OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Cariño

Cariño (באנגלית: Dear, ובעברית: יקירי) הוא שיר של הזמרת והשחקנית ג'ניפר לופז מתוך אלבומה השני J.Lo. השיר יצא כסינגל שיווקי מתוך האלבום במהלך שנת 2001.

== כתיבה והפקה ==
את השיר כתבו:
מני בניטו, קורי רוני, גיירמו אדג'יל ג'יי. אר, ג'וזף סנשז, פרנק רודריג, זמונגו סנטמריה, ניל קריק, ולופז עצמה והפיקו אותו קורי רוני, גיירמו אדג'יל ג'יי. אר, ג'וזף סנשז ופרנק רודריגז. ההשראה לשיר הגיעה מגיירמו אדג'יל ג'יי. אשר יצר אינטרפרטציה לשיר "Sofrito" של הזמר מונגו סנטה מריה משנת 1976, ולאחר מכן הציג את גרסתו הסופית של השיר לטומי מוטולה (אשר היה הנשיא של חברת התקליטים בה הייתה חתומה לופז) וללופז עצמה.

השניים התלהבו מהשיר והחליטו לכתוב שיר בהשראת גרסה זו. אך לטענתה של לופז זה לקח "נצח" לפתח את השיר: "לא יכלתי לכתוב את זה, קורי (רוני) לא היה יכול לכתוב את זה, אנשים אחרים ניסו לכתוב את זה אך אף אחד לא הצליח לכתוב את השיר הארור הזה." בסופו של דבר מני בניטו הביא את התרומה העיקרית למילים של השיר". לאחר שהם סיימו לכתוב את השיר קורני רוני התקשר ללופז ובישר לה על כך וכינה את השיר כ-"סקסי" מה שגרם ללופז להתלהב מהשיר אף על פי ששינתה מעט את המילים של הפזמון.

== הרכב מוזיקלי ==
השיר הוא שיר פופ לטיני שמשלב בתוכו אנגלית וספרדית יחדיו אשר נמשך 4:15 דקות. לופז אמרה כי ההשראה לשיר נלקחה מהצ'ה צ'ה צ'ה. היא הסבירה כי המונח "Cariño" משמעו אהבה וחיבה. מבחינה לירית השיר מדבר על כך שלופז רוצה עוד מהאהבה של בן זוגה אך היא מרגישה שהוא לא נותן לה מספיק.

== ביקורות ==
בהבוסטון גלוב נכתב על השיר כי "יש בשיר סקס אפיל אמיתי", תוך שהביקורת שהופנתה כלפיו הייתה חיובית מאוד.<ref></ref> בשיקגו סאן-טיימס נכתבה ביקורת על השיר גם כן. בהמשך, גם ב-Houston Press כתבו על השיר ביקורת.<ref></ref> ב-The Daily Nebraskan כתבו על השיר ביקורת גם כן, תוך שהוא הושווה לשיר "Si Ya Se Acabó".<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2001
קטגוריה:שירי ג'ניפר לופז
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים מרובי שפות
מועדון תרבות (תוכנית טלוויזיה)

מועדון תרבות הייתה מגזין תרבות יומי ששודר בערוץ כאן 11 שעלתה לשידור ב-15 במאי 2017. בהגשתן של שפרה קורנפלד, אסתר רדא, לוסי איוב ודפנה לוסטיג, ברוטציה של 2 מגישות מתחלפות בכל ערב.

התוכנית סיקרה את כל האירועים העכשוויים בתרבות הישראלית, ומדי תוכנית התארחו בה אומנים שונים שסיפרו על פרויקטים בהם הם משתתפים.

ב-18 בדצמבר 2017 השיקה התוכנית פרויקט שנקרא "מועדון קריאה" במסגרתו מוכרז מדי חודש על "ספר החודש" אותו קוראים הצופים במהלך החודש.

בינואר 2018 פורסם כי התוכנית עתידה לרדת בשל נתוני צפייה נמוכים ועלות גבוהה. בפברואר 2018 פורסם כי תעלה במקומה תוכנית תרבות דו-שבועית בשם "סוכן תרבות" בהגשת קובי מידן שהצליחה הרבה יותר ממועדון תרבות.

התוכנית זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2017 (ששודר ב-2018 לאחר ביטולה), בקטגוריית "תוכנית התרבות הטובה ביותר".

ב-28 בפברואר 2018 התוכנית בוטלה.

את התכנית החליפה סוכן תרבות שמנחה קובי מידן.

== ראו גם ==
* היהודים באים
* מדינת הגמדים
* המרדף

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות אירוח ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תוכניות וסדרות
מלון מטרופול מוסקבה

מלון מטרופול מוסקבה (ברוסית: Гостиница Метрополь) הוא מלון יוקרה היסטורי במרכז מוסקבה.

המלון נבנה בשנים 1898–1905. בשנת 1986 החל שיקום ושחזור של המלון, שנמשך חמש שנים. במהלך עבודות השיקום הוחזרו החזיתות למצבן המקורי ובחללים הפנימיים שוחזרו ציורי הקיר המקוריים ואלמנטים רבים של עיצוב דקורטיבי.

בשנים שלאחר מכן ביקרו במלון ראשי מדינות וממשלות, כוכבי קולנוע, מוזיקה וספורט. בין האורחים הנכבדים של המטרופול נשיא צרפת ז'אק שיראק, נשיא פקיסטן פרבז מושארף, נשיא סין חו ג'ינטאו, מעצבי האופנה ג'ורג'ו ארמני ופייר קרדן, הזמרים אלטון ג'ון, מייקל ג'קסון, חוליו איגלסיאס ובנו אנריקה, כוכבי האופרה מונסראט קבאל ופלסידו דומינגו, הקולנוענים פרנסיס פורד קופולה ולוק בסון, השחקניות קתרין דנב, אנני ז'ירארדו, שרון סטון ועוד רבים. 

אירועי ספרו של אמור טאוולס, ג'נטלמן במוסקבה, מתרחשים במלון זה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוסקבה: בתי מלון
רכס צ'יזמור

רכס צ'יזמור (באנגלית: Chismore Range) הוא רכס הרים קטן, ששטחו 22 קמ"ר, המהווה חלק מרכסי קיטימט. גובהו של הרכס 432 מטרים מעל פני הים. 

הרכס ממוקם בקצהו המערבי של האי פורצ'ר, בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.

==היסטוריה==
שמו של הרכס ניתן לו רשמית ב-2 באוקטובר 1946.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www4.nrcan.gc.ca/search-place-names/unique/JCAIJ רכז צ'יזמור] באתר ממשלת קנדה
* [https://apps.gov.bc.ca/pub/bcgnws/names/29422.html רכס צ'יזמור] באתר ממשלת קולומביה הבריטית
* [http://latitude.to/articles-by-country/ca/canada/402500/chismore-range מיקום רכז צ'יזמור]
* [https://mapcarta.com/24188978 תצלום לוויין של רכס צ'יזמור]
* [https://www.meteoblue.com/en/weather/forecast/week/chismore-range_canada_5921650 תחזית מזג אוויר עבור רכס צ'יזמור]
** [https://www.meteoblue.com/en/weather-maps/chismore-range_canada_5921650?variable=precipitation3h_cloudcover_pressure&level=surface&lines=none&mapcenter=53.9967N-130.2720&zoom=6 מפת מזג אוויר עדכנית עבור רכס צ'יזמור]

==הערות שוליים==

צ'יזמור
צ'יזמור
אבייטגראסו

אבייטגראסו (במילאנזית: Biegrass, באיטלקית: Abbiategrasso בעבר נקראה אבייטה גראסו) היא קומונה ועיירה במטרופולין של מילאנו במחוז לומברדיה. היא ממוקמת בעמק הפו, כ-22 קילומטרים מערבית למילאנו.

==גאוגרפיה==
שטח העיר נכלל כולו בפארק הטבע של עמק הטיצ'ינו בלומברדיה. העיר מתרוממת על גבי שלוחה בעמק טיצ'ינו המחלקת את עמק הפו לעמק הפו העליון ועמק הפו התחתון. שטח העיר גובל בנהר הטיצ'ינו העובר ממערב לעיר, ונחצה על ידי שני יובליו: נוויליו גרנדה ונוויליו די ברקוארדו. למרות שאיננה מיושבת בצפיפות, זהו היישוב העירוני הגדול ביותר במטרופולין של מילאנו אחרי מילאנו עצמה.

==היסטוריה==
נראה שהיישוב היה קיים כבר מהתקופה הרומית. שמו מעיד על כך שהוא היה חלק משטח המכונה "עמק פורה". מסמך משנת 1304 מתייחס למקום בביטוי "Habiate qui dicitur Grasso", שהפך בהדרגה לשם Abbiategrasso. המקום קיבל מעמד של עיר בצו מלכותי ב-31 במרץ 1932.

==אתרים מרכזיים==
*מצודת ויסקונטי (Castello Visconteo) - מצודה שנבנתה ב-1382 על ידי דוכס מילאנו הראשון, ג'אן גלאצו ויסקונטי, על בסיס מבצר שהיה קיים מהמאה ה-13. המצודה הורחבה על ידי בנו ויורשו, פיליפו מריה ויסקונטי אחרי שנת 1438. המצודה היא בצורת ריבוע ויש בה מגדל מבוצר בפינה הדרום-מזרחית. בחללים הפנימיים מצויים פרסקאות וציורי קיר בסגנון רנסאנסי. בחצר הפנימית יש פורטיקות.
*כנסיית הבזיליקה החדשה של סנטה מריה (Basilica di Santa Maria Nuova) - נבנתה בשנת 1388 כדי לחגוג את הולדתו של בנו של ג'אן גלאצו ויסקונטי, ג'ובאני מריה. קדמה למבנה אכסדרה מרובעת מתקופת הרנסאנס. למבנה חזית בלתי גמורה משנת 1497, ויש המייחסים את אכסדרת הכניסה אליה לאדריכל ולצייר דונאטו ברמנטה. לאחר ועידת טרנטו ובמסגרת הקונטרה-רפורמציה, קידש ב-1578 הקרדינל קארלו בורומאו את המבנה כ"כנסייה חדשה".
*כנסיית סן ברנרדינו (Chiesa di San Bernardino) - במקורה - כנסייה שנבנתה במאה ה-15 לכבוד סן ברנרדינו. הורחבה ושופצה באופן ניכר במהלך המאה ה-17, ועוצבה בסגנון הבארוק על ידי האדריכל פרנצ'סקו מריה ריקיני .

==גלריית תמונות==
<gallery mode=packed>
קובץ:Pza-Marconi 04 04 2016 008.jpg|פיאצה מרקוני ובנין העירייה
קובץ:Navigli di Milano Naviglio Bereguardo01.jpg|נהר נוויליו די ברקוארדו העובר בעיר
קובץ:Abbiategrasso - Basilica Santa Maria Nuova - panoramio.jpg|חזית כנסיית הבזיליקה החדשה של סנטה מריה.
קובץ:Abbiategrasso MI - Piazza Camillo Golgi - panoramio.jpg|פיאצה קמילו גולג'י, על שם חתן פרס נובל לרפואה שגילה את תגליותיו החשובות במעבדת בית החולים המקומי.
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מילאנו
קטגוריה:לומברדיה: ערים
האי טאוור

האי טאוור (באנגלית: Tower Island) הוא אי אנטארקטי שאורכו 9 ק"מ, ושיאו בגובה 305 מטרים מעל פני הים. האי מצוי 37 קילומטרים צפונית מזרחי לאי טרינטי, בקצה הצפון מזרחי של ארכיפלג פאלמר, סמוך לחצי האי האנטארקטי. בסמוך לחופו המערבי של האי מצויים סלעי פרל.

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===

שמו של האי ניתן לו ב-30 בינואר 1820 על ידי אדוארד ברנספילד מהצי המלכותי, אשר תיאר אותו כ"אי עגול". השם אומץ רשמי ב-1 בינואר 1947.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/display_name.cfm?gaz_id=132817 האי טאוור] באתר The SCAR Composite Gazetteer of Antarctica (CGA)
* [https://www.afar.com/places/palmer-archipelago תצלום האי טאוור, ותיאור גילוי האי]
* [https://mapcarta.com/25599478 תצלום לוויין של האי טאוור]
* [https://geographic.org/geographic_names/antname.php?uni=15454&fid=antgeo_124 תצלום לוויין של האי, ומידע היסטורי וגאוגרפי]

==הערות שוליים==

טאוור
שון וייט

שון רוג'ר וייט (באנגלית: Shaun Roger White; נולד ב-3 בספטמבר 1986) הוא ספורטאי אמריקאי המתמחה בגלישת שלג ובסקייטבורדינג. וייט זכה בשלוש מדליות זהב בגלישת חצי צינור באולימפיאדת החורף (טורינו 2006, ונקובר 2010 ופיונגצ'אנג 2018), ב-13 מדליות זהב במשחקי האקסטרים חורף ובשתי מדליות זהב במשחקי האקסטרים.

==ביוגרפיה==
וייט נולד בסן דייגו, קליפורניה שבארצות הברית. אביו עבד במחלקת המים של עיריית סן קלמנטה ואמו כמלצרית. כתינוק סבל מטטרלוגיה על שם פאלוט (מום בלב) ונאלץ לעבור שני ניתוחים עד גיל שנה.

===גלישת שלג===
וייט החל להתאמן בגלישת שלג בהרי סן ברנרדינו. בגיל 13 הפך למקצוען בתחום ובגיל 16 זכה לראשונה באליפות ארצות הברית. ב-2002 זכה בשתי מדליות כסף במשחקי האקסטרים חורף, ב-2003 בשתי מדליות זהב, ומאז זכה בתוארים נוספים. סך הכל השיג שיא של 13 מדליות זהב, שלוש מדליות כסף ושתי מדליות ארד.

באולימפיאדת טורינו (2006) זכה במדליית זהב בתחרות החצי צינור. באולימפיאדת ונקובר (2010) שמר על תוארו, הוא הבטיח את ניצחונו עוד לפני המקצה השני שלו, אף על פי כן החליט לנסות במקצה זה אלמנט קשה במיוחד "Double McTwist 1260", אותו ביצע בהצלחה. באולימפיאדת סוצ'י (2014) סיים במקום הרביעי.

במהלך אימונים לקראת אולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) נחבל בפניו, נזקק לניתוח ול-62 תפרים. אף על פי כן העפיל למשחקים האולימפיים. בפיונגצ'אנג זכה במדליית זהב בפעם השלישית, עם ציון של 97.75 נקודות שהשיג בניסיון האחרון שלו שחתם את התחרות. הוא הצליח לבצע בהצלחה שתי קפיצות רצופות של 1440 מעלות ואת ה-Double McTwist.

באולימפיאדת בייג'ינג (2022) סיים במקום רביעי בתחרות חצי צינור. הוא הודיע שיפרוש לאחר האולימפיאדה.

===סקייטבורדינג===
במקביל לגלישת השלג החל להתאמן גם בסקייטבורדינג. בגיל שבע טוני הוק זיהה את כישרונו והפך למנטור שלו. הוא נהיה למקצוען בתחום בגיל 17, ב-2005 זכה במדליית כסף במשחקי האקסטרים, ב-2007 במדליית זהב וחזר על הישג זה גם ב-2011. סך הכל זכה לאורך הקריירה בחמש מדליות במשחקי האקסטרים: שתי זהב, שתי כסף ואחת ארד.

סימר ההיכר של וייט הוא שערו האדמוני, שיחד עם ביצועיו בספורט זיכו אותו בכינוי "Flying Tomato" ("העגבנייה המעופפת").

וייט הוא בן-זוגה של השחקנית נינה דוברב.

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!תוצאה
!מקור
|-
!2023
|פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון
|כוכב ספורט אהוב
|
|<ref></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://data.fis-ski.com/dynamic/athlete-biography.html?sector=SB&competitorid=66030 שון וייט], באתר הפדרציה הבינלאומית לסקי
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת ונקובר (2010)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת טורינו (2006)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת סוצ'י (2014)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת בייג'ינג (2022)
קטגוריה:גולשי סקייטבורד אמריקאים
קטגוריה:גולשי שלג אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס לוריוס: פעילות
קטגוריה:זוכי פרס ESPY
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער
קטגוריה:אלופים אולימפיים: סנואובורד
קטגוריה:אלופים אולימפיים מארצות הברית
קטגוריה:גולשי שלג באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018)
קטגוריה:ספורטאים רב תחומיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
בית הכנסת הגדול (בני ברק)

בית הכנסת הגדול בבני ברק ממוקם ברחובה הראשי של העיר, רחוב רבי עקיבא.

"בית הכנסת הגדול הישן" נוסד בכ"ד באלול תרפ"ח ברחוב קאליש. ישנם בו שישה חדרי תפילה, ובהם מניינים ושיעורים לאורך רוב שעות היום.

"בית הכנסת הגדול החדש", ברחוב רבי עקיבא, בצמוד לבית הכנסת הגדול הישן, נחנך ב-1962. יוזם בית כנסת זה היה אברהם שטרן, לעילוי נשמת בני משפחתו שנספו בשואה ושני בניו חללי צה"ל. כיום מתפללת בו קהילה של יוצאי ישיבת חברון ויש בו כולל של כמה מאות אברכים.

==היסטוריה==
בית הכנסת הגדול הישן בימיו הראשונים
הנחת אבן הפינה לבית הכנסת הגדול של המושבה הצעירה הייתה בי' באב תרפ"ז. שנה לאחר מכן, באלול תרפ"ח, נחנך בית הכנסת בטקס מפואר שבו נכח גם הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב הראשי לארץ ישראל. 

במשך שנים רבות, רב בית הכנסת הגדול הישן היה הרב שמעון ננקנסקי (בנו של הרב שלום אליהו ננקנסקי). בתחילת שנות האלפיים עבר בית הכנסת שיפוץ נרחב במימונו של רפאל הלפרין. יש בו כמה אולמות תפילה, והמניין המרכזי מתקיים בחדר המרכזי המכונה "האולם הגדול". נוסח התפילות בחדר זה הוא נוסח ספרד, בשאר האולמות נוסח התפילה משתנה לפי זהותו של זה שנבחר לשמש כשליח ציבור.

בשנת 1962 נפתח בצמוד לבית הכנסת הישן בית הכנסת הגדול החדש, המכיל כמה מאות מקומות ישיבה ובית הכנסת הוותיק קיבל את השם "בית הכנסת הגדול הישן". יוזם בית הכנסת אברהם שטרן קרא את שמו "גיבורי ישראל" על שם הנופלים במלחמות ישראל. שניים מבניו של שטרן נפלו במלחמת העצמאות במסגרת הפלוגה הדתית של הפלמ"ח. בבית הכנסת פעלה קהילה ציונית דתית לאומית. עם השנים עזבו בני הקהילה למקומות יישוב אחרים והמעטים שנותרו התבגרו. בימי חול היה בית הכנסת סגור. 

בתחילת שנות האלפיים, עם התמעטותם של המתפללים הוותיקים, נכנסו לעמותת בית הכנסת גם מתפללים חרדים מיוצאי ישיבת חברון, ובמשך הזמן החלו לנהל את המקום. בבית הכנסת ישנו לוח הנצחה לראש הממשלה המנוח מנחם בגין ובו תקציר קורות חייו.

בקומת הקרקע מתנהל בית תמחוי "בית התבשיל". בקומה השנייה בית הכנסת האמור של יוצאי ישיבת חברון ובקומה השלישית כולל "הליכות משה" (על שם שמואל שניצר), במימונו של דן גרטלר, שמימן גם את עלות בניית הקומה השלישית.

פנים "האולם הגדול" בבית הכנסת הישן
קטגוריה:בני ברק: בתי כנסת
קטגוריה:בתי כנסת אשכנזיים
==קישורים חיצוניים==
* [https://www.hagabay.net/index.php?option=com_content&view=article&id=113:2008-12-24-01-20-11&catid=9 חדש אסור מן התורה], סיור בבתי כנסת, מקור ראשון.
* 
* 
*[http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HZH%2F1950%2F06%2F29&id=Ar00310&sk=482A89BB הרב הרצוג בהנחת אבן הפינה לבית כנסת הגדול בבני ברק], הצופה 1950
ויאצ'סלב איוואנקוב

ויאצ'סלב קירילוביץ' איוואנקוב (ברוסית: Вячеслав Кириллович Иваньков;; 2 בינואר 1940 - 9 באוקטובר 2009) היה מראשי המאפיה הרוסית וגנב בחוק מפורסם שפעל בברית המועצות ובארצות הברית.

היה ידוע בכינוי "יפונצ'יק" ("היפני") שהוענק לו על שם עיניו המלוכסנות, אם כי ישנה גרסה הטוענת כי קיבל את הכינוי על הישגיו בג'ו ג'וטסו.

== ביוגרפיה ==
איוואנקוב נולד ב-2 בינואר 1940 למשפחה לא מתפקדת. אמו הייתה עצבנית לעיתים תכופות ואביו היה אלכוהוליסט. בריאותו של איוונקוב בילדותו הייתה חלשה. בבית הספר החליט לחזק את בריאותו ולעסוק אינטנסיבית בענפי ספורט, כגון איגרוף ואמנויות לחימה. מגיל 14 החל ויאצ'סלב לגנוב.

את הפעילות הפלילית החל באמצע שנות ה-60, ועסק בגנבה. בסוף שנות ה-60 הצטרף לכנופיה של גנאדיי קרקוב הידועה בכינוי "מונגול". הכנופיה התמקדה בסחיטת אנשים אמידים. תחת איומים הוציאו אותם מן העיר ואילצו אותם למסור כסף ודברי ערך תוך שימוש באלימות, ואפילו חפרו עבורם קברים כלחץ פסיכולוגי.

ב-1972 עצרו את הכנופיה של "מונגול", רק איוונקוב הצליח להימלט ממאסר והקים כנופיה משלו.

איוונקוב נשפט על שימוש שוד הקשור לאלימות; התנקשות בחיי שוטר; שוד בשימוש בנשק, שבוצע בהכנה מוקדמת עם קבוצת אנשים; נשיאת נשק בלתי חוקית; זיוף מסמכים; שימוש באלימות נגד אזרח הממלא תפקיד ציבורי; פגיעה גופנית מכוונת, שבוצעה במצב של השפעה. ב-1974, בזמן שהותו בכלא בוטירקה, הפך לגנב בחוק וקיבל את הכינוי "יפונצ'יק".

ב-1992 היגר לארצות הברית, התמקם בברייטון ביץ' שבה נמצאת קהילת דוברי רוסית גדולה והפך לראש אחוות סולנצבו של המאפיה הרוסית בניו יורק. ב-1997 נידון לתשע שנות מאסר על סחיטה. ב-2005 בתום תקופת המאסר הוסגר לרוסיה. ברוסיה הואשם איוואנקוב על מקרה מ-1992 שבו הוא רצח שני אזרחים טורקים וניסה להתנקש בטורקי שלישי. ב-18 ביולי 2005 מצא חבר המושבעים של בית המשפט במוסקבה את איוואנקוב חף מפשע.

לאחר הזיכוי איוואנקוב טען שלא יתעסק בעניינים פליליים אבל בכל זאת פעל כ"בורר" בסכסוכים בין ארגוני פשע ובפרט בין טריאל אוניאני לבין אסלן אוסויאן הידוע בכינוי "הדוד חסן". ב-28 ביולי 2009 חווה איוואנקוב ניסיון חיסול - הוא נורה באמצעות רובה צלפים דרגונוב ביציאה ממסעדה במוסקבה.

בלילה שבין ה-13 ל-14 בספטמבר 2009 עבר יאפונצ'יק מוות קליני. הוא נפטר מדלקת הצפק ב-9 באוקטובר של אותה שנה במרפאה פרטית במוסקבה.

==קישורים חיצוניים==

* מתוך תוכנית הטלוויזיה "רוסיה הקרימינלית. התרה"
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מאפיונרים רוסים
קטגוריה:גנבים בחוק
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין וגנקובסקויה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1940
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2009
מלכהלי

מלכהלי חנוכה (שם משפחתה בעבר בלוי; נולדה בתשל"א, 1971) היא כוכבת ילדים במגזר החרדי, משוררת, מנגנת, שחקנית, מחנכת, ריתמיקאית, כותבת, עורכת ובעלים של מגזין הנשים "אשת" ומוציאה לאור עשרות סרטי ילדים לגיל הרך.

מלכהלי נחשבת לפורצת דרך במגזר החרדי, הן בהיותה מן הראשונות ששרו בקולן לילדים, והן בהוצאת מגזין לנשים דתיות בלבד.

==ביוגרפיה==
מלכהלי נולדה בראשון לציון כבת בכורה ללאה ואליעזר ברוק, חסידי חב"ד.

למדה בבית יעקב ומכללת בית רבקה בכפר חב"ד. כבר בילדותה כתבה שירים וניגנה באקורדיון וחלילית, בלימודי התיכון התחילה לנגן באירועים ובגני ילדים, שם הייתה ריתמיקאית מחליפה. בסיום לימודי ההוראה שילבה בין הוראה בחטיבת ביניים, בתי ספר יסודיים ובגני ילדים. לצורך כך כתבה והלחינה שירים. בהמשך הקליטה שירים באולפן.

ב-2003 החלה בהוצאת קלטות שמע לילדים בנושאים חינוכיים, ומאז, המשיכה להפקת סרטוני וידאו ב-DVD, שבהם משולבים סיפורי התנ"ך, הסברים על חגים ונושאי יהדות נוספים. בין הכותרים הללו, "בגן המוזיקלי של מלכהלי", "תפילת טף", "בוקר טוב עם מלכהלי", "מסיבת חנוכה" ו"הבעל שם טוב הקדוש".

ב-2017 התחילה מלכהלי להוציא לאור את "אשת" - ירחון המיועד לנשים, המגזין יוצא בשני פורמטים, האחד עם תמונות נשים למנויים, והשני ללא תמונות נשים ומשווק לחנויות. מלכהלי מלמדת קורס ריתמיקה במסגרות פרטיות ובמכללת "מכללת בית רבקה" בכפר חב"ד. נשואה בנישואים שניים לאבי חנוכה ואם לשמונה. מתגוררת בכפר חב"ד.

ב-2023 נחנכה במשכן הכנסת השדולה למען האישה החרדית והדתית בראשותה של ח"כ לימור סון הר מלך ובהובלה של מלכהלי. השדולה שמה לה למטרה להרים את הדגל במכוון בצד החיובי של המפה, בתוספת כח למרחבי עשיה מתוך מבט נשי ייחודי, ולא בנקודות החשוכות, כשמעל הכל מושמע קול של קשר ושל מכנה משותף.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* שירה כהן, [https://www.hidabroot.org/article/178622 מלכהלי: "מה עם כשרות הנפש של הילדים שלנו?"], באתר הידברות
* 
* 
* [https://youtube.com/watch?v=JFTyqn0_ylM מלכהלי מתארחת בתוכנית עניין משפחתי ברדיו קול חי]
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=2F1Hf40JEBM&ab_channel=%D7%94%D7%99%D7%93%D7%91%D7%A8%D7%95%D7%AA "קיבלתי זכות ענקית לחנך את ילדי ישראל": מלכהלי בריאיון מעורר השראה], ערוץ היוטיוב של הידברות

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:משוררי ילדים ישראלים
קטגוריה:כפר חב"ד: אישים
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:חסידי חב"ד
קטגוריה:שחקניות קולנוע חרדי
קטגוריה:יוצרי קולנוע חרדי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
קטגוריה:בוגרות מכללת בית רבקה
מריה, נסיכת ולדק ופירמונט

מריה, נסיכת ולדק ופירמונט (; 23 במאי 1857 - 30 באפריל 1882), הייתה אשתו של וילהלם השני, מלך וירטמברג.

== ביוגרפיה ==
מריה נולדה ב-23 במאי 1857 בארולזן לגאורג ויקטור, נסיך ולדק ופירמונט ואשתו הלנה, נסיכת נסאו, והייתה אחותם של פרידריך, נסיך ולדק ופירמונט והלנה, נסיכת ולדק ופירמונט.

ב-15 בפברואר 1877 התחתנה מריה בארולזן עם וילהלם, נסיך וירטמברג, ממנו נולדו לה 3 ילדים. ב-30 באפריל 1882 מתה מריה בשטוטגרט, כתוצאה מסיבוכים מהלידה של הילד השלישי שלה, ובעלה וילהלם, שכבר היה בדיכאון בעקבות מותו של בנו יחידו, אמר שמעולם לא התאושש ממכה זו. בשנת 1886 התחתן וילהלם עם שרלוטה, נסיכת שאומבורג-ליפה, ובשנת 1891 הוא הוכתר כמלך וירטמברג.

==משפחתה==
ב-15 בפברואר 1877 התחתנה מריה בארולזן עם וילהלם השני, מלך וירטמברג, ממנו היו לה 3 ילדים:
* פאולינה, נסיכת וירטמברג (19 בדצמבר 1877 - 7 במאי 1965); התחתנה בשנת 1898 עם וילהלם פרידריך, נסיך ויד (1872–1945).
* אולריך, נסיך וירטמברג (28 ביולי 1880 - 28 בדצמבר 1880).
* בת שמתה בעת לידתה (24 באפריל 1882).

==אילן יוחסין==

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1857
קטגוריה:נפטרות ב-1882
יגואר XJR-9

יגואר XJR-9 (באנגלית: Jaguar XJR-9) היא מכונית מרוץ מתוצרת יצרנית הרכב יגואר, אשר יוצרה בין השנים 1988–1989 עבור FIA Group C בשיתוף International Motor Sports Association כדי להתחרות במרוץ 24 השעות של דייטונה.

דגם ה"יגואר XJR-9" נבנה בשיתוף חברת הנדסת מכוניות המרוץ Tom Walkinshaw Racing (TWR).

במרוץ 24 השעות של לה מאן ניצחה XJR-9 במשך 6 מרוצים.

==יגואר XJR-9==
* מנוע מרכזי
* גוף הדגם בנוי מסיבי פחם
* שלדת הדגם בנויה מיציקת סיבי פחם ביחד עם קוולאר
* השעיה אחורית: מגנזיום uprights, סליל טיטניום מעל dampers
* יחס כוח למשקל: 0.85 כ"ס ל-ק"ג
* מעצורים: דיסקים מאווררים TWR
* הזרקת דלק: Zytek

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="130">
קובץ:Jaguar XJR-9.jpg | "יגואר XJR-9"
קובץ:Jaguar XJR9.jpg | "יגואר XJR-9"
קובץ:Jaguar-XJR-9 n°1.jpg | "יגואר XJR-9"
קובץ:Jaguar XJ - Night and Day with Andy Wallace (23461018016).jpg | "יגואר XJR-9"
קובץ:Jaguar XJR8-9 (1987).ogg | "יגואר XJR-9"
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* (ריאיון עם המעצב טוני סאות'גייט)
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1988
קטגוריה:מכוניות בריטיות
XJR-9
קטגוריה:מכוניות מרוץ
קטגוריה:מכוניות עשויות סיבי פחמן
קטגוריה:מכוניות מנוע מרכזי
ח'רבת'א בני חרית

ח'רבת'א בני חרית או חרבתא בני חארס (בערבית: خربثا بني حارث) הוא כפר פלסטיני הממוקם כ-15 ק"מ מערבית לרמאללה, בנפת רמאללה ואל-בירה, כקילומטר ממזרח למודיעין עילית. מקור שם הכפר הוא כנראה שיבוש של המילים "חירבת בני חרית" ("חורבות בני חרית"). לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, הכפר מנה 3,471 תושבים. העיירות והכפרים הסמוכים כוללים את בילעין מדרום, את ראס כרכר ממזרח, ואת דיר קדיס ממערב. שטחו הכולל של הכפר הוא כ-7,120 דונם.

== היסטוריה ==
לפי עדויות ארכאולוגיות אזור הכפר היה מיושב כבר מתקופת הברזל II. ממערב לכפר, נמצאות "ח'רבת אל משעיר" "ח'רבת ג'רדה" בהם נמצאו חרסים מתקופת הברזל, כמו גם חרסים מתקופות מאוחרות יותר.

גרעין הכפר הנוכחי הוקם מסביב לקבר שייח ("שייח אבו יוסוף").
===התקופה העותמאנית===
ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, תושבי הכפר שילמו מס על גידולי חיטה, שעורה, זיתים, גפנים, ועיזים., 29 משפחות התגוררו בכפר. לפי ויקטור גרן, גרו בכפר 200 תושבים בשנת 1870.

בסקר של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1882 מתואר הכפר כ-"כפר קטן על ראש גבעה, מוקפת במטעי זיתים.

===בתקופת המנדט הבריטי===
בימי המנדט הבריטי נכלל הכפר בנפת רמלה. במפקד 1922, בח'רבת'א בני חרית נמנו 338 תושבים, כולם מוסלמים, במפקד 1931 גדלה האוכלוסייה ל-469 ששכנו ב-103 בתים. 

בסקר הכפרים 1945 בארץ ישראל, הוערכה אוכלוסיית הכפר ב-650 תושבים, שהיו בבעלותם 7,120 דונם. מתוך מספר זה 2,788 דונם, היו של מטעים ואדמות השקיה, 591 של גידולי דגנים, ו-13 דונם היו קרקע בנויה.

בעקבות מלחמת העצמאות ולאחר הסכמי שביתת-הנשק של 1949, עבר הכפר לשלטון ירדני.

===לאחר 1967===
בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית. לאחר הסכם אוסלו, השטח הבנוי של הכפר סווג כשטח B.
תושבי הכפר היו ועדיין מעורבים במאבק נגד גדר ההפרדה אשר חלק ממנה הוקם על אדמותיהם ולטענתם פוגעת בחייהם.
מועצת הכפר ומספר מתושבי הכפר אף עתרו ב-2004 לבג"ץ בעניין זה ועתירתם נדחתה. בנובמבר 2006 אישר ראש הממשלה אהוד אולמרט את הרחקת גדר ההפרדה מהקו הירוק באזור, כדי שתכלול את ההתנחלויות ניל"י ונעלה. כך מצאו 25 אלף תושבי הכפרים באזור במעין מובלעת שגבולותיה הגדר על הקו הירוק ממערב, והכביש והגדר סביב ניל"י ונעלה ממזרח. בנוסף לגדר, הוקמה חסימה המונעת מעבר רכבים של תושבים פלסטינים בין כביש 446 לכביש 463 במקום הידוע כ"צומת הדואר" (על שם בית הדואר ששכן בסמוך בתקופת המנדט). המחסום הוסר בנובמבר 2010.

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
*[http://www.palestineremembered.com/GeoPoints/Kharbata_1356/index.html Welcome To Kharbata]
*Survey of Western Palestine, Map 14: [http://www.iaa-archives.org.il/zoom/zoom.aspx?folder_id=93&type_id=6&id=8376 IAA], Wikimedia commons
*[http://vprofile.arij.org/ramallah/pdfs/factsheet/Kharbatha%20Bani%20Harith_fs_en.pdf Kharbatha Bani Harith Village (Fact Sheet)], המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ)
*[http://vprofile.arij.org/ramallah/pdfs/vprofile/Kharbatha_Bani_Harith_vp_en.pdf Kharbatha Bani Harith Village Profile], Applied Research Institute - Jerusalem (ARIJ)
*[http://vprofile.arij.org/ramallah/images/english/Kharbatha%20Bani%20Harith_ap_en.jpg Kharbatha Bani Harith aerial photo], Applied Research Institute - Jerusalem (ARIJ)
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפת רמאללה ואל-בירה
יגואר S-Type (1963)

יגואר S-Type (באנגלית: Jaguar S-Type) היא מכונית סלון, 5 מושבים, מתוצרת יגואר שיוצרה בבריטניה בין השנים 1963–1968.

מדגם "יגואר S-Type" נפח מנוע 3.4 ליטר יוצרו 9,928 יחידות.

מדגם "יגואר S-Type" נפח מנוע 3.8 ליטר יוצרו 15,056 יחידות.

==דגמי יגואר S-Type (1963)==

* 3.4 ליטר (Jaguar 3,4 Litre S-Type)
* 3.8 ליטר (Jaguar 3,8 Litre S-Type)

==תאוצות דגמי "יגואר S-Type"==
* 10.0 שניות בין מהירות 0-97 קמ"ש (דגם 3.4 ליטר אוטומט)
* 13.9 שניות בין מהירות 0-97 קמ"ש (דגם 3.4 ליטר תמסורת ידנית + אוברדרייב)
* 11.5 שניות בין מהירות 0-97 קמ"ש (דגם 3.8 ליטר אוטומט)
* 10.3 שניות בין מהירות 0-97 קמ"ש (דגם 3.8 ליטר תמסורת ידנית + אוברדרייב)

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="100">
Jaguar (2449456694).jpg | יגואר S-Type
Jaguar 3.8S (1967), Dutch licence registration AH-17-59 pic4.JPG | יגואר S-Type, שנת 1967 
1965 Jaguar 3.8S.jpg | יגואר S-Type, שנת 1965
Jaguar S Type 3.8 1968 - Flickr - mick - Lumix.jpg | יגואר S-Type, שנת 1968
1966 Jaguar S Type 3.8 - Flickr - The Car Spy (17).jpg | יגואר S-Type, שנת 1966 - מבט לתא הנהג
1966 Jaguar S Type 3.8 - Flickr - The Car Spy (24).jpg | יגואר S-Type, שנת 1966 - מבט למנוע 3.8 ליטר
1966 Jaguar S Type 3.8 - Flickr - The Car Spy (22).jpg |לוגו יגואר S-Type, שנת 1966
1966 Jaguar S Type 3.8 - Flickr - The Car Spy (3).jpg | יגואר S-Type, שנת 1966
1966 Jaguar S Type 3.8 - Flickr - The Car Spy (13).jpg | יגואר S-Type, שנת 1966 - מבט למושבים הקדמיים
1966 Jaguar S Type 3.8 - Flickr - The Car Spy (14).jpg | יגואר S-Type, שנת 1966 - מבט למושבים האחוריים
1966 Jaguar S Type 3.8 - Flickr - The Car Spy (27).jpg | יגואר S-Type
1966 Jaguar S Type 3.8 - Flickr - The Car Spy (9).jpg | יגואר S-Type, שנת 1966 - מבט לתא הנהג
1966 Jaguar S Type 3.8 - Flickr - The Car Spy (8).jpg | יגואר S-Type, שנת 1966 - מבט לשעוני הבקרה (מימין: מד אוץ, משמאל: מד טורים, למטה משמאל: שעון אנלוגי)
1966 Jaguar S Type 3.8 - Flickr - The Car Spy (7).jpg | יגואר S-Type, שנת 1966 - המתגים ושעוני הבקרה (מימין לשמאל: מד חום המנוע, מד שמן, מד מכל דלק, מד מתח חשמלי)
Jaguar S Type 3.8 (1966) - 14451080031.jpg | יגואר S-Type, שנת 1966
1966 Jaguar 3.85 (34303194212).jpg | יגואר S-Type, שנת 1966
</gallery>

==ראו גם==
* יגואר
* יגואר MK2
* יגואר Mark X
* יגואר XKSS
* יגואר S-Type (1999)

==לקריאה נוספת==
* [https://www.google.co.il/search?q=Jaguar+S-Type+(1963))&tbm=isch&source=iu&ictx=1&fir=pW3Nf8P8OV6TsM%253A%252Cy7g_XvAHxcXAJM%252C_&usg=__gKnJll_7dSnW5fFyvA5ZiskbzHU%3D&sa=X&ved=0ahUKEwjqpffb5fzYAhVMJ1AKHdxOBsMQ9QEILjAC#imgrc=pW3Nf8P8OV6TsM: "יגואר S-Type (1963)" - תמונות]
== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1963
קטגוריה:מכוניות בריטיות
S Type
אקמר

{| align="left"
|

|-
|

|מסה=2.6
|עוצמת הארה=110
|טמפרטורה=8,200-7,900
|מהירות סיבוב=65
|כוכבים נלווים=θ<sup>2</sup> בארידנוס
}}
|-
|

|}
אַקָמָר או θ בארידנוס, הוא הכוכב השלישי בבהירותו בקבוצת הכוכבים ארידנוס עם בהירות נראית מדרגה 2.9. בעבר היווה הכוכב את קצה הנהר ושמו בערבית היה "קצה הנהר" (آخر النهر - אחיר א-נהר) שהשתבש והפך לאקמר. עם הרחבת הקבוצה לכיוון דרום, ניתן אותו השם, בצורה קצת שונה, לכוכב שמייצג כיום את קצה הנהר, אכרנר.

==תכונות==
אקמר הוא כוכב כפול המורכב מזוג כוכבים לבנים במרחק זוויתי של 8.3 שניות קשת, שממרחק של כ-160 שנות אור ממערכת השמש, שקול למרחק של לפחות 410 יחידות אסטרונומיות.

===θ<sup>1</sup> בארידנוס===
θ<sup>1</sup> בארידנוס הוא תת-ענק לבן מסוג ספקטרלי A3 IV (לפעמים מסווג גם ככוכב הסדרה הראשית לבן מסוג ספקטרלי A3 V, כתת-ענק לבן מסוג ספקטרלי A5 IV, או כענק לבן מסוג ספקטרלי A4 III), מסתו כ-2.6 מסות שמש, רדיוסו כ-5.5 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו סביב 8,000 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 110 מעוצמת ההארה של השמש. מדידות ספקטרוסקופיות של קרינת הכוכב מעלות אפשרות ש-θ<sup>1</sup> בארידנוס הוא עצמו כוכב כפול, אך אם כן, לא ידוע דבר על תכונות בן הזוג. נראה שהכוכב נמצא בשלבי סיום של שלב היתוך המימן שבליבתו להליום והוא התחיל בתהליך של התנפחות והתקררות בדרך להפוך לענק אדום.

===θ<sup>2</sup> בארידנוס===
θ<sup>2</sup> בארידנוס הוא כוכב הסדרה הראשית לבן מסוג ספקטרלי A1 V, מסתו כ-2.4 מסות שמש, רדיוסו כ-2.5 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו סביב 9,000 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 45 מעוצמת ההארה של השמש. מכיוון שמסתו מעט קטנה מזו של בן הזוג, התפתחותו מעט איטית יותר והוא עדיין נמצא בשלב היתוך המימן שבליבתו להליום, אך גם הוא צפוי להתחיל בתהליך של התקררות והתנפחות כאשר יאזל המימן בליבתו וגם הוא יהפוך לענק אדום.

==קישורים חיצוניים==
* [http://stars.astro.illinois.edu/sow/acamar.html אקמר] באתר של ג'ים קלר
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כוכבים כפולים
קטגוריה:תת-ענקים מסוג A
קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג A
קטגוריה:קבוצת הכוכבים ארידנוס
אליסון דודי

אליסון דודי (באנגלית: Alison Doody, נולדה ב-9 במרץ 1966)<ref name=alison></ref> היא שחקנית ודוגמנית אירית.

==ביוגרפיה==
דודי נולדה בדבלין. היא התגלתה על ידי צלם שהתרשם ממנה והחלה לעבוד כדוגמנית בפרסומות.

לאחר שמשכה את תשומת לבו של מלהקי סרטי "ג'יימס בונד" היא קיבלה תפקיד קטן בסרט "רצח בעיניים". בגיל שמונה עשרה היא הייתה לנערת בונד הצעירה אי פעם. היא נבחרה לאחת משתים עשרה השחקניות החדשות המבטיחות של 1986. לאחר מכן היא שיחקה גם תפקיד מינורי בסרט "עדות במבחן" לצד מיקי רורק.

ב-1987 הופיעה בתפקיד ללא דיבור בעיבוד של ערוץ הולמרק לספר "סוד הגן הנעלם".

ב-1988 שיחקה בפרק של סדרת הפנטזיה "סיפורי עמים" ובאותה שנה שיחקה בסרט "טאפין", לצד פירס ברוסנן.

ב-1989 שיחקה דודי בתפקיד הזכור ביותר שלה, הארכאולוגית האוסטרית הנאצית ד"ר אלזה שניידר, בסרט "אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון".

ב-2003 שיחקה בסרט "השחקנים", לצד מייקל קיין.

בשנת 2022 גילמה את אשתו של ריי סטיבנסון בסרט הפעולה ההודי "RRR".

ב-1994 היא נישאה לגאווין או'ריילי, ולהם שתי בנות. היא נפרדה ממנו ב-2004, וב-2006 השניים התגרשו.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה איריות
קטגוריה:נערות בונד
קטגוריה:איריות שנולדו ב-1966
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1966
קייטי בויל

קייטי בויל (באנגלית: Katie Boyle; 29 במאי 1926 - 20 במרץ 2018) הייתה מנחת טלוויזיה ושחקנית בריטית.

==ביוגרפיה==
בויל נולדה בפירנצה כבתו של מרקיז איטלקי ואשתו האנגליה. היא עברה לאנגליה ב-1946 והחלה שם בקריירת דוגמנות שכללה גם עבודות למגזין ווג.

בשנות החמישים החלה להופיע בסרטי קולנוע ובהם "האמת אודות נשים" לצד דיאן סילנטו, "יומנו של גנרל תומסון" ו"כוונה להרוג". באותן שנים החלה לעבוד כקריינית עבור ה-BBC, לאחר מכן החלה להנחות בערוץ תוכניות כגון "מה השורה שלי" ו"Juke Box Jury".

ב-1968 השתתפה בחידון טלוויזיוני העוסק בידע ברפואה אך התוכנית בוטלה לאחר שלושה פרקים בלבד ובמהלך שנות השישים, היא גם השתתפה בסדרת פרסומות טלוויזיה עבור מותג הסבון "Camay".

היא הנחתה ארבע פעמים את תחרות האירוויזיון, אותה אירחה הממלכה המאוחדת בשנים 1960, 1963, 1968 ו-1974. על פי הספר "תחרות שיריי האירוויזיון-ההיסטוריה הרשמית", הנחתה בויל את התחרות ב-1974 ללא תחתונים מתחת לשמלת הסאטן שלבשה, לאחר שאלו הורדו זמן קצר לפני שהשידור החל. בנוסף היא הנחתה ב-1961 את התחרות לבחירת השיר שייצג את הממלכה המאוחדת באירוויזיון, "שיר עבור אירופה".

ב-2004 השתתפה בתוכנית "החוליה החלשה" בפרק ספיישל שעסק באירוויזיון ונהייתה למתמודדת הראשונה בתולדות התוכנית שהצביעה בעצמה עבור הדחה.

ב-1947 היא נישאה לריצ'רד בויל, הרוזן התשיעי של שאנון, ב-1955 הם התגרשו אך עדיין שמרה על שם משפחתו. מאוחר יותר באותה שנה התחתנה עם גרוויל בייליס, ממנו התאלמנה ב-1976. 

ב-1979 התחתנה עם מפיק התיאטרון פיטר סונדרס וגם ממנו התאלמנה ב-2003.

בספר "המלכה אליזבת השנייה, אישה שאינה משועשעת" נכתב, לכאורה, שבויל ניהלה רומן עם הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו אך לאחר מכן בראיון אמרה בויל שטענה זו מגוחכת ובדיה טהורה. 

בויל פרסמה שלושה ספרים שכתבה ובהם אוטוביוגרפיה הנקראת "מה עשתה קייטי" ופורסמה ב-1980.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מנחי האירוויזיון בממלכה המאוחדת
קטגוריה:מנחות טלוויזיה בריטיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:דוגמניות אנגליות
קטגוריה:דוגמנים בני מלוכה ואצולה
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1926
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1926
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2018
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2018
אורי רדליך

אורי רדליך, הוא שחיין עבר ישראלי, שיאן ישראל, שחיין נבחרת ישראל ובעל מדליית כסף מהמכביה השביעית (1965).

== ביוגרפיה ==
רדליך גדל בקיבוץ שער העמקים והתאמן בקבוצת הפועל גוש זבולון בהדרכתו של יוסף טלקי.

===1964===
באליפות ישראל שנערכה בקריית טבעון בסוף ספטמבר 1964 זכה רדליך בשתי מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.9 דקות, אחרי משה גרטל (59.5 שניות) ועמית לובן, חבריו לאגודה ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:00.4 דקות, אחרי משה גרטל (4:39.3 דקות) ועמית לובן (4:59.1 דקות).

===1965===
בתחרויות השחייה של המכביה השביעית שנערכו בבריכת גלית ביד אליהו בתל אביב באוגוסט 1965 זכה רדליך במדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם עמית לובן, גרשון שפע ומשה גרטל בשיא ישראלי חדש של 3:58.7 דקות, אחרי ארצות הברית (3:48.3 דקות) ולפני אוסטרליה (4:00.3 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.7 שניות, אחרי 3 שחיינים אמריקאיים והיה השחיין הישראלי הראשון במשחה זה. חודש לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף ספטמבר אותה שנה זכה רדליך במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.5 שניות, אחרי אברהם מלמד (58.9 שניות) ומשה גרטל (59.3 שניות), כולם מהפועל גוש זבולון.

== ראו גם ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייני חופשי ישראלים
קטגוריה:שיאני ישראל בשחייה
קטגוריה:שער העמקים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
משחק האריה

משחק האריה (באנגלית: The Lion's Game) הוא ספר מאת הסופר האמריקאי נלסון דה מיל, בעברו קצין חי"ר מעוטר שלחם במלחמת וייטנאם.
==עלילה==
עלילה מתרחשת בהווה, כאשר המספר וגיבור הספר, ג'ון קורי, בעברו בלש במחלק רצח של משטרת ניו יורק שעבר לכוח המשימה הפדרלי ללוחמה בטרור של ה-FBI בניו יורק, ומספר סוכני מכוח המשימה, ובהם שותפתו קייט מייפילד, המתינו בשדה התעופה JFK לאסד חליל, "האריה", עריק לובי המגיע בטיסה מצרפת. אך לחליל, מתנקש ומחבל בין-לאומי שאיבד את משפחתו במהלך מבצע קניון אל דוראדו (התקיפה האווירית האמריקנית ב-1986), יש תוכנית משלו. כשהמטוס נחת, התברר כי כלל הנוסעים מתו מהרעלת גז קטלנית ואילו "האריה" נמלט, לא לפני שהספיק לרצוח מספר שוטרים וסוכנים פדרליים, כשבכוונתו להתנקש בחיי הטייסים האמריקנים שביצעו את התקיפה על ארצו והרגו את משפחתו. קורי, הרודף אחריו, נדרש לכל יכולותיו וכישוריו כבלש.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:ספרי 2000
קטגוריה:ספרי הוצאת שלגי
קטגוריה:ספרי נלסון דה מיל
קלואי קים

קלואי קים (באנגלית: Chloe Kim; נולדה ב-23 באפריל 2000) היא גולשת שלג אמריקאית, פעמיים רצופות האלופה האולימפית בגלישת חצי צינור (פיונגצ'אנג 2018, בייג'ינג 2022), פעמיים אלופת העולם (יוטה 2019, אספן 2021), בעלת שתי מדליות זהב מאולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016) ושש מדליות זהב ממשחקי האקסטרים חורף.

==ביוגרפיה==
קים נולדה בלונג ביץ' שבקליפורניה וגדלה בטורנס שבקליפורניה. אביה ג'ונג ג'ין קים היגר ב-1982 לארצות הברית מקוריאה הדרומית ונישא בשנית לאמה בוראן, אף היא מקוריאה ב-1998. בגיל 4 התנסתה לראשונה בגלישת שלג. בגיל שמונה נשלחה לדודתה בשווייץ שם למדה במשך שנתיים והייתה חברה בנבחרת שווייץ בגלישת שלג. בשובה לארצות הברית הצטרפה לנבחרת הגלישה של מועדון הסקי ממות' בקליפורניה. 

ב-2014 השתתפה לראשונה במשחקי האקסטרים חורף וזכתה במדליית כסף בתחרות הסופרפייפ והייתה לספורטאית הצעירה ביותר בתולדות המשחקים שזוכה במדליה. בשנים 2015 ו-2016 זכתה בשלוש מדליות זהב בתחרות זו והייתה בכך לספורטאית הראשונה מתחת לגיל 16 שרושמת הישג זה. ב-2016 השתתפה באולימפיאדת הנוער לילהאמר וזכתה במדליות זהב בגלישת שלג בתחרויות חצי צינור וסלופסטייל. ב-2017 זכתה במדליית ארד במשחקי האקסטרים וב-2018 זכתה במדליית הזהב הרביעית שלה.

באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) זכתה במדליית זהב בתחרות החצי צינור. היא הייתה האישה הראשונה בתולדות משחקי החורף שמבצעת שתי קפיצות משולשות מלאות (1080 מעלות) זו אחר זו. על הישגיה זכתה בפרסי ESPY לספורטאית השנה, הספורטאית האולימפית האמריקאית של השנה וספורטאית הספורט האתגרי של השנה.

ב-2019 זכתה במדליית זהב בחצי צינור באליפות העולם שנערכה ביוטה ומדליית זה חמישית במשחקי האקסטרים באספן.

ב-2021 זכתה פעם נוספת באליפות העולם וכן במדליית זהב במשחקי האקסטרים שנערכו באספן.

באולימפיאדת בייג'ינג (2022) זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בגלישת שלג חצי צינור.

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!תוצאה
!מקור
|-
!2023
|פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון
|כוכבת ספורט אהובה
|
|<ref></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180106173203/https://usskiandsnowboard.org/athletes/chloe-kim קלואי קים] באתר התאחדות גלישת השלג האמריקאית
* [http://xgames.espn.com/xgames/athletes/3088782/chloe-kim קלואי קים] באתר משחקי האקסטרים

==הערות שוליים==

קטגוריה:גולשות שלג אמריקאיות
קטגוריה:גולשי שלג אמריקאים
קטגוריה:אלופות אולימפיות מארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס לוריוס: פעילות
קטגוריה:זוכי פרס ESPY: ספורטאית השנה
קטגוריה:זוכי פרס ESPY: הספורטאית האולימפית האמריקאית של השנה
קטגוריה:משתתפי הזמר במסכה (תוכנית טלוויזיה אמריקאית)
קטגוריה:גולשות שלג באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018)
קטגוריה:אלופות עולם בספורט
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אלופות אולימפיות: גלישת שלג
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת בייג'ינג (2022)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-2000
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2000
Kill Uncle

Kill Uncle הוא אלבום הסולו השני של המוזיקאי הבריטי מוריסי. האלבום יצא ב-4 במרץ 1991 על ידי הלייבלים HMV ו-EMI.

==רקע==
Kill Uncle הוקלט כשמוריסי היה בשלב מעבר מבחינה מקצועית, לאחר שסיים את עבודתו עם המפיק המוזיקלי סטיבן סטריט, איתו עבד בעבר על אלבומי הסמית'ס ועל אלבום הבכורה שלו כסולן, "Viva Hate", ולפני שהחל בשיתוף פעולה רב שנים עם המוזיקאים אלן וייט ובוז בורר. האלבום הופק על ידי קלייב לאנגר ואלן וינסטנלי. האלבום הוקלט באולפני הוקאנד שבאחוזת הוקאנד במחוז אוקספורדשייר באנגליה, בשנים 1990–1991.

==הוצאה==
האלבום יצא ב-4 במרץ 1991 על ידי הלייבלים HMV ו-EMI. "Our Frank", הסינגל המוביל מתוך האלבום והשיר שפותח אותו, הגיע למקום ה-26 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום השני במצעד הרוק המודרני האמריקאי. מוריסי עצמו מופיע על עטיפת האלבום.

מוריסי שר וכתב את המילים לכל שירי האלבום, ואת רוב שירי האלבום הלחין מארק אי. נבין מלהקת "Fairground Attraction", למעט שני שירים שהולחנו על ידי קלייב לאנגר. נבין גם היה זה שניגן על הגיטרה בכל שירי האלבום, ועוד השתתפו בו גם מארק בדפורד, שניגן על גיטרה בס, ואנדרו פארסי, שניגן על התופים.

בבריטניה הגיע האלבום בשיאו למקום השמיני במצעד האלבומים, מכר כ-60,000 עותקים וזכה למעמד של אלבום כסף. בארצות הברית הוא הגיע בשיאו למקום ה-52 במצעד האלבומים ומכר כ-220,000 עותקים.

סינגל נוסף שיצא מתוך האלבום, "Sing Your Life", הגיע למקום ה-33 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-10 במצעד הרוק המודרני האמריקאי.

==ביקורות==
האלבום קיבל ביקורות מעורבות ממבקרי המוזיקה. באתר Allmusic נכתב כי "באלבום הזה מוריסי הידרדר לדרגה של פרודיה עצמית, עם סדרה של שירי ג'אנגל פופ אלטרנטיביים נעימים אך עייפים". המגזין רולינג סטון העניק לאלבום ציון של שני כוכבים מתוך חמישה, ובביקורת נכתב: "אין ספק שמוריסי לא איבד דבר מהשנינות ומהתיאטרליות שלו. כמה משירי האלבום מזכירים את הטובים שבשירי הסמית'ס. מה שחסר באלבום זו קוהרנטיות וכריזמה. התחושה מההאזנה לאלבום היא שמדובר באוסף מקוטע של שירי אולפן מלוטשים, ולא באלבום גמור ועקבי". אתר המוזיקה פיצ'פורק העניק לאלבום ציון של 6 מתוך 10. לעומת זאת, המגזין NME העניק לאלבום ציון של 8 מתוך 10, והשיקגו טריביון העניק לאלבום ציון של שלושה כוכבים מתוך ארבעה.

==רשימת השירים==

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180129195558/https://www.rollingstone.com/music/albumreviews/kill-uncle-19910822 ביקורת על האלבום], במגזין "רולינג סטון" 
* [https://pitchfork.com/reviews/albums/17837-morrissey-kill-uncle/ ביקורת על האלבום] באתר פיצ'פורק 
* - ביקורת על האלבום

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי מוריסי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת סייר רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת EMI
פוך 500

פוך 500 (בגרמנית: Puch 500) היא מכונית עירונית בתצורת מכונית מיני, תוצרת יצרנית כלי הרכב פוך האוסטרית (מכונה גם שטייר-פוך), חברת בת של שטייר דיימלר פוך שבגראץ, אוסטריה, אשר יוצרה ברישיון קונצרן הרכב האיטלקי פיאט והתבססה על דגם הפיאט 500,

דגמי " "פוך 500"" יוצרו בין השנים 1957–1975

==תצורות "פוך 500"==
* 2 דלתות - סדאן
* 3 דלתות - סטיישן (דגם הסטיישן התבסס על פיאט 500 ג'רדיניירה)

==דגמי "פוך 500"==
* "פוך 500", מנוע 493 סמ"ק המפיק 16 כ"ס (יוצר בין השנים 1957–1959)
* "פוך 500 D", מנוע 493 סמ"ק המפיק 16 כ"ס (יוצר בין השנים 1967-1959)
* "פוך 500 DL", מנוע 493 סמ"ק המפיק 20 כ"ס (יוצר בין השנים 1962-1959)
* "פוך 700 C" (דגם סטיישן), מנוע 643 סמ"ק, המפיק 25 כ"ס (יוצר בין השנים 1961–1968)
* "פוך 700 E" (דגם סטיישן), מנוע 643 סמ"ק, המפיק 20 כ"ס (יוצר בין השנים 1961–1968)
* "פוך 650 T", מנוע 643 סמ"ק המפיק 20 כ"ס (יוצר בין השנים 1962–1968)
* "פוך 650 TR", מנוע 660 סמ"ק המפיק 27 כ"ס (יוצר בין השנים 1964–1968)
* "פוך 650 TR II", מנוע 660 סמ"ק המפיק 41 כ"ס (יוצר בין השנים 1965–1969)
* "פוך 500 S", מנוע 493 סמ"ק המפיק 20 כ"ס (יוצר בין השנים 1967–1973)
* "126", מנוע 643 סמ"ק המפיק 25 כ"ס (יוצר בין השנים 1973–1975)

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="130">
קובץ:FCC Poděbrady 2017 07a. Fiat 500 D, Steyr-Puch.jpg | דגם "פוך 500" גרסת "500 D"
קובץ:Steyr Puch 500 BW 2017-07-16 13-01-11.jpg | דגם "פוך 500" - מבט לתא הנהג
קובץ:SteyrPuch500 2.JPG | דגם "פוך 500"
קובץ:puch 500 red v TCE.jpg | דגם "פוך 500" דגם "TCE"
קובץ:puch 500.jpg | דגם "פוך 700" גרסת סטיישן
קובץ:Steyr Puch 700 Combi (7872637368).jpg | דגם "פוך 700" גרסת סטיישן
קובץ:SteyrPuch 500 Grill.JPG | לוגו "Steyrפוך 500"
</gallery>

==ראו גם==
* פיאט
* פיאט 500
* פיאט 500 ג'רדיניירה
* NSU / פיאט וינסברג 500

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1957
קטגוריה:כלי רכב המורכבים באוסטריה
קטגוריה:מכוניות מיני
קטגוריה:מכוניות מנוע אחורי
קטגוריה:מכוניות סטיישן
מכון - סדנת התחריט ע"ש זאב וולפגנג מאיר

"מכון - סדנת התחריט ע"ש זאב וולפגנג מאיר" היא סדנה לתחריט שפעלה בין השנים 2018-1997 בקיבוץ נירים.

==היסטוריה==
סדנת התחריט הוקמה בשנת 1997 על ידי דב הלר במבנה ששימש בעבר את מכון החליבה של הרפת בקיבוץ נירים. הסדנה נקראה על שם זאב וולפגנג מאיר, מחברי הקיבוץ. היא שימשה אמנים מדרום הארץ שעסקו בטכניקות התצריב השונות. בשונה מסדנאות אחרות, לא היו בסדנה דפסים-אמנים והאמנים שעובדים בה מדפיסים את העבודות בעצמם. בין הפרויקטים המזוהים עם הסדנה היא תערוכה שנתית שנפתחה ב-1 במאי, ועבורה הזמינה הסדנה מאמן הדפס ידוע תחריט קטן, המודפס בצבע אדום.

על האמנים שעבדו בסדנה נמנים אמנים כאלי שבדרון, זוהר מורג, נועם רבינוביץ, דניאלה מלר ועוד. בשנת 2006 הוצגו עבודות מן הסדנה במוזיאון הנגב לאמנות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://tnuathaavoda.info//index.php?option=com_k2&view=item&id=1242676909:home/archives/1242676909 גלריית מכון סדנת התחריט בנירים], באתר תנועת העבודה הישראלית

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: סדנאות הדפס
קטגוריה:נירים
פאולינה, נסיכת וירטמברג (1877–1965)

פאולינה, נסיכת וירטמברג (; 19 בדצמבר 1877 - 7 במאי 1965), הייתה בתו של וילהלם השני, מלך וירטמברג.

== ביוגרפיה ==
פאולינה נולדה ב-19 בדצמבר 1877 בשטוטגרט, לוילהלם, נסיך וירטמברג ולמריה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתם של גאורג ויקטור, נסיך ולדק ופירמונט והלנה, נסיכת נסאו, והייתה דודניתם של וילהלמינה, מלכת הולנד וקרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה. בהיותה בת 4 מתה אמה מריה, נסיכת ולדק ופירמונט, ובשנת 1886 התחתן אביה בשנית עם שרלוטה, נסיכת שאומבורג-ליפה. בשנת 1891 הוכתר אביה כמלך וירטמברג, אולם לאחר מלחמת העולם הראשונה הוא התפטר מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית.

ב-29 באוקטובר 1898 התחתנה פאולינה עם וילהלם פרידריך, נסיך ויד, ממנו היו לה שני בנים. לאחר הנישואים התגוררו בני הזוג בפוטסדאם, ובשנת 1902 הם עברו להתגורר בברלין. בשנת 1907 הם עברו לגור בנויוויד, ובאותה שנה קיבלה תפקיד בכיר בצלב האדום. בשנת 1933 הצטרפה פאולינה למפלגה הנאצית, אולם מעולם לא מילאה בה תפקיד כלשהו. בשנת 1945, זמן קצר לאחר תום מלחמת העולם השנייה, מת בעלה וילהלם פרידריך, נסיך ויד, ולאחר מותו עברה פאולינה להתגורר בווירטמברג. לאחר המלחמה הסתירה פאולינה בביתה את פושע המלחמה הנאצי אוגוסט הייסמאייר ואשתו גרטרוד שולץ-קלינק, ואף הועמדה על כך לדין על ידי צבא ארצות הברית בשנת 1948. לאחר מכן הקדישה פאולינה את חייה לגידול סוסים, וב-7 במאי 1965 מתה פאולינה בביתה בלודוויגסבורג.

==משפחתה==
ב-29 באוקטובר 1898 התחתנה פאולינה עם וילהלם פרידריך, נסיך ויד, ממנו היו לה שני בנים:
* הרמן, נסיך ויד (1899–1941)
* דיטריך, נסיך ויד (1901–1976)

==אילן יוחסין==

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.genealogics.org/getperson.php?personID=I00022132&tree=LEO פאולינה, נסיכת וירטמברג] 

קטגוריה:נסיכות וירטמברג
קטגוריה:בית וירטמברג
קטגוריה:אנשי מלוכה נאצים
קטגוריה:ילידות 1877
קטגוריה:נפטרות ב-1965
וילהלם פרידריך, נסיך ויד

וילהלם פרידריך, נסיך ויד (בגרמנית: Wilhelm Friedrich Fürst zu Wied; 27 ביוני 1872 - 18 ביוני 1945), היה נסיך גרמני ואחיו של וילהלם, נסיך אלבניה.

==ביוגרפיה==
וילהלם פרידריך נולד ב-27 ביוני 1872 בנויוויד, לוילהלם, נסיך ויד ולמריה, נסיכת הולנד, בתם של פרדריק, נסיך הולנד ולואיזה, נסיכת פרוסיה. וילהלם פרידריך היה נינם של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה ווילם הראשון, מלך הולנד, ואחיינה של אליסאבטה, מלכת רומניה.

ב-29 באוקטובר 1898 התחתן וילהלם פרידריך עם פאולינה, נסיכת וירטמברג, בתם של וילהלם השני, מלך וירטמברג ומריה, נסיכת ולדק ופירמונט, ממנה היו לו שני בנים. וילהלם פרידריך שירת ברגימנט הדרגונים ה-26 (וירטמברג ה-2 - המלך), ולאחר מכן שירת ברגימנט הדרגונים ה-25 (וירטמברג ה-1 - המלכה אולגה). לאחר הנישואין התגוררו בני הזוג בתחילה בפוטסדאם, ובשנת 1902 הם עברו להתגורר בברלין. בשנת 1907 הם עברו לגור בנויוויד, ובאותה שנה מת אביו וילהלם, נסיך ויד, ווילהלם פרידריך ירש את תאריו.

במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת וילהלם פרידריך כאוברסט בפיקוד העליון של קבוצת הארמיות לינסינגן, וב-5 באוקטובר 1916 קיבל מחמיו וילהלם השני, מלך וירטמברג את עיטור הצלב הגדול של מסדר הכתר של וירטמברג עם חרבות.

ב-18 ביוני 1945 מת וילהלם פרידריך בנויוויד, ונכדו פרידריך וילהלם, נסיך ויד ירש את תאריו.

==משפחתו==
ב-29 באוקטובר 1898 התחתן וילהלם פרידריך עם פאולינה, נסיכת וירטמברג, בתם של וילהלם השני, מלך וירטמברג ומריה, נסיכת ולדק ופירמונט, ממנה היו לו שני בנים:
* הרמן, נסיך ויד (1899–1941)
* דיטריך, נסיך ויד (1901–1976)

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.genealogics.org/getperson.php?personID=I00023290&tree=LEO וילהלם פרידריך, נסיך ויד] 

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1872
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
אי המתים (פואמה של רחמנינוב)

ההשראה לכתיבת היצירה הייתה רפרודוקציה בשחור-לבן של הציור ״אי המתים״ מאת הצייר ארנולד בוקלין
אי המתים (ברוסית: Остров мёртвых) אופוס 29, היא פואמה סימפונית שכתב המלחין הרוסי סרגיי רחמנינוב. היצירה נחשבת לדוגמה קלאסית לרומנטיציזם המאוחר הרוסי של תחילת המאה העשרים.

ההשראה ליצירה הייתה רפרודוקציה בשחור-לבן של הציור אי המתים מאת הצייר הסימבוליסטי השווייצרי ארנולד בוקלין, שרחמנינוב ראה בפריז ב-1907. בציור נראית סירת משוטים ובה מת, חותר ומלווה נוסף, המתקדמת לעבר אי קטן. בהמשך ראה רחמנינוב גם את הציור המקורי, אך התרשם ממנו הרבה פחות מאשר מן הגרסה חסרת הצבעים. 

חיבור היצירה נסתיים ב-1908 בדרזדן שבגרמניה. 

היצירה כתובה בסולם לה מינור, ורובה בנוי במשקל 8\5. לאורך רוב היצירה חוזר מוטיב קצבי ומלודי המדגיש את הפעמות הראשונה והשלישית בכל תיבה, ומתפרש כמסמל את קצב תנועת החתירה במשוטים, או את גלי הים. 

ב-1929 ניצח רחמנינוב על הקלטה של היצירה, בביצוע תזמורת פילדלפיה. ההקלטה בוצעה על ידי חברת ויקטור טוקינג משין, שהתמזגה בהמשך השנה עם RCA Records.

== קישורים חיצוניים ==
*פיליפ השר (Huscher), [https://cso.org/uploadedFiles/1_Tickets_and_Events/Program_Notes/032510_ProgramNotes_Rachmaninov_IsleoftheDead.pdf דברי הסבר ליצירה], מצורפים להקלטת התזמורת הסימפונית של שיקגו 
*[http://www.musicweb-international.com/classrev/2010/Mar10/Isle_of_the_dead_composite.htm ניתוח והשוואה בין עשרה ביצועים שונים של היצירה], באתר MusicWeb International 
* 

=== ביצועים ===
* [https://jsomusic.bandcamp.com/track/rachmaninoff-isle-of-the-dead ״אי המתים״] בביצוע התזמורת הסימפונית ירושלים בניצוח ליאון בוטשטיין, 2005
* 

קטגוריה:יצירות מאת רחמנינוב
קטגוריה:פואמות סימפוניות
קטגוריה:מוזיקה על פי יצירות אמנות
אייריס אפפל

אייריס אפּפל (באנגלית Iris Apfel; 29 באוגוסט 1921 – 1 במרץ 2024) הייתה אשת עסקים, מעצבת פנים ואייקון אופנה יהודייה-אמריקאית.

== ביוגרפיה ==
=== שנות חייה המוקדמות ===
נולדה בשם אייריס ברל (Barrel) באסטוריה, קווינס, ניו יורק, בתם היחידה של סמואל ברל, שמשפחתו הייתה בעלת עסק לזכוכיות ומראות, וסדיה, מהגרת מרוסיה, שהייתה בעלת בוטיק אופנה. שניהם היו ממוצא יהודי. למדה תולדות האמנות באוניברסיטת ניו יורק וכן בבית הספר לאומנות באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון.

=== קריירה ===
בצעירותה עבדה במגזין Women's Wear Daily, וכן עבור מעצבת הפנים אלינור ג'ונסון. בנוסף שימשה כעוזרת של המאייר רוברט גודמן.

ב-22 בפברואר 1948 נישאה לקרל אפפל (4 באוגוסט 1914 – 1 באוגוסט 2015). שנתיים לאחר מכן הם השיקו את חברת הטקסטיל Old World Weavers אותה ניהלו עד לפרישתם בשנת 1992. במהלך שנים אלו לקחה חלק בפרויקטים לעיצוב ושיקום מבנים, ביניהם הבית הלבן בתקופות כהונתם של תשעה נשיאים.

ב-2016 הופיעה בתוכניות ופרסומות טלוויזיה לרכב הצרפתי DS 3, והייתה "הפנים" של Australian brand Blue Illusion. במרץ 2016, הכריזה אפפל על שיתוף פעולה עם חברת הטכנולוגיה WiseWear בקו השיווקי Smart Jewelry.

=== מורשת – תרומות משמעותיות ===
==== מוזיאון רטרוספקטיבי ====
ב-13 בספטמבר 2005 ערך מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק תערוכה אודות הסגנון הייחודי שיצרה אפפל בשם Rara Avis (Rare Bird): The Irreverent Iris Apfel.

==== תארים ותפקידים אקדמיים ====
בשנת 2012, בגיל 90, הוענק לאפפל התואר פרופסור אורח באוניברסיטת טקסס באוסטין.

היא שימשה כיועצת, מומחית ומרצה אודות סגנון וענייני אופנה נוספים. בשנת 2013, בגיל 91, נכללה ברשימת "50 הנשים מעל גיל 50 הלבושות הטוב ביותר בעולם" של עיתון הגרדיאן.

=== סרטים דוקומנטריים ===
אפפל כיכבה בסרט התיעודי אודות חייה "אייריס", שביים אלברט מייזלס. הסרט יצא לאקרנים באוקטובר 2014 בפסטיבל הסרטים של ניו יורק ובהמשך נקנה על ידי חברת ההפקה Magnolia Pictures לשם יצירת גרסה לתיאטרון.

אפפל כיכבה גם בסרט הדוקומנטרי "If You’re Not In the Obit, Eat Breakfast" אשר יצא לאקרנים ב-2017 כסרט טלוויזיה.

=== פרסים ===
* 2016 - פרס Women Together Special Award of the Year.

=== חיים אישיים ===
בעלה, קארל אפפל, לו הייתה נשואה 67 שנים, נפטר ב-2015, שלושה ימים בטרם מלאו לו 101 שנים. השניים בחרו שלא להביא ילדים לעולם מתוך העדפה להתמקד בקריירה של אפפל.

נפטרה ב-1 במרץ 2024.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מעצבי פנים אמריקאים
קטגוריה:נדבנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:אל-הוריות אמריקאיות
קטגוריה:אל-הוריים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אמריקאים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודיות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1921
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1921
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2024
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024