פרס נובל לפיזיקה

[[וילהלם קונרד רנטגן (1845-1923), הזוכה הראשון בפרס נובל לפיזיקה, עבור גילוי קרני ה-X שמאוחר יותר נקראו על שמו בשם "קרני רנטגן"]]
פרס נובל לפיזיקה מוענק מדי שנה, החל משנת 1901, לאנשים אשר תרמו תרומה ייחודית או ביצעו מחקר יוצא דופן בתחום הפיזיקה. הפרס מוענק על ידי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים.

בין השנים 1901 ו-2012, הפרס לא חולק שש פעמים. 32 פעמים ניתן הפרס לשני אנשים בו זמנית, ו-36 פעמים ניתן לשלושה זוכים בו זמנית. בסך הכול קיבלו אותו עד שנת 2023, 225 איש, מתוכם חמש נשים בלבד (מארי קירי (1903), מריה גופרט-מאייר (1963), דונה סטריקלנד (2018),אנדראה גז (2020) ואן ל'ווילייה (2023)) כאשר כל הנשים חלקו את הפרס עם אנשים אחרים. ג'ון ברדין הוא היחיד שקיבל את הפרס פעמיים. 56 יהודים קיבלו את הפרס, 25% מכלל הזוכים.

נכון לשנת 2023, סכום הפרס הוא 10 מיליון קרונות שוודיות לפרס נובל מלא.

==חתני פרס נובל לפיזיקה==
===1901–1910===
{| cellspacing="0" class="wikitable" style="width:100%; margin:auto;"
|-
! שנה
! style="width:150px;"|מקבלי הפרס
! style="width:150px;"| מוסד
! נימוק
|-
| 1901
| וילהלם רנטגן
| אוניברסיטת מינכן
| בהוקרה על התרומה היוצאת מן הכלל שהשיא בגילוי הקרניים המיוחדות, קרני X.
|-
| rowspan="2" |1902
| הנדריק לורנץ
| אוניברסיטת ליידן
| rowspan="2" |בהוקרה על התרומה היוצאת מן הכלל שהשיאו במחקרם על השפעת המגנטיות על תופעת הקרינה.
|-
|פיטר זימן
|אוניברסיטת אמסטרדם
|-
| rowspan="3" | 1903
| אנרי בקרל
| אקול פוליטקניק
| בהוקרה על התרומה היוצאת מן הכלל שהשיא באמצעות גילוי הרדיואקטיביות הספונטנית.
|-
| פייר קירי
| ESPCI - פריז
| rowspan="2" |בהוקרה על התרומה היוצאת מן הכלל שהשיאו באמצעות מחקריהם המשותפים על תופעת הקרינה שהתגלתה על ידי פרופסור אנרי בקרל.
|-
| מארי קירי
|
|-
| 1904
| הלורד ריילי
| המכון המלכותי
| על מחקריו בנושא צפיפות הגזים החשובים ביותר ועל גילוי הארגון במחקרים אלה.
|-
| 1905
| פיליפ לנארד
| אוניברסיטת קיל
| על עבודתו בחקר הקרניים הקתודיות.
|-
| 1906
| ג'יי ג'יי תומסון
| אוניברסיטת קיימברידג'
| בהוקרה לערכם הגדול של מחקריו התאורטיים והניסיוניים בהולכת חשמל על ידי גזים.
|-
| 1907
| אלברט אברהם מייקלסון
| אוניברסיטת שיקגו
| על המכשור האופטי המדויק שלו, ועל המחקרים הספקטרוסקופיים והמטרולוגיים שערך בעזרת ציוד זה.
|-
| 1908
| גבריאל ליפמן
| סורבון
| על השיטה ליצירת תצלומים צבעוניים המבוססים על תופעת ההתאבכות.
|-
| rowspan="2" |1909
| גוליילמו מרקוני
| חברת מרקוני
|rowspan="2"|על תרומתם להתפתחות הטלגרפיה האלחוטית.
|-
|קרל פרדיננד בראון
|אוניברסיטת שטרסבורג
|-
| 1910
| יוהנס דידריק ואן דר ואלס
| אוניברסיטת אמסטרדם
| על עבודתו על משוואת המצב של גזים ונוזלים.
|}

=== 1911–1920 ===
{| cellspacing="0" class="wikitable" style="width:100%; margin:auto;"
|-
! שנה
! style="width:150px;"|מקבלי הפרס
! style="width:150px;"| מוסד
! נימוק
|-
| 1911
| וילהלם וין
| אוניברסיטת וירצבורג
| על גילוייו בנוגע לחוקים השולטים בקרינת חום.
|-
| 1912
| נילס גוסטב דאלן
| חברת AGA
| על המצאת שסתום אוטומטי לשימוש במצבורי גז להארת מגדלורים ומצופים.
|-
| 1913
| האיקה קמרלינג אונס
| אוניברסיטת ליידן
| על מחקרו על תכונות החומר בטמפרטורות נמוכות, שהביא בין השאר לייצור הליום נוזלי.
|-
| 1914
| מקס פון לאואה
| אוניברסיטת גתה בפרנקפורט
| על גילוי תופעת העקיפה של קרני X במעבר דרך גבישים.
|-
| rowspan="2" |1915
| ויליאם הנרי בראג
| הקולג' האוניברסיטאי של לונדון
|rowspan="2" | על תרומתם באנליזה של גבישים באמצעות קרני X.
|-
|ויליאם לורנס בראג
| אוניברסיטת ויקטוריה של מנצ'סטר
|-
| 1917
| צ'ארלס גלובר ברקלה
| אוניברסיטת אדינבורו
| על גילוי קרינת הרנטגן האופיינית ליסודות.
|-
| 1918
| מקס פלאנק
| אוניברסיטת הומבולדט
| בהוקרה על תרומותיו לקידום הפיזיקה באמצעות גילוי קוונט האנרגיה.
|-
| 1919
| יוהנס שטארק
| אוניברסיטת גרייפסוואלד
| על גילוי אפקט דופלר בקרני תעלה, ופיצול קווים ספקטרליים בשדה חשמלי.
|-
| 1920
| שארל אדואר גיום
| הלשכה הבינלאומית למידות ולמשקלות
| בהוקרה על תרומתו למדידות מדויקות בפיזיקה על ידי גילוי אנומליות בסגסוגות פלדת ניקל.
|}

=== 1921–1930 ===
{| cellspacing="0" class="wikitable" style="width:100%; margin:auto;"
|-
! שנה
! style="width:150px;"|מקבלי הפרס
! style="width:150px;"| מוסד
! נימוק
|-
| 1921
| אלברט איינשטיין
| מכון הקייזר וילהלם
| על תרומתו לפיזיקה התאורטית, ובפרט על גילוי החוק של האפקט הפוטואלקטרי.
|-
| 1922
| נילס בוהר
| אוניברסיטת קופנהגן
| על תרומתו לחקר מבנה האטומים והקרינה הנפלטת מהם.
|-
| 1923
| רוברט מיליקן
| המכון הטכנולוגי של קליפורניה
| על עבודתו אודות המטען החשמלי הבסיסי ואודות האפקט הפוטואלקטרי.
|-
| 1924
| מאנה סיגבאן
| אוניברסיטת אופסלה
| על גילוייו ומחקריו בתחום של ספקטרוסקופיית קרני רנטגן.
|-
| rowspan="2" |1925
| ג'יימס פרנק
| אוניברסיטת גטינגן
| rowspan="2" |על גילוי החוקים השולטים בפגיעה של אלקטרון באטום.
|-
| גוסטב הרץ
| אוניברסיטת האלה
|-
| 1926
| ז'אן-בטיסט פרן
| סורבון
| על עבודתו על המבנה הבלתי רציף של החומר, ובייחוד על גילוי שיווי המשקל המשקעי.
|-
| rowspan="2" | 1927
| ארתור קומפטון
| אוניברסיטת שיקגו
| על גילוי האפקט הקרוי על שמו.
|-
| צ'ארלס וילסון
| אוניברסיטת קיימברידג'
| על שיטתו לגרום למסלולי חלקיקים טעונים חשמלית להיות נראים באמצעות עיבוי אדים (ראו: תא ערפל).
|-
| 1928
| אוון וילאנס ריצ'רדסון
| אוניברסיטת לונדון
| על עבודתו על התופעה התרמיונית ובמיוחד על גילוי החוק הקרוי על שמו.
|-
| 1929
| לואי דה ברויי
| סורבון
| על גילוי האופי הגלי של האלקטרונים.
|-
| 1930
| ונקאטה רמאן
| אוניברסיטת כלכותה
| על עבודתו על פיזור אור ועל גילוי האפקט הקרוי על שמו.
|}

=== 1931–1940 ===
{| cellspacing="0" class="wikitable" style="width:100%; margin:auto;"
|-
! שנה
! style="width:150px;"|מקבלי הפרס
! style="width:150px;"| מוסד
! נימוק
|-
|1931
|colspan="3" align="center"| לא חולק
|-
| 1932
| ורנר הייזנברג
| אוניברסיטת לייפציג
| על יצירתה של מכניקת הקוונטים, שיישומה הוביל, בין היתר, לגילוי צורות אלוטרופיות של מימן.
|-
| rowspan="2"| 1933
| ארווין שרדינגר
| אוניברסיטת הומבולדט
|rowspan="2"| על גילוי צורות מועילות חדשות של התורה האטומית.
|-
|פול דיראק
|אוניברסיטת קיימברידג'
|-
|1934
|colspan="3" align="center"| לא חולק
|-
| 1935
| ג'יימס צ'דוויק
| אוניברסיטת ליברפול
| על גילוי הנייטרון.
|-
| rowspan="2"| 1936
| ויקטור הס
| אוניברסיטת אינסברוק
| על גילוי הקרינה הקוסמית.
|-
| קארל דייוויד אנדרסון
| המכון הטכנולוגי של קליפורניה
| על גילוי הפוזיטרון.
|-
|rowspan="2" |1937
| קלינטון דייוויסון
| מעבדות בל
| rowspan="2"|על הגילוי הניסיוני של עקיפת אלקטרונים על ידי גבישים.
|-
|ג'ורג' פג'ט תומסון
|אוניברסיטת לונדון
|-
| 1938
| אנריקו פרמי
| אוניברסיטת רומא
| על הוכחת קיומם של יסודות רדיואקטיביים שנוצרים באמצעות הקרנת נייטרונים ועל גילוי ריאקציות גרעיניות שנגרמות על ידי נייטרונים איטיים.
|-
| 1939
| ארנסט לורנס
| אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
| על המצאת הציקלוטרון ופיתוחו, ועל התוצאות שהושגו בו, בייחוד בנוגע ליסודות רדיואקטיביים מלאכותיים.
|-
|1940
|colspan="3" align="center"| לא חולק
|}

=== 1941–1950 ===
{| cellspacing="0" class="wikitable" style="width:100%; margin:auto;"
|-
! שנה
! style="width:150px;"|מקבלי הפרס
! style="width:150px;"| מוסד
! נימוק
|-
|19411942
|colspan="3" align="center"| לא חולק
|-
| 1943
| אוטו שטרן
| אוניברסיטת קרנגי מלון
| על תרומתו לפיתוח שיטת הקרן המולקולרית, ועל גילוי המומנט המגנטי של הפרוטון.
|-
| 1944
| איזידור אייזק רבי
| אוניברסיטת קולומביה
| על שיטת התהודה למדידת התכונות המגנטיות של גרעינים אטומיים.
|-
| 1945
| וולפגנג פאולי
| אוניברסיטת פרינסטון
| על גילוי עקרון האיסור, הקרוי גם עקרון פאולי.
|-
| 1946
| פרסי ברידגמן
| אוניברסיטת הרווארד
| על המצאת מכשיר ליצירת לחץ גבוה במיוחד, ועל התגליות שנעשו בעזרתו בתחום הפיזיקה של לחץ גבוה.
|-
| 1947
| אדוארד אַפֵלְטון
| המחלקה למחקר מדעי ותעשייתי
| על חקירת הפיזיקה של האטמוספירה העליונה, ובמיוחד על גילוי שכבת אפלטון.
|-
| 1948
| פטריק בלקט
| אוניברסיטת ויקטוריה של מנצ'סטר
| על קידום שיטת תא הערפל של וילסון, ועל התגליות שנעשו בעזרתה בתחום של פיזיקה גרעינית וקרינה קוסמית.
|-
| 1949
| הידקי יוקאווה
| אוניברסיטת קיוטו ואוניברסיטת קולומביה
| על ניבוי קיום מזונים על בסיס עבודתו התאורטית על כוחות גרעיניים.
|-
| 1950
| ססיל פאוול
| אוניברסיטת בריסטול
| על פיתוח שיטת צילום למחקר תהליכים גרעיניים, ולתגליותיו הנוגעות למזונים שהתקבלו בשיטה זו.
|}

=== 1951–1960 ===
{| cellspacing="0" class="wikitable" style="width:100%; margin:auto;"
|-
! שנה
! style="width:150px;"|מקבלי הפרס
! style="width:150px;"| מוסד
! נימוק
|-
|rowspan="2" | 1951
| ג'ון קוקרופט
| אוניברסיטת קיימברידג'
|rowspan="2" | על עבודתם החלוצית על טרנסמוטציה של גרעיני אטום על ידי חלקיקים אטומיים מואצים מלאכותית.
|-
|ארנסט וולטון
|טריניטי קולג'
|-
|rowspan="2" | 1952
| פליקס בלוך
| אוניברסיטת סטנפורד
| rowspan="2" |על פיתוח שיטות חדשות למדידות מגנטיות גרעיניות מדויקות, ולתגליות הקשורות בהן.
|-
| אדוארד מילס פרסל
| אוניברסיטת הרווארד
|-
| 1953
| פריץ זרניקה
| אוניברסיטת חרונינגן
| על הדגמת שיטת קונטרסט הפאזה, ובייחוד על המצאת מיקרוסקופ קונטרסט הפאזה.
|-
| rowspan="2" | 1954
| מקס בורן
| אוניברסיטת אדינבורו
| על מחקרו הבסיסי במכניקת הקוונטים, ובמיוחד על הפרוש הסטטיסטי של פונקציית הגל.
|-
| ולתר בותה
| אוניברסיטת היידלברג ומכון מקס פלאנק
| על שיטת צירוף-המקרים והתגליות שנעשו בעזרתה.
|-
| rowspan="2" | 1955
| ויליס לם
| אוניברסיטת סטנפורד
| על גילוייו בנוגע למבנה הדק של ספקטרום המימן.
|-
| פוליקרפ קוש
| אוניברסיטת קולומביה
| על הקביעה המדויקת של המומנט המגנטי של האלקטרון.
|-
|rowspan="3"| 1956
| ויליאם שוקלי
| בקמן אינסטרומנטס
|rowspan="3"| על מחקריהם במוליכים למחצה ועל גילוי אפקט הטרנזיסטור.
|-
| ג'ון ברדין
| אוניברסיטת אילינוי
|-
| וולטר בראטיין
|מעבדות בל
|-
|rowspan="2" | 1957
| צ'ן-נינג יאנג
| המכון למחקר מתקדם בפרינסטון
| rowspan="2"| על מחקרם החודר של חוקי הזוגיות שהוביל לתגליות חשובות בתחום חלקיקים אלמנטריים.
|-
|צונג-דאו לי
|אוניברסיטת קולומביה
|-
| rowspan="3"| 1958
| פאבל צ'רנקוב
| מכון לבדב לפיזיקה
|rowspan="3"| על גילוי אפקט צ'רנקוב ופירושו.
|-
|איליה פרנק
|אוניברסיטת מוסקבה ומכון לבדב לפיזיקה
|-
|איגור תם
|אוניברסיטת מוסקבה ומכון לבדב לפיזיקה
|-
|rowspan="2" | 1959
| אמיליו סגרה
| אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
|rowspan="2" | על גילוי האנטיפרוטון.
|-
| אוון צ'מברלין
| אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
|-
| 1960
| דונלד גלייזר
| אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
| על המצאת תא הבועות.
|}

=== 1961–1970 ===
{| cellspacing="0" class="wikitable" style="width:100%; margin:auto;"
|-
! שנה
! style="width:150px;"|מקבלי הפרס
! style="width:150px;"| מוסד
! נימוק
|-
| rowspan="2" | 1961
| רוברט הופסטדטר
| אוניברסיטת סטנפורד
| על מחקריו החלוציים על פיזור אלקטרונים בגרעין האטום, והגילויים שנבעו מכך לגבי מבנה הנוקליאונים.
|-
| רודולף מסבאואר
| האוניברסיטה הטכנית של מינכן והמכון הטכנולוגי של קליפורניה
| על מחקריו בנוגע לבליעה רזוננטית של קרינת גמא וגילוי האפקט הקרוי על שמו.
|-
| 1962
| לב לנדאו
| האקדמיה למדעים של ברית המועצות
| על התאוריות החלוציות שלו עבור חומר מעובה, ובייחוד הליום נוזלי.
|-
| rowspan="3" | 1963
| יוג'ין ויגנר
| אוניברסיטת פרינסטון
| על תרומתו לתאוריה של גרעין האטום והחלקיקים האלמנטריים, בפרט באמצעות גילוי ויישום של עקרונות סימטריה יסודיים.
|-
| מריה גופרט-מאייר
| אוניברסיטת קליפורניה בלה הוייה
|rowspan="2" | על תגליותיהם בנוגע למבנה הקליפה הגרעינית.
|-
|יוהנס הנס דניאל ינסן
| אוניברסיטת היידלברג
|-
| rowspan="3" | 1964
| צ'ארלס טאונס
| המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
| rowspan="3" | על עבודה בסיסית בתחום של אלקטרוניקה קוונטית, שהובילה לבניית מתנדים ומגברים המבוססים על עקרון המייזר-לייזר.
|-
| ניקולאי באסוב
| מכון לבדב לפיזיקה
|-
| אלכסנדר פרוכורוב
| מכון לבדב לפיזיקה
|-
| rowspan="3" | 1965
| שינאיצ'ירו טומונאגה
| אוניברסיטת טוקיו לחינוך
| rowspan="3" | על עבודה בסיסית באלקטרודינמיקה קוונטית בעלת מסקנות פורצות דרך לפיזיקה של חלקיקים אלמנטריים.
|-
| ג'וליאן שווינגר
| אוניברסיטת הרווארד
|-
| ריצ'רד פיינמן
| המכון הטכנולוגי של קליפורניה
|-
| 1966
| אלפרד קסטלר
| אקול נורמל סופרייר
| על גילוי ופיתוח שיטות אופטיות למחקר תהודה הרציאנית באטומים.
|-
| 1967
| הנס בתה
| אוניברסיטת קורנל
| על תרומתו לתאוריה של ריאקציות גרעיניות, ובפרט על תגליותיו הנוגעות ליצירת האנרגיה בכוכבים.
|-
| 1968
| לואיס אלוורז
| אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
| על תרומותיו לפיזיקת החלקיקים, ובפרט על גילוי מספר גדול של מצבי תהודה, שנתאפשר בזכות פיתוח טכניקה של תא בועות מימני וניתוח הנתונים.
|-
| 1969
| מארי גל-מאן
| המכון הטכנולוגי של קליפורניה
| על תרומותיו ותגליותיו באשר לסיווג החלקיקים האלמנטריים והאינטראקציות ביניהם.
|-
| rowspan="2" | 1970
| האנס אלפוון
| המכון המלכותי לטכנולוגיה
| על עבודה יסודית וגילויים במגנטו-הידרודינמיקה, שנשאה פירות בתחומים שונים של פיזיקת הפלזמה.
|-
| לואי נל
| אוניברסיטת גרנובל
| על עבודה יסודית וגילויים הנוגעים לאנטי-פרומגנטיות ופרומגנטיות שהובילו ליישומים חשובים בפיזיקת מצב מוצק.
|}

=== 1971–1980 ===
{| cellspacing="0" class="wikitable" style="width:100%; margin:auto;"
|-
! שנה
! style="width:150px;"|מקבלי הפרס
! style="width:150px;"| מוסד
! נימוק
|-
| 1971
| דניס גאבור
| אימפריאל קולג'
| על המצאת השיטה ההולוגרפית ופיתוחה.
|-
|rowspan="3" | 1972
| ג'ון ברדין
| אוניברסיטת אילינוי
| rowspan="3" | על הפיתוח המשותף של התאוריה של מוליכות על הקרויה תאוריית BSC.
|-
|לאון קופר
|אוניברסיטת בראון
|-
|רוברט שריפר
|אוניברסיטת פנסילבניה
|-
| rowspan="3" | 1973
| לאו אסאקי
| IBM
| rowspan="2" |על תגליותיהם הניסיוניות בתופעות מינהור במוליכים למחצה ומוליכי על, בהתאמה.
|-
|איוואר גיאוור
| ג'נרל אלקטריק
|-
| בריאן ג'וזפסון
| אוניברסיטת קיימברידג'
| על ניבוייו התאורטיים על תכונות של זרם-על דרך מחסום מינהור, ובייחוד התופעות הידועות כאפקט ג'וזפסון
|-
| rowspan="2"| 1974
| מרטין רייל
| אוניברסיטת קיימברידג'
| rowspan="2"| על מחקרם החלוצי באסטרופיזיקת רדיו: לרייל, על תצפיותיו והמצאותיו, ובייחוד על טכניקת סינתזת המיפתח, וליואיש על תפקידו המכריע בגילוי פולסרים.
|-
| אנתוני יואיש
| אוניברסיטת קיימברידג'
|-
| rowspan="3" | 1975
| אווה בוהר
| אוניברסיטת קופנהגן
| rowspan="3" | על גילוי הקשר בין תנועה קולקטיבית ותנועת חלקיקים בגרעין האטום, ופיתוח התאוריה של גרעין האטום בהתבסס על קשר זה.
|-
| בן מוטלסון
| המכון הנורדי לפיזיקה תאורטית
|-
| ג'יימס ריינווטר
| אוניברסיטת קולומביה
|-
| rowspan="2" | 1976
| ברטון ריכטר
| אוניברסיטת סטנפורד
| rowspan="2" | על עבודתם החלוצית בגילוי חלקיק יסודי כבד מסוג חדש.
|-
| סמואל טינג
| המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
|-
| rowspan="3" | 1977
| פיליפ אנדרסון
| מעבדות בל
| rowspan="3" | על המחקר התאורטי הבסיסי של המבנה האלקטרוני של מערכות מגנטיות ולא מסודרות.
|-
| נוויל מוט
| אוניברסיטת קיימברידג'
|-
| ג'ון ואן ולק
| אוניברסיטת הרווארד
|-
| rowspan="3"| 1978
| פיוטר קפיצה
| האקדמיה למדעים של ברית המועצות
| על המצאותיו וגילוייו הבסיסיים בתחום של פיזיקה בטמפרטורות נמוכות.
|-
| ארנו פנזיאס
| מעבדות בל
| rowspan="2"|על גילוי קרינת הרקע הקוסמית.
|-
| רוברט וילסון
| מעבדות בל
|-
| rowspan="3"| 1979
| שלדון גלאשו
| אוניברסיטת הרווארד
| rowspan="3" | על תרומתם לתאוריה המאוחדת של האינטראקרציה החלשה והאלקטרומגנטית בין חלקיקים יסודיים, כולל, בין השאר, ניבוי הזרם החלש הנייטרלי.
|-
| מחמד עבד א-סלאם
| המכון הבינלאומי לפיזיקה תאורטית ואימפריאל קולג'
|-
| סטיבן ויינברג
| אוניברסיטת הרווארד
|-
|rowspan="2" | 1980
| ג'יימס קרונין
| אוניברסיטת שיקגו
|rowspan="2" | על גילוי ההפרה של עקרונות סימטריה בסיסיים בהתפרקות של מזוני K נייטרליים.
|-
| ואל פיץ'
| אוניברסיטת פרינסטון
|}

=== 1981–1990 ===
{| cellspacing="0" class="wikitable" style="width:100%; margin:auto;"
|-
! שנה
! style="width:150px;"|מקבלי הפרס
! style="width:150px;"| מוסד
! נימוק
|-
| rowspan="3"| 1981
| ניקולס בלומברגן
| אוניברסיטת הרווארד
| rowspan="2"|על תרומתם לפיתוח ספקטרוסקופיית לייזר.
|-
| ארתור שולוב
| אוניברסיטת סטנפורד
|-
| קאי סיגבאן
| אוניברסיטת אופסלה
| על תרומתו לפיתוח ספקטרוסקופית אלקטרונים ברזולוציה גבוהה.
|-
| 1982
| קנת וילסון
| אוניברסיטת קורנל
| על התאוריה לתופעות קריטיות בהקשר למעברי פאזה.
|-
| rowspan="2"| 1983
| סוברהמניאן צ'נדראסקאר
| אוניברסיטת שיקגו
| על המחקר התאורטי של התהליכים הפיזיקליים הנוגעים למבנה ולהתפתחות של הכוכבים.
|-
| ויליאם אלפרד פוֹלֶר
| המכון הטכנולוגי של קליפורניה
| על מחקריו התאורטיים והניסויים של התגובות הגרעיניות הנוגעות ליצירת היסודות הכימיים ביקום.
|-
| rowspan="2"| 1984
| קרלו רוּביה
| CERN
| rowspan="2"|על תרומתם המכריעה לפרויקט הגדול שהביא לגילוי בוזוני W ו-Z, מתווכי האינטראקציה החלשה.
|-
| סימון ואן דר מיר
| CERN
|-
| 1985
| קלאוס פון קליצינג
| מכון מקס פלאנק
| על גילוי אפקט הול הקוונטי.
|-
| rowspan="3" | 1986
| ארנסט רוּסקַה
| מכון מקס פלאנק
| על עבודתו הבסיסית באופטיקת אלקטרונים, ועל תכנון מיקרוסקופ האלקטרונים הראשון.
|-
| גרד ביניג
| IBM
| rowspan="2" |על תכנון מיקרוסקופ מִנהור סורק.
|-
| היינריך רוֹרֵר
| IBM
|-
| rowspan="2"|1987
| גאורג בדנורץ
| IBM
| rowspan="2"| על פריצת הדרך החשובה בגילוי מוליכות־על בחומרים קרמיים.
|-
| אלכסנדר מילר
| IBM
|-
| rowspan="3"|1988
| לאון לדרמן
| מעבדת המאיץ הלאומית פרמי
| rowspan="3"|על שיטת אלומת הנייטרינו ועל הדגמת מבנה הדובלט של הלפטונים על ידי גילוי הנייטרינו המיואוני.
|-
| מלווין שוורץ
| Digital Pathways
|-
| ג'ק שטיינברגר
| CERN
|-
| rowspan="3"| 1989
| נורמן רמזי
| אוניברסיטת הרווארד
| על המצאת שיטת השדה האוסצילטורי הנפרד והשימוש בה במייזר המימן ובשעונים אטומיים אחרים.
|-
| הנס דֶמֶלט
| אוניברסיטת וושינגטון
| rowspan="2"| על פיתוח טכניקת מלכודת היונים.
|-
| וולפגנג פאול
| אוניברסיטת בון
|-
| rowspan="3"| 1990
| ג'רום פרידמן
| המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
| rowspan="3"| על מחקר חלוצי בפיזור אינאלסטי עמוק של אלקטרונים על פרוטונים ונייטרונים קשורים, שהיה בעל חשיבות חיונית לפיתוח מודל הקווארקים בפיזיקת החלקיקים.
|-
| הנרי קנדול
| המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
|-
| ריצ'רד טיילור
| אוניברסיטת סטנפורד
|}

=== 1991–2000 ===
{| cellspacing="0" class="wikitable" style="width:100%; margin:auto;"
|-
! שנה
! style="width:150px;"|מקבלי הפרס
! style="width:150px;"| מוסד
! ! colspan=2 | נימוק
|-
| 1991
| פייר ז'יל דה-זֶ'ן
| קולז' דה פראנס
| colspan="2" | על הגילוי שאפשר להכליל שיטות שפותחו למחקר תופעות סדר במערכות פשוטות עבור צורות מורכבות יותר של חומר, ובפרט עבור גבישים נוזליים ופולימרים.
|-
| 1992
| ז'ורז' שרפק
| ESPCI - פריז ו-CERN
| colspan="2" | על המצאה ופיתוח של גלאי חלקיקים, ובמיוחד התא הפרופורציונלי הרב-חוטי.
|-
|rowspan="2" | 1993
| ראסל הולס
| אוניברסיטת פרינסטון
| colspan="2" rowspan="2"| על גילוי סוג חדש של פולסר, גילוי שפתח אפשרויות חדשות במחקר הכבידה.
|-
| ג'וזף טיילור
| אוניברסיטת פרינסטון
|-
| rowspan="2" | 1994
| ברטרם ברוקהאוז
| אוניברסיטת מקמסטר
| rowspan="2" | על תרומה חלוצית לפיתוח טכניקות של פיזור נייטרונים לחקירת מצב מעובה
| על פיתוח ספקטרוסקופית נייטרונים.
|-
| קליפורד שוּל
| המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
| על פיתוח טכניקת עקיפה של נייטרונים.
|-
| rowspan="2"| 1995
| מרטין פרל
| אוניברסיטת סטנפורד
| rowspan="2" | על תרומה ניסויית חלוצית לפיזיקת הלפטונים.
| על זיהוי הטאו.
|-
| פרדריק ריינס
| אוניברסיטת קליפורניה באירוויין
| על הגילוי הניסויי של הנייטרינו.
|-
| rowspan="3"|1996
| דייוויד לי
| אוניברסיטת קורנל
| colspan="2" rowspan="3"| על גילוי נוזליות על בהליום-3.
|-
| דאגלס אוֹשֵרוֹף
| אוניברסיטת סטנפורד
|-
| רוברט ריצ'רדסון
| אוניברסיטת קורנל
|-
| rowspan="3"| 1997
| סטיבן צ'וּ
| אוניברסיטת סטנפורד
| rowspan="3" colspan="2"| על פיתוח שיטות לקירור ולכידת אטומים בעזרת קרני לייזר.
|-
| קלוד כהן-טנוג'י
| קולז' דה פראנס ואקול נורמל סופרייר
|-
| ויליאם פיליפס
| המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה
|-
| rowspan="3"| 1998
| רוברט לַפְלין
| אוניברסיטת סטנפורד
| rowspan="3" colspan="2"| על גילוי צורה חדשה של נוזל קוונטי עם אקסיטציות של מטען שבור.
|-
| הורסט שטורמר
| אוניברסיטת קולומביה
|-
| דניאל צוּי
| אוניברסיטת פרינסטון
|-
| rowspan="2" |1999
| חרארד 'ט הופט
| אוניברסיטת אוטרכט
| colspan="2" rowspan="2" | על הבהרת המבנה הקוונטי של האינטראקציות האלקטרו-חלשות בפיזיקה.
|-
| מרטינוס פלטמן
| אוניברסיטת אוטרכט
|-
| rowspan="3" | 2000
| ז'ורס אלפרוב
| מכון יופה
| rowspan="3" | על עבודה בסיסית בטכנולוגית מידע ותקשורת.
| rowspan="2" | על פיתוח הטרו-מבנים מולכים למחצה המשמשים באלקטרוניקה מהירה ואופטית.
|-
| הרברט קרמר
| אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה
|-
| ג'ק קילבי
| טקסס אינסטרומנטס
| על חלקו בהמצאת המעגל המשולב.
|}

=== 2001–2010 ===
{| cellspacing="0" class="wikitable" style="width:100%; margin:auto;"
|-
! שנה
! style="width:150px;"|מקבלי הפרס
! style="width:150px;"| מוסד
! נימוק
|-
| rowspan="3" | 2001
| אריק קורנל
| אוניברסיטת קולורדו
| rowspan="3" | על השגת עיבוי בוזה איינשטיין בגז מדולל של אטומים אלקאליים, ועל מחקרים בסיסיים מוקדמים על תכונות העיבוי.
|-
| וולפגנג קֵטֵרְלֵה
| המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
|-
| קארל וימַן
| אוניברסיטת קולורדו
|-
| rowspan="3" | 2002
| ריימונד דייוויס ג'וניור
| אוניברסיטת פנסילבניה
| rowspan="2" | על תרומה חלוצית באסטרופיזיקה ובמיוחד על גילוי נייטרינואים קוסמיים.
|-
| מסטושי קושיבה
| אוניברסיטת טוקיו
|-
| ריקרדו ג'אקוני
| אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
| על תרומה חלוצית באסטרופיזיקה ובמיוחד על גילוי מקורות לקרינת X קוסמית.
|-
| rowspan="3" | 2003
| אלכסיי אבריקוסוב
| המעבדה הלאומית ארגון
| rowspan="3" | על תרומה חלוצית לתאוריה של מוליכי על ונוזלי על.
|-
| ויטאלי גינזבורג
| מכון לבדב לפיזיקה
|-
| אנטוני לֵגֵט
| אוניברסיטת אילינוי
|-
| rowspan="3" |2004
| דייוויד גרוס
| אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה
| rowspan="3" | על גילוי חופש אסימפטוטי בתאוריה של האינטראקציה החזקה.
|-
| דייוויד פוליצר
| המכון הטכנולוגי של קליפורניה
|-
| פרנק וילצ'ק
| המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
|-
| rowspan="3" | 2005
| רוי גלאובר
| אוניברסיטת הרווארד
| על תרומתו לתאוריה הקוונטית של קוהרנטיות אופטית.
|-
| ג'ון הול
| אוניברסיטת קולורדו והמכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה
| rowspan="2" | על תרומתם לפיתוח ספקטרוסקופיה מדויקת מבוססת לייזר, כולל טכניקת מסרק התדירויות האופטי.
|-
| תאודור הנש
| מכון מקס פלאנק ואוניברסיטת מינכן
|-
| rowspan="2" |2006
| ג'ון מאת'ר
| נאס"א
|rowspan="2" |על גילוי הצורה המתאימה לקרינת גוף שחור ואי האחידות של קרינת הרקע הקוסמית.
|-
| ג'ורג' סמוט
| אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
|-
| rowspan="2" |2007
| אלבר פר
| אוניברסיטת פריז - סוד
| rowspan="2" |על גילוי תופעת ההתנגדות המגנטית העצומה.
|-
| פטר גרינברג
| מכון המחקר יוליך
|-
| rowspan="3" | 2008
| יויצ'ירו נאמבו
| אוניברסיטת שיקגו
| על גילוי המכניזם של שבירת סימטריה ספונטנית בפיזיקה תת-אטומית.
|-
| מקוטו קובאיאשי
| KEK
|rowspan="2" | על גילוי מקור הסימטריה השבורה שחוזה את קיומן של לפחות שלוש משפחות של קווארקים בטבע.
|-
| טושיהידה מסקאווה
| אוניברסיטת קיוטו סנגיו ואוניברסיטת קיוטו
|-
| rowspan="3" | 2009
| צ'ארלס ק. קאו
| מעבדות סטנדרט טלקומיוניקיישן והאוניברסיטה הסינית של הונג קונג
| על הישגים פורצי דרך בנוגע להעברת אור בסיבים לתקשורת אופטית.
|-
| וילארד בויל
| מעבדות בל
| rowspan="2" |על המצאת מעגל מוליך למחצה לדימוי - חיישן ה-CCD.
|-
| ג'ורג' סמית
|מעבדות בל
|-
| rowspan="2" | 2010
| אנדריי גיים
| אוניברסיטת מנצ'סטר
| rowspan="2" | על ניסויים פורצי דרך בחומר הדו-ממדי גרפן.
|-
| קונסטנטין נובוסלוב
| אוניברסיטת מנצ'סטר
|}

=== 2011–2020 ===
{| cellspacing="0" class="wikitable" style="width:100%; margin:auto;"
|-
! שנה
! style="width:150px;"|מקבלי הפרס
! style="width:150px;"| מוסד
! נימוק
|-
| rowspan="3" | 2011
| סול פרלמוטר
| המעבדה הלאומית לורנס ברקלי ואוניברסיטת קליפורניה בברקלי
| rowspan="3" | על גילוי ההאצה של התפשטות היקום דרך תצפיות בסופרנובות מרוחקות (בעזרת טלסקופ החלל הָאבֶּל).
|-
| בריאן שמידט
| האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה
|-
|אדם ריס
| אוניברסיטת ג'ונס הופקינס והמכון המדעי של טלסקופ החלל
|-
| rowspan="2" | 2012
| סרז' הרוש
| קולז' דה פראנס ואקול נורמל סופרייר
| rowspan="2" |על שיטות ניסיוניות פורצות דרך המאפשרות מדידה ומניפולציה של מערכות קוואנטיות פרטניות.
|-
| דייוויד וינלנד
| המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה ואוניברסיטת קולורדו
|-
| rowspan="2" |2013
| פרנסואה אנגלר
| האוניברסיטה החופשית של בריסל
|rowspan="2" |על הגילוי התאורטי של מנגנון שתורם להבנת מקור המסה של חלקיקים תת-אטומיים, שאושר בגילוי החלקיק היסודי הנחזה, בניסוי שנערך על ידי ATLAS וCMS במאיץ LHC של CERN.
|-
| פיטר היגס
| אוניברסיטת אדינבורו
|-
|rowspan="3" | 2014
| איסאמו אקאסאקי
| אוניברסיטת מייג'ו ואוניברסיטת נגויה
|rowspan="3" |על המצאת ה-דיודה פולטת אור כחולה יעילה שאפשרה ייצור מקורות אור לבן בהירים וחוסכי אנרגיה.
|-
| הירושי אמאנו
| אוניברסיטת נגויה
|-
| שוג'י נקמורה
| אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה
|-
|rowspan="2" | 2015
| טקאקי קג'יטה
| אוניברסיטת טוקיו
|rowspan="2" |על גילוי אוסצילציות הנייטרינו, המראה שלנייטרינו יש מסה.
|-
| ארתור מקדונלד
| אוניברסיטת קווינס
|-
|rowspan="3" | 2016
|דייוויד ג'יימס ת'אולס
| אוניברסיטת וושינגטון
|rowspan="3" |על גילויים תאורטיים של מעברי פאזה טופולוגיים ופאזות טופולוגיות של חומר.
|-
| דאנקן הולדיין
| אוניברסיטת פרינסטון
|-
| ג'ון מייקל קוסטרליץ
| אוניברסיטת בראון
|-
| rowspan="3" |2017
|ריינר וייס
| rowspan="3" |LIGO
| rowspan="3" |על תרומתם המכרעת בפרויקט LIGO ועל זיהוי גלי הכבידה.
|-
|בארי בריש
|-
|קיפ תורן
|-
| rowspan="3" |2018
| ארתור אשקין
| מעבדות בל
| על פיתוח "מלקחיים אופטיים" והשימוש בהם במערכות ביולוגיות
|-
| ז'ראר מורו
| אוניברסיטת מישיגן
|rowspan="2" |על פיתוח שיטה ליצירת פולסים אופטיים אולטרה-קצרים ורבי עוצמה
|-
| דונה סטריקלנד
| אוניברסיטת ווטרלו
|-
| rowspan="3" |2019
| ג'יימס פיבלס
| אוניברסיטת פרינסטון
| על תגליות תאורטיות בקוסמולוגיה
|-
| מישל מאיור
| אוניברסיטת ז'נבה
|rowspan="2" |על גילוי כוכב לכת חוץ-שמשי
|-
|דידיה קלו
| מעבדת קוונדיש ואוניברסיטת ז'נבה
|-
| rowspan="3" |2020
| רוג'ר פנרוז
| אוניברסיטת אוקספורד
| על גילוי כי היווצרות חורים שחורים היא ניבוי חזק של תורת היחסות הכללית
|-
| ריינהרד גנצל
| מכון מקס פלאנק לפיזיקה מחוץ לכדור הארץ אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
|rowspan="2" |על גילוי של אובייקט קומפקטי סופר מסיבי במרכז הגלקסיה שלנו
|-
|אנדראה גז
| אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
|}

=== 2021–2030 ===
{| cellspacing="0" class="wikitable" style="width:100%; margin:auto;"
|-
! שנה
! style="width:150px;"|מקבלי הפרס
! style="width:150px;"| מוסד
! נימוק
|-
| rowspan="3" |2021
| סוקורו מנבה
| אוניברסיטת פרינסטון
|rowspan="2" |על מודלים פיזיקליים של אקלים כדור הארץ, כימות השתנותו והחיזוי האמין של ההתחממות עולמית
|-
| קלאוס האסלמן
| מכון מקס פלאנק למטאורולוגיה
|-
| ג'ורג'ו פאריזי
| ספיאנצה – אוניברסיטת רומא
|על גילוי ההשפעה ההדדית של אי-סדר ופלקטואציות במערכות פיזיקליות מקנה מידה אטומי ועד פלנטרי
|-
| rowspan="3" |2022
|אלן אספה
|אוניברסיטת פריז-סאקלה
| rowspan="3" |על ניסויים בפוטונים שזורים העומדים בבסיס הפרתם של אי-שוויונות בל, וחלוציות במדע האינפורמציה הקוונטית
|-
|ג'ון פ' קלאוזר
|חברת ג'ון פ' קלאוזר ושות' (פיזיקאי עצמאי)
|-
|אנטון ציילינגר
|אוניברסיטת וינה
|-
| rowspan="3" |2023
|פייר אגוסטיני
|אוניברסיטת המדינה של אוהיו
| rowspan="3" |על פיתוח שיטות לייצור הבזקי אור קצרים במיוחד - מיליארדית של מיליארדית השנייה. 
|-
|אן ל'ווילייה
|אוניברסיטת לונד
|-
|פרנץ קראוס
|מכון מקס פלנק לפיזיקה
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.nobelprize.org/ פרס נובל], האתר הרשמי
* [http://www.nobelprize.org/nobel_prizes/physics פרס נובל לפיזיקה], האתר הרשמי
* [http://www.nobelprize.org/physics/laureates/ חתני פרס נובל לפיזיקה], באתר פרס נובל
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
* פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:פרסי נובל
נובל
נובל לפיזיקה