OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דמיטרי סיפיאגין

דמיטרי סרגייביץ' סיפיאגין (נולד ב-20 במרץ (8 במרץ) 1853, קייב — 2 בפברואר (15 בפברואר) 1902, סנקט פטרבורג) היה מדינאי רוסי, שר הפנים של רוסיה בשנים 1899–1902. נכדו של הגנרל נ. מ. סיפיאגין, אשר התפרסם במהלך המלחמה הפטריוטית של שנת 1812.

== ביוגרפיה ==
דריה פרופירייבנה בדיוקן מאת גולפיין (1855)
מוצאו ממשפחת האצולה סיפיאגין. אביו סרגיי סיפיאגין (1826–1856) נפטר בגיל מאוד צעיר בפרוץ מגפת הטיפוס באודסה. אמו — דריה פרופירייבנה, קרסובסקאיה טרם נישואיה (1835–1877), הייתה נשואה בשנית לנסיך וסילי ואסילייביץ' מצ'רסקי (1830–1880). אחותו אלכסנדרה (1854–1928) הייתה נשואה לאדמירל פ. ו. דובאסוב.

הוא סיים את לימודיו בתחום המשפטי באוניברסיטת סנקט פטרבורג (1876). מאז 1878 נבחר שוב ושוב לשופט בבית המשפט השלום של מחוז וולוקולאמסק;

ב-1893 — מונה לשר רכוש המדינה, מ-1 בינואר 1894 — כיהן כסגן שר הפנים. ב-20 באוקטובר 1899 מונה למנהל משרד ולבסוף ב-26 בפברואר 1900 התמנה לתפקיד שר הפנים, האחראי על כוחות השיטור והכיבוי. בתקופת כהונתו הנהיג צעדי ענישה מחמירים כנגד הפועלים, החקלאים והסטודנטים שנחשדו כחברים בתנועה המהפכנית, הוא הנהיג את מדיניות הרוסיפיקציה בפינלנד.

=== רצח סיפיאגין ===
המתנקש סטפן בלמאשב.
שר הפנים דמיטרי סיפיאגין נרצח ב-2 באפריל (15 באפריל) 1902, בשעה 13:00. התנועה המהפכנית דנה אותו ל"גזר דין מוות", שבוצע על ידי המתנקש המהפכן סטפן בלמאשב, חבר הארגון הלוחם של הס"ר, הסוציאליסטים-המהפכנים, שהגיע למבנה מועצת המדינה במדי קצין, עם חבילה לכאורה מן הדוכס הגדול סרגיי אלכסנדרוביץ' עבור סיפיאגין. כאשר סיפיאגין לקח את החבילה לידו, בלמאשב ירה חמש יריות שהביאו למות השר.

בספרו של יוסף קרוק, "תחת דגלן של שלוש מהפכות" (1968), מוזכר הרצח כמקרה שני לרצח פוליטי שביצעו "טירוריסטים" כהגדרתו, וכפי שמקובל היה לכנות פעילות זו בתקופה ההיא (הראשון היה רצח שר החינוך בוגוליפוב בידי הסטודנט פטר קארפוביץ' בפברואר 1901).

על פי מידע שהגיע לידיו של קרוק, בלמאשב (קרוק מאיית את שמו: 'בלאמאשוב'), אמר במשפטו כי "שינוי יחסו של המשטר אל הסטודנטים אפשרי רק עם שינוי המשטר החברתי כולו. לפיכך חייבים הסטודנטים לשאוף להשמדת המשטר הבורגני המונארכיסטי הנוכחי". מפלגתו הכריזה:

"את העיתונות הם החניקו, את האוניברסיטאות הפכו לקסרקטינים של חיילים ושוטרים. הם מדכאים יהודים, פולנים, סינים וכל שאר אומות. בכל מקום שורקים המגלבים ומנצנצות החרבות השלופות. פועלים בלתי מזוינים נורים ברחובות".<ref></ref>

סיפיאגין נקבר בבית הקברות טיחווין שבתחומי מנזר אלכסנדר נייבסקי בסנקט פטרבורג.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות ברוסיה ובברית המועצות
קטגוריה:שרי הפנים של רוסיה
קטגוריה:האימפריה הרוסית: פוליטיקאים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין טיחווין
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1853
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1902
מדגרה

מדגרת עופות במשק נירנברג, [[רמתיים, 1946 (אוסף זולטן קלוגר)]]
מדגרה
מַדְגֵּרָה, או בלועזית אִינְקוּבָּטוֹר, הוא מכשיר המשמש באורניתולוגיה ובחקלאות להאחיד את הטמפרטורה של ביצי עופות, זוחלים, דגים או דבורים עד בקיעת הצאצאים. הדבר נעשה בכמה מקרים:

* זואולוגים מוצאים לעיתים ביצי עופות נטושות בטבע. היות שלעובר המתפתח בביצה אין סיכוי לשרוד מבלי שאמו תדגור על הביצה, מניחים החוקרים את הביצים באינקובטור. התהליך מבוצע בעיקר במקרים של עופות נדירים. ההדגרה המלאכותית מבוצעת לעיתים קרובות בגני חיות, המצוידים לרוב באינקובטורים.
* בחקלאות משתמשים במדגרות גדולות-ממדים כדי לגרום לאלפי אפרוחים לבקוע מביציהם תוך זמן קצר. רוב החקלאים אינם מניחים לעופות (בעיקר: תרנגולים) להתרבות בדרך טבעית, שכן הדבר אורך זמן רב ועלול לגרום להפסד כספי. באמצעות שליטה על הטמפרטורה המסופקת לביצים יכול החקלאי לזרז או לעכב את הבקיעה; האינקובטור מאפשר הדגרה של אלפי ביצים מבלי להזדקק להורים.

== היסטוריה ==
הראשונים שהביאו מדגרות (ידניות) לארץ היו הטמפלרים במושבה שרונה. הביצים הונחו בתוך חבית אליה הוזרם אויר חם. מנגנון ידני סובב את החבית להבטחת חימום אחיד. במושבות ובקיבוצים אימצו את הרעיון וגם הביאו ציוד מתקדם מחו"ל. בעין חרוד הוקמה ב-1927 מדגרה גדולה לכמה אלפי ביצים<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

מדגרת אראלה ביישוב יקיר - שומרון
[https://www.youtube.com/watch?v=8IXEWNfLDEc אפרוחים בוקעים במדגרה- סרטון חיים חדשים באים לעולם]
== הערות שוליים ==

קטגוריה:חקלאות עופות
קטגוריה:ביולוגיה: שיטות ומכשור
אינקובטור (מיקרוביולוגיה)

אינקובטור במעבדה ביולוגית
אִינְקוּבָּטוֹר (וכן, חֲמָמִית) הוא מכשיר במיקרוביולוגיה המשמש למתן תנאים אופטימליים לגדילה של מיקרואורגניזמים – חיידקים, פטריות, נגיפים ופרוטיסטים. המיקרואורגניזמים נזרעים במעבדה על מצע גידול הנמצא בצלחת או במבחנה; ליצורים שונים קיימת טמפרטורה שונה שבה גידולם הוא המהיר ביותר. ההבדל נובע מהרכב וסוג החלבונים בתא של היצור. חלבונים רגישים לשינויי טמפרטורה, כאשר שינוי קיצוני עלול לגרום להרס המבנה המרחבי שלהם (דנטורציה) להפסקת פעולתם, ואם תפקידם בתא חשוב—להפסקת גדילתו או למותו. אורגניזם המודל הנחקר ביותר בביולוגיה, Escherichia coli, למשל, גדל בצורה מיטבית בטמפרטורה של 37 מעלות צלזיוס.

==ראו גם==
* תרבית תאים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מיקרוביולוגיה
קטגוריה:ביולוגיה: שיטות ומכשור
אינקובטור (רפואה)

תינוק באינקובטור
אִינְקוּבָּטוֹר (בעברית גם חֲמָמִית) הוא עריסה שקופה, מעין חממה, המשמש פגים שנולדו טרם עת או תינוקות הלוקים במחלה כלשהי. מערכת החיסון של פגים ותינוקות מסוימים חלשה למדי, ולכן מכניסים אותם לאינקובטור שהוא מעוקר (סטרילי), מונע זיהומים מלחדור למרחבם, ושומר על טמפרטורה ולחות מתאימים. לעיתים מוזרם חמצן אל תוך האינקובטור, כדי לסייע לריאותיו החלשות של הרך הנולד בנשימה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טיפול נמרץ
קטגוריה:נאונאטולוגיה
קטגוריה:ציוד רפואי
מרצדס-בנץ 260 D

מרצדס-בנץ 260 D (בגרמנית: Mercedes-Benz 260 D) היא מכונית סלון, 4 דלתות סדאן, מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ אשר יוצרה בין השנים 1936–1940.

סך הכול יוצרו 1,967 יחידות.

דגם ה-"מרצדס-בנץ 260 D" היה אחד משני הדגמים הראשונים אשר הורכב בו מנוע דיזל שיוצרו בגרמניה.

דגם ה"מרצדס-בנץ 260 D" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות בברלין בפברואר 1936.

==תצורות "מרצדס-בנץ 260 D"==

* סדאן - 4 דלתות
* קבריולה - 2 דלתות
* לנדולט

==סדרות "מרצדס-בנץ 260 D"==

* סדרה ראשונה: "מרצדס-בנץ 260 D" (היה קרוי "Nullserie", יוצר בין השנים 1936-1937)
* סדרה שנייה: "מרצדס-בנץ 260 D" (יוצר בין השנים 1938-1940)

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="130">
קובץ:Mercedes-Benz 260 D Pullmann. front. Spielvogel.jpg | "מרצדס-בנץ 260 D"
קובץ:Mercedes-Benz 260 D Pullmann. side view. Spielvogel.jpg | "מרצדס-בנץ 260 D"
| "מרצדס-בנץ 260 D"
קובץ:Mercedes-Benz Museum IMG 20141112 154434 (15231997943).jpg | "מרצדס-בנץ 260 D"
קובץ:Mercedes-Benz 260D 1938 Pullman Limousine RFront Low MBMuse 9June2013 (14796956890).jpg | "מרצדס-בנץ 260 D", שנת 1938
</gallery>

==ראו גם==
* מרצדס-בנץ 
==לקריאה נוספת==
* [https://www.google.co.il/search?q=Mercedes-Benz+260+D&tbm=isch&source=iu&ictx=1&fir=d6QxyXKfEEMlsM%253A%252CZT5liwXYSMFMrM%252C_&usg=__aQoz7FBvASQglFxcGrI3mc0rBe8%3D&sa=X&ved=0ahUKEwiiiruN6PLaAhUC26QKHfeFDrMQ9QEILjAC#imgrc=d6QxyXKfEEMlsM: "מרצדס-בנץ 260 D" - תמונות]

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות לנדולט
קטגוריה:מכוניות קבריולה

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1936
D 260
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
הרי לוברון

הרי לוברון (בצרפתית: Luberon) הם רכס הרים בדרום צרפת, במרכז פרובאנס, המהווים חלק מרכס האלפים. שטח הרכס כ-600 קמ"ר, אורכו הכולל כ-60 ק"מ ורוחבו הממוצע הוא כ-5 קילומטר. רכס הרי לוברון מחולק לשלושה רכסים שכיוונם מזרח-מערב. המערבי ביותר הוא ה"לוברון הקטן" (Petit Luberon), מזרחה לו ה"לוברון הגדול" (Grand Luberon) והמזרחי ביותר הוא ה"לוברון המזרחי" (Luberon oriental). הפסגה הגבוהה ביותר היא ״מור נגר״ (Mourre Nègre), בגובה 1,265 מטר מעל פני הים.

בעמקים שמצפון ומדרום לרכסים קיימים שטחים חקלאיים ומספר ערים וכפרים.

רוב שטחם של הרי לוברון נכלל בתוך השמורה הביוספרית של לוברון-לור.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.notreprovence.fr/en_provence_mountain_luberon.php "גלה את לוברון" (אנגלית)]
* [https://www.provenceguide.co.uk/luberon-11-1.html לוברון באתר en Provence (אנגלית)]

קטגוריה:פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור: גאוגרפיה
קטגוריה:צרפת: הרים
קטגוריה:אירופה: הרים
קטגוריה:אירופה: רכסי הרים
רמולד

רמולד (בצרפתית: Remoulade) - רוטב לתיבול מהמטבח הצרפתי המבוסס על רוטב איולי או מיונז, אשר צבעו צהבהב ומתובל בכל מיני תבלינים, כגון קארי, פפריקה ומלפפון חמוץ.
רוטב רומולד מלווה צ'יפס ודגים

המרכיבים של הרוטב: רוטב מיונז, צלפים, מלפפון חמוץ, חרדל, אנשובי ותבלינים כגון עירית וטרגון.

רוטב הרמולד משמש לתיבול בשרים, דגים, מטוגנים כגון צ'יפס וסלטים שונים.

במדינות שונות קיימות ווראציות שונות כגון תוספת של פטרוזיליה, חומץ, כרוב, בצל ועוד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:המטבח הצרפתי: רטבים
עטלפון ריפל

עטלפון ריפל (שם מדעי: Pipistrellus rueppellii) הוא עטלף ממשפחת הנשפוניים, הקרוי על שמו של אדוארד רופל – חוקר טבע גרמני בן המאה ה-19. מין זה מקורו באפריקה.

== תיאור המין ==
גודלו של עטלפון ריפל הוא כעשרה סנטימטרים, ומשקלו כשבעה גרם. זנבו יכול להגיע עד אורך 3.8 סנטימטרים, וזרועותיו עד 3.4 סנטימטרים. פרוותו של העטלפון, המצויה על חלקי הגוף העליונים, עדינה וצפופה. חלקו העליון של הגוף בגוון חום כהה, ואילו חלקו התחתון בצבע לבן. כנפיו של עטלפון ריפל קצרות יחסית ורחבות, וצבען חום. הגפיים, הזנב והגרון שחורים, ואוזניו ארוכות ובגוון חום כהה.
מין זה שייך לסוג עטלפון אך לעיתים נחשב למין יחיד בסוג vansonia.
== מקור השם ==
עטלפון ריפל נושא את שמו של הזואולוג והחוקר אדוארד רופל, שלא מעט בעלי חיים קרויים על שמו. למשל: שועל החולות, חומט גמד או סבכי שחור-גרון (Sylvia rueppellil).

== מזון ותנאי מחיה ==
עטלפון ריפל ניזון מחרקים, כגון זבובים ופרפרים, המרוכזים בדרך כלל מעל מקווי מים. לפיכך, אחת הפעולות הנעשות לצורך שמירה על מין זה היא הגנה על מקווי מים פתוחים.

עטלפון ריפל שוכן גם בסדקים, בסלעים ובבניינים מסוגים שונים. בכל אתר נצפים רק פרטים בודדים שלו.

== תפוצה ==
עטלפון ריפל מגיע במקור מאפריקה, והוא מצוי לרוב באזורים מדבריים ויבשים, כמו: זימבבואה, זמביה, מלוואי וקונגו.

אוכלוסיית עטלפון הריפל בישראל מונה מאות בודדות של פרטים. העטלפון נצפה באזור הצפון, בעיקר בחיפה, ומעל בריכות בשולי דרום ים המלח ומצפון לערבה. נוסף על כך נצפה העטלפון בנחל בשור, בנחל צין ובאילת.

בשנת 2012 נאסף עטלפון ריפל פצוע שנמצא באזור תחנת הכוח רוטנברג בקרבת הגן הלאומי באשקלון, והועבר לטיפול בבית החולים לחיות בר.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1829
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן בפטיסט פישר
קטגוריה:ארץ ישראל: נשפוניים
קטגוריה:זמביה: יונקים
קטגוריה:מלאווי: יונקים
קטגוריה:נשפוניים
גרביל החוף

גֶּרְבִּיל החוף או גרביל אָלֶנְבִּי (שם מדעי: Gerbillus andersoni; בעבר נקרא: Gerbillus allenbyi) הוא מין מכרסם לילי קטן ממשפחת העכבריים. תפוצתו משתרעת מתוניסיה עד לישראל, בה הוא מוגדר כחיית בר מוגנת. הגרביל חי בחולות, ובישראל הוא נפוץ באזורים החוליים של מישור החוף.

== מאפיינים ==
משקלו של גרביל החוף הוא כ-24 גרם בממוצע. הוא חי בחולות, ומעדיף חול מיוצב למחצה המכוסה בצמחייה מעטה. צמחייה כזו מספקת לו הן מחסה והן חלק ממזונו. כפות רגליו מכוסות שערות המונעות ממנו לשקוע, כדי שיוכל לנוע היטב מעל החול. על גבו פרווה זהובה וקצרה, ואילו על גחונו פרווה לבנה. בשולי אוזניו פרווה כהה. זנבו ארוך, ובקצהו פרווה לבנה. הגרביל בעל חוש ריח מפותח המסייע לו לאתר זרעים הקבורים בחול, ועיניו הגדולות מסייעות לו למצוא את דרכו בחשכה. שפמו ארוך ועוזר לו לנווט בצמחייה, ושמיעתו החדה מאפשרת לו להבחין בהתקרבותם של טורפים, כמו שועלים ותנשמות.

גרביל החוף פעיל בשעות הלילה המאוחרות, שעות שבהן הוא מחפש את מזונו. חייו קצרים, כשבעה חודשים בממוצע, ובמהלכם הוא נאלץ להתחרות עם גרביל החולות על מקום מחיה ועל מזון. גרבילי החוף חיים ביחידות.

== הזנה ורבייה ==
גרביל החוף ניזון בעיקר מזרעים, חרקים וצמחים ירוקים. את הזרעים הוא שומר במחילה לעת הצורך.

בתום ההזדווגות עוזב הזכר את הנקבה, והטיפול בגורים נותר באחריותה הבלעדית.

== תפוצה ==
בישראל נפוץ גרביל החוף מסיני ועד אזור קיסריה, ובחולות הנגב המערבי. פיתוח מואץ, שימוש מוגבר בחופים והתייצבות החולות דחקו את גרביל החוף דרומה, וכתוצאה מכך ממעטים למצוא אותו צפונית לקיסריה. התרבותו מאוימת גם מפיתוח תשתיות וכבישים, המקטינים את שטחי המחיה שלו ומפרידים בין אוכלוסיות באזורים שונים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם אדוארד דה וינטון
קטגוריה:גרביליים
קטגוריה:ארץ ישראל: עכבריים
קטגוריה:מצרים: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1902
קטגוריה:תוניסיה: יונקים
כחול הזנב

נקבת כחול הזנב
כחול זנב (שם מדעי: Tarsiger cyanurus) הוא מין של ציפור שיר סיבירית ממשפחת החטפיתיים, המאופיינת בזנב כחול ומתרבה באזור סיביר.

== תיאור המין ==
אורך הגוף של כחול הזנב הוא 13–14 ס"מ, ומשקלו כ-15 גרם. ראשו של כחול הזנב גדול ועגול, עיניו בולטות, וזנבו בגוון כחול הן אצל הזכרים והן אצל הנקבות. עם זאת, זנבו של הזכר מאופיין בגוון כחול עז יותר מאשר זה של הנקבה. המינים נבדלים בצבעים שלהם גם בשאר חלקי הגוף: אצל הזכר מופיע גוון כחול בכנפיים ובראש, והגבות לבנות ובולטות. לעומתו, אצל הנקבה, כמו גם אצל הצעירים, הראש והכנפיים בגוון חום בהיר. לנקבה יש טבעות חיוורות מסביב לעיניים.

בשני המינים צבע הגרון לבן, וצדי הגוף מאופיינים בגוון כתום בולט. נוצות הרגליים בצבע חום כהה, והמקור - שחור. נוסף לכך, לציפור יש שפם קטן העוזר לה לזהות את המיקום של החרקים בסביבת המקור.

== מזון ==
כחול הזנב ניזון בעיקר מחרקים, מחסרי חוליות, מפירות ומזרעים. הוא משתמש בזנבו כדי לאתר חרקים בסביבה הקרובה וכדי להפחידם. כחול הזנב מגיח מעמדת התצפית שלו, שיחים ועצים נמוכים, לעבר מזונו, כשהוא מדלג או חוטף אותו במעוף, כאופייני לחטפתיים.

== רבייה==
תקופת הרבייה של כחול הזנב מתרחשת סביב חודשי יוני-אוגוסט. הוא ממקם את הקן שלו על קרקע בין שורשי עצים, או מעט מעל הקרקע על גזע כרות. הקן מורכב מטחבי עלים ומשורשים, ומרופד בדשא רך, בצמר, בשיער, ולעיתים גם במחטי אורן.

הנקבות מטילות 5–7 ביצים ודוגרות עליהן במשך כ-15 ימים. לאחריהם שוהים הגוזלים בקן כ-15 ימים נוספים.

== תפוצה ==
מסלול הנדידה הקבוע של כחול הזנב הוא מצפון אירופה לכיוון דרום מזרח אסיה. טווח הנדידה מתרחב עד סקנדינביה ומזרחה, לרוחב רצועת יערות הטאיגה של רוסיה ועד לקמצ'טקה יפן, וכן להרי ההימליה.

בעונת האביב נראה כחול הזנב גם בצפון אמריקה, והוא ממשיך במעופו אל מערב אלסקה; בעונת הסתיו הוא נע לכיוון המזרח הרחוק, ובמחצית השנייה של אפריל הוא מגיע לדרום סיביר; במהלך חודש מאי ממשיך כחול הזנב לצפון אירופה ולמערבה.

הציפור אינה נפוצה במדינת ישראל. עם זאת, היא נראתה פעמיים באזור אילת: בפעם הראשונה במהלך 1997 ובפעם השנייה בנובמבר 2011 היא נצפתה על ידי ג'יימס סמית, מדריך קבוצת צפרים מאנגליה, ובעקבות ביקורה נהרו לאילת צפרים רבים מרחבי הארץ שביקשו לצפות בה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1773
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר סימון פאלאס
קטגוריה:חטפיתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חטפיתיים
קטגוריה:סיביר: עופות
חרגולן סיבירי

חרגולן סיבירי בהודו
Locustella certhiola
חרגולן סיבירי (שם מדעי: Locustella certhiola) הוא מין ציפור שיר קטנה ממשפחת הסבכיים, הנפוצה בעיקר במרכז אסיה ובמערב אירופה. לחרגולן הסיבירי מראה מפוספס, המבדיל אותו משלושת החרגולנים הנוספים המצויים בישראל: חרגולן זמירי וחרגולן נחלים בעלי המראה האחיד, וכן החרגולן המנומר. בישראל מקנן החרגולן הסיבירי באזור קיבוץ אילות. שמו האנגלי של החרגולן הסיבירי הוא Pallas's grasshopper warbler, על שם הזואולוג הגרמני פטר סימון פאלאס.

== תיאור המין ==
אורך הגוף של החרגולן הסיבירי הוא 13–14 ס"מ, ומוטת הכנפיים שלו מגיעה ל-16–19 ס"מ. חרגולן זה ניתן לזיהוי על ידי הכיפה האפורה שעל ראשו ועל ידי מראהו המפוספס. חלקיו התחתונים בהירים, זנבו אפור ורחב וקצהו בגוון חום כהה. בחלקים הפנימיים של הכנפיים מופיעות נקודות לבנות.

== מאפיינים התנהגותיים ==
החרגולן הסיבירי נוטה להסתתר, כאופייני לכל החרגולנים הנוטים להתנהגות ביישנית וחששנית. נקבת החרגולן בונה קן העשוי מדשא ומצמחים הסמוכים לקרקע, ויחד עם הזכר היא דוגרת על 5-6 ביצים במשך 12–15 ימים. החרגולן הצעיר עוזב את הקן לאחר 10–15 ימים.

== תנאי המחיה ==

אזורי המחיה המועדפים על החרגולן הסבירי הם העמקים והשפלה. הוא מקנן בעצים פזורים, על מדרונות הרריים, ליד שולי מקווי מים מתוקים, ובביצות המוקפות בשיחים ובצמחייה עשבונית. מזונו של החרגולן הסיבירי מבוסס על מספוא (ירקות וגרעינים המשמשים מזון לבהמות) ועל חרקים.

== תפוצה ==
החרגולן הסיבירי נפוץ בעיקר במרכז אסיה, ברוסיה, במונגוליה ובצפון סין, וכן במערב אירופה. בעונת הסתיו אוכלוסיית החרגולן נודדת דרומה, לדרום אסיה ולמזרחה.
במהלך ספטמבר ואוקטובר נפוץ החרגולן הסיבירי בעיקר בצפון סקוטלנד, ובחורף הוא נפוץ בצפון מזרח הודו ובאיי סונדרה. בישראל נצפתה הציפור לראשונה בשנת 1983 בעיר אילת, ומאז היא מקננת באזור קיבוץ אילות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1811
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר סימון פאלאס
קטגוריה:סבכיים
קטגוריה:ארץ ישראל: סבכיים
קטגוריה:סיביר: עופות
עטלפון אירופי

בתעופה לילית בצרפת
עטלפון אירופי (שם מדעי: Pipistrellus pipistrellus) הוא מין של עטלף ממשפחת העטלפונים הנשפוניים, הניזון מפרפרי עש ומזבובים קטנים. הוא שוקל כארבעה גרמים, ומתגורר בנקיקים או בבניינים, בחורים שבצוקים או בעצים, ובמערות. 

== תיאור המין ==
עטלפון אירופי הוא מין עטלף קטן יחסית: אורכו כ-30 מ"מ, משקלו כארבעה גרמים ומראה פרוותו אחיד - גוני חום-כתמתם. העטלפון האירופי נחלק לשני מינים, הנבדלים ביניהם במבנה הקולות ובממצאים הגנטיים.

בשנת 1999 התברר כי תחת השם "עטלפון אירופי" כלולים שני מינים שונים, ולכן באירופה הם הופרדו לשניים:
* עטלפון אירופי (שם מדעי: Pipistrellus pipistrellus) - תדירות השיא היא כ-45 קילוהרץ
* עטלפון פיגמאוס (שם מדעי: Pipistrellus pygmaeus) - תדירות השיא מעל כ-50 קילוהרץ.

== תנאי מחיה ==
סביבת מחייתו של העטלפון האירופי מתפרשת על מקומות מגוונים: שולי יער, שדרות עצים, סדקים בעצים גדולים סמוך למים, חוות, גנים, כפרים ואף אזורים עירוניים. בחורף הוא לן בדרך כלל בבניינים או בסדקים או במערות, בהתאם לזמן הרבייה. העטלפון אינו נוהג לנדוד ממקום למקום, אך נצפו תזוזות של מושבות עקב עיור. הוא ניזון מפרפר העש ומזבובים קטנים.

עונת הקיץ היא תקופת הרבייה של העטלפון האירופי, החי במושבות של 25–50 יחידים. יחד עם זאת, נצפו מושבות של כ-200 יחידים.

== תפוצה ==
העטלפון האירופי הוא אחד המינים הנפוצים והשכיחים ביותר. הוא מצוי באזורים נרחבים, כגון: האזור הפלארקטי המערבי (אירופה, המזרח התיכון), צפון מערב אפריקה, מרכז אסיה ומזרחה.

באירופה מוגדר המין בקטגוריית סיכון: ניכרת התמעטות במספרם של העטלפונים בחלק מהארצות באירופה, כמו סרביה ורוסיה. יחד עם זאת, בבריטניה מספרם יציב.

ישראל שוכנת בגבול הדרומי של תחום התפוצה של העטלפון האירופי. העטלפון מצוי בעיקר בגליל העליון, בעמק החוּלה ובחרמון, אך גם באתרים אחדים באזור יהודה ואף במרכז הארץ.

== סיכונים ופתרונות ==
העטלפון הוא חיה המוגנת תחת חוקים בינלאומיים, ברוב המדינות שבהן הוא מצוי.

גורמים המהווים סיכון קיומי לעטלפון האירופי: שימוש בקוטלי חרקים בשטחים חקלאיים לצד כריתת עצי צפצפה גדולים סמוך למקורות מים, וכן הריסת מבנים - כיוון שהמושבות שלו ממוקמות בחלקן בבנייני מגורים.

צעדים להפחתם הסיכונים: הגנה על קבוצות של עצים גדולים (צפצפות, אקליפטוס) ליד מים כדי לשמר את סביבת המחיה של העטלפון, שמירה על מקווי מים נקיים והפחתת כמות קוטלי חרקים בשימוש חקלאי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1774
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן כריסטיאן דניאל פון שרבר
קטגוריה:ארץ ישראל: נשפוניים
קטגוריה:לוקסמבורג: יונקים
קטגוריה:נשפוניים
חצוצרן החרמון

חצוצרן החרמון (שם מדעי: Rhodopechys sanguineus) הוא ציפור שיר ממשפחת הפרושיים, המקננת על מדרונות הרים בגובה רב וניזונה בעיקר מזרעים. הציפור מצויה במזרח טורקיה, באיראן, במערב פקיסטן, ובאזור הר החרמון בישראל.

"חצוצרן החרמון" נקרא באנגלית Asian Crimson-winged Finch - שם שפירושו: "פרוש אדום-כנף" (Crimson = אדום עמוק או ארגמני).

== תיאור המין ==
אורך גופו של חצוצרן החרמון הוא 13–15 ס"מ, ומוטת הכנפיים כ־30 ס"מ. צווארו עבה, ראשו גדול, והמקור רחב ובגוון כתמתם בהיר. המצח ומרכז הכיפה שעל ראשו. כהים. צדי הראש וצדי הגוף חומים, הבטן - לבנה. בשולי הכנף והזנב גוון וורדרד, היוצר מראה מפוספס בזמן מעוף. לחצוצרן החרמון ממין זכר ישנם גוונים חומים ערמוניים וכהים יותר מאשר לנקבה.

== תזונה ותנאי מחיה ==
חצוצרן החרמון מצוי בקבוצות קטנות. הוא מקנן בהרים חשופים בגובה של 1,700–3,300 מטרים, אם כי בחודשי החורף הוא מקנן גם בגבהים נמוכים יותר. חצוצרן החרמון נצפה במדרונות סלעיים או ברכסים בעלי צמחייה ועשבים, והוא ניזון בעיקר מצמחייה, זרעים ופירות.

בישראל, חצוצרן החרמון מצוי על מדרונות וסלעים בעלי צמחייה דלילה.

== תפוצה בארץ ובעולם ==
אוכלוסיית חצוצרן החרמון בעולם יציבה ואינה מוגדרת בסכנת הכחדה. הציפור דוגרת במזרח טורקיה, באירן, במערב פקיסטן, ובישראל – באזור החרמון. בחרמון מקנן החצוצרן בגובה 1,900 מטרים ומעלה. בין היתר, הוא נצפה בראש נחל שיאון ובמורדות הר שקד, שבהם מקננים כ-50 זוגות בלבד, על פי הערכה שנעשתה בשנת 2013.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1838
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון גולד
קטגוריה:פרושיים
קטגוריה:ארץ ישראל: פרושיים
מרצדס-בנץ סיטאן

מרצדס-בנץ סיטאן (בגרמנית: Mercedes-Benz Citan) היא מכונית מסחרית מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ אשר מיוצרת משנת 2012 ועד היום.

דגם ה"מרצדס-בנץ סיטאן" מבוסס על דגם ה"רנו קנגו" מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו, ומיוצר בצרפת בעיר "Maubeuge" .

==תצורות==
* מסחרית
* מיניוואן
===דגמים===
* 108 CDI
* 108 CDI BlueEFFICIENCY
* 109 CDI
* 109 CDI BlueEFFICIENCY
* 111 CDI (מיוצר מיוני 2013)
* 111 CDI BlueEFFICIENCY (מיוצר מיוני 2013)
* 112 BlueEFFICIENCY (דגם מנוע דיזל, מיוצר מיוני 2013)

===מבנה גוף הרכב===
* Panel Van (גרסת 2 מושבים, 4-5 דלתות)
* Dualiner (גרסת 5 מושבים, 5 דלתות)
* Traveliner (גרסת 5 מושבים, 5 דלתות)

==תאוצות ==
* בין 0-100 קמ"ש היא 11.7 שניות (לדגם מנוע בנזין, 1,198 סמ"ק)
* בין 0-100 קמ"ש היא 16.1-16.3 שניות (לדגם 108 מנוע דיזל )
* בין 0-100 קמ"ש היא 13.1-13.3 שניות (לדגם 109 מנוע דיזל)
* בין 0-100 קמ"ש היא 12.3-12.5 שניות (לדגם 111 מנוע דיזל)

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:2016 Mercedes-Benz Citan 109 CDi 1.5 BlueEFFICIENCY Rear.jpg |"מרצדס-בנץ סיטאן" דגם "109 CDi 1.5 BlueEFFICIENCY", שנת 2016
קובץ:2016 Mercedes-Benz Citan 109 CDi 1.5 BlueEFFICIENCY Front.jpg |"מרצדס-בנץ סיטאן" דגם "109 CDi 1.5 BlueEFFICIENCY", שנת 2016
קובץ:Mercedes-Benz Citan panel van aka Kangoo by Mercedes.JPG |"מרצדס-בנץ סיטאן"
קובץ:Citan.jpg |"מרצדס-בנץ סיטאן"
קובץ:Mercedes-Benz Citan (MSP16).jpg | "מרצדס-בנץ סיטאן"
קובץ:Mercedes-Benz Citan 109 CDI BlueEFFICIENCY (W 415) – Innenraum, 13. April 2013, Düsseldorf.jpg |"מרצדס-בנץ סיטאן" דגם "Citan 109 CDI BlueEFFICIENCY " - מבט לתא הנהג
קובץ:Mercedes-Benz Citan Kombi 109 CDI BlueEFFICIENCY (W 415) – Heckansicht, 8. September 2013, Bösensell.jpg | "מרצדס-בנץ סיטאן" דגם "Citan Kombi 109 CDI BlueEFFICIENCY"
</gallery>

==ראו גם==
* מרצדס-בנץ
==לקריאה נוספת==
* [https://www.google.co.il/search?q=Mercedes-Benz+Citan&tbm=isch&source=iu&ictx=1&fir=3GNHKrDoX5l1OM%253A%252Cuu1W1gXj8uoaMM%252C_&usg=__-xUOEkBN0YQGbT9cwp7u9k-UlPs%3D&sa=X&ved=0ahUKEwiosLKekvPaAhUJyKQKHdJmDyQQ9QEIKzAC#imgrc=3GNHKrDoX5l1OM: "מרצדס-בנץ סיטאן" - תמונות]

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות מסחריות
קטגוריה:מיניוואנים
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2012
סיטאן
עין סהרונים

עין סהרונים
עין סהרונים הוא מעיין קטן, היחיד במכתש רמון, המהווה את מקור המים הגדול והמרכזי ביותר במכתש. המעיין נמצא בשמורת הטבע מצוק הצינים, ובקרבת מצד סהרונים – תחנת דרכים קדומה.

השם עין סהרונים נובע מצמח הסהרון המשתלשל הגדל באזור. בערבית נקרא המעיין אלמחלה ("המעיין היבש", "מעיין הבצורת") כשם החאן הנבטי קצר אלמחלה.

== תיאור כללי ==
ממוזער
מעיין עין סהרונים הוא מעיין שכבה קטן הניזון ממי התהום הגבוהים שבאזור ומושפע מאוד משיטפונות. מי המעיין מליחים מעט רוב השנה, אך ניתן לשתות מהם.. עוצמת הנביעה של המעיין ומיקומה תלויות בכמות המשקעים. בחורף גוברת שפיעת המעיין, ומימיו טובים יותר לשתייה. בסוף הקיץ מצטמצמת הנביעה, ויש שהיא חרבה לחלוטין. אז יימצאו מים רק בתוך שקעים חפורים בסחף האפיק.

המעיין נמצא לפני יציאתו של נחל רמון מהמכתש במקום התחברותו לנחל נקרות. הוא מקור המים הטבעי המרכזי במכתש רמון, ולכן הוא משמש מקום מחיה ליעלים, לחמורי בר ולמגוון ציפורים.

==היסטוריה==
עין סהרונים שימש מקור למי שתייה לשיירות שעברו בדרך הבשמים הנבטית, וחנו באכסניה הסמוכה לו. האכסניה ממוקמת בגבעה הנמוכה שממזרח, בנקודה אסטרטגית ליד המעיין.

== בעלי חיים וצמחים באזור ==
ממוזער
עין סהרונים מהווה מקור מים בעבור הפרא, אשר אוכלוסייתו באזור הוערכה בשנת 2018 ביותר מ-300 פרטים.

בסוף שנות השישים הוחלט להחזיר בעלי חיים לארץ ישראל במבצע מיוחד, שבמסגרתו נרכשו שלושה זוגות פראים פרסיים (המין הקרוב ביותר לפרא הסורי שהתקיים בארץ ישראל, אך נכחד) לצד שלושה פראים נוספים שהובאו מאיראן. תחילה גודלו פראים אלו בחי-בר יטבתה, אך הם שוחררו בשנת 1982 בעין סהרונים, ולאחר מכן במקומות נוספים בנגב. הפראים הללו נקלטו היטב בסביבת עין סהרונים והתרבו במהרה.

באזור הנביעה צומח סבך של שיחי סמר, קנה מצוי, מלוח פגום ועצי אשל. שיחי סהרון משולשל צומחים על הגדה הצפונית של הנחל.

== מסלול ההגעה למעיין ==
כעשרה ק"מ דרומה ממצפה רמון, על כביש 40, ישנה פנייה שמאלה לדרך עפר לכיוון חניון בארות (קיים סימון אדום). נסיעה של כחמישה קילומטרים נוספים מובילה לחניון בארות, וממנו ישנה פנייה ימינה (גם כאן הסימון אדום). בהתפצלות הבאה מופיע שילוט של פנייה ימינה, ומשם ישנה נסיעה עד לרחבת החניון של עין סהרונים.

מסלול ההליכה למעיין הוא בשטח מישורי ברובו. במהלך ההליכה מתגלה המעיין עצמו מאחת ממדרגות הסלע, בצורת כתם ירוק של הצמחייה ומים הבולטים בשטח. מסלול הטיול הוא מעגלי, ומחזיר את המטיילים בהליכה לחנייה.

==לקריאה נוספת==
* אנציקלופדיה מפה כרך 5/ מרקוס מנחם
* מדריך ישראל החדש- הר הנגב והערבה כרך 15/ ספי בן יוסף
* שביל בצד/ אורי דבריו

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.parks.org.il/ParksAndReserves/ramon/Pages/saharonim.aspx אתר רשות הטבע והגנים]
* [http://cms.education.gov.il/EducationCMS/Units/Tiyulim/maslulim/HarHnegev/HarHnegev1/ms1317.htm מינהלת הטיולים]
* [https://amudanan.co.il/w/P316410 עין סהרונים], באתר עמוד ענן
* 

== הערות שוליים ==

סהרונים
קטגוריה:מכתש רמון
אקו פארק (סרט)

אקו פארק (באנגלית: Echo Park) הוא סרט דרמה קומית משנת 1986 עם סוזן דיי וטום הולס בתפקידים הראשיים.

שם הסרט נובע מרובע אקו פארק בלוס אנג'לס שם מתרחשת עלילת הסרט. העלילה מתארת אנשים הגרים בבניין אחד עם חלומות להצליח במה שהם חושבים שהם טובים, אבל חלומות לחוד ומציאות לחוד.
==תקציר העלילה==
מיי (סוזן דיי) היא אם יחידנית הגרה עם בנה הנרי בבית עץ בשכונת אקו פארק בלוס אנג'לס.

לפרנסתה היא עובדת כמלצרית במסעדה ונתונה כל הזמן להטרדות מיניות. היא שואפת להתקדם בחייה ולהיות שחקנית, אבל כל בקשותיה נדחות.

כדי לשפר את הכנסתה היא מחליטה להשכיר חדר בדירתה. לאחר פסילת שורת מועמדים מגיע אליה בחור צעיר בשם ג'ונתן (טום הולס) שמתפרנס כשליח פיצות, אך יש לו שאיפות להיות פזמונאי מפורסם.

בדירה הסמוכה גר אוגוסט (מייקל בוואן), שרירן אוסטרי העובד במכון לפיתוח גוף ושואף להיות כארנולד שוורצנגר. גם הוא שואף להתפרסם, אך כל מה שהוא מגיע זה תפקיד קטן בסרטון פרסומת לדאודורנט. כאשר הוא רוצה להיכנס לבית שגריר אוסטריה לקבלת פנים לשוורצנגר הוא מסולק בבושת פנים.

ג'ונתן מאוהב במיי הגדולה ממנו, אך היא מתחברת יותר לאוגוסט השרירן.

מיי מקבלת לבסוף הזמנה לאודישן, אך מתברר שזה לתפקיד של שחקנית-חשפנית המבצעת מברק מזמר. היא מעדיפה לעבוד בזה במקום במלצרות.

ג'ונתן מתחבר עם הנרי ושניהם עובדים בחלוקת פיצות, עד שהם נקלעים למסיבה בה מופיעה מיי כחשפנית מזמרת. הנרי ההמום נמלט מהמקום ומיי וג'ונתן מחפשים אחריו כל הלילה.

אוגוסט המתוסכל מתפרע במכון הכושר ונלקח למעצר. מי שמשחרר אותו הם שכניו, ג'ונתן ומיי. הם חוגגים בבית ובאותו זמן מגיע מכתב למיי המזמין אותה לאודישן לפרסומת בטלוויזיה, פסגת שאיפותיה.

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=YhIRQ5DYJP4 קדימון לסרט אקו פארק], באתר יוטיוב
כוכית גדות

כוכית גדות (שם מדעי: Riparia riparia) היא מין ציפור שיר ממשפחת הסנוניות, הדוגרת בכל אירופה, ברוב אסיה ובדרום אמריקה. בישראל היא נודדת בעונת הסתיו, בדרכה מאירופה לאפריקה. כוכית גדות נמצאת על פי רוב סביב מקורות מים ומקננת בכוכים שהיא חופרת בעצמה, בעיקר בגדות נחלים.

==תיאור==
כוכית גדות היא סנונית קטנה, הזעירה ביותר מבין כל הסנוניות. גודלה כ-13 ס"מ, משקלה 15-13 גרם, אורך הכנף כ-11 ס"מ, ומוטת הכנפיים כ-29 ס"מ. החלקים העליונים של גופה בצבע חום אפרפר, ללא ברק מתכתי, וגרונה לבן. על החזה שלה מופיע פס חום רחב, המתבלט על רקע הגחון הלבן ומפריד בין הבטן והצוואר. . זנבה קצר יחסית, רגליה קצרות וחלשות ואינן מנוצות, ואצל הצעירים מופיעים שוליים בהירים בנוצות העליונים. הנוצות על גופה של כוכית גדות רכות יותר מהנוצות של שאר הסנוניות.
==מקור השם   ==
השם המדעי של כוכית גדות, Riparia riparia, מקורו מן השפה הלטינית שבה המשמעות של Ripariusֹ היא "גדת הנהר". כך גם השם בעברית "כוכית גדות" מתייחס למקום מחייתה של כוכית זו: בעיקר סביב מקורות מים. הכוכית מקננת בכוכים שאותם היא חופרת בעצמה.
==תפוצה ומגמות אוכלוסין==
התפוצה של כוכית גדות משתרעת על פני מרבית שטחן של אירופה, אסיה ואמריקה הצפונית. בישראל נודדת הכוכית בעיקר בעונת הסתיו, באילת ובעמק החולה, בדרכה דרומה מאירופה כדי לחרוף באפריקה.

כוכית גדות מעדיפה להימצא בסביבת נהרות ואגמים, ואף בקרבת האוקיינוס, כיוון שהיא נוהגת לצוד חרקים וזבובים בזמן שהיא מעופפת מעל פני המים. היא נמנעת מאזורים הרריים .
==רבייה==
כוכית גדות דוגרת בעיקר בלבנון, ומעדיפה קרקעות רכות וחוליות כדי לקנן בהן. היא מקננת בכוכים שהיא חופרת בגדות נחלים, במחצבות ובקירות עפר – וזאת בעזרת מקורה, רגליה וכנפיה. עומק הכוך עשוי להגיע למטר, וקצב הכרייה של הכוכית הוא 10-8 ס"מ ביום. תוחלת החיים של הכוכית היא כשנתיים בלבד. זוהי אחת הציפורים המתלהקות ביותר באכילה, בנדידה ובלינה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:סנוניתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: סנוניתיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
מרצדס-בנץ O404

מרצדס-בנץ O404 (בגרמנית: Mercedes-Benz O404) הוא אוטובוס מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ אשר יוצר בין השנים 1992–1997.

דגם הסאנגיונג טרנססטאר מתוצרת סאנגיונג הדרום קוריאנית נבנה על בסיס דגם ה"מרצדס-בנץ O404".

=="מרצדס-בנץ O404" בישראל==
חברת אגד הישראלית רכשה אוטובוסים מדגם זה.

בשנת 1990 נרכש "מרצדס-בנץ O404" נסיוני שפעל בעיקר בקווים הבין עירוניים ובהמשך בקו תל אביב - רמלה.
אוטובוס זה שירת באגד 15 שנה ונמכר לבסוף לחברה פרטית-אסיה טורס מפרדס חנה.

על בסיס אוטובוס זה, נרכשו מחברת מרצדס שלדות (גבוהות) של דגם "מרצדס-בנץ O404" להרכבה בישראל.

=="מרצדס-בנץ O404"==
* 1-2 דלתות
* מדרגות כניסה
* 51 נוסעים
* שורות מושבים: 10, 13, 15
* 3 תצורות: אורך 9.2 מטר, אורך 10.7 מטר, אורך 12.0 מטר (דגם: "O404-10" ,"O404-13" ,"O404-15")
* 3 גבהים: "RH", "RHD", "SHD"
* ABS
* מערכת בקרת משיכה
* מיזוג אוויר
* בדגמים הגבוהים "SHD" : וידאו טייפ, מכונת קפה, שירותים
* דגמי "מרצדס-בנץ O404" הופיעו בסרטים וסדרות טלוויזיה

==דגמי "מרצדס-בנץ O404==
* עירוני
* GT
== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Bus des 1 FC Nürnberg.jpg|"מרצדס-בנץ O404"
קובץ:Mercedes-Benz O 404 Frankenthal 100 3797.jpg|"מרצדס-בנץ O404"
קובץ:Stodůlky, autobus K Servis Bohemia.jpg|"מרצדס-בנץ O404"
קובץ:Mercedes-Benz O404 with CD body.jpg|"מרצדס-בנץ O404"
קובץ:Mercedes-Benz bus in Munich, 2012.jpg|"מרצדס-בנץ O404" (צולם במינכן, שנת 2012)
קובץ:KoratO404Plan.gif|שרטוט דגם "מרצדס-בנץ O404"
קובץ:Zinal-Car postal (2).jpg|"מרצדס-בנץ O404"
קובץ:Mercedes-Benz O404 Rotel Tours 2.jpg|"מרצדס-בנץ O404" בגרסת תיירות (Rotel Tours bus)
קובץ:FLN-409 Mercedes Benz O404 - Noge. Kopári és Horváth KFT, Pécs Hungary. - Flickr - sludgegulper.jpg|"מרצדס-בנץ O404"
קובץ:EM-mercedes-O404-1995-1.jpg|"מרצדס-בנץ O404" של אגד במוזיאון אגד בחולון
</gallery>

==ראו גם==
* מרצדס-בנץ
* מרצדס-בנץ O402
* מרצדס-בנץ 0408
* מרצדס-בנץ O405N

==לקריאה נוספת==
* [https://www.google.co.il/search?q=Mercedes-Benz+O404&tbm=isch&source=iu&ictx=1&fir=TGJah-XtXn2sdM%253A%252CZzZtpKgZwPBjeM%252C_&usg=__DLltcsKZbkWIvKrRHLSJwQXT3zI%3D&sa=X&ved=0ahUKEwjR-MSUtvPaAhXkF5oKHVgXCXQQ9QEIKzAC#imgrc=TGJah-XtXn2sdM: "מרצדס-בנץ O404" - תמונות]

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1992
O404
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
קטגוריה:כלי רכב שהורכבו בישראל
סטראטגמאטה

הסטראטגמאטה (בלטינית: Strategemata, תכסיסים, תחבולות) הוא חיבור מאת סקסטוס יוליוס פרונטינוס, הכולל אוסף דוגמאות של תכסיסים צבאיים מההיסטוריה היוונית והרומאית, לכאורה לשימושם של גנרלים.

פרונטינוס כתב את החיבור לקראת סוף המאה ה-1 לספירה, תחת שלטונו של הקיסר דומיטיאנוס. ייתכן שכתב אותו בהקשר לחיבור אבוד שכתב על תאוריה צבאית.

פרונטינוס ידוע בעיקר ככותב על הנדסת מים, אולם הייתה לו קריירה צבאית מכובדת. ב"סטראטגמאטה" הוא מתבסס באופן חלקי על ניסיונו האישי כגנרל בגרמאניה תחת הקיסר דומיטיאנוס. עם זאת, רוב הדוגמאות (מעל 500) שהוא מציין אינן מהתקופה האחרונה, ונקודות דמיון לגרסאות שלהן אצל סופרים רומיים אחרים כמו ולריוס מקסימוס וטיטוס ליוויוס, מצביעות על כך שהוא התבסס בעיקר על מקורות ספרותיים.

החיבור כולל ארבעה ספרים, שמתוכם נכתבו שלושה על ידי פרונטינוס, ואילו האותנטיות של הרביעי שנויה במחלוקת.

בספר השני של החיבור, מציין פרונטינוס, כדוגמה לכיצד לבחור את הזמן המתאים לקרב, את הדרך בה אספסיאנוס ניצל את יום השבת ("יום סטורן") כדי להביס את היהודים. פרונטינוס אינו מדייק כאן, כאשר הוא הופך את אספסיאנוס לכובש ירושלים במקום בנו, טיטוס. ניתן אולי להסביר זאת בכך שהמלחמה בירושלים נוהלה בשמו של אספסיאנוס. קביעתו לגבי השבת סותרת את המקורות האחרים שבידינו, שעל פיהם היהודים לא נמנעו מלחימה בשבת בזמן המרד הגדול. נראה כי קביעה לא מדויקת זו מקורה בדעה הנפוצה לגבי השבת עוד מאז ימי אגאתרכידס. ייתכן גם שפרונטינוס ידע משהו לגבי שחרורם של היהודים מהשירות בצבא הרומי בשל סיבות דתיות, בעיקר בשל שמירת שבת. אלא שפרונטינוס לא היה תמיד קפדן לגבי תאריכי האירועים. כך למשל, הוא מקשר בין אירוע הנוגע לכיבוש בבל על ידי דריווש עם כיבוש בבל על ידי כורש.

==לקריאה נוספת==
* פרונטינוס. תחבולות מלחמה. תרגמה מרומית והוסיפה מבוא ופירוש: דבורה גילולה. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשע"ד

== קישורים חיצוניים ==
* [http://penelope.uchicago.edu/Thayer/E/Roman/Texts/Frontinus/Strategemata/home.html Frontinus: The Strategemata] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרות העולם הקלאסי
קטגוריה:רומא העתיקה: ספרות
קטגוריה:ספרות בשפה הלטינית
אוריו אל סריו

אוריו אל סריו (באיטלקית: Orio al Serio; בדיאלקט של ברגמו: Öre al Sère) היא קומונה בנפת ברגמו שבמחוז לומברדיה באיטליה, 45 קילומטר צפונית-מזרחית למילאנו וכקילומטר דרומית-מזרחית לברגמו.

==היסטוריה==

ממצאים שהתגלו מלמדים כי ההתיישבות האנושית בשטח של אוריו אל סריו הייתה של כמה שבטים קטנים של ליגורים, בהמשך על ידי אטרוסקים ולאחר מכן על ידי שבט הקלטים קנומני.

בימי הביניים היה שטח הכפר מושפע פחות ממאבקי הכוחות בין הגאלפים לגיבלינים מאשר בכפרים סמוכים אחרים, מצב שהביא רווחה לאוכלוסייה. עם זאת, בכפר היו מבנים שנועדו להגן עליו, כפי שמעיד המגדל שעדיין מצוי כיום במרכז ההיסטורי של הכפר.

בשטחי הכפר נמצא נמל התעופה הבינלאומי אוריו אל סריו, שהוקם ב-1938. במהלך מלחמת העולם השנייה שימש נמל התעופה כאתר לנחיתות ביניים עבור הלופטוופה. בתום המלחמה החלו להניח את היסודות להפיכתו של הנמל לנמל תעופה אזרחי, תהליך שהושלם ב-1970. ב-2002 החלו להפעיל בנמל טיסות חסך (Low Cost).

בשנת 2017 נפתח בשטחים המשתייכים ליישוב, קניון "Oriocenter" הנחשב לגדול באירופה.

==אתרים בעלי עניין==
כנסיית רובע של סן ג'ורג'ו, שראשיתה במאה ה -16 היא אתר בעל עניין, ושופצה מספר פעמים במאות הבאות. בתחילה הוקדשה לסנטה מריה. היא מורכבת מאולם יחיד עם ארבע קפלות קטנות בכל צד ומציגה ציורים רבים, ביניהם פרסקאות של וינצ'נצו אנג'לו אורלי ואת המדונה והילד שנוצר על ידי פרנצ'סקו דזוקו. בכנסיית הקהילה יש עוגב בעל גוון משמעותי ומאפייני צליל בולטים, על אף שהוא קטן בגודלו.

בין המבנים הידועים בכפר נכלל מבנה בשם פלאצו מליאני שמקורו במאה ה-18 והוקם על ידי משפחת מליאני. המבנה מצויד בקווים מעודנים ויש בו פורטיקו עם קשתות וציורי קיר.

ביישוב שרידי מגדל שמקורו בביצורים מימי הביניים הבנוי כולו אבן בגובה 25 מטרים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:לומברדיה: ערים
חרדה (אתר מקראי)

מפה של נדודי בני ישראל משנת 1641
חֲרָדָה (בתרגום השבעים: "חרדת") הוא מקום הנזכר במקרא כאחת מהתחנות של בני ישראל במסעם ממצרים, בין הר שפר למקהלות.

==במקרא==
האתר נזכר בתנ"ך בהקשר של תחנות בני ישראל במדבר: . למקום אין אזכורים נוספים במקרא.

==זיהוי המקום==
כמרבית התחנות של בני ישראל במדבר, אין זיהוי ברור לחרדה. האזור המשוער בו הוא עשוי להיות ממוקם, הוא במדבר פארן - בין קדש ברנע לעציון גבר. אַבֶל סובר כי המקום מזוהה עם נַקְב אל-ערוּד, ומרטין נות מניח כי המקום נמצא בצפון חג'אז והוא מזהה את המקום עם אל-ח'רדה, כ-85 ק"מ דרומית לאילת-עקבה.

==אטימולוגיה==
אין דעה ברורה בקשר להוראת השם "חרדה". יש המקשרים את השם עם שורש "חרד" הקיים במשמעות של פחד, אך לדעת יוחנן אהרוני זה כנראה שגוי. לדעת בורי קיימת זיקה בין שם זה לבין המילה הערבית حاردة ("חארדה") שאחד משימושיה המושאלים הוא התמעטות הגשמים של השנה.

בתרגום ירושלמי נדרש שם המקום: "אֲתַר דְתָוְוהוּ עַל בִּישָׁתָא דְמוֹתָנָא" (מקום שחרדו על רעות המגפה).

==לקריאה נוספת==
* יוחנן אהרוני, אנציקלופדיה מקראית, ערך "חרדה", כרך ג', הוצאת מוסד ביאליק, ירושלים, עמ' 280.

==הערות שוליים==

קטגוריה:נדודי בני ישראל במדבר: אתרים
משיב הרוח ומוריד הגשם

מַשִּׁיב הָרוּחַ וּמוֹרִיד הַגֶּשֶׁם (נ"א: הַגָּשֶׁם), המכונה במשנה הזכרת גבורות גשמים, היא משבחי הבורא הנאמרים בימות החורף בתפילת העמידה בברכת גבורות (ברכת מחיה המתים).

== זמן אמירתה ==
החל מתפילת מוסף של שמיני עצרת ועד תפילת שחרית של היום הראשון של פסח אומרים "משיב הרוח ומוריד הגשם". את תחילת אמירת 'מוריד הגשם' מקובל לציין באמירת תפילת גשם בשמיני עצרת.

אנשי כנסת הגדולה תיקנו את מקום אמירתה בברכת הגבורות. בתלמוד נכתב הטעם שתיקנוה דווקא בברכה זו: .

סך הימים בממוצע הוא כ-181.25, ערך קרוב למשך הסתיו והחורף האסטרונומיים

== דין הטועה ==
* אם שכח להזכיר 'משיב הרוח ומוריד הגשם, אך אמר במקום זאת "מוריד הטל", אינו חוזר שנית.
* אך אם שכח להזכיר משיב הרוח, ואף לא הזכיר מוריד הטל (כמנהג אשכנז בחו"ל), חוזר לתחילת תפילת שמונה עשרה.
* אם נזכר לאחר סיום 'ברכת גבורות' (מחיה המתים), אך קודם שהתחיל את הברכה הבאה 'ברכת קדושת השם' ('אתה קדוש'), לדעת השולחן ערוך יכול להזכיר 'משיב הרוח' ואינו צריך לחזור לראש התפילה (במקרה שלא אמר אף 'מוריד הטל'). עם זאת כתב המשנה ברורה שדין זה אינו מוסכם, מאחר שיש הרבה מהראשונים שלדעתם אין להזכיר, ולכך לדעתו אם הזכיר את 'שם השם' עדיף שיסיים במילים 'למדני חוקיך' ויאמר 'משיב הרוח' ורק לאחר מכן יסיים שוב את הברכה.

=== דין המסופק ===
אדם שמסופק אם אמר 'משיב הרוח' כדין, או שמא טעה ואמר כהרגלו 'מוריד הטל', דינו הוא שעד שלושים יום מעת שהתחילו לומר את האזכרה, טרם התרגל לשינוי, ומוחזק שאמר כפי שהורגל לומר כל הקיץ, וצריך לחזור ולהתפלל (במקרה שגם לא אמר 'מוריד הטל'). אך לאחר שלושים יום תולים שאמר כפי הנצרך מאחר שכבר התרגל בשלושים יום הללו לומר כדין 'משיב הרוח'.

בפוסקים דנו האם הדבר תלוי בימים ודי שיעברו שלושים ימים, או שמא הדבר תלוי בתשעים תפילות דווקא, ואם כך יש להוסיף את תפילות מוסף של שבת וראש חודש, ואף קודם שיעברו שלושים יום הורגל לומר כדין. וכן להפך אם יודע שהיה תפילות שלא אמר בהם ההזכרה כדין לא יעלו לו למניין.

== ראו גם ==
* מוריד הטל
* תפילת גשם
*שאלת גשמים

== לקריאה נוספת ==
ספרים ומאמרים בנושא 'פולמוס הדקדוק'
* 
* 
* 
* מרזל, שר שלום, [http://tablet.otzar.org/book/book.php?book=613289&width=NaN&scroll=0 קונטרס משיב הרוח] באתר אוצר החכמה (החדש)

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.daat.ac.il/encyclopedia/value.asp?id1=936 משיב הרוח ומוריד הגשם] באתר דעת.
* 
* [http://forum.otzar.org/viewtopic.php?f=50&t=1447 דיון בפורום אוצר החכמה] בעניין הניקוד
== הערות שוליים ==

קטגוריה:גשם ביהדות
קטגוריה:תפילת העמידה
קטגוריה:עונות השנה
קטגוריה:חורף
קטגוריה:שמיני עצרת
מרצדס-בנץ O303

מרצדס-בנץ O303 (בגרמנית: Mercedes-Benz O303) הוא אוטובוס מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית מרצדס-בנץ אשר יוצרה בין השנים 1974–1992.

בדרום קוריאה יוצר הדגם על ידי יצרנית הרכב יונדאי מוטור בין השנים 1976–1978.

יוצרו כ-33,000 יחידות.

=="מרצדס-בנץ O303" בישראל==
חברת אגד הישראלית רכשה אוטובוסים מדגם זה.
* אוטובוס רב תכליתי, דגם "מרצדס-בנץ O303", בעל 51 מושבים לנסיעות בין עירוניות, בעיקר קצרות, בעל דלתות רחבות מקדימה ובמרכז מתוצרת מרצדס גרמניה מהשנים 1980–1981, מערכת של אוורור מאולץ ותאי מטען תחתיים.

בשנת 1981 יובאו שלדות של דגם זה להרכבה מקומית ולקראת סוף שנות ה-80 קיבלו מיזוג אוויר על בסיס תשתית האוורור המאולץ שהייתה קיימת בהם.
* אוטובוס בין עירוני, דגם "מרצדס-בנץ O303", בעל 55 מושבים עם אפשרות לכיסא מדריך, לנסיעות בין עירוניות בקווי השירות הרגילים ולטיולים. האוטובוס כלל מיזוג אוויר - מזגן עילי במרכז האוטובוס עם פתחי מיזוג אישיים לנוסע ותאי מטען תחתיים.
משנת 1982 יובאו שלדות של דגם זה להרכבה מקומית. בהרכבה מקומית עמד מס' המושבים על 51 בלבד. המזגנים היו בעלי הספק חלשים ופתחיהם לא הותאמו לשורת המושבים הקרובה למעבר, המושבים לא נוחים ואיכות הגימור ירודה.
* אוטובוס תיירותי, דגם "מרצדס-בנץ O303", בעל 51 מושבים וכיסא מדריך לתיירות. מיזוג אוויר אישי לנוסע, תאי מטען תחתיים, מושבים רגילים ללא אפשרות הטיה. לדגם זה לא הייתה הרכבה מקומית.

שלדות של מרצדס יובאו עד שנת 1985 ואחר כך הופסק היבוא לחברת אגד.
הטענה המרכזית של אגד לחברות ההרכבה המקומיות: הארגז ומרכבים הייתה על איכות ההרכבה הירודה שלהן.
החל משנת 1988 החל יבוא חדש של שלדות מדגם "מרצדס-בנץ O303", הפעם ברמת גימור גבוהה בהרבה, עם מזגנים חדשים וחזקים במיוחד וכן נעילה חשמלית של תאי המטען התחתיים נשלטת על ידי נהג האוטובוס.
בשנת 1990 יובאו מס' אוטובוסים מדגם "מרצדס-בנץ O303" מתוצרת גרמנית לתיירות.

=="מרצדס-בנץ O303"==
* 1-2 דלתות
* מדרגות כניסה
* 49 נוסעים
* 51 נוסעים
* 55 נוסעים
* 57+2 נוסעים (אוטובוס תיירים)
* ABS
* מיזוג אוויר
* מערכת בקרת משיכה
* בקרת יציבות
* מנוע אחורי

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:PikiWiki Israel 31813 Transport in Israel.JPG|"מרצדס-בנץ O303" בשרות אגד
קובץ:PikiWiki Israel 31816 Transport in Israel.jpg|"מרצדס-בנץ O303" בשרות אגד
קובץ:PikiWiki Israel 31836 Transport in Israel.JPG|"מרצדס-בנץ O303" בשרות אגד
קובץ:EM-Mercedes-O303-1982-3.jpg|"מרצדס-בנץ O303" במוזיאון אגד בחולון
קובץ:M B O 303 Sisak.jpg|"מרצדס-בנץ O303"
קובץ:InterRegio Bus Würzburg 1988.jpg|"מרצדס-בנץ O303"
קובץ:Mercedes-Benz-Museum 2015-01 by-RaBoe 154.jpg|"מרצדס-בנץ O303"
קובץ:O303 Fahrerplatz.jpg|"מרצדס-בנץ O303" - מבט לתא הנהג
קובץ:O303-15RHD innen.jpg|"מרצדס-בנץ O303" - מבט למושבי הנוסעים
קובץ:Anglian Bus coach 107 (CSK 282, E993 KJF) 1988 Mercedes-Benz O303, 23 October 2011 (5).jpg|"מרצדס-בנץ O303" - מבט למושבי הנוסעים
</gallery>

==ראו גם==
* מרצדס-בנץ
* מרצדס-בנץ O402
* מרצדס-בנץ O408
* מרצדס-בנץ O405N

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1974
קטגוריה:מכוניות מנוע אחורי
O303
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
קטגוריה:כלי רכב שהורכבו בישראל
בן ציון גרובר

בן ציון (בנצי) גרובר(נולד ב-1958) הוא תא"ל במילואים. שימש מפקד חטיבה 14 ומשרת כיום כסגן מפקד עוצבת סיני.

==ביוגרפיה==
נולד לאטי, למשפחת פריד, ולאליעזר גרובר. במהלך השואה נשלחה אטי לאושוויץ יחד עם אחותה התאומה ושתיהן היו חלק מזוגות התאומים בהם ביצע יוזף מנגלה לניסויים. הוריו נישאו ב-1946 וב-1950 עלו לישראל. בעקבות ההתעללות שעברה בצריף ה"ניסויים" של מנגלה נפגעה אמו, ורק 12 שנים לאחר שנישאו נולד בנם הראשון, בנצי.

גרובר למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר ובישיבת ההסדר הר עציון. 

===שירות צבאי===
עם גיוסו לצה"ל שובץ גרובר בחיל השריון. בשריון עבר הכשרה כלוחם וכמפקד. בהמשך השלים קורס קציני שריון ושימש כמפקד מחלקת טנקים. סיים את שירותו הסדיר כמ״מ בשריון בדרגת סג"ם. 

במסגרת שירות המילואים שלו נלחם גרובר בקרב סולטאן יעקוב, במהלך מלחמת לבנון הראשונה. גרובר נפצע בקרב ולאחר שיקום ארוך חזר לתפקידו בגדוד. הוא יצא לקורס מפקדי פלוגות במילואים ושירת כמפקד פלוגה. יצא לקורס מפקדי גדודים ושירת כמפקד גדוד השריון 34, אז חלק מחטיבה 401. גרובר יצא לקורס מפקדי חטיבות ומונה למפקד חטיבה 14 ולאחר מכן יצא לקורס מפקדי אוגדות במילואים ומשרת כיום כסגן מפקד עוצבת סיני. במהלך שירותו הועלה לדרגת תת-אלוף. 

===חיים אזרחיים===
גרובר בוגר בית הספר הגבוה לטכנולוגיה בירושלים (מכון לב) כמהנדס מיקרואלקטרוניקה. הוא מנכ״ל חברת בצג בע״מ, העוסקת בגיוס משקיעים לחברות היי-טק ויו״ר חברת הגר, העוסקת במדידה לא פולשנית של רמת הסוכר בדם. גרובר חבר מועצת המנהלים של כמה גופים, ובהם ישיבת הר עציון, המכללה האקדמית הרצוג, אור תורה סטון, עמותת גדולים במדים, ועוד. הוא מרצה בישראל ובעולם על מנהיגות ועל הקוד האתי בלחימה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* .
==הערות שוליים==

קטגוריה:מפקדי חטיבה 14
קטגוריה:מפקדי חטיבה במילואים
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
וילהלם אלברכט, נסיך מונטנואובו הראשון

וילהלם אלברכט, נסיך מונטנואובו הראשון (בגרמנית: Wilhelm Albrecht Fürst von Montenuovo; 8 באוגוסט 1819 – 7 באפריל 1895) היה גנרל ובן אצולה אוסטרי.

==ביוגרפיה==
וילהלם אלברכט נולד ב-8 באוגוסט 1819 בפארמה, לאדם אלברט פון נייפרג ולמארי לואיז, דוכסית פארמה, בתם של פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומריה תרזה מנאפולי וסיציליה. אמו, מארי לואיז, הייתה אשתו השנייה של נפוליאון הראשון משנת 1810 עד 1814, ולאחר מכן היא שלטה בזכות עצמה כ"דוכסית פארמה" משנת 1817 ואילך. לאחר מותו של בעלה נפוליאון הראשון בסנט הלנה בשנת 1821, היא התחתנה נישאה בנישואים מורגנטיים עם אדם אלברט פון נייפרג, וכתוצאה מכך, וילהלם אלברט היה אחיו למחצה של נפוליאון השני.

בשנת 1838 הוא הצטרף לשורות הצבא האוסטרי והשתתף במלחמת העצמאות האיטלקית הראשונה באיטליה ובדיכוי המרד ההונגרי של 1848 בהונגריה, ובשנת 1854 הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט. בשנת 1859 הוא השתתף בקרב מגנטה, שם הצבא האוסטרי הובס על ידי הצבא הפרנקו-סרדיני. בשנת 1860 הוא מונה למפקד רגימנט, ובשנת 1864 הוא קיבל את התואר "נסיך מונטנואובו", שהוא תרגום של נייפרג. בשנת 1866 הוא הועבר לבוהמיה, ובשנת 1867 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים. בשנת 1878 פרש וילהלם אלברכט מהצבא, וב-7 באפריל 1895 הוא מת בביתו בווינה, ובנו אלפרד, נסיך מונטנואובו השני ירש את תאריו.

==משפחתו==
ב-22 בפברואר 1851 התחתן אלפרד עם יוליאנה, רוזנת בתיאני, בתם של יאנוש, רוזן בתיאני ומריה, רוזנת אסתרהזי דה גלאנטה, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
* אלברטינה, נסיכת מונטנואובו (1853–1895), התחתנה עם זיגמונט ויילופולסקי, מרקיז גונזגה-מישקובסקי
* אלפרד, נסיך מונטנואובו השני (1854–1927), התחתן עם פרנצסקה קינסקי, רוזנת וצ'יניץ וטטאו
* מריה, נסיכת מונטנואובו (1858–1932), התחתנה עם אנטאל אפוני דה נאגי-אפוני

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.thepeerage.com/p9130.htm#i91297 וילהלם אלברכט, נסיך מונטנואובו הראשון] 

קטגוריה:אצולה אוסטרית
קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1819
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1895
מליח פסיפי

מליח פסיפי (שם מדעי: Clupea pallasii) הוא מין של דג מסוג מליח ממשפחת הסרדיניים המצוי בצפון האוקיינוס השקט. הוא קרוב למליח האטלנטי.
== מאפיינים ==
המליח הוא דג קטן באורך של עד 45 ס"מ ומשקל של 550 גרם בממוצע. הוא בעל סנפירים כסופים עם לסת מוארכת ופה מעוצב לגריפת מזון קטן. הדג בעל זנב קצר בעל זוג אונות ובעל סנפירים קצרים. 

הוא נפוץ לאורך הימים של צפון האוקיינוס השקט מאלסקה וקולומביה הבריטית בצפון לבאחה קליפורניה ובמזרח עד סיביר וים ברינג ועד יפן בדרום. הדג מטיל ביצים בין צמחי מים לאורך החופים. הדגים ניזונים מפלנקטון שהם גורפים בלסתותיהם לפיהם.

דגים אלה יכולים להתקהל ללהקות ענקיות המכלכלות מגוון של טורפים ימיים, לרבות לווייתניים, דגים טורפים כמו כרישים, עופות ימיים וטורפים ימיים רבים. הדגים מתגוננים מהטורפים באמצעות יצירת "כדור דגים" גדול, בתוכו כל דג מסתתר מהטורפים.

דגים אלה הם גם דגי מאכל מסחריים אחריהם ספינות דיג שטות לאורך האוקיינוס. הדיג כה רב שב-1993 הדגה התמוטטה כמעט לגמרי, אך הצליחה להשתקם מאז. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אשיל ולנסיין
קטגוריה:סרדיניים
קטגוריה:דגי מאכל
קטגוריה:דגי האוקיינוס השקט
קטגוריה:דגי האוקיינוס הארקטי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1847
יחסי איחוד האמירויות הערביות – אינדונזיה

יחסי איחוד האמירויות הערביות–אינדונזיה (בערבית: العلاقات الإماراتية الإندونيسية, באינדונזית: Hubungan Indonesia dengan Uni Emirat Arab) הם היחסים הדיפלומטים הרשמיים בין איחוד האמירויות הערביות ובין רפובליקת אינדונזיה.

== היסטוריה ==
אינדונזיה הייתה אחת מהמדינות שהכירו בעצמאותה של איחוד האמירויות הערביות. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין המדינות כוננו בשנת 1976. הנשיא סוהארטו ביקר באיחוד האמירויות הערביות באוקטובר 1977, כשנה לאחר מכן, הוקמה השגרירות האינדונזית באבו דאבי. 

נשיא איחוד האמירויות הערביות, זאיד בן סולטאן אאל נהיאן, ביקר באינדונזיה במאי 1990. השגרירות של איחוד האמירויות הערביות הוקמה ב-10 ביוני 1991, מה שגרם לחיזוק הקשרים והיחסים בין המדינות. 

== יחסים כלכליים ==

* בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה לאיחוד האמירויות הערביות הגיעה לסך 1.85 מיליארד דולר אמריקאי והיא כללה תכשיטים, זהב, סבון, שמן דקלים, מחשבים, חמאת קוקוס, מכוניות, בגדים, נייר טואלט ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאיחוד האמירויות הערביות לאינדונזיה הגיעה לסך 1.35 מיליארד דולר אמריקאי והיא כללה גזי נפט, נפט מזוקק, אלומיניום גולמי, נייר ממוחזר, זהב, פירות טרופים ועוד.
* בשנת 2014, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה לאיחוד האמירויות הערביות הגיעה לסך 2.59 מיליארד דולר אמריקאי והיא כללה גומי, בגדים, מחשבים, מזגנים, בטריות, מכוניות, שמן דקלים, מוצרי טקסטיל, חלקי ברזל, סבון ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאיחוד האמירויות הערביות לאינדונזיה הגיעה לסך 1.69 מיליארד דולר אמריקאי והיא כללה גזי נפט, נפט מזוקק, פירות טרופים, בקבוקי זכוכית, נייר ממוחזר ואלומיניום.

== ייצוג ==

* איחוד האמירויות הערביות מיוצגת באינדונזיה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בג'קרטה, בירת אינדונזיה.
* אינדונזיה מיוצגת באיחוד האמירויות הערביות על ידי קונסוליה כללית בדובאי ושגרירות שהיא מחזיקה באבו דאבי, בירת איחוד האמירויות הערביות.

== הערות שוליים ==
1956 בגרמניה

אלטנהיים, 1956
1956 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה גרמניה 85 שנות לאום.

== הנהגה ==
* נשיא גרמניה: תיאודור הויס
* קנצלר גרמניה: קונראד אדנאואר

== אירועים ==
* 1 במאי - גרמניה משתתפת באירוויזיון 1956, אחת משבע המדינות הראשונות שהשתתפו בתחרות
* 27 באוקטובר - הסכם סאר, שעסק בהשבת חבל הסאר לגרמניה

== נולדו ==
* 5 בינואר - פרנק-ואלטר שטיינמאייר, פוליטיקאי, נשיא גרמניה מאז מרץ 2017
* 16 בפברואר - בודו ראמלו, פוליטיקאי
* 25 בפברואר - מישל פרידמן, עורך דין ופוליטיקאי
* 27 בפברואר - רוזמרי קותר, שחיינית
* 20 במרץ - תיאו ברויר , משורר, מסאי, עורך, מתרגם ומוציא לאור
* 28 במרץ - אוולין יאהל , משליך דיסקוס
* 12 באפריל - הרברט גרונמאייר , זמר
* 4 במאי - אולריקה מייפארת, אתלטית
* 31 במאי - פריץ הילפרט , מוזיקאי גרמני
* 24 ביולי - כרמן נבל, מנחה טלוויזיה
* 21 בספטמבר - יואכים הרמן , פוליטיקאי
* 3 באוקטובר - ראלף מורגנשטרן , שחקן
* 20 בנובמבר - אולי דיטריך , שחקן וקומיקאי 
* 30 בנובמבר - היינץ רודולף קונזה , זמר
* 5 בדצמבר - קלאוס אלופס, כדורגלן
* 9 בדצמבר - הנרייטה רקר , פוליטיקאית

== נפטרו ==
* 1 בינואר - לודוויג דיר , מעצב ספינות אוויר גרמני (נולד ב-1878)
* 3 בינואר - יוזף וירט, פוליטיקאי, קנצלר גרמניה (נולד ב-1879)
* 13 בינואר - ליונל פיינינגר, צייר גרמני (נולד ב-1871
* 7 בפברואר - קארל שלנץ , מורה ספורט גרמני (נולד ב-1890)
* 20 בפברואר - היינריך ברקהאוזן , פיזיקאי גרמני (נולד ב-1881)
* 13 באפריל - אמיל נולדה, צייר (נולד ב-1867)
* 16 באפריל - ריצ'רד קולקוויץ , בוטנאי גרמני (נולד ב-1873).
* 2 בנובמבר - ליאו בק, רב ומלומד יהודי גרמני
* 25 בדצמבר - רוברט ואלזר, סופר שווייצרי שכתב בשפה הגרמנית
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שנים בגרמניה
קטגוריה:1956 לפי מדינות
קטגוריה:1956 בגרמניה