OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Headlong

Headlong הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין. הוא יצא כסינגל השלישי מתוך אלבומה של קווין מ-1991, Innuendo.

השיר נכתב על ידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי, שרצה לכלול אותו באלבום הסולו שלו, Back To The Light, אך לאחר ששמע את מרקורי שר את השיר, הסכים בסוף לכלול אותו באלבום הלהקה. השיר היה הסינגל השלישי באלבום. השיר זכה להצלחה רבה, ונוסף לאלבומי הלהיטים של הלהקה Classic Queen ו-Queen Rocks. עטיפת הסינגל נראית כחלק מקליפ השיר המראה את חברי הלהקה יושבים, אולם בארצות הברית בעטיפת הסינגל מופיע הליצן מעטיפת האלבום Innuendo שאויר על ידי ז'אן גרנדוויל בן המאה ה-19. הסינגל יצא ב-14 בינואר 1991, והוא הראשון שיצא בארצות הברית במסגרת חוזה הלהקה עם הוליווד רקורדס.

==הקליפ==
הקליפ של "Headlong" היה אחד הקליפים האחרונים של קווין שבו צולם הסולן פרדי מרקיורי, כשנה לפני מותו מהאיידס. הקליפ מציג את הלהקה באולפן מבצעת את השיר.

צילומי הקליפ, בהם מרקורי לובש סוודר צהוב, צולמו בדצמבר 1990, והצילומים בהם מרקורי לובש שתי חולצות כחולות שונות צולמו בנובמבר 1990. זה גם הקליפ
האחרון בצבע שבו הופיע פרדי מרקיורי, שמצבו הבריאותי התדרדר בגלל מחלת האיידס. הקליפים של השירים "I'm Going Slightly Mad" ו-"These Are the Days of Our Lives" הוקלטו במהלך פברואר ומאי 1991 בהתאמה, ושניהם צולמו בשחור-לבן.

כמו כל הקליפים האחרים באלבום Innuendo, את הקליפ של "Headlong" ביים צוות הבמאים האוסטרי DoRo, שכלל את רודי דולזאל והאנס רוסאכר.

==מיקומי שיא==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי קווין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי הארד רוק
קטגוריה:שירי מטאל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הוליווד רקורדס
בניין גוסטרוי

בניין גוסטרוי הוא בניין במוסקבה, בתוך טבעות הגנים והשדרות, ברחוב דמיטרובקה הגדולה 24, שנבנה בשנת 1885 ומשמש כחלק מקומפלקס המבנים של מועצת הפדרציה של רוסיה, הבית העליון בפרלמנט הרוסי.

== היסטוריה ==
הבניין מהווה חלק ממתחם הבניינים של מועצת הפדרציה - הבית העליון של האספה הפדרלית (הכולל מבנים ברחוב דמיטרובקה הגדולה 24/1, 24/1 א, 24, 26).

מתחם הבניינים הוקם בשנת 1983 על פי פרויקט של האדריכלים איגור פוקרובסקי ויורי סברדלובסקי. הבניין השמאלי, המשתרע לאורך הרחוב, נבנה מחדש; הימני שופץ מבניין קיים (במקור - אחוזת לבה, שנבנתה על פי פרויקט של פאבל זיקוב בשנים 1884–1885, היא נבנתה מחדש ועוצבה מחדש ברוח הקונסטרוקטיביזם בשנים 1933–1937). בבניין השמאלי שכנה ועדת הבינוי הממלכתית של ברית המועצות; מימין — הוועדה הממלכתית לאדריכלות. בבית מספר 24 ברחוב שוכנת מערכת מגזין אקדמיה. אדריכלות ובנייה. בשנים 1924–1931 שכן בו מוזיאון לנין.

בשנת 2019, עברה למבנה האקדמיה הרוסית למדעי אדריכלות ובנייה.

== לקריאה נוספת ==
* Бусева-Давыдова И. Л., Нащокина М. В., Астафьева-Длугач М. И. Москва: Архитектурный путеводитель. — М.: Стройиздат, 1997. — 512 с. — .

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.apartment.ru/Article/48711811.html בתים היסטוריים // בניין גוססטרוי]
* [https://synthart.livejournal.com/214865.html הבניינים לשעבר של גוססטרוי]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוסקבה: מבנים
קטגוריה:בנייני פרלמנטים
קטגוריה:מועצת הפדרציה של רוסיה
המערכת האוטומטית להבטחת פעילות חקיקה (רוסיה)

המערכת האוטומטית להבטחת פעילות חקיקה (ברוסית: Автоматизированная система обеспечения законодательной деятельности, בראשי תיבות: АСОЗД) היא מערכת מידע ממשלתית פדרלית, שמטרתה לספק תמיכה במידע לפעילותם של צירי הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית וסנאטורים במועצת הפדרציה, הבית העליון של האספה הפדרלית של רוסיה.

== תיאור ==
המערכת מספקת למשתמשיה הזדמנות לקבל מידע על הליך חקיקה ומכילה טקסטים של הצעות חוק, חוקים ומסמכים קשורים אחרים.

=== שלב ראשון ===
השלב הראשון במערכת, שפעל מאז מרץ 1997 במצב ניסיוני וביוני 2001 עברה למצב הפעלה קבוע, דרש התקנה של תוכנת Lotus Notes על מחשבי הפרלמנט<ref name="second"></ref>. מאז הזמנת השלב השני בה כבר לא משתמשים בה.

=== שלב שני ===
השלב השני נמצא בשימוש שני בתי הפרלמנט ברוסיה מאז יולי 2006. בשלב השני היא פועלת על אותה תוכנת Lotus Notes, אך מאפשרת לעבוד דרך דפדפן אינטרנט, מה שמונע את הצורך בהתקנת תוכנה מיוחדת במחשב לצורך הפעלת המערכת.

על בסיס השלב השני, נוצר פורטל "פעילות חקיקה", באינטראנט של הדומה הממלכתית.

הגישה לכל המידע במערכת היא בחינם, היכולת לערוך מידע במערכת נפתחת לאחר קבלת הרשאה.<ref></ref>

== היסטוריה ==
בשנת 1994 הוכן מסמך שכותרתו "תיאור נוהל החקיקה" שהפך למעשה לתנאי ההתייחסות לפיתוח המערכת<ref name="cnews"></ref>.

ב-5 במרץ 1997 הוצא צו מטעם ראש מנגנון הדומה הממלכתית, אשר אישר נוהל להפעלת המערכת בשלב הראשון.<ref></ref>

ב-29 ביוני 2001 הוצא צו מטעם מנכ"ל הדומה לפיו המערכת הוכנסה לשימוש קבוע.<ref></ref>

ב-26 ביולי 2006 הוזמן השלב השני במערכת.

ב-21 ביולי 2017, הוחלט על הכנסת עדכון נוסף של המערכת.

== טכנולוגיות בשימוש ==
MS Windows 2003 Server Enterprise Edition R2 משמש כמערכת הפעלה של שרתים המשתמשים ב-IBM Lotus Notes / Domino.<ref></ref>

== עובדות מעניינות ==
* ב-9 באוקטובר 2007, בשל טעות טכנית במערכת, חבר הדומה ולדימיר ז'ירינובסקי הוצג כחבר במפלגת רוסיה הוגנת אף שהיה יושב ראש המפלגה הליברל-דמוקרטית. השגיאה תוקנה תוך מספר דקות.<ref></ref>
* בחודש יולי 2010, באתר המערכת עלה מסמך של מיקרוסופט וורד שהיה נגוע בווירוס, מה שגרם לסמן האתר להופיע כאתר זדוני על ידי מנוע החיפוש יאנדקס. המסמך הנגוע הוסר מיד מהאתר ויאנדקס הסירה את האתר מרשימת המסמכים הזדוניים.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי אינטרנט רוסיים
קטגוריה:מועצת הפדרציה של רוסיה
קטגוריה:הדומה הממלכתית של רוסיה
קטגוריה:אתרי אינטרנט ברוסית
קטגוריה:אתרי אינטרנט משפטיים
בניין מועצת העבודה וההגנה

חזית המבנה
בניין מועצת העבודה וההגנה (או בניין הוועדה לתכנון המדינה, בניין הדומה) הוא בניין במוסקבה ברחוב אוחוטני ריאד 1, המאכלס את הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית, הבית התחתון ב.

== היסטוריה ==
הרעיון להקים בניין גדול וייצוגי באתר של מבנים היסטוריים בקנה מידה קטן לאורך הקו האדום של בית האיגודים במוסקבה עלה באמצע שנות העשרים. בשנת 1926 נערך מכרז לתכנון בניין הבנק הממלכתי של ברית המועצות, אולם הבנייה באתר זה ננטשה ועל פי הפרויקט של א. ז'ולטובסקי, שהשתתף במכרז, שופץ בניין הבנק ברחוב נגלינאיה. בתחילת שנות השלושים, במקביל למכרז על מלון מוסובייט, הוכרז על מכרז לפרויקט של מלון אינטוריסט שממול, אך עד מהרה הרעיון נזנח והוחלט להקים במקום את בניין מועצת העבודה וההגנה.

כדי לפנות מקום בבניין, למרות התנגדויות של מבקרי אמנות, נהרסה כנסייה מהמאה ה-17. מבלי להודיע על מכרז, תכנון הבניין הופקד בידי האדריכל ארקדי יאקובלביץ' לנגמן, שהשלים אותו בהשתתפות האדריכלים ס. סרגייבסקי ונ. מאזייר. באותה תקופה כבר היה לנגמן בעל ניסיון בבניית מבנים גדולים במוסקבה כמו אצטדיון דינמו (יחד עם לעזר צ'ריקובר) ובית אגודת דינמו (יחד עם איוואן פומין).

במקור תוכנן להיות בניין גרנדיוזי שיוביל לארמון הסובייטים. ברם, במתכונתו הנוכחית, הבניין נבנה בשנים 1932–1935, כאשר תוכניתו של לנגמן לא יושמה במלואה. על פי הפרויקט הראשוני, הבניינים היו אמורים לעמוד בכיכר סגורה עד לסמטת גאורגייבסקי ולכלול את בית האיגודים. ביקורת מצד האדריכל הראשי של מוסקבה סרגיי צ'רנישייב, שהאמין שפתרון כזה ייצור אפקט של נקיק צר, אילצה לנטוש את הפרויקט במלואו. שנתיים לאחר השלמת הבניין, מועצת העבודה וההגנה פורקה. במדריך הטיולים השנתי של מוסקבה הופיע הבניין כבית מועצת הקומיסרים העממיים של ברית המועצות. מאוחר יותר, הבניין הועבר לידי מועצת השרים של ברית המועצות ואז לידיועדת התכנון הממלכתית של ברית המועצות (גוספלאן).

משנת 1994 שוכנת כאן הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית, הבית התחתון בפרלמנט הרוסי. תוכנן כי לאחר הקמת מרכז פרלמנטרי חדש במרכז מוסקבה, ייהרס הבניין על מנת לבנות במקומו בית מלון או מרכז קניות. תוכניות כאלה הוכרזו על ידי איש העסקים מיכאיל גוצרייב, שהיה אמור לקבל לידיו את הבעלות על הנכס<ref>[http://top.rbc.ru/society/11/03/2015/550055719a7947e7b778ebcb «Архнадзор» выступал против сноса здания Госдумы после передачи Гуцериеву]</ref>. ברם התוכניות לא הבשילו לכדי מימוש.

== אדריכלות ==
תוכנית הבנייה היא סימטרית. חזיתות הצד הראשיות צרות וארוכים מעוטרות גבוה, מהמרתף לעליית הגג, עם חירוץ אומנותי לאורך הקצוות. החזית הראשית מחולקת לשתי חזיתות צדדיות ומרכזיות. באזור המרכזי ישנה אכסדרת כניסה שטוחה, שקרובה יחסית לאכסדרת העמודים של בית האיגודים הניצב בסמוך. בראש הבניין חרוט סמל ברית המועצות, ועל החלק הקדמי יש מוט וממנו מתנופף דגל רוסיה. מבחינה סגנונית, עיצוב הבניין משלב גם אלמנטים של קונסטרוקטיביזם (עקביות ועיצוב שנחשפו בחזיתות), מונומנטליות וייצוגיות - מאפיינים האופייניים לאדריכלות הסובייטית.

== לקריאה נוספת ==
* Архитектура Москвы 1933—1941 гг. / Автор-сост. Н. Н. Броновицкая. — М.: Искусство—XXI век, 2015. — 320 с. — (Памятники архитектуры Москвы). — 2500 экз. — .

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בנייני פרלמנטים
קטגוריה:הדומה הממלכתית של רוסיה
קטגוריה:מוסקבה: מבנים
מחסה סן ניקולאס

מחסה סן ניקולאס או מחסה סאן ניקולאס (באנגלית: San Nicolás Refuge; בספרדית: El Refugio San Nicolás) הוא מחסה הממוקם בחוף הצפוני של פתחה של תעלת הנסיך גוסטב, בחצי האי טריניטי, בקצה הצפוני של חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.

המחסה הוא אחד מ-18 המחסות המשמשים את בסיס המחקר אספרנסה, המופעל על ידי צבא ארגנטינה, שאחראי על התחזוקה והתפעול של המחסות.

== היסטוריה ==

המחסה הוקם ב-12 בספטמבר 1963.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20130517141559/http://www.dna.gov.ar/INTINFO/ARGPERES.HTM בסיסי ארגנטינה באנטארקטיקה] באתר המכון האנטארקטי הלאומי הארגנטינאי

== הערות שוליים ==

סן ניקולאס
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1963
יוסף בלוך

רבי יוסף בלוך (ה'תפ"ג – כ"ב באדר ה'תקמ"ט) היה מתלמידי המגיד ממזריטש, מגיד בעיירה סטאנוב ומחבר הספר גנזי יוסף.

==ביוגרפיה==
נולד בשנת תפ"ג לרבי אברהם בלוך, נשא לאשה את בת רבי יהודה אריה לייב ראב"ד סלוצק, לאחר נישואיו עבר מליטא לגליציה, שם למד אצל רבי דוב בער ממעזריטש ורבי יחיאל מיכל מזלאטשוב, כמו כן עמד בקשרים גם עם רבי חיים טירר מחבר הספר באר מים חיים.
כיהן כאב"ד בעיר האלשיץ ולאחר מכן כראב"ד העיר אלעסק, בשנת תקמ"ו נתקבל לרב ומגיד מישרים בקהילת סטאנוב, נפטר ונקבר בסטאנוב ביום כ"ב באדר שנת תקמ"ט.

==צאצאיו==
* בנו רבי חיים גבריאל, מחבר הספרים יפה נוף על הגדה של פסח ואמירה נעימה על המדרשים, נולד בשנת תקי"ד, נפטר בשנת תקפ"ד.
* בנו רבי צבי, מגיד בקהילת סאלקא, חתן גיסו רבי יצחק, נולד בשנת תק"כ ונפטר בשנת תק"ס.
* חתנו רבי יצחק בן רבי זאב וולף מאניפולי.

==ספריו==
ספרו גנזי יוסף הנחשב לאחד מספרי היסוד בחסידות נדפס לראשונה בשנת תקנ"ב ומאז נדפס עוד פעמים רבות, כתב גם חידושים על הש"ס שלא נדפסו ברובם.

==לקריאה נוספת==
* גנזי יוסף - תולדות המחבר נדפס בסוף הספר גנזי יוסף מהדורת אלול תש"פ.

==קישורים חיצוניים==
* [https://forum.otzar.org/viewtopic.php?f=19&t=10748&hilit אשכול אודותיו] בפורום אוצר החכמה

==הערות שוליים==

קטגוריה:צדיקי החסידות
קטגוריה:תלמידי המגיד ממזריטש
קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:מחברי ספרי חסידות
קטגוריה:אבות בתי דין
תחנת הקוממיות

תחנת הקוממיות מלמעלה
תחנת הקוממיות היא אחת מהתחנות ונקודת היציאה הדרומית של הקו האדום בדנקל. מיקומה ברחוב הרב יצחק ניסנבוים ורחוב הקוממיות בבת ים, צפונית לאצטדיון העירוני בת ים ובית העלמין חולון.

==מיקום==
תחנת הקוממיות שוכנת בדרום העיר בת ים וצפונית-מזרחית לשכונת נווה חוף בראשון לציון.

==ראו גם==
* תחבורה בבת ים

==קישורים חיצוניים==

הקוממיות
קטגוריה:בת ים: תחבורה
קטגוריה:2021 בישראל: תחבורה
רמיש (קנטון)

רמיש הוא קנטון במזרח לוקסמבורג. בירת הקנטון היא רמיך.

== יחידות מנהליות ==
קנטון רמיש מורכב משמונה קומונות:
* בוס
* דלהיים
* לנינגן
* מונדורף-לה-ביין
* רמיך
* שנגן
* סטאדטברדימוס
* וולדברדימוס

== מיזוגים ==
* ב-1 בינואר 2012 נספגו הקומונות בורמרנז' וולנשטיין (שתיהן מקנטון רמיש) לשנגן. החוק להרחבת שנגן התקבל ב-30 במאי 2011.<ref></ref><ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לוקסמבורג: חלוקה מנהלית
קארל וינטרסברגר

קארל וינטרסברגר (בגרמנית: Karl Wintersberger; 27 באוקטובר 1880, אגנפלדן – 28 באפריל 1970, במברג) היה עורך דין ותובע כללי גרמני. יחד עם יוזף הרטינגר, הוא חקר רציחות שהתרחשו במחנה הריכוז דכאו בשנים 1933–1934 נגד מפקד מחנה הריכוז הילמר ווקרל ואחרים בגין רצח.<ref>[http://www.hdbg.de/dachau/pdfs/03/03_04/03_04_01.pdf Staatsanwalt Karl Wintersberger – pdf]</ref> וינטרסברגר היה חבר במפלגת העם הלאומית לפני 1933 והצטרף למפלגה הנאצית בשנת 1937. שימש כשופט בית המשפט בבמברג ופרש לאחר מלחמת העולם השנייה.

== השכלה ==
קרל וינטרסברגר למד בווילהלמסגימנסיה במינכן עד שסיים את בית הספר התיכון בשנת 1900.<ref>Jahresbericht über das K. Wilhelms-Gymnasium zu München 1899/1900.</ref> לאחר מכן קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת מינכן עד 1904.

== החקירות במחנה הריכוז דכאו ==
התובע הציבורי הראשון בבית הדין האזורי במינכן, יוזף הרטינגר, החל לחקור את רציחתם של כמה אסירים במחנה הריכוז, כולל רודולף בנאריו, בתחילת 1933. באפריל הוא סגר את החקירה מכיוון שלא הצליח להוכיח שבוצע פשע ולא הרגיש שהוא נתמך במידה מספקת על ידי הממונים עליו.<ref name="döring96">Jörg Döring, Markus Joch (Hrsg.): Alfred Andersch 'revisited, S. 96.</ref> לאחר סדרת מעשי רצח אחרים במחנה הריכוז דכאו, חידש וינטרסברגר, התובע הציבורי הבכיר והממונה על הרטינגר, את החקירה. אלא שחקירותיו הופסקו גם על ידי צוות האס אס במחנה הריכוז, אף שהצליח להוכיח את מעשי הרצח של סבסטיאן נפצגר ואלפרד שטראוס וב-1 ביוני 1922 הגש כתב אישום לבית המשפט המחוזי במינכן. במקביל הוא הגיש בקשה לצווי מעצר בגלל הסיכון לטשטוש ראיות. תיקי החקירה הגיעו לידי שר הפנים אדולף וגנר, שרשמית היה ממונה על היינריך הימלר, באמצעות שר המשפטים הנס פרנק. וגנר החזיק את התיקים תחת מנעול ומפתח, ההליכים לא נמשכו יותר. ווינטרסברגר הועבר לבמברג במרץ 1934.<ref name="döring97">Jörg Döring, Markus Joch (Hrsg.): Alfred Andersch 'revisited, S. 97.</ref>

==לאחר מכן==
בתקופת השלטון הנאצי עשה קריירה כעורך דין מינהלי והיה לנשיא הסנאט בבית הדין האזורי הגבוה של באמברג. הוא פרש לאחר תום מלחמת העולם השנייה. הוא מת בבמברג בשנת 1970.

== לקריאה נוספת ==
* 
* Anzeige des Oberstaatsanwalts der Ermordung des RA. Strauß (München), abgedruckt bei: Hans Lamm (Hrsg.): Von Juden in München : ein Gedenkbuch. München : Ner-Tamid-Verl. 1958 S. 339, siehe Alfred Strauß

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:משפטנים גרמנים
קטגוריה:עורכי דין גרמנים
קטגוריה:שופטים נאצים
קטגוריה:שופטים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1880
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1970
Pardonne-moi ce caprice d'enfant

Pardonne-moi ce caprice d'enfant (בעברית: סלח לי על הגחמה הילדותית הזאת) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הצרפתייה מיריי מאתיה. השיר היה להיט קיץ בשנת 1970.

מכירותיו בצרפת נאמדו בין 200,000 ל-400,000 עותקים בשנת יציאתו.<ref></ref> בשנת 2009 הוקלטה לשיר גרסה ברוסית על ידי הזמרת ולריה.

== רשימת רצועות ==
מיני-אלבום – ברקלי 71447 (צרפת) "Pardonne-moi ce caprice d'enfant"סינגל – (גרמניה) "Pardonne-moi ce caprice d'enfant / Pourquoi le monde est sans amour"

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סינגלים מ-1970
קטגוריה:שירי 1970
קטגוריה:שירים בצרפתית
הילמר וקרלה

הילמר וקרלה (בגרמנית: Hilmar Wäckerle; 24 בנובמבר 1899 – 2 ביולי 1941) היה מפקד בוואפן-אס-אס בגרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. שימש בתור המפקד הראשון של מחנה הריכוז דכאו והודח לאחר חקירה שניהלו קארל וינטרסברגר ויוזף הרטינגר.

== ביוגרפיה ==

=== שירות במלחמה ===
הוא היה בנו של נוטריונים ממינכן, וקרלה נשלח לבית הספר לקצינים של צבא בוואריה בגיל 14 על מנת להמשיך בקריירה הצבאית שלו.<ref>Tom Segev, Soldiers of Evil, Berkley Books, 1991, p. 64</ref> לאחר שסיים את שלוש שנות הכשרתו כצוער הוצב בגדוד חי"ר בוואריה באוגוסט 1917 ובשנה שלאחר מכן היה סמל בחזית המערבית.<ref name="Segev65">Segev, Soldiers of Evil, p. 65</ref> הוא נפצע קשה בספטמבר 1918 ולא הצליח לחזור לחזית לפני שביתת הנשק וככזה הסיכוי שלו לקידום ולהיות קצין אבד.

=== מעורבות פוליטית ===
משלא הצליח להמשיך בצבא, וקרלה נרשם לאוניברסיטה הטכנית במינכן כדי ללמוד חקלאות. כמו חברו לכיתה היינריך הימלר, הוא הצטרף לפריקורפס אוברלנד האנטי-קומוניסטי והיה חבר מוקדם במפלגה הנאצית.<ref name="Segev66">Segev, Soldiers of Evil, p. 66</ref> הוא נכח במהלך הפוטש במרתף הבירה, כמו גם ניסיון ההתנקשות בינואר 1924 על פרנץ יוזף היינץ, ראש ממשלת הסאר שנוהל על ידי צרפת. לאחר סיום לימודיו, כשהוא בן 25, צמצם וקרלה את מעורבותו הישירה בפוליטיקה הנאצית והפך למנהל חוות בקר.<ref name="Segev67">Segev, Soldiers of Evil, p. 67</ref> הוא הצטרף מחדש למפלגה הנאצית בשנת 1925, אולם בעקבות ארגון מחדש שלה והוא השתתף בקביעות בעצרות מפלגה תוך שהוא מסייע בניסוח המדיניות החקלאית הנאצית. הוא גם נרשם לגדוד המתנדבים של האס אס שבסיסה היה בקמפטן.<ref>Segev, Soldiers of Evil, pp. 67-68</ref>

=== דכאו ===
בשנת 1933 הוא נבחר על ידי בעל בריתו הישן הימלר כמפקד מחנה הריכוז דכאו שאך זה הוקם.<ref name="Segev68">Segev, Soldiers of Evil, p. 68</ref> בהוראת הימלר הוא קבע כללים 'מיוחדים' להתמודדות עם אסירים, כללים שהנהיגו טרור כדרך חיים במחנה.<ref>Harold Marcuse, Legacies of Dachau: The Uses and Abuses of a Concentration Camp, 1933-2001, Cambridge University Press, 2001, p. 22</ref> היוזמות שלו כללו הוצאתם להורג של אסירים בגין 'כפירה אלימה' ו'הסתה לאי ציות'<ref>Charles W. Sydnor, Soldiers of Destruction: The SS Death's Head Division, 1933-1945, Princeton University Press, 1990, p. 9</ref> בגינו הואשם בפשע. הוא עזב את התפקיד כעבור כמה חודשים, כשתאודור אייקה תפס את מקומו.<ref>Segev, Soldiers of Evil, p. 115</ref>

=== וואפן אס אס ===
הוא היה חבר מוקדם ביחידות שהפכו בהמשך ל-ואפן אס אס ולבסוף הגיע להיות קצין בקבוצה זו, ששירת בהולנד. הוא הוביל גדוד האס.אס שלו במהלך פריצת קו גרבה ההולנדי ונפצע תוך כדי. הוא שירת גם בשטחי ברית המועצות. את שירותו העביר עם דיוויזיית הפאנצר אס אס החמישית.<ref>Terry Goldsworthy, Valhalla's Warriors: A History of the Waffen-SS on the Eastern Front 1941-1945, Dog Ear Publishing, 2010, p. 130</ref> הוא הגיע לדרגת שטנדרטנפיהרר עד שנהרג במבצע ליד לבוב בשנת 1941.

לאחר מותו של וקרלה עברה אלמנתו אלפרידה לגבר אחר במקום להתאבל על בעלה המת. בזעם על מעשיה, הימלר שלח את האיש למחנה ריכוז.<ref>Segev, Soldiers of Evil, pp. 80-81</ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סגל מחנה דכאו
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1899
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1941
תחרות היופי האמריקאית הגדולה

תחרות היופי האמריקאית הגדולה (באנגלית: The Great American Beauty Contest) הוא סרט טלוויזיה מ-1973 ששודר ברשת NBC, הסרט מהווה סאטירה קומית במתרחש מאחורי הקלעים של תחרות יופי, בין המשתתפים בסרט נמנים פארה פוסט המגלמת את מיס טקסס ולואי ז'ורדאן המגלם שופט בתחרות.

==עלילה==
בחורה פמיניסטית משתתפת בתחרות יופי וזאת על מנת לזכות בה ולאחר הזכייה לשבור את מסורת התחרות בכך שבמקום שתגיש נאום דברי שמחה על הזכייה כמקובל היא תביא נאום על סקסיזם וביקורת על תחרות יופי, בנוסף אחד השופטים בתחרות מנצל את המתמודדות על מנת לקבל טובות הנאה מיניות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 1973
קטגוריה:סרטי טלוויזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על תחרויות יופי
קטגוריה:פמיניזם בקולנוע
ניסאן דיזל ספייס דרים

ניסאן דיזל ספייס דרים (באנגלית: Nissan Diesel Space Dream) הוא אוטובוס דו-קומתי, המשמש לשירות למרחקים ארוכים ולהסעת תיירים, מתוצרת יצרנית האוטובוסים UD Trucks Corporation (ביפנית: UDトラックス株式会社), קרוי גם: Nissan Diesel) שהייתה בבעלות ניסאן אשר יוצר בין השנים 1983–1988 ובין השנים 1993–2000 ביפן.

==סדרות "ניסאן דיזל ספייס דרים"==
* "Space Dream" - יוצר בין השנים 1983–1988. הוצג לראשונה בתערוכת הרכב בטוקיו בשנת 1983. בשנת 1984 הוצגו שלוש היחידות הראשונות על ידי לשכת התחבורה בעיר יוקוהמה. זהו הרכב בעל שלושה הצירים הראשון ביפן, והמרכב פותח על ידי פוג'י תעשיות כבדות (Fuji Heavy Industries, Ltd, כיום "תאגיד סובארו" ), ובניגוד לדגם האוטובוסים הדו קומתי הקיים, הוא כולל יציאת חירום בצד ימין. המנוע מצויד במנוע מסוג 10 צילינדרים מסוג V10, והסוג הוא P-GA66T. יוצרו 11 יחידות.
* "Jonckheere-bodied double-decker bus" – יוצר בין השנים 1993–2000, בשיתוף יצרנית האוטובוסים הבלגית "Jonckheere" . לדגם נבנתה שלדה חדשה שפותחה על בסיס דגם "Nissan Diesel Space Arrow" . בתחילת ההשקה הותקן מנוע מסוג 10 צילינדרים מסוג RF 10, אך בשנת 1995 הותקן מנוע מסוג 8 צילינדרים מסוג RG550VBN בתגובה ל"תקנות אוויר נקי" (היתרי פליטה), בשנת 1994.

==גלריה==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Nagoya yuran P-GA66T aoi.jpg | "ניסאן דיזל ספייס דרים"
קובץ:Yokohamacitybus 3-4003 ver2002.jpg | "ניסאן דיזל ספייס דרים"
קובץ:Kumamotodentetu P-GA66T ria.jpg | "ניסאן דיזל ספייס דרים"
קובץ:P-GA66T-Yokohama-Blue-Line.jpg | "ניסאן דיזל ספייס דרים"
קובץ:JR-Bus-Kanto-D678-93502-JONCKHEERE.jpg | "ניסאן דיזל ספייס דרים"
קובץ:SEIJI KESSHA SŌSHINJUKU HONBU P-GA66T UD TRUCKS "NISSAN DIESEL SPACE DREAM".JPG | "ניסאן דיזל ספייס דרים"
</gallery>

==ראו גם==
* ניסאן
* ניסאן דיזל RN
* ניסאן דיזל ספייס ראנר RP
* ניסאן דיזל ספייס ראנר JP

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי אוטובוסים
קטגוריה:אוטובוס דו-קומתי
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1983
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1993
דיזל ספייס דרים
קטגוריה:כלי רכב יפניים
קטגוריה:כלי רכב 6 גלגלים ויותר
The Night They Took Miss Beautiful (סרט)

הלילה שהם לקחו את מיס יפה (באנגלית: The Night They Took Miss Beautiful) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי מ-1977.

==עלילה==
במסגרת תחרות יופי בינלאומית הנערכת במיאמי חמש המתמודדות שעלו לשלב חצי הגמר טסות לנסאו, לנסיעה מצטרפים גם מנחה התחרות והאמא של הנציגה האמריקאית בתחרות. בשדה התעופה אף אחד לא מבחין בשני אנשים הלבושים בסרבל של מכונאי העולים לטיסה תוך כדי שהם מסתירים את עצמם, השניים הם חברי קבוצת טרור מהפכנית מסוג הדומה לצבא השחרור הסימביונזי, הם חוטפים את המטוס והורגים את טייס המשנה, הטייס הראשי שנותר בחיים מוריד את המטוס לגובה 200 מטר והם נוחתים על אי לא מיושב שיש בו מבנים ממלחמת העולם השנייה.

המנהיגה של הטרוריסטים דורשת כופר של חמישה מיליון שקל ולא תהרוג את הנמצאים על המטוס. מנהל האבטחה בנמל התעופה מייק אוטול פוגש שני סוכנים ממשלתיים והוא המום לדעת שלממשלה אין כל כוונה לשלם את הכופר, הוא מבין שהתקווה היחידה של השבויים נמצאת בידיו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 1977
קטגוריה:סרטי טלוויזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על תחרויות יופי
דוד קסטלי

דוד קסטלי (באיטלקית: David Castelli; 1836, ליבורנו – 1901, פירנצה, טוסקנה) היה חוקר ומחנך יהודי איטלקי, במדעי היהדות. התחנך במכללה הרבנית בליבורנו, ובשנים 1857–1863 היה מורה לעברית ואיטלקית בבתי הספר היהודיים של אותה עיר. לאחר מכן הפך למזכיר הקהילה היהודית בפיזה, שם שימש במקביל כמורה פרטי. מינואר 1876 ועד מותו הוא שימש כמורה לעברית בבית הספר יהודי בפירנצה.

קסטלי תרגם את ספר איוב, קהלת, ואת שיר השירים מעברית לאיטלקית, ופרסם מחקרים שונים על היסטוריה של עם ישראל, פוליטיקה ומשפט. בין תלמידיו היו המשורר אנגיולו אורבייטו וחוקר המקרא סלבטורה מינוצ'י.

==עבודותיו==
<div class="mw-content-ltr">
* L'Ecclesiaste, Traduzione e Studio Critico, פיזה, 1866
* Leggende Talmudiche, Traduzione con Prefazione Critica, פיזה, 1869
* Il Messia Secondo gli Ebrei Florence, 1874
* Il Diritto di Testare nella Legislazione Ebraica, פירנצה, 1878
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* 
<div class="mw-content-ltr">
* [https://www.virtualjudaica.com/Listing/Details/1153854/Legende-Talmudiche-David-Castelli-Pisa-1869 David Castelli, Pisa 1869, virtualjudaica]
</div>

קטגוריה:אנשי חינוך יהודים
קטגוריה:יהודים איטלקים
קטגוריה:ילידי 1836
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1901
ג'יימס ויליאם אדמונד דויל

ג'יימס ויליאם אדמונד דויל (אנגלית: James William Edmund Doyle; 22 באוקטובר 1822 – 3 בדצמבר 1892) היה היסטוריון, אספן עתיקות ומאייר.<ref>Doyle, James William Edmund (1822–1892), illustrator and antiquary by Rosemary Mitchell, Oxford Dictionary of National Biography</ref>

== ביוגרפיה ==
דויל נולד בלונדון ב־22 באוקטובר 1822, היה בנו הבכור של ג'ון דויל. ריצ'רד דויל והנרי אדוארד דויל היו אחים צעירים יותר. הוא היה דודו של ארתור קונן דויל.<ref></ref>

הוא התחנך כקתולי. הוא ירש חלק מיכולתו האמנותית של אביו, ובתחילת חייו למד רישום וציור. בין שאר העבודות הוא ביצע ציור של ד"ר ג'ונסון שקרא את כתב היד של "הכומר וייקפילד", שנחרט וזכה לפופולריות ניכרת. זכויות היוצרים על התמונה הכניסו לו 100 ליש"ט.

ב־12 בפברואר 1874 התחתן עם ג'יין הנרייטה הוקינס בכנסיית גבירתנו של כנסיית הרוזרי, מרילבון רואד, לונדון. 

אולם בעודו צעיר יחסית, נטש דויל את מקצוע האמן והתמסר למחקרים היסטוריים. לצורך הכתיבה שלו הוא חיבר 'כרוניקה של אנגליה' מ- B.C. 55 עד 1485 לספירה, ואייר את הספר באיורים רבים בצבעים. היצירה זכתה לשבחים רבים מאנשים שונים בין היתר ממשפחת המלוכה, והתקבלה היטב על ידי הציבור כאשר פורסמה בשנת 1864 האיורים של דויל נחקקו והודפסו בצבעים על ידי אדמונד אוונס.<ref></ref>

אולם המשימה הגדולה בחייו של דויל הייתה התיעוד הרשמי של אנגליה, שכלל את כל דרגות אצולה פרט לברונים. הכינוי 'הרשמי' בכותרת פירושו שהוא נתן רשימה ממצה של המכובדים והאצילים. ההרכב תוכנן תחילה כדי לכסות את התקופה שבין הכיבוש הנורמני למהפכה בשנת 1688, אך לאחר מכן הוא הועלה עד 1885. הוא סיפק פרטים מלאים ככל האפשר, על הנכסים, המשרות והסמלים. הוא הנציח את המראה האישי של כל אציל. היצירה פורסמה בשלושה כרכים בשנת 1886, מהדורה בעלת נייר גדול שהוגבלה למאתיים עותקים, שהופיעה מוקדם יותר בשנת 1885.

זו הייתה עבודה מדוקדקת אך לא אחידה. עבור החלק ההסטורי הקדום יותר, במיוחד התקופה הנורמנית דויל הסתמך יותר מדי על מקורות משניים ולא היה מספיק ביקורתי. לאכזבתו, הספר לא זכה להצלחה כלכלית, והסב הפסדים כבדים בהוצאות.

בשנת 1886 כתב את טקסט ההסבר לקריקטורות הצבעוניות של אביו ריצ'רד דויל שכותרתו סצנות מההיסטוריה האנגלית. 

הוא נפטר בלונדון ב -3 בדצמבר 1892 במעונו, ונקבר בבית הקברות של קנסל גרין ב -9 בדצמבר. 

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:A Chronicle of England - Page 022 - Gregory and the English Slaves at Rome.jpg|כרוניקה של אנגליה - עבדים ברומא

File:A Chronicle of England - Page 046 - Edmund, King of East Anglia, Killed by the Danes.jpg|כרוניקה של אנגליה, הריגת מלך מזרח אנגליה

File:A Chronicle of England - Page 242 - Henry III and His Parliament.jpg|כרוניקה של אנגליה, הנרי השלישי והפרלמנט

File:A Chronicle of England - Page 338 - Meeting of Richard and Henry.jpg|כרוניקה של אנגליה, מפגש הנרי וריצ'רד
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:היסטוריונים אנגלים
קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1822
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1892
ג'ונגל היופי

ג'ונגל היופי (באנגלית: The Beauty Jungle) הוא סרט בריטי משנת 1964.

==עלילה==
שירלי היא קלדנית המתגוררת בבריסטול, במהלך חופשה בחג היא נתקלת בדון מקנזי, עיתונאי מקומי המשכנע אותה ללכת ולהשתתף בתחרות יופי, כשהיא זוכה בתחרות היא מחליטה לעזוב את המקצוע שלה ולהתמקד בתחרויות יופי. הוריה לא מרוצים מהחלטתה.

היא מגיעה למקום השני בתחרות "ורד אנגליה", אך חברה שלה מציינת בפני השופטים כי הזוכה לא צייתה לכללי התחרות ולכן התואר נשלל ממנה ושירלי מוכתרת למקום הראשון, כפרס היא זוכה ב-300 לירה שטרלינג ובחופשה למונטה קרלו, היא ודון נהנים בחופשה ביחד אך דון משנה את ההזמנה במלון משני חדרים לחדר זוגי אחד. במונטה קרלו שירלי משתתפת בתחרות יופי נוספת בשם "מיס טרפז", זוהי תחרות פרועה המתקיימת בתוך קרקס, גם בתחרות זו היא זוכה והיא מקבלת פרס כספי ובנוסף מארגני התחרות מזמינים אותה לארוחת ערב.

כשהיא חוזרת לבריטניה היא מצטלמת בעיירה טורקי, היא משתתפת שוב פעם בתחרות "ורד אנגליה" והפעם היא זוכה בתחרות ובפרס של 1000 לירה שטרלינג.

היא מתמודדת בתחרות היופי הבינלאומית "מיס גלובוס" הנערכת בחוף השנהב כנציגת אנגליה, שם דון שוהה בבית מלון נפרד משירלי והשותפה שלה לחדר היא מיס פרו. בתחרות היא מדורגת במקום השישי וזאת לאחר שמתמימותה היא שכבה עם אחד השופטים בתחרות בציפייה שדבר זה יוביל אותה לזכייה. מאוכזבת מתעשיית היופי ומתחום זה היא מפסיקה להשתתף בתחרויות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:סרטים על תחרויות יופי
קטגוריה:סרטי 1964
קטגוריה:סרטים באנגלית
רומנוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית

רומנוס השני (ביוונית ביזנטית: Ρωμανός Β΄; 938 – 15 במרץ 963) היה קיסר האימפריה הביזנטית מהשושלת המקדונית, אשר שלט בין השנים 959–963. רומנוס השני היה בנו של קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס, אביהם של בסיליוס השני בולגרוקטונוס, קיסר האימפריה הביזנטית וקונסטנטינוס השמיני, קיסר האימפריה הביזנטית.

== ביוגרפיה ==
רומנוס השני, יליד 938, היה בנו של קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס, קיסר האימפריה הביזנטית ורעייתו הלנה לקפרנה, שהייתה בתו של רומנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית לשעבר שמשל בשותפות עם קונסטנטינוס השביעי. רומנוס עורב עוד מצעירותו בפוליטיקה והמנהל של האימפריה אך לא היה למדינאי מנוסה ומוצלח. בשנת 945 הוא מונה לקיסר השותף ביחד עם אביו קונסטנטינוס השביעי. בצעירותו חותן רומנוס עם בתו הלא-לגיטימית של הוגו מפרובאנס, מלך איטליה, למען חיזוק קשרים פוליטיים. כלתו של רומנוס נפטרה בגיל צעיר עם זאת, בשנת 949.

לפי הכתוב בכרוניקה הרוסית הראשונה, בשנת 955 הגיעה אולגה, נסיכת קייב, אל קונסטנטינופול, בירת האימפריה הביזנטית, במטרה לקבל עליה את הנצרות. רומנוס רצה להתחתן עם אולגה במטרה לחזק את הקשר בין האימפריה הביזנטית ורוס של קייב. רומנוס השני ניהל את טקס ההטבלה של אולגה לנצרות האורתודוקסית. לאחר הטקס אולגה טענה שמכיוון שרומנוס ניהל את הטקס, הוא האפוטרופוס הרוחני שלה לפי הנצרות האורתודוקסית ועל כן השניים לא יכולים להינשא.

רומנוס הפך לשליט יחיד במות אביו קונסטנטינוס השביעי בשנת 959, אם כי חולשתו השלטונית הביאה אותו להכתיר את בנו בסיליוס השני לקיסר שותף לצידו. רומנוס העביר את רוב סמכויות השלטון לידיהם של סריסים בחצר המלוכה ואת ההנהגה הצבאית הותיר בידייו של הגנרל ניקפורוס פוקאס, שעם הזמן הפך לדמות רבת השפעה בפוליטיקה הפנימית של האימפריה. רומנוס התחתן בשנית עם הקיסרית תאופאנו, שהפכה גם היא לרבת השפעה בחצר המלוכה. בשנת 963 נפטר הקיסר רומנוס במפתיע בעודו בן 24 בלבד, מסיבות לא ידועות.

לאחר מותו היה זה ניקפורוס שירש את הכתר הודות לכוחו הפוליטי הרב והפך לניקפורוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית. ניקפורוס חסר הילדים אימץ את בסיליוס השני וקונסטנטינוס השמיני, בניו של רומנוס השני, ואלו ירשו אותו לאחר מותו בשנת 969, מה שהשיב את שליטתה של השושלת המקדונית על האימפריה הביזנטית. רומנוס השני נקבר בכנסיית השליחים הקדושים, מקום קבורתם של הקיסרים הביזנטים.

== משפחה ==
מנישואיו של רומנוס עם הקיסרית תאופאנו נולדו לו שלושה ילדים, שני בנים ובת אחת:
* בסיליוס השני בולגרוקטונוס, קיסר האימפריה הביזנטית
* קונסטנטינוס השמיני, קיסר האימפריה הביזנטית
* הנסיכה הגדולה אנה פורפירוגנטוס

== ראו גם ==
* קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס
* אולגה, נסיכת קייב
* בסיליוס השני בולגרוקטונוס, קיסר האימפריה הביזנטית

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קיסרי האימפריה הביזנטית
קטגוריה:האימפריה הביזנטית: אישים
קטגוריה:ילידי 938
קטגוריה:נפטרים ב-963
לובאבה בנת אל-חארת'

לובאבה בנת אל-חארת (בערבית: لبابة بنت الحارث, 593–655), הידוע גם בכנויה "אום פָדְל", הייתה אחת מהצחאבה<ref></ref>.

== משפחה ==
לובאבה הייתה אחות של מימונה בנת אלחארת', זינב בנת חוזימה אסמאא בנת עומייס, וסלמא בנת עומייס. בעלה היה אל-עבאס בן עבד אל-מוטליב, וילדיה היו פדל, עבדאללה אבן אל-עבאס, עוביידאללה, קת'ם, אום חביב, מעבד, ועבד אל-רחמן<ref></ref>. אמה הייתה הנד בנת עוף בן זהיר, ואביה היה אל-חארת' אבן חזן<ref></ref>.

== פטירה ==
לובאבה נפטרה בשנת 655<ref></ref>, בתקופת שלטונו של עות'מאן בן עפאן.

== ראו גם ==
* עלי בן אבי טאלב
* אבו בכר

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צחאבה
קטגוריה:ילידי 593
קטגוריה:נפטרים ב-655
יחסי בחריין–סין

יחסי בחריין–סין הם יחסי החוץ בין בחריין לסין.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-18 באפריל 1989. לאחר כינון היחסים הדיפלומטיים היחסים בין שתי המדינות התפתחו בצורה חלקה. ראש ממשלת בחריין ח'ליפה ביקר בסין בשנת 2002.

== יחסי כלכלה וסחר ==
היקף הסחר הכולל בין סין לבחריין בשנת 2010 עמד על 1.05 מיליארד דולר, גידול של 52.2% לעומת השנה שקדמה לה, מתוכם הייצוא של סין היה 800 מיליון דולר והיבוא של סין היה 250 מיליון דולר. סחורות הייצוא העיקריות של סין הן מוצרים מכניים וחשמליים, טקסטיל ובגדים, מזון וכו'. סחורות היבוא העיקריות הן אלומיניום, נפט גולמי, חוטי כותנה ועוד.

== הערות שוליים ==
יחסי סין–עומאן

יחסי סין–עומאן הם יחסי החוץ בין סין לעומאן.

== סקירה כללית ==
בשנת 1978 כוננו המדינות יחסים דיפלומטיים רשמיים ובשנת 1983 עומאן הפכה למדינה הערבית הראשונה שהחלה לספק נפט לסין. בסוף שנות השבעים החלה הרפובליקה העממית של סין לייבא כמויות משמעותיות של נפט גולמי מעומאן, ובשנות ה-90 הגדילה בחדות את הרכישות של נפט עומאני. עד שנת 2013 שני שלישים מכלל ייצוא הנפט והגז הטבעי של עומאן הגיעו לסין, ובשנים שלאחר מכן, השוק הסיני החל להסביר אחוז גבוה עוד יותר מחומרי הגלם מעומאן. עם זאת, סחר בפחמימנים אינו ההיבט היחיד ביחסי סין ועומאן. בסוף 2008 הוצבו במפרץ עדן ספינות מלחמה של הצי הסיני במסגרת מערכה בינלאומית לדיכוי פירטיות, ונמל סלאלה הפך לנקודת הבסיס העיקרית שלהם.

בשנת 2016 גברו הסיכויים לחיזוק שיתוף הפעולה האסטרטגי בין סין לעומאן. ההתערבות של ערב הסעודית במלחמת האזרחים בתימן עלולה לסבך את הניווט ב ובמפרץ עדן, כמו גם הסכמתה של איראן להעניק להודו מעמד של שותף מרכזי בהתפתחות הנמל בצ'אהבהאר, בעוד סין החזיקה בעמדה בנמל גוואדר השכן בפקיסטן. עם זאת, מסקט סירבה להצטרף לכוחות מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ במערכה התימנית, ופעלה גם כמתווכת בין טהראן לבין וושינגטון בסכסוך לגבי תוכנית הגרעין של איראן, וכתוצאה מכך בייג'ינג החליטה לפעול עם עומאן כשותפה אמינה שלה באזור.

בפברואר 2018 ביקר ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי בביקור רשמי במסקט. מטרתו העיקרית של הביקור הייתה למצוא דרכי אינטראקציה עם עומאן בתחום המסחרי והצבאי, וכן למנוע את התחזקות ההשפעה הסינית במדינה זו. בהתחשב בסמיכותם הגאוגרפית של הודו ועומאן, אין זה מפתיע שניו דלהי הגיבה בצורה נחרצת ביותר לנוכחות הצבאית והכלכלית ההולכת וגוברת של הרפובליקה הקהילתית במדינה זו.

== יחסי סחר ==
בשנת 2013 היקף הסחר בין המדינות הסתכם ב-23 מיליארד דולר, מה שהפך את עומאן לשותפת המסחר הרביעית בגודלה של סין ב. הייצוא של עומאן לסין כולל בעיקר נפט, מתנול, פרקסילן ופוליפרופילן (המהווים כמעט 30% מסך היצוא). היצוא הסיני לעומאן מהווה יותר מ-4.5% מסך הרכישות של מדינה זו.

== הערות שוליים ==
מיס ארצות הברית 1977

מיס ארצות הברית 1977 היא תחרות מיס ארצות הברית ה-26 במספר. התחרות נערכה בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית והונחתה על ידי בוב ברקר והלן אוקונל. במסגרת החלק האומנותי של הערב הופיע הזמר בובי וינטון.

בתחרות התארחה מיס תבל המכהנת, רינה מור הישראלית וכמו כן גם מיס תבל לשנת 1954 מרים סטיבנסון. בתחרות זכתה מיס טקסס ארצות הברית קימברלי טומס, זוהי הפעם הראשונה שטקסס זוכה בתחרות ולאחר מכן טקסס נהייתה למדינה המצליחה ביותר בתחרות.

==תוצאות==
===מיקום===
{| class="wikitable"
|-
! תואר
! זוכה
|-
| מיס ארצות הברית 1977
|
* - קימברלי טומס
|-
| סגנית ראשונה
|
* - מרי אוניל קונטינו
|-
| סגנית שנייה
|
* - דבורה קוסטה
|-
| סגנית שלישית
|
* - פמלה גרגלי
|-
| סגנית רביעית
|
* - לין הרינג
|-
| 12 המועמדות הסופיות
|
* - טוני אברמוביץ
* - שרון סאת'רלנד
* - לינדה קר
* - טינה בראון
* - חואניטה מקארטי
* - טילדה פולר
|}

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.pageantplanet.com/event/miss-usa-1977 מיס ארצות הברית 1977]
קטגוריה:מיס ארצות הברית
קטגוריה:1977 בארצות הברית
קטגוריה:קרוליינה הדרומית
הנרי אדוארד דויל

הנרי אדוארד דויל (באנגלית: Henry Edward Doyle; 1827 – 17 בפברואר 1893) היה צייר ומאייר אירי, ובמשך 23 שנים היה מנהל הגלריה הלאומית של אירלנד.

== ביוגרפיה ==
דויל היה בנם השלישי של ג'ון דויל (מחבר האיורים הפוליטיים "H. B.") ומריאן, בתו של מר ג'יימס קונאן, מדבלין. הוא נולד בשנת 1827 והתחנך כאמן. הוא היה אחיהם של ג'יימס ויליאם אדמונד דויל, וריצ'רד דויל. בהמלצת הקרדינל ויסמן הוא מונה לנציב רומא בתערוכה הבינלאומית בשנת 1862 בלונדון, ועל שירותיו בתפקיד זה הוענק לו תואר אביר מסדר פיוס התשיעי.<ref>Armstrong, Walter (1901). "Doyle, Henry Edward". Dictionary of National Biography (1st supplement). London: Smith, Elder & Co.</ref>

== משפחה ==
ב־6 בפברואר 1866, הוא התחתן עם ג'יין איזבלה בול ביתו של הכומר ניקולס בול, אחד משופטי בית המשפט באירלנד. ואחותו של ג'ון בול. הטקס נערך על ידי אחיה של ג'יין, הכומר אנתוני בול. אחיינו היה הסופר סר ארתור קונאן דויל.

== קריירה ==
הוא היה מפקח אמנות על התערוכה הבינלאומית בשנת 1865, בדבלין ומזכיר הכבוד של הגלריה הלאומית לפורטרטים בשנת 1872בדבלין. הוא נבחר על ידי למנהל של הגלריה הלאומית של אירלנד, בשנת 1869 עם מותו של ג'ורג' פרנסיס מולבני המנהל הקודם. הוא היה גם חבר בוועדת הייעוץ לשלוש התערוכות המיוחדות של דיוקנאות לאומיים בין השנים 1866-1868.<ref>Cooper, Thompson (1884). "Doyle, Henry" . Men of the Time  (eleventh ed.). London: George Routledge & Sons. p. 352.</ref>

במהלך עשרים ושלוש שנות כהונתו בתפקיד מנהל הגלריה הלאומית האירית, הוא העלה את האוסף שם מחסר משמעות למקום מכובד ביותר בין הגלריות הקטנות באירופה, וזאת למרות קמצנות קיצונית מצד האוצר. 

הוא נפטר בפתאומיות ב־17 בפברואר 1892. 

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:ילידי 1827
קטגוריה:נפטרים ב-1893
רפאל בז'וזובסקי

רפאל בז'וזובסקי (בפולנית: Rafał Brzozowski; נולד ב-8 ביוני 1981<ref name="rb1"></ref>) הוא זמר, מגיש טלוויזיה ומתאבק לשעבר פולני.

== שנותיו הראשונות ==
בז'וזובסקי נולד ב-8 ביוני 1981 בוורשה, בירת פולין. כנער, בז'וזובסקי גדל והתחנך בנובידבור מזובייצקי.
בז'וזובסקי התחיל את הקריריה המוזיקלית שלו בגיל 10, כשהחל ללמוד נגינה על פסנתר.<ref></ref> לבז'וזובסקי שני אחים צעירים, פאול ואדם.<ref></ref>

בשנת 2006, כשעבד כמורה לחינוך גופני בבית ספר מקומי, בז'וזובסקי זכה במדליית ארד באליפות פולין להיאבקות.<ref></ref> בשנת 2013, בז'וזובסקי פרש מקריירת הספורט עקב פציעה בגב.<ref></ref>

== קריירה ==
ב-2002, בז'וזובסקי השתתף בתוכנית הטלוויזה "Szansa na Suk", שם זכה לסיקורים רבים בקרב מבקרי מוזיקה פולנים.<ref></ref> ב-2003, בז'וזובסקי הקים להקה בשם "K.Martin" עם מרקין קילג'און.<ref></ref><ref></ref> בסתיו 2011, בז'וזובסקי השתתף בתוכנית "The Voice פולין" שם הודח רגע לפני הגמר.<ref></ref> באותה שנה, הוציא לאור את שני הסינגלים "Nie mam nic" ו-"Na dobre Ciebie Forever Me", אשר שימשו כשירי הנושא של סדרת הטלוויזיה, "לטוב ולרע".<ref></ref> בשנת 2012, בז'וזובסקי הוציא את השיר "Tak Close".<ref></ref> השיר זכה במקום הראשון בקטגוריית להיט הקיץ הטוב ביותר בטקס פרסי אסקה.<ref></ref> השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הפולני.<ref name="TATB"><br /><br /><br /><br /><br /><br /><br /><br /></ref> ב-4 באוגוסט 2012, בז'וזובסקי זכה במקום השני בפסטיבל הזמר הרוסי,<ref></ref> וב-7 באוגוסט הוציא את אלבום הבכורה שלו, Tak Close.<ref></ref> ב-30 בספטמבר 2014, בז'זובסקי הוציא לאור את האלבום השני שלו, Mój czas.<ref></ref>

בפברואר 2017, בז'זובסקי השתתף בקדם הפולני לאירוויזיון 2017, עם השיר "Sky Over Europe".<ref></ref><ref></ref><ref></ref> בז'זובסקי הגיע למקום השני.<ref></ref><ref></ref> ב-12 במרץ 2021, רשות השידור הפולנית הכריזה כי בז'זובסקי נבחר לייצג את פולין באירוויזיון 2021, עם השיר "The Ride".<ref></ref> ב-20 במאי 2021, בז'וזובסקי ביצע את השיר בחצי הגמר השני של התחרות וכשל בניסיון להעפיל לגמר.

== דיסקוגרפיה ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:זמרים פולנים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה פולנים
קטגוריה:מתאבקים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2021
קטגוריה:נציגי פולין באירוויזיון
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1981
מעון קנגדונג

מעון קנגדונג הוא בית הקיץ ומעונו המרכזי (לאחר מגורי ריונגסונג) של המנהיג העליון של קוריאה הצפונית, קים ג'ונג-און<ref></ref>.

== מיקום ==
בית המגורים ממוקם בקנגדונג-גון, פרבר של בירת קוריאה הצפונית, פיונגיאנג, ונמצא כ-30 קילומטרים צפון מזרחית לכיכר קים איל סונג וכן כ-1 קילומטר צפונית מנהר טאדונג<ref name="wikimapia"></ref><ref></ref>.

גודלו של כל מתחם ההנהגה מוערך בכ-4 קילומטרים רבועים<ref></ref>.

== תיאור ==
המתחם הוקם בשנות השמונים והורחב בשנות התשעים בהוראתו של השליט העליון, קים ג'ונג-איל<ref name="FAS"></ref>. המתחם מכיל מבנים ששימשו את ג'ונג איל, את אשתו קו-יונג הי , את אחותו, קים קיונג-הוי וגיסו, צ'אנג סונג-טק<ref name="DailyNK"></ref>. המתחם משמש בעיקר למגורי קיץ, חופשות משפחתיות או למסיבות עם פקידי צמרת ואורח<ref></ref>.

במתחם יש גן חדשני ורחב ידיים שמכיל מספר אגמים, מלבד האגם יש במקום גם בתי הארחה, אולם נשפים<ref name="Independent"></ref>, תחנת רכבת<ref></ref> ובקתות שומרים לצד גדר ארוכה וגבוה<ref></ref>.

== מתקנים ==
* מתקני בידור מרוהטים עם באולינג וקליעה למטרה.
* אורוות סוסים ומסלול מרוצים
* מגרש כדורגל<ref></ref>.
* שדה התעופה קנגדונג נמצא כ-4 קילומטרים דרומית למקום.

== הערות שוליים ==

קנגדונג
קטגוריה:פיונגיאנג: מבנים
קרל בושוף

פרופסור קרל וילם הנדריק בושוף (באנגלית: Carel Willem Hendrik Boshoff; 9 בנובמבר 1927 – 16 במרץ 2011) היה מייסד אורניה וחתנו של ראש ממשלת דרום אפריקה לשעבר, הנדריק פרוורד.

== ביוגרפיה ==
קרל וילם הנדריק בושוף נולד ב־9 בנובמבר 1927 בחוות דרונפונטיין (Doornfontein) ליד נילסטרום (כיום מודימולה) שבפרובינציית טרנסוואל. הוא היה ילדם השני של וילם סטרנברג בושוף ואנה מריה (אנני) בושוף. אנני הייתה אשתו השנייה של וילם וקרל היה אחד משבעת ילדיהם.

בושוף למד תאולוגיה באוניברסיטת פרטוריה והשיג את תואר בוגר בשנת 1948. בשנת 1951 הוא קיבל את הדוקטורט שלו בתאולוגיה ומיד לאחר מכאן יצא לשליחות מיסיונרית באור הספר של דרום אפריקה. הוא דיבר בשפה הספדית (צפון סאות'ו) בצורה שוטפת ושימש כראש הנציגות המסיונרית של הכנסייה הרפורמית ההולנדית.

בשנת 1967 הקים את המחלקה למשימה ולימודי דת בפקולטה לתאולוגיה של אוניברסיטת פרטוריה.

אשתו של בושוף אנה, לה נישא בשנת 1954, נפטרה בשנת 2007, היא הייתה בתו של ד"ר הנדריק וביחד הם הולידו שבעה ילדים. משנת 1981 עד 1989 בושוף היה מנהיג תנועת הווטרקר והיה חבר כבוד בארגון זה. הוא היה גם יו"ר האפריקאנר ברודרבונד (בין השנים 1980–1983) וגם יו"ר הלשכה לענייני גזע בדרום אפריקה בין השנים 1970 ל-2007. הוא היה גם מנהיג חזית החירות פלוס בכף הצפוני מאז שנת 1994, עד שבנו נבחר במקומו לתפקיד.

בשנת 1988 הקים בושוף את הקרן האפריקאנרית החופשית ("Afrikanervryheidstigting"), המכונה גם "אבסטיג" (Avstig). העקרונות הבסיסיים של אבסטיג מבוססים על הרעיון ששלטון ממשלת הרוב השחור הייתה בלתי נמנעת ושממשלת המיעוט הלבנה אינה יכולה להיות מוצדקת מוסרית. אפוא על האפריקאנרים להקים אומה משלהם, או מדינת לאום, בחלק קטן יותר של דרום אפריקה. בשנת 1990. הוא היה ממקמי היישוב אורניה במטרה שיהיה הבסיס למדינת לאום אפריקאנרית עתידית. בושוף היה נשיא תנועת אורניה עד שנת 2007, אז הוחלף על ידי בנו, קרל בושוף הרביעי.

בושוף נפטר ממחלת הסרטן ב־16 במרץ 2011 בגיל 83. בתחילה אובחן כחולה בסרטן המעי אך הסרטן התפשט לאיבריו האחרים כשבועיים לפני מותו.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אפריקאנרים
קטגוריה:פוליטיקאים דרום אפריקאים
קטגוריה:דרום אפריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:נפטרים ב-2011
פנחס הלוי

רבי פנחס הלוי אחי הרא"ה היה מחכמי יהדות ספרד הנוצרית, בן דורו של הרמב"ן ורבו של אחיו הצעיר רבי אהרן הלוי מברצלונה (הרא"ה). לדעת ישראל משה תא-שמע, הוא מחברו של ספר החינוך.

==ביוגרפיה==
לא רבות ידוע על תולדות חייו של רבי פנחס, ועיקר המידע עליו הוא מאזכוריו וציטוטי דבריו בכתבי אחיו הצעיר הרא"ה, ותלמידיו של אחיו, הריטב"א ורבי קרשקש וידאל. אביו, רבי יוסף, היה נינו של רבי זרחיה הלוי בעל המאור. בניגוד לתא-שמע, שסבר שרבי פנחס היה בן גילו של הרמב"ן ולא תלמידו, יעקב שמואל שפיגל סבור שרבי פנחס, כאחיו הצעיר, למד אצל הרמב"ן.

לדברי תא-שמע, מלבד ספר החינוך (ראה להלן), חיבר גם ספרי חידושים לתלמוד, אלא שהם אבדו במהלך השנים. גם החיד"א ב"שם הגדולים" מציין שרבי פנחס כתב חיבורים על התלמוד. שפיגל סבור שרבי פנחס כנראה לא כתב חידושים, וכל המצוטט בשמו הוא מדבריו בעל פה שהובאו בכתבי אחיו הרא"ה. עסק גם בפיוט, וחיבר אזהרות לראש השנה (פיוט הכולל את דיני החג), שנדפסו במחזור נוסח קטלוניה משנת רפ"ז. אזהרות אלה צוטטו כמקור הלכתי בידי רבי שמואל ירונדי ובמגיד משנה לרבי וידאל די טולושא.

==ספר החינוך==

ספר החינוך הוא ספר מניין המצוות אנונימי מתקופת הראשונים, העוסק בתרי"ג מצוות, ומבאר את דיניהן וטעמיהן. המחבר כינה את עצמו "איש לוי ברצלוני". רבים לאורך הדורות עסקו בשאלת מחבר הספר. ישראל משה תא-שמע טען כי מחבר הספר הוא רבי פנחס, זאת בשל הקבלת דברים שמביא הרא"ה (שאחרים שיערו שהוא עצמו מחבר החינוך) בשם אחיו בחידושיו לש"ס עם דברים המובאים בספר החינוך. המדובר בקטע העוסק בטעמי המצוות, המובא בידי הרא"ה בפירושו לרי"ף על מסכת ברכות, בנוגע למשנה "האומר על קן ציפור יגיעו רחמיך משתקין אותו" (). הדברים המופיעים שם מופיעים בספר החינוך בטעמי מצוות שילוח הקן, מעקה, גיד הנשה ואותו ואת בנו. תא-שמע מצא שגם פירוש שמביא הרא"ה בשם אחיו בפירושו למסכת חולין אודות סימני עופות, אינו אלא סיכום של קטע המופיע בספר החינוך. עם זאת, הוא משער שהרא"ה לא העתיק ישירות מספר החינוך, אלא מפירושי אחיו לתלמוד, ששילב אותם גם בספר החינוך. בזיהוי זה תמכו גם הרב משה הרשלר, ומאיר בר-אילן.

מאידך, הרב דוד מצגר הקשה על הצעתו של תא-שמע ממקומות ישנה בהם סתירה בין דברי ספר החינוך לדברים המצוטטים בשם רבי פנחס, ומראיות שונות שמורו של מחבר החינוך הוא הרשב"א, ובשל כך דחה לחלוטין את שיטת תא-שמע וסבר שזיהויו מוטעה. גם שפיגל חלק על תא-שמע מכח ראיות אלה, ועל ראיותיו של תא-שמע ציין שאין סיבה שלא להניח שמחבר החינוך השתמש בדברי רבי פנחס.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשוני ספרד
קטגוריה:פייטני פרובנס וקטלוניה
קטגוריה:מחברי ספרי מניין המצוות
רוב שפילד

רוברט ג'יימס שפילד (באנגלית: Robert James Sheffield; נולד ב-2 בפברואר 1966) הוא עיתונאי, סופר מוזיקלי ומבקר מוזיקה אמריקאי.

== פעילות ==
שפילד פועל כמבקר מוזיקה, טלוויזיה ותרבות הפופ במשך שנים רבות ברולינג סטון. בעבר, הוא היה לאחד מהעורכים הראשיים במגזינים כמו Blender, Spin ו-Details. כיליד מילטון, מסצ'וסטס, שפילד הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת ייל ותואר שני (1991) מאוניברסיטת וירג'יניה. ספרו הראשון, ספר זיכרונות, Love Is a Mix Tape: Life and Loss, One Song at a Time (קטע ממנו הוצג בגיליון ינואר 2007 של GQ), יצא בהוצאת רנדום האוס בינואר 2007. הספר ספג שבחים רבים והיה לרב מכר לאומי.

ספרו השני של שפילד, שיצא ביולי 2010, נקרא Talking to Girls About Duran Duran: One Young Man's Quest for True Love and a Cooler Haircut. באוגוסט 2013, הוציא את ספרו השלישי, Turn Around Bright Eyes: The Rituals of Love and Karaoke. ביוני 2016 יצא ספרו הרביעי, On Bowie. באפריל 2017 הוציא את ספרו החמישי, Dreaming the Beatles: The Love Story of One Band and the Whole World. קטע מהספר Dreaming the Beatles פורסם בחלקו ברולינג סטון.

שפילד זכה בפרס וירג'יל תומסון מטעם קרן ASCAP על "ביקורת מוזיקה יוצאת מן הכלל" על Dreaming the Beatles בשנת 2017.

== חיים אישיים ==
שפילד מתגורר בברוקלין, ניו יורק. הוא התחתן בשנת 1991 עם רנה כריסט שנפטרה בשנת 1997. בהמשך, התחתן בשנת 2006 עם אלי פולאק.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מבקרי מוזיקה אמריקאים
קטגוריה:כותבי זיכרונות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וירג'יניה
קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
הר קניקולה

הר קניקולה או הר קאניקולה (באנגלית: Mount Canicula) הוא הר במרכז חצי האי טרינטי, שבחצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה. 

ההר הוא הר דו-פסגתי (יש לו שתי פסגות); שתי פסגות ההר סלעיות. 

גובהה של פסגה אחת 890 מטרים מעל פני הים.

גובהה של הפסגה השנייה 825 מטרים מעל פני הים; פסגה זו היא הפסגה ה-4,459 בגובהה באנטארקטיקה. 

ההר ממוקם 6 קילומטרים ממזרח לגבעת סיריוס. 

ההר ממוקם על קו פרשת הקרחונים המפריד בין קרחון ראסל המזרחי לבין קרחון ראסל המערבי. 

ההר מחובר למישור לואי-פיליפ, שמצפון לו, באמצעות אוכף בקע ורדיקל, ההר מתחבר לרמת טרקיה שמדרום מערב לו באמצעות אוכף בקע סרם. 

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי ההר ===

ההר מופה לראשונה באוגוסט 1946 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.

=== מקור השם ===

שמו של ההר ניתן לו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.

השם ניתן בשל היותו סמוך לגבעת סיריוס.

"קניקולה" הוא שם נרדף של הכוכב סיריוס (אשר על שמו נקראת גבעת סיריוס) - הכוכב הבהיר ביותר בשמי כדור הארץ.

שם זה ניתן על ידי הסקר לאחר שמשלחת המזחלות של סקר שטחי חסות איי פוקלנד באביב 1948 ראתה באתר זה לראשונה את השמש זורחת (בתום החורף האנטארקטי בו לא זורחת השמש).

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• Defense Mapping Agency 1992, [https://books.google.co.il/books?id=sgSnbMOD_VsC&pg=PA278&lpg=PA278&dq=%22Mount+Canicula%22&source=bl&ots=qcPHvsPaAd&sig=ACfU3U2buqvIyYz77NJBCoUC2_DOd_TkLw&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjnzP2w6KrvAhUN-6QKHXKlABg4FBDoATAHegQIChAD#v=onepage&q=%22Mount%20Canicula%22&f=false Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica], P 278</div>

<div class="mw-content-ltr">• National Imagery and Mapping Agency 2002, [https://books.google.co.il/books?id=tZffAAAAMAAJ&pg=PA102&lpg=PA102&dq=%22Mount+Canicula%22&source=bl&ots=OMBE8Qf4Uz&sig=ACfU3U2oKns3m4Cdmu-CweLhalw7opCvDw&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjnzP2w6KrvAhUN-6QKHXKlABg4FBDoATAGegQICBAD#v=onepage&q=%22Mount%20Canicula%22&f=false Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica], P 102</div>

<div class="mw-content-ltr">• Koerner, R. (1961), [https://www.cambridge.org/core/journals/journal-of-glaciology/article/glaciological-observations-in-trinity-peninsula-graham-land-antarctica/E652536F7EEEB66358934F7D02E41A76 Glaciological Observations in Trinity Peninsula, Graham Land, Antarctica], Journal of Glaciology, 3(30), 1063-1074. doi:10.3189/S00221430000174702</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=GNISPQ:5:::NO::P5_ANTAR_ID:2372 הר קניקולה] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=108071 הר קניקולה] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=2268&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR הר קניקולה] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://peakery.com/mount-canicula-antarctica/ הר קניקולה] באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים)

== הערות שוליים ==

קניקולה
הזוג ריקרדו

הזוג ריקרדו (באנגלית: Being the Ricardos) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי, שנכתב ומבוים על ידי היוצר אהרן סורקין. בסרט מככבים ניקול קידמן וחאווייר ברדם בתפקידים הראשיים.

הסרט עלה לאקרנים בבתי קולנוע נבחרים ב-10 בדצמבר 2021, לפני שהופץ בשירות אמזון פריים ב-21 בדצמבר 2021.

הסרט קיבל ביקורות חיוביות לרוב מהמבקרים ששיבחו את התסריט ואת משחקה של קידמן, שאף זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-79.

==תקציר העלילה==
עלילת הסרט מתפרשת על פני שבוע במהלך הפקת הסיטקום "לוסי אהובתי", במהלכו לוסיל בול ובעלה, דסי ארנז, נתקלים במשבר שעלול לסכן את הקריירה ואת חיי הנישואין שלהם.

==צוות השחקנים והדמויות==
* ניקול קידמן – לוסיל בול
* חאווייר ברדם – דסי ארנז, בעלה של לוסיל.
* ג'יי קיי סימונס – ויליאם פראולי
* נינה אריאנדה – ויויאן ואנס
* טוני הייל – ג'ס אופנהיימר
* אליה שווקאט – מדלין פיו
* ג'ייק לייסי – בוב קרול ג'וניור
* קלארק גרג
* נלסון פרנקלין
* ג'וש רובנשטיין
* לינדה לאבין
* רופרט פיין
* כריסטופר דנהאם

==הפקה==
===פיתוח וליהוק===
הפקת הסרט הוכרזה בספטמבר 2015, ופורסם שהשחקנית קייט בלאנשט תככב בדמותה של לוסיל בול ושהיוצר והתסריטאי אהרן סורקין יהיה אמון על כתיבת התסריט. באוגוסט 2017 נרכשו זכויות הפקת הסרט על ידי אולפני אמזון.

בנובמבר 2019 הפקת הסרט קיבלה זיכוי מס עבור הצילומים בקליפורניה, ובינואר 2020 חשפו המפיקים שהם נפגשים עם במאים למשא ומתן. עם זאת, בינואר 2021 עזבה בלאנשט את ההפקה, וניקול קידמן הייתה במשא ומתן על החלפתה וחאווייר ברדם היה במשא ומתן על גילום דמותו של דסי ארנז. סורקין, שנהנה מחוויית הבימוי של הסרט "משפט השבעה משיקגו", בחר לביים בעצמו את הסרט. דבר ליהוקה של קידמן לדמותה של בול, זכה לביקורות מעורבות ברשתות החברתיות, ומנגד, לוסי ארנז, בתם של לוסיל ודסי, תמכה בליהוקה של קידמן. בפברואר 2021, לוהקו ג'יי קיי סימונס ונינה אריאנדה לגילום דמויותיהם של ויליאם פראולי וויויאן ואנס. ב-29 במרץ 2021, דווח על ליהוקם של טוני הייל, אליה שווקאט, ג'ייק לייסי וקלארק גרג.

===צילומים===
צילומי הסרט החלו ב-29 במרץ 2021 בלוס אנג'לס, קליפורניה. ההפקה ביטלה את הצילומים במלון שאטו מרמונט בעקבות חרם נגד מנהלי המלון לאור טענות על העסקת עובדיו בתנאים לא-מוסריים במהלך התפרצות מגפת הקורונה ואף טענות לאפליה על בסיס גזענות והטרדות מיניות מצד הנהלת המלון.

==הפצה==
ב-19 באוקטובר 2021, נמסר כי הסרט עתיד לעלות לאקרנים בבתי קולנוע נבחרים ב-10 בדצמבר 2021, לפני שיופץ בשירות אמזון פריים ב-21 בדצמבר 2021.
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי אמזון
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים