OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רודולף ורץ

רודולף ורץ (בגרמנית: Rudolf Wertz; 1909 – 1966) הוא רופא אוסטרי, שהציל יהודים ממוות בידי הנאצים במלחמת העולם השנייה.

== קורות חיים ==
ד"ר רודולף ורץ היה רופא אוסטרי שקיבל את תואר הכבוד "חסיד אומות העולם". ורץ חילץ יהודים מגירוש לפולין על ידי הוצאת אישורים למחלות קשות עבורם.

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
בשנת 1941, כאשר גורשו אלפי יהודים מווינה לפולין, מספר נשים יהודיות המיועדות לגירוש פנו לד"ר ורץ בבקשה לעזרה. ורץ נתן לנשים קופות חולים בהן צוין שהן תחת הוראה רפואית להישאר במיטה והן לא גורשו. אחת הנשים שניצלה על ידי ורץ הייתה גרטרוד פריץ ילידת וינה. פריץ קיבלה פקודות גירוש לפולין בספטמבר 1941, ומכיוון ששמעה על ד"ר ורץ שעוזר לנשים רבות אחרות, ניגשה אליו לעזרה. היא הראתה לורץ את הודעת הגירוש שלה, והוא כתב פתק חולה המתאר מחלה שלא חלתה בה. הודות לתעודה זו, בה נאמר כי אינה מסוגלת לעזוב את מיטתה במשך שישה שבועות, פריץ ניצלה מההובלה. פריץ גורשה מאוחר יותר לטרזינשטט ולא למחנות בפולין, שם שרדה עד סוף המלחמה. ד"ר ורץ סיכן את עצמו בכך שהוא עזר לנשים יהודיות המיועדות לגירוש. הוא לא קיבל שום פיצוי בגין זה, מלבד התשלום הרגיל עבור דמי מחלה שלקח מלקוחותיו בסכום של 5 רייכסמארק. לקראת סוף המלחמה גילו הגרמנים את פעילותו הבלתי חוקית, וכעונש הוכנס לחטיבת עונשין צבאית שקיבלה משימות מסוכנות במיוחד, אך הוא שרד.<ref name=":0"></ref><ref></ref>

== לאחר המלחמה ==
לאחר המלחמה המשיך ורץ לעבוד כרופא בווינה. פריץ גם חיה בווינה והתחתנה. היא ביקרה את ד"ר ורץ על מנת להודות לו והביאה לו שעון זהב במתנה. ורץ סירב לקחת את המתנה והצהיר שהוא עושה את מה שהוא עשה כגבר, כנוצרי וכרופא, ולא על מנת לקבל פרס.<ref name=":0" />

== הכרה והנצחה ==
על הצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה הכיר יד ושם ברודולף ורץ כחסיד אומות העולם ב־31 במאי 1966.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוסטרים חסידי אומות העולם
קטגוריה:רופאים אוסטרים
קטגוריה:מצילים בשואה: אוסטריה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1909
קטגוריה:נפטרים ב-1966
קראטיפוס איש אתונה

קראטיפוס (ביוונית: Κράτιππος; פעל סביב שנת 375 לפנה"ס) היה היסטוריון יווני.

מתוך קטע בחיבור של פלוטרכוס, ניתן להחשיב זאת כמסקנה די בטוחה שקראטיפוס היה סופר אתונאי, שזמן כתיבתו בין ההיסטוריונים תוקידידס וקסנופון, וכי חיבורו המשיך את התיאור של תוקידידס מהנקודה בה הוא נעצר (410 לפנה"ס) ועד לקרב קנידוס (394 לפנה"ס).

בספרות העתיקה יש רק שלוש או ארבע התייחסויות אליו, וחשיבותו נובעת מכך שהוא זוהה על ידי כמה חוקרים עם מחבר הפרגמנט ההיסטורי שפורסם מתוך הפפירוסים מאוקסירינכוס (שנמצאו באוקסירינכוס במצרים) וידוע בשם הלניקה מאוקסירינכוס.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחברים כותבי יוונית
קטגוריה:אתונאים מן העת העתיקה
קטגוריה:היסטוריונים מן העת העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
ג'נסיס GV70

ג'נסיס GV70 (באנגלית: Genesis GV70) היא מכונית במרכב קרוסאובר שמייצרת ג'נסיס מוטורס משנת 2020. היא הוצגה בנובמבר 2020<ref></ref> והגיעה לישראל ביוני 2021<ref></ref>. ה־GV70 היא הקרוסאובר השני של ג'נסיס אחרי ג'נסיס GV80.

== עיצוב ==
ה־GV70 מעוצבת בהשראת ה־GV80 ודומה בעיצוב לאאודי Q5. היא כוללת מסך מגע מרכזי שקוטרו 14.5 אינץ' המציג את נתוני הרכב ואת ביצועיו ומשדר את המולטימדיה לרכב, וגם לוח מחוונים דיגיטלי שקוטרו 12.3 אינץ'.

== מפרט טכני ==
ה־GV70 מגיעה בשלוש גרסאות: שתיים בעלות מנועי בנזין ואחת שבה מנוע דיזל<ref></ref>. מנוע הבנזין שנפחו 2.5 ליטר טורבו מספק כ־304 כוחות סוס, ומנוע הבנזין שנפחו 3.5 ליטר טורבו מספק כ־380 כוחות סוס. מנוע הדיזל, שנפחו 2.2 ליטר טורבו, מספק כ־210 כוחות סוס. מנוע הבנזין שנפחו 3.5 ליטר ומנוע הדיזל כוללים תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. למנוע הבנזין 2.5 ליטר יש תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שמונה הילוכים.

== חבילת ספורט ==
ישנה אפשרות לחבילת ספורט, המעניקה לרכב מראה ספורטיבי וכוללת מתלים בכיול חזק יותר, דיפרנציאל מוגבל החלקה, עיצוב ייחודי לחישוקי הגלגלים, סופיות אגזוז בולטות יותר, גימור קרבון בתא הנוסעים ומושבי ספורט בצבע שחור.

== ג'נסיס GV70 חשמלי ==
ב-19 בנובמבר 2021 חשפה ג'נסיס את הגרסה החשמלית ל-GV70<ref></ref>. העיצוב כמעט ולא השתנה אלא עבר התאמה קטנה לרכב חשמלי. את הדגם משווקת ג'נסיס עם מערכת הנעה כפולה הכוללת שני מנועים חשמליים המספקים יחד 430 כ"ס ומומנט המרבי על 61.7 קג"מ, לחיצה על מצב BOOST מעלה את ההספק לזמן מסוים ל-483 כ"ס ואת המומנט המרבי ל-71.3 קג"מ, זמן התאוצה במצב ה-BOOST אורך 4.5 שניות. את קיבולת הסוללה ג'נסיס לא מפרסמת אך את טווח הטעינה והטעינה היא כן פרסמה ואלו עומדים על, טווח נסיעה של 400 ק"מ וזמן טעינה במטען מהיר בקיבולת 350 קילוואט תאפשר הטענה מ-10% עד 80% מקיבולת הסוללה בתוך 18 דקות.

== מחירון ורמות גימור ==
הדגם המשווק בישראל מצויד במנוע הטורבו־בנזין שנפחו 2.5 ליטר והוא בעל ההנעה הכפולה. ה־GV70 משווקת בישראל בשלוש רמות גימור:

* רמת הגימור Elegant – מחיר המחירון 339,000 ש"ח;
* רמת הגימור Luxury – מחיר המחירון 379,000 ש"ח;
* רמת הגימור Sport – מחיר המחירון 399,000 ש"ח.

== גלריה ==
<gallery widths="220" heights="135">
קובץ:Genesis GV70 Red 1.jpg|מבט לפגוש הקדמי
קובץ:Genesis GV70 Red 2.jpg|מבט לפגוש האחורי
קובץ:00 GENESIS GV70 2.jpg|מבט לצד
קובץ:Genesis GV70 JK1 Sport Indigo (3).jpg|חבילת הספורט
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* חזי גורן, [https://www.gear.co.il/כתבת-רכב/2021-09-01-N04-מבחן-דרכים-ג'נסיס-GV70 ג'נסיס GV70 במבחן דרכים], בפורטל הרכב גיר, 1 בספטמבר 2021

== הערות שוליים ==

GV70
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בקוריאה הדרומית
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2020
קטגוריה:מכוניות חשמליות
משפחה בהסעה

משפחה בהסעה היא סדרה דוקומנטרית-מציאותית ישראלית, אשר עלתה לשידור בכאן 11 ב-27 במאי 2021. הסדרה מתעדת את השיחות של ילדים עם הוריהם כשהם נוסעים ברכב, כשכל פרק בסדרה עוסק בנושא אחר שמעסיק את הנוער הישראלי.

הסדרה בוימה על ידי ליה חפץ, ומבוססת על הפורמט הבריטי "Teen Taxi" של רשת BBC.

חלק מהמשתתפים בתוכנית מוכרים בעיקר מתוכנית הטלוויזיה הפופולרית, הבנים והבנות, המשודרת בערוץ הילדים.

== משתתפים ==
===עונה 1===
* אלה ברנס (44) וליאל ברנס (18) מבת ים
* אריאל שוורצמן (50) ומיה שוורצמן (17) משער אפרים
* ברוריה ברטלר (45) ואוריה ברטלר (15) מתקוע
* דוד יצקוב (43) ויותם יצקוב (14) מחיפה
* ורד טילן (50) וכרמל טילן (16) מחדרה
* ורד בכר (43) ותומר בכר (18) מרמת גן
* לירון זהבי (41) ואורי זהבי (17) מחולון
* מירי פורסט (37) ויעל פורסט (18) מרחובות
* עופר לוי (49) ותמיר לוי (16) מגדרה
* ענת טווינה (49) ויוחנן טווינה (19) מתל אביב
* ראשל אזריאל (38) ואורון קטורזה (15) מצור הדסה
* רינת בארי (45) ואלה בארי (16)
* שלום אלי (42) ומוריה אלי (15) מבאר שבע
* שלומי דהן (57) ודנה דהן (18) מראשון לציון
* שרון עדני (47) וגיא עדני (15) מגן יבנה
* אורלי חן (43) ונהוראי חן (17) מקריית אתא
*אורית (44) ונגב (16) ממזכרת בתיה
*שירי קניסברג (43) ומאי לוי (15) מגיאה
*קארין ביטון () ושאיין קמל (15) מתל אביב
*אסתי סומפו (36), אורי סומפו (14.5) ואלכס טל סומפו (12) מירושלים

===עונה 2===
*ירון דוינו (46) ויובל דוינו (17) ממעלה אדומים
*הילה דנינו (43) ועידו דנינו (17) מקריית אתא
*כרמית ניסן (41) והדר ניסן (16) מרמת ישי
*שושי שדה (49) ונעמה שדה (17) מעץ אפרים
*אסנת ימטוביץ' (44) ואופיר ימטוביץ' (16) מקיבוץ נגבה
*לבנת גוטליב (47) וילי גוטליב (15) מיבנה
*רחל כהנא (54) ועינב כהנא (17) מקריית מוצקין
*טל שנהר (43) ויול שנהר (17) מלהבים
*עופר נאמני (51) וזיו נאמני (16.5) מקריית אונו
*לני בלאו (45), פיליפ בלאו (49) ולונה בלאו (14) מרמת גן
*עזרא בסון (52) ואגם בסון (17) מפתח תקווה

==פרסים ומועמדויות==
{| class="wikitable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!מועמדות
!תוצאה
|-
! rowspan="2" |2023
! rowspan="2" |פרסי האקדמיה לטלוויזיה
|תוכנית דוקו-ריאליטי
|משפחה בהסעה – עונה 1
|
|-
|ליהוק בתוכנית ריאליטי ו/או דוקו-ריאליטי
|נדב יצחקי
|
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות מציאות תיעודיות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2021
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות מבוססות על פורמט בריטי
קטגוריה:סדרות טלוויזיה על משפחות
עומר נודלמן

עומר נודלמן (נולדה ב-22 באוקטובר 1997) היא דוגמנית ושחקנית ישראלית.

== ביוגרפיה ==
נודלמן נולדה במושב נטעים, והיא דור-רביעי למייסדי מושב זה. אביה מנכ"ל חברה לייבוא ציוד מכני הנדסי, ואמה היא מזכירה במושב מטעם הרשות המקומית. לה שני אחים גדולים. בוגרת בית הספר התיכון האזורי בגבעת ברנר לשנת 2015.

ב-2016 התגייסה לצה"ל ושירתה בחיל המודיעין.

== קריירה ==

=== דוגמנות ===
לקראת שחרורה מהצבא, החלה לדגמן עבור חברת האופנה הישראלית "עדיקה" ועבור הרשת הישראלית "הבורסה לתכשיטים".

בשנת 2019 השתתפה בקמפיין צילומים של חברת ההלבשה התחתונה הישראלית "FIX".

בשנים 2019–2024 שימשה כפרזנטורית של חברת האופנה הישראלית "רנואר". ושל רשת סוהו בישראל ובניו יורק.

מ-2019 ועד 2021 השתתפה בצילומים בפריז, לונדון וניו יורק ודגמנה עבור המותג "iro" בקמפיין צילומים בדובאי.

=== תוכניות טלוויזיה ===
בשנת 2018 קיבלה לראשונה חשיפה רחבה במדיה הישראלית כשהתמודדה בתוכנית המציאות "המירוץ למיליון" של רשת, בצמד עם חברתה, מיכל קריץ. הצמד יצא מהתחרות בהדחה החמישית.

=== משחק ===
בשנת 2020 גילמה את שחר בסדרת דרמת הפשע "בת השוטר" בערוץ TeenNick למנויי yes. באותה שנה שיחקה בתפקיד לין בסדרת הנוער "ספיידרז" בערוץ TeenNick למנויי HOT.

בשנת 2021 שיחקה בתפקיד סתיו בסדרת הנוער "מאנקיז" המשודרת בערוץ טין ניק למנויי הוט. בנוסף, באותה שנה החלה לשחק בסדרת הדרמה "בעלת החלומות" שבערוץ HOT בידור<ref></ref>, שם נודלמן שיחקה גם בעונה השנייה בקיץ 2023.

בשנת 2022 גילמה את שירין בסרט "אחרי הסוף", ואת גאיה שקד בסדרת הנעורים "אינפיניטי" בערוץ זום למנויי יס.

בשנת 2024 גילמה את דניאל בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "בלקספייס" ברשת 13.

== חיים אישיים ==
ב-2023 היא התארסה לאיש העסקים עידו ברניקר, אך לאחר כחצי שנה הם נפרדו וביטלו את האירוסים.

ב-2024 החלה לצאת עם שון סימנוביץ', אחיה של הדוגמנית קורל סימנוביץ'.

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!פרויקט
!תפקיד
!הערות
|-
|2018
|המירוץ למיליון
|מתמודדת
|השתתפה בצמד עם חברתה, מיכל קריץ. יצאו בהדחה חמישית. 
|-
| rowspan="2" |2020
|בת השוטר
|שחר
|הסדרה שודרה בערוץ TeenNick למנויי yes; סדרת נעורים
|-
|ספיידרז
|לין
|הסדרה שודרה בערוץ טין ניק למנויי HOT; סדרת נעורים
|-
|2021
|מאנקיז
|סתיו
|הסדרה שודרה בערוץ טין ניק למנויי HOT; סדרת נעורים
|-
|2021–2023
|בעלת החלומות
|גל
|הסדרה שודרה בערוץ HOT בידור
|-
| rowspan="2" |2022
|אחרי הסוף
|שירין
|סרט
|-
|אינפיניטי
|גאיה שקד
|הסדרה שודרה ערוץ זום למנויי yes; סדרת נעורים
|-
|2024
|בלקספייס
|דניאל
|הסדרה שודרה ברשת 13
|}

== מועמדויות לפרסים ==
{| class="wikitable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!פרויקט
!תוצאה
|-
!2020
! rowspan="3" |פרסי נבחרי השנה של פרוגי
|פריצת השנה במשחק
|בת השוטר, ספיידרז
|
|-
!2021
|שחקנית אהובה בסדרת נוער
|מאנקיז
|
|-
!2022
|שחקנית ראשית בסדרת נוער
|בת השוטר, אינפיניטי
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:פרזנטוריות ישראליות
קטגוריה:פרזנטורים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון אזורי ע"ש ברנר בגבעת ברנר
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי ע"ש ברנר בגבעת ברנר
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:מתחרי המירוץ למיליון (ישראל)
קטגוריה:מתחרות המירוץ למיליון (ישראל)
קטגוריה:נשות המושב
קטגוריה:נטעים: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1997
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1997
İctimai Television

İctimai Television (; בראשי תיבות: İTV) הוא ערוץ טלוויזיה ציבורי אזרבייג'ני, מאז 29 באוגוסט 2005.<ref></ref> משרדי החברה נמצאים בבאקו, בירת אזרבייג'ן.

== היסטוריה ==
İTV ממומנת ברובה על ידי משרדי ממשלת אזרבייג'ן.<ref name="Law"></ref><ref name="Spotlight"></ref> בינואר 2004, הוקם ה-İTV, והחל מינואר 2010, החלה לגבות אגרת רדיו וטלוויזיה.<ref></ref>

הערוץ מופעל על ידי איגוד שידור האזרי, "İctimai Televiziya və Radio Yayımları Şirkəti", המורכבת מוועדה בת תשעה חברים, שאושרו על ידי נשיא אזרבייג'ן.<ref name="Start date"></ref><ref></ref> הערוץ מפעיל תחנת רדיו, "רדיו İctimai", שהחל את שידוריו ב-10 בינואר 2006.

ב-5 ביולי 2007, הפכה İTV לחברה באיגוד השידור האירופי. בעקבות הצטרפותה, ערכה אזרבייג'ן את הופעת הבכורה שלה בתחרות האירוויזיון ב-2008.<ref></ref> אזרבייג'ן אף זכתה באירוויזיון 2011, ו-İTV זכתה להפיק את אירוע אירוויזיון 2012, שנערך באזרבייג'ן.<ref></ref> אך אירוע זה נדחה ללא הגבלת זמן בגלל היעדר משתתפים.<ref></ref>

== סמלילים ==
<gallery>
İTV Logo.svg|2007–2013
İctimai TV logo (2013-2018).jpg|2013–2018
İctimai TV (2019-2020).png|2019–2020
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שידור ציבורי
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה אזרבייג'ניים
רוברט (אי, איי שטלנד הדרומיים)

האי רוברט או האי רוברטס (באנגלית: Robert Island או Roberts Island), המכונה גם האי מיצ'לס (באנגלית: Mitchells Island) או האי פולוצק (באנגלית: Polotsk Island) הוא אי באיי שטלנד הדרומיים שבאנטארקטיקה, הממוקם בין האי נלסון והאי גרניץ'.

אורכו של האי 18 קילומטרים ורוחבו של האי 13 קילומטרים. שטחו של האי 132 קילומטרים רבועים. שיא גובהו של האי 302 מטרים מעל פני הים.

חלק ניכר מחצי האי קופרמיין, שממערב האי הוא מישור שטוח, שהיה בעבר בגובה פני הים.

=== מגדלור נקודת אדוארדס ===
בנקודת אדוארדס שבאי ממוקם מגדלור. המגדלור מופעל על ידי פאנלים סולריים, גובהו 7 מטרים, וטווחו 12 קילומטרים. מבנה המגדלור עשוי מגדל בצורת גליל, עשוי פיברגלס, הניצב על בסיס בטון.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי האי ===

האי התגלה לראשונה על ידי ויליאם סמית' באוקטובר 1819. האי מופה לראשונה על ידי אדוארד ברנספילד בינואר - מרץ 1820, עת שברנספלד מיפה את איי שטלנד הדרומיים. האי מופה בשנית על ב-25 בינואר 1821, על ידי צידי כלבי ים.

=== מקור השם ===

שמו של האי ניתן לו בשנת 1821 על ידי קפטן ריצ'רד פילדס (Richard Fildes). פילדס קרא לאי על שם ספינתו - הבריג רוברט (Robert).

פילדס הפליג באיי שטלנד הדרומיים בקיץ האנטארקטי 1821–1822, במטרה לצוד כלבי ים.

הספינה התרסקה על ידי קרח צף ב-7 במרץ 1822 (הספינה אבדה, אך אנשי הצוות ניצלו). מצר פילדס נקרא על שמו של ריצ'רד פילדס.

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• Durán P, Barra PJ, Jorquera MA, Viscardi S, Fernandez C, Paz C, Mora ML, Bol R., [https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/30899757/ Occurrence of Soil Fungi in Antarctic Pristine Environments], Front Bioeng Biotechnol. 2019 Mar 7;7:28. doi: 10.3389/fbioe.2019.00028. ; PMCID: PMC6416174</div>

<div class="mw-content-ltr">• de Lima Neto, E., Guerra, M.B.B., Thomazini, A. et al., [https://link.springer.com/article/10.1007%2Fs11270-017-3245-4 Soil Contamination by Toxic Metals Near an Antarctic Refuge in Robert Island, Maritime Antarctica: A Monitoring Strategy], Water Air Soil Pollut 228, 66 (2017). https://doi.org/10.1007/s11270-017-3245-4</div>

<div class="mw-content-ltr">• F. Poblete, C. Arriagada, P. Roperch, N. Astudillo, F. Hervé, S. Kraus, J.P. Le Roux, [http://repositorio.uchile.cl/bitstream/handle/2250/125554/Poblete_F.pdf?sequence=1 Paleomagnetism and tectonics of the South Shetland Islands and the northern Antarctic Peninsula], Earth and Planetary Science Letters 302 (2011) 299–313, https://doi.org/10.1016/j.epsl.2010.12.019</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=110895 האי רוברט] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=12209&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR האי רוברט] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://www.yr.no/en/forecast/daily-table/2-6624226/Antarctica/Robert%20Island תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור האי רוברט]

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:אנטארקטיקה: מגדלורים
קטגוריה:איי שטלנד הדרומיים: איים
קטגוריה:איי שטלנד הדרומיים
רגינה פודן

רג'ינה פודן (יידיש: רגינע פודעם), לילית (1922 – מאי 1943) הייתה פעילת התנגדות יהודיה בגטו ורשה, שהשתתפה במרד גטו ורשה.

== ביוגרפיה ==
פודן נולדה בשנת 1922 בוורשה למשפחה יהודית ענייה. אביה היה חייט במקצועו. היא סיימה את חטיבת הביניים ואז החלה לעבוד<ref name="Grupińska66"></ref> . משנת 1937 הייתה חברה בארגון הנוער הציוני השומר הצעיר .

==במרד גטו ורשה==
בשנת 1940 גורשה לגטו ורשה, שם השתתפה בפעילויות תרבותיות: שיחקה במועדון הדרמה העברי והשתתפה באופן פעיל בפעילות מחתרתית. היא הייתה חברה וחיילת בארגון היהודי הלוחם, שם השתמשה בשם בדוי לילית. היא שמרה על קשר בין הגטו למחתרת הפולנית<ref></ref>.

במהלך המרד בגטו היא הייתה קשרית של קבוצות לחימה שפעלו בגטו. היא נפצעה במהלך הלחימה, והמשיכה להילחם. היא הכירה היטב את מנהרות הביוב של ורשה. הקבוצה הראשונה של כ-40 לוחמים אשר יצאה מהגטו דרך תעלות הביוב ברחוב אוגרודובה ב-29 באפריל, בהנהגתו של דוד נובודבורסקי, הובלה על ידי הקשרים של אי"ל פודן ושלמה ברצ'ינסקי: .

הקבוצה השנייה של כ-34 לוחמים, יחד עם מספר מפקדים מאי"ל שברחו מהבונקר במילא 18 לפני נפילתו - מארק אדלמן, צביה לובטקין, טוסיה אלטמן ואחרים, יצאה ב-10 במאי דרך תעלות הביוב ברחוב פרוסטה על ידי קשר אי"ל, שמחה ראטהייזר רותם (קז'יק).

ההנחה היא שתאריך מותה הוא מאי 1943 (מקורות אחרים מציינים את התאריך 30 באפריל 1943).

שם המשפחה שלה נכתב לעיתים קרובות כשגוי כ- Fuden עקב טעות כתיב ששוחזרה מאוחר יותר פעמים רבות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לוחמי הארגון היהודי הלוחם
קטגוריה:לוחמי מרד גטו ורשה
קטגוריה:אסירים בגטו ורשה
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:נשים פולניות
קטגוריה:ילידות 1922
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1922
קטגוריה:פולניות שנפטרו ב-1943
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1943
מוזיאון הניאון

מוזיאון הניאון (באנגלית: Neon Museum) הוא מוזיאון לאמנות ניאון המציג שלטי ניאון מבתי קזינו ובתי עסק שונים. המוזיאון מוקדש לאיסוף, שימור, חקר והצגת שלטי ניאון אייקוניים<ref></ref>.

== היסטוריה ==
המוזיאון נפתח בשנת 1996 בצומת הרחובות לאס וגאס בולווארד ופרמונט, אך העתיק את מקומו בשנת 2012 למבנה בו שכן לה קונצ'ה מוטל, אותו תכנן בשנת 1961 האדריכל פול ויליאמס<ref></ref>.

== תערוכות ותצוגות ==
התצוגה מכילה יותר מ-200 שלטי ניאון משוחזרים החל משנת 1950<ref></ref>, המוצבים במוזיאון הפתוח המשתרע על למעלה מ-8,000 מטרים רבועים<ref></ref>. בין היתר ניתן לצפות בשלטים המקוריים של:
* מלון ריביירה (1955)
* מלון וקזינו ליידי לאק (1964)
* מלון וקזינו מולן רוז' (1955)
* מועדון לידו דה פאריס (1958)
* קזינו גולדן נאגט (1946)
* מוזיאון ליברצ'ה (1979)

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארצות הברית: מוזיאונים
קטגוריה:לאס וגאס
החזית העממית הלאומית

החזית העממית הלאומית (ביוונית: Εθνικό Λαϊκό Μέτωπο (ΕΛΑΜ); לטיניזציה: Ethniko Laiko Metopo (ELAM);) היא מפלגה ימנית רדיקלית לאומנית-יוונית בקפריסין. נוסדה בשנת 2008 כתנועה חוץ-פרלמנטרית והפכה למפלגה בשנת 2011, בעקבות הצלחת המפלגה-האחות שלה, השחר הזהוב, ביוון. המפלגה היא אירוסקפטית (מתנגדת לאיחוד האירופי). בבחירות 2021 הכפילה המפלגה את כוחה ביחס לבחירות 2016 והפכה לרביעית בגודלה בבית הנבחרים של קפריסין.

== היסטוריה ==
התנועה צמחה מתוך "השחר הזהוב: הגרעין הקפריסאי" שנוסד בראשית שנות ה-2000 על ידי יו"ר המפלגה חריסטוס חריסטו, שהיה גם חבר מפלגת השחר הזהוב היוונית. בשנת 2008 נאסר על התנועה להשתמש בשם והיא החליפה את שמה. פעילותה בזירה הציבורית התרכזה בפעילות נגד הגירה של מוסלמים מקפריסין הצפונית.

== הישגים בבחירות ==
=== בית הנבחרים ===

{| class=wikitable style="text-align:center"
|+ בית הנבחרים של קפריסין
! rowspan=2| בחירות
! colspan=3| הצבעה
! colspan=2| מושבים
|-
! style="width:50px"| #
! style="width:50px"| %
! style="width:50px"| מקום
! style="width:50px"| #
! style="width:50px"| ±
|-
! 2011
| 4,354
| 1.1
| -
| 0/56
|
|-
! 2016
| 13,041
| 3.7
| שמיני
| 2/56
| 2
|-
! 2021
| 24,255
| 6.8
| רביעי
| 4/56
| 2
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://countrystudies.us/cyprus/64.htm מפלגות בקפריסין]
* [https://o.nsd.no/european_election_database/country/cyprus/parties.html מרכז מידע לגבי הבחירות]

==הערות שוליים==

קטגוריה:קפריסין: מפלגות
קטגוריה:מפלגות נוצריות
קטגוריה:מפלגות שמתנגדות לאסלאם
קטגוריה:מפלגות ימין רדיקלי
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2008
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2011
קו הסקופים

קו הסקופים או חדשות הסקופים היה קו מידע קולי טלפוני (המכונה לפעמים קו נייעס) שהווה כלי תקשורת אלטרנטיבי בציבור החרדי. במערכת הועסקו כ-10 כתבים.

==רקע==
בזרמים החרדיים המרכזיים לא מקובלת צפייה בערוצי התקשורת או האזנה לערוצי הרדיו הכלליים, בשל התנגדות הרבנים. ההתנגדות היא בעיקר לערוצים שאינם חרדיים. אך ישנה התנגדות גם לכל ערוצי הרדיו החרדיים כדוגמת קול ברמה או קול חי. ההתנגדות לערוצי הטלוויזיה חריפה יותר אך כמעט לא רלוונטית משום שרוב החרדים לא מחזיקים במכשיר טלוויזיה. לאלה שאינם מאזינים לשום ערוץ תקשורת קונבנציונלית ובמיוחד לצעירים שאין להם כלל גישה לערוצים כאלו עקב האיסור על שמיעת רדיו בישיבות חרדיות רבות, נוצרה צורה חדשה לצריכת חדשות באמצעות הטלפון במה שמכונה קווי נייעס שם מובאות רק חדשות 'חרדיות' או חדשות כלליות המצונזרות לציבור החרדי. אחד הקוים הדומיננטיים הוא 'קו הסקופים'.

==מאפיינים==
קו הסקופים הוא קו חדשות המעדכן בחדשות בכל משך היום מ־7:30 בבוקר ועד חצות. העדכונים דומים באופיים לעדכוני החדשות השוטפים באפליקציות החדשות השונות. בנוסף לדיווחי הכתבים השונים מצוטטים גם חדשות מערוצי תקשורת מובילים כגון ynet, ערוץ 12, רשת ב וכדומה. הדיווחים האלו מלווים בנתינת קרדיט למקור הדיווח. בנוסף לדיווחים השוטפים, מובאים – בשעות קבועות בדרך כלל – מקבצי חדשות מרוכזים, חלקם בנושאים ספציפיים כגון אירועים דתיים וכדומה. לקו כעשרים כתבים קבועים בנוסף לפרשנים המתארחים בקו מפעם לפעם. העורך הראשי במשך שנים רבות היה העיתונאי נתן משי המשתייך לחסידות ברסלב וערך את הקו מיום הקמתו. המגיש בבוקר, בימי שלישי וחמישי בערב הוא העיתונאי חיים דרדק. המגיש במוצאי שבת ובחלק מימות השבוע הוא אפי לרנר. גם העיתונאי ארי כהן נמנה עם צוות הסקופים וכן נוספים.

הפרשן יעקב ריבלין מתראיין בקו הסקופים מידי שני ורביעי.

בעבר היו מתקיימים מדי יום חו שני 'פאנלים' קבועים בני כחצי שעה המארחים פרשנים קבועים או מתחלפים. אחד בשם בין הסדרים, שהמתמקד בנושאים פנים־חרדיים או בעלי זיקה אליהם. הפרשנים היו בדרך כלל אלי ביתאן, משה וייסברג וחיים פרידלנדר שהוא גם המגיש. הפאנל שני – 'מועצת הפרשנים' נוגע יותר בנושאים אקטואליים ובעיקר בפוליטיקה.

ב-2024 לאחר הורדת דמי הקישוריות נסגר הקו מחוסר תקציב להפעלתו.

===מהדורת חצות===
בכל לילה מתקיימת המהדורה המרכזית – 'מהדורת חצות', בה מובאים ראיונות עם מגוון מרואיינים החל מפוליטיקאים ואנשי ציבור ועד רבנים וכדומה בנושאים שעל סדר היום. מי שעורך את המהדורה הוא העיתונאי דודי בן חמו. בנוסף מראיינים במהדורה גם אחד מהפרשנים הקבועים – יעקב ריבלין או ישי כהן. המראיין הוא נתן משי – העורך הראשי של הקו או אחד המגישים האחרים.

==התנגדות==
ועדת הרבנים לענייני תקשורת, הגוף המשמש כמפקח מטעם חלק מהרבנים על 'טוהר' התקשורת, מנהלת מאבק בקו הסקופים ובקווי הנייעס בכלל וחוסמת את הגישה הטלפונית אליהם מהקווים הכשרים כשמנגד הקווים מחדשים את מספרי הגישה אליהם מפעם לפעם.

==ראו גם==
*קווי נייעס
*ועדת הרבנים לענייני תקשורת

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.youtube.com/channel/UCkZqNi9vGCDUXvCWv9dsUCQ 'חדשות הסקופים' ב־youtube]

==הערות שוליים==

קטגוריה:תקשורת חרדית
אורוז'יני (מרכז עסקים)

מרכז עסקים "אורוז'יני" (ברוסית: Многофункциональный комплекс Оружейный) הוא מרכז עסקים הממוקם ברובע טברסקוי במחוז המרכזי של העיר מוסקבה.

סגנון הבניין יורש את מסורת גורדי השחקים של סטלין, גורד השחקים הפך לדומיננט אדריכלי נוסף בעיר. הבנייה החלה בשנת 2006, שנתיים לאחר מכן היא הוקפאה בגלל המשבר, העבודות הסתיימו בשנת 2016. מאז 2017, חברת מגאפון מחזיקה במחצית ממרכז העסקים<ref>https://www.vedomosti.ru/technology/articles/2015/10/13/612528-megafon-bts-oruzheinii</ref>.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוסקבה: גורדי שחקים
איגנץ לאנגר

איגנץ לאנגר (בהונגרית: Langer Ignác; באנגלית: Ignatius Langer; ארד, 1800 – ארד, 2 באפריל 1879) היה רופא צבאי יהודי-הונגרי בצבאו של לאיוש קושוט במהפכת 1848 בהונגריה ובמלחמת האזרחים האמריקנית.

== ביוגרפיה ==
איגנץ לאנגר נולד המשפחה יהודית בממלכת הונגריה שהייתה אז תחת שלטון הקיסרות האוסטרית. הוא למד רפואה בפשט. במלחמת העצמאות ההונגרית ב-1848 שימש כרופא צבאי. לאחר כישלון המהפיכה וכניעת הצבא ההונגרי בווילאגוש (Világos) הוא נאלץ לברוח, ככל הנראה ישר לארצות הברית דרך ניו אורלינס. הוא התיישב בדבנפורט, איווה, ועבד כרופא. לאחר מכן קנה חווה, הפך לחקלאי וסיים עם מקצוע הרפואה שלו. הגשמים העזים של שנת 1857 הרסו את יבוליו ואז חזר לעסוק ברפואה. תקופה מסוימת התגורר אצלו גם עמיתו לנשק בהונגריה מהנדס הרכבות יאנוש פיאלה ובזכרונותיו כתב כי איגנץ לנגר לא רק טיפל בבעיות הבריאותיות של חבריו המהגרים, אלא גם נתן להם עצות היכן ואיך ינסו להתפרנס.

=== במלחמת האזרחים ===
הוא התגייס ושימש כרופא צבאי במלחמת האזרחים האמריקנית, כרופא גדודי בצבא האיחוד. המצאתו הפכה אותו למפורסם בקרב הרופאים הצבאיים. הוא תכנן מיטה לתיקון שבר אגן ושוק משולב, במטרה להקל על סבלם של הפצועים. W. L. Faxon, רופא מהגדוד ה-32 של מסצ'וסטס, מצא את ההמצאה כל כך טובה שהוא הזמין באופן מייד 50 מיטות "שברים משולבים באגן ובשוק" לבית החולים שלו. לאנגר גם תכנן גם עגלת אמבולנס הראשונה שהייתה דרושה מאוד, אך המצאה זו כבר לא יושמה. הוא עשה עבודה כה מצוינת בפיתוח בתי חולים צבאיים ובטיפול בפצועים שכאשר נסע לווינה, בתום מלחמת האזרחים האמריקנית, הן מחלקת המדינה של ארצות הברית והן משרד ההגנה סיפקו לו המלצות ומכתבי הצטיינות. הוא התגורר בווינה זמן מה ואז חזר לעיר הולדתו, שם היה הרופא המיטיב של העניים. הוא נפטר בגיל 79 בעיר הולדתו.

== מאמרים קשורים ==
* רשימת המשתתפים ההונגרים במלחמת האזרחים האמריקנית

== לקריאה נוספת ==
* הונגרים באמריקה : ההיסטוריה של ההונגרים האמריקאים : 1583-1926. כרך 1 / גזה קנדה. - 1927. עמוד 375 איגנץ לאנגר.
* Lincoln's Hungarian heroes; the participation of Hungarians in the Civil War, 1861-1865 / by Edmund Vasvary. Washington, D.C., The Hungarian Reformed Federation of America, 1939
* קורנל וידה: הונגרים במלחמת האזרחים האמריקאית. בודפשט, 2011. איגנץ לנגר ראה 262–264. עמ '

קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:יהודים בצבא ההונגרי
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:אנשי צבא האיחוד
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1800
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1879
חצי האי גסט

מפה טופוגרפית של חצי האי גסט.
חצי האי גסט (באנגלית: Guest Peninsula) הוא חצי אי מכוסה שלג, הבולט מהחלק הצפון מערבי של ארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.

חצי האי גסט ממוקם בין מדף הקרח סלצברגר המכסה את מפרץ סלצברגר לבין מפרץ בלוק.

אורכו של חצי האי 83.3 קילומטרים.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי חצי האי ===

פסגת מיטשל, הממוקמת בחצי האי, התגלתה מרחוק בשנת 1929, על ידי משלחת בירד הראשונה לאנטארקטיקה, שנערכה בפיקודו של ריצ'רד בירד.

בשנת 1940 מופה חצי האי על ידי משלחת חקר של השירות האנטארקטי של ארצות הברית (United States Antarctic Service Expedition). במיפוי זה מופיע חצי האי, בטעות, כאי, והוא נקרא בשם "האי גסט" (Guest Island).

במהלך מיפוי שבוצע על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1962–1965, התגלה כי מדובר בחצי אי ולא באי.

=== מקור השם ===

חצי האי נקרא על שמה של איימי גסט (Amy Guest), שתרמה למשלחת בירד השנייה לחקר אנטארקטיקה (Second Byrd Antarctic Expedition), שנערכה בין השנים 1933–1935.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=GNISPQ:5:::NO::P5_ANTAR_ID:6131 חצי האי גסט] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=126014 חצי האי גסט] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=5772&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR חצי האי גסט] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://www.marineregions.org/gazetteer.php?p=details&id=11727 חצי האי גסט] באתר marineregions
* [https://geographic.org/geographic_names/antname.php?uni=6131&fid=antgeo_110 תצלום לוויין של אזור חצי האי גסט]

== הערות שוליים ==

גסט
בית התה בגבעת מוסלהנרקופף

בית התה בגבעת מוסלהנרקופף (בגרמנית: Teehaus am Mooslahnerkopf) היה היעד המועדף על קנצלר גרמניה והפיהרר אדולף היטלר בזמן שהותו במתחם המגורים והנופש שלו, ברגהוף שבאוברזלצברג .

בית התה נבנה על צלע גבעת מוסלהנרקופף, למרגלות הר סמוך. החדר המרכזי בקוטר של כ-9 מטרים הואר על ידי שלושה חלונות גדולים שאפשרו נוף פנורמי על אגן ברכטסגאדן. במקום היה שולחן ומספר מקומות ישיבה מסביב לכורסה מרופדת.

היטלר נהג לצעוד מדי יום כ-20 דקות מברגהוף לבית התה בלווית הכלבה בלונדי, ואורחיו המזדמנים. לאחר שתייה, קפה ועוגות, נרדם היטלר לעיתים קרובות ונלקח בחזרה לברגהוף במכונית.

== היסטוריה ==
לאחר שהאדריכל רודריך פיק הרחיב את "בית וכנפלד" והפך אותו למתחם הנופש, האירוח והשליטה של מנהיג גרמניה הנאצית, אדולף היטלר אשר זכה לכינוי "ברגהוף". מרטין בורמן, סגנו הבלתי-רשמי ומזכירו האישי של היטלר החליט שבסמוך למתחם זה, יוקם בית תה בגבעת מוסלהנרקופף<ref name="Yannes"></ref>. בית התה עצמו, הוקם ב-1937 והיה היעד המועדף על היטלר כאשר ביקר באזור והוא שהה בו כמעט כל אחר הצהריים בתקופות מסוימות.

ב-25 באפריל 1945 הותקף אזור אוברזלצברג על ידי חיל האוויר הבריטי, אך בית התה לא נפגע. עם זאת, ב-1951 הרסה ממשלת בוואריה את בית התה בעזרת חומר נפץ כדי למנוע מלהפוך אותו לאתר עלייה לרגל של נאו-נאצים.

שרידים אחרונים הוסרו באוגוסט 2006 בהוראת ממשלת בוואריה, לאחר הקמת מלון קמפינסקי ברכטסגאדן. כיום לא נותר דבר מהמבנים, אך נקודת התצפית הפנורמית עדיין קיימת. המקום שוחזר לצורך צילומי סרט על אלברט שפר והיטלר. ביער סמוך נמצא עדיין אחד מהמקלטים נגד הפצצות.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אדולף היטלר: מפקדות
קטגוריה:בתי קפה
קטגוריה:בוואריה: מבנים
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן רודריך פיק
עביד סורטי

עביד סורטי (בגוג'ראטית: આબિદ સુરતી; נולד ב-5 במאי 1935) הוא צייר, סופר, קריקטוריסט, עיתונאי, סביבתן, מחזאי ותסריטאי הודי.<ref></ref><ref></ref> בשנת 1993 הוענק לו על ידי משרד התרבות של הודו פרס הנשיא<ref></ref> על סדרת הסיפורים פורצת הדרך שלו, "טיסרי אנקה".<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
סורטי נולד למשפחה מוסלמית גוג'ראטית ב-5 במאי 1935 בכפר ווברה, בסמוך לעיר רג'ולה שבגוג'ראט, הודו. אביו הוא גולם חוסיין ואמו היא סקינה בגום.<ref name=":0"></ref> את ילדותו המוקדמת העביר בכפר, שם הוא ומשפחתו חיו בעוני ובאמצעים דלים. בגיל 5, הוא כמעט ונסחף בשיטפון בנהר טאפטי על יד העיר סוראט.

בהמשך עקרה המשפחה למומבאי ואת שארית ילדותו העביר ברובע דונגי בעיר. אביו היה חסיד של תנועת הסופיות והנחיל לבנו ערכים של נקיטת אי-אלימות ושלום.<ref></ref> הוא הצטרף לבית הספר J.J לאומנויות בשנת 1954 אז היה בן 19 ובבגרותו קיבל תואר ראשון באמנות. הוא הושפע רבות מכתביו של הסופר הבנגלי בן המאה ה-20, שאראט צ'נדרה צ'טרג'י. <ref name=":0" /> עד מהרה למד סורטי, מלבד השפות הינדי וגוג'ראטית, גם את שפת האורדו ברמת שפת אם, ולימים יפרסם את חלק מכתביו בשפה זו.<ref name=":0" /> הוא החל את דרכו כפרילנסר ולא זכה לפרסומים רבים בשנות צעירותו.

בשנת 1965 התחתן עם מסומומה בגום, איתה גידל שני ילדים..

== כתיבתו ==
סורטי כתב את סיפוריו בדרכים שונות ומגוונות, כמו סיפורת, רומנים, הצגות, קריקטורות, ספרי ילדים מדריכי טיולים. כמה מספריו תורגמו לשפות אזוריות. הוא כתב גם עבור עיתונים ומגזינים בהינדי וגוג'ראטית במשך למעלה מ-40 שנה וזכה בפרסים רבים על עבודותיו.

למעשה, סורטי הפך לסופר באופן מקרי לחלוטין. הוא מעולם לא התנסה בכתיבה ולא העלה על דעתו להפוך לסופר, אולם כשאהבתו הראשונה סירבה להיות עמו בזוגיות בעקבות לחץ מצד משפחתה, לא היה לעביד המתבגר עם מי לדבר על העניין - ולכן החל להעלות את סיפורו על הנייר. סיפורו הופיע לראשונה בג'ואראטית בשנת 1965 בשם "તૂટેલા એન્જલ્સ" ("מלאכים שנפלו") והפך להצלחה בלתי צפויה<ref name=":1"></ref>.

במשך שנותיו כסופר כתב יותר מ-80 ספרים, כולל 45 רומנים, 10 אנתולוגיות ו-7 מחזות<ref name=":1" /><ref></ref><ref></ref>. סורטי פרסם גם קריקטורות וקומיקס<ref></ref>, כתב מאמרים ועבד בטלוויזיה ההודית<ref name=":0" />.

=== קומיקס וקריקטורה ===
הקומיקס הראשון שיצר סורט פורסם בין השנים 1952 ל-1953 במגזין רמקאדו שהופץ בגוג'ראט<ref></ref>. בהמשך יצר גם את סדרת הקריקטורות "דהבוג'י" שתפסה פופולריות גדולה מאוד באזור מומבאי והייתה לאחת מרצועות הקומיקס הארוכות ביותר שפורסמו עד אותה עת בהודו כולה, כאשר רצה ללא הפסקה למעלה מ-30 שנה. סיפורי הקומיקס הנוספים שפרסם בתקופה זו הופיעו במגזינים שונים, ביניהם נמנה גם המגזין "Dharmyug" <ref></ref><ref></ref> שמופץ בכל הודו.

== פרסים והוקרה ==
סורטי הוגדר על ידי רבים כאחד הכותבים והקומיקסאים ההודים המשפיעים ביותר, והופיע אף על לוח השנה של חברת "Comix Theory" בשנת 2019 כאמן הנבחר של חודש ינואר<ref></ref><ref></ref><ref></ref>. בשנת 1993 זכה סורטי בפרס הנחשב ביותר בהודו למפעל חיים - פרס הנשיא (המקביל לפרס ישראל במדינת ישראל).

== קישורים חיצוניים ==
* [https://penguin.co.in/book_author/aabid-surti/ עביד סורטי] באתר ספרי פינגווין

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים הודים
קטגוריה:סופרים הודים
קטגוריה:עיתונאים הודים
קטגוריה:קריקטוריסטים
קטגוריה:מחזאים הודים
קטגוריה:תסריטאים הודים
קטגוריה:פעילי איכות הסביבה
קטגוריה:ילידי 1935
קטגוריה:מוסלמים הודים
רוז'אי

רוז'אי (בהונגרית: Rozsály) הוא כפר קטן במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. 

בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית רוז'אי קטנה בעשרות השנים האחרונות, מ-713 תושבים בשנת 1990 עד 702 תושבים בשנת 2020.

הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין כבר מתקופת הברונזה.

==יהודי רוז'אי==
יהודים חיו ברוז'אי בתקופות זמן שונות. ליד בית העלמין הרפורמי של הכפר קיימות כ-15 מצבות רעועות שמעידות על קיום של בית קברות יהודי בכפר. בשנת 1944 נרצחו חלק מיהודי הכפר יחד עם שאר יהודי המחוז ושאר יהודי הונגריה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|27
|
|-
|1880
|45
|530
|-
|1910
|22
|
|-
|1920
|21
|
|-
|1930
|23
|
|-
|1941
|19
|745
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
תחנת מיאקינינו

תחנת מיאקינינו (ברוסית: Мякинино) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו ארבטסקו פוקרובסקאיה. ממוקמת בעיר קרסנוגורסק במחוז מוסקבה.

התחנה נפתחה ב-26 בדצמבר 2009 וקרויה על שם הכפר מיאקינינו. 

מיאקינינו היא התחנה הראשונה של המטרו במוסקבה שנבנתה מחוץ לגבולות המינהליים של מוסקבה, והראשונה בהיסטוריה של בניית המטרו ברוסיה שהקמתה מומנה על ידי הון פרטי<ref>http://crocusgroup.com/objects/myakinino/</ref>.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

מיאקינינו
קטגוריה:קרסנוגורסק
Love I'm Given

Love I'm Given (בעברית: אהבה שנותנים לי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית אלי גולדינג.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref> השיר יצא לאור ב-19 באוגוסט 2020 על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס, כסינגל השמיני מתוך האלבום Brightest Blue.<ref name=":0" /><ref name=":1" />

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם בערוץ היוטיוב של גולדינג ב-19 באוגוסט 2020, בסמוך לצאתו כסינגל. בקליפ ניתן לראות את גולדינג בתוך טבעת אגרוף במהלך הנעילה. את הסרטון ביימה ריאן ווייט, שביימה גם את הווידאו קליפ "Flux".

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
! scope="col"| מדינה
! scope="col"| תאריך יציאה
! scope="col"| פורמט
! scope="col"| חברת תקליטים
! scope="col"| מקור
|-
!עולם
|19 באוגוסט 2020
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|פולידור
|<ref></ref>
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירי אלי גולדינג
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אלי גולדינג
Our Song (שיר של אן-מארי ונייל הורן)

"Our Song" (בעברית: "השיר שלנו") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האנגלייה אן-מארי, בהשתתפות הזמר האירי נייל הורן. השיר יצא לאור ב-21 במאי 2021, על ידי חברות התקליטים אסיילום רקורדס, מייג'ור טום ווורנר, כסינגל שלישי מתוך אלבומה של אן מארי Therapy.<ref></ref>

==רקע והכרזה ==
באוקטובר 2020, פרסמה אן-מארי בעמוד האינסטגרם שלה שהיא נמצאת באולפן הקלטות עם נייל הורן; בסופו של דבר הם כתבו שלושה שירים יחד.<ref></ref> ב-13 במאי 2021, הכריזו ביחד אן-מארי והורן על צאת השיר כאשר פרסמו הצצה לקליפ בחשבון הטוויטר שלהם.<ref></ref>

על מנת לקדם את השיר "Our Song", אן-מארי והורן הופיעו יחד בתוכנית הרדיו "BBC Radio 1's Big Weekend".<ref></ref> ובתוכנית האירוח "The Jonathan Ross Show".<ref></ref> וגם בתוכנית האירוח "The Tonight Show Starring Jimmy Fallon".<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר בוים על יד מייקל הוליק והועלה לערוץ היוטיוב של מארי בשידור חי ב-21 במאי 2021, בסמוך לצאתו של הסינגל עצמו. בקליפ ניתן לראות את אן-מארי והורן כאוהבי בוני וקלייד כשהם בורחים מהמשטרה ברכב היגואר XK120.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!גרסה
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!עולם
|21 במאי 2021
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|rowspan="2" |מקורית
|rowspan="7" |אסיילום • מייג'ור טום • וורנר
|<ref></ref>
|-
!ארצות הברית
|24 במאי 2021
|מוזיקה עכשווית למבוגרים
|<ref></ref>
|-
!rowspan="3" |עולם
|4 ביוני 2021
|rowspan="3" |סטרימינג • הורדה דיגיטלית
|רמיקס
|<ref name="Luca Schreiner"></ref>
|-
|rowspan="2" |18 ביוני 2021
|אקוסטית
|<ref name="Acoustic"></ref>
|-
|רמיקס
|<ref name="Moka Nola"></ref>
|-
!ארצות הברית
|22 ביוני 2021
|רדיו להיטים עכשוויים
|מקורית
|<ref></ref>
|-
!עולם
|25 ביוני 2021
|סטרימינג • הורדה דיגיטלית
|רמיקס
|<ref name="Just Kiddin"></ref>
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירי אן-מארי
קטגוריה:שירי נייל הורן
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אן-מארי
קטגוריה:בלדות משנות ה-2020
קטגוריה:שירי כסף בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אסיילום רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר מיוזיק גרופ
שונקאד

שונקאד (בהונגרית: Sonkád) הוא כפר קטן במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. 

הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין כבר מתקופת הברונזה.

==יהודי שונקאד==
יהודים חיו בשונקאד בתקופות זמן שונות. בשנת 1944 נרצחו חלק מיהודי הכפר יחד עם שאר יהודי המחוז ושאר יהודי הונגריה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|48
|673
|-
|1910
|39
|
|-
|1920
|32
|
|-
|1930
|16
|
|-
|1941
|17
|716
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
תחנת קוטלניקי

תחנת קוטלניקי (ברוסית: Котельники) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו טגנסקו-קרסנופרסננסקאיה.

היציאות מהתחנה מובילות לרובע ויחינו-ז'ולבינו במוסקבה, הערים ליוברצי וקוטלניקי , שעל שמה נקראת התחנה.

התחנה נפתחה ב-21 בספטמבר 2015 והיא התחנה הדרומית הסופית של הקו טגנסקו-קרסנופרסננסקאיה.

קוטלניקי היא התחנה הראשונה של קו טגנסקו-קרסנופרסננסקאיה, שיש לה יציאות במחוז מוסקבה, והיחידה במטרו של מוסקבה שיש לה יציאות בשלוש ערים<ref>https://www.m24.ru/articles/metro/21092015/85294</ref>.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180px">
קובץ:Kotelniki Moscow Metro 4.jpg|לובי התחנה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קוטלניקי
מר איברהים

מר איברהים (בצרפתית: Monsieur Ibrahim) הוא סרט קולנוע צרפתי משנת 2003, בבימויו של פרנסואה דופירון, עם עומר שריף ופייר בולאנז'ה בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן והמחזה "מר איברהים ופרחי הקוראן" ("Monsieur Ibrahim et les fleurs du Coran") של אריק-עמנואל שמיט (2001).

עלילת הסרט מתרחשת ברובע מעורב בפריז של שנות ה-60, עם זונות רחוב רבות ובו גרים יהודים, נוצרים ומוסלמים ובו מתפתחת ידידות אמיצה בן נער יהודי יתום, לבעל מכולת מוסלמי מבוגר.

עומר שריף זכה בפרס סזאר לשחקן הטוב ביותר ולפרס אהדת הקהל בפסטיבל הסרטים של ונציה.

פייר בולאנז'ה זכה בפרס silver hugo לשחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים בשיקגו.

הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר.

==תקציר העלילה==
משה/מואיז המכונה "מומו" (פייר בולאנז'ה) הוא נער יהודי בן 16 הגר עם אביו ברובע בפריז בו גרים יהודים, מוסלמים ונוצרים. אמו עזבה אותם כשהיה תינוק ואביו נמצא בדיכאון. מומו מנהל למעשה את משק הבית. הוא קונה את המצרכים במכולת של מר איברהים ולפעמים גם לוקח דברים ללא רשות. איברהים מבחין בזה אך לא מגיב כי לדבריו עדיף שיגנוב אצלו ולא במקומות אחרים שם ימצא עצמו בכלא כמו נערים אחרים מהשכונה.

איברהם הוא אלמן טורקי מוסלמי סופי והוא מחבב את מומו כבנו. בגיל 16 מומו שובר את קופסת החיסכון שלו ובכסף הוא מקבל חינוך מיני ראשון אצל הזונות ברחוב.

לרחוב ההומה מגיע צוות הסרטה עם כוכבת (איזבל אג'אני) וכולם מסתכלים עליה בהערצה ואיברהים נותן לה בקבוק מים חינם.

מומו מחזר אחרי הנערה היהודיה מרים ויחסיהם יודעים עליות ומורדות.

אביו של מומו מפוטר ועוזב את הבית; שוטר מודיע למומו כי אביו התאבד בהשליכו את עצמו לפני רכבת. אמו של מומו מגיעה לחפש אחריו אך מומו אומר לה שמומו אינו גר שם וכי שמו מוחמד.

איברהים מאמץ באופן רשמי את מומו. הוא קונה רכב מהודר (סימקה ארונד ספורט), לומד נהיגה בעזרתו של מומו ומחליט לנסוע איתו לכפר הולדתו בטורקיה. הם מבקרים במסגד סופי וחוזים בריקוד המעגלי של המאמינים.

בדרך לכפר קורית תאונה, הרכב מתהפך ואיברהים נפצע קשה ומת כשמומו לידו. הוא מוריש למומו את כל רכושו.

בסוף רואים את מומו המבוגר יושב במכולת ומבחין בילד גונב אך לא מעיר לו..

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|עומר שריף
|איברהים
|בעל מכולת
|-
|פייר בולאנז'ה
|משה/מומו
|
|-
|ז'ילבר מלקי
|
|אבא של מומו
|-
|איזבל רנו
|
|אמא של מומו
|-
|לולה ניימרק
|מרים
|חברה של מומו
|-
|אן סוארז
|סלביה
|זונה
|-
|פאטו
|מאטה גבין
|זונה
|-
|איזבל אג'אני
|
|כוכבת קולנוע
|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=WpGgc-Akm6M קדימון למר איברהים], באתר יוטיוב
*[https://www.sonyclassics.com/ibrahim/home.html האתר של מר איברהים]

קטגוריה:סרטי 2003
קטגוריה:סרטי דרמה צרפתיים
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטים העוסקים בגזע ומוצא אתני
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים צרפתיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים צרפתיים
מוזיאון הדואר והבולאות

המוזיאון לדואר ולבולאות (בשמו המלא: מוזיאון אלכסנדר לתולדות הדואר והבולאות) הוא מוזיאון המוקדש לתולדות הדואר בארץ-ישראל המהווה חלק ממוזיאון ארץ ישראל. 

== היסטוריה ==
בתחילת 1959 הוחלט על הקמת מוזיאון לבולאות לצד מלון הולילנד בירושלים, והמוזיאון נפתח ב-20 באוקטובר 1959. ביוני 1960 התקיים במוזיאון תערוכה של בולי גאנה. המוזיאון המשיך לפעול עד שנת 1963. חברי אגודת הבולאות פנו בשנת 1968 למשרד הדואר בדרישה להקים מוזיאון חלופי לבולאות והמשיכו לגלגל את הרעיון במהלך השנים הבאות.

כבר בראשית שנות ה-60 קיבל מוזיאון הארץ תרומה של אוסף בולים מעזבונו של מר ספילמן. הבולים יועדו להצגה בביתן המדע והטכנולוגיה. ביולי 1983 נחתם הסכם בין משרד התקשורת ועירית תל אביב להקמת מוזיאון לתולדות הדואר במוזיאון, שיקרא על שם אשתו של יעקב אגם. בספטמבר 1983 הונחה אבן פינה למוזיאון. מימון בניית המוזיאון נתקל בקשיים, ובספטמבר 1989 התקיים טקס לחתימה על הסכם למימון הבניין. גם צעד זה לא הספיק, ובשנת 1991 הנפיק השירות הבולאי גיליונית מזכרת מיוחד שכל ההכנסות ממכירתו נועדו להשלמת בניין המוזיאון.

המוזיאון לדואר ולבולאות הוקם בקרית המוזיאונים של מוזיאון ארץ ישראל, בשיתוף פעולה של רשות הדואר וקרן תל אביב לפיתוח. המוזיאון נחנך ב-19 במאי 1998, כ"ג באייר תשנ"ח, במסגרת אירועי חגיגות שנת ה-50 למדינת ישראל. לרגל פתיחת המוזיאון הונפקה גיליונית מזכרת בה שולבו שלושה איורים של דוש, העוסקים בפעילות הדואר, בהשתתפותו של שרוליק: אשנב–כל בסניף דואר, בולאות ותיבות דואר, קטע של תצלום מתחילת המאה, של קבוצת חלוצים ליד סניף דואר בפתח-תקווה, וקטע של מעטפה משנת 1910 ועליה בול פתח תקווה – הבול העברי הראשון שהונפק בארץ.

== תכנים ==
המוזיאון עוסק בתולדות הדואר בארץ-ישראל, על רקע התמורות ההיסטוריות, החברתיות והמדיניות שידע האזור. התצוגה משלבת מרכיבים המתייחסים לנושא הדואר בכלל ולדואר בארץ-ישראל בפרט, בעזרת אמצעי המחשה אינטראקטיביים<ref></ref>.

המוזיאון מציג תערוכות קבועות ומתחלפות, ומפעיל ספריה, אגף לתצוגת בולים, חדר הרצאות וחדר לפעילות יצירתית של תלמידים.

== תערוכות ותצוגות ==
=== תערוכות קבועות ===
* תולדות הדואר בארצנו - תולדות הדואר בישראל מאמצע המאה ה-19 ועד להקמת מדינת ישראל.
* רקע היסטורי - הרקע ההיסטורי של העברת מסרים בארץ-ישראל במשך אלפי שנים.
* הדואר היום - פעילות רשות הדואר ואמצעי הדואר העכשוויים.
* הבולאות - בחירת הנושא, העיצוב, הייצור והאיסוף של בולים.
* אוסף אלפרד גולדשמידט - אוסף הכולל אלפי מעטפות, המתעד את העברת דואר האוויר מארץ-ישראל ואליה והוא הגדול ביותר מסוגו. האוסף נפתח במעטפה משנת 1919, שהגיעה בטיסה של חיל האוויר המלכותי הבריטי ומהווה את העדות הראשונה לדואר אוויר בארץ- ישראל, ונחתם בשנות ה-70 של המאה העשרים.

=== תערוכות מתחלפות ===
תערוכות המוצגות בקומה התחתונה של המוזיאון, מעת לעת.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://israelpost.co.il/%D7%94%D7%A9%D7%99%D7%A8%D7%95%D7%AA-%D7%94%D7%91%D7%95%D7%9C%D7%90%D7%99/%D7%94%D7%9E%D7%95%D7%96%D7%99%D7%90%D7%95%D7%9F-%D7%9C%D7%93%D7%95%D7%90%D7%A8-%D7%95%D7%9C%D7%91%D7%95%D7%9C%D7%90%D7%95%D7%AA/?OpenDocument המוזיאון לדואר ולבולאות], אתר דואר ישראל

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תל אביב-יפו: מוזיאונים
קטגוריה:מוזיאוני דואר ובולאות
קטגוריה:ישראל: דואר
קטגוריה:ישראל: בולאות
קטגוריה:הדואר המנדטורי
דואר
ג'ורג' וייטינג פלאג

ג'ורג' וייטינג פלאג (באנגלית: George Whiting Flagg; 26 ביוני 1816 – 5 בינואר 1897) היה צייר אמריקאי של סצנות היסטוריות ותמונות ז'אנריות. הוא היה ממשפחה של אמנים בולטים.<ref></ref><ref name=":0">Hannan, Caryn (2008). Connecticut Biographical Dictionary. State History Publications. p. 283</ref>

== ראשית חייו ==
פלאג נולד ב-26 ביוני 1816 בניו הייבן, קונטיקט. הוא היה אחד משבעה ילדים שנולדו לראש עיריית ניו הייבן הנרי קולינס פלאג ומרתה (לבית ווייטינג) פלאג. שני האחים פלאג למדו ציור אצל דודם וושינגטון אלסטון.

דרך אחותו רחל ובעלה הראשון אברהם, הוא היה דוד של אליס קלייפול גווין, שנישאה לקורנליוס ואנדרבילט השני בשנת 1867.<ref></ref> באמצעות אחיו ג'ארד, הוא היה דודו של האדריכל ארנסט פלאג.<ref>Flagg, Ernest (2013). Flagg's Small Houses: Their Economic Design and Construction, 1922. Courier Corporation. p. 97</ref>

== קריירה ==
עבודתו המוקדמת של ג'ורג' וייטינג פלאג כללה את הילד המאזין לסיפור, צעיר יווני, ויעקב ורחל ליד הבאר.<ref name=":0" />

ג'ורג' זכה בחסותו של לומן ריד, סוחר ואיש עסקים מניו יורק, שבאמצעותו בילה שלוש שנים בלימודים באירופה, ולאחר מכן התגורר במשך שש שנים בלונדון.

ציורו המוקדם של ג'ורג' פלאג, "ליידי ג'יין גריי מתכוננת להוצאתה להורג", הפך אותו לצייר מפורסם. אולם תהילתו דעכה במהירות, מכיוון שהציור ההיסטורי הפך אופנתי בהדרגה.
ג'ורג' פלאג, ליידי ג'יין גריי לפני הוצאתה להורג
בין יצירותיו הידועות ביותר יש להזכיר את "עולי הרגל"; "הנחת הכבל האטלנטי", "וושינגטון מקבל את ברכת אמו", שנחרט לעיתים קרובות. "השומרוני הטוב" ו"קולומבוס והביצה" (1867). חלק מציוריו צוירו בעודו גר בלונדון.<ref name=":0" />

בשנת 1851 נבחר ג'ורג' ויטינג פלאג לחבר באקדמיה הלאומית לעיצוב.<ref>Powell, Dara L. D.; Szápáry, Anthony (1986). The Flagg Family: An Artistic Legacy and the Provenance of a Collection: Essay and Catalogue by Dara L.D. Powell ; Introduction by Countess Anthony Szápáry. Milwaukee, WI: Burton & Mayer,</ref>

== חיים מאוחרים ==
בהמשך חייו, ג'ורג' פלאג למד תאולוגיה אך בסופו של דבר חזר לציור, בעיקר דיוקנאות, במהלך שנותיו המאוחרות.

פלאג התגורר בביתו ברחוב וסטמינסטר 12, באי ננטקט במסצ'וסטס.

עד מותו בשנת 1897. הוא המשיך לצייר בסטודיו קטן ליד הבית. מעל האח בחדר השינה בקומה העליונה, פלאג שמר על עבודתו בשם "מי שממהר להיות עשיר לא היה תמים".

ב-14 בפברואר 1849 נישא פלאג ללואיזה הנריקס. יחד הם היו הורים לארבעה ילדים,

ג'ורג' פלאג נפטר ב-5 בינואר 1897 בננטקט, מסצ'וסטס.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1816
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1897
דג הקשת

דג הקשת (במקור: Der Regenbogenfisch) הוא ספר ילדים מאת הסופר השווייצרי מרכוס פיסטר. הספר תורגם ללמעלה מ-60 שפות ומכר מעל 30 מיליון עותקים. הוא זכה ב"פרס כריסטופר לספרות ילדים" ובפרס מועצת הילדים האמריקאית. הספר אף עובד לסדרת טלוויזיה מונפשת.

==עלילה==
דג הקשת הוא דג בעל קשקשים צבעוניים, נוצצים ומרהיבים. הדגים האחרים מאוד היו מעוניינים להיות בעלי קשקשים כמו שיש לו. יום אחד דג כחול קטן מבקש מדג הקשת אם הוא יכול להביא לו קשקשים בצבע כסף. הוא מסרב בדרך לא מנומסת. הדג הכחול מספר לדגים האחרים שדג הקשת הוא גס רוח ולא נחמד, כתוצאה מכך הדגים לא רוצים לשחק איתו יותר.

חברו כוכב הים מציע לו ללכת לתמנון החכם על מנת לבקש עצה. כשהוא הולך למערה בה גר התמנון התמנון אומר לו שציפה לבואו. הוא מספר לו שהגלים סיפרו לו את סיפורו והוא נותן לו את עצתו שהוא חייב לחלוק עם הדגים האחרים את הקשקשים שלו. הוא אומר לו שהוא עלול כבר לא להיות הדג היפה ביותר, אך עם זאת הוא יילמד איך להיות שמח. דג הקשת אומר שהוא לא יכול לתת למישהו אחר את הקשקשים שהוא אוהב והתמנון נעלם בענן של דיו.

כשדג הקשת פוגש את הדג הכחול הקטן בפעם השנייה הוא נותן לו קשקש בצבע כסף והוא רואה את שמחתו של הדג הכחול, לאחר מכן הוא פוגש את הדגים האחרים מחבורתו ומחלק לכל אחד מהם קשקש, לבסוף לכל לכל אחד מהדגים באוקיינוס יש קשקש כסף נוצץ אחד ודג הקשת מאושר אף על פי שנשאר לו רק קשקש אחד כמו לכולם.

== קישורים חיצוניים ==
*
*

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרות שווייצרית
קטגוריה:ספרים שעובדו לסדרות טלוויזיה
ינה ואמוש

ינה ואמוש (במקור ויינר, בהונגרית: Vámos Jenő; מישקולץ, 1 ביוני 1882<ref></ref> – בודפשט, 20 בינואר 1950)<ref>Halálesete bejegyezve a Bp. XI. ker. állami halotti akv. 48/1950. folyószáma alatt.</ref> היה סוציולוג, וטרינר מחוזי מוכר, יועץ לבריאות בעלי חיים.

== ביוגרפיה ==
ינה ואמוש נולד במשפחה יהודית כבנם של הרמן ויינר ושל מריה קליין. הוא סיים את לימודיו בשנת 1904 באוניברסיטה לרפואה וטרינרית בבודפשט, ובשנת 1920 קיבל גם דוקטור לרפואה כללית בווינה. בשנת 1909 הוא ייסד את כתב העת "הידיעון הווטרינרי", אותו גם ערך. הוא פרסם באופן קבוע בכתב העת "המאה העשרים". בשנת 1918 היה חבר במפלגה הרדיקלית האזרחית שהקים אוסקר יאסי ובאותה תקופה כתב את פרויקט מצע הרפורמה בקרקעות של המפלגה. לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית הוא היגר לווינה, משם שב להונגריה בשנת 1921. את מחקריו כתב בעיקר בתחום הסוציולוגיה החקלאית. מותו נגרם כתוצאה משבץ מוחי או התכווצויות בכליות. ב-22 באוקטובר 1905, בבודפשט, התחתן עם יולאן, בתם של איז'אק לוונביין ושל מריה אונגרליידר.<ref></ref> בשנת 1932 הוא ואשתו המירו את דתם לנצרות קלוויניסטית.

== עבודתו החשובה ==
* תזונה עירונית ורפורמת קרקעות (בודפשט, 1916)
*הוציא לאור את "ספר מפקחי הבשר" שנכתב במשותף עם מיהאי רונאי.

== לקריאה נוספת ==
* [https://opac.pim.hu/record/-/record/PIMPIM116156 ינה ואמוש] במאגר הנתונים של מוזיאון הספרותי פטפי
* [http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC16241/16357.htm לקסיקון ביוגרפי הונגרי] עורכת ראשית אגנש קניירש. 1969

== הערות שוליים ==

קטגוריה:וטרינרים
קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים הונגרים
קטגוריה:סוציולוגים יהודים
קטגוריה:מישקולץ: אישים
קטגוריה:יהודים מומרים הונגרים
קטגוריה:מתנצרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1882
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1950
תחנת נובוקוסינו

תחנת נובוקוסינו (ברוסית: Новокосино) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו קלינינסקאיה.

היציאות מהתחנה מובילות לרובע נובוקוסינו במוסקבה, שעל שמה נקראת התחנה, ולעיר ראוטוב, שבמחוז מוסקבה.

פתיחת התחנה התקיימה ב־30 באוגוסט 2012, עם עיכוב של חמש שעות משעת הפתיחה המקורית, בשעה 15:33. באירוע השתתף נשיא רוסיה ולדימיר פוטין. נובוקוסינו הפכה לתחנה ה-186 של המטרו במוסקבה<ref>https://life.ru/p/100473</ref>.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="140px">
קובץ:Открытие станции «Новокосино» (2012) (26).jpeg|לובי התחנה 
קובץ:Открытие станции «Новокосино» (2012) (17).jpeg|לובי התחנה מבפנים
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

נובוקוסינו