OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מועצה אזורית הערבה התיכונה


מאגר [[חצבה שבדרך השלום]]
מועצה אזורית הערבה התיכונה (או הערבה) היא מועצה אזורית במחוז הדרום, בעמק הערבה.

בתחומי המועצה 7 יישובים: חמישה מושבים חקלאיים (חצבה, עידן, עין יהב, פארן וצופר) ושני יישובים קהילתיים (ספיר וצוקים). המרחק בין עידן, היישוב הצפוני ביותר ובין פארן, היישוב הדרומי ביותר, הוא 70 ק"מ.ממוצע המרחקים בין יישובי המועצה הוא 18.3 ק"מ.

במועצה שבעה חברים. מאז אפריל 2021 עומד בראשם מאיר צור. משרדי המועצה סמוכים למרכז ספיר. שטח השיפוט של המועצה הוא 1.5 מיליון דונם, מהם 800,000 דונם של שמורות טבע.

המועצה קיבלה מעמד מוניציפלי בשנת 1976. למועצה האזורית הערבה התיכונה יש קשר עם יהדות אוסטרליה דרך שותפות ביחד של הסוכנות היהודית.

== יישובי המועצה ==
{| class="wikitable sortable" style="text-align:center;"
|-
! מספר
! צורת היישוב
! יישוב
! שנת הקמה
|-
| 1
| מושב
| חצבה
| 1965
|-
| 2
| יישוב קהילתי
| ספיר
| 1979
|-
| 3
| מושב
| עידן
| 1980
|-
| 4
| מושב
| עין יהב
| 1959
|-
| 5
| יישוב קהילתי
| עיר אובות
| 1967
|-
| 6
| מושב
| פארן
| 1971
|-
| 7
| מושב
| צופר
| 1976
|-
| 8
| יישוב קהילתי
| צוקים
| 1983
|}

==ראשי המועצה==
* עמי שחם מעין יהב (1976-1978)
* חיליק (איזנבאום) טבע מעין יהב (1978–1983)
* אילן אורן (1992–1994)
* שי בן אליהו מעין יהב (1992–2001)
* לילך מורגן מפארן (2001–2007)
* עזרא רבינס מצופר (2007–2012)
* אייל בלום מחצבה (2013–2021)
* מאיר צור מעין יהב (2021–הווה)

==גאוגרפיה==
הערבה התיכונה היא חלק מהשבר הסורי אפריקאי ורובו מתחת לפני הים. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 30 מ"מ. בקיץ הטמפרטורות עולות מעל 40 מעלות כל יום עם לחות נמוכה מאוד. האזור אינו מחובר לרשת המים הארצית. קיימים קידוחים מקומיים שמספקים את כל הצריכה.

===גבולות המועצה===
צפון: מועצה אזורית תמר

דרום: מועצה אזורית חבל אילות

מזרח: גבול ירדן

מערב: מועצה אזורית רמת הנגב

==אוכלוסייה==

==כלכלה==
תושבי האזור עוסקים בעיקר בחקלאות של ירקות ופרחים לייצוא וכן תיירות מדברית וכפרית. ישנם עובדי מועצה ועובדים במוסדות הציבוריים.
60% מיצוא הירקות הטריים מישראל מגיע מן הערבה התיכונה.

בשנת 2017 הורחב סל הגידולים החקלאיים בערבה התיכונה והחלו לגדל עצי אבוקדו לגידול ולמטרת מסחר.

תחום התיירות מהווה ענף כלכלי משמעותי וכיום באזור למעלה מ-350 חדרי אירוח לצד אטרקציות, מסעדות ושפע מסלולי טיול במדבר. דרך הבשמים הנבטית הוכרה בשנת 2005 כאתר מורשת עולמית מטעם אונסק"ו.

== ערים תאומות ==
* 

== לקריאה נוספת ==

* לירון שני, שיטת הערבה: אנתרופולוגיה של טבע, תרבות וחקלאות, סדרת "ישראלים", למדא עיון ו[https://bgri-press.bgu.ac.il/ מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות], 2021

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.arava.co.il אתר המועצה האזורית]
* [http://www.goarava.co.il אתר תיירות הערבה התיכונה]
* 
* 
* [http://www.meidafon-eilat.co.il/מועצה-אזורית-ערבה-תיכונה-ישובים-וקיבוצים-בערבה/ מועצה אזורית ערבה תיכונה] באתר מידעפון אילת
* 
* מערכת הפורטל לחקלאות טבע וסביבה, [https://www.israel.agrisupportonline.com/news/csv/csvread.pl?show=6742&mytemplate=tp2 ארץ התמר: גידול של 80% בשטחי מטעי התמרים בערבה התיכונה], 29 באוגוסט 2017
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1976
קטגוריה:הערבה: יישובים
תל אנפה

תל אנפה – מבט מדרום על רקע החרמון
תֵּל אֲנָפָה (בערבית: תל אל־אח'דר – "התל הירוק") הוא תל ארכאולוגי בצפון־מזרח עמק החולה, על גדת נחל קליל מצפון־מערב לקיבוץ שמיר. גובהו 90 מטרים מעל פני הים, כ־10 מטרים מעל פני המישור סביבו. בראש התל ובשוליו צומחים עצי אלה אטלנטית, ובחורף הוא מתכסה בפריחת נרקיס מצוי, ומכונה בשל כך "גבעת הנרקיסים" בפי תושבי האזור. התל הוא שמורת טבע ששטחה כ־20 דונם.

==החפירות הארכאולוגיות באתר==
בתל נמצאו שרידים מן התקופה הכלכוליתית, ושרידי יישוב מתקופת הברונזה, התקופה הפרסית וההלניסטית. חשיבותו של היישוב נבעה ממיקומו בסמוך לנתיב הסחר העובר בבקעת החולה והדרך המובילה מדמשק לצור.

בעקבות סקר ארכאולוגי שבוצע במקום, התקיימו תשע עונות חפירה בשתי סדרות, בשנים 1973–1968 מטעם אוניברסיטת מיסורי ובשנים 1981–1978 מטעם אוניברסיטת מישיגן. שתי החפירות נוהלו על ידי ס"ש ויינברג.

על פי הממצאים הארכאולוגיים, תל אנפה היה מיושב כמעט ברציפות החל מתקופת הברונזה הקדומה ועד למאה ה־1 לספירה. נראה שהיישוב הגיע לשיא פריחתו בתקופה ההלניסטית המאוחרת, אז שימש התל אקרופוליס של עיר גדולה שהשתרעה במישור סביבו והיישוב מילא תפקיד פעיל בסחר הבינלאומי ברחבי הממלכה הסלווקית. בתל נמצאו השפעות פיניקיות רבות.<ref> (ראו [https://www.researchgate.net/publication/281220149_Between_Large_Forces_Palestine_in_the_Hellenistic_Period גישה חופשית])</ref><ref></ref> קטע של חומת העיר נחשף בעת חפירת בריכת דגים בתחילת שנות ה־70.

בחפירה התגלו גם שרידים של בניין גדול ומפואר מהתקופה ההלניסטית המאוחרת. בניין זה היה שייך למשפחה עשירה ונתגלו בו עיטורי זהב, כסף, פסיפס, עיטורי קיר מכוירים (סטוקו), כלי חרס וזכוכית רבים, צלמיות ומטבעות. כלי החרס והמטבעות הובאו מאסיה הקטנה ומערי יוון.

על פי העדויות ניטש היישוב בתחילת המאה ה־1 לפנה"ס, כנראה בעקבות התפוררות הממלכה הסלווקית.
ממצאים שנתגלו באתר, שמקורם ברודוס, עשויים להצביע על כך שחורבן העיר חל בשנת 80 לפנה"ס לערך, כלומר, היא נכבשה ככל הנראה על ידי אלכסנדר ינאי.

האתר נושב מחדש במאה ה־1 לספירה, כנראה כחלק מתנופת ההתיישבות של הורדוס פיליפוס, אשר בירתו הייתה בקיסריה פיליפי הסמוכה (היא בניאס של ימינו). בסוף המאה ה־1 ניטש האתר בשנית ולא נושב עוד.

במורדות הגולן בסמוך לתל התגלה מספר רב של דולמנים מהאלף ה־3 לפנה"ס.

==לקריאה נוספת==
* אלימלך הורביץ, צפון עמק החולה, נופים ואתרים, הוצאת משרד הביטחון.
* אנפה, תל, האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל, כרך 1, עמ' 46–42.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.inature.info/wiki/%D7%A9%D7%9E%D7%95%D7%A8%D7%AA_%D7%AA%D7%9C_%D7%90%D7%A0%D7%A4%D7%94 שמורת תל אנפה] – מתוך אתר הטיולים "טבע ונופים בישראל".
* [https://berlinarchaeology.wordpress.com/courses/bgc-960-from-artifact-to-history/tel-anafa-final-reports/ פרקים מתוך דו"חות ארכאולוגים של תל אנפה], באתר של אנדראה ברלין. 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרים הלניסטיים בארץ ישראל
קטגוריה:פיניקים: מושבות
קטגוריה:אצבע הגליל: אתרים ארכאולוגיים
פונקציית מדרגה

פונקציית מדרגה. פה הערך ב-0 מוגדר להיות 0.5
במתמטיקה, פונקציית מדרגה, או פונקציית הביסייד (על שם אוליבר הביסייד) היא פונקציה המקבלת את הערך 0 עבור מספרים שליליים ואת הערך אחד עבור מספרים חיוביים, כלומר זוהי הפונקציה המציינת של הקרן <math>\ [0,\infty)</math>:
<math display="block">\theta (x) = H(x)= u(x)= 1_{[0,\infty)}(x)=\left\{\begin{matrix} 0 & & x < 0 \\ 1 & & x \ge 0 \end{matrix}\right. </math>
(הערך ב-<math>\,x=0</math> מוגדר לעיתים אחרת, למשל <math>H(0)=\frac{1}{2}</math>).

תכונות הפונקציה:
* הפונקציה רציפה בכל נקודה פרט ל-<math>x=0</math>.
* הפונקציה גזירה בכל נקודה פרט ל-<math>x=0</math>.
* הפונקציה אינטגרבילית בכל קטע סופי.
* באופן לא פורמלי, "פונקציית הנגזרת" של <math>\ H</math> היא הדלתא של דיראק (נוסח זה אינו נכון מתמטית מכיוון שפונקציית מדרגה אינה גזירה באפס). זוהי דיסטריבוציה המקבלת בכל נקודה את הערך <math>0</math>, פרט לנקודה <math>\ x=0</math> בה היא "מקבלת את הערך אינסוף". זהו תיאור איכותי בלבד ואיננו מדויק מתמטית. באופן יותר ריגורוזי, מה שנכון לרשום הוא ש-<math>
H(x) = \int_{-\infty}^x \delta(s) \,\mathrm{d}s</math> פרט אולי ל-<math>x=0</math>.
* הפונקציה הקדומה של <math>H</math> היא <math>\mathrm{Ramp}(x) = \int_{-\infty}^x H(t) \,\mathrm{d}t = x \cdot H(x)</math>, שנקראת לעיתים פונקציית רמפה.
* התמרת לפלס של פונקציית המדרגה היא <math>\mathcal{L} \left\{u(t)\right\} =\frac{1}{s}</math>.

==ראו גם==
* פונקציית מדרגות
* פונקציית היחידה

==קישורים חיצוניים==

* 

מדרגה
מכניקת המוצק

מכניקת המוצק הוא תחום בהנדסה העוסק בשינויים במצבו של מוצק כתוצאה מכוחות המופעלים עליו.
התחום כולל ענפים כמו דינמיקה, תורת חוזק החומרים ותורת הרטט (תנודות), ומהווה את אחד מהיסודות של ההנדסה המכנית.

==יסודות==

אבני הבניין הבסיסיות של מכניקת המוצק הם כוחות והזזות. כוחות אלה מתחלקים לשני סוגים עיקריים:
* כוחות גוף - שהם כוחות הפועלים על כל נקודה בגוף בצורה שווה ומתוארים על ידי וקטור. דוגמה אופיינית לכך היא כוח הגרביטציה.
* כוחות שטח - מתוארים על ידי טנסור.

ההזזות יכולות להיגרם כתוצאה מכוחות שמופעלים על הגוף, או כתוצאה של התפשטות או התכווצות הגוף כפועל יוצא של טמפרטורה.

מכניקת המוצקים מנסה להגדיר את יחסי הגומלין בין ההזזות והכוחות כפונקציה של תנאי השטח והחומר הקיימים בבעיה.

לפי החוק השני של ניוטון, ההזזות והכוחות מתקשרים זה לזה על ידי המשוואה הדיפרנציאלית:
<math>F = m a = m\frac {\partial^2 u} {\partial^2 t}</math>
כאשר u היא ההזזה, m היא מסת הגוף ו-F הוא הכוח.

דינמיקה עוסקת בתנועת הגופים כאשר ההנחה הבסיסית היא שהגוף אינו משנה את צורתו בזמן הפעלת הכוחות עליו. ואילו תורת התנודות עוסקת בהשפעתן של תנועות מחזוריות על מצבו של הגוף.

==מאמצים ועיבורים==

כאשר עוסקים בתורת החוזק, הכוח מומר לעומס או מאמץ המסומנים כ-<math>\sigma= \frac {\partial F} {\partial A}</math> . ובמקום להיות וקטור הוא הופך להיות לטנסור.
גם ההזזות מומרות למעוותים (או עיבורים). בעיקרון המעוותים הם שינויים בצורת הגוף יחסית למצבו הראשוני. המעוותים גם הם בדומה לעומסים הם מבנים מתמטיים של טנזורים.

במקרה זה החוק המקשר בין המעוותים לעומסים נקרא החוק הקונסטיטוטיבי או בשמו הנפוץ יותר : חוק הוק. הגדרה בסיסית למעוות היא: <math>\epsilon= (L-L0)/L0</math>. כאשר L הוא האורך הסופי, L0 האורך ההתחלתי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מכניקה
קטגוריה:פיזיקה של מצב מוצק
מועצה אזורית לכיש

לכיש היא מועצה אזורית בנגב.
המועצה האזורית לכיש נוסדה בשנת 1956 ומונה כיום 12 מושבים, מושב שיתופי אחד, כפר שיתופי אחד, וחמישה יישובים קהילתיים.

==יישובים ואתרים בשטח המועצה==
המועצה משתרעת על שטח של יותר מ-400 אלף דונם וכוללת 14 מושבים, חמישה יישובים קהילתיים ושלוש חוות חקלאיות-תיירותיות.

המועצה שותפה באזור התעשייה שסמוך לעיר קריית גת יחד עם קריית גת, מועצה אזורית שפיר והמועצה אזורית יואב
מספר אזורי תעשייה נמצאים בתכנון בשטח המועצה - קריית תעשייה וחינוך בסמוך למושב שדה משה, אזור תעשייה משותף עם מועצה האזורית לכיש ומועצה אזורית מטה יהודה בסמוך למעבר תרקומיא., ואזור לתעשייה קלה בסמוך ליישוב נהורה.

בשטח השיפוט של המועצה קיימים מספר גנים לאומיים ושמורות טבע, ביניהם בית גוברין - מרשה, תל לכיש ובתרונות רוחמה.

בנין המועצה שוכן ביישוב נהורה.

{| class="wikitable sortable"
|-align="center"
!מספר
!צורת היישוב
!יישוב
!שנת הקמה
|-align="center"
|1
|מושב
|אחוזם
|1950
|- align="center"
|2
|יישוב קהילתי
|אליאב
| 2004
|- align="center"
|3
|מושב שיתופי
|אמציה
|1955
|-align="center"
|4
|יישוב קהילתי 
|בני דקלים
|2013
|- align="center"
|5
|מושב
|זוהר
|1956
|- align="center"
|6
|מושב
|יד נתן
|1953
|- align="center"
|7
| יישוב קהילתי
|כרמי קטיף
| 2016
|- align="center"
|8
|מושב
|לכיש
|1955
|-align="center"
|9
|מושב
|מנוחה
|1953
|-align="center"
|10
|יישוב קהילתי
|נהורה
|1956
|-align="center"
|11
|מושב
|נוגה
|1955
|-align="center"
|12
|יישוב קהילתי
|נטע
|2012
|-align="center"
|13
|מושב 
|ניר ח"ן
|1956
|-align="center"
|14
|מושב 
|עוצם
|1955
|-align="center"
|15
|מושב 
|שדה דוד
|1955
|-align="center"
|16
|מושב 
|שדה משה
|1956
|-align="center"
|17
|מושב 
|שחר
|1955
|-align="center"
|18
|מושב 
|שקף
|1981
|-align="center"
|19
|מושב 
|תלמים
|1950
|}

==אוכלוסייה==

==ראשי המועצה==
* מרדכי גובר (1955–1968)
* מאיר שגיב מנוגה (1968–1977)
* נחום שלום מנוגה (1977–1980)
* מאיר עמר מעוצם (1980–1984)
* מרק אוחנונה משדה דוד (1985–1990)
* שמואל שלמה (1990–1992)
* משה עזרא (1992–1994)
* מאיר עמר (1994–1999)
* אלי אוזן (1999–2004)
* דני מורביה (2004–2024)
* בועז שלמה (מכהן)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

בחורף יש באזור פריחה של כלניות

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1955
קטגוריה:יישובי חבל לכיש
מועצה אזורית זבולון


מועצה אזורית זבולון היא מועצה אזורית במחוז חיפה, עמק זבולון. שם המועצה ושם העמק נגזרים מהתנ"ך, כי הם נמצאים בשטח של נחלתו הקדומה של שבט זבולון. בתחומי המועצה 14 יישובים, כמעט מכול צורות ההתיישבות. המועצה קיבלה מעמד מוניציפלי בשנת 1950. ממוצע המרחקים בין יישובי המועצה הוא 12.2 ק"מ. למועצה 16 חברי מועצה ובראשם עומד עמוס נצר. בתחומי המועצה מכללת אורנים ותשעה בתי־ספר. במועצה בית ספר התיכון "כרמל זבולון", שהוא מבין עשרים בתי הספר בעלי שיעור הגיוס הגבוה ביותר לצה"ל בכלל, ובפרט בגיוס ליחידות קרביות . קבוצת הכדורמים של המועצה היא הפועל "פלרם" גוש זבולון שזכתה באליפות המדינה בכדורמים בשנת 2009.

החל מ-2018 משמשת בתפקיד מנכ"ל המועצה אתי לוי.

==גאוגרפיה==

גבולות שטח השיפוט של המועצה הם:
*בצפון: מועצה אזורית מטה אשר.
*בדרום: קריית טבעון, פארק הכרמל
*במזרח: שפרעם, קריית טבעון ומועצה אזורית עמק יזרעאל.
*במערב: הקריות, חיפה ונשר.
המועצה עוטפת את קריית אתא ורכסים.

==ישובי המועצה==
{| class="wikitable sortable" style="text-align:center;"
|-
! מספר
! צורת היישוב
! יישוב
! שנת הקמה
|-
| 1
| יישוב מוסדי
| אורנים (מכללה)
| 1951
|-
| 2
| קיבוץ
| אושה
| 1937
|-
| 3
| כפר בדואי
| איבטין
| 1965
|-
| 4
| כפר בדואי
| ח'וואלד
| 1965
|-
| 5
| קיבוץ
| יגור
| 1922
|-
| 6
| מושב
| כפר ביאליק
| 1934
|-
| 7
| קיבוץ
| כפר המכבי
| 1936
|-
| 8
| יישוב מוסדי
| כפר הנוער הדתי
| 1937
|-
| 9
| מושב
| כפר חסידים א
| 1924
|-
| 10
| יישוב קהילתי
| כפר חסידים ב
| 1950
|-
| 11
| יישוב קהילתי
| נופית
| 1987
|-
| 12
| כפר בדואי
| ראס עלי
| 1927
|-
| 13
| קיבוץ
| רמת יוחנן
| 1932
|-
| 14
| קיבוץ
| שער העמקים
| 1935
|}

==ראשי המועצה==
* שלום גרוס מאושה (1950 - 1954)
* משה קרוא מרמת יוחנן (1954 - 1960)
* יעקב רם מיגור (1960 - 1982)
* משה נצר מרמת יוחנן (1982 - 1997)
* שלמה חבר משער העמקים (1997 - 2007)
* דב ישורון מיגור (2007 - 2018)
* עמוס נצר מרמת יוחנן (משנת 2018)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

עמק זבולון, מבט מהכרמל

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
מועצה אזורית מרום הגליל


מרום הגליל היא מועצה אזורית בגליל.

המועצה האזורית מרום הגליל משתרעת על שטח של כ-200,000 דונם. היא גובלת בצפון בגבול ישראל-לבנון, במערב במועצה אזורית מעלה יוסף, בדרום במועצה אזורית הגליל התחתון ומועצה אזורית משגב, במזרח במועצה אזורית עמק הירדן, מועצה אזורית הגליל העליון ובמועצה אזורית מבואות החרמון. שם המועצה קשור לכך שיישובי המועצה נמצאים ברובם בגובה רב, על רכס הרי מירון שבגליל.

המועצה כוללת יישובים יהודיים וכן כפר דרוזי (עין אל-אסד) וכפר צ'רקסי (ריחאניה).

== היסטוריה ==
היישוב היחיד באזור שהוקם לפני קום המדינה, היה עין זיתים. לאחר מבצע חירם הוקמו 11 יישובים:
* שישה מושבי עולים: מירון, כפר שמאי, ספסופה, כרם בן זמרה, עלמה, ושחר ליד גוש חלב שלימים עברו תושביו לדלתון.
*קיבוץ: פרוד
*כפר עבודה: ביריה.

המועצה, שכללה בתוכה את 12 היישובים שהיו קיימים אז, הוקמה על פי צו של שר הפנים מאוגוסט 1950 ונתכנסה לישיבתה הראשונה בדצמבר 1950. בהמשך הוכלל מושב שפר במועצה ובשנת 1953 הוקם מושב שזור ונכלל בה גם הוא. עין זיתים ננטשה בשנת 1953 ועל כן בשנת 1954 עמד מספר היישובים במועצה על 13, מתוכם 4 קיבוצים. בסוף שנות החמישים נוספו למועצה היישובים החדשים אביבים ודוב"ב.

בשנת 1960 הוחלט על צירופה של ריחאניה למועצה, ובהמשך צורפה עין אל-אסד.

במהלך מלחמת חרבות ברזל ספגה המועצה האזורית ירי של רקטות, פצצות מרגמה וטילי נ"ט, וכ-7.4% מתושביה פונו מבתיהם.

==אוכלוסייה==

== יישובי המועצה ==
{| class="wikitable sortable" style="text-align:center;"
|-
! מספר
! צורת היישוב
! יישוב
! שנת הקמה
|-
| 1
| מושב
| אביבים
| 1958
|-
| 2
| יישוב קהילתי
| אור הגנוז
| 1989
|-
| 3
| מושב
| אמירים
| 1950
|-
| 4
| יישוב קהילתי
| ביריה
| 1945
|-
| 5
| יישוב קהילתי
| בר יוחאי
| 1977
|-
| 6
| מושב
| דוב"ב
| 1963
|-
| 7
| מושב
| דלתון
| 1950
|-
| 8
| מושב
| חזון
| 1969
|-
| 9
| מושב
| טפחות
| 1980
|-
| 10
| יישוב קהילתי
| כלנית
| 1981
|-
| 11
| מושב
| כפר חושן
| 1949
|-
| 12
| יישוב קהילתי
| כפר חנניה
| 1977
|-
| 13
| מושב
| כפר שמאי
| 1949
|-
| 14
| מושב
| כרם בן זמרה
| 1949
|-
| 15
| יישוב קהילתי
| ליבנים
| 1982
|-
| 16
| מושב
| מירון
| 1949
|-
| 17
| כפר דרוזי
| עין אל-אסד
| 1899
|-
| 18
| מושב
| עלמה
| 1949
|-
| 19
| יישוב קהילתי
| עמוקה
| 1980
|-
| 20
| קיבוץ
| פרוד
| 1949
|-
| 21
| כפר צ'רקסי
| ריחאניה
| 1880
|-
| 22
| מושב
| שזור
| 1953
|-
| 23
| מושב
| שפר
| 1950
|}

==ראשי המועצה==
* אלי שלו מפרוד ומביריה (1950–1971)
* שמעון קדוש מספסופה (1971–1983)
* בן-ציון סופר מעלמה (1983–1987)
* אהרון מעתוק מדלתון (1987–2004)
* שלמה לוי מספסופה (2004–2009)
* עמית סופר מבר יוחאי (2009–הווה)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:הגליל העליון: מועצות אזוריות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
דיאנה סילברמן-קלר

דיאנה סילברמן-קלר (1950–2 במאי 2009) פרופסורית, יזמה ופיתחה את התוכנית הראשונה לתכנון ופיתוח משחקי מחשב בישראל. בין היתר יזמה, הקימה וניהלה את בית הספר ללימודים רב-תחומיים במכללת בית ברל.<ref name=":0"></ref>

==ביוגרפיה==
דיאנה סילברמן-קלר נולדה בארגנטינה ועלתה עם משפחתה לישראל ב-1964.<ref name=":0" /> למדה לתואר ראשון בהיסטוריה כללית, וספרות ולשון צרפתית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ולתואר שני ושלישי בחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים.<ref name=":0" />

את התמחותה בתקשורת, אינטרנט וקולנוע עשתה סילברמן קלר, החל משנת 2003, ב-European Graduate School שבשווייץ.

סילברמן-קלר עמדה מאחורי פיתוח התוכנית למשחקולוגיה - עיצוב ופיתוח משחקי מחשב במכללת בית ברל, אחד מבתי הספר היחידים בישראל ללימוד משחקי מחשב. ויזמה גם את התוכניות ללימודי ניו-מדיה וללימודי עיצוב תוכן נייד.<ref name=":0" />

מחקרה של פרופ' סילברמן קלר עוסק בתחום של סמיוטיקה וביקורת הטקסטים והתרבות. עד כה אפיינה את הטקסט אידאולוגי חינוכי כז'אנר וכמו כן אפיינה את ייחודה של הפדגוגיה הלא פורמלית המנחה פעילויות חינוכיות, חברתיות תרבותיות בארגונים חינוכיים חוץ בית ספריים.

סילברמן קלר פיתחה מחקר העוסק ב"מראה".

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://kitvei-et.efshar.org.il/wp-content/uploads/%D7%91%D7%A6%D7%95%D7%9E%D7%AA-%D7%94%D7%94%D7%92%D7%93%D7%A8%D7%95%D7%AA-%D7%9E%D7%A4%D7%92%D7%A919-05.pdf בצומת ההגדרות של הלמידה הלא-פורמלית] – דיאנה סילברמן-קלר

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:סמיוטיקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית בית ברל
קטגוריה:עולות בשנות ה-1960
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:ישראליות ילידות ארגנטינה
קטגוריה:ישראלים ילידי ארגנטינה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2009
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
יערון חרמוני

יערון חרמוני, (שם מדעי: Apodemus hermonensis) הוא מין בסוג יערון, הוא עכבר שצבעו חום בהיר ושצבע גחונו לבן. אורך גופו של היערון החרמוני 8.5 ס"מ ואורך זנבו 10 ס"מ. משקלו הממוצע 15 גרם. הוא פעיל לילה וביום נמצא במאורה שהוא חפר בסלעים.

היערון החרמוני נחשב למין בסכנת הכחדה. הוא התגלה לראשונה בשנת 1989 בחרמון. נמצא בחרמון ברום 1,200 מטרים ומעלה ואולי גם בלבנון.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:עכברים (תת-משפחה)
קטגוריה:בעלי חיים בסכנת היעלמות מארץ ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:ארץ ישראל: עכבריים
פיליפ אפשטיין

פיליפ ג'י אפשטיין (אנגלית: Philip G. Epstein; 22 באוגוסט 1909 - 7 בפברואר 1952) היה תסריטאי יהודי אמריקני, חלק מזוג "האחים אפשטיין" ביחד עם אחיו התאום ג'וליוס אפשטיין. השניים היו אחראים לכמה מן הסרטים הידועים של אולפני האחים וורנר בשנות השלושים ובשנות הארבעים. השניים ידועים במיוחד ככותבי התסריט לסרט "קזבלנקה" אותו כתבו יחד עם הווארד קוץ' על פי מחזה מאת מורי ברנט וג'ואן אליסון.

== קורות חיים ==
אפשטיין ואחיו נולדו בניו יורק. ולאחר לימודי עיתונאות הגיעו ללוס אנג'לס בשנת 1933. בתחילה כתבו עבור אולפני האחים וורנר ללא קרדיט, אך משהתגלה כישרונם חתמו בשנת 1935 על הסכם שהפיק סרטים רבים ובהם "קזבלנקה", "רעל ותחרה", "רומן בלב ים" ורבים אחרים.

השניים ניהלו יחסי אהבה-שנאה עם ראש אולפני האחים וורנר, ג'ק וורנר אשר לא יכול היה להתעלם מכישרון הכתיבה שלהם, אך בז לאורח חייהם הבוהמי ולשעות עבודתם המוזרות. בשנת 1952 הלשין וורנר על הזוג אפשטיין להוועדה לפעילות אנטי אמריקאית שבראשה עמד הסנטור ג'וזף מקארתי. השניים לא נחקרו, אך נאלצו למלא שאלון של הוועדה. לשאלה "האם אי פעם היית חבר בארגון חתרני" ענו השניים "כן. האחים וורנר".

אפשטיין נפטר ממחלת הסרטן באותה שנה, בביתו בהוליווד, קליפורניה. אחיו ג'וליוס המשיך בקריירת כתיבה משגשגת. בנו לזלי הוא סופר ידוע. נכדתו אניה אפשטיין היא תסריטאית טלוויזיה, אשר כתבה בין היתר חלק מן התסריטים לסדרה "רצח מאדום לשחור".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים אמריקאים

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הילסייד ממוריאל פארק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1952
קטגוריה:זוכי פרס גילדת הכותבים של אמריקה: מפעל חיים: פרס לורל להישג תסריטאי
ספרות בבליות

שורש 2, האלכסון של ריבוע היחידה: ]]
הסְּפָרוֹת הבבליות עמדו בבסיס שיטת הספירה של הבבלים. הן נכתבו בכתב יתדות על גבי לוחות חרסית רכים (אשר חוממו והתקשחו, וכך השתמרו עד ימינו ושימרו את כתבי היתדות).

היא התבססה על בסיס 60, והיא העתיקה ביותר הידועה שמשתמשת בערכי מיקום (בדומה לשיטה העשרונית המקובלת כיום), כלומר שיטה שבה ערכה של ספרה נקבע לא רק לפי צורתה, אלא גם לפי מיקומה במספר.

השימוש בערכי מיקום היה התפתחות חשובה מאוד מבחינה מתמטית, שכן שיטות שאינן משתמשות בערכי מיקום זקוקות לרוב לסימנים רבים כדי לייצג מספרים בגודל בינוני ומעלה (כך למשל, בשיטת הספרות העבריות יש 22 סימנים, ואילו בשיטת הספרות הרומיות גם מספרים בינוניים יחסית עלולים להיכתב על ידי סדרה ארוכה של סימנים). הבבלים התגברו על הצורך להשתמש בסימן שונה לכל אחת מ-60 הספרות הדרושות לשיטה על ידי כך שהשתמשו במערכת ספירה משנית, המבוססת על קיבוץ: היה להם סימן אחד עבור 1 וסימן אחד עבור 10, וכל אחד מהמספרים בין 1 ו-59 יוצג על ידי כתיבת המספר המתאים של הסימנים (ראו בתמונה למטה).

אף ששיטת ספירה המבוססת על ערכי מיקום זקוקה לסימן מיוחד שייצג את 0, סימן כזה הוכנס לשימוש בספרות הבבליות רק בשלב מאוחר. עד אז הושאר רווח באמצע המספר כדי לציין אפס, וכאשר האפסים היו בתחילת המספר לרוב ניתן היה להבין זאת מההקשר.

מספר תאוריות שונות הועלו באשר לשאלה מדוע נבחר דווקא בסיס 60. תאוריה אחת מדברת על כך שהבבלים חילקו את השנה ל-360 ימים (60 כפול 6 הוא 360). עם זאת, כלל לא ברור שהבבלים לא ידעו כי יש בשנה יותר מאשר 360 ימים. יתר על כן, גם שיטת הספירה של המאיה ייחסה חשיבות למספר 360, והמאיה ידעו שבשנה יותר מ-360 יום. תאוריה אחרת מצביעה על תכונות ההתחלקות היפות של המספר 60: הוא מתחלק ב-1,2,3,4,5 וב-6, כלומר בכל ששת המספרים הטבעיים הראשונים (ולכן גם ב-10,12,15,20 וב-30). להשערה זו מצטרפת השערה נוספת לפיה שיטת הספירה הבבלית היא תוצאת איחוד שתי שיטות ספירה שונות, שאחת מהן השתמשה בבסיס 10 והשנייה בבסיס 6.

לשיטת הספירה של הבבלים יש הדים גם כיום: אנו מחלקים כל שעה ל-60 דקות, וכל דקה ל-60 שניות. כמו כן, כאשר אנו מודדים זוויות באמצעות מעלות, אנו מייחסים להקפה אחת של מעגל ערך של 360 מעלות.

==הספרות==
קובץ:Babylonian numerals.svg

==ראו גם==
* פלימפטון 322

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.wolframalpha.com/examples/HistoricalNumerals.html מחשבון ספרות בבליות], המרת מספרים דצימליים לספרות בבליות
* 

בבליות
קטגוריה:בבל
אנסמבל זמרי מורן

אנסמבל זמרי מורן הוקם בשנת 1998. האנסמבל צמח ממקהלת מורן, שהוקמה בשנת 1986 וממשיכה לפעול עד היום. למקהלה מתקבל כל ילד הרוצה לשיר, מגיל 4 ומעלה, והילדים מתקדמים משלב לשלב, ממקהלת הילדים למקהלת הנוער, עד שהמצטיינים ביניהם מגיעים לשיר באנסמבל הבוגרים. גיל הזמרים באנסמבל הוא בין תשע-עשרה לשלושים, ובהם חיילים מוזיקאים מצטיינים וסטודנטים באקדמיות למוזיקה.

מטרת האנסמבל היא לקדם זמרים צעירים לשירה אמנותית ומצוינות מוזיקלית ולפתח את הזמרה הסולנית. למעשה, כל משתתפי האנסמבל הם זמרים סולנים, ובקונצרטים השונים ניתנת ליחידים מן האנסמבל הזדמנות להופיע בתפקידי סולו. האנסמבל, כמו גם מקהלת הילדים והנוער, מופיע בכל סוגי המוזיקה - מוזיקה עתיקה, בארוק, מוזיקה קלאסית, מוזיקה רומנטית ומוזיקה מודרנית, כמו גם שירים ישראלים ואחרים.

האנסמבל מבצע בין השאר יצירות מקוריות של מלחינים ישראלים, ביניהם גיל אלדמע, גיל שוחט, מנחם ויזנברג, חיים פרמונט, יחזקאל בראון ושלמה גרוניך.

בשנת 2002 זכה האנסמבל בפרס ראשון בתחרות בינלאומית ביפן ובשנת 1998 זכה בפרס הראשון בתחרות הבינלאומית "שירת הימים" בישראל. הוא הופיע בפסטיבל באך באורגון, ארצות הברית, בפסטיבל ליטורגיה בגרמניה וייצג את ישראל ב"אקספו 2000" בהנובר, גרמניה. בעונת הקונצרטים 2002-2003 השתתף באופרה דידו ואניאס של הנרי פרסל ובמיסה ברוויס של מוצרט. כן השתתף בעונת 2003-2004 בסדרות קונצרטים של תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון והתזמורת הקאמרית הישראלית.

בקיץ 2005 הוזמן האנסמבל לקחת חלק בפסטיבל באך בטורונטו, קנדה בשירת קנטטות בניצוח הלמוט רילינג.

במאי 2008 הופיעה האנסמבל ביצירת "בלדה על שלושה נביאים" של אלה מילך-שריף ונאווה סמל. בקונצרט, שהתקיים בשצ'צ'ין שבפולין לכבוד יום העצמאות ה-60 של ישראל, השתתפו עוד שתי מקהלות זרות.

נעמי פארן היא המנצחת והמנהלת של מקהלות מורן. לצדה פועלות שרית שטקלר, מנצחת "צעירי מורן" ו"קטנטני מורן", כרמל עמית-אנטוקולסקי כמנצחת-משנה מאז 2009, הדס פארן-אסיה כמורה לקול במקהלות מורן, וכן אייל באט, פסנתרן מקהלות מורן ואולג יקירביץ', שהיה פסנתרן אנסמבל זמרי מורן בשנים 2006-2004 ומאז 2010 הוא פסנתרן מקהלת מורן.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* [http://www.moran-choir.co.il/he/video/?VideoID=Brundibar יוטיוב, האופרה ברונדיבר מאת הנס קראסה בביצוע מקהלת הילדים מורן] 2016
* [http://blinker.co.il/%D7%9B%D7%9C%D7%9C%D7%99/%D7%A9%D7%99%D7%A8%D7%AA-%D7%A0%D7%A2%D7%9E%D7%99/115161/ רותי ברמן, "שירת נעמי"] 22 בפברואר 2017

==הערות שוליים==

מורן
קטגוריה:מקהלות ילדים ונערים
נעמי פארן

נעמי פארן (נולדה ב-18 ביולי 1952) היא מייסדת מקהלת מורן, וכן המנצחת והמנהלת המוזיקלית שלה מאז הקמתה בשנת 1986. בשנת 2022 זכתה בפרס אמ"י למפעל חיים.

== ביוגרפיה ==
פארן היא בוגרת המגמה לניצוח בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה בתל אביב. השתלמה בניצוח מקהלות בקונסרבטוריון בקופנהגן ובבית הספר הגבוה למוזיקה במאלמה שבשוודיה. היא מוזמנת תדיר להנחות כיתות אמן למנצחים וסדנאות בסימפוזיונים ברחבי העולם וכן לשפוט בתחרויות בינלאומיות, כשם שעשתה בסלובניה, בדנמרק, בהונג קונג, בסין, בקוריאה הדרומית, באיטליה, בספרד, בארגנטינה ובפסטיבל "אירופה קנטאט" בהולנד.

בשנים 1992–2002 הובילה מטעם משרד החינוך והתרבות פרויקט מיוחד לקידום ופיתוח מקהלות ילדים ונוער בישראל. במסגרת תפקידה זה יזמה סדנאות למידה למורים ולמנצחים, הנחתה מקהלות בכל רחבי הארץ והעמיקה את הקשר בין מלחינים לבין מקהלות הילדים והנוער.

בשנת 1996 זכתה בתואר Outstanding Conductor בתחרות מקהלות בינלאומית.

בשנת 2002 הוקם ביוזמתה המרכז הישראלי למוזיקה ווקאלית מיסודה של מקהלת מורן. במרכז נערכות סדנאות לזמרים צעירים, למנצחים, למורים ולמקהלות. פרק מיוחד בפעילות המרכז מוקדש לקירוב וקידום של אוכלוסיות טעונות טיפוח באמצעות עשייה משותפת של ילדי מקהלת מורן עם ילדים חולי סרטן, ילדים בסיכון וילדים ובני נוער בעלי צרכים מיוחדים. "עלינו להטמיע את תרבות השירה בתוכנו כדי שנוכל להיות אנשים טובים יותר, רגישים יותר ותורמים יותר לסביבה," הסבירה פארן. "לנצח פירושו לאזן בין מודעות לזרימה בזמן אמיתי. לשיר זה פשוט להיות אתה".

==קישורים חיצוניים==

* 
* סתיו שפיר, [http://www.xnet.co.il/articles/0,14538,L-3079481,00.html קול שמחבר: "לכו על חלומות. אל תוותרו"], נעמי פארן מספרת איך היא עשתה את זה, Xnet, 21 במרץ 2011
* [http://blinker.co.il/כללי/שירת-נעמי/115161/ רותי ברמן, "שירת נעמי"]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנצחות ישראליות
קטגוריה:מנצחות מקהלות ישראליות
קטגוריה:זוכי פרס אריק איינשטיין: מוזיקה אמנותית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952
אורבנוס החמישי

אורבנוס החמישי (בלטינית: Urbanus V; סביב 1310 - 19 בדצמבר 1370), היה אפיפיור מ-28 בספטמבר 1362 עד מותו.
== ביוגרפיה ==
גיום גרימור נולד למשפחת אצולה בטירת גריזאק שבחבל לאנגדוק בדרום צרפת. כשהיה בן שתים עשרה בלבד עזב את הטירה המשפחתית כדי ללמוד במונפלייה ובטולוז. עם סיום לימודיו קיבל תואר דוקטור לחוק הכנסייתי. לימד במונפלייה ובאביניון, נכנס למסדר הבנדיקטיני ושימש אב מנזר סנט ז'רמין בעיר אוסר שבצפון חבל בורגונדיה. ב-1361 שימש אב מנזר סנט ויקטור במרסיי. נשלח לנאפולי על ידי האפיפיור, אך ב-1362 נפטר האפיפיור אינוקנטיוס השישי, וגיום גרימור נבחר לאפיפיור, ובחר בשם אורבנוס החמישי.

אורבנוס החמישי המשיך ברפורמה של קודמו. לחם בשחיתות, במותרות ובבזבוז בחצרו באביניון. התנגד בכל תוקף למינוי קרובי משפחה למשרות בכנסייה. גייס לעזרתו אנשים משכילים, ייסד קולג' חדש במונפלייה ותמך במלומדים. הציב לעצמו כמטרה את החזרת מקום מושב האפיפיור מאביניון לרומא. אנשי חצרו הצרפתים התנגדו לכך, וביקשו ממנו שלא להיעתר לבקשותיהם של המשורר פטרארקה ושל הקדושה קאתרינה מסיינה לעשות כן. הוא חשש כי האנגלים, שכבשו את דרום צרפת, יכבשו גם את אביניון ויענישו אותו על היותו נתון למרותו של שארל החמישי מלך צרפת.

ב-30 באפריל 1367 הפליג האפיפיור ממרסיי, וב-16 באוקטובר נכנס לרומא לקול תשואות ההמון. המשורר פטרארקה הביע את תודתו לאפיפיור שהעז לחיות ברומא. אך העיר הייתה מוזנחת וארמון האפיפיור נחרב בשריפה. אורבנוס החמישי ציווה לבנותו מחדש, ובינתיים עבר להתגורר מחוץ לעיר. ב-1368 הכתיר ברומא את קרל הרביעי לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. אך ב-5 בספטמבר 1370 נכנע לדרישתם של הקרדינלים הצרפתיים, ואמר שעליו לחזור לאביניון כדי להשכין שלום בין צרפת ואנגליה במלחמת מאה השנים.

ב-24 בספטמבר 1370 הגיע אורבנוס החמישי לאביניון, ונפטר שם בדצמבר של אותה שנה. הוא נקבר בכנסיית נוטרדאם באביניון, אך ב-1372, על פי צוואתו, הועבר מקום קבורתו למנזר סנט ויקטור במרסיי. במקומו נבחר לאפיפיור גרגוריוס האחד עשר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אפיפיורים צרפתים
קטגוריה:אבות מנזרים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-14
קטגוריה:נפטרים ב-1370
רובר דלונה

"חלונות סימולטניים בעיר", 1912
"נוף בדיסק", 1906
רובר דלונה (בצרפתית: Robert Delaunay; 12 באפריל 1885, פריז – מונפלייה, 25 באוקטובר 1941) היה צייר צרפתי, אשר בעבודותיו בישר את הזרם האורפיסטי.

אחד מסימני ההיכר של עבודותיו הוא שימוש בצבעים עזים, הנותנים ביטוי לתחושותיו.

== חייו ==
דלונה החל לצייר בעידוד דודתו, אליה עבר בעודו ילד, לאחר גירושי הוריו. כבר ב-1903 יצר אמנות. בין 1902 ו-1904 למד עיצוב תפאורות בבלוויל. ב-1904 החל לצייר באזור ברטאן והחל להתעניין בקבוצת פונט-אוון וב"סלון העצמאים" (Société des Artistes Indépendants). הוא עסק בניתוח הצבע של יוז'ן שברול של הנאו-אימפרסיוניזם ובעבודתו של סזאן, שהובילה אותו בסופו של דבר להתעניינות בקוביזם. ב-1906 הכיר את ז'אן מצינז'ה ואת אנרי רוסו וב-1909 החל לפעול בקבוצה של ציירים קוביסטיים שכללה גם את ז'ורז' בראק ופבלו פיקאסו.

ב-1908, לאחר שירותו הצבאי (כספרן גדודי), דלונה פגש את סוניה דלונה שעמה התחתן מאוחר יותר (אף היא הייתה ציירת נודעת) ומאוחר יותר נולד להם בן. בשנת 1909 החל דלונה לצייר סדרת של ציורים של העיר פריז ובעיקר של מגדל אייפל, לאחר שהתמקם בסטודיו בפריז.

בשנת 1911 הצטרף דלונה לקבוצת "הפרש הכחול", קבוצת ציירים שעסקו במוחשי והפיכתו למופשט, שהתרכזה במינכן. לאחר הצטרפותו לקבוצה זו השתנו ציוריו לחלוטין והוא יצר אומנות מופשטת תוך נטייה לקוביזם. ביצירותיו אלו שילב את הקוביזם עם הפוביזם תוך זיקה לתנועת האור שבאימפרסיוניזם ויצר סגנון ייחודי, לו קרא גיום אפולינר ב-1912 בשם אורפיזם.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה דלונה שהה עם אשתו בספרד ואחר כך גם בפורטוגל. באותה תקופה עיצבו השניים תפאורה ותלבושות לבית האופרה של מדריד, וסוניה טרק הפכה למעצבת אופנה. לאחר חזרתו לצרפת ב-1921 השתתף דלונה בעיצוב פסי הרכבת בתערוכה העולמית של פריז (1937).

בתקופת מלחמת העולם השנייה, סבל דלונה מסרטן ובריאתו החלה להדרדר, הוא נפטר ב-25 באוקטובר 1941 במונפלייה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://xroads.virginia.edu/~museum/armory/galleryI/delaunay.256.html תמונתו - חלון בעיר, מס' 4]
* 

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:אמנים אקספרסיוניסטים
קטגוריה:אמנים קוביסטים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1885
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1941
קצינת פניות הציבור

מוקד קצינת פניות הציבור במלחמת חרבות ברזל
קצינת פניות הציבור (בראשי תיבות: קפ"ץ) הוא גוף בירור באגף כוח אדם (אכ"א) בצה"ל וכפוף ישירות לראש אכ"א שמטרתו לתת מענה לפניות חיילים, בני משפחותיהם והציבור בכל תחום ונושא הקשור לצה"ל. הגוף פועל משנת 1976, ובראשו עומדת קצינה בדרגת סגן-אלוף. שולה ליגום הקימה את המשרד בשנת 1977, ועמדה בראשו במשך קרוב ל-20 שנה. 
כיום עומדת בראש קצינת פניות הציבור סא"ל גל כהנר.

משרד קצינת פניות הציבור מורכב משני תחומים עיקריים:
* תחום החובה - עוסק בפניות חיילי החובה ובני משפחותיהם הנוגעות בשירותו הצבאי של החייל.
* תחום האוכלוסיות - עוסק בפניות אזרחים, משרתי הקבע, חיילי מילואים וגופים חוץ צבאיים שונים אל צה"ל.

אל קצינת פניות הציבור רשאי לפנות כל אדם, בכל עניין שימצא לנכון וקשור בצה"ל. כל פנייה זכאית לקבלת התייחסות. קצינת פניות הציבור עוסקת גם בבקשות סיוע בפתרון בעיות המצריכות טיפול מיידי ובפניות על רקע מצוקה נפשית. לצורך כך קיים מוקד פניות מיוחד הפעיל 24 שעות ביממה. 

כמו כן, אפשר לפנות למוסד קצינת פניות הציבור באמצעות מכתב, פקס, טלפון, והאינטרנט.

== קצינות פניות הציבור ==

{| class="wikitable"
|+
!שם
!תקופה
|-
|שולה ליגום
|1977–?
|-
|?
|?
|-
|מיטל שכטר
|?–2023
|-
|גל כהנר
|2023–הווה
|}

== ראו גם ==
* נציבות קבילות החיילים

==קישורים חיצוניים==
* פנייה אל [https://www.idf.il/צרו-קשר/ קצינת פניות הציבור], באתר צה"ל
* [http://www.hakshev.co.il/item.asp?type=1&NewsID=112 תלונות חיילים: מצא הבדלים - נציב קבילות החיילים - קצינת פניות הציבור], באתר "הקשב!"
* 

קטגוריה:אגף כוח אדם
אבנר ברזני

אבנר ברזני (1949 – 10 בדצמבר 2009) היה תת-אלוף בצה"ל, מנכ"ל המשרד לביטחון פנים ונציב קבילות החיילים.

== חייו ==
ברזני גדל בטירת כרמל. ברזני התגייס לצה"ל בשנת 1967 לחיל ההנדסה. בתפקידו האחרון בצה"ל שימש ראש חטיבת הסגל אשר באגף כוח אדם (אכ"א). לאחר 34 שנים השתחרר מהצבא בדרגת תא"ל, ומונה למנכ"ל המשרד לביטחון פנים (2001–2002). כשסיים את תפקידו מונה לנציב קבילות החיילים, והוא החמישי שממלא תפקיד זה. ב-23 בנובמבר 2008 סיים את תפקידו בנציבות הקבילות, והודיע על התמודדותו ברשימת קדימה לכנסת. הוא דורג במקום ה-31 ולא נכנס לכנסת ה-18.

הוא נפטר ב-10 בדצמבר 2009, לפני שהגיע תורו להיכנס לכנסת במקום חברי כנסת של "קדימה" שסיימו את כהונתם.

על שמו בית ספר יסודי בטירת כרמל.

==תוכנית עתידים==
בשנת 1999 יזמו הרמטכ"ל דאז שאול מופז, תא"ל ברזני ואיתן ורטהיימר את תוכנית עתידים - מערכת משולבת של תוכניות המסייעות לצעירים מן הפריפריה של מדינת ישראל לרכוש השכלה אקדמית, הפועלת בניהול משותף של הצבא ושל עמותה אזרחית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://dover.idf.il/IDF/News_Channels/bamahana/08/022/08.htm ריאיון ב"במחנה"]
* 
* 

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מנכ"לי המשרד לביטחון הפנים
קטגוריה:נציבי קבילות החיילים
קטגוריה:פעילי מפלגת קדימה
אבנר ברזני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
מועצה אזורית בוסתאן אל-מרג'



בוסתאן אל-מרג (בערבית: بستان المرج) היא מועצה אזורית בעמק יזרעאל, הכוללת ארבעה כפרים ערביים: סולם, כפר מצר, נין ודחי אשר אוכלוסייתם משתייכת ברובה לחמולת זועבי. בין יישוביה של בוסתאן אלמרג' אין רצף טריטוריאלי. מפרידות ביניהם שטח עיריית עפולה, המועצה האזורית עמק יזרעאל, והמועצה האזורית גלבוע.

==היסטוריה==
בשנת 1993 הוקמה מועצה אזורית נוף הגליל, בעקבות החלטת ממשלת רבין השנייה על פיתוח המגזר הערבי בישראל. המועצה כללה את הכפרים השייכים למועצות האזוריות בוסתאן אל-מרג', אל-בטוף והכפר אום אל-גנם. זה הייתה המועצה האזורית הראשונה שהוקמה בישראל באופן בלעדי ליישובים ערבים.

בשנת 1999 מינה שר הפנים, נתן שרנסקי, ועדת גבולות, בראשות הגאוגרף יוסי בן-ארצי מאוניברסיטת חיפה, לבדיקת תחומי השיפוט של המועצה, עקב רצונם של היישובים הבדואים לקבוע מחדש את גבולות המועצה. הצורך בהקמת ועדת הגבולות התעורר לפני הבחירות המוניציפליות למועצות האזוריות במאי 1999, כאשר שלושה מהיישובים בדוויים: רומנה, עוזייר רומת אל-הייב, ביקשו שלא להיכלל בתחום המועצה האזורית נוף הגליל, ולהקים לעצמם מועצה עצמאית משלהם. היישובים פנו לבג"ץ, וביקשו ממנו שלא להשתתף בבחירות ולהקים מועצה נפרדת. בג"ץ המליץ על הקמת ועדה שתחליט לאן ישתייכו היישובים מבחינה מוניציפלית.

בינואר 2001, אימץ שר הפנים חיים רמון, את המלצת ועדת בן-ארצי לפצל את המועצה, כאשר לבוסתן אל מרג' צורפו הכפרים שהיו בחלק הדרומי של המועצה האזורית נוף הגליל, פרט לאום אל-גנם שצורף למועצה המקומית שבלי.

המועצה נוהלה תחילה בידי מועצה שמינה שר הפנים. ב-2002 נערכו בבוסתאן אל-מרג' הבחירות הראשונות, ולראש המועצה נבחר אחמד זועבי. בשנת 2009 מונתה למועצה ועדה ממונה לאור ליקויים רבים שנמצאו בתפקוד המועצה וגירעון שוטף בגובה של כ-35% מהכנסות המועצה. ב-2013 נכנס לתפקידו יעקב זוהר, הממונה החמישי מטעם משרד הפנים. זועבי נבחר מחדש ב–2014, בהיעדר חוק או נהלים שאוסרים על ראש מועצה מודח להתמודד שוב.

בבחירות 2018 נבחר עבד אלכרים זועבי שניצח בסיבוב שני עם 53.34% מהקולות את אסמאעיל זועבי.

==אוכלוסייה==

==יישובי המועצה==
אוטובוס צהוב של המועצה האזורית
{| class="toccolours sortable" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse"
|- bgcolor=#CCCCFF
!מספר
!צורת היישוב
!יישוב
!שנת הקמה
|-
|align="center" |1
| align="center" |כפר
| align="right" |דחי
| align="right" |המאה ה-18
|-
|align="center" |2
| align="center" |כפר
| align="right" |מצר
| align="right" |המאה ה-18
|-
|align="center" |3
| align="center" |כפר
| align="right" |נין
| align="right" |סוף המאה ה-18
|-
|align="center" |4
| align="center" |כפר
| align="right" |סולם
| align="right" |המאה ה-18
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://bostanalmarj.co.il/ אתר המועצה]
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:משפחת זועבי
מועצה אזורית חוף השרון


 חוֹף הַשָּׁרוֹן היא מועצה אזורית בשרון. שמה של המועצה נובע ממיקומם של חלק נכבד מיישובי המועצה על חופי מישור החוף באזור השרון.

== גאוגרפיה ==
המועצה גובלת בדרום ברעננה, הרצליה וכפר שמריהו, במערב בים התיכון, בצפון בנתניה, אבן יהודה ואילנות ובמזרח במועצה אזורית לב השרון, אבן יהודה, מועצה אזורית דרום השרון וקדימה. כמו כן נכלל במועצה קיבוץ גליל ים, הנמצא בין הרצליה ורמת השרון ולכן אינו נכלל ברצף הטריטוריאלי של המועצה.

משרדי המועצה נמצאים בשטח קיבוץ שפיים. רוב תלמידי המועצה לומדים בבית החינוך המשותף חוף השרון, אשר גם הוא נמצא בקיבוץ שפיים.

==יישובי המועצה==
{| class="wikitable sortable"
|-align="center"
|-
! מספר
! צורת היישוב
! יישוב
! שנת הקמה
! הערות
|-
| 1
| מושב
| אודים
| 1948
| 
|-
| 2
| יישוב
| ארסוף
| 1995
| 
|-
| 3
| מושב
| בית יהושע
| 1938
| 
|-
| 4
| מושב
| בני ציון
| 1947
| 
|-
| 5
| מושב
| בצרה
| 1946
| 
|-
| 6
| קיבוץ
| גליל ים
| 1943
| 
|-
| 7
| קיבוץ
| געש
| 1951
| 
|-
| 8
| יישוב קהילתי
| חרוצים
| 1951
| 
|-
| 9
| קיבוץ
| יקום
| 1947
| 
|-
| 10
| מושב
| כפר נטר
| 1939
| 
|-
| 11
| מושב
| רשפון
| 1936
| 
|-
| 12
| קיבוץ
| שפיים
| 1935
| 
|-
| 13
| קיבוץ
| תל יצחק
| 1938
| 
|}

==ראשי המועצה==
* מאיר בן-שפר מרשפון (1950–1954)
* יצחק גבירץ משפיים (1954–1955)
* דוד אמן משפיים (1955–1980)
* יוסף שגיא משפיים (1980–1998)
* אהרון בז'רנו מכפר נטר (1998–2009)
* אלי ברכה מבית יהושע (2009–הווה)

==ראו גם==
* חוף השרון
* בית החינוך המשותף חוף השרון	
* פנימיית וינגייט

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:השרון: מועצות מקומיות ואזוריות
מועצה אזורית עמק הירדן


מועצה אזורית עמק הירדן היא מועצה אזורית בעמק הירדן. היא הוקמה בשנת 1949, לאחר שגוש היישובים באזור התקיים משנות ה־30, והיוותה דגם למועצות אזוריות שהוקמו לאחריה.

בתחומי המועצה ישנם 22 יישובים, מתוכם 17 קיבוצים, 4 יישובים קהילתיים ומושב אחד. כמו כן נמצאת בתחומה המכללה האקדמית כנרת.

בשנת 2021 פורסם כי המועצה פתחה בתהליך לשינוי שמה למען מיתוג מחודש, בדומה לשכנתה נוף הגליל ולמועצות שדות דן, עמק המעיינות.

==גאוגרפיה==
שטח המועצה סובב את הכנרת.

גבולות המועצה הן:
*צפון – מועצות מבואות החרמון והגליל העליון
*מזרח – מועצה אזורית גולן
*דרום – מועצה אזורית עמק המעיינות
*מערב – יבנאל, מועצה אזורית גליל תחתון ומועצה אזורית עמק יזרעאל

בתוך שטח המועצה נמצאות העיר טבריה והמועצה המקומית מגדל.

==דמוגרפיה==

== יישובי המועצה ==
{| class="wikitable sortable" style="text-align:center;"
|-
! מספר
! צורת היישוב
! יישוב
! שנת הקמה
|-
| 1
| קיבוץ
| אלומות
| 1947
|-
| 2
| מושב
| אלמגור
| 1961
|-
| 3
| קיבוץ
| אפיקים
| 1932
|-
| 4
| קיבוץ
| אשדות יעקב איחוד
| 1933
|-
| 5
| קיבוץ
| אשדות יעקב מאוחד
| 1952
|-
| 6
| קיבוץ
| בית זרע
| 1927
|-
| 7
| קיבוץ
| גינוסר
| 1937
|-
| 8
| קיבוץ
| דגניה א
| 1910
|-
| 9
| קיבוץ
| דגניה ב
| 1920
|-
| 10
| קיבוץ
| האון
| 1949
|-
| 11
| קיבוץ
| חוקוק
| 1945
|-
| 12
| יישוב כפרי
| כנרת
| 1908
|-
| 13
| קיבוץ
| מסדה
| 1937
|-
| 14
| קיבוץ
| מעגן
| 1949
|-
| 15
| קיבוץ
| עין גב
| 1937
|-
| 16
| יישוב קהילתי
| פוריה - כפר עבודה
| 1949
|-
| 17
| יישוב קהילתי
| פוריה - נווה עובד
| 1949
|-
| 18
| יישוב קהילתי
| פוריה עילית
| 1955
|-
| 19
| קיבוץ
| קבוצת כנרת
| 1913
|-
| 20
| קיבוץ
| רביד
| 1981
|-
| 21
| קיבוץ
| שער הגולן
| 1937
|-
| 22
| קיבוץ
| תל קציר
| 1949
|}

==ראשי מועצה==
בדצמבר 2015, הודיע יוסי ורדי ששימש ראש המועצה במשך 13 שנים על התפטרותו מהתפקיד, זאת בהתאם לסיכום עם פרקליטות המדינה בעקבות פרשת תשלומי שכר עודפים למספר עובדי המועצה שהתרחשה בשנת 2007. במקומו מונה באופן זמני עוזי קרן מעין-גב, עד לבחירות שהתקיימו בתחילת פברואר 2016. בסבב הראשון לא התקבל הרוב הנדרש, בסבב השני שהתקיים בסוף פברואר 2016 נבחר עידן גרינבאום.

*אברהם האפט - ממייסדי דגניה ב', ראש ועד מתיישבי הגוש הראשון (1939-1949) וראש המועצה הממונה הראשון (1949) וראש המועצה הנבחר הראשון 1957-1950
*מנחם רולל ממסדה (1976-1957)
*יונה רוזן (רוזנפלד) ממעגן (1984-1976)
*זאב שור מעין גב (2002-1984)
*יוסי ורדי מדגניה א' (2015-2002)
*עוזי קרן מעין גב - ממלא מקום זמני בין התפטרות יוסי ורדי לבחירת עידן גרינבאום
*עידן גרינבאום מאשדות יעקב מאוחד (2016 ואילך)

==ראו גם==
*עמק הירדן

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.j-v.org.il/ אתר המועצה האזורית]
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:מועצות אזוריות במחוז הצפון
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
אסוציאציה

אַסוֹצִיאַצְיָה (בעברית: תַּסְמִיךְ, סִמּוּךְ, לפי מילון אבן שושן: זִכְרָה) היא כל קשר הנלמד בין שני עצמים כלשהם.

האסוציאציה מקשרת בין עצמים שיכולים להיות מסוגים שונים - עובדות, רעיונות, פעולות, דימויים, גירויים ותגובות, זיכרונות וכדומה.
בתאוריות הלמידה אסוציאציה מוגדרת כקשר בין גירויים לתגובות, ולא בהכרח בין שני זיכרונות שניתנים לשליפה לתודעה. רוב תאוריות אלה הושפעו מהאסכולה הביהביוריסטית בפסיכולוגיה, אסכולה אשר עוסקת בחקר ההתנהגות הגלויה של בעלי חיים ובני-אדם.

== אטיולוגיה ==
ישנם הסברים אפשריים רבים לגבי אופן היווצרותו של קשר אסוציאטיבי, כגון היווצרות סינפסות חדשות במוח, דפוסים של פעילות עצבית או רשתות של רעיונות מופשטים הקיימות במוחנו.

זיכרון פעיל יכול להביא לשליפת זיכרונות שיש לו אתם קשר של סמיכות, על ידי הפעלתם באמצעות חיווט סינפטי. החיווט נוצר בתהליך של למידה שמקשרת אותו אל זיכרונות שנשלפו בסמיכות אליו בטווח של עד שעות<ref></ref>. החיווט מתחזק ככל שהתבנית חוזרת על עצמה מכיוון שהדבר עשוי להעיד על קשר אפשרי של סיבה ותולדה או קשר ביוגרפי.

שליפת רצף אסוציאציות של אירוע או תרחיש הכוללים פרטים רבים, מתבצע על ידי חיווט סינפטי טורי הקיים בין זיכרונות שונים שמייצגים את פרטי האירוע ומאפשרים את שליפתם בזה אחר זה ובהתאם לסדר ההתרחשות ואף בסדר ההפוך<ref></ref>. השליפה הטורית משמשת גם להתמצאות במרחב החיוני לצורך ניווט, כאשר זיכרון אחד שמייצג קטע דרך נשלף ושולף את הזיכרון הבא שמנבא את קטע הדרך הבא על ידי רצף טורי של נוירוני מיקום.

אסוציאציה של דמיון מופיעה כאשר שני תאי עצב ויותר חולקים ביניהם את אותם חיבורים סינפטיים, כך שעירור באחד מהם עשוי לעורר את השני ולהציג את תוכנו לצד התוכן של קודמו. החיבורים הסינפטיים הם אבני הבניין של התוכן המאוחסן בתאי עצב, כך שחיבורים המשותפים לשני תאים מייצג את המשותף להם, לצד חיבורים שייחודיים להם שמייצג את השוני ביניהם.

== פסיכותרפיה ולמידה ==
הפסיכואנליזה וגישות טיפוליות אחרות מתמקדות בחוויה הפסיכולוגית המתעוררת באמצעות גירוי או אירוע, כך שאסוציאציות הופכות לכלי בעל חשיבות רבה במהלך הטיפול. לדוגמה המילה "זבוב" עשויה להעלות אצל המטופל באסוציאציה את המילה "כנפיים", מילה זו עשויה להעלות באסוציאציה את המילה "מטוס" וכן הלאה.
שרשרת אסוציאציות זו יכולה לשמש בידי המטפל כדי לאבחן ולאתר קונפליקטים והגנות פסיכולוגיות אצל המטופל.

טכניקה זו משמשת גם במחקרי למידה מילוליים ובמחקרים פסיכובלשניים הבודקים כיצד נוצרת משמעות למילה כלשהי. כאן קיימת הבחנה בין אסוציאציות סינטגמטיות (מילה עוקבת מבחינה תחבירית, כגון כיסא-גדול) לאסוציאציות פרדיגמטיות, (מילה קשורה מבחינת המשמעות, כגון כיסא-שולחן). ילדים נוטים להעלות אסוציאציות סינטגמטיות, ומבוגרים נוטים להעלות אסוציאציות פרדיגמטיות. על פי ההנחה יש במוח "אזורי אסוציאציה", כגון האונה המצחית והקודקודית, שבהם מתרכזת הפעילות השכלית של למידה, חשיבה והסקה.

משום שהמידע בזיכרון לטווח ארוך מקודד על בסיס משמעות תוך קישוריות לידע קודם, האסוציאציה היא אחת הדרכים לשפר את יכולת השליפה מהזיכרון.
שימוש באסוציאציות נעשה גם בחיבור הגדרות לתשבצים ובמיוחד לתשבצי היגיון.

==ראו גם==
* למידה
* התניה קלאסית
* התניה אופרנטית
* פסיכואנליזה
* אסוציאציות חופשיות
* קונוטציה

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ביהביוריזם
קטגוריה:פסיכואנליזה
קטגוריה:זיכרון
הפרש הכחול

שער [[אלמנך הפרש הכחול, וסילי קנדינסקי, 1912]]
קבוצת "הפרש הכחול" (בגרמנית: Der Blaue Reiter) היא קבוצה של ציירים אקספרסיוניסטים אשר נוסדה ב-1911 וירשה את מקומה של קבוצת "הגשר" שהתפרקה בשנת 1913. קבוצה זו כללה את פרנץ מארק (1880–1916), וסילי קנדינסקי (1866–1944) אוגוסט מאקה (1887–1914), גבריאלה מינטר (1877–1962), אלכסיי פון יבלנסקי (1864–1941), אלפרד קובין (1879–1940) ואחרים. אמן נוסף המזוהה עם הקבוצה הוא פאול קלה (1879–1940).

הקבוצה החלה את פעילותה ב-1912 בעיר מינכן, ולאחר מכן עקרה והחלה לפעול בכפר הציורי בהרי האלפים שבדרום בוואריה.

הקבוצה קיבלה את שמה מתוך יצירת ילדים שנקראה "הפרש הכחול", אגדה על אביר היוצא לתקן את עוולות העולם. כמוהו הרגישו חברי הקבוצה שעליהם ליצור זרם חדש ולתקן את העולם מכבלי האמנות המסורתית.

הקבוצה היללה את אומנות הילדים ואת האמנות הפרימיטיבית, אבל לא היו לה יעדים אמנותיים ברורים. מבין השלושה קנדינסקי הוא המפורסם ביותר, ואף נודע כאחד מאבות הציור המופשט, אולם לא כל ציירי הקבוצה היו שותפים להתלהבותו מן הציור המופשט.

הקבוצה הוציאה את "אלמנך הפרש הכחול" ובו הציגה יצירות פרימיטיביות, צילומים של אמנות עממית וציורי ילדים (בהשפעתו של פאול קלה). בתערוכות שארגנה הקבוצה הוצגו, לצד עבודותיהם, גם ציירים מודרניסטים אחרים כגון פבלו פיקאסו, ז'ורז' בראק ורובר דלונה.

תפיסת עולמה של התנועה היא כי "הרוח היצירתית חבויה בתוך החומר" (קנדינסקי) והצורות והצבעים הם הביטוי החיצוני של אותה רוח.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Düchting, Hajo, Der Blaue Reiter, Taschen Deutschland GmbH+, 2017. 
* Price, Dorothy, German Expressionism: Der Blaue Reiter and its legacies, Manchester University Press, 2020. 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אקספרסיוניזם
קטגוריה:קבוצות אמנים
קטגוריה:ציור
מגן (הרלדיקה)

בהרלדיקה, המגן הוא ההתקן העיקרי של השלט ההרלדי.
דמויות ושבלונות מיוצגות על פני המגן במגוון רחב של סידורים.

מגיניהם של גברים נושאי שלט אצולה עוצבו לרוב בצורת טיפוסית למגינים אשר שימשו את האבירים בימי הביניים לקרב. מאחר שצורה זו נתפסה כצורה "לוחמנית" המתאימה לגברים בלבד, הנשים השתמשו במגינים בצורת מעוין ואנשי הכמורה נשאו מגינים סגלגלים.

==נקודות על המגן==
הנקודות הבאות הן הנקודות אשר על פי הבלאזון יש לצייר מטענים.
{|
|- width="550px" border="none"
| width="150px" |
*A - צ'יף
*B - דקסטר
*C - סיניסטר
*D - בסיס
*E - צ'יף דקסטר
*F - צ'יף אמצעי
*G - צ'יף סיניסטר
| width="200px" | שמאל
| width="200px" |
*H - נקודת כבוד
*I - נקודת פאס
*J - Nombril Point
*K - בסיס דקסטר
*L - בסיס סיניסטר
*M - בסיס אמצעי (בשימוש לעיתים רחוקות)
|}
מגוון צורות מגנים: {{ש}} 
1.צרפת המלוכנית 2.צרפת המודרנית 3. אובלי 4. מעוין 5. מרובע 6.איטליה 7.שווייץ 8.אנגליה 9.גרמניה 10.פולין 11.ספרד

== קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:התקנים הרלדיים
סיכה (הרלדיקה)

"[[נוצות נסיך ויילס" – סיכת הנסיך מוויילס]]
סיכה הרלדית (או תג הרלדי) הייתה נפוצה בימי הביניים בעיקר באנגליה. סיכות אלו היו עשויות בדרך כלל ממתכת פשוטה.
הסיכות שימשו להפגנת נאמנות לאדון מסוים ובדרך כלל שולב בהן יסוד כלשהו מהשלט ההרלדי של האדון. הן נענדו על בגדי החסידים ביציאה לקרב או לכל אירוע בו נדרשו להפגין את נאמנותם.

אחרי ימי הביניים צומצם עד מאוד השימוש בסיכות עד אשר הוחזר על ידי המכללה לשלטים הרלדיים בלונדון בשנת 1906. מאז ניתנות סיכות בטקסי הענקה רבים כתוספת לשלט ההרלדי (האציל המקבל בוחר אם ברצונו בסיכה, וגם משלם עבורה בהתאם). במעמד ההענקה, באופן טיפוסי, מתנוססת הסיכה המאוירת על דגל ונזכרת גם ב"הכרזת המענק" (מכתב רשמי הניתן כאסמכתא) בנוסף לשלט ההרלדי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הרלדיקה
שדה (הרלדיקה)

המונח שדה בהרלדיקה מתייחס לרקעו של המגן. השדה מורכב לרוב מטינקטורה (צבע או מתכת) או פרווה.

==תיאורי נוף==
במקרים נדירים ביותר מתואר בשדה נוף כלשהו, על פי סופר ההרלדיקה ארתור צ'ארלס פוקס-דויס בספרו "אומנות ההרלדיקה", מציין כי על אף העובדה כי קיימים שלטים הרלדיים בריטיים רבים אשר רקעם מתאר נוף, ישנו שלט אחד, סמלה של לופז (Lopes) אשר השדה עצמו מתואר כ"בשדה נוף, מעיין, ממנו המניב עץ דקל, כולם הולמים". ישנם מספר דוגמאות לשימוש בתיאור נוף בשדה כגון שלטי האצולה של רוברט דינווידי מסקוטלנד ובית הספר הדרום אפריקאי "הורסקול בראנווג". תיאור נוף נחשב בידי כרוזים רבים כ"לא הרלדי" כיוון שאינו ניתן לשחזור אחיד.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:וקסילולוגיה
קטגוריה:התקנים הרלדיים
בלאזון

בלאזון (בלועזית: Blason או Blazon) הוא תיאור רשמי ומפורט אשר נועד לאפשר שחזור מדויק, לרוב של שלט הרלדי או דגל. מכאן שסמלים אלו אינם נקבעים לפי תמונתם, אלא לפי נוסח הבלאזון. בלאזון עשוי לשמש גם לתיאור רשמי של סיכה, כרזה או חותם.

==חוקי הדקדוק==
כדי להבטיח דיוק יחסי ומראה זהה של התמונות שיצוירו, נקבעו מספר חוקים לבלאזון:
* בתחילתו, מתאר הבלאזון את ה"טינקטורה" (הצבע) של ה"שדה" (הרקע). במקרים נדירים של "הרלדיקת נופים", בחלקו של השדה, או בכולו, מצויר תיאור נוף. במקרה אחד לפחות קיים ייצוג של ים בשדה.
* בהמשך מתאר הבלאזון את המיקום והטינקטורות של המטענים (פריטים) על המגן. מיקום המטענים על המגן מפורט מלמעלה למטה ומימין לשמאל מנקודת מבטו של הנושא את המגן (מנקודת מבטו של המתבונן – משמאל לימין, ראו גם ימין ושמאל בהרלדיקה).
* החוקים מאפשרים ציור שלט הרלדי יחיד בדרכים שונות אשר כולן נחשבות לשקולות (ניתן לדמות זאת לאות מסוימת בגופן או בפונט שונה).

==דוגמאות==

אורכו ומורכבותו של הבלאזון משתנים ממגן למגן.
* "ארמין" - סמלה של ברטאן.
* "כחול, קשר זהב" - מתאר שדה כחול עם מטען הנקרא "קשר" (ומתאר פס-חוצה אלכסוני בעובי מסוים) בצבע זהב.
* "צובל, שתי חרבות מוצלבות במאונך כסף, בין ארבע שושני זהב, הכול תחום בסגול".
* קיימות דוגמאות ארוכות ביותר הנמשכות על פני שורות אחדות ומתארות סמלים רבים - חיות, צורות וצבעים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הרלדיקה
פיליפס רקורדס

פיליפס רקורדס (Philips Records) הוא מותג הקלטות השייך לענק האלקטרוניקה ההולנדי פיליפס. החברה החלה את דרכה בתור Philips Phonografische Industries או PPI בשנת 1950, והפיצה במהלך שנות ה-50 בבריטניה הקלטות תחת המותג Columbia Records. ב-1962, שיתוף בין פיליפס לדויטשה גרמופון יצר את קבוצת DGG/PPI.

המותג Philips Classics Records (פיליפס קלאסיק רקורדס) החל לשמש את חברת פיליפס בשנות השמונים להפצת הקלטות של מוזיקה קלאסית. 

כיום פיליפס רקורדס היא חלק מקבוצת יוניברסל מיוזיק גרופ.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חברות תקליטים