OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ירדן תוסייה כהן

ירדן תוסייה כהן (נולדה ב-4 ביולי 1992) היא שחקנית טלוויזיה, תיאטרון וקולנוע ישראלית, הידועה בתפקיד שירה בסדרה "מתים לרגע".

== ביוגרפיה ==
תוסייה כהן נולדה וגדלה בשכונת ארנונה בירושלים, כבת הצעירה מבין שלושה ילדים. נכדתו של שלמה תוסייה כהן, מבכירי עורכי הדין הפליליים בישראל. גם אביה, אחיה ודודה עוסקים במשפטים. בת דודתה היא הכוריאוגרפית יסמין גודר. חלק לא מבוטל מילדותה העבירה בקיבוץ רמת רחל. למדה בבית הספר התיכון הגימנסיה העברית בירושלים. בשנים 2011–2013 שירתה כמש"קית חינוך ביחידה 8200.

לאחר שחרורה מהצבא למדה בסטודיו בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין בתל אביב, והיא בוגרת מחזור 2016 של בית הספר. כיום מתגוררת בתל אביב.

ביוני 2024 נישאה לאביב בירן.

== קריירה ==

===כשחקנית===
בשנת 2014 השתתפה יחד עם גלוריה בס בקליפ לשיר Move On של להקת Garden City Movement בבימויו של מיכאל מושונוב המתאר מערכת יחסים לסבית. הקליפ נבחר להיות קליפ השנה על ידי ערוץ MTV ישראל, ככזה היה הנציג של ישראל בתחרות הקליפים העולמית של MTV, והתמודד בקטגוריית קליפ השנה בפסטיבל הקולנוע של לוס אנג'לס .

בשנת 2015 השתתפה בעונה השלישית של סדרת הנוער "החממה", בתפקיד עופרי.

ביוני 2017, הופיעה בתפקיד הראשי בעונה השנייה של הסדרה "מתים לרגע" בתפקיד של שירה. באותה שנה התארחה גם בסדרת הטלוויזיה "פלאשבק" בערוץ הילדים בתפקיד דנית.

בשנת 2018, שיחקה בהצגה "מול כולם" בבימויו של משה קפטן בתיאטרון השעה.

בשנת 2019, החלה לשחק בתיאטרון חיפה בהצגה "של מי החיים האלה". כמו כן, הצטלמה לסרטו של אדם קלדרון "השחיין". הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2021.

ב-2020, השתתפה בהצגה "הילדים של כולנו" בתיאטרון הארצי לנוער. במרץ אותה שנה השתתפה בסדרה "הדבר הגדול המיוחד" של כאן 11.

בשנת 2021, השתתפה בתפקיד ראשי בסדרה "החנות שיש בה הכל" של כאן 11, בתפקיד דנה. בנוסף, התארחה בדרמה היומית "מלכת היופי של ירושלים" כג'יזל ושיחקה בהצגת התיאטרון ג'ונגל בווילה בתיאטרון תמונע. 
כמו כן, בשנה זו הצטלמה לסרטם של בני פרדמן ודרור קרן "הום" בתפקיד הראשי, לצד השחקן רועי ניק.

ב-2022 שיחקה במחזה חשמלית ושמה תשוקה בבימויו של עודד קוטלר.<ref></ref>

ב-2023 פורסם שהיא לוהקה לעונה השלישית של "טהרן" בכאן 11, לצידה של ניב סולטן. באותה שנה שיחקה בסרט הפעולה האמריקאי "המהנדס" של הבמאי הישראלי דני א. אביכזר, וכיכבה בסרט הדרמה הישראלי "בית", לצדו של רועי ניק.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.zohar-agency.com/actor/ירדן-תוסיה-כהן-2/ כרטיס שחקן] באתר הסוכנות של זוהר יעקובסון
* תומר קרן, [http://www.studioact.co.il/ירדן-תוסייה-כהן-שחקנית-שנה-ג-בראיון-למ/ הכיתה המעופפת], מעריב ירושלים, 28 באוגוסט 2016, באתר סל"ה
* [https://web.archive.org/web/20170703161414/http://magazine.hot.net.il/הכירו-את-ירדן-תוסייה-כהן-מתים-לרגע/ הכירו את ירדן תוסייה כהן – מתים לרגע], באתר HOT
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרות גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרות סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:בוגרי סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:משפחת תוסיה כהן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1992
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1992
קטגוריה:שחקניות קולנוע חרדי
900-909 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 909 - 900 לפני הספירה

== אירועים ומגמות ==
* 909 לפנה"ס - המלך שיאו משושלת ג'ואו מתמנה למלך בסין.
* 908 לפנה"ס - אביה מלך יהודה נפטר ומוחלף על ידי בנו אסא. 
* 907 לפנה"ס - ירבעם בן נבט, המלך הראשון של ממלכת ישראל לאחר פיצול ממלכת ישראל המאוחדת נפטר ומוחלף על ידי בנו נדב.
* בעשא, שר צבאו של נדב בן ירבעם קושר קשר נגדו בזמן שנדב מציב מצור על העיר הפלישתית גבתון, הוא הורג אותו, ותופס את השלטון. 
* 900 לפנה"ס - ייסוד אנוראדאפורה בסרי לנקה. 
* 900 לפנה"ס - ממלכת כוש. 
* 900 לפנה"ס (בערך) -תקופת המעבר ביוון מסתיימת. 
* 900 לפנה"ס (בערך) - התקופה הגאומטרית של הכדים מתחילה ביוון העתיקה. 
* 900 לפנה"ס - התושבים של אזור הים האגאי מקימים קבוצות קטנות ומבודלות בעמקים, במישורים החופיים, ובאיים, גרים באופן עצמאי ובקהילה מלוכדת אך כולם מדברים צורה כלשהי של אותה השפה.
* 900 לפנה"ס (בערך) - סאן לורנצו, מרכז התרבות האולמקית המוקדמת מחרב, כנראה על ידי אנשים שהיגרו מהצפון והכח עובר ללה ונטה שבטבסקו. 
* 600-900 לפנה"ס (בערך) - פירמידות גדולות נבנות בלה ונטה, מקסיקו על ידי התרבות האולמקית.

== אנשים משמעותיים ==
* ירבעם, מלך ישראל הראשון (מלך בשנים 907 - 928 לפנה"ס).
* נדב בן ירבעם, מלך ישראל (מלך בשנים 906 - 907 לפנה"ס).
* בעשא, מלך ישראל (מלך בשנים 883 - 906 לפנה"ס).
* אביה, מלך יהודה (מלך בשנים 908 - 911 לפנה"ס).
* אסא, מלך יהודה (מלך בשנים 867 - 908 לפנה"ס)

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:המאה ה-10 לפנה"ס
עמנואל טוב עלם

עמנואל בן יעקב טוב עלם היה מלומד יהודי-צרפתי בן המאה ה-14. רופא, מתמטיקאי ואסטרונום. בן דורו של רלב"ג ומחבר פורה. כמתמטיקאי היה ממפתחי השבר העשרוני. 

==כתביו==
מכתביו של עמנואל טוב עלם ידועים חמישה עשר חיבורים, כתב היד של רובם נמצא בספרייה הלאומית של צרפת, צילום של חלקם נמצא במכון לתצלומי כתבי יד עבריים בספרייה הלאומית בירושלים וחלקם זמינים גם לעיון מקוון:
# על מידת ההיקף.
# על דרכי חשבון החילוק והערות בחכמת התכונה
# "דרך חילוק" הערות על מספרים עשרוניים
# ביאור מלוחות על כוכבי לכת
# לוח על הילוך השמש
# "לוח מתנה טובה" - על תנועת כוכב נוגה בין השנים 1300–1357
# "באור עשיית האצטרולב" - מופיע גם בשם "שרש מלאכת הכלי שאנו מדמים בכדור"
# הערות על מחזורי השנה
# "שש כנפים" - חיבורו החשוב ביותר, נקרא לעיתים "כנפי נשרים". הספר זכה לעניין רב ונשארו עשרות עותקים שלו בכתב-יד, הוא תורגם ללטינית בשנת 1406 וראה אור בעברית בזיטומיר בשנת 1872 בתרגומו של נחמן בבוויץ בתוך הספר "אור הלבנה"
# "מאמר ערך החילוף" על מסלולי השמש והירח
# על שבעה כוכבי הלכת
# ביאור על פירושו של רבי אברהם אבן עזרא על השם המפורש
# "ביאור מאזני חנוך"
# הערות על תשעה כוכבי דשביט - חיבור שיוחס בטעות לתלמי
# "תולדות אלכסנדר" תרגום אגדות על אלכסנדר הגדול

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* מהדורת פקסימילה של החיבור [http://sceti.library.upenn.edu/sceti/ljs/PageLevel/index.cfm?ManID=ljs204&page=1 שש כנפיים]
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים יהודים צרפתים
קטגוריה:אסטרונומים יהודים
קטגוריה:אסטרונומים צרפתים
קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים
קטגוריה:יהודים ויהדות בימי הביניים
קטגוריה:מתמטיקאים מהמאה ה-14
משפט סקולם-נתר

משפט סקולם-נתר הוא משפט באלגברה המאפיין את האוטומורפיזמים של אלגבראות פשוטות סוף ממדיות, וקובע כי כולם מהווים הצמדה באיבר הפיך. המשפט הוכח לראשונה על ידי תורלף סקולם בשנת 1927. אמי נתר הוכיחה אותו מאוחר יותר באופן בלתי תלוי. זהו משפט בסיסי בתורת האלגבראות פשוטות מרכזיות, המהווה כלי עזר מרכזי בתאוריה.

==ניסוח==
תהי <math>A</math> אלגברה פשוטה מרכזית מעל שדה <math>F</math>, ויהיו <math>A_1, A_2</math> תת-אלגבראות פשוטות איזומורפיות שלה. אז כל איזומורפיזם <math>\phi:A_1 \to A_2</math> הוא הצמדה באיבר הפיך מ-<math>A</math>.

==הוכחה==
נביט באלגברה <math>T = A_1 \otimes_{F} A^{op}</math>, כאשר <math>\otimes</math> היא המכפלה הטנזורית, ו-<math>op</math> הוא החוג המנוגד. מכיוון ש-<math>A^{op}</math> אלגברה פשוטה מרכזית מעל <math>F</math> וכן <math>A_1</math> אלגברה פשוטה, נובע כי <math>T</math> אלגברה פשוטה. <math>A</math> היא מודול מעל <math>T</math> בשתי דרכים: פעם אחת על ידי הפעולה <math>(a \otimes y)r = ary</math> (נסמנו <math>M_1</math>), ופעם נוספת על ידי הפעולה <math>(a \otimes y)r = \phi(a)ry</math> (נסמנו <math>M_2</math>).

יהי <math>M_0</math> המודול הפשוט היחיד של <math>T</math> (קיים כי היא פשוטה ארטינית). מתקיים <math>M_1 \cong M_0^k \cong M_2</math>, כאשר <math>k=\frac{[A:F]}{[M_0:F]}</math>. בפרט, המודולים איזומורפיים, נניח על ידי איזומורפיזם <math>f\colon M_1 \to M_2</math>. על פי הגדרת הפעולות, מתקיים <math>f(ary) = \phi (a) f(r) y</math>. האיבר <math>u=f(1)</math> מקיים את הדרוש בטענת המשפט: על ידי הצבת <math>y=r=1</math> מקבלים
<math display="block">ua = \phi(1) f(1) a = f(a) = \phi(a) f(1) 1 = \phi(a)u</math>
מכאן <math>ua=f(a)=\phi(a)u</math> לכל <math>a\in A</math>. אם נציב במקום <math>a</math> את <math>v=f^{-1}(1)</math> נקבל <math>uv=1=\phi(v)u</math> ולכן <math>u</math> הפיך.

==דוגמאות שימוש==
תוך שימוש במשפט, ניתן להוכיח טענות רבות מהתחום:
* המשפט הקטן של ודרברן: כל חוג סופי עם חילוק הוא שדה.
* כל אלגברה פשוטה מרכזית מממד 4 (מעל שדה ממאפיין לא 2) איזומורפית לאלגברת קווטרניונים.
* הוכחת תכונות מבנה של אלגבראות ציקליות.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">* Rowen, Graduate Algebra: Noncommutative View, p.460-461</div>

קטגוריה:משפטים באלגברה
קטגוריה:תורת החוגים
איילון נקוד

איילון נקוד (שם מדעי: Moschiola; קרוי גם איילון המושק), הוא סוג של פרסתן אסייני קטן ממשפחת האיילוניים אשר כולל 3 מינים הייחודיים לתת-היבשת ההודית. הסוג תואר מדעית לראשונה בשנת 1852 על ידי הזואולוג האנגלי ג'ון אדוארד גריי, ולמעשה, במשך עשרות שנים ההתייחסות המדעית המקובלת אליו הייתה כסוג ומין יחיד תחת השם איילון ממיני ועם השמות המדעיים: "Moschus meminna","Tragulus meminna" ו-"Moschiola meminna"; רק בתחילת המאה ה-21 נעשתה הבחנה סופית בין המינים. למרות היותו מצוי בדרום אסיה, סוג זה דומה יותר לסוג איילון המים המצוי באפריקה מאשר למיני הסוג איילון המצויים בדרום-מזרח אסיה.

==מאפיינים==
כפי שמרמז שמו, האיילון הנקוד שונה מהסוג איילון בעיקר בצבעי פרוותו: בעוד שלאיילון יש פרווה חומה או כתומה עם פסים בגרון בלבד, לאיילון הנקוד הפרווה בצבע זית-חום דהוי עם דוגמאות של פסים, נקודות וכתמים בהירים לאורך הצלעות המקנים לו דמיון רב לאיילון המים. דוגמאות אלו מסייעות לאיילון להיות מוסווה היטב ולהיטמע בנוף שבסביבתו. הוא מתאפיין גם בראש בהיר עם כתם כהה מעט על המצח, ובבטן לבנה. בנוסף, כפי שעולה משמו המדעי, לאיילון הנקוד יש ריח מושק הנודף מפרוותו, ובניגוד לאיילון אין לו בלוטת ריח בסנטר. האיילונים הנקודים גדולים מרוב קרוביהם האסייתים וזהים בגודלם לאיילון המים, אך קטנים מאיילון המים האפריקני. יש להם מבנה גוף מוצק ועגלגל והם רחבים מעט ממיני האיילון. יש להם אוזניים קטנות, עיניים גדולות וראש משולש. רגליהם דקיקות ונראות כמקלות. זנבם קצר. אין להם קרניים כלל, ובמקום זאת יש לה זוג ניבים ארוכים בלסת העליונה.

האיילון הנקוד הוא בעל חיים זהיר ביותר, ופעיל בעיקר בשעות הלילה בעומק יערות טרופיים, לחים או יבשים. מכיוון שכך, בעל חיים זה נראה לעיתים רחוקות ומעט מאוד ידוע על הביולוגיה שלו, כך שניתן להניח שהיא דומה למדי לביולוגיה של מיני האיילון. הוא ככל הנראה בעל חיים מונוגמי אשר חי בבדידות ברוב השנה או בזוגות. הוא ניזון מעלים, פירות ועשבים. יש להניח שהוא טריטוריאלי. הזכרים מן הסתם ילחמו ביניהם באמצעות הניבים.

==מינים==
*איילון הודי (Moschiola indica) - המין הגדול בסוג. תואר מדעית לראשונה בשנת 1852 ומצוי ברחבי הודו וכנראה גם בנפאל. סימני היכר: דוגמאות לבנות-קרמיות של נקודות ופסים שלמים סמוך לגחון ושבורים סמוך לעכוז.
*איילון לבן-נקודות (Moschiola meminna) - המין הקטן בסוג. תואר מדעית לראשונה בשנת 1777 ומצוי באזורים היבשים של סרי לנקה. סימני היכר: דוגמאות לבנות של נקודות ופסים שבורים סמוך לגחון ושלמים סמוך לעכוז.
*איילון צהוב-פסים (Moschiola kathygre) - המין הבינוני והאחרון שהתגלה. תואר מדעית לראשונה בשנת 2005 ומצוי באזורים הלחים של סרי לנקה. סימני היכר: דוגמאות צהובות של נקודות ופסים שבורים בכל הגוף.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iucnredlist.org/search מיני האיילון הנקוד באתר הרשימה האדומה של IUCN]

קטגוריה:איילוניים
ביזון הקרפטים

ביזון הקרפטים (שם מדעי: Bison bonasus hungarorum; ידוע גם כביזון הונגרי) הוא תת-מין נכחד של ביזון אירופי אשר היה תת-אנדמי לאזור הרי הקרפטים במזרח אירופה והוכחד מן העולם באמצע המאה ה-19, קצת פחות ממאה שנה לפני הכחדת קרובו הביזון הקווקזי. הוא תואר מדעית לראשונה רק בשנת 1946 על ידי חוקר הטבע והגאוגרף ההונגרי מיקלוש קרצוי - זמן רב לאחר הכחדתו. 

האטימולוגיה של שמו המדעי היא כדלהלן: "Bison" = סוג של בקר; "bonasus" = דמוי תאו; "hungarorum" = הונגרי. הצירוף של שלושת המילים מתפרש כך: "סוג של בקר דמוי תאו אשר מצוי בהונגריה".
==מידע כללי==
ביזון הקרפטים כשמו, היה חי על מורדות הרי הקרפטים במולדביה וטרנסילבניה, באזור דרום אוקראינה והונגריה של ימינו. בית הגידול שלו הורכב מיערות ירוקי עד ממוזגים במזרח אירופה ועד המאה ה-16, חי לצד שור הבר. הוא נכחד קצת פחות ממאה שנה לפני קרובו הקווקזי, עקב העובדה שמקום חיותו היה קרוב מדי למרכז אירופה בה היו נפוצים במיוחד מסעות ציד של אצילים ופריצים. 

לא ידוע מאומה עליו, אך סביר להניח שהתאפיין בגוף מסיבי וכבד כקרוביו, עם דבשת קטנה על הכתף וראש רחב וגדול. האקולוגיה והרבייה שלו דמתה לקרוביו. הוא היה מן הסתם פעיל יום, וחי בעדרים קטנים שנעו בחיפוש אחר עשבים, עלים, שיחים וצמחייה אחרת. בחורף, הם נאלצו לשבור שכבת קרח מעל האגמים כדי להגיע למים. 

אויביהם באירופה היו רק הדובים, בעוד שהזאבים היוו איום לעגלים. בתקופות קדומות יותר, הוא נאלץ להתמודד מול אויב חזק בהרבה - האריה האירופאי.
==הכחדה==
ביזון הקרפטים האחרון נורה בשנת 1852 באזור מארמרש על הגבול האוקראיני-הונגרי. לא נותרו שרידים ידועים מתת-המין בדמות פוחלצים, גולגולות או עצמות. לזכרו הונפק בול דואר הונגרי ומטבע אוקראיני. 

בשנים האחרונות, הובילו ארגוני שימור לכך שתת-המין השפלתי של הביזון האירופי הוכנס לבתי הגידול ההיסטוריים של ביזון הקרפטים בניסיון לשחזר את הפאונה ההיסטורית של האזור. הביזונים שהוכנסו לאזורים הללו, מאכלסים בתי גידול עד לגבהים של 800 מטר מעל פני הים.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.planet-mammiferes.org/drupal/en/node/38?indice=Bison+bonasus ביזון הקרפטים] באתר כוכב היונקים.

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1946
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מיקלוש קרצוי
קטגוריה:יונקים שהוכחדו בידי האדם
קטגוריה:בקר
קטגוריה:אירופה: יונקים שנכחדו
יאקאלו

יאקאלו (באנגלית: Yakalo), הוא פר גדול המהווה כלאיים בין יאק הבית לבין ביזון אמריקאי. השם שניתן לצורת הכלאיים מהווה הלחם של המילים "יאק" ו"בופאלו".

הניסיונות הראשונים להכליא בין המינים הללו שמשתייכים לסוגים נפרדים בשבט בקר שבתת-משפחת הפרים, נעשו לראשונה בשנת 1920 בפארק הלאומי ויינרייט במחוז אלברטה שבקנדה. הפארק נבחר עבור הניסוי בשל האוכלוסייה של הביזונים ששהו בו. ההכלאה נעשתה בין זכרי יאקים לנקבות ביזון טהורות ולנקבות ביפאלו, ובדומה לבני כלאיים אחרים, רק העגלות היו פוריות בעוד שהעגלים נותרו עקרים. הניסויים הופסקו בשנת 1928, ורק עגלים מעטים של יאקאלו שרדו והגיעו לבגרות. על פי הדיווחים של העוסקים בתחום, היאקאלואים היו מותאמים יותר מהוריהם לחיים בחורפים הקשים של קנדה, ובשרם היה "נהדר". עם זאת, מסיבה כלשהי העיסוק בהכלאות הופסק ולא נעשה שיווק מסחרי של היאקאלו למקומות אחרים בעולם למרות מעלותיו. 

היאקאלו מתאפיין בגוף מסיבי, ארוך ורחב בדומה להוריו, עם כתפיים שריריות וגבוהות. מהיאק הוא יורש את הפרווה הארוכה והשעירה בצלעות, בצוואר ובמותניים, ומהביזון יורש את הפרווה הצמרירית בכתף ובמצח. הצבע בדרך כלל מושפע מצבעו של היאק (שחור, אפור או לבן). החוטם דומה לזה של היאק (רחב ומרובע עם נחיריים עגולים וגדולים) ולא לזה של הביזון. החרטום מוארך מעט בדומה ליאק, אך הראש מזכיר בצורתו יותר את הביזון (גדול ועגול באזור המצח). הקרניים קטנות כשל הביזון, אך הן צומחות בזווית מסוימת לצד כמו היאק ולא מתעקלות בחדות למעלה כמו אצל הביזון. הזנב ארוך ושעיר בדומה ליאק. מעבר לכך, שאר המאפיינים משותפים לשני ההורים: רגליים קצרות, עבות וחזקות, ואוזניים קצרות ועגולות; כן יש ליאקאלו בדומה להוריו צוואר עבה ורחב, דבשת גדולה על הכתף, ופרסות גדולות, רחבות ועגולות. במקרים רבים, היאקאלו עשוי להיות זהה כמעט לגמרי ליאק.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.yourdictionary.com/yakalo הלחם המילים של היאקאלו]
* [http://modernfarmer.com/2014/01/10-farm-animal-hybrids-didnt-know-existed/ מידע ותמונות של היאקאלו (1)]
* [http://www.wikidiff.com/yakalo/yak מידע ותמונות של היאקאלו (2)]

קטגוריה:בקר
קטגוריה:חיות כלאיים
קטגוריה:כלאיים אינטרגנטיים
קטגוריה:מינים מבויתים
בקר מצרי

בקר מצרי או פר מצרי (שם מדעי מוצע: Bos aegyptiacus) הוא צורה מבויתת של בקר בסוג פר, אשר גודל לצורך חרישה ומקור מזון על ידי המצרים הקדמונים במצרים העתיקה. המוצא שלו לא ברור דיו, ויש מחלוקת האם הוא זכאי למעמד של מין או תת-מין. השם המדעי שניתן לו (aegyptiacus) רומז על נוכחותו במצרים.

העדות המקובלת כמוקדמת ביותר לקיומו של בקר מבוית במצרים הוא מאזור העיר פיום, במהלך האלף השישי לפנה"ס, אך קיימת טענה לביות מוקדם הרבה יותר. בתחילה, חוקרים נטו לסווג אותו כמין בפני עצמו, אולם בשנים האחרונות, רבים סבורים שהוא לכל היותר מהווה תת-מין של בקר הבית או בקר הבר תחת השמות המדעיים "Bos taurus aegyptiacus" ו"Bos primigenius aegyptiacus" בהתאמה, וכי הוא אינו זכאי למעמד של טקסון בפני עצמו. 
==מראה אפשרי ומוצא==
איור מצרי המציג חרישה בבקר מצרי.
הבקר המצרי העתיק היה חסר את הגיבנת בכתף שמאפיינת את גזעי הבקר העתיקים שבויתו כמו הזבו למשל. מהאיורים נראה שהם היו גדולים, עם קרניים ארוכות שצומחות במעין קשת פנימה והחוצה, או קרניים קצרות יותר עם מבנה זהה. על פי האמנות המצרית הקדומה, הבקר המצרי היה בצבע שחור, חום, חום עם טלאים לבנים, לבן מנומר, שחור עם טלאים לבנים, ולבן לגמרי. בכך נמצא שהוא היה ססגוני יותר מגזעי הבקר העתיקים ששרדו עד היום. 

שאלת מוצאו של הבקר המצרי שנויה במחלוקת, ונתונים ארכאוזואולוגיים ופלאו-גנטיים מצביעים על מוצא מורכב ועל כמה תסריטים אפשריים. תאוריה נפוצה גורסת שהבקר בוית באזור הסהר הפורה והובא למצרים, בעוד שתאוריה אחרת גורסת שהבקר המצרי בוית בנפרד מתוך תת-המין הצפון אפריקני של בקר הבר הידוע בתור Bos primigenius mauretanicus.

==מעמד במצרים העתיקה==
לבקר המצרי הייתה חשיבות רבה במצרית העתיקה. המצרים נהגו להכניס אותם לשטחי מרעה שלא היו ראויים לעיבוד עקב היותם רחוקים מדי מהדלתא של הנילוס. המצרים השתמשו בבקר בתור מקור לבשר, חלב, עור והקרבת קרבנות ומנחה לאלים הרבים. נראה שלבקר המצרי היה מעמד גבוה אצל המצרים הקדמונים, שכן אלים מצריים רבים תוארו בצורה של בקר: האלה חתחור הייתה בעל קרניים של בקר, סמלו של האל פתח היה פר, האל מנטו ואל השמש רע באו לעיתים בדמות בקר. החיה המקודשת ביותר הייתה האפיס - בקר מצרי מקודש שקישר בין האדם לאלים. בחפירות נמצאו גם מומיות של פרים המעידות על המעמד המקודש שלהם. בחפירות ארכאולוגיות רבות נמצאו, תבליטים, חריתות, איורים ובובות של הבקר המצרי. בנוסף, מספר הירוגליפים בכתב החרטומים נעשו בדמות הבקר המצרי. 

הבקר המצרי נעלם ממצרים העתיקה בתקופת הממלכה החדשה, לאחר שהוכנסו לתחומי הממלכה הזבואים בעלי הגבנון על הגב מסוריה, ואשר החליפו בהדרגה את הבקר המצרי. 
==גלריה==
<gallery caption=" " mode="packed" heights="100px">
Mastaba Neferbaouptah 12.jpg
Nebamun-ViewingTheProduceOfTheEstates-3.JPG
Cow calving-MBA Lyon 1969-409-IMG 0143.jpg
Luxor temple15.JPG
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

*[http://www.ucl.ac.uk/museums-static/digitalegypt/foodproduction/cattle.html מידע על בקר מצרי (1)]
*[http://www.ucl.ac.uk/museums-static/digitalegypt/foodproduction/cattle2.html מידע על בקר מצרי (2)]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בקר
קטגוריה:מצרים העתיקה
קטגוריה:מגה-פאונה נכחדת של אפריקה
מונטיאק פוהאט

מונטיאק פוהאט (שם מדעי: Muntiacus puhoatensis), הוא ככל הנראה מין חדש וננסי של מונטיאק (סוג אייל), אשר התגלה רק בשנת 1997 על ידי חוקרי טבע וייטנאמים, ובכך הוא בין מיני המונטיאקים האחרונים שהתגלו בשנות ה-90 של המאה ה-20. 
==מידע כללי==
המין התגלה בהר פוהאט בווייטנאם סמוך לגבול עם לאוס, וייתכן שהוא מהווה למעשה תת-מין זוטר של מונטיאק רוזוולט. בתחומי מחייתו ידועים מספר מיני מונטיאקים חדשים שהמידע אודותם מועט: מונטיאק אנאמייט, מונטיאק העלה, מונטיאק רוזוולט, מונטיאק פי ומונטיאק גונגשאן. נכון ל-2016, אין שום מידע זמין לגבי המראה או האקולוגיה שלו, ומרבית הנתונים אודות התפוצה, בית הגידול והאיומים עליו, מגיעים מנתוני הרשימה האדומה של IUCN. 

מונטיאק פוהאט תואר לראשונה בשנת 1997 במאמר במגזין מדעי על ידי חוקר הטבע הווייטנאמי לי טרונג טראי ועמיתיו, בהתבסס על גולגולת יחידה עם קרניים שהללו אספו בהר פוהאט סמוך לכפר האן דיר במחוז קיונג פהונג בפרובינציית נג-אן שבצפון-מערב וייטנאם; אזור זה נמצא צמוד מאוד לגבול עם לאוס. ראיות נוספות אודות קיומו של מונטיאק זה נאספו שוב על ידי לי טרונג טראי באותו האזור, וכללו גולגולת נוספת עם קרניים, וזוג זנבות שזוהו כלא שייכות לאף מין ידוע אחר. חוקרים מערביים שקיבלו את הממצאים הללו אישרו שאכן מדובר כנראה במין חדש, אך בבדיקות גנטיות, נמצא שה-DNA שלו דומה מאוד לזה של מונטיאק רוזוולט, כך שייתכן שמדובר בתת-מין זוטר שלו. בנוסף, ידוע בבירור על נוכחות של מונטיאקי רוזוולט באזור פוהאט, כך שהמעמד הטקסונומי של המין לא ברור. 

אזור פוהאט שבו המין התגלה, מתאפיין ביער ירוק וצפוף עם חופת יער סגורה, הממוקם על מדרונות תלולים בגובה של מעל 900 מטר מעל פני הים. באזור זה יש גם יערות משניים הסובלים מהשפעה אנושית - בעיקר בשולי המדרונות. אין שום מידע זמין לגבי האקולוגיה וההתנהגות שלו, וניתן להעריך שהוא דומה בכך לקרוביו.
==מצב==
מונטיאק פוהאט מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN כמין חסר נתונים (DD) לאור חוסר הוודאות לגבי המעמד הטקסונומי שלו ברמת המין. נכון ל-2015, טרם התקבל מידע נוסף המאפשר להעריך את מצבו מחדש. האיומים על מונטיאק פוהאט צפויים להיות דומים לאלו של יונקים אחרים בהודו-סין בכלל, ושל מונטיאקים בפרט. האיום המשמעותי ביותר ללא ספק הוא הציד החוקי והלא חוקי עבור קיום או לצורך סחר בבשר בשווקים המקומיים, ויותר מכך, אפילו סחר אזורי כגון יבוא של בשר, עורות, וקרניים לסין הסמוכה. האיום מפני אובדן בית גידול הוא מינורי יחסית לאיום הראשון, אם כי בטווח הארוך הוא צפוי להשפיע על המין. הערכות של איומים ספציפיים עבור מין זה אינן אפשריות, בשל חוסר ודאות לגבי המעמד הטקסונומי שלו, כמו גם אי יכולת זיהוי ברורה בינו לבין מינים אחרים. הפעולה החשובה ביותר עבור מין זה, היא קביעת מעמדו הטקסונומי. לצורך כך משלחות מחקר זקוקות לצאת לאזור פוהאט ולנסות לאסוף משם דגימות נוספות שלו כדי לקבוע את הזיקה הגנטית שלו למונטיאק רוזוולט.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iucnredlist.org/details/136293/0 מחקר מפורט] של הרשימה האדומה של IUCN על התפוצה, האיומים והשימור של מונטיאק פוהאט.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אייליים
קטגוריה:בעלי חיים בהרי דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:וייטנאם: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:וייטנאם: יונקים
צבי ערבי

צבי ערבי או צבי סינַי (שם מדעי: Gazella arabica; בתעתיק מערבית: غزال عربي - עַ'זַאל עַרַבִּיַיה), הוא מין של צבי החי בחצי האי ערב. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1827 על ידי הזואולוג הגרמני מרטין ליכטנשטיין ויש שרצו לכלול בו את המין הנכחד - צבי מלכת שבא או לסווגו כתת-מין של מיני צבי אחרים (צבי הנגב וצבי מצוי). 

זהותו של צבי זה התמיהה את הזואולוגים במשך למעלה מ-180 שנה. הדגימה היחידה של מין זה שנמצאה אי פעם ועליה גם התבסס התיאור המדעי (לקטוטייפ), נלקחה מאיי פרסן בים האדום השייכים לערב הסעודית בשנת 1825, אולם מאידך החוקרים מפקפקים בכך שאוכלוסיית בר של הצבי הייתה נפוצה בעבר על האיים הללו, ומשערים שהוא הובאה עליהם מהחלק היבשתי של סעודיה או ממקום אחר בחצי האי ערב (אוכלוסיית הצבאים כיום באיים אלו שייכת לצבי מצוי). הסיבה המרכזית לתיאור הצבי הערבי כמין נפרד, היא המבנה הייחודי של גולגולתו ששונה מכל צבי אחר באזור; הדגימה, אשר שייכת לצבי זכר נמצאת כיום במוזיאון בברלין. 

מחקר טקסונומי משנת 2013 קובע באמצעות ניתוח פילוגנטי שהעור והגולגולת הייחודית של הצבי הערבי אשר נלקחו מאיי פרסן הסעודים משתייכים למעשה לשני פרטים נפרדים, המייצגים שתי שושלות אבולוציוניות בתוך הקלייד של הצבי המצוי. בין אם אכן מדובר במין נפרד ובין אם מדובר באוכלוסייה של מין אחר, סיבות ההכחדה של הצבי הערבי נותרו עלומות. עד 1997, הצבי הערבי סווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN, כמין נכחד (EX); בעקבות הפקפוק במעמדו הטקסונומי, IUCN סיווג אותו בשנת 2008 כמין חסר נתונים ובשנת 2017 כמין פגיע.

==ראו גם==
*צבי סעודי
*צבי אדום

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S1616504712000845 מחקר על זיהוי הצבי הערבי]
* [https://portals.iucn.org/library/efiles/documents/2001-024.pdf נתונים של קבוצת מומחי האנטילופות של IUCN אודות הצבי הערבי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מרטין ליכטנשטיין
קטגוריה:צבאיים
קטגוריה:ערב הסעודית: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1827
מזאמה לבנה

מזאמה לבנה (שם מדעי: Mazama tienhoveni; נקראת גם מזאמה בהירה, מזאמה סגלגלה או בשם המקומי שלה ואדו בראנקו), היא מין חדש של מזאמה אשר תוארה מדעית לראשונה רק בשנת 2015 על ידי חוקר הטבע הברזילאי מרק ואן רוסמלין. היא הוכרה כמין נפרד על בסיס הגנטיקה שלה והיא קרובה מבחינה פילוגנטית למזאמה אדומה ואייל פרדי. הפרטים הראשונים של מין זה אשר נצפו על ידי חוקרי טבע, ניצודו בשנת 2006. השם המדעי שהוענק לה הוא לזכרו של חוקר הטבע ההולנדי פיטר גרבראנד ואן טינהווני (1953-1875) ממייסדי ארגון השימור IUCN.

צבע הפרווה הכללי שלה הוא חום דהוי בהיר מאוד עד אפרפר או צהבהב חיוור, אשר הופך ללבן-אפרפר באזור המותניים, החזה, הגחון, המפשעה והחזה, בצד התחתון של הזנב, בצדדים הפנימיים של הרגליים בצוואר ובסנטר. פלג הגוף האחורי נוטה להיות כהה במעט, ולאורך השדרה יש קו כהה דהוי. מבנה הגוף שלה רזה ועגלגל, ויש לה צוואר ארוך וצר וראש קטן משולש. הרגליים שלה דקיקות וארוכות והזנב קצר ורחב. האוזניים שלה עגלגלות ורחבות, והזכר מתאפיין בזוג קרניים פשוטות וחדות דמויות מחט. משקל הגוף על פי ציידים מקומיים נע בין 20 ל-25 ק"ג, ואורך הגולגולת שנבדקה היה 185 ס"מ.

טווח התפוצה המשוער שלה הוא בדרום מרכז האמזונאס בברזיל, והיא אנדמית למערכת האקולוגית סביב אגן הניקוז של נהר האריפואנה, לצד מספר מינים אנדמיים אחרים. היא חיה ביערות גשם טרופיים ובביצות. היא פעילה בבדידות או בזוגות, ונכון ל-2016, לא ידוע מאומה על האקולוגיה שלה וסביר להניח שהיא דומה לזו של מיני מזאמה אחרים. את המים הנחוצים לקיומה היא מקבלת ממקווי המים ביער כמו נהרות, נחלים, ביצות ובריכות בוץ. בתחומי תפוצתה, היא נדירה יותר מהמזאמה האדומה או מהמזאמה האמזונית. מצב השימור שלה טרם הוערך על ידי הרשימה האדומה של IUCN.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.planet-mammiferes.org/drupal/en/node/40?indice2=Photos%2FOngule%2FCervides%2FMazaVan1.jpg מזאמה לבנה באתר כוכב היונקים]
* [http://www.biodiversityjournal.com/pdf/6(1)_219-244.pdf תצלומים ומידע מפורט על המזאמה הלבנה במחקר על המערכת האקולוגית של נהר האריפואנה בברזיל]

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מארק ואן רוסמלן
קטגוריה:אייליים
קטגוריה:ברזיל: מינים אנדמיים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:יונקים ביער האמזונאס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2015
תאו סודאני

תאו סודאני (שם מדעי: Syncerus caffer brachyceros; קרוי גם תאו סוואנה מערבי), הוא תת-מין של תאו אפריקני החי במערב אפריקה לאורך האזור הידוע כסאהל. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1837 על ידי הזואלוג הבריטי ג'ון אדוארד גריי. זהו תת-המין השני בגודלו לאחר תאו הכף, והוא די דומה לו באופן כללי. פירוש שמו המדעי brachyceros הוא "קרן קצרה" ביוונית עתיקה, ומתייחס לכך שקרניו קטנות באופן ניכר מתאו הכף.

==תיאור==
לתאו הסודאני פרווה בהירה יותר בצבעה מתאו הכף, וזהו בין סימני ההיכר היחידים של תת-המין. הצבע הוא בגוונים של חום קפה בהיר או כהה עד לחום שוקולד כהה. הנקבות בהירות יותר מהזכרים, והעגלים עד גיל מסוים מתאפיינים בפרווה אדמדמה בדומה לתאו היער. מבנה הגוף של התאו הסודאני רחב, מוצק וחביתי, והוא מתאפיין בכתפיים שריריות וגבוהות, רגליים מוצקות ועבות, ופרסות עגולות ורחבות. הזנב ארוך ושעיר, והאוזניים גדולות, רחבות ושעירות בחלק התחתון שלהן. המשקל הממוצע של התאו הסודאני הוא כ-450 ק"ג. התאו הסודאני מתאפיין בזוג קרניים גדולות ועבות דמויות האות S, אך הן קצרות וקלות יותר מקרני תאו הכף. לעומת הנקבות, הקרניים גדולות ועבות יותר אצל הזכרים, ומתפתח בבסיס "מגן" חזק שנעדר אצל הנקבות.

==תפוצה ובית גידול==
עדר תאואים סודאניים שותה מים מ[[אגם בפארק הלאומי פאנדיג'ירי שבבנין.]]
התאו הסודאני נפוץ במערב אפריקה, והמקור לשמו הוא "הסוואנות הסודאניות" שהנמצאות לאורך טווח התפוצה שלו. בין המדינות שבהם הוא נוכח ניתן למנות את סנגל, בורקינה פאסו, גינאה, גינאה ביסאו, חוף השנהב, מאלי, גאנה, טוגו, בנין, ניגריה, ניז'ר, קמרון, צ'אד, הרפובליקה המרכז אפריקאית, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, דרום סודאן, סודאן ואתיופיה; התאו שמצוי ב-4 המדינות האחרונות, משתייך למעשה לתת-מין אחר פחות מוכר המכונה "תאו הנילוס" (Syncerus caffer aequinoctialis), אולם חוקרים מסוימים כוללים אותו תחת התאו הסודאני. בית הגידול של תת-מין זה נופל אמנם ברוב בשטחי סוואנה, אך אין מדובר באותם סוואנות עשב פתוחות ויבשות של דרום ומרכז אפריקה, אלא בסוואנות שיחים דוקרניות או בסוואנות טרופיות העשירות במשקעים, ובסבך צפוף וגבוה. בנוסף, התאו הסודאני מאכלס בתי גידול כמו ביצות ומישורי הצפה, ובמידה חלקית גם את קצה יערות הגשם הטרופיים שבהם הוא מוחלף בהדרגה על ידי קרובו - תאו היער. טורפו העיקרי הוא האריה הסנגלי.

==מצב==
הרשימה האדומה של IUCN לא סיווגה את התאו הסודאני בקטגוריה נפרדת, ועל כן הוא כלול תחת קטגוריית ללא חשש (LC) המתייחס למצב של שלושת תת-המינים יחדיו. עם זאת, התאו סודאני נכחד מגמביה ומצבו במדינות רבות אינו מזהיר עקב ציד ואובדן בית גידול, כך שייתכן שמצבו אינו יציב כעמיתו הדרומי. מגמת האוכלוסייה נמצאת בוודאות בירידה. התאו הסודאני מצוי במספר אזורים מוגנים כמו הפארק הלאומי W, הפארק הלאומי ניוקולו-קובה, הפארק הלאומי פאנדג'ירי, הפארק הלאומי קומואה, הסנגהה התלת-לאומי, הפארק הלאומי מנובו-גונדה סנט פלוריס ועוד.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.africanhuntinggazette.com/en/essential-hunt-info/associations/120-game-animals/65-buffalo-west-african-syncerus-caffer-brachyceros מידע על תאו סודני (1)]
* [https://wildlifeweeks.wordpress.com/2015/07/26/western-buffalo/ מידע על תאו סודני (2)]
* [http://anungulateaday.tumblr.com/page/86 תמונות של תאו סודני]

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1837
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:בקר
קטגוריה:סודאן: יונקים
קטגוריה:דרום סודאן: יונקים
בלאנש

אלי דלוו (בצרפתית: Ellie Delvaux; נולדה ב-10 ביוני 1999), הידועה בשם הבמה בלאנש (Blanche), היא זמרת-יוצרת ומוזיקאית יהודייה בלגית. היא ייצגה את בלגיה באירוויזיון 2017 שנערך בקייב, אוקראינה, וסיימה במקום הרביעי.

==קורות חיים==
דלוו נולדה בבריסל, בירת בלגיה. את השראתה להיכנס לעולם המוזיקה קיבלה מאחיה הבוגר, אשר הוא בעצמו זמר וכבר מגיל צעיר למדה לנגן על גיטרה ופסנתר. בחודש ינואר 2016, בגיל 15, ביצעה באודישנים לעונתה החמישית של תוכנית הריאליטי The Voice Belgique (הגרסה הבלגית של The Voice, המשודרת בחבל ולוניה דובר הצרפתית) את שירה של אדל, "Daydreamer" והתקבלה לנבחרת של הצמד הצרפתי המפורסם Cats on Trees. היא עברה את שלב הדו-קרב בביצוע השיר "Creep" של רדיוהד. דלוו צלחה את שלב שבוע ההופעות החיות הראשון ונבחרה להמשיך לשבוע השני לאחר ביצוע השיר, "Running with the Wolves", של אורורה. בשלב השבוע השני של הופעות החיות הודחה. ב-22 בנובמבר 2016 רשות השידור דוברת הצרפתית של בלגיה, RTBF, הכריז כי אלי דלוו תייצג את בלגיה באירוויזיון 2017. נעשה שיתוף פעולה בינה לבין המוזיקאי פייר דומולין בכתיבת השיר "City Lights" איתו ייצגה את מדינתה בתחרות. השיר העפיל לגמר התחרות וסיים במקום הרביעי.

היא שייכת לקהילה היהודית בבלגיה והדריכה בעבר בקן של תנועת הנוער השומר הצעיר בבריסל. הופיעה בישראל ב-5 באפריל 2017 עם השיר "City Lights" במסגרת פרויקט ההסברה הישראלי Israel Calling 2017 אשר נערך בתל אביב-יפו.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקאים יהודים בלגים
קטגוריה:זמרות יהודיות
קטגוריה:זמרות בלגיות
קטגוריה:זמרות פופ בלגיות
קטגוריה:זמרות פופ יהודיות
קטגוריה:משתתפי The Voice
קטגוריה:נציגי בלגיה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2017
קטגוריה:בוגרות השומר הצעיר
קטגוריה:זמרות-יוצרות יהודיות
קטגוריה:זמרות-יוצרות בלגיות
קטגוריה:בלגיות שנולדו ב-1999
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1999
קרב לונג איילנד

קרב לונג איילנד (באנגלית: Battle of Long Island), הידוע גם כקרב ברוקלין (Battle of Brooklyn) וכקרב ברוקלין הייטס (Battle of Brooklyn Heights), התרחש ב-27 באוגוסט 1776, לאחר שארצות הברית הכריזה על עצמאותה, והיה הקרב הגדול הראשון במלחמת העצמאות של ארצות הברית. הקרב התנהל בין הצבא הקונטיננטלי של ארצות הברית לבין הצבא הבריטי בצפון אמריקה. הקרב הסתיים בניצחון הצבא הבריטי ופתח את המערכה על ניו יורק וניו ג'רזי, שהסתיימה לבסוף בהשתלטות בריטית על העיר בעלת החשיבות האסטרטגית, ניו יורק, ובנסיגה מתמשכת של הצבא הקונטיננטלי. 

==רקע==
לאחר נסיגת הבריטים מבוסטון ב-17 במרץ 1776, הוביל גנרל ג'ורג' וושינגטון את הצבא הקונטיננטלי לניו יורק על מנת להגן על הנמל שלה. וושינגטון הבין שעיר הנמל תהיה בסיס מצוין עבור הצי הבריטי במהלך המלחמה ולכן ביצר אותה והמתין להתקפה הבריטית. ביולי נחתו הכוחות הבריטיים, תחת פיקודו של גנרל ויליאם האו, מספר קילומטרים לאורך הנמל ממנהטן עד סטטן איילנד דליל האוכלוסין, שם, במשך חודש וחצי, תוגברו אט-אט על ידי ספינות במפרץ ניו-יורק התחתון, שהביאו לבסוף את סך הכוח שלהם ל-32,000 חיילים. עם שליטתו המוחלטת של הצי הבריטי על הכניסה לנמל, הבין וושינגטון היטב את הקושי בהחזקת העיר. מתוך אמונה שמנהטן תהיה המטרה הראשונה של הבריטים, העביר לשם וושינגטון את רוב כוחותיו.

==הקרב==
ב-22 באוגוסט נחתו הבריטים בחופי מפרץ גרייבסנד, בדרום מערב מחוז קינגס. לאחר חמישה ימים של המתנה, תקפו הבריטים את עמדות האמריקנים בגואן הייטס. ללא ידיעת האמריקנים, הביא האו את עיקר כוחותיו אל עורף עמדותיהם, ותקף אותם זמן קצר לאחר מכן. האמריקנים נכנסו לפאניקה עקב ההתקפה הפתאומית וספגו הפסדים כבדים, אם כי עמידתם של 400 חיילים ממרילנד מנעה הפסדים גדולים בהרבה. שארית הצבא נסוגה לעבר מתחם ההגנה המרכזי בברוקלין הייטס. הבריטים נערכו למצור, אך בלילה שבין 29 ל-30 באוגוסט פינה וושינגטון את כל כוחותיו למנהטן, ללא אובדן חיי אדם או אספקה. 

וושינגטון והצבא הקונטיננטלי נסוגו מניו יורק לחלוטין לאחר עוד כמה תבוסות, ולבסוף נסוגו דרך ניו ג'רזי לפנסילבניה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:1776 בארצות הברית
לונג איילנד
קטגוריה:לונג איילנד
מנהרת החידקל

מנהרת החידקל (בטורקית: Dicle Tüneli וגם Bırkleyn Mağaraları) הוא כינויה של מערה הנמצאת כ-90 ק"מ לערך מצפון לדיארבקיר בטורקיה, שדרכה זורם יובלו של החידקל ברקילין (Birkleyn Çay). זהו אתר גאוגרפי וארכאולוגי.

אורכה של המערה הוא 750–800 מטר לערך ורוחבה הוא 100–150 מטר. במשך תקופה ארוכה נחשבה המנהרה כמקור המים העיקרי של החידקל במוצאו, כך האמינו מלכי אשור אשר גילו את המנהרה. בפועל, המקור הראשי הוא המעין הנמצא ליד העיר בינגל, לא רחוק ממנהרת החידקל. ליד המנהרה ישנם שלושה תבליטי סלע מתקופת אשור התיכונה והתקופה הנאו-אשורית, וחמש כתובות. המערה היא חלק ממקבץ של חמש מערות.

תבליט הסלע השמור ביותר הוא של המלך האשורי תגלת-פלאסר הראשון (1115–– 1076 לפנה"ס) מתקופת אשור התיכונה וכן שלמנאסר השלישי (858–824 לפנה"ס) מהתקופה הנאו-אשורית. תבליטי הסלע נחרתו אל תוך קיר מנהרת החידקל. הכתובת של שלמנאסר השלישי שנעשתה ב-825 לפנה"ס באה לידי ביטוי ברצועות דלתות הברונזה של שערי בלאוואת, שמוצגים במוזיאון הבריטי. הגילוי של המקום על ידו היה מאוד חשוב, כי לפני כן הנהר נחשב לאלוהי. מעל המנהרה נמצאת קשת סלע טבעית המחוברת למנהרה על ידי גרם מדרגות שבנו האוררטים. מעל היציאה של המנהרה נמצאות מערות נוספות, בגדולה שבהן, נמצא תבליט נוסף עם כתובת של שלמנאסר השלישי במצב שימור גרוע.

קיומן של הכתובות האלה ידוע מאז 1862. מחקר על הכתובת נעשה ב-1898/99 על ידי C. Lehmann-Haupt ו-W. Belck. המחקר נעשה על הכתובת עצמן, ללא התייחסות להקשר הארכאולוגי של אתרים בסביבה. במשך הזמן נעשו מספר ביקורים מדעיים באתר, אבל גם הם לא עסקו בסביבה. בשנת 2004 יזמה אוניברסיטת מינכן מחקר של הכתובות בהקשר הסביבתי.

==גלריית תמונות==
<gallery widths="200px" heights="170px" perrow="2">
File:Höhle oberhalb des Tigristunnels.jpg| מערה מעל מנהרת החידקל
File:Relief in Höhle oberhalb des Tigristunnels.jpg|תבליט של שלמנאסר השלישי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.vorderas-archaeologie.uni-muenchen.de/forschung/abgeschl_projekte/tigristunnel/index.html (Forschungen am Tigristunnel/Türkei (2004], מחקר על מנהרת החידקל בטורקיה ב-2004 של אוניברסיטת מינכן (בגרמנית)
*[https://www.brown.edu/Departments/Joukowsky_Institute/fieldwork/yalburt/files/62642.pdf Source of the Tigris'. Event, place and performance in the Assyrian Landscapes of the Early Iron Age] מאמר של Ömür Harmans

==הערות שוליים==

קטגוריה:חידקל
קטגוריה:טורקיה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:מערות ימיות
קטגוריה:אירופה: מערות
קטגוריה:טורקיה: גאוגרפיה
דיספרופורציונציה

דיספרופורציונציה (Disproportionation) היא תגובת חמצון-חיזור בה יסוד אחד משמש הן כמחמצן והן כמחזר כך שמתקבלים 2 תוצרים אחד בדרגת חמצון גבוהה יותר (תוצר חמצון) והשני בדרגת חמצון נמוכה יותר (תוצר חיזור). 

תגובת הדיספרופורציונציה הראשונה שתוארה במפורט על ידי הכימאי הפיני יוהאן גדולין בשנת 1788 הייתה של מלחי חומצה טרטרית של בדיל: 

<math>2Sn^{2+}\longrightarrow Sn +Sn^{4+}</math>

דוגמה לתגובת דיספרופוציונציה היא פירוק באור של קלומל Hg<sub>2</sub>Cl<sub>2</sub>:

<math>Hg_2Cl_2\longrightarrow Hg +HgCl_2</math>

דרגת החמצון של הכספית במולקולת הקלומל במגיבים 1+, בתגובה נשבר הקשר כספית-כספית ביון המורכב Hg<sub>2</sub><sup>+2</sup> ומתקבלת כספית מתכתית (דרגת חמצון 0) שהיא תוצר חיזור והחומר היוני HgCl<sub>2</sub> בו דרגת החמצון של הכספית 2+ והוא תוצר החמצון של התגובה.

== תגובות דיספרופורציונציה ==
* כלור גזי מגיב עם מים בתגובת שיווי משקל מתקבל תוצר בו הכלור בדרגת חמצון 1- ותוצר בו אטום הכלור בדרגת חמצון 1+:
<math>Cl_2 +2H_2O\rightleftarrows HOCl +H_3O^+ +Cl^-</math>

בסביבה בסיסית מתקבל תוצר בו דרגת החמצון של הכלור 5+:

<math>3Cl_2+6OH^-\longrightarrow 5Cl^- +ClO_3^- +3H_2O</math>

*תרכובות פלואור של ברום ויוד נוטות לעבור תגובות דיספרופציונציה. למשל תגובת ברום פלואריד (BrF) לקבלת ברום שלוש פלואורי (BrF<small>3</small>):
<math>3BrF\longrightarrow Br_2 +BrF_3</math>

ותגובת יוד פלואורי (IF) לקבלת יוד חמש פלואורי:(IF<small>5</small>)
<math>5IF\longrightarrow 2I_2 +IF_5</math> 

* תגובת קניצרו (Cannizzaro reaction) בה הופך אלדהיד לחומצה קרבוקסילית ולאלכוהול. תגובת קניצרו של בנזאלדהיד:
500x500 פיקסלים

* פרוק מי חמצן (תגובה הנעשית בקטליזה של אשלגן יודי או באנזים קטלאז):
<math>2H_2O_2\longrightarrow 2H_2 +2O_2</math>

* תגובת בודואר (Boudouard reaction) המשמשת בין היתר לייצור ננו צינוריות פחמן:
<math>2CO\rightleftarrows C +CO_2</math>

* תגובת חנקן דו-חמצני עם מים:
<math>2NO_2 +H_2O\longrightarrow HNO_3 +HNO_2</math>

=== ביוכימיה ===
בעוד שבתהליך הנשימה התאית האירובית אלקטרונים מועברים מהסובסטרט (למשל גלוקוז) למקבל אלקטרונים (חמצן) הרי שבתהליכי תסיסה אנאירוביים חלק מהסובסטרט עצמו צריך לשמש כמחמצן וחלק כמחזר כך שחלק מהאטומים יחוזרו וחלק יחומצנו ותישמר דרגת החמצון הממוצעת של האטומים. תסיסה היא לכן מקרה פרטי של דיספרופורציונציה. 

* אצל חיידקים אנאירוביים 2 מולקולות חומצה פירובית הופכות לחומצה לקטית וחומצת חומץ
* חיידקים יוצרי מתאן מפיקים אנרגיה בתגובת הדיספורציונציה של חומצה אצטית:
<math>CH_3COOH\longrightarrow CH_4 +CO_2</math>
* אצל חיידקים המנצלים גפרית כמקור אנרגיה זוהתה תגובת הדיספרפורציונציה: 
<math>4S +6H_2O\longrightarrow SO_4^{2-} +3H_2S + 2H_3O^+</math>

== התגובה ההפוכה ==
התגובה ההפוכה לדיספרופורציונציה נקראת קומפרופורציונציה (comproportionation) היא מתרחשת כאשר אטום מופיע בשני מצבי חמצון שונים במגיבים ובמצב חמצון אחד (בין שניהם) בתוצרים. כך למשל בתגובה זו:
<math> IO_3^- +5I^-+6H_3O^+\longrightarrow 3I_2 +9H_2O</math>

או בתגובת החמצון-חיזור של גפרית המתרחשת בהתפרצות געשית:
<math>2H_2S_{(g)} + SO_{2(g)}\longrightarrow 3S_{(s)} + 2H_2O_{(g)}</math>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תגובות כימיות
מנחם מנדל חן

ממוזערהרב שלמה מנחם מנדל חן (ט"ז בתשרי ה'תרל"ט או ה'תר"מ, 1879 או 1880 - א' באלול ה'תרע"ט, 1919) מרבני משפחת חן, היה רב העיר ניז'ין באוקראינה וראש ישיבת תומכי תמימים בעיר, מחשובי רבני חב"ד בראשית המאה ה-20. היה חבר ועידות הרבנים בפולין, בפטרבורג ובווילנה, באספת הרבנים (1910) ובאסיפה הלאומית, ושימש כסנגור במשפט בייליס. נרצח בהיותו כבן ארבעים עלי ידי פורעים מגדודי דניקין, מהתנועה הלבנה.

== קורות חייו ==
נולד בצ'רניהיב לרב העיר הרב דוד צבי חן (הרד"צ) בנו של הרב פרץ חן, כבנו השני לאחר אחיו הרב אברהם חן. אחיו אברהם מתאר בספרו "למנחמי" כי מנחם מנדל היה בקי בש"ס ובספרי הרמב"ם בהיותו בגיל שמונה. במקורות אחרים מצוין כי היה בעל זיכרון צילומי, וכן נהג להתפלפל בצעירותו עם הרגוצ'ובי. בשנים שלמד בישיבת תומכי תמימים בלובביץ' היה מקורב לאדמו"ר הרש"ב והיה בקשרי ידידות עמוקים עם בנו האדמו"ר הריי"ץ. שר החינוך הפרופסור בן-ציון דינור מתאר בספרו "בעולם ששקע" את ביקורו בלובביץ': 

הוא הוסמך לרבנות, ובאדר ה'תרס"ד (1904) נשא בבנדרי את פסיה בת הגביר החב"די שבתי ברמן, השדכן היה הריי"ץ בעצמו. לאחר נישואיו שימש כרב וגבאי בקייב, ובה'תרס"ז מונה לכהן כרב העיר ניז'ין במקומו של הרב שלמה הכהן אהרונסון שעבר לכהן כרב העיר קייב. בתקופה זו גם ניהל את ישיבת תומכי תמימים בעירו, בה התחנך בין היתר הרב יהודה לייב לוין, רבה של מוסקבה.

האדמו"ר הרש"ב אמר פעם דברי שבח על שלושה מובחרים שבחסידיו וקיימות גרסאות שונות מה היה המשפט המדויק. שלושת החסידים הם: הרב לוי יצחק שניאורסון, הרב זלמן שניאורסון מלודז' והרב מנחם מנדל חן.

השתתף באספת רבני פולין ובוועידות רבנים חשובות בווילנה ובפטרבורג. זו בפטרבורג הייתה גדולה וחשובה ברוסיה והוא נבחר בבחירות כנציג המחוז בצירי הוועידה בוועידות אלו השתתף בפולמוסים שונים עם רבנים שנחשבו מודרניים לשיטתו. במשפט בייליס הוזמן כסנגור להתווכח עם הכומר פראיניטיס מטשקנט, וסייע לפסק הדין.

השתתף באספה הלאומית ברוסיה ובאסיפת הנבחרים באוקראינה והיה חבר ועד הבחירות בקונגרס היהודי. בה'תרע"ו (1916) נפטר רבה של פולטבה והתפקיד הוצע לרב חן, אך הוא סירב בטענה שאינו מעוניין לנטוש את קהילתו. כן השתתף באספת הרבנים ב-1910.

באותו זמן נסע לברלין כדי לעבור ניתוח בתוספתן, ולאחר ששב לניז'ין ברח לאביו בצ'רניהיב עקב רדיפות השלטון הקומוניסטי. בא' באלול ה'תרע"ט (1919) כבשו 'הלבנים' מגדודיו של דניקין את ניז'ין והרב חן יצא עם עסקן רוסי בשם מר זסלבסקי וכומר בשם אנדריאבסקי לבקש הגנה ממפקד העיר. בלכתם חזרה השתוללו הפורעים והשניים נכנסו לכנסייה סמוכה, הרב חן לא נכנס עקב האיסור ההלכתי וברח לבית מלון סמוך, אך הוא נרצח בבית המלון יחד עם כחמישים איש נוספים. על פטירתו מובא בספרה של אחייניתו 'על שירת זלדה'. הוא נקבר בעירו סמוך לקבר האדמו"ר האמצעי.

== ילדיו ==
* פרץ. (בתו גוטא רעיית פרופסור חשמונאי)
* דב.
* ניצה ובעלה ישראל קרוב.
* שושנה חן-זהבי, סופרת ומתרגמת והמזכירה של זלמן שזר, ובעלה שמעון זהבי.
* רבקה ובעלה יעקב רוזנטל.

== אילן יוחסין ==

== לקריאה נוספת ==
* אבני חן, הוצאת ספרים קה"ת, שניאור זלמן ברגר ואליעזר ליין, פרק כ"ז עמ' 350–405.

==קישורים חיצוניים==
* [http://chabadlibrarybooks.com/pdfpager.aspx?req=25114&st=&pgnum=16&hilite= תולדות חייו] מתוך בטאון חב"ד באתר היברו בוקס

==הערות שוליים==

מנחם מנדל
קטגוריה:רבני חב"ד במאה ה-20
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:רבני ערים באירופה
קטגוריה:בוגרי ישיבת תומכי תמימים בלובביץ'
תלחים

תלחים [[קולופוניום]]
תלחים (בלועזית: פלוקס, נגזר מלטינית fluxus במשמעות "זרימה") בתחום המטלורגיה הוא חומר כימי הגורם לתגובת ניקוי, הנזלה, או טיהור. חומרי תלחים עשויים לשמש ליותר ממטרה בודדה בעת ובעונה אחת. תלחימים נמצאים בשימוש בתחום המטלורגיה, בתהליכי הפקת מתכת ובתהליכי הלחמת מתכת.

התלחימים הראשונים הידועים היו נתרן פחמתי, אשלג, פחם, קוק, בורקס, סיד, עופרת גופריתית, ומינרלים המכילים זרחן. עפרות ברזל שימשו אף הן כתלחים בהפקת נחושת. חומרי תלחים שונים אלה שימשו למטרות שונות, הבולטת ביותר הייתה מניעת חימצון פני השטח של מתכת מותכת, החומר אף שימש לספיגת סיגים לא טהורים לתוכו שאותם ניתן לרדד מעל פני המתכת הנוזלית.
כחומרי ניקוי חומרי תלחים מקלים על הלחמה וריתוך על ידי הסרת שכבת החמצון מן המתכות אותן מאחדים. חומרי תלחים נפוצים הם אמוניום כלוריד, או שרף, להלחמת בדיל; חומצה הידרוכלורית ואבץ כלורי להלחמת ברזל מגולוון (ומשטחים אחרים מצופי אבץ); בורקס להלחמה קשה (brazing) ולהלחמה תוך היתוך והכאה בפטיש על סדן. 

בתהליך של היתוך, כלורידים אורגניים, פלואורידים, אבן גיר וחומרים אחרים משמשים כחומרי תלחים כאשר מוסיפים אותם לכבשן התכה לצורך טיהור המתכת מחומרים כימיים מזהמים כמו זרחן, וליצירת סיגים נוזליים בטמפרטורת ההיתוך של המתכת. הסיגים הם תערובת נוזלית של אפר, תלחים, ומזהמים אחרים. הורדת הצמיגות של הסיגים בטמפרטורת ההתכה של המתכת, מאפשרת להגביר את זרימת הסיגים בעת ההיתוך, זהו אף מקור שמם של חומרים אלה בתחום המטלורגיה. תלחימים משמשים גם בבתי יציקה להסרת מזהמים ממתכות לא ברזליות כגון אלומיניום, או להוספת שרידי יסודות רצויים כגון טיטניום.

בתהליכי הלחמת מתכות בטמפרטורה גבוהה (ריתוך, הלחמה קשה), המטרה העיקרית של השימוש בתלחים היא למניעת חימצון המתכות. לדוגמה, תלחים בדיל-עופרת  נצמד היטב לנחושת, אבל לא נצמד היטב לתחמוצות נחושת הנוצרות במהירות בטמפרטורות הלחמה. תלחים הוא חומר אשר כמעט ולא מגיב כימית בטמפרטורת החדר, אבל יוצר תגובת חיזור חזקה בטמפרטורות גבוהות ובכך מונע היווצרות של תחמוצות מתכת. בנוסף, התלחים מאפשר לחומר ההלחמה לזרום בקלות על המתכת ולא ליצור גושים, אשר היו נוצרים ללא שימוש בתלחים.

התלחים משרת מטרה כפולה בתהליך ההלחמה: המסת תחמוצות על פני המתכת, המאפשר הרטבה על ידי מתכת מותכת, ומשמש כמחסום חימצון על ידי ציפוי פני השטח של המתכת החמה. ביישומים מסוימים התלחים משמש גם כאמצעי להעברת חום, המאפשר חימום של אזור החיבור באמצעות מכשיר הלחמה.

==תלחימים נפוצים==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הלחמה
קטגוריה:מטלורגיה
סטיב בולוק

סטיבן קלארק "סטיב" בולוק (באנגלית: Stephen Clark "Steve" Bullock; נולד ב-11 באפריל 1966) הוא פוליטיקאי ועורך דין אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית. כיהן כמושל מונטנה משנת 2013 עד 2021.

== ביוגרפיה ==
סטיב בולוק נולד ב-11 באפריל 1966 במיזולה, עיר לא גדולה במונטנה. גדל והתחנך בבירת מונטנה, הלנה.

בולוק סיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1984 בתיכון "הלנה". בולוק הוא בוגר קולג' קלרמונט מק'קנה. בהמשך, השלים בהצטיינות את לימודי התואר במשפטים בבית ספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה.

הוא עבד במשך ארבע שנים (1997–2001) במשרד התובע הכללי של מונטנה. בהתחלה כעוזר לתובע הכללי (תפקיד ביצועי רב השפעה לפי החוק האמריקאי) ובהמשך כממלא מקום בפועל של התובע הכללי.

שימש כיועץ המשפטי במשרדו של מזכיר המדינה של מונטנה (משרד ממשלתי של מדינת מונטנה האחראי על משפט מנהלי של מדינת מונטנה, רישום עסקים, אחראי על הנוטריונים במונטנה, בחירות, מנהלה ורישום חוקתי). בעת כהונתו במשרה זו עמד בראש המשרד מייק קוני. בין השנים 2001–2004 הועסק בולוק כעורך דין בוושינגטון הבירה במשרד עורכי הדין "סטפטו אנד ג'ונסון" . בתחילת שנות האלפיים היה מרצה מן החוץ בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.

בשנת 2000 התמודד בולוק למשרת התובע הכללי של מונטנה מטעם המפלגה הדמוקרטית מול מייק מק'גראת, אך לא הצליח לזכות במועמדות.

=== קריירה פוליטית ===
בולוק נבחר לתפקיד התובע הכללי של מונטנה בשנת 2008 והחל את כהונתו בתחילת 2009. ב-7 בספטמבר 2011 הודיע על התמודדותו למשרת מושל מונטנה. בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית גבר על הת'ר מרגוליס עם 87% מהקולות.

בבחירות למושלות מונטנה שנערכו ב-6 בנובמבר 2012 ניצח בולוק את יריבו הרפובליקני ריק היל כשהוא זכה ב-48.9% מהקולות, לעומת 43.3% להיל. לאחר הבחירות, בולוק וסגנו וולאש הושבעו לתפקיד ב-7 בינואר 2013. ב-17 בפברואר 2014 החליף וולאש את הסנאטור מטעם מונטנה, מקס בוקוס שהתמנה לשגריר ארצות הברית בסין. בולוק מינה את אנג'לה מקלין לתפקיד. ב-6 בינואר 2016 התפטרה מקלין מתפקידה. החליף אותה מייק קוני.

ב-14 במאי 2019 הכריז בולוק על התמודדותו למועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית. חרף כניסתו היחסית מאוחרת לבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית, היה ביכולתו להעפיל לעימות הדמוקרטי השני בחודש יולי. על התמודדותו האפילו המתמודדים הבולטים ג'ו ביידן, ברני סנדרס ואליזבת וורן, וב-2 בדצמבר הוא השעה את מסע הבחירות שלו לנשיאות. ב-4 במרץ 2020 הודיע כי יתמודד אל הסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית, ובבחירות הכלליות הוא התייצב בפני הסנאטור הרפובליקני המכהן סטיב דיינס. בבחירות עצמן בולוק הפסיד לאחר שקיבל רק כ-45% מהקולות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מושלי מונטנה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-2020
קטגוריה:יושבי ראש אגודת המושלים הלאומית
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
קלפים טיפוליים

קלפים טיפוליים הם קלפים הכוללים איורים או מילים שנועדו לעורר אסוציאציות והשלכות של המשתמשים בהם, ובכך לשמש כאמצעי להבנה רגשית של עצמם, ובמיוחד כאמצעי לקידום תהליכים רגשיים בפסיכותרפיה או בהנחיית קבוצות. 

הקלפים מאפשרים למשתמשים בהם התנסות חווייתית על בסיס תהליכי השלכה של עולמם הפנימי על הדמויות או המילים שמופיעים בהם. התמונות והדימויים שבקלפים נועדו לשמש כשפה בלתי מילולית, העוקפת את החשיבה המודעת, ומקדמת הבנה של רגשות ומחשבות שהן עמוקות ופחות מודעות.

בטיפול פרטני או קבוצתי עשוי להיווצר באמצעות הקלפים משחק מובנה בהנחיית המטפל, או שמתאפשר למשתתפים חופש בעיצוב המשחק כראות עיניהם, וכך ניתן לעודד פיתוח עצמאות ויצירתיות, שימוש בדמיון ובמטפורות.

הקלפים עשויים להיות מאוירים בסמלים או בארכיטיפים ממיתולוגיות שונות או מהתת-מודע הקולקטיבי, כמשתקף בין השאר מהתאוריה היונגיאנית בטיפול. 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסיכותרפיה
קטגוריה:משחקי קלפים
מעיין רפיח

מעיין רפיח (נולד ב-12 במאי 1995) הוא גולש רוח ישראלי על גלשן מדגם "ניל פרייד RS:X", ובעבר על דגם "ביק טכנו 293". הוא אלוף נוער אולימפי לאחר שניצח באולימפיאדת הנוער סינגפור בשנת 2010, וזכה במדליית כסף באליפות העולם לנוער בדגם ניל פרייד RS:X בשנת 2013.

==ביוגרפיה==
רפיח נולד בהרצליה, שם הוא החל להתאמן בגלישת רוח במועדון בני הרצליה. רפיח החל להתחרות בתחרויות בינלאומיות בגיל 13 על גלשן מדגם "ביק טכנו 293". בשנת 2008 הגיע למקום השמיני באליפות העולם לנוער בדגם זה והגיע למקום התשיעי בתחרות זו שנה לאחר מכן. בשנת 2010 הוא זכה במדליית הזהב באולימפיאדת הנוער הראשונה שנערכה בסינגפור ובאליפות איטליה הפתוחה לנוער בדגם זה. אולם הגיע רק למקום השמיני באליפות אירופה לנוער עבור דגם זה ולמקום ה-13 באליפות העולם לנוער בדגם זה.

לאחר אולימפיאדת הנוער עבר רפיח לגלוש בגלשן "ניל פרייד RS:X". באליפות העולם לנוער בדגם זה שנערכה בשנת 2010 הוא הגיע למקום ה-48 ובשנת 2011 הוא שיפר את מקומו וסיים במקום ה-37. הישג יותר משמעותי רשם רפיח באותה שנה באליפות אירופה לנוער בדגם זה בה סיים במקום ה-11. רפיח שב להתחרות ב-2013. הוא סיים במקום החמישי באליפות העולם לנוער של איגוד השיט הבינלאומי שנערכה בלימסול שבקפריסין, ובמקום ה-12 באליפות אירופה לנוער. בסוף השנה זכה רפיח במדליית הכסף באליפות העולם לנוער בדגם "ניל פרייד RS:X" שנערכה בצ'יוויטווקיה שבאיטליה.

מאמנו של רפיח לאורך השנים היה רוני מאיר.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גולשי רוח ישראלים
קטגוריה:אלופים באולימפיאדת הנוער מישראל
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש הרצליה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1995
כבתה אין זקוק לה

כבתה אין זקוק לה היא הלכה מהלכות הדלקת נרות חנוכה לפיה אם לאחר שהודלקו נרות החנוכה כבו הנרות, אין צורך לחזור ולהדליקם.

==מחלוקת האמוראים==
ישנה רשימה של שמנים ופתילות שאינם כשרים להדלקת נרות שבת משום שאינם דולקים היטב. ב מובאת מחלוקת אמוראים לגבי הדלקת נרות חנוכה בשמנים ובפתילות אלה: לדעת רב הונא פתילות ושמנים אלה פסולים להדלקת נרות חנוכה, לדעת רב חסדא ניתן להדליק נרות חנוכה בפתילות ושמנים אלה, אך רק בחול ולא בערב שבת, ואילו לדעת רבי זירא מותרת ההדלקה בפתילות ושמנים אלה גם בערב שבת. רבא מבאר שטעמו של רב הונא שאוסר את ההדלקה בפתילות ושמנים אלה הוא משום ש"כבתה זקוק לה". ומבאר רש"י שכיון שחייב לחזור ולהדליקה, וחששו חכמים שיפשע ולא ידליק, לכן חייבו חכמים להדליק בשמנים ובפתילות כאלה שדולקים היטב ואינם כבים אלא לעיתים רחוקות.

==פירושי הראשונים לדברי רב הונא==
כאמור, לדעת רב הונא אין להדליק נרות חנוכה בפתילות ושמנים הפסולים להדלקת נרות שבת. הטעם שנתן רבא לדבריו הוא כפול: כבתה זקוק לה, ומותר להשתמש לאורה. התוספות הקשו, שלכאורה די היה בטעם שכבתה זקוק לה כדי לאסור את ההדלקה בשמנים ובפתילות אלה, הן בחול והן בשבת. תוספות תרצו שיש דיוק לשוני בדברי רב הונא: מדוע היה צריך לחלק את האיסור לשני חלקים, "בין בשבת בין בחול", די היה לו לומר שאין מדליקים בהם, והדבר היה מתפרש כך מאיליו, אלא שבא ללמדנו שישנה בעיה כפולה בהדלקה בשבת, הן מצד שכבתה זקוק לה, והן מצד שמותר להשתמש לאורה ועלול יהיה לתקן את הנר. הרמב"ן, לעומת זאת הבהיר שדין "כבתה זקוק לה" הוא דין עצמאי, מלבד חיוב ההדלקה, ומחמת האיסור להדליק אש בשבת, אין חיוב זה נוהג בשבת, ולכן בשבת הטעם היחיד שיש להדליק אש בפתילות ושמנים שמדליקים בהם בשבת הוא משום שמותר להשתמש לאורה.

==פסיקת ההלכה==
הפסיקה המקובלת היא כדעת רבי זירא, ובכלל זה לעניין שאם כבתה אין זקוק לה. הרי"ף הביא בפסקיו רק את דברי רבי זירא, ומכאן שפסק כשיטתו. תוספות ביארו שיש לפסוק שכבתה אין זקוק לה, כיוון שרב הונא החלוק על כך הוא יחיד כנגד רבים. כך פסק גם הרמב"ם שאם כבתה אינו זקוק להדליקה פעם נוספת, ושלכן ניתן להדליק נרות חנוכה גם בפתילות ובשמנים הפסולים להדלקת נרות שבת. וכן פסק השולחן ערוך.

==בערב שבת==
בשו"ת תרומת הדשן נשאל: תשובתו היא שגם בערב שבת, אף על פי שההדלקה הייתה מבעוד יום, ועדיין לא קיבל שבת, אין זקוק לה. הט"ז חלוק על כך, ולדעתו במקרה שכבו הנרות לפני שקיבל עליו את השבת יש להדליקם בלי ברכה.

==דברי אגדה שנקשרו בדין זה==
בספר בני יששכר כתב פרושים אגדיים לדין זה. לפי פירושיו התורה נמשלה לנר, ולימוד התורה צריך להיעשות באופן ש"כבתה אין זקוק לה", כלומר שחובת הלומד היא ההשתדלות בלימוד ויקבל על כך שכר גם אם לא יכוון אל האמת. לפי פירוש אחר, הלומד שלמד בעולם הזה, נשמתו תמשיך להתרומם מכוח לימודו גם לאחר שתכבה במותו.
==ראו גם==
* הדלקה עושה מצווה

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חנוכה
קטגוריה:הלכה
קטגוריה:נרות חנוכה