרב קניבסקי, בת בנו הרב שלמה, ראש ישיבת קריית מלך.

בבחירות שהתקיימו ב-30 באוקטובר 2018 קיבל רובינשטיין כ-82% מהקולות ונבחר לראשות עיריית בני ברק. הוא נכנס לתפקידו ב-20 בנובמבר 2018.

ביולי 2021 פרסם שחלה סרטן.

לקראת בחירות לרשויות המקומיות בשנת 2023 הודיע על פרישה מהחיים הפוליטיים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [http://beinenu.com/lessons/העיר-בני-ברק-בגשמיות-וברוחניות-ובעניין-ניהול-עיר-עפ-ההלכה-ודעת-תורה העיר בני ברק בגשמיות וברוחניות ובעניין ניהול עיר ע"פ ההלכה ודעת תורה], לצפייה באתר "בינינו"

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי ישיבת אור ישראל לצעירים
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם דגל התורה
קטגוריה:מזכירי מועצת גדולי התורה
קטגוריה:ראשי עיריית בני ברק
קטגוריה:ראשי עיריות חרדים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
סיפורי גוגי

"סיפורי גוגי" הוא ספר מאת אורי פינק המאגד מספר סיפורי קומיקס שפרסם פינק במעריב לנוער ובעיתון זבנג!. הספר יצא בהוצאת כתר ספרים בשנת 2005 ומכיל 108 עמודים.
 
הסיפורים, המתארים את חייהם של היוצר ומשפחתו מבוססים, ע"פ רוב, על דברים שקרו באמת. "גוגי" היא למעשה ענבר, בתו הבכורה של אורי ומלבדה מופיעה גם יעל, הבת הצעירה. השתיים הופיעו בסיפור החל מגילאים צעירים ועודן מופיעות, לאחר שגדלו. במקור הקומיקס הופיע כספין אוף של הקומיקס של זבנגלה, כשענבר הוצגה כבת הזקונים של המשפחה של גל. 

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20131011150845/http://www.interzbeng.co.il/online/news/99.html רצועת קומיקס אחת מסיפורי גוגי] באתר זבנג!
* 
* [https://web.archive.org/web/20131018104113/http://isf.co.il/article.asp?ref=1015 ביקורת על הספר] באתר ISF

קטגוריה:קומיקס ישראלי
קטגוריה:אורי פינק
סנטה מריה (ברזיל)

סנטה מריה (בפורטוגזית: Santa Maria) היא עיר אוניברסיטאית במדינת ריו גראנדה דו סול, בדרום ברזיל. אוכלוסייתה מונה כ-270,000 תושבים ושטחה 1,823 קמ"ר. חשיבות העיר נובעת מהאוניברסיטה הפדרלית סנטה מריה השוכנת בה וכן מספר אוניברסיטאות וקולג'ים פרטיים, לפיכך אוכלוסיית העיר צעירה ורבים בה הסטודנטים, המשפיעים על אופייה. כמו כן שוכן בה בסיס צבאי גדול ובסיס של חיל האוויר הברזילאי. רוב כלכלת העיר מבוססת על מסחר ושירותים, התעשייה בה מצומצמת ולכן זיהום האוויר נמוך. אקלים העיר סובטרופי גשום. העיר היא דיוקסיה (בישופות) של הכנסייה הקתולית.

== היסטוריה ==
העיר נוסדה על בסיס מחנה של הוועדה לקביעת הגבול בין שטחי פורטוגל וספרד (כיום גבול ברזיל-אורוגוואי) שהוקם באזור ב־1797. ב־1828 התמקמו במקום שכירי חרב מגרמניה שנשכרו להילחם במלחמת ארגנטינה–ברזיל והחליטו להישאר במקום, תוך הפיכתו למוקד של קולוניאליזם גרמני. ב־1857 הוכרזה סנטה מריה כעיר.

ב־1902 התגלה בעיר מאובן של דינוזאור מסוג Rhynchosaur, אחד הראשונים שהתגלו ביבשת דרום אמריקה. העיר הפכה למרכז פלאונטולוגי ובה 20 אתרי מאובנים.

ב-27 בינואר 2013 פרצה במועדון קיס בעיר שרפה בה נספו 233 איש, רובם סטודנטים בגילי 16–20 ונפצעו 130.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:ריו גראנדה דו סול: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1857
חאן חילו

חזית המבנה הדרומית: בקומה הראשונה נראים פתחי שבעת החדרונים ושער הכניסה אל החצר הפנימית (שלישי מימין). מעל הקומה הראשונה נראים חדרי הקומה השנייה שהשתמרו
הקשת והוו למנורת השמן מעל שער הכניסה בחזית הדרומית
בית מלאכה ובית בד מצפון לחאן
חאן חילו או חאל אל-חילו הוא מבנה חאן השוכן בעיר העתיקה בלוד, מצפון למסגד אל-עומרי ולכנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקון. החאן הוקם בתקופה העות'מאנית והיה גם בשימוש בימי המנדט הבריטי. כיום מבוצעת במבנה חפירה קהילתית במסגרת מיזם "בראשית".

==היסטוריה==
ראשיתו של מבנה החאן הייתה ככל הנראה בתקופה הממלוכית, והוא ניצב לצד דרך הדואר, מדרום לגשר לוד. בתקופת העות'מאנית פעל במקום שוק עירוני שנערך פעמיים בשבוע: באחד משני הימים נערך יריד לתוצרת חקלאית ולמוצרי צריכה, וביום האחר פעל בו שוק בהמות, שהועבר בשנות ה-20 של המאה ה-20 אל מחוץ לשטח העיר הבנוי. סביב האתר פעלו חמאם, תחנת משמר, באר מים, ובסוף המאה ה-19 הוקמו בסביבתו מרפאה ובית חולים. עוד שכנו בסביבת החאן בתי מלאכה לעיבוד תוצרת חקלאית, בתי בד, טחנות קמח, בתי אריגה לייצור יריעות לאוהלים, ובתי חרושת לעיבוד מוצרי ברזל. 

בימי המנדט הבריטי חכרה משפחת חאלתה את המבנה, השכירה את חדריו והעניקה שירותים בתשלום לבאי המקום. בני המשפחה עשו שימוש באחד מחדרי החאן להשריית גרעיני תורמוס מתוק (תורמוס חילו), וברבות הימים דבק השם במבנה ובמשפחה..

==ממצאים בחצר הפנימית==
שטח החצר הפנימית נחקר בשנת 2007 בידי אוניברסיטת תל אביב בשיתוף עם משרד התיירות, החברה הממשלתית לתיירות ועיריית לוד, וכן בידי בית הספר לארכאולוגיה מקראית על שם נלסון גליק של היברו יוניון קולג'. חפירות אלה חשפו שרידי ריצוף וכלי חרס, בעיקר מן התקופה העות'מאנית. בנוסף, נמצאו חרסים מהתקופה הממלוכית, מהתקופה הערבית המוקדמת ואולי אף קודם לה, אך נראה כי אלה הובאו ממקומות אחרים לשם מילוי אדמת החצר. ממצאים נוספים כוללים מספר מקטרות חרס מהמאות ה-18 וה-19 ומטבע זהב עות'מאני מהמחצית הראשונה של המאה ה-19.

==המבנה==
החאן בנוי בתוכנית רבועה, ועשוי מ-3 אגפים המקיפים חצר פנימית פתוחה בצידה המערבי. בצד המערבי של החצר הוקם בתקופה העות'מאנית מבנה שסגר עליה מכיוון זה, אך לא היה קשור אל החאן. המבנה נהרס בשלב האחרון של השימוש בו. במרכז החצר היה בור מים ומסביבה קבועים ווים שנועדו לקשירת הבהמות. שער הכניסה אל החצר הפנימית ניצב באגף הדרומי ומעוצב בסגנון ממלוכי כאשר משני צדדיו נקבעו ספסלי ישיבה לשומרים. מעל השער קשת מעוטרת שבראשה ניתן להבחין בוו אשר עליו נתלתה מנורת השמן שהאירה את הכניסה. שלושת אגפי המבנה:
*האגף הצפוני: אורכו 24 מ׳ ורוחבו 7.5 מ׳. באגף אולם אחד גדול שתקרתו בנויה מקמרונות צולבים. 
*האגף המזרחי: אורכו 33.5 מ׳ ורוחבו 12 מ׳. אגף זה מורכב בקצוות הצפוני והדרומי של האגף שני חדרים גדולים, וכן יש בו שורת חדרים קטנים.
*האגף הדרומי: האגף מחולק לשני חלקים שונים המופרדים באמצעות קיר אורך בעובי של כמטר. חלקו הצפוני באורך של 23 מ׳ וברוחב של 5.5 מ׳ פונה צפונה אל החצר הפנימית וכולל מספר חדרים; חלקו הדרומי של האגף כולל שורה של 7 חדרונים הפונים אל הצד החיצוני של המבנה, ומעליהם קומה שנייה. החלק המערבי של האגף הדרומי הרוס.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20200601075238/http://ngsba.org/ המקום באתר היברו יוניון קולג']
* [http://www.hadashot-esi.org.il/report_detail.aspx?search=&id=874&mag_id=114 החאן ברשות העתיקות]

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוד: מבנים
קטגוריה:ישראל: מבני חאן
פאולוס אורוסיוס

פאולוס אורוסיוס (בלטינית: Paulus Orosius, בערך 375 - אחרי 418) היה כומר והיסטוריון היספני, תאולוג ותלמיד של אוגוסטינוס הקדוש.
== חייו ==
ייתכן כי נולד בברקארה אוגוסטה, הידועה בימינו כעיר בראגה בצפון פורטוגל, בזמנו בפרובינקיה "גאלקיה".
זמן הלידה המדויק שלו אינו ידוע. מסעותיו להיפו רגיוס, בה נפגש עם אוגוסטינוס, ולאלכסנדריה, בה התוודע להירונימוס, הטביעו חתמם על חייו ודרכו האינטלקטואלית.

אורוסיוס לא רק שדן עם אוגוסטינוס בסוגיות תאולוגיות, אלא השתתף בכתיבת ספרו "עיר האלוהים".
בשנת 415 יצא למסע לירושלים על מנת לפגוש שם מלומדים נוצרים אחרים. באותה הזדמנות לקח חלק בוועידה שהתכנסה בירושלים והופקדה עליו האחריות על הובלת שרידיו של סטפן הקדוש. גם זמן מותו אינו ודאי, אולם נראה כי נפטר אחרי שנת 418, כשסיים את חיבור אחד מספריו ולפני שנת 423.

אורוסיוס כתב בסך הכל שלשה ספרים, כשהחשוב בהם היה "שבעת ספרי ההיסטוריה נגד הפגנים" (Historiarum Adversum Paganos Libri VII), הנחשב לספר בעל השפעה רבה ביותר על ההיסטוריוגרפיה בתקופה שבין ימי הקדם ובין ימי הביניים, וגם כן לחשוב בספרים שנכתבו בהיספניה.
הספר הוא סיפור היסטורי שהתמקד בעמים הפגניים מקדמת דנא ועד לתקופתו.
ההיסטוריה נגד הפגנים הייתה אחד ממקורות המידע העיקריים בנוגע לימי הקדם וששימשו מאוחר יותר את מלומדי הרנסאנס.
שיטתו השפיעה על היסטוריונים רבים שקמו אחריו.
החיבור הוא קיצור ההיסטוריה העולמית, והוא נסמך על חיבוריהם של היסטוריונים רומים, כמו טיטוס ליוויוס, טקיטוס וסווטוניוס. הוא נכתב בעידודו של אוגוסטינוס, להשלמת ספרו "על עיר האלוהים". זהו חיבור אפולוגטי, שמנסה להוכיח שהאנושות סבלה הרבה יותר לפני לידת הנצרות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.thelatinlibrary.com/orosius.html Orosius' Historiarum Adversum Paganos Libri VII ב"ספריה הלטינית"]
* [https://sites.google.com/site/demontortoise2000/ A History, against the Pagans באנגלית]
* [http://www.documentacatholicaomnia.eu/30_10_0390-0420-_Paulus_Orosius.html Opera Omnia מתוך Migne Patrologia Latina עם מראה מקום]
* [http://baheyeldin.com/history/orosius.html אוסף קישורים על אודות אורוסיוס - באתר בחיאלדין]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כמרים
קטגוריה:היסטוריונים מימי הביניים
קטגוריה:פילוסופים נוצרים
קטגוריה:ילידי 375
קטגוריה:נפטרים ב-420
לודי

לודי (באנגלית: Lodi) היא עיר במחוז לומברדיה שבצפון איטליה, על גדתו הדרום-מערבית של נהר אדה. העיר היא בירתה של פרובינציית לודי.

==היסטוריה==

תיאור הקרב של לודי
לודי הייתה כפר קלטי, ומיקומה היה בעמדה חשובה על דרך רומית חיונית שחצתה את הנהר אדה.

לודי הפכה למרכז דוכסות במאה ה-3 והבישוף הראשון שלה, בסיאנוס הקדוש, הפך לקדוש הפטרון של העיר.

מאז תחילת המאה ה-11 לערך, לודי הייתה קומונה חופשית והיוותה יריבה להוטה לעיר מילאנו החזקה ממנה, אך בשנת 1111 החריבו המילאנזים את העיר. בשנת 1158, פרידריך הראשון בנה את לודי הנוכחית כמספר קילומטרים מזרחית ללודי העתיקה.

החל מהמאה ה-14 לודי נשלטה בידי משפחת ויסקונטי, שבנתה כאן טירה. ב-1423, האנטי-אפיפיור יוחנן העשרים ושלושה השיק את הבולה האפיפיורית שכינסה את ועידת קונסטנץ מהדואומו של לודי. הוועידה סימלה את סופו של הקרע המערבי.

ב-1454 נציגים מכל רחבי איטליה באו ללודי וחתמו על ההסכם הידוע גם בתור הסכם לודי במטרה לאחד את איטליה, אך ההסכם הופר ב-1482 כשוונציה והאפיפיור נלחמו נגד מילאנו.

מאז העיר נשלטה בידי בית ספורצה, צרפת, ספרד ואוסטריה. בשנת 1786 הפכה העיר לבירה של פרובינציה שבשנים 1815–1859 כללה את העיר קרמה.

ב-10 במאי 1796 נפוליאון בונפרטה ניצח את הצבא האוסטרי בקרב לודי. במחצית השנייה של המאה ה-19, לודי החלה להתרחב מחוץ לחומות העיר.

==אתרי תיירות==
התקרה של כנסיית הבתולה הקדושה המוכתרת
* פיאצה דלה ויטוריה, שנחשבת לאחת הכיכרות הנאות באיטליה על פי מועדון התיירות האיטלקי. הכיכר, המקושטת באכסדרות מכל ארבעת צדדיה, כוללת את הדואומו ואת בית העירייה של לודי.
* פיאצה ברולטו עם שיש ורונה המתוארכת למאה ה-14.
* כנסיית הבתולה הקדושה המוכתרת, שנחשבת לאחת מיצירות המופת של הרנסאנס הלומברדי.
* כנסיית סן פרנצסקו, שנבנתה בין השנים 1280–1307.
* כנסיית סן לורנצו, שיש בה שני מעברים ופרסקאות מאת קליסטו פיאצה.
* כנסיית סנטה מריה מגדלנה היא הדוגמה הטובה ביותר לאדריכלות בארוקית בלודי. המבנה הרומנסקי המקורי נבנה ב-1162, אך שוחזר במאה ה-18.
* כנסיית סנט אגנס מהמאה ה-14, בסגנון גותי לומברדי.
* הכנסייה של סן פיליפו נרי בסגנון הרוקוקו.
* ארמון הבישוף שנבנה במקור בימי הביניים אך שוחזר במאה ה-18.
* כנסיית סן כריסטופורו.
* טירת בית ויסקונטי, שעכשיו הרוסה באופן חלקי.
* פלאצו מוזניקה (המאה ה-15).

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים == 

* 
* 

קטגוריה:לומברדיה: ערים
יואל ליבה

יואל ליבה (יואל לי) (נולד ב-1952) הוא שחקן ומפיק ישראלי, בוגר להקת גייסות השריון.

== ביוגרפיה ==

בגיל 12 שיחק כאוליבר טוויסט בהבימה. היה חבר במקהלת צדיקוב ובלהקת הנוער העובד. בלהקת גייסות השריון השתתף בתוכנית דיסקוטנק, שבה היו חברים בין השאר דורון נשר ויעקב נווה, ובתוכנית שיר יון הרצל. למד בבית ספר למשחק 3 שנים בלונדון ו- 3 שנים בארה”ב. שיחק בסקאלה דה מילנו באיטליה. לאחר מכן שיחק בהצגות ”שלכם בפאניקה” בתיאטרון של תיאטרון אברהם דשא (פשנל), “עסק משפחתי” בתיאטרון הבימה, והמחזמר "כמו ציפורים" מאת יוסי בנאי. השתתף גם בהצגה עוץ לי גוץ לי בהפקתו של אברהם דשא (פשנל). השתתף בסרטים פנטזיה על נושא רומנטי, מקום ליד הים, הקרב על הוועד, חמש חמש, יוצאים קבוע, מסע אלונקות, מניו יורק באהבה ועוד. 

בשנת 1999 גילם בתוכנית בשידור חוקר את דמות הנוכל רונן בר שירה, נוכל המתפרנס מביצוע תרגילי עוקץ על נשים, בתי עסקים, מוסדות ציבור ובתי ספר. במהלך השנים גילם ליבה מספר רב של דמויות בשחזורים המלווים את התוכנית, עד לירידתה משידור בשנת 2004.

בשנים האחרונות עובד ליבה בארגון האמנים אמ"י. יזם והפיק עשרות אירועי הצדעה, בהם לזמרת המנוחה דינה גולן, יוסי גרבר, אורנה פורת ואברהם מור, וכן אירועי אמי להצדעה לאמן הוותיק, המתקיימים מדי שנה בהיכל התרבות פתח תקווה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.habama.co.il/pages/ArtPerson.aspx?PeopleID=1183 יואל ליבה במאגר השחקנים הבמה]
* 

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:חברי מקהלת צדיקוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
קרפלד

קרפלד (בגרמנית: Krefeld) היא עיר במדינת נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה. העיר נמצאת מערבית-צפונית לדיסלדורף, מעט מערבית מנהר הריין.

העיר מכונה "עיר הקטיפה והמשי". אף על פי שככלל תושבי גרמניה כיום דוברי הוך דויטש, תושבי העיר דוברים גם גרמנית תחתית.

==היסטוריה==
מקור העיר הוא במחנה לגיון רומי בשם "גלדובה" (כיום אחד מרבעי העיר, בשם גאלאפ). העיר עצמה מאוזכרת לראשונה בשנת 1105 בשם "קרינבלדה".

קרפלד החלה לצמוח במהלך המאה ה-17, לאחר שניצלה ממאורעות מלחמת שלושים השנים. בגלל גידול האוכלוסייה המהיר, בשנת 1683 עזבה קבוצה של שלושים משפחות מנוניטים את העיר, חצו את האוקיינוס האטלנטי והקימה את המושבה גרמנטאון, שכיום מוכרת בשם פילדלפיה שבפנסילבניה.

לאחר מותו של ויליאם השלישי, מלך אנגליה בשנת 1702, עברה קרפלד לידי ממלכת פרוסיה. הקרב על קרפלד אירע בשנת 1758, במהלך מלחמת שבע השנים. בשנת 1872 קרפלד הפכה לעיר עצמאית, בתוך פרוסיה הריינית. בשנת 1918 הפכה לבסיסו של הצבא הבלגי במהלך כיבוש ארץ הריין. העיר הפכה לחלק ממדינת נורדריין-וסטפאליה לאחר מלחמת העולם השנייה.

העיר מתחלקת ל-18 רבעים, וכיום (2012) מתגוררים בה 234,396 תושבים. שטח העיר הוא 137.68 קמ"ר.

==יהודי קרפלד==
במשך השנים 1835-1809 כיהן כרב העיר הרב יהודה לייב קארלבורג.

==ספורט==
קבוצת הכדורגל אורדינגן 05 משחקת באצטדיון גרוטנבורג-שטדיון ברובע אורדינגן בקרפלד. עיקר הצלחתה של קבוצה זו היה בשנות ה-80, ונכון לשנת 2020 היא משחקת בליגה הגרמנית השלישית.

==תושבים מפורסמים==
*רודי דורנבוש (1942 - 2002) - כלכלן
*מקס אוגוסט צורן - מתמטיקאי
*בליינד גארדיאן - להקת מטאל

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

*
קטגוריה:נורדריין-וסטפאליה: ערים
הקרב על קרפלד

הקרב על קרפלד הוא קרב שהתחולל ב-23 ביוני 1758 בין הצבא הפרוסי-הנובראי והצבא הצרפתי במהלך מלחמת שבע השנים.

את הצבא הפרוסי-הנובראי הוביל הדוכס פרדיננד, ומולו עמד הצבא הצרפתי בפיקוד לואי, רוזן קלרמונט. הצבא הפרוסי הסיג את הכוחות הצרפתיים אל מעבר לנהר הריין. כוחותיו של פרדיננד חצו את הנהר, ואיימו להתקיף את הצבא הצרפתי.

קלרמונט שזה עתה קיבל את הפיקוד על הצבא, השתדל להשיג יתרון על פני פרדיננד המאיים, והורה לחייליו לתפוס קו הגנתי לאורך הנהר, המהווה מכשול טבעי, דבר שיתן לחייליו יתרון בקרב.

חייליו של פרדיננד תקפו את צידו השמאלי של המחנה הצרפתי במהלך ארוחת הצהרים, כשמפקדם לא היה מוכן למתקפה, דבר שגרם לכך שהגדוד השמאלי נתפס בעודו אינו מוכן. עם זאת מפקד הגדוד לא איבד את עשתונותיו והורה על נסיגה, כך שיחסית הצבא הצרפתי יצא בנזקים קלים.

לאחר המפלה, קלרמונט התפטר מתפקידו כמפקד הצבא, והוחלף על ידי לואי ז'ורז' אראזם דה קונטאד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קרבות
קטגוריה:קרפלד
קטגוריה:המאה ה-18
קרפלד
פופאי ובנו

פופאי ובנו (באנגלית: Popeye and Son) היא סדרת אנימציה אמריקאית בת 13 פרקים שהופקה לטלוויזיה בשנת 1987 עבור רשת CBS.

זו הייתה סדרת האנימציה השלישית המבוססת על הקומיקס של פופאי. כמו כן זו הייתה סדרת האנימציה האחרונה שהופקה על בסיס הקומיקס של פופאי.

בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2 ובערוץ ג'וניור בדיבוב עברי.<ref></ref>

==תקציר העלילה==
פופאי וחברתו אוליב נשואים כעת ויש להם בן בשם פופאי ג'וניור אשר ירש את היכולת של פופאי לצבור כוח על-אנושי מאכילת תרד. כמו כן יריבו הנצחי של פופאי בלוטו נשוי כעת גם כן ויש לו בן בשם טנק. שתי המשפחות מתגוררות באתר נופש יוקרתי בשם סוויט הייבן השוכן בקרבת הים. הילדים שונאים זה את זה כפי שהוריהם שונאים זה את זה.

ג'וניור מתלווה פעמים רבות לאביו בהרפתקאות נועזות. ג'וניור נאלץ לאכול תרד במקרי-חירום כפי שעושה אביו למרות שהמאכל שנוא עליו.

==הערה==
סוויפי הוא בנו המאומץ של פופאי. ג'וניור איננו בן מאומץ והוא נולד לפופאי ואוליב.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות לילדים
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:האנה ברברה - סדרות ודמויות
קטגוריה:פופאי