חבטה (הוקי קרח)

חבטה בהוקי קרח היא ניסיון של שחקן להבקיע שער על ידי חבטת הדסקית עם מקלו לכיוון השער.

בראיין ראסט (ימיני קיצוני) חובט, בניסיון להבקיע שער מול השוער בריידן הולטבי

==הגדרה סטטיסטית==
השוער פסקל ג'מינדה מגן על חבטה לשער
חבטה לשער היא ניסיון הבקעה. ספירה של כמה חבטות מתבצעות על ידי צוות נשמרת והמידע משמש לעיתים קרובות כמדריך גס לאיזו קבוצה אגרסיבית ודומיננטית יותר. ניסיון הבקעה בהוקי (בניגוד לכדורגל) נספר רשמית כחבטה רק כאשר השחקן מכוון לשער, וכתוצאה מכך לשער או מחייב את השוער לבצע הצלה. מספרי החבטות וההצלות במשחק רלוונטיים במיוחד לשוערים, שאחוז ההצלה שלהם מתבסס על כמה חבטות לא ספגו. גם מספר החבטות של המחליקים והאחוז שבו הם מבקיעים נמדדים, אך למספרים אלו בדרך כלל משקל נמוך יותר. חבטות מסוימות לשער נחשבות בסבירות גבוהה יותר להוביל לשער ונקראות הזדמנויות הבקעה.

==סוגים==
ישנם חמישה סוגי חבטות בסיסיות בהוקי קרח.

===גריפה===
חבטת גריפה הינה החבטה הפשוטה והבסיסית ביותר, מתוך מבחר החבטות שיכול החובט לבחור. הביצוע שלה היא פשוט תנועת דחיפה כדי לדחוף את הדסקית לכיוון הרצוי, או לחיצה של הדיסק (בין אם זה על כף היד, גב היד או בתנועת נעיצה). שחקנים בדרך כלל נוטים לגרוף את הדסקית כדי לדחוף דסקיות אבודות מחוץ לעמדת השוער.

===מפרק יד===
חבטת מפרק יד מתבצעת על ידי מיקום הדסקית לכיוון אמצע-עקב הלהב. מעמדה זו החובט מניע את מפרק היד האחורי במהירות, בזמן שהוא דוחף את הדסקית קדימה עם היד התחתונה. כשהלהב מניע את הדסקית קדימה, תנועת מפרק היד מגלגלת את הדסקית לכיוון קצה הלהב, מה שגורם לדסקית להסתחרר. לאחיזה של הסחרור הדסקית יש השפעה בדומה לסיבוב שהקוורטרבק מבצע על מסירת כדור הפוטבול שלו, וכתוצאה מכך הזריקה יותר מדויקת. הדסקית מכוונת להמשך החבטה ובדרך כלל תעוף בצורה מושלמת לכיוון הארכת המקל וכתוצאה מכך החבטה תהיה מדויקת ביותר. במקביל, המקל מתגמש, כך שברגע שהדסקית משתחררת מהמקל, ההצמדה של המקל מניעה את הדסקית קדימה במהירויות גבוהות. שחקני NHL בהווה ובעבר הידועים עקב מומחיותם בחבטת זריקת יד כוללים את ג'ו סאקיק, אלכסנדר אובצ'קין, איליה קובאלצ'וק, קונור מקדייוויד, מריאן גבוריק, ג'ף קרטר, יבגני מלקין, ג'ק אייכל, טמו סלאנה, אלכסיי קובלב, פאבל דאציוק, פיל קסל, ויין גרצקי, סטיבן סטמקוס, ניקיטה קוצ'רוב, פיטר פורסברג, ארטמי פנארין, מרקוס נסלונד, ניית'ן מקינון וכן ולדימיר טרסנקו.

===חטף===
חבטת חטף היא שילוב של חבטת הצלפה וחבטת מפרק יד. החובט מתחיל בהנעת המקל לאחור כמו בחבטת הצלפה (בדרך כלל פחות רחוק), ומסיים בהינף יד כמו חבטת מפרק יד. לחבטה המתקבלת יש יותר מהירות מאשר חבטת מפרק יד, תוך הגדלת הזמן שלוקח לשחרר את החבטה ומאזנת את יעילותה. שחקני עבר והווה שידועים ביכולות חבטת החטף שלהם כוללים את ג'ו סאקיק, איליה קובאלצ'וק, פיל קסל, תומאס ואנק, ניית'ן הורטון, אנז'ה קופיטר, ונסן לקבליה, אלכסנדר אובצ'קין, מייק בוסי, יבגני מלקין, קונור מקדייוויד ודני היטלי. רבים מחשיבים את ג'ו סאקיק כאבי חבטת החטף המודרנית, שכן הוא הפגין יכולת ניקוד מדהימה תוך ניצול חבטת השחרור המהירה שלו לאורך הקריירה שלו. הוא העדיף חבטה זו על פני חבטת מפרק היד, שבה הוא היה פחות ידוע. במהלך הקריירה שלו, פיל קסל שכלל וריאציה של חבטת החטף, שבה השחקן מעביר את משקלו ל"כף הרגל" שלו, או ל"רגל האחורית", וחובט בצעד. הוא השתמש בזה כדי להפוך לאחד החובטים המסוכנים ביותר ב-NHL.

===הצלפה===
חבטת הצלפה היא החבטה הקשה ביותר, אך המהירה והרפלקסיבית ביותר. השחקן מושך את מקלו לאחור מהדסקית, ואז מביא אותו בכוח קדימה כדי לפגוע בקרח חמישה עד קרוב לעשרים סנטימטרים מאחורי הדסקית. הדבר גורם לאגירת אנרגיה במקל כשהוא מתגמש כנגד הקרח. כאשר המקל סוף סוף יוצר קשר עם הדיסק, האנרגיה האצורה במקל מועברת אל הדסקית, ומספקת כוח נוסף שלא היה אפשרי לקבלה, אילולי זו הייתה חבטה ישירה בדסקית. הגובה והמיקום של המעקב קובעים את מסלול הדסקית. שחקני NHL בהווה ובעבר הידועים בשל חבטת ההצלפה שלהם כוללים את ברנרד "בום בום" ז'פריון, אל מקיניס, זדנו חארה, דניאל אלפרדסון, איליה קובאלצ'וק, דסטין בפלין, אלכסנדר אובצ'קין, שיי וובר, סאמי סאלו, מריו למיה, גי לפלר, כריסטיאן ארהוף, בראיין רולסטון, יבגני מלקין, שלדון סוריי, פי. קיי. סובאן, ניקיטה קוצ'רוב, סטיבן סטמקוס, אל איאפרייטי, ריי בורק, ברני פדרקו וג'ייסון גאריסון.

===גב יד===
חבטת גב יד היא חבטת גב יד המשוחררת מהגב של הלהב, ועל גב היד של השחקן. חבטה זו אינה חזקה או מדויקת כמו שאר החבטות, אך לעיתים קרובות מגיעה באופן בלתי צפוי. חבטות אלו משומשות בעיקר קרוב לשער, לרוב במצבי "מתפרצת". אף חבטות הצלפה יכולות להתבצע בגב היד. שחקנים הידועים בחבטת גב היד שלהם כוללים את יורקי לומה, ג'ו סאקיק, סידני קרוסבי, יבגני מלקין, מריאן הוסה, מילאן היידוק, פטריק מרלו, מייק ריצ'רדס, מאטס סנדין, פאבל דאציוק, פול סטאסני, הנריק זטרברג, דרק רוי, קלוד ז'ירו ודניאל ברייר.

===חבטות אחרות===
====מידית====
חבטה מידית יכולה להיות כל אחת מהחבטות לעיל, כאשר היא נמסרת בתנועה מתמשכת משחקן אחד לחברו. שחקן אחד מעביר את הדסקית לאחר, ובזמן שהדסקית נמסרת, השחקן השני בוחר שלא לעצור את הדסקית, אלא חובט אותה מיד כשהיא מגיעה אליו. זוהי חבטת הדיוק הנמוכה ביותר, אך מפצה על כך בקושי שהיא יוצרת לשוער להתמקם נכון כדי להתגונן מפניה. בשל האלסטיות של דסקית הגומי (אם כי קפואה), היא יכולה אף לייצר יותר אנרגיה משמעותית, מה שמעניק לה יותר מהירות והגבהה מהירה יותר. כאשר החבטה מתבצעת כחבטת הצלפה (נקראת גם חבטת הצלפה מידית) ומוצאת את דרכה אל השער, היא מכונה לרוב "שער כובשי השערים" בשל הקושי בתזמון ומיקום החבטה. שחקנים נוכחיים ב-NHL הידועים במומחיותם בחבטה המיידית שלהם כוללים את ליאון דרייזייטל, סטיבן סטמקוס, אלכסנדר אובצ'קין, איליה קובאלצ'וק, ניקיטה קוצ'רוב, ברנט ברנס, שיי וובר, ברט האל, פי. קיי. סובאן, יבגני מלקין, ארטמי פנארין ופטריק ליינה.

====פיתוי====
פיתוי, הוא הטעיה, חבטה או שניהם, שנועדים לבלבל את המגן. שחקנים רבים, כמו קונור מקדייוויד, פאבל דאציוק, מריו למיה, ויין גרצקי, יבגני מלקין, בובי אור, ז'ילבר פרו, בובי ראיין, אלכסיי קובלב, ג'ון טווארס, ריק נאש, ארטמי פנארין, דני סוואר, יארומיר יאגר, ג'ו סאקיק, ניקיטה קוצ'רוב, פאבל בורה, מיקאל גראנלונד, ג'וני גודרו ופטריק קיין קיבלו את המיומנות של "ההתנדנדות", שהיא יותר מפוארת ודורשת יותר כישורי שליטה במקל.

====מישיגן====
המישיגן, הידוע גם כשער בסגנון לקרוס או זורו, יכול להיחשב כסוג מיוחד של פיתוי. הדבר כרוך בשחקן שמעיף את הדסקית על להב המקל ואז מצליף את הדסקית בזמן שהוא נושא אותו על הלהב. לעיתים רחוקות ניתן לראות את החבטה בגלל הדרישה שלה למיומנויות מעודנות של טיפול במקל ופגיעות לתמרוני הגנה. היתרונות של חבטה זו הם גורם ההפתעה והיכולת למקם את הדסקית במדויק בפינה העליונה מזוויות מוזרות. כתוצאה מכך, החבטה של מישיגן מתבצעת בדרך כלל מאחורי הרשת על ידי הפתעת שוער משטח מת תוך כדי שימוש ברשת ככיסוי מההגנה. החבטה שימשה לראשונה בטורניר NCAA ב-1996 על ידי שחקן מישיגן מייק לג, אם כי המצאת התמרון נזקפה לזכותו של ביל ארמסטרונג. המישיגן גדלה בפופולריות, והחלו לעשות ניסיונות על ידי שחקני NHL באמצע שנות ה-2010. הזריקה נוסתה על ידי שחקנים כמו סידני קרוסבי, מיקאל גראנלונד, ראיין גצלף, טיילר אניס, מיקס אינדרשיס, יבגני קוזנצוב, ויקטור ארווידסון, קלוד ז'ירו, פטריק ליינה, אוסטון מתיוס וטרבור זיגרס.<ref></ref> השערים הראשונים והשניים של המישיגן ב-NHL היו של אנדריי סווצ'ניקוב; פיליפ פורסברג וטרבור זיגרס הצליחו גם הם בניסיונות המישיגן.

====הטיה====
הטיית הדסקית כרוכה בהתמקמות בקרבת הרשת והפניית חבטה נכנסת, בדרך כלל, עם להב המקל. הציר של המקל ואפילו חלקי הגוף (רגליים, אחורי, חזה, גב, אפילו ראש ופנים) עשויים גם הם לשנות את מסלול הדסקית ולגרום לשער חוקי, אם כי להבקיע בדרך זו כרוכה בדרך כלל באותה מידה במאמץ מכוון. הטיות להחליק את החלקה של שחקן התקפה ייחשבו אם לא בוצעה תנועת בעיטה מכוונת. במרחק קרוב, הטיה המכוונת היטב ששומרת על מהירות מסוימת ועוברת ליד השוער ולרשת מבלי שלשוער תהיה כל אפשרות להגיב לשינוי הכיוון. הטיית הדסקית היא דרך נפוצה מאוד להבקיע שער ב-NHL כיום, וכל הקבוצות משתמשות בה לעיתים קרובות.

==יד דומיננטית==
היד הדומיננטית של השחקן נקבעת לפי צד האחיזה במקל. שחקן שחובט שמאלה מחזיק את המקל כך שהלהב נמצא (בדרך כלל) משמאל לגופו, עם יד שמאל למטה ויד ימין למעלה; שחקן שחובט ימינה מחזיק את המקל כך שהלהב נמצא מימינו, עם יד ימין למטה ויד שמאל למעלה. היד התחתונה מספקת את רוב הכוח בעוד שהיד העליונה אחראית על שליטה במקל, וכן על הרמת ההצלפה של החבטות שלך. מתוך 852 השחקנים שהחליקו בעונת 2007/08 ב-NHL, 554 מתוך 852 (65%) היו שמאליים. שחקנים ימיניים רבים חובטים שמאלה ולהפך. הדבר נובע מהעובדה שאם מישהו ימיני באופן טבעי, הוא עלול לחבוט שמאלה מכיוון שהיד העליונה (יד ימין על מקל שמאלי) שולטת ברוב פעולת המקל.

==הערות שוליים==

קטגוריה:הוקי קרח