ברונקס (נהר)

נהר הברונקס הוא נהר המים המתוקים היחיד בעיר ניו יורק<ref name=":2"></ref>. אורכו של הנהר כ-39 ק"מ, ואגן הניקוז שלו מנקז שטח של 99 קמ"ר<ref></ref><ref name=":0" />. הנהר עובר דרך רובע הברונקס של העיר ניו יורק, ומהווה קו גבול שבין מזרח הברונקס למערבו.

== מהלך הנהר ==
=== מוצא הנהר ===
מקור הנהר היה בעבר במאגר קנסיקו במחוז ווסצ'סטר, צפונית לעיר ניו יורק, על גבעה בגובה של כ-197 מטר מעל פני הים, במה שהוא כיום העיירה ניו קאסל, ניו יורק. עם בניית סכר קנסיקו בשנת 1885, נותק נהר ברונקס ממקורו הטבעי, וחלקו הצפוני הפך להיות חלק ממאגר קנסיקו, והספק הנהר ירד ב-25%, לטובת מערכת הובלת המים לעיר ניו יורק<ref name=":1"></ref>. כיום הוא ניזון מנחל (Brook) שמקורו במאגר קנסיקו. גובה מוצא הנהר ירד אם כן ל־108 מ' מעל פני הים<ref name=":0" />.

=== מהלכו במחוז ווסטצ'סטר ===
נהר הברונקס זורם דרומה מעבר לווייט פליינס, ואז בכיוון דרום-דרום מערב, דרך הפרוורים שמצפון לעיר ניו יורק שבמחוז ווסטצ'סטר. עובר דרך הכפרים והעיירות: אדג'מונט, טוקההו, איסטצ'סטר וברונקסוויל. באזור המכונה ה-Aquehung (עדיין בווסטצ'סטר), הוא ניזון מ־Hurts Brook ומה-Fox Meadow Brooks הצפוני והדרומי. ב-Tuckahoe, הוא ניזון על ידי Troublesome Brook. בברונקסוויל הוא ניזון מ-Sprain Brook<ref name=":0"></ref> שהוא מערכת היובלים הארוכה ביותר של הנהר<ref name=":0" />, שמקורם ב-Greenburgh Town Park<ref>William Lawyer & Elizabeth Betts Leckie. Bronx River Retrospective: 300 Years of Life Along the Bronx River Valley. Greenburgh Nature Center, Scarsdale Historical Society, 1983, p.4.</ref>.

הערוץ הראשי של הנהר, מחלק למעשה את מחוז ווסטצ'סטר לשני אזורים: מזרחי ומערבי, ויוצר את הגבול בין הערים הגדולות יונקרס ומאונט ורנון, ונשפך לקצה הצפוני של הברונקס.

=== מהלכו ברובע הברונקס ===
כניסת הנהר לגנים הבוטניים.
עם כניסת הנהר לרובע הברונקס, הוא מפריד כאמור את מזרח ברונקס ממערבו. הוא ממשיך דרומה דרך פארק ברונקס, הגנים הבוטניים של ניו יורק, וגן החיות של ברונקס, וממשיך דרך השכונות של דרום ברונקס ומתנקז בסופו של דבר אל האיסט ריבר, בין השכונות סאונדוויו והאנטס פוינט, של רובע הברונקס.

== מקור השם ==
רצועת קרקע שנרכשה על ידי ג'ונאס ברונק, מהגר שוודי, ב-1639 הייתה בין הארלם ריבר לבין הנהר שזכה אז לכינוי "הנהר של ברונק"<ref>[https://babel.hathitrust.org/cgi/pt?id=hvd.32044098880644&seq=1 New York Genealogical and Biographical Record]. Vol. XLIV, 1913, New York Genealogical and Biographical Society. reprint p.4f.</ref>. הוא היה המתיישב האירופי המתועד הראשון בברונקס של ימינו, ועל שמו קרויים הרובע והנהר<ref></ref>.טחנת לורילארד סנאף שייצרה טבק.

=== זיהום המים ומניעתו ===
במהלך המאות ה-19 וה-20 הפך הנהר לתעלת ביוב טבעית, אליו נשפכה פסולת תעשייתית מדי יום. טחנת מים ראשונה על הנהר המתועש הייתה טחנת לורילארד סנאף שייצרה טבק<ref></ref>. הטחנה השתמרה בשטח הגנים הבוטניים של ניו יורק (ראו תמונה משמאל). עם הירידה בייצור באזור, המשיך הנהר לקבל זיהום מים מהקהילות שעל גדותיו. בדצמבר 1948 שונתה זרימת נהר הברונקס כדי לבטל עקומה במסלולו בעיר ברונקסוויל. זאת כדי ליצור קרקע על אפיק הנהר הישן שעליו ניתן היה לבנות תוספת לבית החולים הפרסביטריאני בעיר. במהלך החפירות נחשף שם שרטון חול גדול, שחול הצטבר בו בעיקול במשך מאות שנים, ויצר חוף חולי<ref></ref>.

במאה ה-21, קבוצות סביבתיות שבראשם "ברית נהר הברונקס" (שפועלת בשיתוף פעולה עם הפארקים בעיר ניו יורק<ref name=":2" />, וכן עם שותפים מבוססי קהילה, עמותות אזוריות, עסקים וכל רמות הממשל<ref name=":3" />), הציעו להחזיר את הנהר למצבו המקורי כנתיב מים נקי<ref name=":3"></ref>. הנהר הפך לפרויקט מועדף על נציג בית הנבחרים של מחוז ברונקס, שהשיג מימון פדרלי בסך של 14.6 מיליון דולר, כדי לתמוך בשיקום נתיב המים. במסגרת הסכם מנובמבר 2006, הסכימו העיריות סקרסדייל, ווייט פליינס, מאונט ורנון וגרינבורג להפסיק את השלכת הביוב לנהר הברונקס עד לא יאוחר ממאי 2007<ref></ref>.

זיהום על ידי נֶגֵר עירוני ממשיך להוות בעיה רצינית עבור הנהר. "ברית נהר הברונקס" עם "קואליציית אגן הניקוז של נהר הברונקס", שהיא שותפות של סוכנויות מקומיות ומדינתיות, קבוצות אזרחים וארגונים ללא מטרות רווח, פיתחה תוכניות לניהול אגן הניקוז ולהפחתת זיהום מי הנגר, ולשיפור איכות המים<ref></ref>.

=== בעלי החיים בנהר ובסביבתו הקרובה ===
דגים מקומיים בשם Local alewife שוחררו בנהר במרץ 2006<ref></ref>. הם נלקחו מיובל חוף בקונטיקט הסמוכה. האלורית משריצה במימי הנהר. צאצאיהם מבלים את הקיץ בנהר, נודדים החוצה לים בסתיו, ובתוך שלוש עד חמש שנים חוזרים, כמו כל הדגים האנדרומיים, אל אזורי ההטלה שלהם. התהליך חוזר על עצמו מדי שנה במשך חמש השנים הבאות, כדי לבנות את אוכלוסיית התושבים החדשה<ref name=":4"></ref>. הדגים, מקבוצה הנקראת "הרינג נהר", ניזונים בשרשרת המזון הנמוכה ומסייעים בהפחתת האאוטריפיקציה. כמה דגים בוגרים מסוג Local alewife נמצאו מתחת לסכר הראשון בנהר באפריל 2009. ניתוח גילה שהם בני 3 שנים, כאשר ההנחה של מדענים היא שאלו היו צאצאים של אלה ששוחררו 3 שנים לפני כן במרץ 2006<ref name=":4" /> (ראו לעיל).

השלב הבא היה הקמת מעברים לדגים מעל שלושת הסכרים הנמוכים ביותר בנהר, המאפשרים לדגי ה-Local alewife גישה לחלק מהנהר עם בית גידול מתאים יותר להטלה<ref></ref>. בשנת 2015 נבנה מעבר דגים בסכר רחוב 182<ref></ref>.

בפברואר 2007 ביולוגים מהאגודה לשימור חיות הבר, המפעילה את גן החיות ברובע, הבחינו בנְקֵבָת בונה קנדי (Castor canadensis) בנהר. ג'ון קלבלי, דובר האגודה אמר: ש"לא נצפתה אכסניה של בונה בעיר ניו יורק כבר למעלה מ-200 שנה. זה נשמע פנטסטי, אבל אחד המסרים שיוצאים מזה הוא שאם נותנים לחיות בר סיכוי, הן יחזרו"<ref></ref><ref></ref>. הבונה נקראת "חוסה סראנו", על שמו של חבר בית הנבחרים שדאג למימון הפדרלי לשיקום הנהר. נקבת הבונה נראתה מתחת לגשר מזרח טרמונט בדרו גארדנס ביוני 2009<ref></ref>.

בונים לא חיו בניו יורק מאז תחילת המאה ה-19, כאשר הלוכדים גרמו להיעלמותם לחלוטין מהמדינה<ref name=":5"></ref>. בקיץ 2010 הצטרף בונה שני לראשון שזוהה ב-2007, והכפיל את אוכלוסיית הבונים בעיר ניו יורק<ref name=":5" />. בונים היו פעם חשובים לכלכלת העיר בכל הקשור לשמירה על איכות המים<ref></ref>. זוג בונים מופיע על החותם הרשמי והדגל של העיר<ref></ref>.
דוגמה ל[[מפל מים בנהר, בתחום רובע הברונקס.]]
בנוסף, מספר דולפינים ביקרו בנהר בינואר 2023<ref></ref>.

=== מפלים, גשרים ומפרצונים ===
מכשולים אנכיים בנחלים ובנהרות, כגון מפלים, גשרונים ומבנים להסטת מים, יכולים להשפיע על דגים על ידי פיצול אוכלוסיות, והקטנת טווחי הנדידה. עם זאת, מחסומים אלו יכולים גם להגן על אוכלוסיות הדגים מפני טורפים, להפחית את התחרות על מזון, ולהגביל את הסיכון למחלות<ref></ref>. פיצול נהר ברונקס על ידי סכרים חיסל מינים אנאדרומיים ממערכת הנהרות<ref></ref>. סכרים חסמו את תנועת הרינג הנהר על נהר ברונקס מאז המאה ה-16, כאשר המתיישבים האירופים הגיעו לראשונה לאזור. סכרים נבנו במקור כדי להפעיל טחנות למפעלי טבק, מפעלי בורסקאות ותעשיות אחרות<ref></ref>. בתחילת המאה ה-18, בערך 12 טחנות מים ייצרו נייר, כלי חרס, קמח, שטיחי קיר וטבק לאורך נהר ברונקס<ref name=":1" />.

תוכניות שיקום המבוססות על בניית דרכי דגים ומדגרות ייתכן ושימרו אוכלוסיות שאריתיות, אבל שיקום בקנה מידה גדול לא הושג<ref></ref>.

== שירותי פנאי ונופש ==

לאורך חלק גדול מאורכו במחוז ווסטצ'סטר ובצפון ברונקס, מקביל הנהר לכביש המהיר ברונקס ריבר פארקווי. פרויקט ה-Bronx River Greenway מציע תוכנית ניהול מאוחדת, לרצועה הצרה של שטחים ירוקים לאורך שפת הנהר באורך של 13 ק"מ, רצועה העוברת דרך מחוז ווסטצ'סטר והברונקס<ref name=":2" />, כחלק מה-East Coast Greenway. הבנייה ב-Bronx River Greenway החלה באוקטובר 2016<ref></ref>.

בדרום ברונקס, הנהר הפך ליעד פופולרי לשיט קאנו עירוני בעיר ניו יורק. הנהר חוצה שם את פארק ברונקס ואת גן החיות של ברונקס. מונורייל שנבנה בסוף המאה ה-20 לוקח את המבקרים בגן החיות מעל הנהר לתערוכה של בעלי חיים אסיאתיים בגדה המזרחית, עם קריינות המציגה את הנהר כאירוואדי<ref></ref>.

Shoelace Park הוא פארק ליניארי באורך קילומטר אחד על הגדה המזרחית של נהר הברונקס, מרחוב 211 עד רחוב 231 באזורים ווייקפילד ו-וויליאמסברידג' של הברונקס<ref></ref>. שמו הרשמי "ברונקס ריבר פארק", והוא ידוע יותר בשם Shoelace Park (שרוך נעל), בגלל צורתו. הפארק שופץ בשנת 2020 כדי ליצור שבילי אופניים והולכי רגל, מעל מה שהיה מצע הכביש המקורי של ה-ברונקס ריבר פארקווי<ref name=":6"></ref>. מזח קטן ברחוב 219 מספק גישה לנהר עבור קאנו וקיאקים<ref name=":6" />.

== ראו גם ==
* הארלם ריבר (הנהר האורכי הסמוך לנהר ברונקס, וממערבו, אך כיוון זרימתו הפוך לנהר הברונקס)
* ווסטצ'סטר קריק (גוף המים האורכי הסמוך לנהר ברונקס, וממזרחו, אך כיוון זרימתו הפוך לנהר הברונקס)

== קישורים חיצוניים ==

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הברונקס
קטגוריה:מדינת ניו יורק: נהרות
קטגוריה:מדינת ניו יורק: גאוגרפיה