OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הדיוויזיה ה-715 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-715 (בגרמנית: 715. Infanterie-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

== היסטוריה ==
אנדרטה על צריף פאץ'
דיוויזיית הרגלים ה-715 (הסטטית) הופעלה ב-8 במאי 1941, ונשלחה לדרום מערב צרפת באותו הסתיו. בסוף קיץ 1943, היא השתלטה על גזרת קאן-ניס על חוף הים התיכון כאשר גורמים מהארמייה הרביעית האיטלקית חזרו הביתה. בינואר 1944 נשלחה הדיוויזיה ה-715 לאיטליה בעקבות נחיתות בעלות הברית באנציו ונלחמה שם עד יוני, תוך שהיא סופגת אבדות כבדות כאשר בעלות הברית פרצו מראש החוף וכבשו את רומא. היא נשלחה לעורף, שם נבנתה מחדש, בעיקר מחיילים של רגימנט הגרנדירים המחוזק 1028 ומדיוויזיית הצללים Wildflecken, שאותם קלטה. הדיוויזיה נלחמה בקרבות הקו הגותי בספטמבר והועברה לגזרה האדריאטית זמן קצר לאחר מכן. במהלך תקופה זו לחם גדוד ברסליירי האיטלקי "ממלי" בפיקודו של דיוויזיית הרגלים ה-715. הדיוויזיה נבנתה מחדש בפברואר 1945, וכללה כעת את רגימנטים הגרנדירים 725, 735 ו-774 (שני גדודים כל אחד), רגימנט ארטילריה 671 (שלושה גדודים), גדוד הרובאים 715, גדוד ההנדסה 715, גדוד משחיתי הטנקים 715, פלוגת קשר 715 וגדוד תחלופה 715. בתחילת 1945 היא נשלחה לארמיית הפאנצר הראשונה בחזית המזרחית, נלחמה בשלזיה עילית ונכנעה לסובייטים באזור טאבור - פיסק בצ'כוסלובקיה ב-2 במאי.

== מפקדים ==

* ארנסט ונינג (2 במאי 1941 – 1 ביוני 1942)
* קורט הופמן (1 ביוני 1942 – 5 בפברואר 1944)
* הנס-גאורג הילדברנדט (5 בפברואר 1944 – 1 ביולי 1944)
* הנס פון רוהר (1 ביולי 1944 – 18 בספטמבר 1944)
* הנס-יואכים אהלר (18 בספטמבר 1944 – 18 בספטמבר 1944)
* הנס פון רוהר (30 בספטמבר 1944 – 2 במאי 1945)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/715ID-R.htm הדיוויזיה ה-715] באתר lexikon-der-wehrmacht 

715
זבדיה כהן

הרב זבדיה כהן (נולד בי"ב בתשרי תשכ"ד, 1963) הוא חבר בית הדין הרבני הגדול וראש אבות בתי הדין בתל אביב.

==ביוגרפיה==
נולד בתשכ"ד לאליעזר, גבאי בית כנסת, ולשושנה כהן, וגדל בשכונת בית ישראל בירושלים. בילדותו למד בתלמוד תורה בני ציון, לאחר מכן המשיך לישיבת פורת יוסף הגדולה והקטנה שם למד אצל הרב שלום כהן, לאחר נישואיו למד בכולל "לוית חן" שעמד בנשיאות הרב עובדיה יוסף, לאחר מכן למד דיינות אצל הרב דוד יוסף בהמשך פתח כולל לדיינות בשם "היכל דוד" ועמד בראשו עד להתמנותו לדיין.

באדר תשס"ז מונה לדיין על ידי הרב עובדיה יוסף, בתשע"ו מונה על ידי הרב יצחק יוסף לראש אבות בתי הדין בתל אביב בשבט תשפ"ד מונה על ידי הרב דוד לאו לדיין בית הדין הרבני הגדול.

עיקר התמחותו הוא בדיני משפחה.

בנוסף הרב כהן הוא בעל מדור באתר כיכר השבת, ושימש כאב"ד העדה הבוכרית בישראל.

ב-2023 הוצע שמו כמועמד לתפקיד הראשון לציון.

==פסיקות בולטות==
בפרשת גיורי הרב דרוקמן באלול ה'תש"ע, השתתף במותב שבו דעת הרוב (הרבנים בן שמעון וכהן) ביטלה את ביטול הגיורים שפסק דייני בית הדין הרבני הגדול, וקבעה כי גיורי הרב דרוקמן תקפים, ומתחו ביקורת חריפה כנגד דייני בית הדין הגדול. הרב כהן לא הצטרף לפסק הדין הספציפי על נשואת הדיון, וקבע בדעת מיעוט שאין בידו לאשר את הגיור או לפוסלו.

ב-2020 פתח במבצע גיור לילדים שנולדו על ידי תרומת ביצית בשל החשש שהביצית הגיעה מאם לא יהודיה מה שלפי מספר פוסקים הופך את הילד לגוי.

ב-2022 ביטל נישואין של אישה שהייתה נשואה להומו בארון, זאת בשביל להסיר ממנה את מעמד "גרושה" ובכך להתירה להנשא לכהן.

ביולי 2024 פורסם כי הרב כהן הוביל תיק גירושין מורכב של גבר ששינה את מינו לנקבה תוך שימוש בלשון נקבה בלבד, ואף נמנע מלהשתמש בתעודת הגירושין ב"שם המת".

==חיים אישיים==
הרב כהן נשוי, אחיו הם הרבנים זמיר כהן וזוהר כהן ראש ישיבת עטרת ראובן.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.dintora.org/writer/60 ממאמריו] באתר דין תורה
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי ישיבת פורת יוסף
קטגוריה:בוגרי תלמוד תורה בני ציון
קטגוריה:דייני בית הדין הרבני הגדול
דייל וולף

דייל אדוארד וולף (באנגלית: Dale Edward Wolf; ) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מדלאוור, איש המפלגה הרפובליקנית שכיהן כסגן מושל דלאוור ה-22 בשנים 1989–1992, וכמושל דלאוור ה-70 במשך שלושה שבועות מדצמבר 1992 ועד ינואר 1993.
==ראשית חייו==
דייל וולף נולד בעיר קרני שבנברסקה, כבנם של הארי ואירן וולף. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת נברסקה–לינקולן עם תואר בחקלאות. ב-מלחמת העולם השנייה הוא לחם כלוטננט ראשון בצבא ארצות הברית, ועוטר בכוכב הארד ובלב הארגמן בקרב אוקינאווה. ב-1945 נשא וולף לאישה את קלריס איליין מרשל, ולשניים נולדו ארבעה ילדים.
==קריירה מקצועית ופוליטית==
לאחר המלחמה קיבל וולף תואר דוקטור לפילוסופיה בחקלאות מאוניברסיטת ראטגרס, ועד מהרה החל לעבוד בחטיבת המחקר החקלאי של חברת דופונט. הוא היה ליושב ראש מועצת המנהלים לעסקי תרופות של דופונט וסגן נשיא הקבוצה לעסקי חקלאות. בינתיים, הוא היה בזמנים שונים יושב ראש של איגוד החקלאיות הכימית הלאומית, יושב ראש של איגוד החקלאות הכימית הבינלאומית, וחבר המועצה של אגודת הייצור הפרמצבטי. ב-1987 הוא פרש מדופונט כדי לקבל מינוי ממושל דלאוור מייק קאסל כמנהל הפיתוח המדינתי, אחראי על תקצוב ההון, שיכון לעניים, תיירות ופיתוח כלכלי.
==סגן מושל ומושל דלאוור==
ב-1988 היה וולף בחירתו של מושל דלאוור המכהן מייק קאסל לתפקיד סגן המושל, ונבחר לתפקיד בבחירות לאחר שהביס את מועמד המפלגה הדמוקרטית קארי א. הינדס. הוא כיהן בתפקיד תקופת כהונה אחת מ-20 בינואר 1989 ועד 31 בדצמבר 1992. בשנת סיום כהונתו הוא בחר שלא להתמודד על משרת המושל מול מועמד הדמוקרטים טום קרפר. אך כאשר המושל קאסל התפטר כדי לאייש מושב שנבחר אליו בבית הנבחרים של ארצות הברית, הושבע וולף כממלא מקומו למשך 20 הימים הנותרים לתקופת כהונתו המתוכננת של קאסל.
==שנותיו האחרונות==
בהמשך שימש וולף כיושב ראש דיינל אינטרנשיונל, קבוצת ייעוץ שמסייעת לחבורת שמתעניינות בקשרים עסקיים עם סין. ב-1995 הוא התגורר בגואנגג'ואו, בה הוא הקים משרד עבור חברת עורכי הדין "מזולו-מקקנדיש", שבה הוא היה יועץ בינלאומי בכיר. הוא היה סגן יושב ראש מועצת המנהלים של תאגיד הביו-חקלאות אמרלד, חברת חקלאות ביו-טכנולוגית בלאנסינג, מישיגן, והחל מ-1998 סגן יושב הראש של התאגיד הפיננסי WSFS. הוא ישב בראש המועצה המתאמת הראשונה של דלאוור לפגיעות סמים ואלכוהול, והיה יושב הראש של SURJ (תמוך במה שצודק ונכון), ארגון המקדיש עצמו לשיפור מערכת המשפט הפלילי בדלאוור.

דייל וולף נפטר בווילמינגטון ב-20 במרץ 2021.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nga.org/governor/dale-edward-wolf/ דייל וולף] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/wolf.html#389.30.35 דייל וולף] באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:מושלי דלאוור
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:סגני מושלי דלאוור
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נברסקה–לינקולן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2021
A Posteriori

A Posteriori (בעברית: בְּדִיעֲבַד) הוא אלבום האולפן השישי של הפרויקט המוזיקלי הגרמני אניגמה, בראשות המוזיקאי והמפיק הרומני-גרמני מיכאל קרצו,<ref name=":0"></ref> שיצא לאור ב-22 בספטמבר 2006 בהוצאת וירג'ין רקורדס ברחבי העולם ובהוצאת כריזמה רקורדס בארצות הברית.<ref name=":0" /> מתוך האלבום יצא סינגל אחד בלבד.<ref></ref>

בדצמבר 2006, האלבום הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "אלבום העידן החדש הטוב ביותר" בטקס שאירע בשנת 2007.<ref></ref> בעוד שהאלבום הקודם, Voyageur, הכיל כמויות מזעריות של צלילי החותם של הפרויקט, A Posteriori מכיל רק את צלילי "קרן האניגמה" ("קרן הערפל") בדקת הפתיחה של האלבום, וגם אז מדובר בקטע מהיר.<ref name=":0" />

== רקע ==
חדשות ומידע אודות שם האלבום ורשימת הרצועות שלו פורסמו לראשונה ב-18 ביולי 2006 דרך אתר האינטרנט Crocodile-Music.de והפורומים של EnigmaMusic.com, בעוד שעטיפת האלבום פורסמה לציבור עשרה ימים לאחר מכן.<ref name=":0" /> הרצועה הראשונה שהתפרסמה לציבור הייתה "Hello and Welcome", שיצא כסינגל עצמאי בשנת 2006.<ref></ref> ההנהלה של אניגמה הצהירה לאחר מכן כי גרסה חדשה תיכלל בתקליט, בעוד שהסינגל המוביל מהאלבום עצמו יהיה "Goodbye Milky Way".<ref></ref>

=== הקלטה ===
A Posteriori הפך לאלבום הראשון של אניגמה שהוקלט באולפן ההקלטות הנייד החדש של המפיק המוזיקלי הגרמני-רומני מיכאל קרצו.<ref></ref>

=== אטימולוגיה ===
"A posteriori" הוא ביטוי לטיני המתורגם כ"לאחר מעשה", מתייחס לידע אמפירי, התפיסה האפיסטמולוגית של הוצאת ידע מניסיון העבר. "Eppur si muove", מאוית לסירוגין "", הוא ביטוי איטלקי שתורגם ל"ואף על פי כן נוע תנוע", המיוחס לגלילאו גליליי לאחר שנגזר עליו לחזור בו מאמונתו במודל ההליוצנטרי.

== ביקורת ==
ת'ום יורק מ-AllMusic כתב, .<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== קרדיטים ==
אלא אם כן צוין אחרת, המידע מותאם מהערות האלבום.<ref name=":0" />
;אניגמה
* מיכאל קרצו – לחן, כתיבה, שירה , הפקה, תכנות, הנדסה
;מוזיקאים נוספים
* לואיזה סטנלי – קריינות 
* אנדרו דונלדס – שירה 

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!אזור
!הסמכה
!יחידות שהוסמכו/מכירות
|-
!רוסיה (NFPF)<ref></ref>
|זהב
|20,000*
|-
| colspan="3" |<small>* נתוני מכירות המבוססים על הסמכה בלבד.</small><small>^ נתוני משלוחים המבוססים על הסמכה בלבד.</small><small> נתוני מכירות + סטרימינג המבוססים על הסמכה בלבד.</small>
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!גרמניה
|22 בספטמבר 2006
| rowspan="2" |תקליט • תקליטור • הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה
| rowspan="2" |וירג'ין
| rowspan="2" style="text-align:center;" |<ref name=":0" />
|-
!כלל העולם
|25 בספטמבר 2006
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2006
קטגוריה:אלבומי אניגמה
קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:אלבומי חברת וירג'ין רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת כריזמה רקורדס
ערים ברצועת עזה

מפת רצועת עזה
הערים ברצועת עזה, כלולות בחמש נפות הרשות הפלסטינית, שנוהלו על ידי ממשל חמאס ברצועת עזה מאז השתלטות חמאס על רצועת עזה ב-2007 ועד מלחמת חרבות ברזל.

== רשימה ==
[[עזה לפני מלחמת חרבות ברזל, כשהייתה העיר הגדולה והמרכזית ברצועה]]
להלן רשימה של כל הערים ברצועת עזה, שנוהלו על ידי ארגון הטרור חמאס, נפותיהן, תחומי השיפוט שלהן, ואוכלוסייתן המוערכת בידי גורמים שאינם בהכרח אמינים, כמו משרד הפנים של הרשות, בשנים 2006 ולאחר מכן ב-2017.
{| class="wikitable sortable"
!שם
! בערבית
! נפות
! בהסכמי אוסלו
! אוכלוסייה מוערכת (2007)
! אוכלוסייה מוערכת (2017)
|-
| עזה
| align="right" | غزة
| עזה
| align="center" | שטח A
| 438,690
| 590,481
|-
| ח'אן יונס
| align="right" | خان يونس
| ח'אן יונס
| align="center" | שטח A
| 140,046
| 205,125
|-
| ג'באליה
| align="right" | جباليا
| צפון עזה
| align="center" | שטח A
| 120,859
| 172,704
|-
| רפיח
| align="right" | رفح
| רפיח
| align="center" | שטח A
| 119,763
| 171,899
|-
| בית לאהיא
| align="right" | بيت لاهيا
| צפון עזה
| align="center" | שטח A
| 63,213
| 89,838
|-
| דיר אל-בלח
| align="right" | دير البلح
| דיר אל-בלח
| align="center" | שטח A
| 53,148
| 75,132
|-
| בית חאנון
| align="right" | بيت حانون
| צפון עזה
| align="center" | שטח A
| 37,351
| 52,237
|-
| בני סוהילה
| align="right" | بني سهيلا
| ח'אן יונס
| align="center" | שטח A
| 31,118
| 41,439
|}

== ראו גם ==
* ערים בישראל
* רצועת עזה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקה פלסטינית
קטגוריה:יישובים ברשות הפלסטינית: רצועת עזה
*
Seven Lives Many Faces

Seven Lives Many Faces (בעברית: שִׁבְעָה חַיִּים, פַּרְצוּפִים רַבִּים) הוא אלבום האולפן השביעי של הפרויקט המוזיקלי הגרמני אניגמה, בראשות המוזיקאי והמפיק הרומני-גרמני מיכאל קרצו,<ref name=":1"></ref> שיצא לאור ב-19 בספטמבר 2008 בהוצאת וירג'ין רקורדס ברחבי העולם ובהוצאת כריזמה רקורדס בארצות הברית.<ref name=":1" /> מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים.<ref name=":1" />

קרצו הצהיר שהאלבום יכלול צליל רב-תרבותי שלא דומה לשום דבר שהוציא עד לאותה הנקודה. ב-12 בספטמבר, האלבום הועלה לעמוד המייספייס של אניגמה להאזנה מוקדמת. לאחר שזכה להצלחה רבה באתר (עם למעלה מ-400,000 האזנות ביומיים), מספר אתרי MTV ו-VH1 בין-לאומיים החלו להשמיע את האלבום גם כן.

Seven Lives Many Faces יצא גם בפורמט DVD עם סאונד 5.1 סראונד, בדומה לאלבומם הקודם A Posteriori.<ref></ref>

== רקע והצלחה ==
שני הסינגלים הראשונים מהאלבום הם "Seven Lives" ו-"La Puerta del Cielo". הסרטונים של כל שיר משתמשים בסצנות מסרטונים קודמים של אניגמה, "Push the Limits" עבור "Seven Lives" ו-"Age of Loneliness" עבור "La Puerta del Cielo".<ref name=":1" /> "" פורסם כסינגל שלישי מתוך האלבום. המילים של השיר "La Puerta del Cielo" ("שער השמים"), מבוצעת בשפה הקטלאנית. השיר הנוסף של האלבום שנכתב בשפה זו הוא "Between Generations". שני השירים נכתבו בשיתוף מיכאל קרצו ומרגלידה רו.<ref name=":1" />

האלבום הופיע לראשונה במקום ה-92 במצעד הבילבורד 200 ובמקום הראשון במצעד אלבומי העידן החדש.<ref></ref><ref></ref> Seven Lives Many Faces נמכר ביותר מ-6,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו. האלבום נמכר בלמעלה מ-85,000 עותקים בארצות הברית נכון לספטמבר 2016.<ref></ref>

== ביקורת ==
ג'יימס כריסטופר מונגר מ-AllMusic העניק לאלבום שלושה כוכבים מתוך חמישה; הוא שיבח את הסינגלים "Seven Lives" ו-"La Puerta del Cielo" וכינה אותם .<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== קרדיטים ==
אלא אם כן צוין אחרת, המידע מותאם מהערות האלבום.<ref name=":1" />
* מיכאל קרצו – לחן, כתיבה, שירה, הפקה, תכנות, עיבודים, הנדסה
* אנדרו דונלדס – שירה , כתיבה משותפת 
* נאנוק – שירה , קריינות 
* ניקיטה סי. – שירה 
* סבסטיאן סי. – שירה 
* מרגריטה רו – שירה , כתיבה משותפת 
* רות'-אן בויל – שירה 
;צוות נוסף
* רוזמרי רובן – צילום
* דירק רודולף – עטיפה

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!אזור
!הסמכה
!יחידות שהוסמכו/מכירות
|-
!GCC ()<ref></ref>
|זהב
|3,000*
|-
!רוסיה (NFPF)<ref></ref>
|זהב
|10,000*
|-
| colspan="3" |<small>* נתוני מכירות המבוססים על הסמכה בלבד.</small><small>^ נתוני משלוחים המבוססים על הסמכה בלבד.</small><small> נתוני מכירות + סטרימינג המבוססים על הסמכה בלבד.</small>
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!גרמניה
|19 בספטמבר 2008
| rowspan="2" |תקליט • תקליטור • הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה
| rowspan="2" |וירג'ין
| rowspan="2" style="text-align:center;" |<ref name=":1" />
|-
!אמריקה הצפונית
|30 בספטמבר 2008
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2008
קטגוריה:אלבומי אניגמה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:אלבומי חברת וירג'ין רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת כריזמה רקורדס
Secret Land

"Secret Land" (בעברית: "אֶרֶץ סוֹדִית") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הגרמנייה סנדרה, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, (1988).<ref name=":1"></ref> הוא יצא לאור בספטמבר 1988, בהוצאת חברת התקליטים וירג'ין רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום.<ref name=":1" /> הוא זכה להצלחה רבה במדינות אירופה.<ref name=":0"></ref> זהו עיבוד מחודש לשיר "Trenchcoat Man" בהפקת הוברט קמלר ב-1987 שהוקלט על ידי הלהקה הגרמנית קצרת המועד פבריק, שחברים בה היו גרונאו והוינג.<ref name=":1" />

השיר דורג בעשיריות הפותחות בגרמניה ובשווייץ,<ref></ref><ref></ref> ודורג ב-20 העליונים במספר מדינות אחרות באירופה. בשנת 1999, יצא רמיקס רשמי לשיר כחלק מאלבום האוסף My Favourites של סנדרה.<ref></ref> הוא פורסם כסינגל לקידום האלבום, אך זכה להצלחה מינורית רק בגרמניה. הרצועה הופקה מחדש עבור האוסף שלה Reflections משנת 2006.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
את הווידאו קליפ הרשמי של "Secret Land" ביים בול ברנד והוא צולם באזורים הצרפתיים של נורמנדי ובריטני, בהתאמה במפרץ מון-סן-מישל ולאורך חופי עיר הנמל המוקפת חומה סן-מאלו .<ref></ref> הוא נכלל באלבום הווידאו של סנדרה ב-1992,<ref></ref> וכן ב-The Complete History משנת 2003.<ref name=":2"></ref>

קליפ חדש צולם לרמיקס משנת 1999, בבימויו של תומאס ג'וב, שנכלל גם ב-The Complete History.<ref name=":2" />

== ביקורת ==
ביקורת שפורסמה במוזיקה & מדיה קבעה כי .<ref></ref>

== רשימת השמעה ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1988
קטגוריה:סינגלים מ-1988
קטגוריה:סינגלים מ-1999
קטגוריה:שירי סנדרה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין רקורדס
ארתור מלט

ארתור קלווין מלט (באנגלית: Arthur Calvin Mellette; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הדרומית הראשון, ולפני כן כמושל טריטוריית דקוטה האחרון.
==ראשית חייו==
ארתור מלט נולד במחוז הנרי שבאינדיאנה, כבנו של צ'ארלס מלט. הוא התחנך באקדמיית מריון שבמריון, אינדיאנה. ב-1862 הוא החל ללמוד באוניברסיטת בלומינגטון אינדיאנה, וסיים את לימודיו ב-1863. ב-6 באוקטובר 1864 הוא התגייס לפלוגה H של רגימנט המתנדבים התשיעי של אינדיאנה, ושירת עד שחרורו ב-28 בספטמבר 1865. שירותו הצבאי היה כמחליף לאחיו הבכור הנכה וכתוצאה מכך הוא סבל השפלות רבות. ב-1866 סיים מלט את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת אינדיאנה, ועבר להתגורר בעיר מונסי, שם הוא החל לעסוק בעריכת דין יחד עם תומאס בריידי. באותה שנה הוא נשא לאישה את מרגרט ויילי.
==קריירה==
מלט נבחר כפרקליט מחוז דלאוור שבאינדיאנה. ב-1870 הוא רכש את העיתון מונסי טיימס, שהפך לעיתון בעל השפעה ומשגשג תחת ניהולו. באותה שנה הוא נבחר כמפקח הראשי של בתי הספר במחוז.

כאשר חלתה רעייתו, ביקר מלט במדינות המערב כדי למצוא מקום עם אקלים שיסייע להחלמתה. בסופו של דבר השתקעה המשפחה בספרינגפילד שבטריטוריית דקוטה (כיום בתחומי דקוטה הדרומית) למשך שנתיים, ומלט שימש כרשם של משרד הקרקעות של ארצות הברית בעיר, עד שהמשרד עבר ב-1880 לעיר ווטרטאון.
==מושל טריטוריית דקוטה ודקוטה הדרומית==
באוקטובר 1885 בחרו הרפובליקנים במלט כמועמדם למשרת מושל טריטוריית דקוטה. בנובמבר אותה שנה הוא התמודד ללא יריבים מולו בבחירות הכלליות ונבחר כמושל. באותה מערכת בחירות בחר ציבור הבוחרים בעיר יורון כבירה הזמנית של הטריטוריה. ב-1889 אושרה במשאל עם חוקת דקוטה הדרומית ומלט נבחר כמושל דקוטה הדרומית הראשון. ב-2 בנובמבר 1889 חתם נשיא ארצות הברית בנג'מין הריסון על צירופה של דקוטה הדרומית כמדינה ה-40 של ארצות הברית.
==מותו==
ארתור מלט נפטר בעת ששהה בפיטסבורג, קנזס ב-25 במאי 1896. הוא נטמן בבית הקברות מאונט הופ שבווטרטאון.

על שמו של מלט נקראו עיר ומחוז בדקוטה הדרומית. פסל בדמותו הוצב ב-2012 בבירת המדינה פיר בחזית בניין בית המשפט המחוזי. ביתו לשעבר בווטרטאון משמש כמוזיאון.
==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* [https://archive.org/details/biographicaldire0004unse/page/1446/mode/2up Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4], Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1447.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nga.org/governor/arthur-calvin-mellette/ ארתור מלט] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/mellette-memorial.html#671.39.67 ארתור מלט] באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1842
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1896
חורשת הנ"מ (הרצליה)

חורשת הנ"מ היא חורשת עצי אקליפטוס הצמודה לשדה התעופה בהרצליה והייתה חלק מבסיס של מערך ההגנה האווירית של ישראל שהוקם בתקופת מלחמת העצמאות. ברחבי החורשה פזורים חמישה בונקרים ששימשו לאחסנת התחמושת של הבסיס ומוגדרים כאתרי מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ומיועדים לשימור.

== ההיסטוריה של החורשה ==
במהלך מלחמת העצמאות החל חיל האוויר להקים שדה תעופה בקרבת הרצליה עבור טייסת 101 בפיקודו של מודי אלון. מאחר שהבריטים עדיין שלטו בארץ החלה בניית הבסיס באופן סודי.

במקביל להקמת שדה התעופה הוקם בסמוך לו בסיס נ"מ שנועד להכיל תותחי נ"מ להגנת שדה התעופה. במסגרת הקמת בסיס הנ"מ נבנו בתחומו בונקרים לאחסון התחמושת עבור תותחי הנ"מ. כדי להסוות את הבסיס והבונקרים מעיני הבריטים ומתקיפה מהאוויר ניטעו בו עצי אקליפטוס רבים.

בשנות ה-70 של המאה ה-20 נקלטו בצה"ל מערכות טילי קרקע-אוויר מדגם MIM-23 הוק שחלקם הוצבו בבסיס בהרצליה כשחלק מהטילים אוחסנו בבונקרים.

ב-1993 הועבר בסיס הנ"מ מהרצליה לנגב בעקבות ההחלטה על סגירת שדה התעופה הצבאי במקום והסבתו לשימוש אזרחי. בשנותיו האחרונות שימש בסיס הנ"מ כמרכז הדרכה של מערך ההגנה האווירית.

== החורשה כיום ==
החורשה פתוחה לשימוש הקהל ומשמשת את אוכלוסיית הרצליה. ברחבי החורשה ניצבים עדיין חמישה בונקרים המוגדרים כאתרי מורשת המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ומגודרים כדי למנוע השחתה.

עקב מחירי הקרקעות הגבוהים באזור מתוכננת במקום הקמת שכונת מגורים גדולה בשם "תוכנית מסלול". מתנגדי התוכנית טוענים שהתוכנית פוגעת באתרים ההיסטוריים (המסלול, מגדל הפיקוח, מבנים היסטוריים וחורשת הנ"מ) ובעצם מנתקת את הקשר ביניהם.

מספר קבוצות אזרחיות התארגנו לתמיכה בשימור החורשה, בין השאר קבוצה בשם "שומרי העצים בהרצליה" וקבוצה בשם "ותיקים בסביבה". כמו כן נטען שהחורשה משמשת להשלכת פסולת וכן הועלתה התנגדות כלפי מספר עסקים שנפתחו בשולי החורשה בטענה שהם פוגעים בחורשה ובשוהים בה ושחלקם פועל ללא רישיון

== קישורים חיצוניים ==
* [https://amudanan.co.il/w/P80215 חורשת הנ"מ], באתר "עמוד ענן"
* [https://www.facebook.com/groups/1984491888527067/posts/2411082712534647/ חורשת הנ"מ], בדף "סע וטייל ברחבי ישראל" באתר "פייסבוק"

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בסיסי חיל האוויר הישראלי שנסגרו
קטגוריה:הרצליה: מבנים
קטגוריה:הרצליה: גאוגרפיה
קטגוריה:הרצליה: גנים ופארקים
קטגוריה:מערך ההגנה האווירית
כפיר כהן (מנכ"ל)

כפיר כהן (נולד ב-22 בנובמבר 1982) הוא מנכ"ל משרד התרבות והספורט. לפני כן ראש מטה מנכ"ל משרד התרבות והספורט. מנהל תחום הספורט של החברה למתנ"סים הארצית. מנהל אגף הספורט במועצה אזורית גוש עציון.

==ביוגרפיה==
נולד במעלות-תרשיחא. גדל והתחנך בכפר הילדים עפולה עלית. ב-28 במרץ 2001 התגייס לצה"ל ושירת בנ"מ בחיל האוויר.

בשנים 2007–2010 שימש מדריך בית הבוגרים לכפר הילדים עפולה עלית במסגרת המפעל להכשרת ילדי ישראל המקום בו התחנך וגדל.

בהמשך ניהל את אגף הספורט במועצה אזורית גוש עציון. לאחר מכן ניהל את תחום הספורט של החברה למתנ"סים הארצית.

ב-2023 מונה לראש המטה של מנכ"ל משרד התרבות והספורט תחת השר מיקי זוהר.

ביוני 2023 עם עזיבתו של מנכ"ל משרד התרבות והספורט כפיר סויסה על מנת לרוץ בבחירות לרשויות המקומיות מונה לממלא מקומו במשך כחצי שנה.

ב-10 בדצמבר 2023 מינה שר התרבות והספורט, מיקי זוהר, את כהן למנכ"ל משרדו.

הוא בוגר לימודי תעודה מנכ"ל בכיר בספורט מטעם וינגייט. בעל תואר ראשון בחינוך התמחות בספורט מהקריה האקדמית אונו.

==חיים אישיים==
כהן נשוי ואב לשלושה. מתגורר בירושלים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.gov.il/he/departments/people/kafir_cohen כפיר כהן], באתר משרד התרבות והספורט

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"לי משרדי ממשלת ישראל
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
תשובה?

תשובה? הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת נרקיס שיצא לאור בסוף מרץ 2024. נדב (נאבי) אהרוני הפיק את האלבום.

== הפקה ==
שירי האלבום נכתבו על ידי נרקיס יחד עם צליל קליפי. מרבית השירים נכתבו לפני אירועי השבעה באוקטובר, אל לדבריה של נרקיס, האירועים נתנו משמעות נוספת לשירים.

השיר "הבלדה למחכות" יצא לאור ב-5 בנובמבר 2023 בצל אירועי מלחמת חרבות ברזל והגיע למקום הרביעי במצעד של מדיה פורסט. לאחר יציאת האלבום הוציאה את השיר "הכל לטובה" שעוסק בהתמודדות האישית שלה בחיי הרווקות.

השיר "גן המשחקים" עוסק באירוע תקיפה מינית אותו חוותה בגיל 5 בגן משחקים.

יציאת האלבום לוותה בשלושה וידאו קליפים שצולמו בהאנגר בפולין. הקונספט המשותף לשלושת השירים הוא של הופעה לפני מסך בגובה 12 מטר אך עם חלל ריק מאדם נבחר כמשל על האדם הקטן מול האלוקות, ועל הפרופורציות החדשות שנוצרו בעקבות המלחמה.

== הצלחה ==
השירים "הכל לטובה" ו"אמן" הצליחו להיכנס למצעדי הפזמונים השונים.

"אמן" הגיע למקום השני במצעד העברי של מדיה פורסט בשבוע ה-24 של שנת 2024, ו"הכל לטובה" הגיע למקום השני במצעד של השבוע ה-19 של אותה השנה<ref></ref>.

== רשימת רצועות ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2024
קטגוריה:אלבומי נרקיס
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת ארומה מיוזיק
ASCA

ASCA (Advanced Satellite for Cosmology and Astrophysics, ידוע גם כ- ( ASTRO-D)) היה הטלסקופ הרביעי של יפן שפעל בתחום קרני רנטגן והיה טלסקופ חלל השני ששוגר כמשימה משותפת של יפן וארצות הברית. 

הלוויין פעל תוך העברת נתונים כ-7 שנים. הקשר איתו אבד בשנת 2000 במהלך סערה גאומגנטית. הוא נכנס לאטמוספירה ונשרף בשנת 2001.

==משימה==
הטלסקופ שוגר ב-20 בפברואר 1993 ממרכז החלל אוצ'ינורה בעזרת משגר M-3C. הלוויין פעל בגובה של כ-550 ק"מ.

על המכשיר הותקנו 4 מכשירים:
* 2 טלסקופים עם ספקטרומטר שמבוססים על גז. הם היו בעלי רגישות בתחום kEv 10 - 0.7. המכשירים נבנו באוניברסיטת טוקיו.
* 2 טלסקופים עם ספקטרומטר שמבוססים על CCD. הם היו בעלי רגישות בתחום kEv 10 - 0.4. המכשירים נבנו באוניברסיטת אוסקה בשיתוף פעולה עם מדעני המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.

חלק משמעותי של הפרויקט מומן על ידי נאס"א. בתמורה מדענים אמריקאים קיבלו כ-40% מזמן פעילות. כ-10% ניתנו למדעני סוכנות החלל האירופית. היתר היה ברשות מדענים יפניים.

בתקופת פעילות הלוויין בוצעו כ-3,000 תצפיות על גרמי שמיים שונים. על בסיס תצפיות אלו פורסמו כ-1,000 מאמרים מדעיים.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20131030112716/http://www.isas.jaxa.jp/e/enterp/missions/asca/index.shtml תיאור פעילות]
* [https://heasarc.gsfc.nasa.gov/docs/asca/ נתונים מאתר נאס"א]
* [https://opg.optica.org/ao/viewmedia.cfm?uri=ao-34-22-4848&seq=0 מאמר על פעילות הלוויין]

קטגוריה:טלסקופי חלל בחלקים הבלתי נראים של הספקטרום
קטגוריה:לוויינים יפניים
הדיוויזיה ה-718 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-718 הייתה דיוויזיית חי"ר של הצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה.

== היסטוריה ==
הדיוויזיה הוקמה ב-30 באפריל 1941, והועברה ביוני ליוגוסלביה, שם הייתה בתחילה תחת פיקוד הקורפוס ה-51 במסגרת הארמייה השנייה. ביולי הוכפפה לקורפוס ה-65 במסגרת הארמייה ה-12 בסרביה, כדי לנהל פעולות אנטי-פרטיזנים וביטחון פנים. היא הייתה מעורבת במבצע שלישייה, מבצע אנטי-פרטיזני שהתרחש באפריל 1942. בפברואר 1943 הועברה הדיוויזיה לאזור סרייבו, שהיה חלק מהמדינה העצמאית של קרואטיה, ובמרץ 1943 הוכפפה לקבוצת ארמיות E. ב-31 במרץ 1943 הפכה הדיוויזיה לדיוויזיית היגר ה-118, לאחר ארגון ועיצוב מחדש.

== מפקדים ==
* יוהאן פורטנר (30 באפריל 1941 – 15 במרץ 1943)
* יוזף קיבלר (15 במרץ 1943 – 31 במרץ 1943)

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/718ID.htm הדיוויזיה ה-718] באתר lexikon-der-wehrmacht 

718
אל-חדת'

אל-חדת (בערבית: العربية الحدث, באנגלית: Al-Hadath בתרגום חופשי: "האירוע") הוא ערוץ חדשות סעודי המתמקד באירועים פוליטיים בארצות ערב. הוא זמין בשירות Freeview הבריטי דרך שירות הסטרימינג Vision TV.

הערוץ יוצר תחרות מול אל-ג'זירה, במיוחד לאחר ההצלחה שלהם בסיקור מלחמת האזרחים בסוריה ואירועי האביב הערבי אחרים.

==היסטוריה==
הערוץ נוסד בינואר 2012 במטרה לעקוב אחר המצב הפוליטי במדינות ערב ולסקר באופן נרחב יותר את המהפכות הערביות שהחלו ב, ולאפשר לערוץ אל-ערביה להמשיך בסיקור השוטף ובתוכניות שלו.

ביולי 2020 הודיע משרד הפנים של הרשות הפלסטינית על איסור פעילות ערוצי אל-חדת' ואל-ערביה ברצועת עזה, לאחר ששידרו דיווחים המעידים על מעצר חוליה מגדודי עז א-דין אל-קסאם עקב האשמות בריגול עבור ישראל, משרד הפנים ותנועת החמאס אישרו באמצעות חבר הלשכה המדינית מוסא אבו מרזוק, את מעצרה של חוליה באשמת שיתוף פעולה עם ישראל, הם גם הכחישו שיש ביניהם קשר משותף, ושהם אינם מנהיגים בתנועת חמאס או באל-קסאם.

ב-28 במרץ 2022, הצטרף הערוץ רשמית לרשת הטלוויזיה אל-ערביה.

בנובמבר 2023 עבר הערוץ לשדר מריאד, בירת ערב הסעודית.

== ראו גם==
* אל-ערביה

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערוצי חדשות
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה ערביים
קטגוריה:ערב הסעודית: תקשורת
CRITICAL

קריטיקל או CR:IT:IC:AL, היא סדרת דרמה רפואית בריטית ששודרה בערוץ Sky 1 מ-24 בפברואר עד 19 במאי 2015.<ref></ref> הסדרה מתרחשת במרכז טראומה ראשי (MTC) בדיוני, בית החולים "סיטי ג'נרל", המטפל בחולים במצב קריטי. כל פרק מתמקד בחולה אחד ובמאמצים להציל את חייו תוך שעה אחת.<ref></ref> הסדרה נוצרה על ידי ג'ד מרקוריו (שחיתות),<ref></ref><ref></ref> ומתעדת את צוות המקצוענים הרפואיים בזמן שהם מתמודדים עם החלטות שיכולות להציל חיים. שם הסדרה מתייחס למצב קריטי, המצב הרפואי הכי חמור, כמו גם להחלטות ופעולות הצוות, כל מה שנעשה בשעה הראשונה קריטי ביותר ויכול לקבוע אם חולה יחיה או ימות ולכן שם הסדרה מופרד בנקודיים כמו שמוצג בשעון דיגיטלי.<ref></ref> ההפקה של הסדרה בוטלה ב-15 ביולי 2015 לאחר שהממוצע היה 192,000 צופים בלבד.<ref></ref>

== שחקנים ==
* לני ג'יימס בתפקיד גלן בויל, יועץ טראומה וראש צוות <ref>[https://www.theguardian.com/media/2014/jan/27/line-of-duty-lennie-james-sky1-jed-mercurio-critical "Line of Duty's Lennie James to star in Sky1 Jed Mercurio drama "].</ref><ref></ref>
* קתרין ווקר בתור פיונה לומס, רשמת כירורגית כלי דם ועמיתת טראומה <ref>[http://primetime.unrealitytv.co.uk/critical-coming-sky-1-lovechild-er-24-lennie-james-stars-real-time-drama/ "Critical coming to Sky 1! Is this the lovechild of ER and 24? Lennie James stars in “real-time” drama!"] .</ref>
* קימברלי ניקסון בתור ד"ר אנגרד בנט-אדוארדס <ref></ref>
* ניב מקינטוש בתפקיד ניקולה היקלין, אחות יועצת, ממלא מקום מוביל קליני וסגן מוביל קליני
* ג'ון מקמילן בתפקיד ג'סטין קוסטלו, אחות צוות
* דני קיראן בתור בילי פינלי, מפעיל חדר ניתוחים
* פרסנה פואנרג'ה בתור רמקרישנה צ'נדרמוהן, רושם הרדמה
* פיטר סאליבן בתור קלייב ארצ'רפילד, יועץ ראשי קליני וקצין תקריות גדולות
* מאלי האריס בתור נריס מריק, אחות ראשית
* פול בזלי בתור ג'יילס דילון, מנהל טראומה
* אמה פרייר בתור רבקה אוסגוד, רשמת אורתופדיה
* ג'ולייט אולדפילד בתפקיד שלי אימס, רדיוגרפית
* ג'ק פורטון בתור רוברט סטריט, יועץ ניתוח כללי
* קלייר סקינר בתור לוריין רפפורט, יועץ מנתח טראומה, יועץ מנתח כלי דם וראש צוות טראומה <ref></ref>
* אוריון לי בתור בריאן ז'או, רדיוגרף CT

=== הופעות אורח ===
* מאיה ברקוט בתור טסה יארווד (4 פרקים)
* דפני צ'ונג בתור דבי וונג (4 פרקים)
* אנה קובל בתור אניה דובצ'ק (4 פרקים)
* קירסטן פוסטר בתור דליסי גוינטו (3 פרקים)
* גארי מריוט בתור לויד ווטסון, פרמדיק (2 פרקים)
* אליוט קואן בתפקיד טום פארו, יועץ O/G (2 פרקים)
* טים פאראדיי בתור בוב וובסטר (6 פרקים)

== ביקורות ==
ביקורות היו בעיקר חיוביות, <ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref> תוך ציון הסגנון והמבנה פורץ הדרך של הסדרה; אולם כמה מבקרים הביעו העדפה לגישה מסורתית יותר לדרמה רפואית. <ref></ref><ref></ref>

== גופי שידור בינלאומיים ==
באוסטרליה, הסדרה עלתה לראשונה ב־BBC First ב-28 ביולי 2015.<ref name="July27Fox"></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
אהרון בוהרוד

אהרון בוהרוד (באנגלית: Aaron Bohrod; 21 בנובמבר 1907 – 3 באפריל 1992) היה אמן אמריקאי הידוע בעיקר בזכות ציורי טבע דומם שלו.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
בוהרוד נולד בשיקגו ב-1907, בנו של בעל מכולת מהגר יהודי מסרביה. בוהרוד למד בבית הספר לאמנות של שיקגו ובליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק בין השנים 1926 ו-1930.<ref></ref> בהיותו בליגת הסטודנטים לאמנות, בוהרוד הושפע מג'ון סלואן ובחר בנושאים שכללו את הסביבה שלו.

== קריירה ==
הוא חזר לשיקגו ב-1930 שם צייר נופים של העיר ותיעד את חיי מעמד הפועלים.<ref>Lambert, Bruce (1992-04-06). "Aaron Bohrod, 84, Realist Artist Whose Paintings Could Deceive". The New York Times.</ref> בסופו של דבר הוא זכה במלגת גוגנהיים שאפשרה לו לטייל ברחבי הארץ, לצייר את הנופים האמריקאים. עבודתו המוקדמת זיכתה אותו לשבחים רבים כצייר ויוצר הדפסים חברתי וריאליסט אזורי חשוב, ועבודתו שווקה דרך Associated American Artists בניו יורק.<ref></ref> בוהרוד השלים שלושה ציורי קיר שהוזמנו עבור המדור לאמנויות יפות של משרדי האוצר באילינוי; ונדליה ב-1935, גטסבורג ב-1938 וקלינטון ב-1939.<ref></ref>

במהלך מלחמת העולם השנייה עבד בוהרוד כאמן; תחילה באוקיינוס השקט עבור יחידת אמנות המלחמה של חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית,<ref></ref> אחר כך במגזין Europe for Life. בשנת 1948, הוא קיבל תפקיד כאמן, שירש את ג'ון סטיוארט קארי, באוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון, ונשאר בתפקיד זה עד 1973.
ההיסטוריה האמריקאית
ב-1951, בוהרוד נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב כחבר שותף, והפך לחבר מלא ב-1953.<ref></ref>

הוא מת מסרטן הכבד בביתו ליד מדיסון, ויסקונסין ב-3 באפריל 1992, בגיל 84.

== יצירה ==
בשנות ה-50, בוהרוד פיתח את סגנון ציורי טבע דומם ריאליסטיים במיוחד, המעניקים אשליה של חיים אמיתיים. זה היה הסגנון שאיתו הוא זכה להכרה בינלאומית. "דגי פלסטיק, ברווזי גומי, בובות שבורות, חיילי צעצוע, מזכרות מכל סוג מוצאות את דרכן וממלאות את יצירותיו של אהרון בוהרוד. בכך, החפצים מקבלים משמעויות העולה בהרבה על המקוריות שלהם, ומקבלים חשיבות שמעולם לא במקור. המיועדים להם... יצירותיו לובשות לרוב צורה של בדיחות חזותיות, חידות או משחקי מילים שבהם האמן נהנה מהמשמעויות הכפולות של מילים נפוצות. לבוהרוד היה חוש הומור מפותח, אבל מתחתיו היה בסיס של רצינות גבוהה - לעיתים קרובות כביקורת על האיוולת והטיפשות של האנושות, על מעשיו ודאגותיו, כפי שמתבטאים בקצב המהיר של זרם מתפתל - מחזה החיים."

== מורשת ==
ניתן למצוא את יצירותיו של בוהרוד באוספים של מוזיאונים אמריקאים רבים כמו המכון לאמנות של שיקגו, מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, מוזיאון וויטני לאמנות אמריקאית בניו יורק ומוזיאון הירשהורן בוושינגטון הבירה גלריית אהרון בוהרוד באוניברסיטת ויסקונסין נקראה לזכרו.<ref>Bohrod, Aaron (1966). A Decade of Still Life. University of Wisconsin Press.</ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנים אמריקאים
קטגוריה:אמנים יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1907
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1992
דיוויזיית היגר ה-118 (ורמאכט)

דיוויזיית היגר ה-118 הייתה דיוויזיית חי"ר קלה של הצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה.

== היסטוריה ==
הדיוויזיה הוקמה ב-1 באפריל 1943, לאחר ארגון מחדש ועיצוב מחדש של דיוויזיית הרגלים ה-718. היא השתתפה בקרב על הסוטיזקה ביוני 1943, ונלחמה בפרטיזנים בבוסניה לפני שנשלחה לחוף הדלמטי כדי לשמור מפני נחיתות בעלות הברית בקיץ 1944. לאחר מכן היא נלחמה בחזית המזרחית במתקפת וינה במהלך החודשים האחרונים של המלחמה לפני שנכנעה לבריטים בקרינתיה במאי 1945.

המטרה העיקרית של דיוויזיות ה-jäger הגרמניות הייתה להילחם בשטח קשה שבו יחידות קטנות ומתואמות היו מסוגלות להילחם בקלות רבה יותר מאשר הכוח הכבד שהציעו דיוויזיות חיל הרגלים הסטנדרטיות. דיוויזיות ה-jäger היו מצוידות יותר מדיוויזיית הרים, אך לא חמושות כמו דיוויזיית חי"ר גדולה יותר. בשלבים המוקדמים של המלחמה הם היו הכוחות שנלחמו בשטחים קשים ובמרגלות גבעות וכן באזורים עירוניים, בין ההרים והמישורים. ה-jägers (ציידים בגרמנית), הסתמכו על רמה גבוהה של הכשרה ותקשורת מעט עדיפה, כמו גם על התמיכה הארטילרית הלא מבוטלת שלהם. בשלבי הביניים של המלחמה, עם צמצום דיוויזיות החי"ר הסטנדרטיות, הפך מבנה ה-Jäger של דיוויזיות עם שני רגימנטים חי"ר לצורת הארגון הסטנדרטית.<ref name="mc"></ref>

== מפקדים ==
* יוזף קיבלר (1 באפריל 1943 – 10 ביולי 1944)
* הוברטוס לאמיי (10 ביולי 1944 – 8 במאי 1945)

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Jagerdivision/118JagDiv.htm דיוויזיית היגר ה-118] באתר lexikon-der-wehrmacht 

== הערות שוליים ==

118
סלוואן מומיקה

סלוואן סבאח מתי מומיקה (בערבית: سلوان صباح متى موميكا. 23 ביוני 1986) הוא פליט עיראק<nowiki/>י ומבקר האסלאם. נודע בארגון הפגנות בשוודיה, שם שרף בפומבי את הקוראן ועורר זעם בקרב העולם המוסלמי.

== ביוגרפיה ==
סלוואן מומיקה נולד למשפחה נוצרית בצפון עיראק, אך הגדיר עצמו כאתאיסט. מומיקה הגיע לשוודיה כפליט, לאחר שהיה פעיל פוליטי בעיראק, שם היה חלק מכוחות הגיוס העממיים (PMF) שנלחמו נגד המדינה האסלאמית. הוא הופיע בסרטונים בלבוש מיליציה בשבועת אמונים לגדודי האימאם עלי, הזרוע הצבאית של התנועה האסלאמית בעיראק, שפעלה תחת ה-PMF. לאחר מכן הוא הציג עצמו כקצין של מיליציה בשם "בריגדת רוחו של האל ישוע, בן מרים". הוא גם ייסד מפלגה של האיחוד הדמוקרטי הסורי והכוחות הסוריים של הווקס, מיליציה חמושה שהוקמה ב-2014 והייתה מזוהה עם המיליציה הפסאודו-נוצרית "גדודי בבל".

מומיקה הגיש בקשה לוויזה בשוודיה בשנת 2018, ונרשם כמהגר מעיראק באפריל 2021. הוא קיבל אישור שהייה למשך שלוש שנים. בשוודיה הוא נפגש עם חברת הפרלמנט של שוודיה-דמוקרטית, ג'וליה קרונליד. מומיקה הצהיר מאוחר יותר כי הוא רוצה להתמודד לריקסדג כמועמד למפלגה.

== שריפת הקוראן ==

בשנת 2023 מומיקה ארגן סדרה של הפגנות כביקורת על האסלאם, במהלכן הוא השחית את הקוראן על ידי שריפתו בחסות המשטרה השוודית שאפשרה זאת. פעולות אלה לוו בהתקפות כלפי מומיקה.<ref></ref><ref></ref> באותה שנה החליטה סוכנות ההגירה השוודית כי מומיקה יורחק מהמדינה עקב איומים נגדו בעיראק, עם זאת, לא ניתן היה לממש את הגירוש, ולכן הוא קיבל אישור שהייה זמני חדש עד אפריל 2024.

=== עמדותיו בסכסוך הישראלי-פלסטיני ===
במרץ 2024 כתב מומיקה בחשבונו ברשת X: "האדמה שעליה מתגוררים הפלסטינים, שלה הם קוראים פלסטין, היא ארץ היהודים, הארמים והכנענים. מבחינה היסטורית, הם נעקרו על ידי מוסלמים, ועלינו לעמוד לצד היהודים כדי להחזיר את כל אדמתם".<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיראקים
שמורת נבי נון

שמורת נבי נון (בערבית: نبي نون) היא שמורת טבע שבמרכזה מקאם שעל פי מסורת מקומית מיוחס לנון, אביו של יהושע בן נון. המתחם ממוקם מזרחית לכפר יאנון ודרומית לגבעת ארנון שבמזרח השומרון, על רכס הרי ארומה.

== השמורה ==
השמורה משתרעת בכיפת גבעה הנמצאת כ-600 מטרים מזרחית לכפר יאנון וכ-850 מטרים דרומית לגבעת ארנון שבמזרח השומרון. בשמורה גדלים עצים עתיקים סביב המקאם, בעיקר אלון מצוי וחרוב מצוי.

בין העצים נמצא אזור טרשים בו גדלים בעיקר צמחי סירה קוצנית. בשטח הטרשי שבגבעה גדלים גאופיטים שונים, ובהם חצב מצוי, עירית גדולה וכדן סגול. במורדות הגבעה נטועים עצי שקד מצוי ועצי פרי נוספים.<ref>[https://inature.info/wiki/שמורת_נבי_ינון באתר טבע ונופים בישראל].</ref>

הגבעה מהווה חלק מקו פרשת המים של גב ההר.

== המקאם ==
פיר המערה בנבי נון, שעומקה כ-15 מטרים. מהמערה נפלט אוויר חם.
בשמורה מצוי מקאם שעל פי מסורת מקומית מיוחס לנון, אביו של יהושע בן נון, בשל הדמיון לצליל שמו של הכפר יאנון. עם זאת, יש המציעים כי הכפר משמר את שמו של היישוב המקראי ינוח, הנזכר בספר יהושע כנקודת גבול בין השבטים אפרים ומנשה. את קבריהם של יהושע ואביו נון מקובל לזהות בכפר כיפל חארת' שליד אריאל או בתל תבנה שליד נוה צוף.

הכניסה למקאם היא מצפון-מזרח דרך פתח מקומר. בצידו הצפוני של המבנה ישנו פיר של חפירה חצובה בעומק של כ-15 מטרים מתחת לפני הקרקע, ממנה נפלט אוויר חם לחלל המבנה. במבנה אין מצבת קבר.

כארבעים מטר מדרום למבנה נמצאים שרידי מסגד חרב המיוחס על פי המסורת המקומית לקברו של יהושע בן נון, ולצידו שלוש אלות אטלנטיות גדולות. הגבעה עליה בנוי המקאם צופה לעבר הכפר יאנון.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: שמורות טבע
קטגוריה:השומרון: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:השומרון: שמורות טבע
הדיוויזיה ה-162 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-162 (בגרמנית: 162. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה.

== היסטוריה ==
דיוויזיית הרגלים ה-162 הוקמה ב-1 בדצמבר 1939 באזור האימונים הצבאי של גרוס בורן, ולמפקדה מונה הרמן פרנקה, שהחזיק בתפקיד זה עד 13 במאי 1942.<ref name=":122"></ref> בתחילת המערכה על צרפת הייתה הדיוויזיה עתודת ה-OKH באזור דרמשטאדט. במאי 1940 הדיוויזיה הוקצתה לקורפוס ה-23 ושימשה להגנת אגפים באזור שמדרום ללוקסמבורג. ביוני 1940 הייתה הדיוויזיה כפופה לקורפוס ה-31 והוצבה בלורן. לאחר סיום המערכה במערב, חזרה הדיוויזיה לפרוסיה המזרחית בסוף יוני 1940.

ביוני 1941, דיוויזיית הרגלים ה-162 הייתה חלק מהקורפוס ה-20,<ref name=":12"></ref> כשהחל מבצע ברברוסה. עמדה הדיוויזיה בלחימה מתמשכת בין יוני 1941 לחורף 1941/42 וספגה אבדות קשות במהלך הקרב על מוסקבה.<ref name=":23"></ref>

ב-18 במאי 1942, יחידות המטה הנותרות של פיקוד הדיוויזיה ה-162 הועברו לשטטין כדי לקבל תגבורת ולהיבנות מחדש. כאן, מטה הדיוויזיה הוגדר מחדש לשמש יחידת הדרכה למשתפי פעולה ומתנדבים פרו-גרמנים. ב-21 במאי 1942, דיוויזיית הרגלים ה-162 הותאמה באופן סופי למטרה זו והפכה לדיוויזיה הטורקסטנית ה-162. במהלך הארגון מחדש של הדיוויזיה, עבר הפיקוד מפרנקה לאוסקר פון נידרמאייר, שהמוניטין שלו בתחום מדיניות החוץ הפך אותו למועמד אטרקטיבי לפנייה המיועדת של הדיוויזיה למתנדבים זרים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/162ID-R.htm הדיוויזיה ה-162] באתר lexikon-der-wehrmacht 

== הערות שוליים ==

162
הדיוויזיה הטורקסטנית ה-162

הדיוויזיה הטורקסטנית ה-162 הייתה דיוויזיה שהוקמה על ידי הצבא הגרמני במהלך מלחמת העולם השנייה. היא משכה את אנשיה מקרב שבויי מלחמה שהגיעו מהקווקז ומאזור טורקסטן מזרחה יותר.

== היסטוריה ==
הדיוויזיה הטורקסטנית ה-162 הוקמה במאי 1943 וכללה חמש יחידות ארטילריה וחי"ר אזריות ושש טורקסטניות.<ref>Thomas, Nigel and Stephen Andrew, The German Army 1939-45 (5): Western Front 1943-45, (Osprey Publishing, 2000), 12.</ref> היחידה שמרה על צוותים גרמנים רבים שהתגייסו, והכילה גם "אוסטרופן" גאורגים וארמנים, אם כי הם כונו ביחד "טורקים".<ref>Altstadt, Audrey L., The Azerbaijani Turks: power and identity under Russian rule, (Hoover Press, 1992), 157.</ref> החיילים אומנו בנויהאמר.

הדיוויזיה נשלחה, באוקטובר 1943, לצפון איטליה.<ref>Thomas, 12.</ref> הדיוויזיה ה-162 הפכה לדיוויזיה הגדולה ביותר מבין כל ה"אוסטלגיון".<ref>Alstadt, 157.</ref> רגימנט הרגלים ה-450 כלל גם טורקים אתניים ואזרים.<ref>Beckett, Ian Frederick William, Modern insurgencies and counter-insurgencies, (Routledge, 2001), 62.</ref>

בתחילת 1944 הוטלה הדיוויזיה לשמור על החוף הליגורי וביוני 1944 נשלחה ללחימה באיטליה אך הוצאה מהקו עקב ביצועים גרועים. במשך שארית המלחמה, נלחמה הדיוויזיה בתנועת ההתנגדות האיטלקית ליד ספציה ו-Val di Taro באיטליה.<ref>Mitcham, Samuel W., German order of battle: Panzer, Panzer Grenadier, and Waffen SS, Vol.3, (Stackpole Books, 1997), 215.</ref> לאחר כישלונות ראשוניים, הדיוויזיה התגלתה כיעילה למדי.<ref name="tolstoy"></ref>

הגוף העיקרי של הדיוויזיה נכנע ליד פדובה במאי 1945 לבעלות הברית המערביות ונשלח לטרנטו. בהתאם להסכמים שנחתמו על ידי הבריטים והאמריקאים בוועידת יאלטה, החיילים הוחזרו לברית המועצות. לפי ניקולאי טולסטוי, הם קיבלו עונשי מאסר של עשרים שנה של "עבודה מתקנת".

== מפקדים ==

* גנרל-מיור אוסקר פון נידרמאייר (13 במאי 1943 – 21 במאי 1944)
* גנרל-לויטננט ראלף פון הייגנדורף (21 במאי 1944 – 8 במאי 1945)

== פשעי מלחמה ==
הדיוויזיה הייתה מעורבת במספר פשעי מלחמה באיטליה בין דצמבר 1943 למאי 1945, שניים מהם, בינואר 1945 באמיליה-רומאניה הביאו להוצאה להורג של לפחות 20 אזרחים כל אחד.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/162IDTurk.htm הדיוויזיה הטורקסטנית ה-162] באתר lexikon-der-wehrmacht 

== הערות שוליים ==

162
קטגוריה:יחידות מתנדבים זרות בוורמאכט
הדיוויזיה ההררית ה-188 (ורמאכט)

הדיוויזיה ההררית ה-188 (בגרמנית: 188. Gebirgs-Division) הייתה דיוויזיה הררית של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה מס' 188 הוקמה בסוף 1939. היא כללה את הרגימנטים ההרריים המחליפים ה-136, ה-138 וה-139 ואת רגימנט הארטילריה של התחלופה ה-112, בתוספת יחידות תומכות. היא החלה את המלחמה במשמר הגבול באזור ההררי שבין אוסטריה ליוגוסלביה במשימה העיקרית של הכשרת חיילי מילואים ומחליפים לדיוויזיות ההרריות הרגילות. באביב 1941 הצטרפה לפלישה ליוגוסלביה, כאשר שלושת הרגימנטים ההרריים קיבלו אחריות להשתלט על קרניולה וקרינתיה בצד היוגוסלבי של הגבול, אותם ביצעו במהירות וביעילות כנגד התנגדות מועטה עד ללא התנגדות.

לאחר המערכה, נשארה הדיוויזיה במילואים באינסברוק. ב-8 באוקטובר 1943 סומנה מחדש כדיוויזיית המילואים ההררית ה-188 ואורגנה מחדש עם רגימנטים הרריים מילואים 136, 137, 138 ו-139, כל אחד עם שני גדודים, ורגימנט ארטילרייה מילואים 112, גם הוא עם שני גדודים, והועברה לצפון איטליה. ב-27 בפברואר 1944 היא הועברה לאיסטריה לניהול לוחמת ביטחון (Bandenbekämpfung). כמה ימים לאחר מכן היא שוב סומנה מחדש כדיוויזיה ההררית ה-188 והרגימנטים שלה סומנו מחדש כרגימנטים הרריים 901, 902, 903, 904 ורגימנט ארטילריה הררי 1088. היא נכנעה באיסטריה כשהמלחמה הסתיימה ב-1945.

== מפקדים ==

* גנרל-לויטננט הנס פון הסלין (26 באוגוסט 1939 – 8 במאי 1945): נידון על פשעי מלחמה ביוגוסלביה ונתלה בליובליאנה ב-18 באוגוסט 1947.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/DivisionNr/DivisionNr188.htm הדיוויזיה מס' 188] באתר lexikon-der-wehrmacht 
* [https://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/ResDiv/188ResDiv-R.htm דיוויזיית המילואים ההררית ה-188] באתר lexikon-der-wehrmacht 
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Gebirgsdivisionen/188GebD-R.htm הדיוויזיה ההררית ה-188] באתר lexikon-der-wehrmacht 

188
188
צור מעון

צור מעון היה קיבוץ של העובד הציוני ואחר כך מושב של תנועת המושבים שהתקיים בין 1949 ל-1955 במערב הנגב סמוך לרצועת עזה, וננטש. סמוך למקום הוקם קיבוץ ניר עוז.

מקור שמו הוא ב: "הֱיֵה לִי לְצוּר מָעוֹן לָבוֹא תָּמִיד", ופירושו הוא מקום להתגונן בו, והוא כולל גם את שמו של האזור "חבל מעון" (על שם היישוב היהודי הקדום שהתקיים בקרבת מקום).

==היסטוריה==
הגרעין המייסד של צור מעון הורכב מיהודים הונגרים ניצולי השואה, שהתארגנו במאי 1945 בהונגריה לקבוצה בשם "הפועל", ויצאו להכשרה בגרמניה לקראת עלייה, שם הקימו משק חקלאי. בדרכם לארץ נאסרו בני החבורה במחנות המעצר בקפריסין, ועם שחרורם הצטרפו לבבית הספר החקלאי בנהלל. במלחמת העצמאות לחמו יחד כפלוגה ב' בגדוד הראשון של הנח"ל, ובין היתר סייעו בשיקום ניצנים שנפגעה במלחמה. עם שוך הקרבות התארגנו לעלייה לקרקע במסגרת העובד הציוני, כשאליהם מצטרפים חברי עליית הנוער מרומניה ופולין, וכן קבוצה קטנה של פליטי קיבוץ נירים הסמוך שננטש במלחמת העצמאות (אנשי נירים עזבו לאחר זמן קצר להתיישב במיקומו הנוכחי של הקיבוץ).

כ-90 המתיישבים הראשונים, מרביתם צעירים, עלו על הקרקע ב-20 בדצמבר 1949 (כ"ט בכסלו ה'תש"ט) ממזרח לחורבות הכפר מעין. בראשית הדרך, התבססו המתיישבים על מים ששאבו ממעיין הבשור, עד שהתקינו צינור שיחבר את הקיבוץ לבאר הכפר הנטוש. הקיבוץ היה נקודת ההתיישבות היהודית ה-29 בנגב.

המתיישבים הקימו מגדל מים וצריפים למגורים וכן מאפייה חברי הקיבוץ התפרנסו כשכירים ביישובי הסביבה. בין קיבוץ צור מעון לקיבוץ נירים הסמוך נודעה מערכת יחסים עכורה, על רקע היריבות הפוליטית-חברתית בין השומר הצעיר (נירים) לבין העובד הציוני (צור מעון). היישוב סבל מקרבתו לגבול עם רצועת עזה. היישוב צורף למועצה אזורית הנגב המערבי.

ב-1951 החליטה תנועת העובד הציוני להעביר את גרעין צור מעון לקיבוץ (לימים מושב) מבקיעים דרומית לאשקלון. המקום נשאר שומם לתקופת מה, ובנובמבר של אותה שנה התיישב בו גרעין של ארגון בני המושבים, בוגרי מושבים ובתי ספר חקלאיים, שכלל כ-25 צעירים. הם זרעו את השדות ביבולי חורף וקיץ, וכן עסקו בעבודות חוץ ובהדרכה במושבי עולים בסביבה. בתחילת 1954 גרעין זה עזב את צור מעון כדי להתיישב בנקודת הקבע שלהם, מושב ניר בנים, ואת מקומם תפסו בני גרעין נח"ל, שקיבלו אישור מהרמטכ"ל משה דיין להתיישב בצור מעון, בתנאי שיעסקו בהדרכה במושבי עולים. כאשר חברי הגרעין השתחררו מצה"ל, בספטמבר 1954, נעזבה צור מעון לצמיתות.

כיום, שרידיה של צור מעון נמצאים בתחומי הרפת של קיבוץ ניר עוז.

==בתרבות==
צור מעון מוזכר במחזה קזבלן מאת יגאל מוסינזון. אדון פלדמן, אביה של רחל היה חבר מושב צור מעון, שאותו עזב לטובת חיי הבורגנות העירוניים. כשנשאל פלדמן מדוע עזב את צור מעון, ענה: רחל לא שלמה עם מהלך זה של הוריה, ורוצה לשוב ולחיות בצור מעון.

==לקריאה נוספת==
*יאיר דואר, לנו המגל הוא חרב, בהוצאת יד טבנקין, 1992, עמ' 269 - 270.

==קישורים חיצוניים==
* [https://amudanan.co.il/w/P386812 צור מעון], באתר עמוד ענן.
* דן גזית, [https://avnei-gazit.com/ובתווך-צור-מעון-גם-זה-קרה-בשטחה-של-המ/ ובתווך – צור מעון… (גם זה קרה בשטחה של המועצה האזורית אשכול דהיום)], באתר "אבני גזית".
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קיבוצים לשעבר
קטגוריה:יישובים ישראליים שננטשו
קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:קיבוצי העובד הציוני
קטגוריה:קיבוצים במחוז הדרום
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:ניר עוז
הדיוויזיה ההררית התשיעית (ורמאכט)

הדיוויזיה ההררית התשיעית (בגרמנית: 9. Gebirgs-Division) היה השם שניתן לשתי דיוויזיות הרריות גרמניות נפרדות במקרה ב-1945.

== היסטוריה ==
שני ניסיונות בו-זמניים אך עצמאיים נעשו להקים את הדיוויזיה בימי המלחמה; היחידות מובדלות באופן קונבנציונלי כנורד ("צפון") ואוסט ("מזרח"), בהתאם לזירות שבהם הם הוקמו. בפועל, הדיוויזיה ההררית ה-9 מעולם לא הוקמה במלואה.

=== הדיוויזיה הצפונית ===
סמל הדיוויזיה הצפונית
באביב 1944, הרגימנט ההררי ה-139, שהושאר בלפלנד על ידי הדיוויזיה ההררית השלישית כשפרשה בסוף 1941, תוגבר כדי להפוך ל-Divisionsgruppe Kräutler. בספטמבר היא הוגדרה כדיוויזיה ה-140 למטרות מיוחדות, וכתוצאה מכך מוזכרת פעם אחת בתיעוד של סוף המלחמה בתור "הדיוויזיה ה-140". ב-6 במאי 1945, ה-OKW הוציא צו המגדיר אותה מחדש כדיוויזיה ההררית ה-9, אך הצו הגיע כל כך מאוחר עד שהיא למעשה אינה רשומה ככזה במפות מצב או ברשומות רשמיות אחרות. היחידה נסוגה מלפלנד לנורווגיה כאשר הכוח הגרמני באזור הארקטי דעך, ונכנעה לבריטים בתום המלחמה (תיעוד מסוים מהתקופה שלאחר המלחמה מבלבל עוד יותר את העניינים על ידי התייחסות ליחידה זו כאל הדיוויזיה ההררית ה-10).

מפקד הדיוויזיה היה מתיאס קראוטלר.

=== הדיוויזיה המזרחית ===
סמל הדיוויזיה המזרחית
באביב 1945, שלטה דיוויזיית הצללים שטיירמרק על שתי חטיבות RAD, ואלה גויסו לתפקיד קרבי כדיוויזיית "אזעקה" תחת השם הדיוויזיה ההררית "שטיירמרק". שני הרגימנטים של הדיוויזיה הורכבו מתמהיל מגוון מאוד של אנשי צבא, לופטוואפה, קריגסמרינה, וואפן אס אס, משטרה וארגונים אחרים. נראה שהיא קשורה גם ל-Kampfgruppe Raithel ו/או ל-Kampfgruppe Semmering, אם כי התיעוד של סוף המלחמה חלש. מרכיביה נכנעו לסובייטים בתום המלחמה. מפקד הדיוויזיה היה אוברסט הריברט רייתל.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Gebirgsdivisionen/9GebD-R.htm הדיוויזיה ההררית ה-9] באתר lexikon-der-wehrmacht 

9
9
בירנברוט

בירנברוט (בגרמנית: Birnbrot; מילולית: "לחם אגסים" או Birnweggen; מילולית: "לחמנית אגסים") הם מאפה מסורתי שמקורו בשווייץ עם מילוי של אגסים מיובשים. המאפים קיימים ברחבי שווייץ והווריאציות הפופולריות כוללות את "בינדנר בירנברוט" (Bündener Birnbrot) מקנטון גראובינדן, "גלארנר בירנברוט" (Glarner Birnbrot) מקנטון גלרוס, "טוגנבורגר בירנברוט" (Toggenburger Birnbrot) מטוגנבורג ו"לוצרנר בירנווגן" (Luzerner Birnweggen) מלוצרן.

== תיאור ==
מלבד אגסים מיובשים המילוי מכיל גם צימוקים, אגוזי מלך ופירות יבשים אחרים כמו תפוחים או תאנים. המילוי מתובל בנוסף בפירות מסוכרים, כוסברה, קינמון, כוכב אניס, אניס, ציפורן וסוג כלשהו של אלכוהול.
בירנווגן
ההבדל בין בירנברוט לבין בירנווגן טמון בדרך ההכנה והשכיחות הגיאוגרפית: מכינים את הבירנברוט על ידי ערבוב המילוי עם בצק ומקיפים את המילוי שהוכן כך במעטפת של בצק שמרים ואילו בירנווגן מכינים על ידי פיזור המילוי על יריעת בצק שמרים ורידודו כמו רולדה. בירנווגן פופולרי במרכז שוויץ וניתן למצוא את הבירנברוט במזרח שוויץ קרוב ליד הרי האלפים.

הווריאציות של טוגנבורג וגלרוס הן שמבשלים וצורבים מעט את האגסים לפני ערבובם עם שאר המרכיבים. בגראובינדן האגסים מושרים בברנדי אגסים או מי ורדים המעניקים טעם אגסים מובחן יותר.

== היסטוריה ==
במקור המאכל היה וריאציה של לחם לאיכרים שהאריכה והגדילה את שמירת החיטה היקרה עם פירות יבשים. בגראובינדן, ניתן למצוא וריאציות מקומיות הכוללות כמות גדולה יותר של בצק לחם ואינן עטופות בבצק שמרים.

כיום זהו מאפה פופולרי בסביבות חג המולד וערב השנה החדשה ויש כמה מנהגים סביבו. לדוגמה, באנגדין בנות נותנות לחברת הכיתה האהובה עליהן בירנברוט ב-26 בדצמבר ובתמורה מוזמנות לטיול במזחלת. למרות זאת, הוא זמין לאורך כל השנה בשווייץ דוברת הגרמנית והוא נאכל עם חמאה וגבינה מלאת טעם ביחד עם שתיית תה או כמאכל פיקניק למטיילים או לגולשי סקי.

== לקריאה נוספת ==

* רשימת מאפים
* המורשת הקולינרית של שווייץ
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח השווייצרי
נתק אותי

"נתק אותי" הוא סינגל שהוקלט על-ידי הזמר והראפר הישראלי כפיר צפריר והזמרת נטע ברזילי. השיר יצא לאור ב-12 במרץ 2024. מאוחר יותר נכלל באלבום הבכורה של ברזילי, הכל עליי

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב והולחן על-ידי ברזילי וצפריר, שגם הפיק אותו מוזיקלית. השיר נוצר בימי מלחמת חרבות ברזל לאחר ביקורה של ברזילי באולפנו של צפריר. השניים שיתפו כי בחרו שלא להתמקד במצב הפוליטי או החברתי, אלא ברגשות הנלווים לו ובבריחה מהמציאות<ref></ref>. השיר הוקדש לעמית בן אבידה ז"ל שנרצח במסיבה ברעים.

השיר זכה להצלחה רבה, נכנס לפלייליסטים של גלגלצ וכאן גימל, והיה בשיאו לשיר המושמע ביותר בתחנות הרדיו בישראל, לפי המצעד השבועי של מדיה פורסט.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של כפיר צפריר ב-12 במרץ 2024. נכון לאפריל 2024, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-900,000<ref></ref>.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=mECyNzcHE-Q סרטון השיר "נתק אותי"] באתר יוטיוב
* [https://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=1&prfid=18927&wrkid=59956 מילות השיר "נתק אותי"] באתר שירונט

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2024
קטגוריה:סינגלים מ-2024
קטגוריה:שירי נטע ברזילי
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים בעברית