OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מיתה עושה ניפול

בהלכה היהודית, מיתה עושה ניפול היא סברא בהלכות אבר מן החי. כאשר אבר שלם של בעל חיים, התנתק מגוף בעל החיים, הוא נקרא אבר מן החי, כאשר רובו התדלדל הוא נקרא אבר המדולדל. אבר כזה, למרות שרובו מנותק מגוף בעל החיים, נחשב עדיין למחובר אליו, מכיוון שמיעוט ממנו מחובר לבעל החיים לא ניתן להחשיב אותו כאבר מת, שהרי הוא עדיין מחובר במקצת לגוף ויונק ממנו. כאשר בעל החיים מת, ייתכן שיש לומר למפרע, שהאבר נחשב לבשר מן החי כבר לפני שהוא התנתק מגוף בעל החיים, סברא זו נקראת בתלמוד - "מיתה עושה ניפול".
==הסבר הגיוני==
רבי יעקב יצחק רבינוביץ מסביר, כי בכל התורה כולה קיים כלל כי הרוב מכריע, אם כי למרות זאת, לא ניתן ללכת אחרי הרוב, כאשר רוב האבר התנתק מחיותו - מגוף האדם, שכן אבר שעדיין מחובר במקצת לגוף האדם, אינו נחשב לאבר מת, ובהכרח שהמיעוט - המחובר לגוף האדם יכריע את האבר כאבר חי. אבל כאשר האבר מת לחלוטין, נמצא כי בחלקו הגדול הוא אבר מן החי, ובחלקו הקטן הוא נבלה, במקרה כזה שוב יש ללכת אחרי הרוב - ולהחשיב אותו כאבר מן החי.

==שחיטה עושה ניפול==
בשחיטה, לעומת זאת, הפסק הוא כי "שחיטה אין עושה ניפול", כלומר אין להחשיב את האבר כאילו נפל כבר מחיים כדי להחשיבו כאבר מן החי. מסביר הגאון מפונוביז', כי לשחיטה יש כוח הלכתי המתיר את הבהמה מאיסור אבר מן החי, ולכן מכיוון שהתקיים דין שחיטה בחלק מבעל החיים, הותר איסור אבר מן החי בכל האבר.

רבא, מביא פסוק כראיה לכך, שמיתה עושה ניפול, ואין שחיטה עושה ניפול. בחומש ויקרא כתוב: כתוב: . המילה "במותם", לכאורה מיותרת; ברור שהפסוק מדבר על המצב של מות בעל החיים, שהרי כתוב בפסוק קודם לכן כי מדובר בנבלת בעל חיים. לכן, מפרש רבא את הפסוק בצורה כזו: "כל אשר יפול מהם - במותם", המיתה מפלת איברים מבעלי החיים ומחשיבה אותם כתלושים ונפולים לגמרי ממקום חיבורם, - איברים המדולדלים.
==האיסור לבן נח==
הצמח צדק מליובאוויטש פוסק, שדין זה שמיתה עושה ניפול, הוא רק לישראל ולא לבן נח. מכיוון שדין זה שמיתה עושה ניפול נלמד מפסוק "וכל אשר יפול", פסוק שנאמר לישראל ולא לאומות העולם.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אבר מן החי
אבר המדולדל

בהלכה היהודית, אבר המדולדל הוא אבר של בעל חיים, שרובו מנותק ורק חלק קטן ממנו עדיין מחובר לגוף בעל החיים.

כאשר אבר שלם של בעל חיים, התנתק מגוף בעל החיים, הוא נקרא אבר מן החי, כאשר רובו התדלדל הוא נקרא "אבר המדולדל". אבר כזה, אף על פי שרובו מנותק מגוף בעל החיים, נחשב עדיין למחובר אליו, אך מכיוון שמיעוט שלו מחובר לבעל החיים לא ניתן להחשיב אותו כאבר מת, מכיוון שהוא עדיין מחובר במקצת לגוף ויונק ממנו.

כאשר בעל החיים מת, ייתכן שיש לומר למפרע, שהאבר נחשב לבשר מן החי כבר לפני שהוא התנתק מגוף בעל החיים, סברא זו נקראת בתלמוד - מיתה עושה ניפול.

רבי יעקב יצחק רבינוביץ מסביר, כי בכל התורה כולו קיים כלל כי הרוב מכריע, אם כי למרות זאת, לא ניתן ללכת אחרי הרוב, כאשר רוב האבר התנתק מחיותו - מגוף האדם, שכן אבר שעדיין מחובר במקצת לגוף האדם, אינו נחשב לאבר מת, ובהכרל שהמיעוט - המחובר לגוף האדם יכריע את האבר כאבר חי. אבל כאשר האבר מת לחלוטין, נמצא כי בחלקו הגדול הוא אבר מן החי, ובחלקו הקטן הוא נבלה, במקרה כזה שוב יש ללכת אחרי הרוב - ולהחשיב אותו כאבר מן החי.

==אבר המדולדל שנשחט==
במקרה שבעל חיים, שאליו היה מחובר אבר מדולדל, נשחט, נחלקו חכמי הגמרא האם "שחיטה עושה ניפול" או לא. לפי שיטת ריש לקיש, שאלה זו תלויה גם במחלוקת הלכתית אחרת בין רבי מאיר לחכמים.

רבי מאיר וחכמים נחלקו, האם שחיטה של בעל חיים, מתירה באכילה אבר של עובר בן פקועה, שהוציא את ידו לפני הלידה. לפי רבי מאיר, דווקא העובר עצמו ניתר בשחיטת אמו כדין בן פקועה, מכיוון שהיה בגופה, אבל ידו או רגלו של העובר, אותו הוציא לפני הלידה ולא היה בגופה, אינו ניתר יותר בשחיטתה. לפי חכמים, אף על פי שהם מודים בעיקרון לשיטתו של רבי מאיר שאין שחיטה זו מועילה לעובר להתיר את היד או הרגל באכילה, סוברים חכמים שהשחיטה תועילה לאבר להצילו לכל הפחות מדין טומאת נבלה. כשם ששחיטת בהמה טרפה, מתירה אותה ומטהרת אותה מלטמא את הנוגע בה בטומאת נבלה, כך גם ניתן להסיק באופן דומה, שהשחיטה תתיר את האבר, המחובר לגופה באופן עקיף (דרך העובר) מלמטמא טומאת נבלה.

במחלוקת זו, חלוקים רבי יוחנן וריש לקיש. לפי שיטת האמורא ריש לקיש, הסבר המחלוקת בין רבי מאיר לחכמים היא גם האם שחיטה של בעלי חיים, מתירה באכילה אבר המדולדל. אין שחיטה יכולה להתיר גוף שאינו מגוף הבעל חיים עצמו, ולכן כשם שלפי רבי מאיר לא ניתן להתיר אבר של עובר, על ידי שחיטת הבעל חיים הנושא אותה, כך גם לא מועילה השחיטה לאבר המחובר לה באופן חלוש "אבר המדולדל".

לעומת זאת לפי רבי יוחנן, הפסק הוא כי "אין שחיטה עושה ניפול", כלומר אין להחשיב את האבר כאילו נפל כבר מחיים כדי להחשיבו כאבר מן החי. מסביר הגאון מפונוביז', כי לשחיטה יש כוח הלכתי המתיר את הבהמה מאיסור אבר מן החי, ולכן מכיוון שהתקיים דין שחיטה בחלק מבעל החיים, הותר אבר מן החי בכולו.

למרות זאת, מדרבנן אסור לאכול אבר המדולדל שנשחט. תקנת חכמים זו, הוסמכה על הפסוק לרבות האבר והבשר המדודלדין בבהמה ושחטן.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אבר מן החי
מיכאיל סמיונוביץ' שוייפט

מיכאל סמיונוביץ' שוייפט (ברוסית: Михаил Семёнович Шойфет; 26 באוגוסט 1947 - 22 באוקטובר 2013) היה היפנותרפיסט, עיתונאי וסופר רוסי. שוייפט יצר את שיטת הוויסות העצמי הפסיכופיזית בתחום ההיפנותרפיה. היה חבר איגוד העיתונאים של מוסקבה ושל רוסיה. חיבר מספר ספרים בתחום ההיפנוזה. שוייפט השתמש בהיפנוזה גם על בימות התיאטרון ברוסיה; הוא התפרסם בשנות ה-80 בעקבות הופעותיו עם תוכניתו "תיאטרון ההיפנוזה".

== ביוגרפיה ==
שוייפט נולד בווינה בירת אוסטריה. שם המשפחה "שוייפט" מקורו מהתואר שופט, שהפך ל"שוייפט" מסיבות פונטיות, לאחר תעתוק ליידיש או לרוסית.

ב-1980 יצר את "תיאטרון ההיפנוזה". הופעותיו המוזיקליות והתיאטרליות היו ראשונות מסוגן בברית המועצות, והן זכו לפופולריות. בשנים 1985–1992 הופיע במופע זה מטעם הפילהרמוניה המחוזית של מוסקבה (Московской областной филармонии). המופע נרשם בלשכת LLP (Limited liability partnership) במוסקבה ב-21 בספטמבר 1994, בשם "תיאטרון העזרה הפסיכולוגית של מיכאל שוייפט". 

בסוף שנות ה-90 הרצה שוייפט במכון הפסיכולוגיה של האקדמיה הרוסית למדעים. בשנים 2001–2003 כתב טור שבועי בשם "תלמדו לשלוט בעצמכם" בעיתון הבריאות "Arguments and Facts".

שוייפט כתב מספר ספרים: "אימון של ויסות עצמי פסיכופיזי" (2003), "מאה הרופאים הגדולים" (2004, יצא במספר מהדורות נוספות), "הסודות הנסתרים של ההיפנוזה" (2006), "היפנוזה: עבריינים וקורבנות" (2010), ו"ויסות עצמי פסיכופיזי, הפרקטיקום המודרני הגדול" (2010). כן הוציא מספר פרסומים אודות ההיסטוריה של ההיפנוזה ושיטות הטיפול המעשיות בתחום זה, ופרקים בנושא הפיזיולוגיה של פעילות מערכת העצבים.

== תיאטרון ההיפנוזה ==
שוייפט השתמש בהיפנוזה במסגרת מופע תיאטרלי שיצר, במהלכו התנדבו צופים מהקהל לעלות לבמה, הופנטו על ידי שוייפט, ותחת השפעת ההיפנוזה הונחו לבצע משימות שונות, לחקות אנשים מפורסמים ועוד. מספר המשתתפים היה מגיע אף ל-300 איש וההופעה נמשכה עד 5 שעות. בסוף ההופעה ענה שוייפט על שאלות הקהל ונתן כלים להיפנוזה עצמית ולטכניקות שונות לשיפור יכולות פיזיות ומנטליות. 

מתוך "תיאטרון העזרה הפסיכולוגית", מועדון מאי, 1989

כלי תקשורת רבים ברוסיה סיקרו את הופעותיו של שוייפט, וחלקם טענו, תוך התבססות על סקרים ומשאלים, כי למופעים הייתה השפעה חיובית על המשתתפים - הם דיווחו על יכולת לשחרור עצמי, העלאת הביטחון העצמי ועוד.

סגן נשיא מכון הפסיכולוגיה באקדמיה הרוסית למדעים, פרופ' דרוז'ינין (V. N. Druzhinin), הביע הערכה לשוייפט על הגברת הפופולריות של ההיפנוזה בקרב הציבור, ואף קרא לו "האמן הקלאסי של ההיפנוזה הרוסית". לצד זאת, השימוש בהיפנוזה כאמצעי להופעות ובידור הקהל שנוי במחלוקת כיום, וסופג ביקורת רבה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים רוסים
קטגוריה:מהפנטים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1947
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2013
רפי מלניק

רפי מלניק (נולד ב-24 במרץ 1947 בסנטיאגו דה צ'ילה בצ'ילה) הוא כלכלן ישראלי. נשיאה לשעבר של אוניברסיטת רייכמן ולשעבר משנה לנשיא לעניינים אקדמיים וממלא מקום נשיא,
מרצה בבית בספר לכלכלה ובבית ספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה באוניברסיטת רייכמן.

מלניק מפורסם כמי שפיתח את "מדד מלניק", להערכת מצב המשק הישראלי, המאבחן בזמן אמת את רמת הפעילות ואת התפניות בפעילות המשקית בישראל. בעבר שימש דיקן בית הספר לאודר לממשל ומשנה לנשיא לעניינים אקדמיים באוניברסיטת רייכמן, וכן היה חבר בוועדה המייעצת למועצה הכלכלית-חברתית במשרד ראש הממשלה וחבר בוועדה מייעצת לשר האוצר.

באוגוסט 2011 מונה לחבר בוועדת טרכטנברג שקמה בעקבות מחאת האוהלים, במטרה לבחון ולהציע פתרונות למצוקת יוקר המחיה במדינת ישראל. מאוקטובר 2011 עד לאוקטובר 2014 כהן כחבר נציג ציבור בוועדה המוניטרית של בנק ישראל, אשר קובעת מדי חודש את הריבית במשק.

==ביוגרפיה==
מלניק הוא בעל תואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית, תואר שני בכלכלה באוניברסיטה העברית ותואר דוקטור לכלכלה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.

בשנים 1991–1998 שימש כמשנה למנהל מחלקת המחקר בבנק ישראל. בזמן עבודתו במחלקת המחקר פיתח מדד למצב המשק, מדד הנותן תמונה עדכנית של מצב המשק על פי מספר רכיבים. במקביל היה מרצה באוניברסיטה העברית ומרצה אורח באוניברסיטאות בוסטון וקליפורניה בדייוויס. ב-1998 הצטרף מלניק לסגל האקדמי הקבוע של המרכז הבינתחומי הרצליה. בתפקידיו הקודמים במרכז הבינתחומי שימש כדיקן בית הספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה וכפרופסור לכלכלה בבית הספר אריסון למנהל עסקים.

עבודות המחקר ופרסומיו עוסקים בתחומי כלכלה מוניטרית, כלכלת ישראל, אקונומטריקה יישומית וכלכלת טרור. בעבר כיהן כיו"ר ועדת ההשקעות של חברת הביטוח "מגדל". כמו כן שימש בעבר כיועץ לבנק לאומי, וכחבר דירקטוריון של חברת "פסגות אופק" וחבר בוועדת ההשקעות שלה, והיה חבר ועדת השקעות של "המגן חברת ביטוח" ועמית מחקר במרכז ללימודי מחקר למדיניות חברתית בישראל.

רפי מלניק פיתח את מדד מלניק - מדד למצב המשק הישראלי. המדד מאבחן בזמן אמת את רמת הפעילות ואת התפניות בפעילות המשקית בישראל. מדד מלניק מורכב מנתונים בסיסיים, שמתפרסמים על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה. המדד פורסם לראשונה ברבעון לכלכלה, ביוני 2002, במסגרת מחקרו של מלניק "מחזורי עסקים בישראל".

==קישורים חיצוניים==
* [http://portal.idc.ac.il/he/faculty/melnick/Pages/Profile.aspx האתר האישי של פרופ' מלניק], באתר המרכז הבינתחומי הרצליה
* [http://themelnickindex-heb.blogspot.com/ אתר מדד מלניק]
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי צ'ילה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:עובדי בנק ישראל
קטגוריה:סגל המרכז הבינתחומי הרצליה: ממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רייכמן: ממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה
קטגוריה:סגל המרכז הבינתחומי הרצליה: כלכלה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רייכמן: כלכלה
קטגוריה:חברי הוועדה המוניטרית של בנק ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
הרצליה מדיקל סנטר

חזית בית החולים ורחבת הכניסה
הרצליה מדיקל סנטר הוא בית חולים פרטי בהרצליה פיתוח שנחנך בשנת 1982.

==היסטוריה==
הקמת בית החולים החלה בשנת 1979 ביוזמת אנשי עסקים יהודים מדרום אפריקה, במטרה לאפשר לתושבי מדינת ישראל ולתיירי מרפא מארצות אחרות, שידם משגת, לקבל שרותי רפואה פרטית ברמה גבוהה. הקמת בית החולים הושלמה בדצמבר 1982. המנכ"ל הראשון של בית החולים היה ד"ר אוברי יופה.

בספטמבר 2006, רכש את בית החולים איש העסקים יגאל אהובי תמורת כ-40 מיליון דולר.

בפברואר 2009 מכר אהובי את בית החולים לשירותי בריאות כללית, שרכשה נתח של 40%, וביולי מכר למשפחתו של אלי לנדאו, ראש עיריית הרצליה לשעבר, שהחזיקה עד אז חלק קטן מהמניות, את שאר המניות שהחזיק. בהמשך רכשה חברת כלל ביטוח 10% מהמניות. לאחר הרכישה עבר בית החולים שיפוץ מקיף בהשקעה של 40 מיליון שקל.

באוגוסט 2016, מונה דני אנגל, שהיה קודם סמנכ"ל אסותא, לתפקיד מנכ"ל הרצליה מדיקל סנטר.

בסוף 2019 ניהלה חברת הביטוח מגדל משא ומתן לרכישת נתח ממניות בית החולים, לפי שווי של כ-800 מיליון שקל. ביולי 2021, פורסם כי שירותי בריאות כללית תרכוש 11% מהמניות, לפי שווי של 780 מיליון שקל, כך שתגיע להחזקה של 51% ממניות בית החולים.

באוגוסט 2021 אירעה דליפת מידע של כ-50 אלף מטופלים, ממערכת חדשה לזימון תורים, שהקימה עבור בית החולים חברת וואן טכנולוגיות. באותו מועד הוערך ששווי בית החולים הוא 1.5 מיליארד ש"ח.

==פעילות==
בבית החולים תשעה חדרי ניתוח, חמש מחלקות אשפוז, טיפול נמרץ, התאוששות, מכון לב, מכון גסטרואנטרולוגי, מכון דימות (רנטגן), מכון דימות שד, יחידה להפריה חוץ גופית וגנטיקה. למעלה מ–18,000 ניתוחים בשנה מבוצעים במוסד. רבים מרופאי בית החולים מועסקים בבתי חולים ציבורים, ופעילותם ב"הרצליה מדיקל סנטר" היא עבודה נוספת. באגף המרפאות פועלות כ-120 מרפאות העומדות לרשות המטופלים לייעוצים, אבחונים וטיפולים בשטחי הרפואה השונים.

בית החולים מעניק זה שנים רבות שירותי רפואה לתושבי חוץ השוהים בישראל, ומטופלים המגיעים במיוחד־ממדינות זרות במסגרת תיירות מרפא. בנוסף, משרת
בית החולים גם את אזרחי ישראל באופן פרטי או במסגרת הסכמים עם הביטוחים המשלימים של קופות החולים ובמסגרת ביטוחי הבריאות של חברות הביטוח.

=== מחלקות מדיקל סנטר===
בבית החולים פועלים מספר מחלקות בתחומי רפואה שונים:
* כירורגיה כללית: בין הניתוחים השכיחים מצויים ניתוחי בקע, ניתוחי טחורים, פיסורה, ניתוחי כיס המרה, ניתוחים בריאטרים (ניתוחי הרזיה, לטיפול בהשמנת יתר). במרכז מבצעים גם ניתוחים מורכבים יותר כגון ניתוחי כלי דם של הבטן, ניתוחי קיבה, ושט, כבד ולבלב.
* כירורגיה אונקולוגית: ניתוחי סרטן המעי הגס והרקטום, ניתוחי ושט וקיבה וכן ניתוחי כבד וניתוחי לבלב.
* ניתוחי לב: ניתוחי מעקפים, ניתוחים משולבים של לב ועורקי הצוואר, החלפת ותיקון מסתמים, תיקון מומים מולדים אצל מבוגרים, ניתוחי ריאות ובית החזה.
* צנתורי לב: צנתורים, צנתור טיפולי, אבחנתי ווירטואלי. כמו כן מבוצעים ניתוחים לטיפול במומי לב.
* אורתופדיה: ניתוחי מפרק ירך, ניתוח מפרק ברך, ניתוח ברך בהתאמה אישית וניתוחי עמוד שדרה.

המרכז מפעיל שלוחה לרפואה פרטית בבית חולים נצרת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: בתי חולים
קטגוריה:רפואה פרטית בישראל
קטגוריה:הרצליה: חברות
המפלגה הדמוקרטית של רוסיה

סמל המפלגה עד שנת 2008
המפלגה הדמוקרטית של רוסיה (ברוסית: Демократическая партия России) היא תנועה פוליטית בפדרציה הרוסית שהוקמה ב-26 במאי 1990 כאלטרנטיבה למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. בשיא כוחה, בינואר 2007 מנתה המפלגה כ-82,183 חברים. ב-15 בנובמבר 2008 בכנס של המפלגה הוכרז על פירוק התנועה וב-31 בדצמבר אותה שנה חדלה רשמית מלהתקיים, כאשר אוחדה עם תנועה דמוקרטית חדשה בשם "המעשה הנכון" (Правое дело).

המפלגה הוקמה על ידי ניקולאי טראווקין כתנועה דמוקרטית, שביקשה לשבור את המונופול של המפלגה הקומוניסטית על הפרלמנט. בבחירות לדומה שהתקיימו בשנת 1993 למפלגה תמכו כ-5.5% מהבוחרים. ביוני 1991 המועמד לנשיאות רוסיה שנתמך על ידה, בוריס ילצין, נבחר ברוב קולות והיה לנשיא המדינה הראשון של רוסיה. אחד מנציגי המפלגה הבכירים היה מיכאיל קיסליוק, מושל מחוז קמרובו בשנים 1993—1997.

באביב 2012 המפלגה הוקמה מחדש ובראשה הועמד אנדריי בוגדנוב, שהוחלף בהמשך על ידי בנו לאחר עזיבתו. המפלגה השתתפה במערכות הבחירות לרשויות המקומיות אך לא הצליחה להשיג יותר מ-2% בבחירות למועצות המקומיות ולפרלמנטים המחוזיים.
==מנהיגי המפלגה==
* ניקולאי טראווקין (1990-1994)
* סרגיי גלאזייב (1994-1997)
* ויקטור פטרוב (1997-1998)
* ויטאלי נאסדקין (1998)
* גאורגי חאצנקוב (1998-2000)
* דניס קוזמיו (2000-2001)
* מיכאיל פרוסאק (2002-2003)
* ויאצ'סלב ז'ידיליאייב (2003)
* ולדימיר פודופריגורה (2003-2005)
* אנדריי בוגדנוב (2005-2008; 2012-2014) - אנדריי בוגדנוב היה מועמד מטעם המפלגה לבחירות הנשיאותיות ברוסיה במרץ 2008. מבין ארבעת המועמדים הוא סיים במקום האחרון והיה מהמועמדים הזניחים ביותר בקמפיין הבחירות.
* טימור בוגדנוב (2014 ואילך)

==ראו גם==
* פוליטיקה של רוסיה

==קישורים חיצוניים==

* 

דמוקרטית
קטגוריה:רוסיה: מפלגות שמרניות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1990
1984 בישראל

1984 בישראל (ה'תשמ"ד-ה'תשמ"ה) הייתה השנה בה חגגה 36 שנה מיום היווסדה.

== הנהגה ==

== אירועים בולטים ==

* 20 במאי – ועדת זורע, שחקרה את פרשת קו 300, מגישה את מסקנותיה
* 23 ביולי – הבחירות לכנסת האחת עשרה מסתיימות ללא הכרעה ברורה
* 13 בספטמבר – שמעון פרס מציג את הממשלה העשרים ואחת (ממשלת האחדות הלאומית חלק א'), ומתחיל לכהן כראש ממשלת ישראל)
* 29 בנובמבר – נעדרה החיילת הדס קדמי. לאחר כשבועיים נמצאה גופתה ליד כלא דמון ועליה סימני אלימות קשים מאוד. המשטרה העריכה שהמניע לרצח לאומני ושהכוונת המחבלים הייתה לחטוף אותה למטרות מיקוח. בעקבות הפרשה נאסר על חיילי צה"ל לנסוע בטרמפים בשעות הלילה.

===טרור יהודי===
* 26 בינואר – חברי כנופיית ליפתא מנסים להוציא לפועל את תוכניתם לפוצץ את מסגדי הר הבית
* 27 באפריל – מעצר חברי המחתרת היהודית בידי השב"כ לאחר שניסו לפוצץ חמישה אוטובוסים במזרח ירושלים.
* 28 באוקטובר – הרוג ועשרה פצועים כתוצאה מירי רקטת לאו לעבר אוטובוס פלסטיני בירושלים.

=== פיגועי טרור פלסטינים בולטים ===
פיגועי טרור פלסטינים בולטים שבוצעו נגד מטרות ישראליות במהלך 1984:
* 2 באפריל – התקפת מחבלים ברח' המלך ג'ורג' בירושלים-הרוג ועשרות פצועים.
* 12 באפריל – פרשת קו 300: ארבעה מחבלים משתלטים על אוטובוס ולוקחים את נוסעיו כבני ערובה. למחרת, בפעולת חילוץ, נהרגת אחת החטופות ושניים מהחוטפים. שני מחבלים אחרים שהוצאו חיים מהאוטובוס, נהרגים על ידי אנשי השב"כ.
* 19 באוקטובר – ספינת דבור של חיל הים משמידה סירת גומי שבה שני מחבלים שתכננו לבצע פיגוע מיקוח. בחילופי האש נפצעים שני חיילי צה"ל.
* 22 באוקטובר – רצח שני סטודנטים בידי מחבל סמוך למנזר כרמיזן

== תרבות ==
* אלבומים בולטים: אתה לי ארץ של ירדנה ארזי, תרקוד של שלמה ארצי, דרך המשי של יהודית רביץ, משמרת לילה של להקת בנזין, שירי תימן של עפרה חזה, ...וגלוי עיניים של מאיר אריאל, פסק זמן של אריק איינשטיין ושם טוב לוי.
* הסרט מאחורי הסורגים בבימויו של אורי ברבש מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.

== נולדו ==

(:קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984)
* 7 בינואר – רן דנקר, זמר דוגמן ושחקן ישראלי
* 11 בינואר – אושרי כהן, שחקן ישראלי
* 21 בינואר – רומי אבולעפיה, שחקנית ודוגמנית ישראלית
* 24 בינואר – יותם הלפרין, כדורסלן ישראלי
* 31 בינואר – מיכאל אלוני, שחקן ומנחה טלוויזיה ישראלי
* 2 במרץ – הילה קורח, עיתונאית, קריינית, אשת רדיו וטלוויזיה ישראלית
* 10 במאי – פאר טסי, זמר-יוצר ומלחין מוזיקה ים-תיכונית ישראלי
* 31 במאי – יעל גרובגלס, שחקנית ודוגמנית ישראלית
* 25 בספטמבר – ברק יצחקי, כדורגלן ישראלי
* 2 באוקטובר – ידידיה ויטל, שחקן ישראלי
* 10 באוקטובר – ליהיא גרינר, ידוענית ישראלית, התפרסמה בעונה השלישית של "האח הגדול"
* 21 באוקטובר – שני קליין, שחקנית ישראלית
* 7 בנובמבר – ירדן הראל, דוגמנית, צלמת, מנחת טלוויזיה ושחקנית ישראלית
* 27 בנובמבר – עדי הימלבלוי, שחקנית, דוגמנית ומנחה ישראלית

== נפטרו ==

(:קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1984)
250px
* 8 בינואר – הרב ישראל אבוחצירא הוא ה"באבא סאלי" (נולד ב-1890)
* 19 בפברואר – דוד הכהן, ממנהיגי היישוב, דיפלומט וחבר הכנסת מטעם מפא"י (נולד ב-1898)
* 1 באפריל – זלדה, משוררת ישראלית (נולדה ב-1914)
* 21 באפריל – מרסל ינקו, צייר ואדריכל ישראלי (נולד ב-1895)
* 28 ביוני – יגאל ידין, הרמטכ"ל השני של צה"ל (נולד ב-1917)
* 24 ביולי – אריה שרון, אדריכל ישראלי (נולד ב-1900)
* 8 באוגוסט – אברהם אבן-שושן, מילונאי עברי (נולד ב-1905)
* 8 באוגוסט – בן-ציון קשת, איש אצ"ל וחבר הכנסת מטעם גח"ל והליכוד (נולד ב-1914)

== קישורים חיצוניים ==

*
גילברט הרברט

גילברט הרברט (22 ביוני 1924 – יולי 2017) היה מחלוצי וחשובי ההיסטוריונים של האדריכלות בישראל.

הרברט נולד ב-1924 ביוהנסבורג שבדרום אפריקה. למד לתואר ראשון ושני בארכיטקטורה בעיר הולדתו, ולתואר שלישי בבירה פרטוריה. היה חבר סגל באוניברסיטאות בדרום אפריקה ובאוסטרליה. בשנת 1968 הגיע הרברט עם משפחתו לישראל והשתקע בחיפה. הוא חקר ולימד בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון, והפך פרופסור מן המניין. כמו כן שימש כדיקן הפקולטה והקים בה מרכז מחקר למורשת הארכיטקטורה. הרברט פרש לגמלאות בשנת 1992 ונפטר ביולי 2017.

== מספריו ==
* ראשית האדריכלות המודרנית בארץ ישראל: תחנות-הכוח הראשונות 1921-1932 (עם איטה היינצה-גרינברג). חיפה: חברת החשמל, 1997. 
* בשאיפה למצוינות באדריכלות: מבנים ופרויקטים של מפעל החשמל בארץ ישראל 1921-1942 (יחד עם איטה היינצה-גרינברג וסילבינה סוסנובסקי). חיפה: מרכז מחקר למורשת הארכיטקטורה, הטכניון, 2003.
<div style="text-align: left; direction: ltr; margin-left: 15em;" >
* The Dream of the Factory-Made House: Walter Gropius and Konrad Wachsmann. Cambridge, Massachusetts: MIT Press, 1984. .
* The Garden City as Paradigm: Planning on the Carmel, 1919-1923 (with Silvina Sosnovsky). Haifa: Technion, Documentation Unit of Architecture, 1986.
* Bauhaus on the Carmel and the Crossroads of Empire: Architecture and planning in Haifa during the British mandate (with Silvina Sosnovsky). Jerusalem: Yad Izhak Ben-Zvi, 1993. .
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [http://architecture.technion.ac.il/faculty.php?pi=367&sub=publications הדף הרשמי] באתר הפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים, הטכניון
* 
* 

קטגוריה:קצרמר אדריכלות
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:חוקרי תולדות האמנות
קטגוריה:סגל הטכניון: אדריכלות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים ילידי דרום אפריקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות בדרום אפריקה
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים דרום אפריקאים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
שועלי הפלדה מגניטוגורסק

מועדון ההוקי קרח שועלי הפלדה ממגניטוגורסק (ברוסית: Стальные Лисы Магнитогорск, פירוש השם הוא "שועלי הפלדה") הוא מועדון הוקי קרח רוסי המתמודד בליגת ההוקי קרח הצעירה ברוסיה.
== היסטוריה ==
הקבוצה הוקמה ב-2009 וכבר שנה לאחר מכן הייתה לאלופת רוסיה בקרב קבוצות הנוער. הקבוצה מהווה קבוצת נוער של מועדון מטאלורג מגניטוגורסק המשחק בליגה העליונה של רוסיה. 

בעונת 2011 העפילה לגמר הליגה אך הודחה על ידי קבוצת הבת של צסק"א, הצבא האדום מוסקבה.

==תארים==
*אליפות רוסיה בהוקי קרח לנוער: 2010
==קישורים חיצוניים==
* 
קטגוריה:קבוצות MHL
קטגוריה:מגניטוגורסק: מועדוני ספורט
ירושלים, שער החבשים

"ירושלים, שער החבשים" הוא כינויו של ציור מאת הצייר הישראלי יוסף זריצקי. הציור, עשוי בטכניקה של צבעי מים. תאריך עשייתו המשוער הוא 1923, אולם הוא נושא חתימה ותאריך משנת 1927.

הציור מתאר מבנה של שער בחומה ברחוב אתיופיה בירושלים. זריצקי יצר את התיאור בעזרת כתמי צבע היוצרים יחסים מורכבים בין מישור קדמי לאחורי. התיאור שייך לתקופה מוקדמת ביצירתו ה"ארץ-ישראלית" של זריצקי, בעיקר בהצמדות אל התיאור הפיזי הדקדקני של השער.

רפרודוקציה של הציור הופיע כעמוד הראשון בספר "סיפורה של אמנות ישראל" (1980). באותה עת הייתה היצירה מצויה באוסף שעיה יריב, בעליה של "גלריה גורדון". נכון לשנת 2011 הציור נמצא באוסף עמי בראון.

מרדכי עומר פירש בשנת 1984 את הציור כביטוי ארס-פואטי לאמנות הציור: 

הציור היה בבעלות עמי בראון, שרכש אותו מגלריה גורדון. כיום נמצא הציור באוסף חברת הפניקס הישראלי.
==הערות שוליים==

קטגוריה:יוסף זריצקי
קטגוריה:ציורים
קטגוריה:ציורים בצבעי מים
קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:ציור ישראלי
קטגוריה:ירושלים באמנות
קטגוריה:ציורים משנות ה-1920
גבינת דאנלופ

גבינת דאנלופ (באנגלית: Dunlop) היא גבינה שמקורה בדאנלופ באיירשייר שבסקוטלנד. הגבינה דומה במרקמה לגבינת צ'דר אולם טעמה עדין יותר. הגבינה מוגשת במטבח הסקוטי כמתאבן לצד ויסקי.

==היסטוריה==
ראשיתה של גבינת דאנלופ בגבינה אשר יוצרה על ידי ברברה גילמור בשנת 1688 באזור זה של סקוטלנד. גילמור יצרה גבינה שונה מזו שיוצרה קודם לכן בסקוטלנד, והיא למעשה הביאה לאזור את שיטת עשיית גבינה זו. הגבינה זכתה לפופולריות רבה, ולביקוש רב, ושכניה החלו לייצר את הגבינה באותו אופן. לימים כונתה הגבינה בשם "גבינת דאנלופ". הפופולריות של הגבינה פשטה בכל רחבי סקוטלנד בשל טעמה המתוק ומרקמה הרך. 

הגבינה יוצרה מחלב מלא מתוק, ויושנה במשך שישה עד שנים עשר חודשים. בכך יצרה הגבינה מענה לחלב עודף שנותר באזור דאנלופ, ולא ניתן היה להשתמש בו בשל העדר יכולת להעבירו למרחקים גדולים. עם התפתחות אמצעי הקירור והתחבורה, פחתו כמויות החלב העודף, וכן פחת ייצור הגבינה.

ייצור הגבינה פסק בשנת 1940 בשל פרוץ מלחמת העולם השנייה. ייצור מועט חודש לאחר המלחמה.

== קישורים חיצוניים ==
*[http://www.clandunlop.bizland.com/village.htm ההיסטוריה של הכפר דאנלופ] 
*[https://web.archive.org/web/20110711114416/http://www.gourmetbritain.com/encyclo_entry.php?item=1692 ההיסטוריה של הגבינה]

דאנלופ
קטגוריה:המטבח הסקוטי
נא'בית

הנא'בית היא שפה מתוכננת של החוצנים הדמיוניים הנקראים "נא'בים" מהסרט "אווטאר" של ג'יימס קמרון. את השפה יצר פרופסור פול פרומר . הנא'בית נוצרה אמנם עבור הסרט, אולם היא ממשיכה להתפתח, ופרומר ממשיך לפרסם מילים חדשות.

הגם שבתחילה רק יוצר השפה הבין את הדקדוק שלה, ניתן למצוא אתרים עם מדריכים ללימוד השפה. לנא'בית אין כתב משלה, ומשתמשים עבורה בכתב לטיני.

== פיתוח ==
פיתוח השפה הנא'בית החל ב-2005 למטרות הסרט. השפה פותחה כך שהשחקנים יוכלו להבינה וללמוד אותה. ג'יימס קמרון ביקש שהשפה תישמע "חוצנית" אולם שעדיין תהיה נעימה לשמיעה. פרומר, יוצר השפה, היה בצילומים ועזר לשחקנים לדבר באופן נכון ואף נתן עצות כיצד להגות את המילים בשפה הנא'בית במצבי רוח שונים (ברגעי לחץ, שמחה וכדומה). 

פרומר המשיך לפתח את השפה עבור המשחק "אווטאר" שיצא בדצמבר 2009. במשחק מופיעות מילים חדשות שנוצרו כדי להעשיר את המשחק. בנוסף, פרומר אף תרגם לשפה הנא'בית מספר שירים שקמרון ביקש ממנו לתרגם. שירים אלה מופיעים בפסקול של הסרט.

אוצר המילים של הנא'בית כלל 1,000 מילים, כאשר 30 מתוכן הומצאו על ידי קמרון עצמו בהשראת שפות כמו אמהרית ומאורית.

== ראו גם ==
* קלינגונית
* סינדארין
* קווניה
* שיחדש
* דות'ראקית

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.learnnavi.org אתר ללימוד השפה הנא'בית] 
* ספר דקדוק לנא'בית בויקיספר

קטגוריה:שפות שתוכננו לצרכים ספרותיים או קולנועיים
השקפה (כתב עת)

כתב העת "השקפה"
השקפה היה כתב עת שיצא לאור על ידי אליעזר בן-יהודה בין השנים 1896–1908 (עם הפסקה של שנה וחצי בין אמצע 1900 ועד 1902). עיתון זה היה קשור לעיתונו העיקרי של בן יהודה הצבי.

בין השנים 1896 ועד אמצע 1900 שימש ההשקפה כמוסף שנשלח ליהודי התפוצות וכלל בתוכו מאמרים מעיתון הצבי. כל גיליון כלל בין 8 ל-16 עמודים והוא הופץ אחת לשבוע או שבועיים. בין משתתפי העיתון היה הפובליציסט ראובן בריינין.

בשנת 1902 נסגר העיתון הצבי וההשקפה החליפו כעיתונו של בן-יהודה. בתקופה זו שונה אופיו של כתב העת, הוספו מאמרים פוליטיים שנכתבו על ידי בן יהודה והורחב החלק הספרותי. מינואר 1902 עד מאי 1904 הופיע כתב העת בתדירות של פעם בשבוע. מיוני 1904 ועד ספטמבר 1908 הפך לדו-שבועון. בתקופה זו גודל כתב העת נע בין 8 ל-12 עמודים.

בשנת 1907 (תרס"ח) הוציאה לאור חמדה בן יהודה תוספת לילדים בשם "העברי הקטן", אולם לאחר 3 גיליונות סגרה את העיתון. במקביל לעיתון הילדים, הפיקה מערכת העיתון תוספת שבועית לענייני חינוך בשם "בית הספר", אולם בשל חוסר היענות מצד המורים, שנקראו ליטול חלק בכתיבתו, גם תוספת זו לא האריכה ימים. כעבור מספר חודשים, פתחה חמדה בן יהודה מדורים חדשים, ובהם "מכתלי הישיבות" ו"במה חופשית", שבה "תנתן הרשות לכל אחד בין שהוא מן העולבים ובין שהוא מן הנעלבים" להתבטא בדפי העיתון.

ב-28 בספטמבר 1908 חזר בן-יהודה להוציא לאור את עיתון הצבי. כתב העת השקפה הפסיק את פעילותו.
כתב העת פרסם יצירות של חמדה בן יהודה ושל איתמר בן-אב"י והרבה לעסוק בהרחבת השימוש בשפה העברית ובתופעת הירידה מארץ ישראל.

==קישורים חיצוניים==

* [http://web.nli.org.il/sites/JPress/Hebrew/Pages/hashkafa.aspx "השקפה"] באתר הספרייה הלאומית
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/?action=tab&tab=browse&pub=HSK "השקפה"] באתר עיתונות יהודית היסטורית. גרסה בה ניתן לחפש טקסט בכל העיתון
* [https://web.archive.org/web/20160303211014/http://jnul.huji.ac.il/dl/newspapers/hazevi/html/hazevi.pdf הצבי / האור/ השקפה], בתוך: מנוחה גלבוע, לקסיקון העיתונות העברית במאות השמונה-עשרה והתשע-עשרה
* עוזי אלידע, העולם בצהוב - לידת עיתונות ההמון הארץ-ישראלית (מ'הצבי' ל'האור' 1884–1914), הוצאת אוניברסיטת תל אביב, 2015.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אליעזר בן-יהודה
קטגוריה:עיתונות בעברית ביישוב
קטגוריה:עיתונות בעברית
קטגוריה:תרבות ביישוב
הדיוויזיה הראשונה (הממלכה המאוחדת)

הדיוויזיה הראשונה (באנגלית: 1st (UK) Division) היא דיוויזיית חיל רגלים המשרתת בצבא הבריטי. 

הדיוויזיה היא חלק משבע דיוויזיות הצבא הבריטי ואחת משלוש הדיוויזיות המבצעיות, יחד עם השלישית והשישית. הדיוויזיה נוסדה בשנת 1937, שירתה במהלך מלחמת העולם השנייה בצרפת ויותר מאוחר בצפון אפריקה. לאחר המלחמה פורקה הדיוויזיה והוקמה מחדש בשנת 1976 בתור הדיוויזיה המשוריינת הראשונה, כחלק מתוכנית "הצבא 2020" הדיוויזיה שונתה לדיוויזיית חיל רגלים בשנת 2014 והחטיבות המרכיבות אותו השתנו והיא קיבלה אחריות על "הכוח המסתגל" (Adaptable Force). בשנת 2015 כחלק מהוצאת הכוחות הבריטים מגרמניה, עברה מפקדת הדיוויזיה מהרדפורד בגרמניה למחנה אימפל ביורק והיא עתידה לעבור למחנה קטריק עד 2028.

==היסטוריה==
רק"מי FV-432 של הדיוויזיה במהלך [[מלחמת המפרץ, 1991]]
הדיוויזיה הוקמה בשנת 1937 כדיוויזיה מבצעית משוריינת ושירתה במהלך מלחמת העולם השנייה תחת פיקודו של רוג'ר אוונס. ב-1940, נשלחה הדיוויזיה להילחם לצד הצבא הצרפתי כנגד צבא גרמניה הנאצית בקרבות כיבוש צרפת, במהלכם נסוגה לאחור יחד עם שאר הכוחות הבריטים וחולצה מדנקירק.

מהנסיגה עד ה-27 באוגוסט 1941, ישבה הדיוויזיה בבריטניה בכוננות לקראת פלישה גרמנית אפשרית לאדמת בריטניה משזו לא באה וכדי לתגבר את הכוחות הנלחמים בצפון אפריקה, נשלחה הדיוויזיה באוגוסט לצפון אפריקה כחלק מהארמייה השמינית, שם השתתפה בקרבות המערכה ביניהם קרב גזאלה, קרב אל-עלמיין הראשון והשלישי והמערכה בתוניסיה. לאחר ההצלחה של בעלות הברית בצפון אפריקה, נשארה הדיוויזיה באפריקה עד מאי 1944 אז הועברה לקרבות באיטליה. הדיוויזיה פורקה ב-1 בינואר 1945.

הדיוויזיה הראשונה הורכבה מחדש בשנת 1976, תחילה עם שתי חטיבות שריון ויותר מאוחר עם שלוש. כוחות הדיוויזיה השתתפו במספר מערכות לאורך השנים ביניהם צפון אירלנד, מלחמת פולקלנד, קפריסין, בוסניה ומלחמת המפרץ. במלחמת המפרץ, שימשה הדיוויזיה כוח משוריין שיחד עם שאר כוחות הקואליציה שימש מאמץ משוריין באגף השמאלי של ההתקדמות בעיראק. בשנת 2003, נשלחה הדיוויזיה לעיראק במהלך מלחמת עיראק ונלחמה לצד כוחות הקואליציה בגזרה הדרומית כולל כיבוש העיר בצרה.

בשנת 2014, כחלק מתוכנית הצבא הבריטי "צבא 2020", שונתה לדיוויזיית חיל רגלים עם פיקוד על "הכוח המסתגל" ומכך החטיבות המרכיבות אותה הן חטיבות לוחמות עם אחריות מרחבית או חטיבות מרחביות לא לוחמות (בנוסף לכוחות סיוע אוגדתיות). בשנת 2015 הועברה מפקדת הדיוויזיה מגרמניה למחנה אימפל ביורק.

==מבנה הדיוויזיה==
הדיוויזיה מחולקת לארבע חטיבות רגלים לוחמות (כל חטיבה מכילה גדודים מהרגימנטים השונים), חטיבת תקיפה אווירית, ושש חטיבות סיוע.

חטיבות לוחמות:
* צוות קרב חטיבת התקיפה האווירית ה-16
* צוות קרב החטיבה הקלה הרביעית
* צוות קרב החטיבה הממוכנת הקלה השביעית
* חטיבת כוח הסיוע הביטחוני ה-11
* החטיבה ה-19 (מילואים)

יחידות סיוע:
* חטיבת המודיעין הראשונה
* חטיבת המודיעין החמישית
* חטיבת ההנדסה השמינית
* חטיבת הקשר השנייה
* חטיבת הקשר ה-37
* חטיבת הלוגיסטיקה ה-102

==קישורים חיצוניים==

* 

1
קטגוריה:יחידות שריון בריטיות
1
ברנרד מנדוויל

ברנרד מנדוויל (בהולנדית: Bernard Mandeville; ב15בנובמבר 1670 – 21 בינואר 1733) היה פילוסוף, פוליטיקאי, כלכלן וסאטיריקן. הוא התפרסם בעקבות הפואמה "משל הדבורים" , שביטאה את הערצתו לפילוסוף תומאס הובס.

מנדוויל נולד ברוטרדם, הולנד, אולם גר רוב חייו בלונדון שם גם נפטר. רוב פרסומיו היו בשפה האנגלית.

== משל הדבורים ==
בשנת 1705, כתב מנדוויל את הפואמה "משל הדבורים" (The Fable of the Bees) והדפיס אותה בעילום שם. הפואמה שנקראת גם "חטאים פרטיים - מעלות ציבוריות" נעשתה פופולרית ביותר. הפואמה מתארת כוורת דבורים, בה כל דבורה דואגת לעצמה והיא יעילה מאוד. מועצת הכוורת החליטה שהכוורת צריכה להיות מוסרית, ומרגע זה, כל הדבורים הופכות לרציניות ודואגות לזולת. לאט לאט הכוורת הפסיקה להיות פרודוקטיבית ומתה.

לאחר שהפואמה הושמצה, החליט מנדוויל להגן על המשל, וכתב ספר בעל שם זהה (משל הדבורים - חטאים פרטיים, מעלות ציבוריות), בו הוסיף הערות פרשניות לפואמה. בכל פרק הסביר כיצד כל חטא משבעת החטאים מועיל לחברה. מנדוויל אימץ את הנחת האגואיזם של הובס, לפיה האדם הוא אגואיסט הדואג רק לעצמו, אך בסיפוק תשוקותיו הוא תורם לטוב הכללי. לפי תיאורו לונדון הייתה מלאת תשוקות וחיים. למשל, יוהרתן של נשות המעמד העליון ורדיפתן אחרי היופי והעדיים יוצרת עבודה לצורף, שמשלם לשוליית הצורף, שהולך לסבוא ובכך מכלכל את בעל הפונדק, שהולך לזונה שבכך מגנה על תומתן של נשות החברה הגבוהה וחוזר חלילה).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:פילוסופים הולנדים
קטגוריה:פילוסופים בריטים
קטגוריה:פוליטיקאים הולנדים
קטגוריה:סאטיריקנים הולנדים
קטגוריה:כלכלנים הולנדים
קטגוריה:רופאים הולנדים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ליידן
קטגוריה:הולנדים שנולדו במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1670
קטגוריה:נפטרים ב-1733
מרכז ישראלי לקידום צדק חברתי

מרכז ישראלי לקידום צדק חברתי הוא עמותה בהליכי מחיקה<ref></ref>, שהוקמה בשנת 1999 על ידי יוצאי השירות הציבורי ואנשי אקדמיה, לשם קידום מדיניות של צדק חברתי, שוויון ושילוב כלל הקבוצות בחברה ובכלכלה הישראלית.

== פעילות וצוותים ==
המרכז פועל במסגרת צוותי עבודה בנושאים: גלובליזציה, חינוך, יעדים חברתיים, הדרה החברתית, מיסוי, מעקב אחר עבודת מטה הממשלה וצוות תעסוקה.

הצוותים מחברים דוחות וניירות עמדה, אשר בין החשובים שבהם ניתן למנות את דוחות המעקב אחר יישום האג'נדה החברתית של ממשלת ישראל
הצעה להקמת מועצה כלכלית חברתית ממלכתית
ומסמכי מדיניות בתחומי המדיניות החברתית צמצום העוני וקידום תעסוקה

אנשי המרכז עומדים בקשר עם משרדי הממשלה ובכירים בשירות הציבורי וועדות הכנסת וגורמי ביצוע שונים במטרה לקדם מדיניות חברתית, הן בתגובה על תהליכי קבלת החלטות וחקיקה והן באופן יזום, המרכז הוא שותף מרכזי בקידום היום הבינלאומי למיגור העוני בישראל, יום ציון בינלאומי מיזמת ארגון האומות המאוחדות החל כל שנה ב-17 באוקטובר ופעיל בציונו בכנסת ובדיונים בוועדותיה השונות

בין הרעיונות שקידם המרכז בהצלחה: הקמת מועצה ממלכתית לכלכלה וחברה, אימוץ יעדים חברתיים של ממשלת ישראל בתחום הרחבת התעסוקה וצמצום העוני, תוכנית ממשלתית מפורטת לקידום תעסוקה במגזרים בשיעור השתתפות נמוך ופרסום שנתי של דוח "פני החברה בישראל" המודד עוני והדרה חברתית על פי 20 המדדים המקובלים במדינות האיחוד האירופי

== ועד מנהל ==
עם חברי המרכז נמנים חיים רוט - מייסד המרכז, כלכלן ויזם חברתי ויוזם מפעל "לכל איש יש שם" של "יד ושם", חגית חובב - המכהנת כיו"ר המרכז, ניהלה במשך 25 שנה את תוכנית שיקום שכונות הממשלתית, ד"ר ברוך עובדיה - היו"ר הראשון של המרכז, ומנהל התוכנית לטיפול בילדים וצעירים ללא עורף משפחתי וכחבר הנהלת הפורום למדיניות חברתית, סמדר אלחנני שכיהנה כיועצת וועדת הכספים בכנסת, פרופ' יונה רוזנפלד חתן פרס ישראל וממובילי הטיפול באנשים החיים בעוני, פרופ' מוחמד חאג'-יחיא, פרופ' עזיז חיידר, הכלכלן והמשפטן פרופ' מאיר חת, רימון לביא, ח"כ לשעבר ד"ר ענת מאור, פרופ' משה סיקרון - לשעבר ראש הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, פרופ' בן-עמי צוקרמן, הרב פרופ' נפתלי רוטנברג ורבים נוספים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ישראל: עמותות
לסלי אן וורן

לסלי אן וורן (באנגלית: Lesley Ann Warren; נולדה ב-16 באוגוסט 1946) היא שחקנית קולנוע ותיאטרון יהודייה-אמריקאית זוכת פרס גלובוס הזהב. הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בשנת 1982 על תפקידה בסרט "ויקטור ויקטוריה".

== ביוגרפיה ==
נולדה כלסלי וורנוף בניו יורק סיטי למשפחה יהודית-רוסית, בתם של קרול וויליאם.

החלה את דרכה בתור רקדנית בלט והתאמנה ב"בית ספר לבלט אמריקאי", בגיל 17 הפכה לצעירה ביותר שהתקבלה לבית ספר למשחק "אולפן השחקנים" שבמנהטן.
את הופעת הבכורה של על בימות ברודוויי עשתה ב-1963 במחזמר "110 מעלות בצל", זכתה בפרס התיאטרון העולמי ב-1965 על הופעתה במחזמר "עצבן! את החתול!" וגילמה באותה שנה את סינדרלה בהפקה טלוויזיונית מושקעת.
ב-1967 עשתה את הבכורה שלה בקולנוע בסרט "המיליונר המאושר".

הופיעה בעונה החמישית בסדרת הפעולה "משימה בלתי אפשרית" בדמותה הראשית של דנה לאמברט וקיבלה מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטלוויזיה הטובה ביותר בתפקיד משני. ב-1973 גילמה את סקרלט או'הרה במחזמר "סקרלט" המבוסס על דמותה מהסרט "חלף עם הרוח".

זכתה ב-1977 בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הראשית בסדרת דרמה על תפקידה בסדרה "שדרת פארק 79".
ב-1982 שיחקה בקומדיה המוזיקלית של בלייק אדוארדס "ויקטור ויקטוריה" בתור נורמה קאסידי חברתו הטיפשה והבלתי נסבלת של קינג מרשנד (ג'יימס גארנר). הועמדה על הופעתה בסרט לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס זהב בתפקיד המשני.

הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב בשנת 1984 על תפקידה המשני בתור הזמרת גילדה בדרמה הקומית בהפקתו של סידני פולאק "שניים בראש אחד", קיבלה שבחים גם על הופעתה בסרטו הראשון של אלן רודולף, "בחר בי", בתור איב, פרוצה לשעבר הפותחת בר משקאות על שמה.

ב-1985 שיחקה את גברת סקרלט בעלת בית הבושת בקומדיית המסתורין "רמז מסתורי" המבוססת על משחק הלוח המפורסם "הרמז".

הועמדה ב-1990 לפרס גלובוס הזהב בפעם החמישית ובפעם הראשונה גם לפרס אמי על תפקידה בסרט הטלוויזיה "משפחה של מרגלים".
ב-1994 הופיעה במותחן האירוטי "צבע הלילה" והייתה מועמדת לפרס פטל הזהב להופעה המשנית הגרועה ביותר.
ב-1999 גילמה תפקיד הראשי במותחן הפשע של סטיבן סודרברג "הקשר האנגלי" בתור איליין תלמידה לשעבר בבית ספר למשחק שבלוס אנג'לס.
ב-2002 הופיעה בקומדיה "המזכירה" בדמותה של ג'ואן הולוויי.

בשנת 2008 החלה לשחק בסדרת הפשע "שומרת סוד" ברשת USA. בסדרה שיחקה בתפקיד ג'ינקס שאנון, למשך 5 עונות עד 2012.

בשנת 2017 שבה לתחום המשחק לאחר מספר שנים של היעדרות, כאשר השתתפה בדרמה הביוגרפית "אני מיכאל" לצד ג'יימס פרנקו וזאכרי קווינטו.

== חיים אישיים ==
ב-1965 התחתנה עם המפיק ג'ון פיטרס והתגרשה ממנו ב-1977, לזוג נולד בן אחד כריסטופר פיטרס (כיום מפיק ובמאי).
התחתנה פעם נוספת בשנת 2000 עם רונלד טאפט.

== פילמוגרפיה ==

=== קולנוע ===

=== טלוויזיה ===

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקנית ראשית בדרמה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן ראשי בדרמה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1946
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
גשרים

חידת גשרים לא פתורה ברמה בינונית
גשרים (ביפנית: 橋をかけろ האשי או קאקרו, מילולית: "בנו גשרים!") היא סוג של חידה שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי. החידה פורסמה גם באנגלית בשם Bridges (גשרים) או Chopsticks (מקלות אכילה) (השמות הגיעו משיבוש: האשי שנכתב 橋, פירושו גשר; והאשי שנכתב 箸, פירושו מקלות אכילה). החידה הופיעה גם בטיימס בשם האשי. בצרפת, דנמרק, הולנד, ובלגיה החידה מפורסמת בשם Ai-Ki-Ai.

==חוקים==

החידה כוללת תאים מפוזרים, בדרך כלל בצורת עיגול, שבתוכם מספר בין 1 ל-8 ("איים"). על הפותר לחבר אותם בקווים ("גשרים") על פי הכללים הבאים:

* המספר הכתוב בעיגול מציין את מספר הגשרים שנמתחים מהאי.
* אסור לגשרים לחצות גשרים אחרים או איים.
* הגשרים יכולים להיות מוצבים אך ורק במאונך או במאוזן.
* בין כל זוג איים יכולים לחבר עד שני גשרים.
* על הגשרים לחבר בין כל האיים (כלומר, שיהיה אפשר להגיע מכל אי לכל אי).

==שיטות פתרון==

חידה ברמה קלה יותר
פתרון לחידה למעלה

פתירת גשרים מתבצעת באופן מאוד שיטתי: לאחר שמחליטים שבמקום מסוים חייב להיות גשר, הצבת הגשר במקום זה תשלול אפשרויות אחרות להצבת גשרים במקומות שונים, וכך תגרור הצבת גשרים נוספים וכן הלאה.

אחד מהשיקולים המרכזיים הוא סימון גשרים שחייבים להיות בכל מקרה. לדוגמה, אם יש אי עם המספר 3 שניתן לחבר לשני איים בלבד, אז לכל אחד מהם ניתן להעביר גשר, מאחר שלכל אחד מהם יהיה לפחות גשר אחד. שיקול דומה לגבי 5 ושלושה איים או 7 וארבעה איים; כמו כן, אי של 2 שאפשר לחבר רק לאי אחד מחייב העברת שני גשרים אליו, ובדומה 4 שמחובר לשניים, 6 שמחובר לשלושה או 8 לארבעה. שיקולים כאלה יכולים לעבוד גם אם מהאי כבר הועברו גשרים, בהפחתת הגשרים שהועברו; לדוגמה, אי עם המספר 4, שחובר בגשר אחד לאי שמסומן ב-1 וניתן לחבר אותו לעוד שני איים, ניתן להעביר לכל אחד מהם גשר אחד, בדומה למה שהוסבר קודם.

שיקול חשוב נוסף הוא חיבור כל האיים: בגלל כלל זה, ניתן לפסול כל חיבור היוצר קבוצה סגורה, שאינה כוללת את כל האיים. לדוגמה, אם יש שני איים ניתנים לחיבור עם המספר 2, ניתן לדעת שכל אחד מהם מתחבר בלפחות גשר אחד לאי אחר, כי אחרת הם יתחברו זה לזה בשני גשרים ויהוו קבוצה סגורה שלא מקושרת לשאר האיים. מקובל לסמן איים שכל הגשרים שהם מכילים כבר הועברו.

ישנה אפשרות לפתרון החידה בעזרת תכנות ליניארי בדוגמאות ה-MathProg הנמצאות ב-GLPK.

==היסטוריה==

החידה הופיעה לראשונה בכתב העת Puzzle Communication Nikoli בגיליון מספר 31 (ספטמבר 1990), אף על פי שגרסה מוקדמת יותר של החידה הופיעה כבר בגיליון 28 (דצמבר 1989).

==ראו גם==
* רשימת החידות של ניקולי

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.conceptispuzzles.com/index.aspx?uri=puzzle/hashi אתר עם הסברים וחידות "גשרים"] 
* [http://www.nikoli.co.jp/en/puzzles/hashiwokakero.html האתר של ניקולי באנגלית על גשרים]
* [http://benoit.koenig.free.fr/hashiwokakero.html גרסת ג'אוה סקריפט של המשחק]

קטגוריה:תשבצי מספרים
ליאור לוטן

ליאור לוטן הוא אלוף-משנה במילואים, בתפקידו האחרון בצה"ל שימש כראש מחלקת השבויים והנעדרים. בהמשך, שימש כמתאם לנושא השבויים והנעדרים מטעם ראש הממשלה בנימין נתניהו.

== ביוגרפיה ==
לוטן נולד ברחובות, התגייס לצה"ל בשנת 1983 והתנדב לסיירת מטכ"ל. לאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה. עם תום המסלול יצא לקורס ארוך ויחודי ביחידה ולקורס קצינים. עם סיום הקורס שב לסיירת מטכ"ל לפעילות מבצעית. בשנת 1988 השתחרר מצה"ל ובמקביל ללימודי המשפטים התגייס לעבודה בשב"כ. בשנת 1993 שב לשירות קבע ושימש כמפקד פלגת פח"ע בסיירת מטכ"ל האחראית על תחום הלחימה בטרור. במאי 1994, בעת שירותו בסיירת מטכ"ל, מילא לוטן תפקיד מרכזי במבצע עוקץ ארסי, בו נחטף מוסטפא דיראני. באוקטובר אותה שנה פיקד על כוח מן היחידה אשר ניסה לחלץ את נחשון וקסמן מידי חמאס. לוטן נפצע באורח קשה באירוע ועל תפקודו בקרב זה הוענק לו צל"ש הרמטכ"ל. לוטן שירת בהמשך כמפקד צוות המשא ומתן המטכ"לי המתמחה בפעילות במצבי בני ערובה והתבצרויות מחבלים, וכראש מחלקת שבויים ונעדרים בחטיבת המחקר של אמ"ן.

בתפקידו כרמ"ח שו"ן באמ"ן היה לוטן סגנו של אילן בירן במשא ומתן עם חזבאללה על עסקת השבויים, בפרשת טננבוים, שבמסגרתה הוחזרו ב-2004 אלחנן טננבוים וגופות שלושת חטופי הר דב. בשנת 2002, פיקד על צוות המשא ומתן המטכ"לי, במצור על המחבלים שהתבצרו בכנסיית המולד בבית לחם בזמן מבצע חומת מגן. במהלך מבצע זה פיקד על מספר אירועים נוספים בהם התבצרו מחבלים במחנות הפליטים ובמפקדות. בשנת 2003 פיקד לוטן על צוות המו"ם המטכ"לי במבצע לחילוצו של נהג המונית אליהו גורל אשר נחטף באזור יהודה ושומרון. במלחמת לבנון השנייה היה לוטן חלק מצוות תכנון בראשות טל רוסו, אשר שימש במהלך המלחמה כיועץ לראש אמ"ץ לפעילות יחידות מיוחדות. הצוות יזם ותכנן מבצעים מיוחדים רבים במהלך המלחמה ובהם מבצע חד וחלק. לוטן השתתף במבצע מיוחד בלבנון בימי סיום המערכה..

בינואר 2011 פורסם כי נבחר לתפקיד דובר צה"ל על ידי הרמטכ"ל המיועד יואב גלנט. לאחר מינויו של בני גנץ לתפקיד הרמטכ"ל, הודיע לוטן על הסרת מועמדותו.

באוקטובר 2014 מונה למתאם מטעם ראש הממשלה בנימין נתניהו לנושא השבויים והנעדרים.בתפקידו זה ריכז לוטן את כלל הפעילות הלאומית בנושא. ב-25 באוגוסט 2017 פרש מהתפקיד.

==חיים אישיים==
לוטן אב לבת ולשני בנים. הוא בעל תואר ראשון ותואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן ועורך דין בהכשרתו. שימש כמנהל המכון למדיניות נגד טרור וכמרצה בבית הספר לממשל באוניברסיטת רייכמן (המרכז הבינתחומי הרצליה) . בפעילותו העסקית משמש לוטן כמנכ"ל החברה הבינ"ל .BCE Greensands Ltd אשר פיתחה טכנולוגיה ידידותית לסביבה להפקת אנרגיה ממינרל נפט. לוטן פועל רבות גם כיועץ בכיר לחברות בינ"ל במשברי סייבר וכדירקטור בחברות סטארטאפ.
לוטן פעיל במספר גופים בהתנדבות וכיהן כחבר בחבר הנאמנים של מכללת ספיר שבנגב.
==לקריאה נוספת==
* רונן ברגמן, "מדינת ישראל תעשה הכל", הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2009.
== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* ליאור לוטן, [http://www.israeldefense.co.il/?CategoryID=426&ArticleID=982&SearchParam=%D7%9C%D7%99%D7%90%D7%95%D7%A8+%D7%9C%D7%95%D7%98%D7%9F היחידות המובחרות של צה"ל], מתוך אתר הירחון "ישראל דיפנס", 29 בספטמבר 2011
* 
* ליאור לוטן, [http://www.israeldefense.co.il/?CategoryID=534&ArticleID=2190 הפתרון: טכנולוגיה ושת”פ בינלאומי], מתוך אתר הירחון "ישראל דיפנס", 11 באפריל 2012
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:מעוטרי צל"ש הרמטכ"ל
קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
דימיטרובגראד (בולגריה)

דימיטרובגראד (בבולגרית: Димитровград) היא עיר בדרום בולגריה, השנייה בגודלה במחוז חאסקובו, סמוכה לגבולות יוון וטורקיה וממוקמת 220 קילומטרים דרומית מזרחית לבירה סופיה ו-16 קילומטרים מבירת המחוז חאסקובו.

==היסטוריה==
ב-10 במאי 1947 החלו העבודות להקמת העיר וב-2 בספטמבר הכריזה רשמית הממשלה הקומוניסטית בבולגריה על הקמתה של דימיטרובגראד. השלמת בנייתה נמשכה שנים אחדות, תוך איחודם של 3 כפרים לתוכה. העיר נבנתה על ידי 50,000 פועלים מ-963 יישובים בבולגריה, שרוכזו בגדודי עבודה. במסגרת התכנון הכלכלי הריכוזי שהנהיג המשטר הקומוניסטי יועדה העיר להיות מרכז תעשייתי אזורי.

בראשית שנות ה-80 הגיעה דימיטרובגראד לשיא גודלה, עת מנתה אוכלוסייתה כ-80,000 נפשות. בראשית שנות ה-90 לאחר קריסת השלטון הקומוניסטי בבולגריה, נקלעה המדינה למשבר כלכלי חריף ובכלל זה בענפי התעשייה השונים. חלה צניחה בכמות האוכלוסין בעיקר בשל הגירת עבודה. שמה של העיר ניתן לה, להנצחתו של גאורגי דימיטרוב מנהיג המפלגה הקומוניסטית ובולגריה, שלאחר מלחמת העולם השנייה.

==כלכלה==
בעידן הקומוניסטי הייתה דימיטרובגראד מרכז תעשייה כימית וייצור מלט, שהובילו לזיהום אוויר כבד באזור. לאחר קריסת השלטון הקומוניסטי התפתחו ענף החקלאות ותעשיות מוצרי צריכה, טקסטיל, מוצרי עור, עיבוד מזון וטבק. כמו כן בעשור הראשון של המאה ה-21 התפתח ענף התיירות, בעיקר תיירות אקולוגית לשלושת הפארקים והאגמים המצויים בסביבות דימיטרובגראד. כמו כן בעיר מספר מוזיאונים. מקצת מתושבי העיר מועסקים בתאגיד האנרגיה "מריצה" המפעיל באזור תחנות כוח לייצור חשמל מפחם.

בעיר הוקם מרכז ספורט הכולל מגרשי כדורסל וכדורעף ובריכת שחייה. בנוסף, קיימים בדימיטרובגראד 4 מגרשי טניס ואצטדיון כדורגל אחד.

==ערים תאומות== 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערי מחוז חאסקובו

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1947
טיסה 1951 של טורקיש איירליינס

אחד ממנועי המטוס שנמצא במרחק 100 מטרים ממקום ההתרסקות
Seat map
טיסה 1951 של טורקיש איירליינס (TK1951) התרסקה ב-25 בפברואר 2009 1.5 ק"מ צפונית לתחילת מסלול הנחיתה 18R בנמל התעופה סכיפהול שבאמסטרדם. בתאונה נהרגו תשעה נוסעים ואנשי צוות ובהם שלושת הטייסים.<br />
מספר הנפגעים היה קטן יחסית משום שהמטוס מדגם בואינג 737-800, התפרק לשלושה חלקים על הקרקע ולא נשרף.

== הטיסה ==
הטיסה המריאה מנמל התעופה אטאטורק באיסטנבול בשעה 8:25 שעון מקומי, כשעל סיפונה היו 128 נוסעים ושבעה אנשי צוות.

הטייס הראשי היה חסן טאחסין אריסן (Hasan Tahsin Arısan), טייס בכיר בחברת התעופה, ומפקד צי בחיל האוויר הטורקי. 

בשעה 10:30 פנה המטוס לכיוון מסלול הנחיתה מספר 18R, אולם מסיבה לא ברורה הפסיקו מנועיו לפעול, והוא התרסק כ-150 מטרים מהכביש המהיר A9. למרות שהמטוס נשבר לשלושה חלקים, הוא לא עלה באש. מנועי המטוס נמצאו במרחק של 100 מטרים ממקום ההתרסקות.

== חקירת התאונה ==
חקירת התאונה נעשתה על ידי מנהל הבטיחות ההולנדי (Dutch Safety Board) בסיוע מומחים מטורקיש איירליינס, בואינג, NTSB, רשות התעופה הפדרלית האמריקאית, והמשרד לחקר וניתוח ביטחון התעופה האזרחית.
הקופסה השחורה נמצאה באותו היום, ונשלחה לפריז לניתוח. 

הדו"ח הסופי פורסם ב-6 במאי 2010 ובו נכתב כי הסיבה העיקרית לתאונה הייתה תקלה במערכת המד גובה במטוסי ה-737-800. בואינג הודיעה על תקלה זו, והמליצה לטייסים שלא להשתמש בטייס האוטומטי בעת הנחיתה. מד הגובה הראה על גובה 2 מטרים, בעוד המטוס היה בגובה 600 מטרים, מערכת הטייס האוטומטי הגיבה בהתאם והפחיתה את כוח המנועים כהכנה לנחיתה, הפחתת פעילות המנוע הביאה להאטת המטוס. לאחר כדקה וחצי הפעילו הטייסים מחדש את המנועים וכיבו את הטייס האוטומטי, אך היה זה מאוחר מדי והמטוס התרסק.

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.thy.com/SpecialIssuesEN/index.aspx הודעת טורקיש איירליינס על התאונה] 
*[https://web.archive.org/web/20131108141812/http://www.skybrary.aero/index.php/B738,_vicinity_Schiphol_Netherlands,_2009_(HF_LOC) טיסה 1951 של טורקיש איירליינס באתר "SKYbrary"] 
*[https://www.webcitation.org/5yyOl7vhQ?url=http://www.onderzoeksraad.nl/docs/rapporten/Rapport_TA_ENG_web.pdf הדו"ח הרשמי של מנהל הבטיחות ההולנדי] 
*[http://www.flightglobal.com/articles/2010/05/07/341699/video-turkish-airlines-disputes-crash-inquiry-findings-on-stall-recovery.html סרטון סימולציה ממוחשבת של ההתרסקות] 
* 

==הערות שוליים==

טורקיש איירליינס, 1951
טורקיש איירליינס, 1951
טורקיש איירליינס, 1951
טורקיש איירליינס, 1951
טורקיש איירליינס, 1951
קטגוריה:טורקיה: תעופה
קטגוריה:הולנד: תעופה
קטגוריה:טורקיש איירליינס
ג'יין דארוול

ענבי זעם, 1940]]
ג'יין דארוול (אנגלית: Jane Darwell; 15 באוקטובר 1879 - 13 באוגוסט 1967) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית, זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1940.

== ביוגרפיה ==
דארוול נולדה במדינת מיזורי כפּאטי ווּדארד. בנעוריה, חלמה להיות שחקנית בקרקס, אולם אביה התנגד לכך. בצעירותה למדה במכללה לאמנות הבמה.

את קריירת משחק שלה החלה בתיאטראות בשיקגו. בכורתה הקולנועית התקיימה בשנת 1913. בשנתיים שלאחר מכן, התמסרה לחלוטין לתעשיית הקולנוע ושיחקה בלמעלה מ-20 סרטים, אך לבסוף שבה לתיאטרון. אחרי 15 שנה, היה לדארוול ניסיון רב בתיאטרון, והיא הופיעה בסרט ההוליוודי "טום סויר". בסרטים בהם היא שיחקה, לוהקה בדרך כלל בתפקידי עקרת בית, אמהות, סבתות או קשישות.

== פילמוגרפיה נבחרת ==
* "ג'סי ג'יימס" (1939) – גברת סֶמיואֶלס
* "חלף עם הרוח" (1939) – גברת דוֹלי מֶריוֶטֶר
* "ענבי זעם" (1940) – אמא ג'וֹאד
* "השטן ודֶניאל ובסטר" (1941) – אמא סטוֹן
* "אמריקנים צעירים" (1942) – סבתא קֶמפבֶל 
* "קלמנטיין יקירתי" (1946) – קייט נֶלסון
* "רכבת אל אקטרס" (1948) – דודה אֶלה
* "ואן דרוֹור" (1950) – האחות לדיארד
* "בתוך הכלוב" (1950) – מאמרוֹנה
* "אנחנו לא נשואים" (1952) – גברת בוֹש
*"חיים על כף המאזניים" (1954) - לנדליידי
* "בנות בכלא" (1956) – מאמרוֹנה ג'יימסוֹן
* "מרי פופינס" (1964) – תפקידה הקולנועי האחרון בתור אשת הציפורים

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקנית המשנה הטובה
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1879
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1879
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1967
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1967
טווידלדם וטווידלדי

טווידלדם וטווידלדי, איור של [[ג'ון טניאל]]
טווידלדם וטווידלדי (אנגלית: Tweedledum and Tweedledee; בתרגומה של רנה ליטוין: טידלדאם וטידלדי) הן דמויות המופיעות בספרו של לואיס קרול "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם" (המוכר גם כעליסה בארץ המראה ועליזה בארץ המראה).

==השיר של טווידלדם וטווידלדי בתרגומה של רנה ליטוין==
:טִידְלדָּם וְטִידְלדִּי חָזְרוּ לִקְרָב יָשָׁן,
:כִּי טִידְלדָּם נִזְכַּר שֶׁדִּי קִלְקֵל לוֹ רַעֲשָׁן.
:פִּתאֹם נָחַת עוֹרֵב הָרִים שָׁחֹר מִשּׁחוֹר כִּבשָׁן,
:וּמֵרֹב פַּחַד כָּל הָרִיב כּלָה כְּמוֹ עָשֵָׁן.

==מקור השמות==
השמות הופיעו לראשונה בדפוס ביצירתו של ג'ון בירום (1692–1763) בספרו "כמה מהמכתמים המפורסמים והמצוטטים (ולעיתים המעוותים) ביותר", בפזמון קצר המתאר את היריבות בין גאורג פרידריך הנדל וג'ובאני בונונצ'יני, ומסתיים בשורות:
:"תמוה עד כמה שונים,
:טווידל-דם וטווידל-די"
על אף שאין ספק שבירום הוא כותב המכתם, בהזדמנויות שונות יוחסו שורות אלו לג'ונתן סוויפט ולאלכסנדר פופ.

הגם שהשיר על טווידלדם וטווידלדי לא הופיע בדפוס בצורתו המוכרת כיום עד שנת 1805, אז הופיע בספר "פזמונים לחדר הילדים", ייתכן בהחלט שגרסה מוקדמת יותר קדמה לבירום, והוא השתמש בה בסאטירה שלו על שני המלחינים.

==אצל קרול וטניאל==
לפרסום הרב ביותר זכו כנראה טווידלדם וטווידלדי בעקבות הופעתם בספרו של לואיס קרול, עם איוריו של ג'ון טניאל, "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם". קרול תיאר אותם כשני אחים קטנים ושמנים, שלעולם אינם חולקים איש על רעהו, אפילו כשהם מחליטים להילחם זה בזה.

במהלך הפרק הם מדקלמים לאליס את השיר סוס הים והנגר, מנהלים איתה דיון פילוסופי קצר בשאלה איזו משתי הדמויות שבשיר נתעבת יותר, מנהלים איתה דיון פילוסופי נוסף שבו הם טוענים שהם והיא קיימים רק בחלומו של המלך האדום, ולבסוף הם למעשה ממחיזים את שיר הילדים: מסכימים לערוך ביניהם קרב (שלעולם לא נערך בפועל), ונמלטים בבהלה למראהו של עורב שחור ענק.

ג'ון טניאל צייר אותם כתאומים, ומרטין גרדנר בספרו "אליס המוערת" מחזק פרשנות זו.

==ייצוגים נוספים==
* טווידלדי וטווידלדם מופיעים בתור נבלי על ביקום של DC.
* טווידלדי וטווידלדם מופיעים כאחים בסדרת הפנטזיה "ארץ הפלאות".
* טווידלדי וטווידלדם מופיעים בתור בני גנץ ויאיר לפיד בתוכנית הסאטירה "ארץ נהדרת".

==קישורים חיצוניים==

* [http://sabian.org/looking_glass4.php פרק IV של "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם"] באתר sabian 
* הפרק על טווידלדם וטווידלדי בוויקיספר 
* 
* 
* 

קטגוריה:לואיס קרול
קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:דמויות קולנועיות