OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ואנ'קה קין

ואנ'קה קין (ברוסית: Ванька-Каин, איוואן אוסיפוב בשמו האמיתי, Иван Осипов; נולד בשנת 1718 — מת אחרי 1756) הוא גנב, שודד ובלש נודע ממוסקבה, שהפך לגיבור האגדות והרפתקאות הגנבים ברוסיה.

== ביוגרפיה ==
בנו של איכר בכפר איבנובו (לימים חלק ממחוז המשנה רוסטוב במחוז ירוסלב) בבעלותו של הסוחר פילטיאב. הוא נולד בשנת 1718 ובגיל 13, עבר למוסקבה. לאחר ששדד את אדונו, אוסיפוב נמלט מבית האדון, אך במהרה נלכד וחזר חזרה. בגין סיוע לאדונו, אליו הושלכה גופת חייל, ואנ'קה-קין זכה לחופש ונקלע למאורת הגנבים מתחת לגשר האבן, הצמוד לקרמלין, שם התגורר האציל המפורסם, הגנב בולכוביטינוב. אחרי סדרה של הרפתקאות נועזות במוסקבה ואנ'קה הלך לוולגה, שם הצטרף לכנופיה הידועה של אוטאמן מיכאיל זארי.

בסוף 1741 מצא את עצמו שוב במוסקבה, שם הופיע במחלק הבילוש של המשטרה המוסקבאית בטענה שהוא גנב ומכיר גנבים ושודדים אחרים, לא רק במוסקבה, אלא גם בערים אחרות והוא הציע עזרה בלכידתם. הצעתו התקבלה, הוא הפך למלשין של מחלק הבילוש ויחידה צבאית הועמד לרשותו. הוא בגד ותפס גנבים קטנים, אך גונן על גנבים גדולים; הוא עודד פילוג בין הגנבים, סחט מהם כסף; פתח בית הימורים בביתו שנקנה במוסקבה ולא היסס לבצע שוד גלוי. לרוב קצינים במחלקת הבילוש, עמדו לרשותו ותרמו לו. בחסותו עלה מספרם של גנבים, נודדים ושודדים בכל יום במוסקבה.

הצטברות זו של מספר עצום של אנשים שחיים בגנבה, שוד ולעיתים רצח, בסופו של דבר התבטאה באסון חברתי. באביב 1748 החלו שריפות ושוד נפוצים במוסקבה, שהפחידו גם את תושבי סנקט פטרבורג הבירה. מפחד ופאניקה, תושבי מוסקבה יצאו מבתיהם, נסעו מהעיר ובילו את הלילה בשדה. מייג'ור גנרל אנדריי אושקוב נשלח עם כוח צבא למוסקבה, בראשותו הוקמה ועדת חקירה מיוחדת שנמשכה 3 חודשים. במהלך קיומה של ועדה זו, ואנ'קה-קיין עדיין המשיך בפעילותו הפלילית, אך לא באופן חופשי כמו קודם. בינתיים הופיעו דמויות חדשות שכבר לא תרמו לו. בנוסף, הוא התמודד עם כת חזקה של הסקופצים שהתנגדה לו. צוותו של אושקוב, תפס את כל האנשים החשודים והביא אותם בפני וועדה. הודות לכך, הפעילות הפלילית של ואנ'קה-קין החלה להתגלות. לאחר שהתברר כי כל משטרת מוסקבה קושרת עימו קשר, יורשו של אושקוב, אלכסיי טטישצ'ב, מונה למפקד משטרת מוסקבה, הוא ביקש הקמת ועדה מיוחדת בעניינו של ואנ'קה-קין. ועדה זו נמשכה ארבע שנים, מיוני 1749 ועד יולי 1753, אז הועבר התיק למחלק הבילוש שכל צוותו הוחלף בתקופה זו. המצוד נמשך שנתיים נוספות עד יולי 1755, אז נגזר דינו של ואנ'קה למוות, אך על פי צו הסנאט הוחלף בעונש בשוט ועבודות פרך, תחילה לרוגרוויק ואחר כך לסיביר.

== ראו גם ==
* ג'ונתן ויילד
* אז'ן פרנסואה וידוק

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מורשעים בדין ברוסיה
קטגוריה:שודדים
קטגוריה:מוסקבה: היסטוריה
קטגוריה:שוטרים רוסים
קטגוריה:ילידי 1718
קטגוריה:נפטרים ב-1756
אודו יורגנס

אודו יורגנס ( ; 30 בספטמבר 1934 – 21 בדצמבר 2014) היה מלחין וזמר אוסטרי במשך כחמישה עשורים. זכה באירוויזיון 1966 כאשר ייצג את אוסטריה עם השיר "Merci, Chérie", הלחין קרוב ל-1,000 שירים, ומכר למעלה ממאה מיליון עותקים ברחבי העולם. בשנת 2007 קיבל אזרחות שווייצרית.

על ידי שילוב מוזיקת שאנסון צרפתית הרחיב יורגנס את סוגת הפופ הגרמני לתתי-ז'אנרים נוספים. העיבודים הייחודיים שלו התקבלו באהדה בגרמניה, והפכו אותו למוקד התעניינות רחב בארץ מולדתו.

==ביוגרפיה==
בשנת 1952 הקים יורנגס את "רביעיית אודו בולאן" בקלגנפורט שבאוסטריה. היא הופיעה בקביעות בבתי קפה ובמועדוני ריקוד וג'אז שונים, ואף שלחה את שיריה לרדיו אלפלנד ולרדיו של הכוחות הבריטיים.

בשנת 1950 זכה בתחרות מלחינים שאורגנה על ידי איגוד השידור הציבורי האוסטרי ORF עם השיר "Je t'aime". בשנת 1961 כתב והלחין את הלהיט "Reach for the Stars", שהוקלט על ידי הזמרת שירלי באסי.

בשנת 1964 ייצג את אוסטריה באירוויזיון 1964 עם השיר "", שדורג לבסוף במקום השישי. הנציג הבריטי, מאט מונרו, התרשם מהלחן והממשלות השיר ופרסם גרסת כיסוי משלו בשפה האנגלית.
אודו יורגנס ב-1987

בשנת 1965 יורגנס ייצג שוב את אוסטריה בתחרות האירוויזיון לשנת 1965 עם השיר "Sag ihr, ich laß sie grüßen", אשר הגיע למקום הרביעי. בשנה לאחר מכן ניסה יורגנס לייצג בשלישית את מדינתו באירוויזיון 1966, שנערך בעיר לוקסמבורג. הוא זכה במקום הראשון באירוע, ורשם את ניצחונה הראשון של אוסטריה באירוויזיון מאז הופעת הבכורה שלה ב-1956.

בשנים שלאחר מכן הוא כתב את מספר שירים שזכו לאהדת הקהל, דוגמת "Griechischer Wein", "Mit 66 Jahren", ו-""Buenos Aires, Argentina", אחד השירים הבולטים ביותר של יורגנס.

בשנת 1977 הזמין את להקת הסופרימס להופיע כאורחות בקונצרט הטלוויזיוני הראשון שלו.

בשנת 1979 הוציא לאור אלבום דיסקו בשם "Udo '80".

==גרסאות כיסוי==
אודו יורגנס ב-2010
* "Merci Chérie" מאת קלוד קארר ואנדרה סלווט (צרפתית)
* "Merci" מאת ויטו פללביציני (איטלקית)
* "Merci Cherie" מאת בייקר קוונדיש (אנגלית)
* "Merci Chérie" מאת פרד בקקי (הולנדית)
* "Merci Chérie" מאת אל סנדסטרום (שוודית)
* "Merci Chérie" מאת ג'ינה טרנדאפירסקו (רומנית)
* "Merci Cheri" מאת אנדז'יי אוזגה (פולנית)

בנוסף להקלטת הסטנדרטית "Merci, Chérie", הוציא מאט מונרו גרסאות כיסוי נוספות לחמש יצירות של יורגנס, כולן באנגלית.
*"Warum nur warum?" הפך ל-"Walk Away".
*"Du sollst die Welt für mich sein" הפך ל-"without you".
*"Was Ich Dir Sagen Will" הפך ל-"The Music Played".
*"Was Ich Dir Sagen Will" הפך ל-"If I Never Sing Another Song".

==מותו==
ב־21 בדצמבר 2014 נפטר יורגנס בגיל 80 מאי ספיקת לב חריפה במינסטרילן שבשווייץ. חצי שנה לפני מותו, עם זכייתה של אוסטריה באירוויזיון 2014, הביע יורגנס נכונות להופיע באחד ממופעי האמצע של התחרות הבאה. עם מותו הוקירו מארגני תחרות 2015 בווינה לזכרו יום מחווה ב-20 במאי ובתחילת מופע הגמר.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

== הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי האירוויזיון
קטגוריה:זמרים אוסטרים
קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1966
קטגוריה:פסנתרנים אוסטרים
קטגוריה:זוכי האירוויזיון: אוסטריה
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1965
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1964
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1934
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-2014
חולדת בנדיקוט

חולדת בנדיקוט (שם מדעי: Bandicota) הוא סוג של מכרסמים ממשפחת העכבריים החיים בדרום-מזרח אסיה ובהודו. משמעות שמם נגזרת משפת הטלוגו מהמילה "pandikokku" ופירושה: "חולדת חזיר", זאת עקב הרגלה לנהום כמו חזיר בעת שהיא מאוימת. ישנם 3 מינים בסוג זה.

במראם דומים הם לחולדות, אך גדולים בהרבה. אורכם בממוצע 40 ס"מ ומשקלם 1.5 ק"ג. הם בעלי זנב ארוך כמו הגוף ובעלי פרווה קצרה בצבע חום ומעט בהירה. במראם הם מזכירים את הנסוקיה החיה בישראל.

מינים אלה שוכנים באזורים הלחים של יערות הגשם, החורשים וגדות הנהרות של אסיה ולעיתים חיים בקרבה למגורי האדם. כמו שאר העכברים הם אוכלי כול הניזונים ממיני זרעים, פירות ובעלי חיים קטנים. הם גם יבזזו מאגרי חיטה ומזון דומה ובכך הם מזיקים לחקלאות. בנוסף הם מפיצים מחלות קשות.

==מינים==
* Bandicota bengalensis
* Bandicota indica
* Bandicota savilei

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1873
קטגוריה:עכברים (תת-משפחה)
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
יחסי ליכטנשטיין – קוסטה ריקה

יחסי ליכטנשטיין–קוסטה ריקה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות ליכטנשטיין לבין רפובליקת קוסטה ריקה.

== היסטוריה ==
בין נסיכות ליכטנשטיין לבין רפובליקת קוסטה ריקה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. היחסים שבין שתי המדינות כוננו ב-12 בינואר 2000 כאשר שגרירותה של קוסטה ריקה בשווייץ היא האמונה על היחסים.

אזרחי קוסטה ריקה המעוניינים להיכנס, לבקר ולשהות בליכטנשטיין אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה לפני הגעתם למדינה והם יכולים לשהות בה באופן חופשי למשך תשעים ימים. גם אזרחי ליכטנשטיין המעוניינים להיכנס, לבקר ולשהות בקוסטה ריקה אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה לפני הגעתם למדינה והם יכולים לשהות בה באופן חופשי למשך תשעים ימים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ליכטנשטיין אינה מיוצגת בקוסטה ריקה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* קוסטה ריקה אינה מיוצגת בליכטנשטיין, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. קוסטה ריקה האמינה את שגרירותה שבברן, בירת שווייץ הסמוכה, על ליכטנשטיין.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.rree.go.cr/index.php?sec=politica%20internacional&cat=politica%20bilateral&cont=522&pais=LI Relación de Costa Rica con Liechtenstein], אתר משרד החוץ של קוסטה ריקה
S/2004 S 31

S/2004 S 31 הוא ירח קטן של כוכב הלכת שבתאי.

S/2004 S 31 מקיף את שבתאי במרחק ממוצע של 17,402,800 ק"מ, באקצנטריות של 0.24 ונטיית מסלול של 48.82 והוא ממוקם חלק מהירחים האינואיטיים של שבתאי.

קוטרו המוערך של הירח הוא 4 ק"מ. הירח התגלה על סמך תצפיות שנערכו בין 12 בדצמבר 2004 ו-17 בינואר 2007. הירח הוכרז על ידי סקוט שפרד, דייוויד ג'וויט ויאן קליינה ב-8 באוקטובר 2019.

==קישורים חיצוניים==
* [https://sites.google.com/carnegiescience.edu/sheppard/moons/saturnmoons אודות הירח] באתר ירחי שבתאי של סקוט שפרד
* [https://sites.google.com/carnegiescience.edu/sheppard/home/newsaturnmoons2019 NEW SATURN MOONS] האתר של סקוט שפרד, אוקטובר 2019

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירחי שבתאי
יחסי מדגסקר–קנדה

יחסי מדגסקר–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מדגסקר לבין קנדה.

== היסטוריה ==
קנדה ומדגסקר חולקות היסטוריה משותפת - שתיהן היו בעבר חלק מהאימפריה הצרפתית הקולוניאליסטית. במהלך מלחמת העולם השנייה, חיילים משתי האומות נלחמו ב במלחמת העולם השנייה יחד עם כוחות הצבא הצרפתי וכנגד איטליה וגרמניה הנאצית. ב-1965, קנדה הכירה בעצמאותה של מדגסקר וכוננה עמה יחסים דיפלומטיים רשמיים. ההכרה קרתה כחמש שנים לאחר שהמדינה זכתה בעצמאותה מצרפת.

בחודש ספטמבר 1987, נשיא מדגסקר דידייה רציראקה ביקר בקנדה באופן רשמי על מנת להשתתף בוועידת הפרנקופוני השנייה שנערכה באותה השנה בקוויבק סיטי. במסגרת ביקורו נפגש רציראקה עם ראש ממשלת קנדה בריאן מלרוני. בחודש ספטמבר 1999 ביקר הנשיא רציראקה בקנדה באופן רשמי פעם נוספת על מנת להשתתף בוועידת הפרנקופוני השמינית ובמסגרת ביקורו נפגש עם ראש ממשלת קנדה ז'אן קרטיין.

במהלך המשבר הפוליטי המלגשי בשנת 2009, אשר בו הודח נשיא מדגסקר מארק ראוואלומנאנה מתפקידו, קנדה גינתה את ההפיכה ואת ההתנגשויות הרבות והאלימות בין תומכי הממשלה למתנגדיה. המצב במדגסקר חזר לקדמותו כאשר נבחר בשנת 2014 בבחירות דמוקרטיות הנשיא הר רג'ונאריממפיאנינה. מיד לאחר הבחירות ביקרה במדגסקר משלחת קנדית מהוועדה הפרלמנטרית קנדה-אפריקה.

בחודש נובמבר 2016 ערך ראש ממשלת קנדה ג'סטין טרודו ביקור רשמי במדגסקר כדי להשתתף בוועידת הפרנקופוני השישה עשר שנערכה בבירת מדגסקר, אנטננריבו. ראש הממשלה טרודו נפגש עם הנשיא רג'ונאריממפיאנינה והשניים התדיינו על התכנות חתימת אמנה למניעת כפל מס בין קנדה למדגסקר.

== יחסים כלכליים ==
ב-2017 שווי הסחר הכולל שבין קנדה למדגסקר הוערך ב-115.5 מיליון דולרים קנדיים. הייצוא הקנדי העיקרי למדגסקר כלל ציוד הפועל על אנרגיה גרעינית, טקסטיל, מוצרי חשמל ואפונה מיובשת. הייצוא המלגשי העיקרי לקנדה כלל תבלינים, טיטניום, מקלות וניל, דגים מיובשים, קפה ואריגים. חברת כרייה קנדית בשם "Sherritt International" היא משקיעה גדולה במכרות הנמצאים במדגסקר.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* מדגסקר מיוצגת בקנדה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באוטווה, בירת המדינה. מדגסקר מיוצגת בקנדה גם בדרג הקונסולרי באמצעות שלוש קונסוליות שהיא מחזיקה בקלגרי, מונטריאול, וקוויבק סיטי.
* קנדה אינה מיוצגת במדגסקר, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. קנדה האמינה את נציבותה הגבוהה שבפרטוריה, בירת דרום אפריקה, על מדגסקר.
<gallery mode="packed" heights="210">
File:Embassy of Madagascar in Ottawa.jpg|חזות מבנה השגרירות המלגשית באוטווה, בירת קנדה.
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.canadainternational.gc.ca/southafrica-afriquedusud/bilateral_relations_bilaterales/canada_madagascar.aspx?lang=eng&menu_id=326 Canada - Madagascar Relations], אתר משרד החוץ של קנדה

== הערות שוליים ==
בית אהרונוביץ'

בית אהרונוביץ (ידוע גם בשם הארמון, ולימים נהפך לבית שרה) היה בית קיץ בסגנון אקלקטי, שהוקם בשנת 1928 על ידי בן ציון ושרה אהרונוביץ'. הבית שימש כעמדה של המושבה בזמן מאורעות תרפ"ט, כמטה של ההגנה במאורעות 1936 והיו בתוכו סליקים. הבית משמש כיום כסניף של ארגון ויצו בשם "בית שרה", על שם שרה אהרונוביץ'. הבית נמצא ברחוב ויצמן 73, כפר סבא.

בשנת 2013, הבית יחד עם 49 מבנים נוספים, אושר לשימור על ידי הוועדה לתכנון ובנייה בכפר סבא.

== מבנה הבית ==
בית אהרונוביץ' בשנותיו הראשונות
הבית נבנה על גבעה בלב פרדסים בהם המשפחה גידלה פירות הדר באמצע שנות ה-20 של המאה ה-20. הבית נבנה בסגנון אקלקטי, צבעו לבן ועליו חלונות בסגנון מזרחי. בחזית הבית היה בוסתן בו המשפחה שתלה וגידלה עצים מקומיים ומיובאים מרחבי העולם. ליד הבית נבנתה בריכה השמשה להשקיה ולשחייה, וכמו כן נבנו מגרשי טניס. בשל ממדיו וסגנון בנייתו, הבית כונה בקרב התושבים "הארמון", כינוי המוכר עד היום.

== שימושי הבית ==
בשל גודל הבית ומיקמו האסטרטגי, בזמן מאורעות תרפ"ט הבית שימש כעמדה של המושבה. במאורעות 1936 שימש הבית כמטה של ההגנה והיו בו שני סליקים, אחד בבאר ואחד בתוך קיר כפול שהיה בבית.

בסוף שנות העשרים, המשפחה תרמה את הבית לארגון ויצו שהקימה מאשה סקיבין, אחת המתיישבות הראשונות במושבה. הבית הפך למרכז פעילות, בעיקר בסיוע לקליטת עולים ובעזרה לילדים נזקקים.

בעקבות משבר בתחום הפרדסנות, בסוף שנות ה-30 נתרמו חלק מהפרדסים של המשפחה לעיריית כפר סבא, ובמקום הוקם בית החרושת "מיצארון" בו ייצרו מיצים, שימורים וריבות. בשאריות הקליפות של בית החרושת הופק חומר בעירה לרובים.

== הבית כיום ==
[[שביל הראשונים כפר סבא על רקע בית אהרונוביץ']]
הבית כיום משמש כסניף של ארגון ויצו ונקרא בית שרה, על שם שרה אהרונוביץ'.

הבית משמש כתחנה השנייה של שביל הראשונים כפר סבא אשר נחנך בשנת 2009, כמו כן הוא לוקח חלק בסיורים היסטוריים.

בשנת 2017, בעקבות פריצה למתחם הילדים "פנטזיית הג'ונגל" בסמוך לקניון ערים, מבנה הבית נפגע.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כפר סבא: מבנים
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז מרכז
סטיבן אליוט

סטיבן אליוט (באנגלית: Stephan Elliott; נולד ב-27 באוגוסט 1964) הוא במאי ותסריטאי קולנוע אוסטרלי. ידוע בעיקר בשל סרטו "הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר".

== קריירה ==
אליוט החל את הקריירה שלו כעוזר במאי, בזמן שהקולנוע האוסטרלי היה בפריחה בשנות השמונים של המאה ה-20. 

בשנת 1993, יצא סרטו "Frauds" (הונאות) בכיכובו של פיל קולינס, שנבחר לתחרות בפסטיבל הקולנוע בקאן. סרטו השני "הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר", יצא ב-1994 וזכה להצלחה רבה. "הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר" זכה בפרסי אוסקר והבאפט"א עבור התלבושות. מלבדם, זכה הסרט ב-7 פרסים ו-16 מועמדויות ברחבי העולם. מאז יציאתו לאקרנים, הפך "פריסילה מלכת המדבר" לסרט קאלט ואייקון בקהילת הלהט"ב.

סרטו "Welcome to Woop Woop" , יצא ב-1997, ונבחר גם הוא לתחרות בפסטיבל הקולנוע בקאן.

בשנת 2007, אליוט עבד עם פרד נסירי כדי ליצור אחד מסרטוני המוזיקה היקרים ביותר בכל הזמנים. הוסרט בלמעלה מ-15 מדינות, עם שבעה במאים. השיר "Love Sees No Color" שואף להפיץ מסר של שלום ואהבה. 
באותה שנה, אליוט עיבד את התסריט של "הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר" למחזמר באותו שם. המחזמר הופק על ידי אלן סקוט בשיתוף עם Back Row Productions, מייקל צ'אג, מייקל המלין וג'ון פרוסט; ההפקה המקורית עלתה לראשונה באוסטרליה, ב-Sydney Lyric, סידני באוקטובר 2006. לאחר הצלחתו של המופע בסידני, ההפקה עברה למלבורן בשנת 2007, ולאחר מכן לניו זילנד בשנת 2008, ובחזרה לסידני לתקופה קצרה, לציון שנתיים למופע. בעקבות ההצלחה האוסטרלית, המחזמר עלה גם בוסט אנד של לונדון, ובשנת 2011, בהפקתה של בט מידלר, בברודוויי, ניו יורק. 

אליוט לקח הפסקה של כ-9 שנים מבימוי סרטים בעקבות תאונת סקי קשה.

סרטו Easy Virtue, נכתב במשותף עם שרידן ג'ובינס , ומבוסס על המחזה באותו שם של נואל קאוורד. הסרט, בכיכובם של קולין פירת', קריסטין סקוט-תומאס, ג'סיקה בייל ובן בארנס יצא בשנת 2008. הסרט הופק על ידי ברנבי תומפסון עבור אולפני אילינג בבריטניה, והוקרן בבכורה פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-8 בספטמבר 2008. הוא הוקרן גם בפסטיבל ריו, פסטיבל הקולנוע ברומא ובפסטיבל פסטיבל הסרטים של לונדון. 

סרטו מעט אנשים טובים בכיכובם של חאבייר סמואל ואוליביה ניוטון-ג'ון יצא בשנת 2012.

== חיים אישיים ==
אליוט יצא מהארון במהלך הצגתו בטקס פרסי האקדמיה לקולנוע האוסטרליים (AACTA) בסידני ב-31 בינואר 2012. הוא היה במערכת יחסים עם בן זוגו, ויל בווולי, מאז סוף שנות השמונים. הם נישאו בחתונה אזרחית בלונדון בשנת 2008.

== פילוגרפיה ==

* Frauds (1993) 
* הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר (1994) 
* Welcome to Woop Woop (1997)
* בעיניי המתבונן (Eye of the Beholder) (1999) 
* קלת דעת (Easy Virtue) (2008) 
* מעט אנשים טובים (A Few Best Men) ( (2011) 
* ריו, אני אוהב אותך (2014) 
* ספארי מתנדנד (2018)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאים להט"בים
קטגוריה:במאי קולנוע אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1964
Un peu de nous

Un peu de nous (בעברית: קצת מאיתנו) הוא אלבום אוסף של הזמרת הקנדית סלין דיון. אלבום האוסף יצא לאור ב-21 ביולי 2017, בצרפת ושבוע לאחר מכן גם בוולוניה על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס. האלבום מכיל אוסף שירים של דיון בצרפתית ובאנגלית בין השנים מ-1991 ועד 2016.

האלבום כולל שני דיסקים שבכל אחד מהם ישנם שירים שביצעה דיון בהופעה חיה באותה שנה בסיבוב ההופעות שלה "Celine Dion Live 2017" ודיסק נוסף אשר כולל גרסאות אינסטרומנטליות לשירים נבחרים. שם האלבום לקוח מתוך שיר בשם "Encore un soir" אשר דיון הוציאה שנה קודם לכן.

== רקע והצלחה ==
האלבום זכה להצלחה בצרפת כאשר הגיע שם למקום הראשון במצעד האלבומים הצרפתי ואף קיבל שם מעמד זהב. בולוניה האלבום גם זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-6 במצעד האלבומים של המדינה ואף נכנס לרשימת 200 האלבומים המצליחים ביותר במדינה באותה השנה. בצרפת האלבום נכנס למקום ה-70 ברשימת האלבומים המצליחים ביותר באותה שנה.

באלבום ניתן לראות שירים כמו "", "", "" וכולי.

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!צרפת (SNEP)
|זהב
|80,082
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!חברת תקליטים
!פורמט
!קטלוג
!מקור
|-
!צרפת
|21 ביולי 2017
| rowspan="2" |קולומביה
| rowspan="2" |תקליטור משולש
| rowspan="2" |88985467592
|
|-
!ולוניה
|28 ביולי 2017
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי אוסף של סלין דיון
קטגוריה:אלבומי אוסף בצרפתית
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
שיער חום

שיער חום
אישה עם שיער חום
שיער חום הוא צבע השיער השני בשכיחותו בין בני האדם, אחרי שיער שחור. הצבע נע מחום בהיר עד חום הנראה כמעט שחור. שיער חום מתאפיין ברמות גבוהות של הפיגמנט אומלנין (באנגלית: Eumelanin) ורמות נמוכות של הפיגמנט פאומלנין (באנגלית: Pheomelanin). אנשים בעלי שיער חום מכונים לעיתים ברונטים, מהמילה הצרפתית brun שמשמעה "חום".

שיער חום נפוץ בקרב אוכלוסיות בעולם המערבי, במיוחד במרכז ודרום אירופה. שיער חום נפוץ גם בקרב האבוריג'ינים באוסטרליה ובחלק מהאוכלוסיות במזרח התיכון.

==ביוכימיה==
הפיגמנט אומלנין נותן לשיער החום את צבעו. בשיער חום כמות גדולה יותר של אומלנין מאשר בשיער בלונדיני, אך הרבה פחות מאשר בשיער שחור. ישנם שני סוגים שונים של אומלנין, הנבדלים זה מזה במבנה הפילמור. שני הסוגים מכונים "אומלנין שחור" ו"אומלנין חום".

==סטריאוטיפים==
בתרבות המערבית הפופולרית, סטריאוטיפ נפוץ על ברונטיים מייחס להם יציבות, רצינות, תבונה ותחכום. מחקר בריטי על צבעי שיער ומשיכה מינית מצא ש-62% מהגברים שהשתתפו במחקר ייחסו לנשים בעלות שיער חום יציבות ויכולות גבוהות. ברונטיות תוארו כ"עצמאיות ובלתי תלותיות" על ידי 67% מהגברים, וכ"אינטליגנטיות" על ידי 81%.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צבעי שיער
הדומה המחוזית של נובגורוד

הדומה המחוזית של נובגורוד (ברוסית: Новгородская областная дума) הוא הפרלמנט המחוזי במחוז נובגורוד, רוסיה.

הפרלמנט מורכב מ-25 צירים שנבחרים לכהונה של 5 שנים. מושב הפרלמנט נמצא בעיר נובגורוד.

== הרכב ==
{| class="wikitable"
! מפלגה
! %
! מושבים
|-
| רוסיה המאוחדת
| 36.98%
| 15
|-
| רוסיה צודקת
| 27.18%
| 6
|-
| המפלגה הליברלית הדמוקרטית של רוסיה
| 21.16%
| 4
|-
| המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית
| 12.31%
| 1
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 
קטגוריה:בתי מחוקקים של הסובייקטים הפדרליים של רוסיה
קטגוריה:מחוז נובגורוד
ארמון חאני שקי

ארמון חאני שקי (באזרית: Şəki xanlarının sarayı) הוא ארמון בעיר שקי באזרבייג'ן שימש כמקום מגורים ולינה בעונת הקיץ לחאנים של שקי. הארמון נבנה בשנת 1797 על ידי מוחמד חסן חאן.

האתר הוצע כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשנת 1998 על ידי גולנארה מהמנדרובה , נשיאת הוועדה המקומית של הוועדה הבינלאומית למונומנטים ולאתרים באזרבייג'ן. ב-7 ביולי 2019 המקום נרשם באופן רשמי כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

==היסטוריה==
פנים חדר ההתייעצויות של החאנים
ב-1968, רובע יוחרי בש המשמש כמרכז ההיסטורי של העיר שקי ואשר בו ממוקם הארמון הוכרז כשמורה היסטורית ואדריכלית לאומית.

רק בית הקיץ בעל שתי הקומות שרד עד היום מבין מספר המבנים שהיו במבצר השקי בעבר ושימשו כארמון. על אף שהמבנה שופץ פעמים רבות מאז בנייתו, לעבודה הרבה לא הייתה השפעה על מראהו של הארמון והוא נשאר כפי שהיה בעת בנייתו. לאחר שחאנות שקי הצטרפה לאימפריה הרוסית האחריות על המבנה עברה לשלטונות המקומיים והוא שופץ פעמים רבות. שימור האתר הוצא לפועל על ידי המשורר קארים אגה שקיחאנוב , שהיה מצאצאי השושלת ששלטה בחאנות, בין השנים 1848 ו-1851.

כיום, יחד עם הבריכה ועצי הדולב, בית הקיץ הוא השריד היחיד שנותר ממבצר השקי וקומפלקס המבנים המלכותיים שהיו בו בעבר, ביניהם בית חורף ששימש מגורים לתקופת החורף ומקומות מגורים למשפחות החאנים ולמשרתים. המבנה מאופיין על ידי אריחי קיר מקושטים, ומספר חלונות ויטראז'.

הקירות הפנימיים מכוסים בציורי קיר שנצבעו בהשראת טכניקת הפרסקו האיטלקית בזמנים שונים במהלך המאה ה-18. רבים מציורי הפרסקו מציגים אגרטלי פרחים וחלקם זירות ציד וזירות קרב, חלק מציורי הפרסקו כוללים חתימות של אמנים כמו עלי קולי, קורבאן קולי, עבאס קולי ואוסטה גמבאר ששימשו ככל הנראה כחלק מאדריכלי המבנה.

==שימור המבנה==
בין השנים 1955 ו-1965 עבודות שימור בוצעו תחת פיקוחו של נייאזי רזאייב. שני אדריכלים כישרוניים בשם קאמל ממדביוב וניקולאי אוטסין לקחו חלק בלקיחת המדידות ושימור ציורי הקיר. מרכז הפיקוד על עבודות השימור הוקם באולם הטקסים בקומה השנייה של המבנה כשהאדריכלים התאכסנו בחדרים הרבים שמפוזרים לאורך המסדרון.

הציורים שצוירו על ידי ממדביוב ואוטסין שמשו בסיס לעבודות השימור של המבנה כולו. עבודת השימור בהסתמך על הציורים הופקדה בידי האמנים פ. חג'יב וא. ראסולוב.

עבודות השימור האחרונות לקחו חלק בין השנים 2002 ו-2004 בידי צוות שימור גרמני והן מומנו על ידי הבנק העולמי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסיה: ארמונות
קטגוריה:אזרבייג'ן: מבנים
קטגוריה:פרסקאות
קטגוריה:אירופה: ארמונות
אלקטרון נובגורוד

מועדון הכדורגל אלקטרון נובגורוד (ברוסית: Футбольный клуб «Электрон» Великий Новгород) הוא שמו של מועדון כדורגל רוסי מהעיר נובגורוד. בשנים 1969—1977 התמודד בליגה השנייה בברית המועצות שהייתה הליגה המקצוענית השלישית בחשיבותה בברית המועצות. הישג השיא של המועדון הוא מקום שני בליגה זו.

לאחר התפרקות ברית המועצות התמודד בעיקר בטורנירים אזוריים. בעונת 2017 נרשם לליגה החובבנית, התמודד בטורניר הכדורגל של מחוז צפון-מערב רוסיה ובמסגרת הגביע הרוסי בכדורגל אך לא העפילה לשלבים המתקדמים.
==אצטדיון הקבוצה==
מרכז
הקבוצה מארחת את משחקיה באצטדיון אלקטרון הממוקם בפארק 30 שנה לאוקטובר בעיר נובגורוד ומכיל 3,223 מושבים. האצטדיון נבנה ב-1958 ושימש את קבוצת אלקטרון ואת טוסנו בשנים שלפני העפלתה לליגת העל הרוסית בכדורגל. 

לאחר התפרקות ברית המועצות עבר האצטדיון לבעלות העירייה שהשכירה אותו למועדוני כדורגל חובבניים מקומיים. בעונת 2010 האצטדיון שימש גם את קבוצת וריאג, מליגת המשנה הרוסית ברוגבי. באוגוסט 2013 הועבר המתקן לבעלות ממשלת מחוז נובגורוד שערכה בו שיפוץ והחליפה את משטח הדשא לדשא מלאכותי. 

בשנת 2015 שופץ. 

ב-24 בספטמבר 2017 האצטדיון אירח את גמר גביע רוסיה בכדורגל נשים, שבו גברה צסק"א מוסקבה על צ'רטנובו בתוצאה 0:1.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורגל רוסיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1969
קטגוריה:נובגורוד
אושנגי מרגיאני

אוּשַׁנגִי מַרגִיאנִי (בגאורגית: უშანგი მარგიანი; נולד ב-28 בינואר 1994) הוא ג'ודוקא גאורגי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג, מחזיק במדליית ארד מאליפות העולם משנת 2017 אותה זכה תוך ניצחון על אלכסנדר קוקול.

==פרסים==
*אליפות העולם:
:בודפשט 2017: מדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג
*תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי):
:גראנד פרי טביליסי 2014: מדליית ארד
:גראנד סלאם באקו 2014: מדליית כסף
:גראנד פרי טביליסי 2015: מדליית כסף
:גראנד פרי סמסון 2015: מדליית ארד
:גראנד סלאם באקו 2015: מדליית כסף
:גראנד סלאם באקו 2017: מדליית כסף
:גראנד פרי טביליסי 2017: מדליית ארד
:גראנד סלאם טוקיו 2017: מדליית ארד
:גראנד פרי בודפשט 2018: מדליית כסף

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ג'ודוקא גאורגים
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1994
יצחק אינצ'י

יצחק אינצ'י (עינצ'י) (נולד ב-2 בנובמבר 1949) הוא כדורגלן עבר ישראלי, שהיה מהבולטים בשחקני הפועל חיפה בשנות ה-70 של המאה ה-20.

==ביוגרפיה==

אינצ'י נולד בבגדאד שבעיראק, ובגיל שנה עלה עם משפחתו לישראל. הוא החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל חיפה, שם היה מלך השערים. ב-1967 העלה אותו המאמן דוד פרקש לבוגרים וכבר במשחק הבכורה שלו הבקיע שער לרשתו של יצחק ויסוקר, שוער הפועל פתח תקווה ונבחרת ישראל. ב-1968 זומן אינצ'י לסגל נבחרת הנוער שהתכוננה לאליפות אסיה בבנגקוק. אינצ'י הוצב כקיצוני ימני ובעונת 1969/1970 היה התגלית של הקבוצה. כשהגיע לקבוצה המאמן הגרמני אובה קלימצ'בסקי ב-1971 הוא העביר את אינצ'י לשחק בקישור.

אינצ'י הצטיין בתפקידו החדש ותפס מקום של קבע במרכז השדה של הפועל חיפה לצידם של הכוכבים הגדולים באותה התקופה, איציק אנגלנדר ואלי לוונטל. הוא התבלט ביכולתו המקצועית ואופיו הנוח ונודע בחוש ההומור שלו. לאחר שכבש שער ניצחון מול מכבי תל אביב ב-1972, הכותרת למחרת בעיתון חדשות הספורט הייתה "ניצחון בקוטר אינצ'י". משחק המילים עם שם המשפחה של יצחק הפך מאותו הרגע למעין שם "חצי רשמי" כאשר עד עצם היום הזה, יצחק מוכר בשם "אינצ'י" ולא בשמו האמיתי "עינצ'י". ב-1973 הוא זומן לנבחרת העתודה. ב-1974 נכנס אינצ'י כמחליף במשחק גמר גביע המדינה מול הפועל פתח תקווה. בהארכה הוא חלף על פני שני שחקנים ובישל ליוסי ליפשיץ את שער הניצחון שהביא להפועל חיפה את הגביע השלישי בתולדותיה. בעונה שלאחר מכן היה אינצ'י שותף לעונה מצוינת של הקבוצה אותה סיימה במקום השני בליגה.

במחזור האחרון של עונת 1975/1976 נפצע אינצ'י בדרבי החיפאי לאחר תיקול עם ישעיהו שווגר ונותח בברכו. בעונה שלאחר מכן הוא התקשה להתאושש מהפציעה הקשה וישב רוב הזמן על הספסל. גם בעונת 1977/1978 הוא מעט לשחק וחזר להרכב לקראת סוף העונה. ב-1979 הקבוצה עברה תהליך של הצערה ואינצ'י שהיה השחקן הוותיק בקבוצה הרגיש שהגיע זמנו לעזוב לאחר 13 עונות בקבוצה הבוגרת של הפועל חיפה. באמצע אותה עונה הוא עבר להפועל עכו ובסיומה פרש סופית.

לאחר פרישתו אינצ'י אימן את קבוצת הנוער של הפועל חיפה בעונת 1984/1985. בתפקיד זה העלה את טל בנין מקבוצת הנערים לקבוצת הנוער. במקביל המשיך לעבוד ב"שקמונה", חברה ממשלתית-עירונית לשיקום הדיור בחיפה. בחברה זו החל לעבוד עוד בתקופתו ככדורגלן, התקדם בסולם הדרגות ואף התמנה לסמנכ"ל החברה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.hapoel-haifa.com/players:inchi יצחק אינצ'י] ב[http://www.hapoel-haifa.com אתר הוויקי של הפועל חיפה]
* [https://web.archive.org/web/20191013191520/http://www.hhaifa.com/modules.php%3Fname%3DNews2%26sid%3D1278 ראיון עם יצחק אינצ'י] באתר הר הגעש באדום
* [http://archive.football.org.il/multimedia/PDF/Newspapers/hadashot/1972/03-12-1972.pdf חדשות הספורט, 12 במרץ 1972] בארכיון ההתאחדות לכדורגל
* [https://www.makorrishon.co.il/nrg/online/3/ART2/004/220.html עיר עם עבר: נוסטלגיה מהכרמל] באתר nrg

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:חיפה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
יחסי מדגסקר–ספרד

יחסי מדגסקר–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מדגסקר לבין ממלכת ספרד.

== היסטוריה ==
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מדגסקר לבין ממלכת ספרד הם יחסים דיפלומטיים מלאים. היחסים הדיפלומטיים שבין שתי המדינות כוננו ב-25 במרץ 1966.

תחומי שיתופי הפעולה העיקריים שבין שתי המדינות הם: עזרה בפיתוח מדגסקר של ספרד, וזאת אף על פי שמדגסקר אינה מדינה מועדפת בתוכנית הפיתוח הספרדית המיועדת לאפריקה, דיג, מכיוון שמדגסקר היא חלק מהדרך של הדייגים הספרדים באוקיינוס ההודי והמלחמה נגד הפיראטים.

ב-20 באפריל 2008, הספינה הספרדית "פלאיה דה באקיו", שחלק מהצוות שלה היה בעל אזרחות מדגסקרית, נתפסה על ידי פיראטים סומלים על יד חופי המדינה. מדגסקר ביקשה מספרד עזרה בשחרור הספינה, והיא שוחרר כעבור שבעה ימים (27 באפריל 2008). ב-2009, מקרה דומה קרה לספינה הספרדית "אלקרנה" והצוות שוחרר במלואו. ספרד מימנה עד 2012 הרצאות באוניברסיטת אנטננריבו.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ספרד אינה מיוצגת במדגסקר בדרג השגרירות. ספרד מיוצגת במדגסקר בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה באנטננריבו, בירת המדינה. ספרד האמינה את שגרירותה שבפרטוריה, בירת דרום אפריקה, על מדגסקר.
* מדגסקר אינה מיוצגת בספרד בדרג השגרירות. מדגסקר מיוצגת בספרד בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בברצלונה. מדגסקר האמינה את שגרירותה שבפריז, בירת צרפת, על ספרד.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.exteriores.gob.es/Documents/FichasPais/MADAGASCAR_FICHA%20PAIS.pdf Ficha de Madagascar], אתר משרד החוץ של ספרד

== הערות שוליים ==
זאב הים (ספינה)

א/מ רב חובל זאב הים (לשעבר "אקרבורג") היא אונייה סוחר קטנה, ששימשה כאוניית אימונים של בית הספר לקציני ים עכו בין השנים 1979–1990. ב-1991 נמכרה האונייה, הוסבה לתחנת רדיו פיראטית ושנים אחדות לאחר מכן, ב-1993, הוצאה משימוש. במקום לגרוט אותה, היא הוטבעה בחופי יפו, ונחשבת לאונייה הראשונה בישראל המשמשת אתר צלילה לנופש.

== תולדות האונייה ==
א/מ "אקרבורג" נרכשה וניתנה תרומה לבית הספר לקציני ים עכו ב־1979 על ידי מר האנס קאהן, בעל חברת ספנות יהודי מהולנד, ששירת בצעירותו בחברת הספנות העברית "עתיד". שם האונייה הוחלף והיא נקראה על שמו של רב חובל זאב הים, מחלוצי הספנות העברית ומניחי היסודות לחינוך הימי בארץ. האונייה הייתה בבעלות בית הספר לקציני ים, אך שירתה את כלל בתי הספר הימיים בארץ. את עיקר הפלגותיה עשתה לאיי יוון. ב-1985 הפליגה למרסיי שבצרפת, להזמנת הקהילה היהודית בעיר.

ב-1991 נמכרה האונייה והוסבה לתחנת רדיו צפה. ב-1993, כשכבר לא הייתה כשירה לשיט, הוחלט לא לגרוט אותה אלא להטביע אותה כדי שתשמש אתר צלילה ספורטיבית קרוב לחוף. מתנדבים רבים של ההתאחדות הישראלית לצלילה עסקו בהכנת האונייה לייעודה החדש במטרה שתהיה בטוחה ונקייה כדי למנוע זיהום מים בשקיעתה. האונייה הוטבעה בשנת 1993, וזאת הייתה הספינה הראשונה שהוטבעה בישראל למטרת צלילה.

== אתר הצלילה "זאב הים" ==
אתר הצלילה "זאב הים" נמצא כ-1.5 קילומטרים מחופי יפו בעומק של כ-32 מטר מתחת לפני הים. לאתר הצלילה ניתן להגיע באמצעות הפלגה בסירה. באונייה הטרופה, הנמצאת באתר ניתן לצפות בבעלי חיים תת-ימיים שמצאו בה מקלט, ביניהם כרומיות, סרגוסים, לוקסים וחזירים. על שלד הספינה, שנהפך לבית גידול, ניתן לראות התפתחות מיני אלמוגים וצימדת ים. מומלץ להגיע לאתר בחורף בשעות הבוקר המוקדמות.

== ראו גם ==
* זאב הים (רב חובל)
* סי גארד

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=vrvSj-8iL34 סרטון המציג את הספינה], באתר יוטיוב
* דני זמרין, "[https://dannyzimrin.wordpress.com/2018/10/13/האנס-קאהן-נגד-כל-הסיכויים/ האנס קאהן – נגד כל הסיכויים]". באתר "[https://dannyzimrin.wordpress.com/ אותו הים - על ספנות ישראלית ועוד]", 13 באוקטובר 2018.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי צלילה: אוניות
קטגוריה:ישראל: אתרי מורשת
קטגוריה:הטבעה עצמית
קטגוריה:אוניות שטבעו מול חוף הים התיכון הישראלי
קטגוריה:כלי שיט ישראליים שטבעו
ארץ חדשה (שיר)

"ארץ חדשה" הוא פזמון שכתב, הלחין וביצע שלמה ארצי. השיר יצא לאור בשנת 1988.

== רקע ==
השיר נכלל באלבום חום יולי אוגוסט כרצועה הפותחת שבו ועובד על ידי עדי רנרט. האלבום כלל התעסקות בנושאים פוליטיים. השיר נכתב על רקע האינתיפאדה הראשונה שפרצה בשנת 1987.

== תוכן השיר ==
הדובר בשיר נוסע עם בנו בדרכי עפר, לאחר שהערים תל אביב וחיפה נחסמו כתוצאה מן הגשמים. המציאות הפוליטית משתקפת לעיניהם מבעד לשמשות המכונית. הדובר מתייחס לשני עמים המסוכסים ביניהם. הוא שואל: "יש לנו ארץ, למה עוד אחת?".

הדובר אומר שערבים מתפללים לאיזה חג, אך הוא אינו יודע איזה חג הם חוגגים, רמז לחוסר ההיכרות של היהודי הישראלי עם תרבותם של הערבים מסביב. מטרת המסע של האב ובנו היא להגיע לארץ חדשה. הדובר מזכיר כבשים העולות על אם הדרך, כאשר ייתכן וכוונתו לנוף גלילי או לשטחי יהודה ושומרון (הגדה המערבית). את הכבשים, מזכיר הדובר, "אנחנו לא דורסים". הוא מתייחס למפעל הציוני שאינו נס בעיניו אלא פרי של עבודה קשה.

אפשר לראות במילות השיר סגנון הדומה לכתיבתו של הפילוסוף הגרמני פרידריך ניטשה, כאשר המושג החוזר 'ארץ חדשה' דומה למושג החוזר 'על אדם'. שורה מהשיר אומרת: "לא, גן העדן לא קיים, אולי קיימת ארץ חדשה". משפט זה מבטא שאיפה להגיע למציאות טובה יותר מזו שקיימת, אבל במקביל מבקשת לא לתלות תקוות דתיות למציאות כזו אלא לעשות זאת בעצמינו. בדיוק כמו מושג העל אדם של ניטשה אשר מוזכר בספריו מספר פעמים (בניהם במיוחד ב"כה אמר זרטוסתרא")

הסגנון הזה המזכיר את ניטשה חוזר באותו הבית גם בשורות "אישה בת 100 שכל חייה עשתה מעשים טובים". ובמיוחד בשורה "מזמן, היא מתה די מזמן, אביך הוא ימות גם יום אחד." קיים פה אזכור למות האלוהים ומות המוסר אשר מדבר עליהם ניטשה.

קצב השיר הוזכר כדומה לסגנונו של ברוס ספרינגסטין.

== מיקומי שיא ==
=== מצעדים שבועיים ===

=== מצעדים שנתיים (ה'תשמ"ח) ===

== השיר בספרי תווים ==
* שלמה ארצי, שירים מתוך תקליטים, עמ' 83, הוצאת כנרת, 1991. 

== קישורים חיצוניים ==

* דויד פרץ, [https://tarbut.cet.ac.il/ShowItem.aspx?ItemID=9ebe446b-fbac-445f-9cb1-c3ee60dda1c2&lang=HEB ארץ חדשה] באתר תרבות .il
* [https://www.youtube.com/watch?v=z27U2kmQ6TI ארץ חדשה] בערוץ היוטיוב של שלמה ארצי
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL997008754509905171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1988
קטגוריה:סינגלים מ-1988
קטגוריה:שירי שלמה ארצי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שלמה ארצי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שלמה ארצי
אנטונינה נז'דאנובה

אנטונינה וסילייבנה נז'דאנובה (ברוסית: Антони́на Васи́льевна Нежда́нова; 16 ביוני <small>(לפי לוח השנה היוליאני - 4 ביוני)</small> 1873, קריב באלקה, על ידי אודסה - 26 ביוני 1950, מוסקבה) הייתה זמרת אופרה רוסייה, סופרן לירית וקולורטורה, אחת הנציגות הבולטות של האסכולה הקולית הרוסית ומהגדולות שבזמרות האופרה של המאה ה-20. כיהנה כפרופסור בקונסרבטוריון של מוסקבה.

==ביוגרפיה==
אנטונינה נז'דאנובה נולדה בשנת 1873 בקריווה באלקה, על יד אודסה שבאוקראינה, אז באימפריה הרוסית.

ב-1899 התקבלה לקונסרבטוריון של מוסקבה. כעבור שלוש שנים סיימה את לימודיה והצטרפה לסגל התיאטרון האופרה בולשוי והפכה במהרה לאחת הסופרנים המובילות שלו. לעיתים קרובות הופיעה גם על במת תיאטרון מרינסקי בסנט פטרסבורג וכן בקייב ובאודסה. ב-1912 הופיעה בפריז לצד הטנור הגדול אנריקו קארוזו והבריטון טיטה רופו. לנז'דאנובה הקדיש המלחין סרגיי רחמנינוב את הווקליזה שלו, והיא ביצעה בבכורה את העיבוד שלו לסופרן ולתזמורת בניצוחו של סרגיי קוסביצקי.
נז'דאנובה גילמה תפקידים אופראיים רבים בבכורה העולמית שלהם. נודעה ביופי ובגמישות של קולה, ובמצוינות הטכניקה של ביצועיה.

אחרי מהפכת אוקטובר נשארה בבולשוי, להבדיל מעמיתים אחרים שערקו למערב.
בשנת 1936 התחילה ללמד קונסרבטוריון של מוסקבה, משנת 1943 בתפקיד של פרופסור.

היא נפטרה במוסקבה בשנת 1950.

===חייה הפרטיים===
נז'דאנובה הייתה נשואה למנצח ניקולאי גולובאנוב.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרות אופרה
קטגוריה:זמרות סופרן
קטגוריה:סגל הקונסרבטוריון של מוסקבה
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון של מוסקבה
קטגוריה:ילידות 1873
קטגוריה:נפטרות ב-1950
קלאודיו נאראנחו

קלאודיו נאראנחו (בספרדית: Claudio Benjamín Naranjo Cohen; 24 בנובמבר 1932 – 12 ביולי 2019) היה פסיכואנליטיקאי צ'יליאני.

==ביוגרפיה==
קלאודיו נאראנחו נולד בולפראיסו למשפחה בעלת שורשים יהודים, ספרדים וערבים. בילדות הוא למד מוזיקה. לאחר תחילת לימודי רפואה הוא עזב את המוזיקה והתחיל להתעניין בפסיכולוגיה. לאחר סיום לימודי רפואה בשנת 1959 הוא התחיל לעבוד באוניברסיטה בסנטיאגו דה צ'ילה בתחום אנתרופולוגיה והשתלם בפסיכיאטריה אצל איגנסיו מטה בלנקו.

לצורך השתלמות הוא ערך מספר ביקורים בארצות הברית במסגרת תוכנית פולברייט וביקר במספר מרכזי מחקר פסיכיאטרי. לאחר חזרה לצ'ילה, הוא המשיך במחקרים פסיכיאטרים תוך שיתוף פעולה עם מדענים בארצות הברית. הוא השתתף בסיור באמזונאס וחקר את שבטים המתגוררים בה. קלאודיו נאראנחו חקר השפעת איבוגאין על אנשים.

פטירה של בנו היחיד בשנת 1970 הייתה נקודת מפנה בחייו. הוא הצטרף לאוסקר איצ'אסו ובילה שישה חודשים במדבר. לאחר חזרה לעיר, קלאודיו נאראנחו הקים קבוצה שתחילה כללה את אמו ומספר חבריו. קבוצה זו החלה בטיפולים פסיכיאטריים ובסופו של דבר הייתה בסיס להקמת מכון (SAT (Seekers after Truth. מכון נהג להזמין מדענים בולטים להרצאות. בשנת 1987 המכון הרחיב את פעילותו מעבר לגבולות צ'ילה והקים סניפים בספרד, ברזיל, מקסיקו וארגנטינה ובהמשך גם באירופה.

קלאודיו נאראנחו פעל לשינויים בשיטת החינוך. החל משנות ה-80 של המאה ה-20 הוא התגורר בברקלי.

קלאודיו נאראנחו פרסם מספר ספרים בתחום פסיכיאטריה ומדיטציה.

נפטר ב-12 ביולי 2019.

==ספרים==
* On the Psychology of Meditation 
* Enneatypes and Psychotherapy: 
* Gestalt Therapy: 
* Consciousness and Creativity: 

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.fundacionclaudionaranjo.com/ אתר קרן נאראנחו]

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסיכואנליטיקאים
קטגוריה:צ'יליאנים
קטגוריה:מהגרים מצ'ילה לארצות הברית
קטגוריה:צ'יליאנים שנולדו ב-1908
קטגוריה:נפטרים ב-2019
שדות של אירוסים

"שדות של אירוסים" הוא פזמון עברי משנת 1985 שכתב, הלחין וביצע שלמה ארצי. הדובר בשיר מקונן על המצב במדינה ועל החברה הישראלית המשתנה.

== גרסאות ==
את השיר עיבד רביב גזית, והוא פתח את אלבומו של ארצי "לילה לא שקט" מ־1986.

בגמר עונתה השלישית של התוכנית כוכב נולד, בשנת 2005, ביצע יהודה סעדו את השיר. הוא זכה במקום הראשון. בשנת 2006 קיבל הסינגל את התואר "רינגטון פלטינה" על 40,000 הורדות.

שם השיר שימש השראה לשירו של עומר אדם "שדות של תירוצים".

== תוכן וביקורת ==
לדברי יוסי חרסונסקי, "שלמה ארצי התגעגע אז לישראל אחרת של ילדותו. כל כך התגעגע שהוא השתמש במטפורה 'מאיימת': 'אני אקדח טעון געגועים' והוסיף 'האצבע על ההדק' על רקע אצטדיון הומה אדם". בכתבה בידיעות אחרונות לציון יום ההולדת ה־70 לשלמה ארצי כתב רז שכניק על השיר שהוא "קינה אמיצה, נוקבת, כמעט על סף ייאוש, על המדינה, החברה הישראלית, הבית המשתנה. והכל עטוף בלחן מרהיב, שהפך להמנון אצטדיונים מהדהד". כמו כן ציין שכניק את העובדה שרובו ככולו של השיר, בעל "הטקסט הרועם", הפך לקלסיקה והוא "שיר מופתי שעמד בכל היבט במבחן הזמן".

== מיקומי שיא ==
=== מצעדים שבועיים ===

=== מצעדים שנתיים (ה'תשמ"ו) ===

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!מכירות
|-
!ישראל (IFPI)
|פלטינה
|40,000
|}

==השיר בספרי תווים==
* שלמה ארצי (מלחין), לילה לא שקט, עמ' 10, הוצאת תל אביב, 1987. 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990052594150205171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1986
קטגוריה:סינגלים מ-1986
קטגוריה:שירי שלמה ארצי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שלמה ארצי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שלמה ארצי
קטגוריה:שירים על פרחים
איגורה דרייב

איגורה דרייב (ברוסית: Игора Драйв) הוא קומפלקס מרוצים בעיר הנופש איגורה במחוז המשנה פריאוזרסק שבמחוז לנינגרד, רוסיה. ממוקם במרחק 54 ק"מ מהעיר סנקט פטרבורג. נבנה על פי פרויקט של הרמן טילקה בשנים 2017–2019.

== מאפיינים ==
המתחם כולל עשרה מסלולים מקצועיים למרוצי מכוניות, דריפטים, ראלי-קרוס ומוטוקרוס, קארטינג, מרוצי זוגות וכן מרכז לאימוני תגובה לחירום.

הטריבונה העיקרית של המעגל הראשי למרוצי כבישים מסוגלת להכיל 5,000 איש, עם קיבולת כוללת של 50,000 איש. אורכו של המסלול 4,086 מטר ורוחבו 12 מטרים. מספר פניות: תשע לשמאל, שבע ימינה. הפרש הגובה במסלול הראשי הוא 17 מטר. קטגוריית מסלול FIA - רמה 1.

== תחרויות ==
בשנת 2019 המתחם חתם על הסכם עם DTM (Deutsche Tourenwagen Masters) על פי תוכנית 3+2 (חוזה לשלוש שנים עם אופציה להארכה לשתי עונות נוספות). המירוץ הראשון ייערך בתאריכים 29 במאי ועד 31 במאי 2020.

תחרויות פורמולה 1 מתוכננות להתקיים בו החל משנת 2023 כאשר יארח את גרנד פרי רוסיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחוז לנינגרד: ספורט
קטגוריה:רוסיה: מסלולי מרוצים
איגורה

ממוזער
ארמון הקרח באיגורה (2010)
איגורה (ברוסית: Игора) הוא אתר נופש במחוז לנינגרד, רוסיה. זהו מתחם רב-תכליתי לפעילויות חוץ ומתחם ספא.

== מיקום ==
אתר הנופש ממוקם בקילומטר ה-54 של כביש פריוזרסקי, במחוז המשנה פריאוזרסקי שבמחוז לנינגרד, בסביבתו הקרובה של הכפר סוסנובו.

== היסטוריה ==
אתר הנופש נפתח ב-28 בינואר 2006. בתחילה כלל 10 מדרונות סקי (הפרש גובה של 120 מטר), 7 מעליות סקי, כולל מעליות עם ארבעה כיסאות, השכרת ציוד, בית מלון וקוטג'ים, מסעדה וביסטרו.

בחורף 2007–2008 הושקו מתחם ספא עם בריכת שחייה באורך 25 מטר ומסעדת גורמה "Le Chalet" ופארק לקפיצות סקי.

בקיץ 2008, נחנך אגם מלאכותי וציוד לו בריכות מחוממות, חוף חולי, גני ספורט לילדים, בר ומשטח לפיקניק.

בשנת 2010 נחנך ארמון הקרח הכולל זירת הוקי קרח, מרכז לקרלינג, שתי מסעדות, אזור כנסים, בית קולנוע, אזור משחקים עם באולינג, מכונות מזל וביליארד.

== תחרויות רשמיות ==
לכפר הנופש הסמכה בינלאומית לתחרויות סלאלום. מתקני פארק האקסטרים עומדים בדרישות של תחרויות בינלאומיות, אך טרם נערכה בו תחרות כלשהי.

== פארק האקסטרים ==
בעונת החורף אתר הסקי איגורה הקים פארק לגולשים וסנובורד. בדרך כלל הפארק היה מחולק לשלושה אזורים: אזור חצי צינור, אזור סלופסטייל עם קפיצות ואזור מגושם עם מגוון מעקות. בפארק התקיימו תחרויות למקצוענים וחובבים, כמו:Igora Sun Pipe, Igora Rail Jam ו-Igora Snow Sapiens.

== מתחם מרוצים ==
בשנת 2019 נפתח באיגורה מתחם המרוצים Igora Drive, שתוכנן על ידי הרמן טילקה.
== קישורים חיצוניים ==

* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחוז לנינגרד: גאוגרפיה
קטגוריה:מרכזי תערוכות, ירידים וכנסים
קטגוריה:מרכזי קניות
יחסי סיירה לאון – קנדה

יחסי סיירה לאון–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של סיירה לאון לבין קנדה.

== היסטוריה ==
הרפובליקה של סיירה לאון וקנדה מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין קנדה לסיירה לאון כוננו באופן רשמי בשנת 1961.

קנדה וסיירה לאון הן מדינות מחוברות באופן היסטורי. פריטאון, הבירה של סיירה לאון, הוקמה ב-1792 על ידי יותר מאלף תושבים לשעבר מאמריקה הצפונית, חלקם מהליפקס ומאזורים אחרים בנובה סקוטיה. התושבים לשעבר מאמריקה הצפונית היו ברובם עבדים מארצות הברית אשר ברחו אל החופש לטריטוריות השונות שנשארו לממלכה המאוחדת באמריקה הצפונית לאחר מלחמת העצמאות האמריקנית. גם ב ניתן לצפות בהשפעה של המחוזות הקנדיים הגובלים בחוף המזרחי על פריטאון בשמות הרחובות והעסקים.

בשנים 2017–2018 תרמה קנדה לסיירה לאון 14.77 מיליון דולר אמריקאי עזרה הומניטרית דרך ערוצים וגופים מולטילטרליים שונים.

בשנת 2017 ביקרה משלחת מטעם חיל הים הקנדי המלכותי בסיירה לאון.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* קנדה אינה מיוצגת בסיירה לאון, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. קנדה האמינה את שגרירותה שבאקרה, בירת גאנה הסמוכה, על סיירה לאון.
* סיירה לאון אינה מיוצגת בקנדה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. סיירה לאון האמינה את שגרירותה שבוושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית הסמוכה, על קנדה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.canadainternational.gc.ca/ghana/bilateral_relations_bilaterales/canada_sierraleone.aspx?lang=eng Canada-Sierra Leone Relations], אתר הנציבות הגבוהה של קנדה בגאנה

== הערות שוליים ==
קורוביצינו

קורוביצינו (ברוסית: Коробицыно; עד 1948 Pajivila) הוא כפר נופש במחוז המשנה קרסנוסלסקי, סמוך לוויבורג במחוז לנינגרד, רוסיה כ-90 ק"מ סנקט פטרבורג.

הכפר, שאיחד כמה כפרים פינים לשעבר שנמצאים בגבול ואלק-גרבי ומולאה, נקרא בשנת 1948 לזכר חייל משמר הגבול אנדריי קורוביצין שנהרג בשנת 1927 באזור.

משנת 1990, הכפר קורוביצינו מהווה חלק ממחוז המשנה קרסנוסלסקי. בשנת 1997 התגוררו בכפר 1,229 איש, בשנת 2007: 1,272. נכון לשנת 2010 התגוררו בכפר 1,365 איש.<ref>[http://petrostat.gks.ru/wps/wcm/connect/rosstat_ts/petrostat/resources/b281da004d2c553abe51bef5661033e3/Ленинградская+область.rar Итоги Всероссийской переписи населения 2010 года. Ленинградская область.] </ref>

בסמוך לכפר פועל אתרים הסקי "האגם האדום" (המארח תחרויות לאומיות ובינלאומי (גביע אירופה) סקי בסגנון חופשי), "סנז'ני" ו"עמק הזהב". לא הרחק מהכפר נמצא אגם קרסנויה.
==קישורים חיצוניים==
* [http://krasnoeozero.ru/o-nas.html אתר הנופש "האגם האדום"]
* [http://snegny.ru/ אתר הנופש "סנז'ני"]
* [https://zoldol.ru/ אתר הנופש "עמק הזהב"]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז לנינגרד: יישובים
קטגוריה:רוסיה: כפרים
יחסי הוותיקן – הרפובליקה המרכז-אפריקאית

יחסי הוותיקן–הרפובליקה המרכז-אפריקאית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הכס הקדוש הפועל מקריית הוותיקן כישות טריטוריאלית עצמאית לבין הרפובליקה המרכז-אפריקאית.

== היסטוריה ==
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הכס הקדוש הפועל מקריית הוותיקן כישות טריטוריאלית עצמאית לבין הרפובליקה המרכז-אפריקאית הם יחסים דיפלומטיים מלאים. היחסים הדיפלומטיים שבין הוותיקן לרפובליקה המרכז-אפריקאית כוננו באופן רשמי ב-13 במאי 1967.

האפיפיור פרנציסקוס ביקר באופן רשמי ברפובליקה המרכז-אפריקאית בנובמבר 2015 ושלח מסר של איחוד ואהבה לאומה, הוא קרא לאחות את הפצעים ממלחמת האזרחים שבמקום. האפיפיור נפגש בעת ביקורו עם נשיאת הרפובליקה המרכז-אפריקאית קתרין סמבה-פנזה.

נשיא הרפובליקה המרכז-אפריקאית, פוסטאן-ארקאנז' טואדרה ביקר בוותיקן במסגרת ביקורו הראשון אי פעם במדינה אחרת בתפקיד, באפריל 2016. הנשיא הודה לאפיפיור פרנציסקוס על כך שביקר ברפובליקה בזמן התקופה הקשה ביותר בהיסטוריה שלה וקבע שבעקבות הבחירות הכלליות במדינה שהתנהלו בצורה סדירה והתהליך של החלשת הכוחות הצבאיים הנלחמים בה, המדינה בדרך להתאוששות.

ב-6 בספטמבר 2016 נחתם הסכם דו-צדדי בין שתי המדינות.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* הרפובליקה המרכז אפריקאית אינה מיוצגת בקריית הוותיקן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* הוותיקן מיוצג ברפובליקה המרכז-אפריקאית בדרג השגרירות באמצעות נונציו שהוא שלח לבנגי, בירת המדינה.

== ראו גם ==
* יחסי החוץ של הוותיקן
* מלחמת האזרחים ברפובליקה המרכז-אפריקאית (2012–היום)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
ארץ המוקשים

ארץ המוקשים (בדנית: Under sandet) הוא סרט דרמה היסטורית גרמני–דני משנת 2015, שנכתב ובוים על ידי מרטין זנדבליט. 

היסטוריונים מתחו ביקורת על הסרט שמראה חיילים גרמנים מפנים מוקשים תחת פיקודו של קצין דני, דבר שלא התרחש מעולם.

== רקע ==
הסרט מספר את סיפורים של שבויי המלחמה הגרמנים שנשלחו לנקות את חופי דנמרק ממוקשים לאחר מלחמת העולם השנייה. ההערכה היא כי למעלה מ-2,000 חיילים גרמנים, חלקם בני נוער, תחת פיקודם של קצינים גרמנים, נשלחו להוציא מוקשים מהאדמה בניגוד לאמנת ז'נבה; כמעט מחצית מהשבויים נהרגו או נפצעו במהלך פעילות זו. הדבר בוצע כחלק מהסכם שנוי במחלוקת בין הגנרל-אוברסט הגרמני גאורג לינדמן לבין ממשלת דנמרק והכוחות הבריטיים, ולפיו חיילים גרמנים עם ניסיון בהוצאת מוקשים יופקדו על פינוי שדות מוקשים.

== עלילה ==
עם סיום מלחמת העולם השנייה ושחרור דנמרק מהכיבוש הגרמני במאי 1945, הוורמאכט המובס מפנה את המדינה. קבוצת שבויים גרמנים צעירים מועברים לרשות הצבא הדני ונשלחים לחוף המערבי, בו הם מאומנים בהוצאת ופירוק מוקשים שקברו הגרמנים בחול. בידיהם היחפות נאלצים הצעירים לבצע את העבודה המסוכנת. הם מוזהרים שלא לצפות ליחס חם מצד הדנים, שמתעבים את כובשיהם לשעבר. מפקדם, קצין דני בשם קרל לאופולד רסמוסן, חולק בוז זה והוא נחוש להתייחס לשבויים הגרמנים ללא אהדה.

רסמוסן גס רוח ומזלזל בהם, בדומה למשפחה המתגוררת בקרבת מקום. לאחר שהוא מצעיד את היחידה בחולות, הוא מבטיח להם שישובו הביתה בתוך שלושה חודשים, בתנאי שיפנו שישה מוקשים בשעה. רסמוסן מגלה כי לא קל לנטור טינה לנערים הגרמנים, בזמן שהמנהיג שלהם, כריסטיאן שומן, מנסה לשמור על אופטימיות.

לשבויים לא ניתן אוכל בשל מחסור במזון ברחבי המדינה, וחלקם מתחילים לסבול מתת-תזונה. השבויים מנסים לגנוב אוכל מהחווה הסמוכה, אך מקבלים הרעלה מפני שהמזון היה מעורבב בגללי עכברושים. אחר כך הקצין הדני מתחיל להתייחס לחייליו באופן אדיב יותר וגונב עבורם אוכל מהבסיס. הוא גם מאפשר להם להשתמש במכשיר שפיתח אחד הנערים כדי להעלות את הפרודוקטיביות.

במהלך פינוי החוף, אחד הנערים, ורנר, נהרג מהתפוצצות מוקש. אחיו התאום, ארנסט, שרוי בהכחשה ומנוחם על ידי רסמוסן, אך לשווא.

אחרי משחק כדורגל בחוף, הכלב של רסמוסן מתפוצץ באזור בטוח לכאורה של החוף. הדבר גורם לקצין לשוב להיות אכזרי, והוא מאלץ את החיילים לצעוד ברחבי החוף כדי לוודא שהוא נקי ממוקשים. זמן קצר לאחר מכן, נכנסת ילדה מהמשפחה שגרה בסמוך לחוף, לאזור מסוכן. על מנת להציל אותה, נכנס ארנסט שמרים אותה ומעביר אותה לידי החיילים ואמה, ולאחר מכן מתאבד בדריכה על מוקש.

במהלך ניקוי של החוף, שבעה גרמנים עוסקים בסידור המוקשים שהוצאו מהאדמה, וגורמים בטעות לתגובת שרשרת שיוצרת פיצוץ עז שמביא למותם של השבעה. עתה נותרו רק ארבעה חיילים.

אף שהובטח לחיילים להשתחרר עם סיום ניקוי החוף, מחליט המפקד של רסמוסן לשלוח אותם לשדה מוקשים אחר. רסמוסן מסרב לקבל את רוע הגזרה, אוסף את ארבעת הנערים ומשחרר אותם במרחק 500 מטרים מגבול גרמניה.

== ראו גם ==
* נפל תחמושת
* קציר ברזל
* מוקש

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים דניים
קטגוריה:סרטים גרמניים
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית
קטגוריה:שבי במלחמת העולם השנייה: סרטים
קטגוריה:מוקשים
גבר הולך לאיבוד (שיר)

"גבר הולך לאיבוד" הוא שיר שכתב, הלחין וביצע שלמה ארצי. השיר יצא לאור בשנת 1978.

== רקע ==
השיר היה לשיר הנושא באלבום הנושא את שמו. האלבום "גבר הולך לאיבוד" נוצר לאחר ארבעה אלבומים כושלים שקדמו לו. ארצי קיבל הזדמנות אחרונה מחברת התקליטים, ויצר אלבום אישי יותר.

בריאיון לידיעות אחרונות סיפר ארצי: "למה דרך מרפסת? כי פעם באתי הביתה ולא היה לי מפתח. קפצתי מהמרפסת לכיוון הבית וטיפסתי פנימה. המילים לא כוונו למישהו ספציפי. זה אפילו שיר אהבה-נקמה כי בסוף הגבר לא מגיע". ארצי סיפר שבחברת התקליטים לא אהבו את השיר הקודר הזה וביקשו שלא להכניסו לתקליט.

את הפתיח מלווה בפסנתר ביצע משה לוי.

בשנת 2000 הוציא ארצי גרסה מחודשת לשיר עבור אלבום האוסף "אהבתיהם", בעיבוד חדש בו דיקלמו את השיר דני סנדרסון, מיכה שטרית, קובי אוז, אריק סיני ודודו טופז.

במאי 2011 עופר לוי חידש את השיר בגרסה מזרחית בחידוש שזכה להצלחה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990052527020205171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1978
קטגוריה:סינגלים מ-1978
קטגוריה:שירי שלמה ארצי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שלמה ארצי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שלמה ארצי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
מסגד המעיין

מסגד המעיין (ערבית: مسجد العين, "מסג'ד אלעין") הוא מסגד נטוש בעין כרם הניצב מעל "מעיין מרים", ממנו לפי המסורת הנוצרית לגמה מרים, אם ישו, בביקורה אצל אלישבע, אם יוחנן המטביל, כששתיהן היו הרות. אל המעיין מוליכה נקבה חצובה באבן מתקופת בית שני.

המסגד נבנה במחצית השנייה של המאה ה-19, וכלל מגדל, אולם תפילה ומעליו שלוש כיפות. הוא נקרא על שמו של הח'ליף עומר בן אל-ח'טאב, שבשנת 638, בדרכו לכבוש את ירושלים מידי הביזנטים, עצר להתפלל במקום.

כיום נותר מהמסגד מינרט בלבד.
400x400 פיקסלים
==באומנות==
הצייר ראובן רובין הרבה לצייר את עין כרם, וניתן לראות את המסגד בציורו "הדרך לעין כרם".

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:עין כרם
קטגוריה:ירושלים: מסגדים
יחסי איסלנד–מלאווי

יחסי איסלנד–מלאווי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איסלנד לבין רפובליקת מלאווי.

== היסטוריה ==
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איסלנד לבין רפובליקת מלאווי הם יחסים דיפלומטיים חלקיים. מגעים וגישושים ראשונים בין איסלנד למלאווי החלו לראשונה בשנות השבעים של המאה העשרים, המגעים הבשילו לכינון יחסים דיפלומטיים רשמיים בין שתי המדינות ב-13 באוגוסט 1988.

איסלנד ומלאווי משתפות פעולה בעיקר דרך הסוכנות האיסלנדית הבינלאומית לפיתוח, שפתחה משרד בלילינגווה בשנת 1999 (המשמש גם כשגרירות איסלנד במדינה). שיתוף הפעולה בין שתי המדינות מתרכז בפיתוח השימוש של מלאווי במשאבים השונים שלה. ישנם גם פרויקטים חברתיים במדינה שאיסלנד מנהלת ופרויקטים הנוגעים בחקלאות - שמהווה חלק בלתי נפרד מכלכלת מלאווי.

שיתוף פעולה נוסף חשוב בין הסוכנות האיסלנדית הבינלאומית לפיתוח לבין רפובליקת מלאווי הוא שיתוף הפעולה בתחום הפיתוח הטכני. תחום זה של שיתוף פעולה עגון במזכר הבנות שנחתם בין ממשלת מלאווי לממשלת איסלנד בשנת 1997.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* איסלנד מיוצגת במלאווי בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בלילונגווה, בירת המדינה.
* מלאווי אינה מיוצגת באיסלנד, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.foreignaffairs.gov.mw/index.php/styles/bilateral-relations/europe/113-bilateral-relations/europe/170-malawi-iceland-relations Malawi - Iceland Relations], אתר יחסי החוץ של מלאווי

== הערות שוליים ==