OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בולרז

בולרז (באנגלית: Bballers) היא סדרת טלוויזיה מסוגת קומדיה-דרמה אמריקאית,<ref></ref> שנוצרה על ידי סטיבן לווינסון בכיכובו של דוויין ג'ונסון בתפקיד ספנסר סטרסמור, שחקן NFL בדימוס שחייב לנווט בקריירה החדשה שבחר כסוכן של שחקני NFL אחרים. הסדרה עלתה לראשונה ברשת הטלוויזיה בכבלים האמריקאית HBO ב-21 ביוני 2015, עם פרק פיילוט שכתב סטיבן לווינסון וביים פיטר ברג. העונה החמישית והאחרונה עלתה ב-25 באוגוסט 2019 והסתיימה ב-13 באוקטובר 2019.<ref></ref>

הסדרה מתרחשת בעיר מיאמי ומגוללת את קורותיהם של שחקני המיאמי דולפינס מליגת NFL האמריקאית.

בישראל, הסדרה שודרה ב-yes.

== שחקנים ודמויות ==
* דוויין ג'ונסון כספנסר סטרסמור, שחקן NFL בדימוס שהפך לסוכן שחקנים<ref name="order"></ref>
* רוב קורדרי כג'ו קרוטל, יועץ פיננסי בחברת אנדרסון פיננשיאל
* ג'ון דייוויד וושינגטון כריקי ג'רט, שחקן NFL תחרותי ביותר
* עומאר מילר כצ'ארלס גראן, שחקן NFL לשעבר שמחפש את הקריירה הבאה שלו
* דונובן וו. קרטר כוורנון ליטלפילד, שחקן NFL.
* טרוי גאריטי כג'ייסון אנטולוטי, סוכן ספורט ידוע
* לונדון בראון כרג'י, חבר ילדות של ורנון שמטפל בכספיו
* ג'זמין סיימון כג'ולי גראן, אשתו של שחקן ה-NFL לשעבר צ'ארלס גראן
* אריאל קבל כטרייסי לגט (עונה 2; עונה 1 ו-5), שדרנית ספורט של תחנת טלוויזיה מקומית שקרובה לספנסר<ref></ref>
* בריטני ס. הול כאמבר, חברתו לשעבר של ריקי ג'רט שהופכת לימים לאם ילדתו. (עונה 4-5; עונה חוזרת 3)

== תסקיר ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
! colspan="2" rowspan="2" |עונה
! rowspan="2" |פרקים
! colspan="2" |תאריך שידור מקורי
|-
!פרק בכורה
!פרק סיום
|-
| style="background:#D9DDDD;" |
|1
|10
|21 ביוני 2015
|23 באוגוסט 2015
|-
| style="background:#323E3A;" |
|2
|10
|17 ביולי 2015
|25 בספטמבר 2016
|-
| style="background:#F2CE7E;" |
|3
|10
|23 ביולי 2017
|24 בספטמבר 2017
|-
| style="background:#0257AC;" |
|4
|9
|12 באוגוסט 2018
|7 באוקטובר 2018
|-
| style="background:#00AF89;" |
|5
|8
|25 באוגוסט 2019
|13 באוקטובר 2019
|}

== שידור ==
הסדרה שודרה בבכורה בארצות הברית ברשת HBO ב-21 ביוני 2015,<ref></ref> בקנדה ב-21 ביוני 2015 ב-HBO קנדה, בממלכה המאוחדת ב-8 בספטמבר 2015 ברשת סקיי אטלנטיק,<ref></ref> באוסטרליה ב-15 בספטמבר 2015 ברשת Showcase.<ref></ref>

העונה השנייה עלתה לראשונה ב-17 ביולי 2016 והשלישית ב-23 ביולי 2017.<ref></ref><ref></ref> ב-8 באוגוסט 2017, HBO הזמינה את הסדרה לעונה הרביעית, שפרק הבכורה שודר ב-12 באוגוסט 2018.<ref></ref> ב-6 בספטמבר 2018 חידשה HBO את הסדרה לעונה חמישית.<ref></ref> באוגוסט 2019 עלתה העונה החמישית והאחרונה של הסדרה.

==פרסים==
הועמדה ב-2018 ושוב ב-2019 לפרס אמי לבידור בפריים טיים לעריכת הסאונד הטובה ביותר לסדרת קומדיה או דרמה (חצי שעה) ואנימציה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://cellcomtv.cellcom.co.il/content/sdarot/hbo/ballers/ בולרז] באתר סלקום tv
* [https://www.seret.co.il/series/s_series.asp?SID=290 בולרז] באתר Seret.co.il
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:סדרות דרמה המשכיות
קטגוריה:סרטי פוטבול
קטגוריה:HBO: סדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות במיאמי
Disraeli Gears

Disraeli Gears הוא אלבומם השני של להקת קרים אשר סימן את השינוי בסגנון הלהקה לכיוון בלוז רוק ורוק פסיכדלי והיה להצלחה ענקית. כמה מהשירים באלבום נכתבו בידיי המשורר פיט בראון, כולל הלהיט "Sunshine of Your Love" - אחד מהשירים המצליחים של הלהקה בכל הזמנים.

== עובדות ==
את מילות השירים באלבום כתבו כותבים רבים, והולחנו על ידי חברי הלהקה. רוב השירים מושרים על ידי ג'ק ברוס, מלבד השירים "Strange Brew" (אריק קלפטון), "Blue Condition" (ג'ינג'ר בייקר) ו-"Outside Woman Blues" (אריק קלפטון). האלבום הוקלט במשך חודש מאי 1967, ויצא לבסוף ב-16 בנובמבר 1967 על ידי חברת ההקלטות "Reaction Records" הבריטית. האלבום הוא אלבום בלוז רוק ורוק פסיכדלי בעיקרו, אך מכיל גם קטעי ג'אז (כמו בשיר "Blue Condition"), בלוז 12 תיבות (כמו בשיר "Take It Back") או תבניות מוזיקליות הדומות בתרכובתן המוזיקלית למוזיקת פופ מוקדמת, בדומה לשירים רבים של להקת הביטלס מאותה תקופה.

האלבום היה להצלחה רחבה בהיקף עצום, והיה לאחד לאלבום הנמכר ביותר בבריטניה בשנת 1967, ואחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בארצות הברית. האלבום הכיל מספר להיטים שהושמעו ברדיו הבריטי מאות פעמים, בהם "Strange Brew", "Sunshine of Your Love", ו- "SWLABR".

== עטיפת האלבום ==
את האיור שעל הכריכה צייר האמן האוסטרלי מרטין שארפ שהתגורר באותו בניין עם קלפטון, בצ'לסי. שארפ היה לשותף דומיננטי מאוד של קלפטון, וביניהם נוצר קשר מקצועי הדוק, ובו השניים כתבו יחד חלק משירי האלבום, ושארפ אייר את כריכת האלבום. קשר זה המשיך גם לשנים הבאות, כששארפ אייר את כריכת האלבום Wheels of Fire וכתב יחד עם קלפטון את השירים "Tales of Brave Ulysses". את צילום חברי הלהקה שעל השער ובתוך חוברת האלבום צילם האמן בוב ווייטקר, הידוע בצילום עטיפות האלבומים של הביטלס. סשן הצילומים נערך ביולי 1967, כשצולמו חברי הלהקה בהייד פארק בלונדון. חלק מהתמונות צולמו אף בהר בן נוויס, ההר הגבוה באיים הבריטיים.

== ביקורות ==
כריס ג'ונס, כתב רשת BBC בשנות השישים, תיאר את האלבום כ"כמוסה מושלמת של הנקודה בה הבלוז הפך פסיכדלי ולאחר מכן כבד "<ref></ref>. בשנת 1993 הוכנס האלבום להיכל התהילה של הרוק אנד רול.

סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic תיאר את האלבום כ"אלבום רוק כבד מכריע של שנות ה -60"<ref></ref>. דייב סוונסון, כתב מגזין Ultimate Classic Rock הגדיר את האלבום כ"יצירת המופת שלהם"<ref></ref>. בשנת 1999 הוכנס האלבום להיכל התהילה של הגראמי<ref></ref>.

האלבום נבחר כמספר 182 במהדורה השלישית של אלבומי ה-All Time Top 1000 של קולין לארקין (2000)<ref></ref>. בשנת 2003 האלבום דורג כמספר 114 ברשימת מגזיני הרולינג סטון של 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים<ref></ref>. רשת VH1 הציבה את האלבום כאלבום ה-87 ברשימת האלבומים הגדולים בכל הזמנים לשנת 2001<ref></ref>.

בשנת 2020 מגזין הרולינג סטון דירג את מחדש האלבום במקום ה-170 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים.

== רשימת רצועות ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
אלבניה תחת השלטון הגרמני

אלבניה התקיימה דה יורה כמדינה עצמאית, שרשמית נודעה כממלכת אלבניה, במהלך מלחמת העולם השנייה, בין השנים 1943 ו-1944 תחת ניהולה של גרמניה הנאצית.

== רקע ==
באפריל 1939 פלש צבא ממלכת איטליה לממלכת אלבניה, שהייתה עד אז מדינת חסות איטלקית, וכבש עד מהרה את המדינה. זוגו הראשון, מלך אלבניה, נאלץ לצאת לגלות, והמדינה הפכה לחלק מהאימפריה האיטלקית כממלכה נפרדת של הכתר האיטלקי. אלבניה התנהלה דה יורה כמדינה עצמאית, אך הכובשים הקימו במדינה ממשלת בובות תחת חוקה חדשה, שהפכה את אלבניה לארץ חסות איטלקית. המלך ויטוריו אמנואלה השלישי טען לכתר האלבני ובאופן רשמי שלט במדינה עד 25 ביולי 1943 אך בפועל המפלגה נשלטה על ידי ממשלת הבובות של המפלגה הפשיסטית האלבנית.

== היסטוריה ==
עם כניעתה של איטליה הפשיסטית לבעלות הברית בספטמבר 1943, פלשה גרמניה הנאצית לאיטליה, והקימה שלטון בובות, בשם הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית ומוסוליני הועמד בראשה. במקביל, נכנס הוורמאכט לכל השטחים והמדינות שהיו נתונות תחת שלטון איטלקי, והכפיפן ישירות לגרמניה.

בספטמבר 1943 הפסיקו כל מחנות הריכוז באלבניה את פעילותם. זמן קצר לאחר מכן, השתלטו הגרמנים על המדינה. קיומה של הממלכה האלבנית נשמר דה יורה, והפוליטיקאי הפרו-גרמני מהדי פראשרי מונה כעוצר וכראש הממשלה. החיילים האיטלקים במדינה נכנעו לגרמנים. לאחר מכן, החלו הכוחות הגרמניים לפעול להשמדתם של כל היהודים החיים באלבניה ובאזורים שסופחו אליה, כולל מערב מקדוניה. הקהילה היהודית במערב מקדוניה, שלא נפגעה תחת הכיבוש האיטלקי, סומנה כמטרה ומיד החלו להישלח קבוצות של יהודים למחנות השמדה, ורכושם נבזז.

לאחר הכיבוש, החלו הגרמנים לארגן מחדש את הממשל האלבני. ב-15 בספטמבר פעל הוועד הלאומי האלבני בחסות גרמנית. ב-3 בנובמבר הוקמה על ידי גרמניה מועצה מלכותית שהוכרה כממשלה הרשמית של המדינה. ג'עפר דווה , בעל ברית אלבני-קוסוברי של הגרמנים, מונה אז לשר הפנים של אלבניה. מאוחר יותר ייסד דווה את הליגה השנייה של פריזרן בקוסובו, תנועה שהכריזה על מלחמת קודש נגד סלאבים, צוענים ויהודים, ושאפה לטהר את אלבניה הגדולה מבחינה אתנית. הגרמנים דרשו מהשלטונות האלבנים לספק להם רשימות של יהודים לגירוש, אך הרשויות המקומיות התחמקו ואף מסרו למשפחות יהודיות מסמכים מזויפים. הגרמנים עשו מאמץ ניכר להפגין שאלבניה הייתה מדינה עצמאית, מסיבות של תעמולה ותועלתנות (כשמצבם הצבאי היה קשה והם נזקקו לשיתוף-פעולה כנה) גם יחד, ועקב כך נמנעו מלהפעיל כפייה נרחבת במדינה. בשל כך, באלבניה גופא הוסיפו היהודים להיות מוגנים מכוח מאמצי האוכלוסייה ועצימת העין המכוונת של הממשל. האס אס לא ערך כמעט מבצעי חיפוש וגירוש.

מאוקטובר עד נובמבר 1944, הפרטיזנים היוגוסלבים, הנתמכים על ידי בעלות הברית, ובסיועם של כוחות חזית המולדת הבולגרית ושתי חטיבות של הפרטיזנים האלבנים, חזרו אל אזור קוסובו עם נסיגת הגרמנים. הגרמנים עזרו למשתפי הפעולה האלבנים הקוסוברים לברוח עם התקרבות הקומוניסטים. רבים מהם לא הצליחו להימלט והוצאו להורג על ידי הקומוניסטים עם תפיסתם. ב-28 בנובמבר 1944, הכוחות הקומוניסטיים של אנוור הוג'ה השתלטו על אלבניה שבגבולותיה המקוריים. חבל קוסובו ושאר השטחים המסופחים ממקדוניה ומונטנגרו חזרו להיות חלק מיוגוסלביה, הפעם במסגרת פדרטיבית.

==ראו גם==
*שטח הכיבוש הנאצי
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אלבניה: היסטוריה
קטגוריה:גרמניה הנאצית: מדינות קליינטיות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1943
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1944
מסגד הקתדרלה של מוסקבה

מסגד הקתדרלה ההיסטורי מוקף באתר הבנייה של המסגד החדש (2009).
האולם המרכזי עם הכיפה.
מסגד הקתדרלה של מוסקבה (ברוסית: Московская соборная мечеть) הוא המסגד הראשי של מוסקבה, רוסיה. ממוקם בשדרת אולימפיסקי, קרוב לאצטדיון האולימפי בנפת משצ'אנקה מרכז העיר.

== היסטוריה ==
המבנה המקורי נבנה בשנת 1904 על פי תכנון האדריכל ניקולאי ז'וקוב ועבר כמה שיפוצים ושחזורים מאז. נקרא לעיתים גם "מסגד הטטרים" מכיוון שהקהילה שלו כללה בעיקר טטרים אתניים. מבחינה חברתית, המסגד הקהילתי במוסקבה נתפס לעיתים קרובות בתור המסגד המרכזי ברוסיה. בעקבות הקמתו שונה שם של המסגד העתיק של מוסקבה שנבנה בתחילת המאה ה-19. 

המסגד הישן נהרס ב-11 בספטמבר 2011. ההחלטה להרוס אותה הייתה שנויה במחלוקת.<ref></ref> ביוני 2008 הוכר המסגד כאובייקט של מורשת תרבותית, אולם בסוף 2008 הוא הוסר מרשימת המונומנטים ההיסטוריים והארכיטקטוניים. כך, בזמן ההריסה, היא לא הייתה מוגנת כבעבר.<ref name="echo"></ref> היו תוכניות לשחזור המסגד ופרויקט השחזור תוכנן על ידי האדריכל איליאס טזייב. אחת הסיבות לשיקום הייתה שהמבנה סטה בכמה מעלות מהכיוון למכה. הפרויקט כלל פירוק המסגד, איסוף כל האבנים והרכבתו מחדש בכיוון המתוקן. עם זאת, בשנת 2009, מועצת המופתי של רוסיה פיטרה את טזייב, טענה תחילה כי יבצעו פרויקט שחזור נוסף ואז הרסה את הבניין בטענה שהוא עלול להתמוטט. טזייב הצהיר לאחר ההריסה כי השחזור עדיין אפשרי, והמבנה לא היה בסכנת קריסה.

עם הריסתו, מסגד הקתדרלה במוסקבה הפך לבניין הדתי הראשון שנהרס במוסקבה מאז 1978.<ref name="echo"></ref>

== מסגד חדש ==
במקום נבנה מסגד חדש שנחנך רשמית ב-23 בספטמבר 2015. למסגד החדש קיבולת של עשרת אלפים מתפללים. בטקס חנוכת המסגד השתתפו נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן ומחמוד עבאס, יו"ר הרשות הפלסטינית, יחד עם מנהיגים מוסלמים מקומיים.<ref></ref>

== ראו גם ==

* מסגד סנקט פטרבורג
* מסגד אחמד קדירוב

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://gov.cap.ru/hierarhy.asp?page=./55485/61527/61528/67953 היסטוריה של מסגד הקתדרלה במוסקבה]
* [https://web.archive.org/web/20070929131959/http://religion.ng.ru/people/2004-05-26/3_islam.html המסגד של רוסיה כולה]
* [http://www.russian-mosques.com מסגדים רוסים]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוסיה: מסגדים
קטגוריה:מוסקבה: מבני דת
המסגד העתיק של מוסקבה

המסגד העתיק של מוסקבה (ברוסית: Московская историческая мечеть) נבנה בשנת 1823 כדי להחליף מסגד פרטי קדום יותר שנהרס בעקבות שריפת 1812 שפרצה במוסקבה. מיקומו הוא רחוב בולשאיה טטרסקאיה בשכונת זמוסקובורצ'יה, שכונה שיישבה בעבר על ידי טטרים.

האדמה הייתה בבעלות סוחר טטרי, נסארבאי חשאלוב. שלטונות הצאר התירו את הקמתו של "בית תפילה מוסלמי" בתנאי שלא ייקרא מסגד ושחזיתו לא תשתנה משמעותית מהבתים סמוכים.<ref></ref> הקופולה והמינרט נוספו בשנת 1880. המדרסה במקום קיימת משנת 1915.<ref>http://manar.ru/istoricheskaya-mechet</ref>

המסגד הושבת על ידי הסובייטים בשנת 1939 והמינרט נהרס בשנת 1967. האימאם האחרון נאסר ב-1963 ונורה מאוחר יותר. התפילה במסגד לא התחדשה עד 1993. המינרט נבנה מחדש בשנת 1992.
== ראו גם ==
* מסגד הקתדרלה של מוסקבה

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוסיה: מסגדים
קטגוריה:מוסקבה: מבני דת
הדיוויזיה ה-17 (בריטניה)

הדיוויזיה ה-17 של הצבא הבריטי (הצפונית) הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.

==היסטוריה==
בספטמבר 1914 גויסה הדיוויזיה כחלק מהצבא החדש והחלה באימונים, ובמאי 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחזית המערבית, ובכלל זה קרב איפר השני, הקרב על הסום, קרב אראס, קרב פשנדל, מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובשנת 1919 פורקה הדיוויזיה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.1914-1918.net/17div.htm הדיוויזיה ה-17]

קטגוריה:עוצבות בריטיות שלחמו בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
17
מסגד החאן

מסגד החאן (רוסית: Ханская мечеть) בקאסימוב הוא המסגד העתיק ביותר במחוז ריאזאן, מרכז רוסיה. הוא מתוארך לחאנות של קאסים מהמאה ה-15 וה-16. לדברי קדיר עלי, מסגד הלבנים נבנה על ידי שחאגלי בשלב כלשהו באמצע המאה ה-16.<ref>http://idmedina.ru/medina/?1664</ref> אחרים מאמינים כי המסגד היה קיים עוד בימי שלטונו של חאן קאסים.<ref>http://archeologia.narod.ru/kasim.htm</ref> המבנה המקורי נהרס לבקשתו של פיוטר הגדול בשנת 1702, אך מינרט האבן הרחב שלו שרד.

המסגד הקיים הוקם בסמוך למינרט הישן בשנת 1768. לאצילי הטטארים המקומיים נוספה קומה שנייה בשנת 1835. קצת יותר קרוב לנהר אוקה נמצאת נקודת ציון מקומית נוספת, המאוזוליאום של שחאלי מאמצע המאה ה-16. מסגד החאן שימש כמוזיאון ציבורי מאז שנות השלושים.

העיצוב המינימליסטי של המינרט, עם קירותיו הלא מעוטרים, מזכיר את זה של מינרט גואנטה המפורסם של מסגד הואיינג בגואנגג'ואו, בדרום סין.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.mccme.ru/putevod/62/Kasimov/kasimov_en.html מדריך לרוסיה: קאסימוב] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוסיה: מסגדים
קטגוריה:מחוז ריאזאן
הדיוויזיה ה-18 (בריטניה)

הדיוויזיה ה-18 של הצבא הבריטי (הצפונית) הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.

==היסטוריה==
===מלחמת העולם הראשונה===
בספטמבר 1914 גויסה הדיוויזיה כחלק מהצבא החדש והחלה באימונים, ובמאי 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחזית המערבית, ובכלל זה קרב איפר השני, הקרב על הסום, קרב פשנדל, מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובמרץ 1919 פורקה הדיוויזיה.

===מלחמת העולם השנייה===
סמל הדיוויזיה במלחמת העולם השנייה
בשנת 1939 הוחלט על הכפלת כוח הצבא הבריטי, ועל בסיס הדיוויזיה ה-54 הוקמה הדיוויזיה ה-18 (המזרחית). הדיוויזיה לא נשלחה לצרפת, ולאחר פינוי דנקירק הוצבה במזרח אנגליה כהגנה מפני פלישה גרמנית לבריטניה. לאחר מכן שירתה הדיוויזיה בסקוטלנד ובצפון-מזרח אנגליה, ואף סייעה לפרוק אוניות סוחר במהלך הבליץ על ליברפול. בסוף 1941 נשלחה הדיוויזיה למצרים, על מנת לחזק את הכוחות ב, אולם בדצמבר בעת מעבר השיירה ליד דרום אפריקה הכריזה האימפריה היפנית מלחמה על ארצות הברית ובריטניה, וכתוצאה מכך הופנתה הדיוויזיה ל. הדיוויזיה לחמה בקרב מלאיה ובקרב סינגפור, ובפברואר 1942 נכנעה הדיוויזיה יחד עם שאר הכוחות בסינגפור. שליש מחיילי הדיוויזיה מתו בשבי היפני, כולל מפקד הדיוויזיה מרטון בקווית-סמית'.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.1914-1918.net/18div.htm הדיוויזיה ה-18]

קטגוריה:עוצבות בריטיות שלחמו בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
18
הגנגליון הספירלי

הגנגליון הספיראלי (באנגלית: Spiral Ganglion), לעיתים נקרא גם גנגליון השבלול הוא צבר של גופי תאי עצב במודיאולוס, מוט חלול דמוי חרוט הנמצא על הציר המרכזי של השבלול. תאי הגנגליון הספירלי הם תאים בי-פולרים. שלוחה אחת שלהם מגיעה לתאי השערה, מעבירה להם מידע ומקבלת מהם מידע, שלוחותיהם האחרות מגיעות לגרעין השבלול הגחוני ולגרעין השבלול הגבי, ובכך מהווים את עצב השבלול, ענף של עצב השמיעה ושיווי המשקל.

== מבנה ==
תאי העצב אשר גוף התא שלהם נמצא בגנגליון הספירלי מוציאים שלוחות אשר מגיעות מצד אחד לאורך ליבת העצם של השבלול עד לתאי השערה שבאיבר קורטי, ומצד שני מעצבבות את מערכת העצבים המרכזית. אלו הם תאי העצב הראשונים במערכת השמיעה אשר מתקשרים באמצעות דחף עצבי, ומוליכות את המידע המותמר באוזן אל עבר מערכת העצבים המרכזית כולה. תאים אלו יחדיו יוצרים את חלקו השמיעתי של העצב הגולגולתי השמיני, עצב השמיעה ושיווי המשקל.

קיימים שני סוגים של תאי גנגליון בצבר זה. הסוג הראשון הוא הנפוץ מבין השניים, עטוף מיאלין ומעצבב את תאי השערה הפנימיים בלבד. לעומת זאת הסוג השני אינו עטוף בשכבת מיילין, והוא מעצבב את תאי השערה החיצוניים, כאשר על כל תא עצב ישנם תאי שערה חיצוניים רבים המעוצבבים על ידו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שמיעה
סאטורן (אליגטור)

סאטורן (ברוסית: Сату́рн; 1936–22 במאי 2020) היה אליגטור אמריקני המוכר בשם "האליגטור של היטלר", בשל אגדה אורבנית הטוענת שהוא היה חיית המחמד של אדולף היטלר.

אורכו היה בין 2 ל-3.5 מטרים, והוא שקל כ-200 קילוגרמים.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref>

==ביוגרפיה==
סאטורן היה אליגטור אמריקני שנולד בטבע בשנת 1936 במיסיסיפי. באותה שנה הוא נלכד, ונשלח לגן החיות של ברלין.<ref name=":2"></ref><ref name=":3"></ref> באותה תקופה החלה לצוץ השמועה כי סאטורן הוא חיית מחמד של היטלר.<ref name=":4"></ref><ref name=":5"></ref> שמועה זו אינה נכונה,<ref name=":6"></ref><ref></ref> שהרי סאטורן הוצג בקביעות בתצוגה ציבורית בגן החיות,<ref name=":7"></ref> אך ייתכן שהיטלר ביקר אותו בגן החיות מספר פעמים.<ref name=":8"></ref>

במהלך מלחמת העולם השנייה הופצץ גן החיות, ומתוך כ-16,000 בעלי חיים שרדו רק 96. ב-23 בנובמבר 1943 הופצץ האקווריום בו הוחזקו התנינים והאליגטורים, והמעטים ששרדו התפזרו ברחבי העיר בניסיון למצוא אוכל.

בשנת 1946 מצאו אותו חיילים בריטיים באזור הכיבוש הבריטי, והם העבירו אותו ללייפציג, שהייתה באזור הכיבוש הסובייטי.<ref></ref>

ביולי 1946 העבירו חיילי הצבא האדום את סאטורן - יחד עם פיתון הודי - לגן החיות של מוסקבה. בו הפך מיד לאטרקציה פופולרית, משום שבגן החיות לא היו אליגטורים נוספים.

מוצאו הגרמני זיכה אותו בשם "היטלר", אך מאוחר יותר שונה שמו ל"סאטורן". כאשר טנקים רוסיים עברו במורד טבעת הגנים במהלך המשבר החוקתי ברוסיה בשנת 1993 טענו עובדי גן-החיות כי סאטורן הושפע מכך, משום שהרעשים הזכירו לו את הקרב על ברלין.

במהלך השנים היו לסאטורן בנות זוג, אך הם לא הצליחו להתרבות.

במהלך השנים נפצע סאטורן מספר פעמים. במהלך שנות השמונים נפל לוח בטון לתוך הכלוב שלו, אך הוא הצליח להימלט בשלום. הוא נפצע כשאזרח שיכור השליך על ראשו אבן כדי להעיר אותו, ונפצע פעם נוספת כשקבוצת תיירים השליכה עליו בקבוקי זכוכית.

התקרית האלימה היחידה בה היה מעורב הייתה בשנת 1970, כאשר אחד מעובדי גן החיות חסרי הניסיון ניסה להאכיל את סאטורן מתוך ידו, וסאטורן ניסה לנשוך אותו.

ב-22 במאי 2020 הודיעה הנהלת גן החיות על מותו מזקנה.<ref></ref><ref name="bbc"></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תנינאים מפורסמים
קטגוריה:אגדות אורבניות
אנה קארנינה (סרט, 1948)

ויויאן לי בתפקיד אנה קארנינה
אנה קארנינה (באנגלית: Anna Karenina) הוא סרט קולנוע בריטי משנת 1948 המבוסס על הרומן באותו שם מאת לב טולסטוי שיצא לאור ב-1877.

את הסרט ביים ז'וליאן דוביבייה, ובתפקיד הראשי כיכבה ויוויאן לי. מפיק הסרט היה אלכסנדר קורדה, שהפיק יחד עם הרברט מייסון, עבור חברת ההפקה London Films. בארצות הברית הפיצה את הסרט חברת אולפני המאה ה-20. התסריט נכתב בידי ז'אן אנוי, ז'וליאן דוביבייה וגאי מורגן. קונסטנט למברט הלחין את הפסקול.

==תקציר עלילה==
אנה קארנינה (ויוויאן לי) נשואה לאלכסיי קארנין (רלף ריצ'רדסון), פקיד ממשל קר לב מסנקט פטרבורג. נראה שהוא מתעניין יותר בקריירה שלו מאשר ברגשותיה של אשתו. אחיה של אנה, סטפן אובלונסקי (יו דמפסטר), מזמין אותה למוסקבה. סטפן בגד באשתו הנאמנה דולי (מרי קרידג') פעמים רבות מדי. ברכבת למוסקבה אנה פוגשת את הרוזנת ורונסקי (הלן היי), והשתיים משוחחות על בניהן. הרוזנת מראה לאנה תמונה של בנה הרוזן ורונסקי (קירון מור) שהוא קצין בחיל הפרשים.

ורונסקי מגיע לתחנת הרכבת לפגוש את אמו, ומתאהב ממבט ראשון באנה. בנועזות הוא מביע את התעניינותו בה, אנה דוחה אותו, אבל לא בתקיפות. בנשף הגדול ורונסקי ממשיך לחזר אחרי אנה הנשואה, להנאתם של הצופים הרכלנים. קיטי שצ'רבצסקי המסכנה (סאלי אן הווס), אחותה של דולי המאוהבת בוורונסקי, מרגישה מושפלת מהתנהגותו, ועוזבת את הנשף. בכך היא גורמת עוגמת נפש לקונסטנין לווין (ניאל מקגיניס), המחזר של קיטי שאותו דחתה לטובתו של ורונסקי. לבסוף קיטי משנה את דעתה ומתחתנה עם לווין.

ורונסקי הולך בעקבות אנה לסנקט פטרבורג, ובחברה הגבוהה נודע שהוא בן הלוויה שלה, דבר שהיא לא מכחישה. עד מהרה הרכילות על פרשת האהבים שלהם מגיעה לאוזניו של קארנין. כלפי חוץ קארנין נראה מודאג יותר ממעמדו החברתי והפוליטי, מאשר מהתשוקה של אשתו. הוא מצווה עליה לנתק את הקשר עם ורונסקי, אחרת היא תאבד את בנה. היא מנסה, אבל אינה מצליחה להתנתק מוורונסקי.

אנה עוזבת את קארנין ונכנסת להיריון מוורנסקי. בלידה היא כמעט מתה (התינוק נולד מת). היא מתחננת לסליחתו של קארנין, והוא נענה לבקשתה בקור רוח. במחווה של רוחב לב, קארנין מאפשר לוורונסקי לבקר את אנה, אם היא תבקש זאת. מבויש מהשערוריה, ורונסקי מנסה לירות בעצמו, אבל נכשל בכך.

אנה מנסה שוב לחיות עם קארנין, אבל אינה מצליחה לשכוח את ורונסקי. היא עוזבת את קארנין, ונוטשת את בנה, כדי לחיו באיטליה עם ורונסקי. אבל הספקות שלה לגבי רגשותיו של ורונסקי הולכים וגוברים. בסופו של דבר היא מסלקת אותו. כשאנה מבינה שהיא איבדה את הכל, היא הולכת על פסי הרכבת, ומשליכה את עצמה מתחת לגלגלי רכבת נוסעת.

==צוות השחקנים==

זה היה סרט הבכורה של ברברה מארי ומקסין אודלי.

==הפקה==
מייקל רדגרייב היה אמור לשחק בתפקיד הראשי, אבל הוא בחר להופיע בסרט בהוליווד. ויוויאן לי שיחקה לפני כן בתפקיד קטן ללא קרדיט בסרט "Things Are Looking Up", שאותו הפיק הרברט מייסון.

שלב הצילומים החל ב-15 באפריל 1947. הצילומים נערכו באולפני סרטי לונדון שבשפרטון.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Lentz III, Harris M. (2015). Obituaries in the Performing Arts, 2014. McFarland
</div>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים המבוססים על "אנה קארנינה"
קטגוריה:סרטי שחור-לבן בריטיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי 1948
טיסה 8303 של פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס

טיסה 8303 של פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס הייתה טיסה אשר בוצעה במטוס איירבוס A320-214 שהתרסק ב-22 במאי 2020 בעת שהיה בדרכו מנמל התעופה הבינלאומי אלמא איקבאל בלאהור לנמל התעופה הבינלאומי ג'ינה בקראצ'י שבפקיסטן. המטוס התרסק קילומטרים ספורים ממסלול הנחיתה בקראצ'י לתוך אזור מגורים בפרברי העיר, לאחר ניסיון כושל לנחיתת חירום. 97 אנשים מתוך 91 הנוסעים ו-8 אנשי צוות נהרגו בהתרסקות. שני הניצולים מהטיסה ושמונה אנשים על הקרקע נפצעו ברמות שונות.

דו"ח ראשוני של ארבעה עשר עמודים על התאונה פורסם ב-24 ביוני 2020. מחקירת ההתרסקות עולה, שצוות המטוס היה טרוד בשיחה לא מבצעית בנושא מגפת הקורונה בזמן הנחיתה, וזאת בניגוד למצופה כי כל תשומת ליבם תופנה למשימת הנחתת המטוס. במטוס פעלו מערכות התראה רבות, אשר הזהירו את הצוות באורות ואזהרות קוליות מכך שהם בגובה נמוך מדי, במהירות גבוהה מדי ובהילוך לא נכון. התראת קרבה לקרקע הושמעה מספר פעמים. מנתוני הקופסה השחורה עולה שהצוות לא שם לב לכל האזהרות הנ"ל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס, 8303
פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס, 8303
פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס, 8303
קטגוריה:פקיסטן: תעופה
קטגוריה:קראצ'י
פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס, 8303
קטגוריה:פגיעת כלי טיס במבנה
הרווח הקטן של אבא

הרווח הקטן של אבא (באנגלית: Father's Little Dividend) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1951, בבימויו של וינסנט מינלי ובכיכובם של אליזבת טיילור וספנסר טרייסי. התסריט מבוסס על דמויות מספרו של אדוארד סטריטר, "אבי הכלה" (1949), ומשמש כהמשכון לסרט "אבי הכלה" משנת 1950 וכולל אותם משתתפים.

==תקציר העלילה==
סטנלי בנקס (ספנסר טרייסי) הוא עורך דין ואיש משפחה מהמעמד הבינוני המתגורר עם משפחתו בפרבר מבוסס עם אשתי אלי (ג'ואן בנט) ושני בנים. בתו הבכורה, קיי (אליזבת טיילור) נישאה לאחרונה לבאקלי דנסטן (דון טיילור) והם גרים בדירה קטנה.

קיי מודיעה להם שהיא בהריון ומיד מתחילים ויכוחים היכן יגורו. אלי רוצה שיגורו איתם אבל סטנלי לא מסכים. באותו זמן כבר מתכננים הוריו של באקלי, הרברט ודוריס, כי הזוג יתגורר בביתם המרווח. את הבעיה פותרים קיי ובאקלי בהודיעם כי רכשו בית חדש במשכנתא.

לאחר מזה מתחיל ויכוח בין ההורים על ריהוט הבית של הזוג הצעיר ולאחר מכן על השם שיינתן לתינוק/ת שייולד/תיוולד. קיי לא יכולה לשמוע את הוויכוחים האלה ונמלטת משם ורק סטנלי יכול לנחם ולעודד אותה.

באקלי משקיע עצמו בעבודה ונעדר שעות מהבית. קיי חושבת שהוא לא אוהב אותה ובוגד בה. היא נעלמת מהבית ובאקלי מזעיק את סטנלי באמצע הלילה. סטנלי מתקשר לחברת המוניות ומתברר שהיא נסעה אליהם. הם חוזרים לבית בנקס שם מוצא סטנלי את קיי ישנה בצר. הוא מנסה לפשר בין בני הזוג ומצליח.

באקלי מתקשר למשפחת בנקס ומודיע שהם בבית חולים. ג'אן נוהגת במהירות במכונית וכמעט גורמת לתאונת דרכים. לבסוף מסתבר זאת "אזעקת שוא" והבנקסים מקבלים קנס על חנייה במקום אסור בבית החולים.

לבסוף נולד בן אך סטנלי מתקשה להתקשר אליו כי הוא בוכה כל פעם שהוא לוקח אותו בידיו.

יום אחד כאשר הוא לוקח את התינוק לטיול בפארק, הוא מתיישב ליד קבוצת ילדים שמשחקת בכדור ומצטרף אליהם. כשהמשחק נגמר הוא מגלה לחרדתו שהתינוק והעגלה נעלמו. הוא מגיע למשטרה ומתחנן לשוטר שלא יתקשר לקיי. הוא רואה את התינוק משחק עם השוטרים וכאשר התינוק מבחין בו הוא מחייך ואז משתנה יחסו של סטנלי אליו.

בסצנת הסיום של הטבלת התינוק מודיע החתן באקלי כי הם החליטו לקרא לו סטנלי בנקס דנסטן...

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
|ספנסר טרייסי
|סטנלי בנקס
|אבי הכלה
|-
|אליזבת טיילור
|קיי בנקס
|הכלה
|-
|ג'ואן בנט
|אלי בנקס
|אם הכלה
|-
|דון טיילור
|באקלי דנסטן
|החתן
|-
|בילי ברק
|דוריס דנסטן
|אם החתן
|-
|מורוני אולסן
|הרברט דנסטן
|אבי החתן
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=9lEYq4gJ4m0 קדימון לרווח הקטן של אבא], באתר יוטיוב
* [http://www.tcm.turner.com/tcmdb/title/3230/Father-s-Little-Dividend/ הרווח הקטן של אבא], באתר TCM

קטגוריה:סרטי 1951
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטי ספנסר טרייסי
קטגוריה:סרטי אליזבת טיילור
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
נו סרנדר (2009)

{| class="wikitable" align="left"
|-
! colspan="3" align="center" | נו סרנדר (2009)
|-
! colspan="3" align="center" <small>הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובו של בובי לאשלי</small>
|-
! colspan="3" align="center" | מידע
|-
| ארגון || colspan="2" | Total Nonstop Action Wrestling
|-
| תאריך || colspan="2" | 20 בספטמבר 2009
|-
| עיר || colspan="2" | אורלנדו, פלורידה
|-
| אולם || colspan="2" | אימפקט זון
|-
| מספר צופים || colspan="2" | 1,100
|-
! colspan="3" | סדרת אירועי שלם וצפה של TNA
|-
|align="center"|הארד ג'סטיס
|align="center"|נו סרנדר(2009)
|align="center"|באונד פור גלורי
|-
! colspan="3" align="center" | סדרת אירועי נו סרנדר
|-
|align="center"|2008
|align="center"|נו סרנדר(2009)
|align="center"|2010
|}
נו סרנדר (2009) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling. האירוע נערך ב-20 בספטמבר 2009 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה. האירוע היה האירוע החמישי בסדרת אירועי נו סרנדר. באוקטובר 2017, עם השקת רשת ה-Global Wrestling Network, האירוע התווסף לספריית תוכני ה-VOD של הארגון.

תשעה קרבות התנהלו באירוע. בקרב המרכזי, AJ סטיילס ניצח את הרננדז, קורט אנגל, מאט מורגן וסטינג בקרב מחומש וזכה באליפות העולם במשקל כבד של TNA. עוד ברשימת הקרבות, ביר מאני, אינק (ג'יימס סטורם ורוברט רוד) ו-Team 3D (בראדר ריי ובראדר דיבון) ניצחו את המיין איבנט מאפיה (בוקר טי וסקוט סטיינר) והבריטיש אינווייז'ן (ברוטוס מגנוס ודאג ויליאמס) בקרב לית'ל לוקדאון, וסריטה וטיילור ויילד ניצחו את הביוטיפול פיפל (מדיסון ריין וולווט סקיי) והפכו לאלופות זוגות הנוקאאוטס הראשונות בתולדות TNA.

==עלילות==

האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מתוכניות Impact.

==תוצאות==

{| class="wikitable"
|-
! מס' !! תוצאות !! התניות !! זמן
|-
| 1 || סריטה וטיילור ויילד ניצחו את הביוטיפול פיפל (מדיסון ריין וולווט סקיי) || || 04:55
|-
| 2 || הרננדז ניצח את אריק יאנג || קרב יחידים || 00:48
|-
| 3 || סמואה ג'ו (א) ניצח את דניאלס בהכנעה || קרב יחידים על אליפות ה-X דיוויז'ן של TNA || 13:47
|-
| 4 || דיאנג'לו דינרו ניצח את סואיסייד || קרב ספירות בכל מקום || 12:14
|-
| 5 || ODB ניצחה את קודי דינר || קרב יחידים על אליפות נשות הנוקאאוטס של TNA הפנויה || 07:14
|-
| 6 || קווין נאש (א) ניצח את אביס || קרב אתגר 50,000 דולר על אליפות האגדות של TNA || 08:23
|-
| 7 || ביר מאני, אינק (ג'יימס סטורם ורוברט רוד) ו-Team 3D (בראדר ריי ובראדר דיבון) ניצחו את המיין איבנט מאפיה (בוקר טי וסקוט סטיינר) והבריטיש אינווייז'ן (ברוטוס מגנוס ודאג ויליאמס) || קרב לית'ל לוקדאון || 21:27
|-
| 8 || בובי לאשלי ניצח את ריינו || קרב יחידים || 07:04
|-
| 9 || AJ סטיילס ניצח את הרננדז, קורט אנגל (א), מאט מורגן וסטינג || קרב מחומש על אליפות העולם במשקל כבד של TNA<small>קרב זה היה קרב פדיית מזוודת Feast or Fired של הרננדז.</small> || 15:10
|-
! colspan="4" align="center" | (א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אירוע היאבקות מקצועית
קטגוריה:2009 בספורט
קטגוריה:2009 בארצות הברית
מוטי וולקנברוך מתעורר לחיים

מוטי וולקנברוך מתעורר לחיים (במקור בגרמנית: Wolkenbruchs wunderliche Reise in die Arme einer Schickse (מסעו המופלא של וולקנברוך לזרועותיה של שיקסה)) – סרט קומדיה שווייצרי בבימוי מיכאל שטיינר. הסרט מבוסס על ספר הביכורים כשמו המקורי של הסרט שנכתב על ידי תומאס מאייר. הסרט נבחר כמועמד לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר מטעם שווייץ.

==עלילה==
מוטי (יואל בסמן) סטודנט יהודי שווייצרי ממשפחה אורתודוקסית בציריך. מוטי הוא ילד יהודי טוב שנשלט על ידי אמו. הוא לומד כלכלה במכללה ועובד עם אביו בחברת הביטוח המשפחתית. אמו של מוטי מסדרת לו הצעות שידוכים על מנת שימצא את הנערה היהודיה המתאימה לו כאחיו הגדולים ממנו. בשיעור במכללה הוא פוגש את לאורה (נעמי שמידט). בניגוד לדייטים האחרים של מוטי, הוא דווקא מתעניין בלאורה ה"שיקסע" (=לא יהודייה, ביידיש).

מוטי מתחיל לבלות עם לאורה. במקביל, מוטי עדיין מקבל הצעות שידוכים על ידי אמו. באחד הדייטים שלו, מוטי והמיועדת לשידוך – מיכל (לנה קאליש), מסכימים להתנהג כאילו הם יוצאים יחד כדי להרגיע את אמותיהם, ובינתיים, מוטי ולאורה ממשיכים לבלות.

בסופו של דבר, מוטי לא יכול לעמוד בלחץ של אמו. מוטי מתוודה בפני אמו שהוא ומיכל לא יצאו מעולם וכל העניין היה שקר. אמו מחליטה שהוא צריך להיפגש עם הרב שלהם. הרב חושב שמוטי צריך לנסוע לישראל שם הוא אולי ימצא אישה. הוא מגיע לישראל ומתארח בתל אביב אצל חברו של הרב – הרב יונתן (אלי גורנשטיין). בתל אביב הוא פוגש בחורה בשם יעל (מיטל גל סויסה). את כל היום הם מבלים בחוף הים. יעל מחזירה את מוטי לביתה והם מבלים את הלילה יחדיו. למחרת בבוקר אמא של מוטי מתקשרת, ומוטי מספר לה על הבילוי הלילי שלו, וזאת למורת רוחה של אמו. כשמוטי חוזר לציריך, הוא יוצא לבילוי נוסף עם לאורה.

לאורה עורכת מסיבה ומזמינה את מוטי. בעזרת אחיו, מוטי מתחמק מסעודת שבת עם הוריו ועם מיכל. אחרי לילה של שתייה, ריקודים וסמים, מוטי מבלה את הלילה עם לאורה. למחרת מוטי חושב שהגיע הזמן להכיר את לאורה להוריו. אמו של מוטי אדיבה בפגישה אבל אז אומרת שהם צריכים ללכת לבית כנסת. ברגע שלאורה עוזבת, אמו זועמת על בנה ומגרשת אותו מהבית.

מוטי מחליט שהוא ילך לגור עם לאורה. אבל לאורה אומרת לו שהיא אמנם אוהבת אותו, אך היא לא מוכנה להתחייבות כה גדולה איתו.

מוטי הולך לישון במלון. בינתיים אביו מתקשר אליו ואומר לו להגיע למשפחה לארוחת ערב, וזאת כי אמו מתחרטת על התנהגותה. מוטי עוזב את המלון ומקבל שיחה מלאורה. הסצנה מסתיימת בתמונתו של מוטי מגובה רב, כשלצופה נותר לתהות מה קרה בשיחה ביניהם.

==ליהוק==

לשחקנים הצעירים הראשיים – יואל בסמן כמוטי וולקנברוך ולנה קאליש כמיכל נבחרו שחקנים עם רקע ישראלי דוברי עברית. את לאורה משחקת השחקנית השווייצרית נעמי שמידט.

==קישורים חיצוניים==

* 
קטגוריה:סרטים שווייצריים
קטגוריה:סרטים ביידיש
קטגוריה:נטפליקס: סרטים
קטגוריה:יהדות חרדית בקולנוע
יחסי דרום אפריקה – סין

יחסי דרום אפריקה–סין הם יחסי החוץ בין הרפובליקה העממית של סין ורפובליקת דרום אפריקה.

== היסטוריה ==
מאז שנות ה-50, הרפובליקה העממית של סין התנגדה בעקביות לאפרטהייד בדרום אפריקה ותמכה ב. בשנת 1994, התמוטטות האפרטהייד סללה את הדרך להקמתם ופיתוחם של יחסים דיפלומטיים בין המדינות. בדצמבר 1997 חתמו שתי הממשלות על הודעת היחסים הדיפלומטיים המשותפים, בה אישרה ממשלת דרום אפריקה כי תדבק במדיניות סין האחת. ב-1 בינואר 1998 כוננו המדינות רשמית יחסים דיפלומטיים. נכון לעכשיו, שיתוף הפעולה הדו-צדדי בתחום הפוליטי, המסחרי והכלכלי ממשיך להתפתח, וכתוצאה מכך היחסים בין המדינות הגיעו לרמה חדשה.

== סחר ==
בשנת 2009 מחזור הסחר בין המדינות הסתכם בכ-118 מיליארד ראנד, ובשנת 2014 הוא הסתכם כבר ב-261 מיליארד ראנד. מאז 1998 פתחה סין כ-80 חברות בדרום אפריקה, והשקיעה 83 מיליארד ראנד בכלכלה של דרום אפריקה. השקעות דרום אפריקה בכלכלה הסינית באותה התקופה הסתכמו ב-9.7 מיליארד ראנד.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* דרום אפריקה מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג וקונסוליה כללית בשאנגחאי.
* סין מחזיקה בדרום אפריקה שגרירות בפרטוריה ו-3 קונסוליות ביוהנסבורג, דרבן וקייפטאון.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
A Thousand Years

A Thousand Years הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת והפזמונאית האמריקאית כריסטינה פרי, ונכתב על ידי פרי ודייוויד הודג'ס, מתוך האלבום The Saga Twilight: Breaking Dawn - Part 1: Original Motion Picture Sound Track, והפך ל"להיט רדום". השיר יצא להורדה דיגיטלית ב-18 באוקטובר 2011 ברחבי העולם כסינגל השני מתוך האלבום.<ref name="A Thousand Years - Single"></ref> פרי הקליטה מחדש את השיר עם שירו של סטיב קאזי לסרט דמדומים: שחר מפציע - חלק 2: פסקול Motion Picture Original, תחת הכותרת A Thount years Pt. 2.

== הרכב השיר ==
"A Thousand Years" הוא המפתח של מייג'ור B-flat, עם טווח קולי של F <sub>3</sub> עד C <sub>5</sub>.<ref></ref>

השיר נכתב על פרשיית האהבה בין הדמויות אדוארד לבלה מתוך דמדומים 4: שחר מפציע - חלק 1.<ref name="A Thousand Years"></ref>

== וידאו קליפ ==
ב -17 באוקטובר 2011 שוחרר סרטון לירי רשמי של השיר, באמצעות העמודים הרשמיים של פרי ברשתות החברתיות פייסבוק וטוויטר, כמו גם אתר האינטרנט הרשמי שלה. ב-26 באוקטובר 2011 היא פרסמה קליפ רשמי לשיר בערוץ היוטיוב שלה. הסרטון מתחיל בכך שפרי מחזיקה נר ויש בו כמה קטעים מתוך דמדומים 4: שחר מפציע, חלק הנראים לסירוגין בין הקלעים עם פרי שרה בחדר עם רצפה מלאה בנרות. פרי מסיימת את הקליפ בשירה לשקיעה.

לקליפ יש מעל 2.3 מיליארד צפיות ו-14 מיליון לייקים ביוטיוב, מה שהופך אותו לאחד מ-90 הסרטונים הנצפים ביותר ביוטיוב.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==
ב-23 באוקטובר 2011, השיר הופיע במקום ה-63 במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי,<ref></ref> ובמקום ה-70 ב-קנדה הוט 100. לאחר מספר שבועות הגיע מקום ה-31 בבילבורד הוט 100. עד יולי 2013, השיר נמכר ביותר משלושה מיליון הורדות דיגיטליות בארצות הברית.<ref name="chart-watch"></ref> החל מיוני 2014, השיר נמכר בכ-3,657,000 עותקים בארצות הברית.<ref name="sales_us"></ref> ב-3 באוגוסט 2018, הסינגל אושר שבע פעמים כפלטינה על ידי איגוד תעשיות ההקלטה של אמריקה (RIAA), לאחר שנמכר בכשבעה מיליון עותקים דיגיטליים בארצות הברית.

בבריטניה הגיע השיר למקום ה-32 עם יציאתו המקורית בשנת 2011. בשנה שלאחר מכן, לאחר יציאתו של הסרט דמדומים 4: שחר מפציע - חלק 2, הוא הגיע למקום ה-13. בשנת 2013, לאחר שהוצג ב-The X Factor, הגיע לשיא חדש ולמקום ה-11.

==מיקומי שיא==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)<ref></ref>
|פלטינה 7×
|490,000<small></small>
|-
!ארצות הברית (RIAA)<ref></ref>
|יהלום
|10,000,000<small></small>
|-
!גרמניה (BVMI)<ref></ref>
|זהב
|150,000<small></small>
|-
!הממלכה המאוחדת (BPI)<ref></ref>
|פלטינה 3×
|1,800,000<small></small>
|-
| colspan="3" |<small> מכירות + הזרמת מדיה בלבד</small>
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2011
קטגוריה:סינגלים מ-2011
קטגוריה:שירי כריסטינה פרי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דייוויד הודג'ס
קטגוריה:שירי אהבה
קטגוריה:שירים על זמן
קטגוריה:שירים על מוות
קטגוריה:שירים על ערפדים
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירי יהלום בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
ג'ורג' גופה-פנפיי

ג'ורג' גופה-פנפיי (בצרפתית: Georges Gope-Fenepej; נולד ב-23 באוקטובר 1988) הוא כדורגלן ניו קלדוני, המשחק בעמדת החלוץ בקונסרנאו מהליגה הצרפתית השנייה.

==קריירת מועדונים==
גופה-פנפיי, התחיל את הקריירה שלו בקירקטיר המקומית, ממנה עבר למאגנטה. ב-29 ביוני 2012, חתם בטרואה מליגת העל הצרפתית עד לסיום העונה. ב-4 בפברואר 2013, גופה-פנפיי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה כאשר נכנס בדקה ה-87 של המשחק.

ב-8 באוקטובר 2014, גופה-פנפיי הושאל לבולון מהליגה הצרפתית השלישית עד לסיום העונה.

בנובמבר , חתם באמיין.

ב-13 ביולי 2018, גופה-פנפיי חתם בלה מאן.

בקיץ 2021 חתם בקונסרנאו.

==קריירה בינלאומית==
גופה-פנפיי, זומן לראשונה לסגל נבחרת קלדוניה החדשה, לקראת משחקי האוקיינוס השקט 2011. ב-27 באוגוסט 2011, גופה-פנפיי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–5 נגד , בו כבש את השער הראשון, השני והחמישי. גופה-פנפיי, כבש שבעה שערים וזכה עם הנבחרת בגביע.

בנוסף, גופה-פנפיי, השתתף עם הנבחרת בגביע אוקיאניה לאומות 2012 וגביע אוקיאניה לאומות 2016.

==תארים==
; נבחרת קלדוניה החדשה
*משחקי האוקיינוס השקט: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ניו קלדונים
קטגוריה:חלוצי כדורגל
קטגוריה:כדורגלני טרואה
קטגוריה:כדורגלני בולון
קטגוריה:כדורגלני אמיין
קטגוריה:כדורגלני לה מאן
קטגוריה:ילידי 1988
הפועל עכו/מטה אשר (כדורסל)

סמל הקבוצה בעבר
הפועל עכו/מטה אשר היא קבוצת כדורסל ישראלית המייצגת את העיר עכו ואת המועצה אזורית מטה אשר ומשחקת בליגה הארצית.

==היסטוריה==
הקבוצה שיחקה עד עונת 2014/15 בליגה א' אז העפילה לראשונה לליגה הארצית.

בעונת 2015/16, עונת הבכורה של הקבוצה בליגה הארצית הנוהג לראשונה פלייאוף למקומות 1–4 ועכו אשר סיימה במקום ה-4 כשבמאזנה 15 ניצחונות ו-9 הפסדים, בסדרת הפלייאוף שובצה הקבוצה לסדרת הטוב מ-3 נגד המוליכה הפועל חיפה אך הפסידה בצמד המשחקים והודחה.

בעונת 2016/17 סיימה הקבוצה במקום ה-3 עם מאזן של 18 ניצחונות ו-6 הפסדים ובחצי גמר הפלייאוף פגשה את מכבי קריית מוצקין אך שוב הפסידה בסדרת הטוב מ-3 והודחה.

בעונת 2017/18 סיימה הקבוצה במקום ה-3 במאזן של 17 ניצחונות ו-5 הפסדים ובחצי הגמר פגשה את אליצור נתניה לה הפסידה בסדרת הטוב מ-3 והודחה.

בעונת 2018/19 סיימה הקבוצה במקום ה-1 בליגה עם מאזן של 20 ניצחונות ו-2 הפסדים בלבד ובחצי הגמר אירחה את הרביעית א.ס רמת השרון לסדרת הטוב מ-3. במשחק הראשון שנערך בעכו ניצחה המארחת 87 - 85, במשחק השני שנערך ברמת השרון ניצחה רמת השרון 73–83 ובמשחק השלישי שנערך בעכו ניצחה רמת השרון 75 - 72 ועכו הודחה.

בעונת 2019/20 שונה מבנה הליגה הארצית והוחלט כי הפלייאוף יורחב למקומות 1 - 8 אך עקב התפרצות נגיף הקורונה בישראל במרץ 2020 הופסקה הליגה כאשר הקבוצה ממוקמת במקום ה-1 בטבלה עם מאזן 13 ניצחונות ו-3 הפסדים וכאשר היא מוליכה בהפרש סלים בלבד על השנייה בטבלה הפועל בני כפר סבא. ב-25 במאי הודיע איגוד הכדורסל כי כלל הליגות פרט לליגת העל הסתיימו והקבוצה הראשונה בכל ליגה היא המעפילה לליגה הבכירה ממנה, עקב כך העפילה עכו לראשונה לליגה הלאומית.

עונת 2020/21

בעונת 2020/21 שיחקה הקבוצה לראשונה בליגה הלאומית. בינואר 2021 פיטרה הקבוצה את מאמנה עודד הנדלר ומינתה במקומו את עמית תמיר בסיום עונה אחת בלבד שבה הקבוצה לליגה הארצית.

<big>חזרה לליגה הארצית</big>

בעונת 2021/22 שיחקה הקבוצה במחוז הצפוני של הליגה הארצית.

בעונת 2022/2023 שיחקה הקבוצה במחוז הצפוני של הליגה הארצית. מאמן הקבוצה היה לירן שוורצוולד. סגל הקבוצה כלל את גל טסלר (רכז, 1.85), דולב משגב (גארד, 1.83), אופק ריף (גארד, 1.85), עומרי שוסהיים (גארד, 1.85), עידו סגל (גארד, 1.88), איתן הלפרט, אוהד חן, לירן מרקדו (פורוורד, 1.93), גיא סהר (פורוורד, 1.92), רועי נברו (סנטר, 1.90) ויאיר קצוטי. בתום העונה לא הצליחה הקבוצה לעלות לליגה הלאומית ונשארה עונה נוספת בליגה הארצית. 

בעונת 2023/2024 שיחקה הקבוצה במחוז הצפוני של הליגה הארצית. נמרוד גונן מונה למאמן הקבוצה. במהלך העונה עזב נמרוד את עמדת המאמן ובמקומו מונה כפיר מרדכי. בגל הקבוצה כלל את עומרי שוסהיים, גל טסלר, עידו סגל ורועי נברו שהמשיכו מהעונה הקודמת, בנוסף הצטרפו רותם גורן (גארד, 1.85), נועם מטלון הוותיק (פורוורד, 1.96), עמית כהן (סנטר, 2.02), בני אלעזר (סנטר, 2.02) ואלון בעבור (גארד, 1.88). 
==שחקנים בולטים בעבר==
*אילן נניקשווילי
*קורי קאר
*רז מנשה
*טל פרסלני
*ניב משגב
*ג'רמיין הול
*ערן סודאי
*עזמי אבו אחמד
*עידו קוז'יקרו
*גוני יזרעאלי

== קישורים חיצוניים ==

* [http://ibasketball.co.il/league/4053/team/284661/ הפועל עכו] , באתר איגוד הכדורסל
== הערות שוליים ==

קטגוריה:קצרמר כדורסל
עכו/מטה אשר (כדורסל)
קטגוריה:הפועל עכו
מוסקו מיול

מוסקו מיול (באנגלית: Moscow mule, פרד מוסקבאי) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי. הקוקטייל מורכב מוודקה, מיץ ליים טרי ובירה ג'ינג'ר. את הקוקטייל נהוג להגיש באופן מסורתי בספל נחושת אופייני עם קרח, אך קיימת צורת הגשה נפוצה בכוס הייבול. נהוג לקשט עם פלח ליים. לעיתים עם עלי נענע בנוסף.

==היסטוריה==
למרות שמו, לקוקטייל אין קשר למוסקבה או לרוסיה. הקוקטייל נולד בשנות ה-40 של המאה ה-20 בארצות הברית. מטרתו הייתה מכירות של וודקה סמירנוף ושל משקה חדש יחסית, גיגנג'ר ביר של המותג Cock'n Bull Ginger Beer שלמרות שמו היה משקה לא אלכוהולי. גם וודקה וגם בירת ג'ינג'ר לא זכו לפופולריות בקהל האמריקאי.. העובדה שבסוף שנות ה-40 של המאה ה-20 הייתה תקופת המלחמה הקרה יצרה גם היא התנגדות למשקה עם השם הרוסי (אף שלחלוטין לא היה רוסי).
ג'ון מרטין (John G. Martin), מנכ"ל סמירנוף וג'ק מורגן (Jack Morgan) משווק הג'ינג'ר ביר נפגשו והחליטו לשלב כוחות. הם ונציגים מטעמם פנו בברים רבים בארצות הברית והציגו את הקוקטייל הקל להכנה. מורגן רכש מצלמת פיתוח מיידי של פולרויד, שהייתה אז פלא אטרקטיבי חדש, והצטלם עם ברמנים שהכינו את הקוקטייל נתן להם את התמונות שהוכנו מיידית והציג ונתן מהתמונות שהוכנו לברמנים הבאים שגם אותם חזר וצילם בתורם ובכך יצר "טרנד" אופנתי. לטענתו של מורגן, מטרתו הראשונית הייתה להיפטר ממלאי מת של מוצר לא מבוקש. המשקה הוגש בספל נחושת אופייני, דבר שהפך להיות חלק מהמותג של הקוקטייל.

==ספל נחושת==
הכוס המסורתית להגשת משקה היא ספל נחושת גדול הנקרא כיום Moscow mule mug. קיימת טענה כי שתייה של משקה חמוץ מהספל פוגעת בבריאות מכיוון שהחומצה ממיסה את המתכת.

==וריאציות==
ישנן וריאציות רבות לקוקטייל בהם מחליפים את הוודקה במשקה אלכוהולי אחר. השם לקוקטייל משתנה בהתאם, ולרוב מותאם למקום ממנו בא המשקה החריף. לדוגמה:
* בורבון: קנטקי מיול
* בורבון וקלואה: ניו אורלינס מיול
* ג'ין: לונדון מיול
* טקילה: מקסיקן מיול
* ויסקי אירי: אייריש מיול
* סקוטש ויסקי: סקוטש מיול
* קוניאק: פרנץ' מיול
* סאות'רן קומפורט: סאות'רן מיול

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קוקטיילים
נסלי

פרנצ'סקו טרדוצ'י (באיטלקית: Francis Tarducci; נולד ב-29 בדצמבר 1980), ידוע בשם הבמה נסלי (Nesli), הוא ראפר, זמר ומפיק מוזיקלי איטלקי.

== ביוגרפיה ==
נולד בסניגליה. אחיו הקטן של הראפר פאברי פיברה, איתו עבד פעמים רבות במהלך הקריירה המוזיקלית שלו.

== קריירה ==
בשנת 1999 הוציא את הדמו הראשון שלו, Fitte Da Latte, שהפיק נסלי בעזרת אחיו פאברי פיברה.

בשנת 2003 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Ego. האלבום כולל הופעת אורח של אחיו פאברי פיברה, בשיר "Piccolezze". בשנת 2004 הוציא את אלבומו השני, Home, אשר כלל אף הוא הופעת אורח של אחיו בשלושה שירים מתוכו.

בשנת 2007 הוציא את אלבומו השלישי, Le verità nascoste, אשר יצא לאור כשלוש שנים לאחר הוצאת אלבומו האחרון. האלבום הפך במהרה לפריצת דרכו של נסלי, תוך שהגיע למקום ה-48 במצעד האלבומים האיטלקי וזכה לשבחים ממבקרי המוזיקה.

בשנת 2009 הוציא את האלבום Fragile - Nesliving Vol. 2. האלבום לא הצליח לשחזר את הצלחתם של אלבומיו הקודמים.

בשנת 2010, לאחר שחתם נסלי בחברת "יוניברסל מיוזיק גרופ", הוציא לאור את האלבום L'amore è qui. האלבום הגיע למקום ה-13 במצעד האלבומים האיטלקי. הסינגלים מתוך האלבום זכו להצלחה רבה אף הם כאשר צברו עשרות מיליוני צפיות באתר יוטיוב.

בשנת 2012 הוציא את אלבומו השביעי, Nesliving Vol. 3 - Voglio. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים האיטלקי, ובכך הפך לאלבומו הראשון של נסלי אשר עשה זאת.

ב-10 בפברואר 2015 הוציא לאור את הסינגל "Buona fortuna amore", שנועד לקדם את אלבומו השמיני. הסינגל זכה להצלחה רבה והגיע למקום ה-29 במצעד הסינגלים האיטלקי. יומיים לאחר מכן, ב-12 בפברואר, יצא האלבום, בשם "Andrà tutto bene". האלבום הגיע למקום השישי במצעד האלבומים האיטלקי.

בשנת 2016 הוציא את אלבומו התשיעי, Kill Karma. האלבום, בשונה משאר אלבומיו של נסלי, מתאפיין בסגנונות הדאנס והרוק.

בשנת 2019 הוציא את אלבומו העשירי, Vengo in pace.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ראפרים איטלקים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים איטלקים
קטגוריה:זמרי פופ
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1980
קרחון דיליוס

קרחון דיליוס (באנגלית: Delius Glacie) הוא קרחון בחלק הצפוני של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה. 

אורכו של הקרחון 11 קילומטרים; רוחבו של הקרחון 4 קילומטרים.

הקרחון זורם לכיוון מערב מרמת אלגר, ונשפך אל שדה הקרח ניקולס.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הקרחון ===

הקרחון התגלה ומופתה באופן חלקי לראשונה מן האוויר, על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם בשנת 1937.

הקרחון מופה בדיוק רב יותר בשנת 1960 על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד, על בסיס תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948.

המופוי עודכן בהתבסס על תצלומי לוויני לנדסט של ארצות הברית בפברואר 1975.

=== מקור השם ===

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.

הקרחון נקרא על שמו של המלחין האנגלי פרדריק דיליוס; וזאת בדומה לאתרים סמוכים רבים באזור אשר נקראו על ידי הוועדה המייעצת על שמם של מלחינים ויצירות מוזיקליות.

גם נונאטאקי אפאלאצ'יה הסמוכים נקראים על שם יצירה של פרדריק דיליוס.

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• Jane G. Ferrigno, Alison J. Cook, Amy M. Mathie, Richard S. Williams, Jr., Charles Swithinbank, Kevin M. Foley, Adrian J. Fox, Janet W. Thomson, and Jörn Sievers, [https://pubs.usgs.gov/imap/i-2600-b/LarsenpamphletI2600B.pdf Coastal-Change and Glaciological Map of the Larsen Ice Shelf Area, Antarctica: 1940–2005], USGS</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:3694 קרחון דיליוס] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=3494&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR קרחון דיליוס] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://copernix.io/#?where=-71.04935831892877,-69.62425770171112,13&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור הקרחון, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix
* [https://www.mindat.org/feature-6631990.html קרחון דיליוס] באתר mindat

== הערות שוליים ==

דיליוס
נונאטאק טגרה

נונאטאק טגרה (באנגלית: Tegra Nunatak; בבולגרית: нунатак Тегра) הוא נונאטאק (מצוק סלעי שאינו מכוסה קרח) במערב רמת אלגר בצפון האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה. 

אורכו של הנונאטק 2.6 קילומטרים בכיוון מזרח-מערב. 

רוחבו של הנונאטאק 700 מטרים.

שיא גובהו של הנונאטאק 1,200 מטרים מעל פני הים.

הנונאטאק מתנשא מעל קרחון דיליוס, שמדרום מזרח לו; ומעל שדה השלג ניקולס שמצפון וממערב לו.

הנונאטאק ממוקם 5 קילומטרים צפונית - צפון-מזרחית לנונאטאק נבוש; 8.1 קילומטרים דרום-מזרחית מנונאטאק שו; ו-9.38 קילומטרים דרומית - מזרחית מנונאטאק ליזארד.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הנונאטאק ===

הראשונים שהגיעו אל הנונאטאק (ב-30 בינואר 1988) היה צוות הסקר הגאולוגי של חריסטו פימפירב (Христо Пимпирев), ובוריסלב קאמנוב (Борислав Каменов), שניהם אנשי המשלחת האנטארקטית הבולגרית הראשונה, וכן פיליפ נל (Philip Nell) ופיטר מארקיז (Peter Marquis) מהסקר האנטארקטי הבריטי.

הנונאטאק מופה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978.

=== מקור השם ===
הנונאטאק נקרא על שמו של המבצר הרומי העתיק טגרה, שבצפון-מזרח בולגריה.

== לקריאה נוספת ==

* [http://apcbg.org/gazet-bg.pdf הגאזט האנטארקטי הבולגרי] 

== קישורים חיצוניים ==

* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=19861&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR נונאטאק טגרה] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://copernix.io/#?where=-71.06193716412355,-69.58243702504762,14&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור הנונאטאק, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בולגריה באנטארקטיקה
טגרה
שחר עמיר

שחר עמיר (נולד ב-11 במרץ 1999) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הקלע בקבוצת הפועל גליל עליון מליגת העל.

== ביוגרפיה ==
עמיר גדל באילת שם שיחק כילד בקבוצת הכדורסל המקומית עד לגיל 15.
==מועדונים==
שיחק כדורסל מגיל קט-סל בקבוצת הפועל אילת. מכיתה י' ועד סוף התיכון למד בהכפר הירוק באקדמיה של הפועל תל אביב.
עונתו הראשונה בקבוצת בוגרים הייתה עונת 2017/2018 כאשר שיחק במקביל בקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב ובקבוצת הנוער של המועדון. באותה שנה זכה עם הנוער במקום השני באליפות הנוער כאשר הפועל מפסידה ליריבה העירונית מכבי תל אביב בסדרת גמר הפלייאוף. בעונה שלאחר מכן עבר לשחק בהפועל רמת גן/גבעתיים מהליגה הלאומית בכדורסל. בעונות 2019/20 עבר לשחק במכבי הוד השרון. לקראת סוף העונה בעקבות משבר הקורונה, הופסקה הליגה הלאומית ועמיר חתם עד לסוף העונה בליגת העל בקבוצת הפועל אילת. לקראת עונת 2020/21 חתם בעירוני רמת גן.

באוגוסט 2022 חתם בהפועל חולון מליגת העל.

ביולי 2024 חתם בהפועל גליל עליון מליגת העל.
===בנבחרות הלאומיות===
עמיר, שיחק בנבחרות הנוער והעתודה של ישראל.
ב-2017 שיחק תחת המאמן שרון אברהמי באליפות אירופה דרג ב' לנבחרות עד גיל 18 בטורניר שנערך באסטוניה.
ביולי 2019 זכה עם נבחרת העתודה של ישראל בכדורסל תחת מאמן הנבחרת אריאל בית הלחמי באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 שנערכה בישראל.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://ibasketball.co.il/league/8835/player/2253065 פרופיל השחקן] , באתר איגוד הכדורסל בישראל

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלני מכבי הוד השרון
קטגוריה:כדורסלני הפועל אילת
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:בוגרי הכפר הירוק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1999