OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרננדו סן אמטריו

פרננדו סן אמטריו לארה (בספרדית: Fernando San Emeterio Lara; נולד ב-1 בינואר 1984 בסנטנדר, קנטבריה, ספרד) הוא כדורסלן עבר ספרדי ששיחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד.

עונת השיא בקריירה של סן אמטריו הייתה במדי קאחה לבוראל ויטוריה, בעונת , שבה זכה במדי ויטוריה בתואר ה-MVP של הליגה הספרדית, ונכלל בחמישיות הכלל-עונתיות של הליגה ושל היורוליג. על אף הישגיו האישיים של סן אמטריו באותה עונה, ויטוריה הגיעה רק עד שלב חצי הגמר בליגה ועד שלב רבע הגמר בפלייאוף היורוליג.

==קריירת משחק==
===קריירת מועדונים===
סן אמטריו החל לשחק באופן מקצועני בקבוצת ויאדוליד, ששיחקה בליגת העל הספרדית, בעודו בן 17. סן אמטריו שיחק בקבוצה במשך 5 עונות, שבהן הפך אט אט לשחקן מוביל בקבוצה. בשנת הצטרף סן אמטריו לקבוצת ז'ירונה מהליגה הבכירה, שם שיתף פעולה עם ויקטור סאדה, וזכה עם הקבוצה בעונתו הראשונה בגביע היורוצ'לנג'. בעונה הבאה השתתף עם ז'ירונה בגביע יול"ב, שבו הפסידה בגמר לקבוצת חובנטוד בדאלונה, שבה הצטיין רודי פרננדס. אחרי שתי עונות אלו, בהן הגיע עם הקבוצה פעמיים ברציפות לשלב רבע הגמר בפלייאוף הליגה ובגביע המלך, עזב את ז'ירונה ועבר לטאו ויטוריה.

בעונתו הראשונה בקבוצה סיים איתה במקום הראשון בעונה הסדירה בליגה, והגיע איתה עד לגמר, שבו הפסידה לברצלונה. הקבוצה זכתה בעונה זו בגביע ובסופרקופה והגיעה לשלב ההצלבה ביורוליג. בעונה הבאה זכה סן אמטריו עם ויטוריה באליפות עם ממוצעים של 10.9 נקודות, 4 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים, כאשר בפלייאוף ממוצעיו היו 10 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים. במדי ויטוריה חווה סן אמטריו את התקופה הטובה בקריירה שלו, כאשר עונת הייתה עבורו עונת שיא: הוא זכה בתואר ה-MVP של הליגה ונבחר לחמישיות העונה של הליגה ושל היורוליג. בעונה זו העמיד ביורוליג מדד יעילות של 19.1 למשחק ב-33.4 דקות בממוצע.

בעונה שלאחר מכן הגיעה קבוצתו לחצי גמר הפלייאוף בליגה ובגביע, ובשלוש העונות שאחריהן הגיעה רק עד סדרת רבע הגמר בליגה. ביורוליג הישג השיא של הקבוצה בארבע השנים הללו היה הגעה לשלב ההצלבה, בעונת . אחרי עונת עזב סן אמטריו את ויטוריה, אחרי ששימש בה כקפטן במשך מספר עונות. מאז עונת משחק סן אמטריו בולנסיה. בעונתו הראשונה בקבוצה הגיע איתה לחצי גמר הפלייאוף בליגה. בעונת נבחר לחמישייה השנייה של העונה ביורוקאפ, אחרי שהוביל את קבוצתו לגמר המפעל בו הפסידה למאלגה, כאשר היא מנצחת את הפועל ירושלים בסדרת חצי הגמר בתוצאה 2:1.

ב-1 ביולי 2021 הודיע סאן אמטריו על פרישתו ממשחק פעיל. 

===קריירה בינלאומית===
סן אמטריו זכה עם הנבחרת הצעירה של ספרד במדליית ארד במשחקי הים התיכון , שנערכו על אדמת מולדתו. הוא היה חבר בנבחרת ספרד הבוגרת בין 2010 ל-2015, ושיחק במדיה בשישה טורנירים גדולים: אליפות העולם בכדורסל 2010, יורובאסקט 2011, טורניר הכדורסל של אולימפיאדת לונדון 2012, יורובאסקט 2013, יורובאסקט 2015 ויורובאסקט 2017. בטורנירים אלו הוא זכה בשתי מדליות ארד (יורובאסקט 2013 ו-2017), מדליית כסף (אולימפיאדת 2012) ובשתי מדליות זהב (יורובאסקט 2011 ו-2015).

בסך הכל שיחק סן אמטריו במדי נבחרתו 42 פעמים בטורנירים גדולים והעמיד ממוצעים של 3.4 נקודות, 1.2 אסיסטים ו-1.9 ריבאונדים ב-14.2 דקות (נכון ל-2016).

==תארים==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:כדורסלנים ספרדים
קטגוריה:סנטנדר: ספורטאים
קטגוריה:כדורסלני ז'ירונה
קטגוריה:כדורסלני סאסקי בסקוניה
קטגוריה:כדורסלני ולנסיה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1984
דן אלן

דניאל ברטלט "דן" אלן (באנגלית: Daniel Bartlett "Dan" Allyn; נולד ב-24 בספטמבר 1959) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל. בתפקידו האחרון שירת כסגן ראש מטה צבא ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
אלן נולד בניו המפשייר וגדל בברוויק שבמיין. ב-1981 סיים את לימודיו בווסט פוינט והתגייס לצבא ארצות הברית.

במהלך שירותו הוצב בקוריאה הדרומית, השתתף במבצע זעם דחוף (הפלישה לגרנדה), ובפלישה לפנמה. הוצב פעמיים במשימות כחלק מכוח המשקיפים הרב-לאומי בחצי האי סיני, השתתף במלחמת המפרץ כחלק מכוחות פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים.

שירת בדיוויזיה המוטסת ה-82, בדיוויזיית החי"ר השנייה ובשנים 1998–2000 פיקד על הגדוד השלישי ברגימנט הריינג'רס ה-75. במלחמת עיראק פיקד על צוות הקרב של חטיבה 3 בדיוויזיית החי"ר השלישית, על פועלו במלחמה, בהובלת הכוח תוך סיכון חייו, עוטר בכוכב הכסף.

שירת במשרד ההגנה האמריקני בארגון למציאת פתרון למטעני הצד ובאגף המבצעים של המטות המשולבים.

שימש ראש מטה וסגן מפקד הקורפוס המוטס ה-18 ובמסגרת זו שימש גם ראש מטה הקורפוס הרב-לאומי בעיראק. בשנים 2010–2012 פיקד על דיוויזיית הפרשים הראשונה, הדיוויזיה בפיקודו נשלחה למלחמת אפגניסטן וכמפקדה שימש מפקד פיקוד מזרח של כוחות הצבא באפגניסטן. בתפקידו הבא שימש מפקד הקורפוס המוטס ה-18. במאי 2013 מונה למפקד פיקוד כוחות צבא ארצות הברית ובאוגוסט 2014 מונה לסגן ראש מטה צבא ארצות הברית. ביוני 2017 סיים את שירותו בצבא.

אלן בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה צבאית ממכללת המלחמה של הצי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.army.mil/leaders/vcsa/bio/ ביוגרפיה] באתר צבא ארצות הברית
* [http://valor.militarytimes.com/recipient.php?recipientid=29003 פירוט על עיטוריו] באתר valor.militarytimes.com

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:הריינג'רס
קטגוריה:מפקדי פיקוד כוחות צבא ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי דיוויזיית הפרשים הראשונה
קטגוריה:מפקדי הקורפוס המוטס ה-18
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
בירגר, מלך שוודיה

בירגר (בשוודית: Birger Magnusson; 1280 – 31 במאי 1321) היה מלך שוודיה משנת 1290 ועד 1318.

==ראשית חייו==
בירגר היה בנם של מגנוס השלישי, מלך שוודיה ושל רעייתו, הדוויג מהולשטיין. הוא נבחר להיות מלך בהיותו בן ארבע. צעד זה נעשה על ידי אביו כדי לשמור על רצף הירושה לכתר. ב-1275 הוביל מגנוס השלישי מרד כנגד אחיו הבכור, המלך ולדמאר, והדיח אותו מכס המלכות. מגנוס הורה לקרוב משפחתו טורקל קנוטסטון, נציב הממלכה העליון, לשמש כאפוטרופוס של בירגר. ב-1293 הוכתר בירגר בסדרשופינג לאחר שנשא לאישה את מרתה, בתו של אריק החמישי, מלך דנמרק.

==מלכותו==
בירגר היה בן עשר שנים כאשר מת אביו ובאותה עת היה טורקל קנוטסון המדינאי בעל ההשפעה החזקה ביותר בשוודיה. ב-1293 הוביל טורקל את השוודים לניצחון שבעקבותיו הם זכו בשליטה על חלק מקרליה המערבית. מסע מלחמה זה זכה באופן מסורתי לכינוי מסע הצלב השוודי השלישי. עם שובו של טורקל מהובלת מסע הצלב בפינלנד התגלע סכסוך בין בירגר לבין אחיו. טורקל קנוטסון תמך בבירגר.

בעת הגעתו של בירגר לפרקו היה עימות בתוך הכנסייה השוודית בנוגע לפירוש הזכויות שהוכרז עליהם בשנת 1280 על ידי אביו של בירגר כגמול לתמיכת הכנסייה בתפיסת השלטון בכוח על ידו. אחיו של בירגר, אריק, דוכס סדרמנלנד וולדמאר, דוכס פינלנד, ניצלו את הסכסוך הזה לטובתם. אריק ניסה להקים ממלכה עצמאית סביב לבוהוסלן, מחוז שאותו הוא קיבל כחלק מנישואיו לאינגבורג, נסיכת נורווגיה וסביב להלנד, מחוז השוכן במשולש הגבולות בין שוודיה, נורווגיה ודנמרק. כתוצאה מכך פרצה מלחמת אזרחים, אך עד ל-1306 נרגעו הרוחות עד לנקודה בה הכירו ולדמאר ואריק במגנוס, בנו של בירגר כיורש בכוח לכתר. טורקל קנוטסון, שהיה חמו של ולדמאר, הוצא להורג ב-1306 כאות לפיוס בין בירגר לבין שני אחיו. באותה שנה, באירוע שנודע בשם "משחקי הטונה" (Håtunaleken), נלקח בירגר בשבי על ידי אחיו באחוזה המלכותית הטונה שבאופלנד ונלקח לטירת נישופינג.

ב-1308 אולצו אריק וולדמאר על ידי מלך דנמרק לשחרר את בירגר, אך הם עשו זאת בתנאים משפילים. כאשר שוחרר בירגר, הוא חיפש סיוע בדנמרק והסכסוך התחדש. בירגר נותר מלך להלכה, אך היה עליו לוותר על נחלותיו המלכותיות.

ב-1312 נשא אריק לאישה את אינגבורג, בתו של הוקון החמישי, מלך נורווגיה. באותה עת נשא ולדמאר את אינגבורג, בתו של אריק השני, מלך נורווגיה בחתונה כפולה שנערכה לשני הזוגות באוסלו. אריק החזיק בבוהוסלן בשבתו בנורווגיה וכן בצפון הלנד ויצר ממלכה נפרדת. בכל אופן, ב-1317 בירגר אסר את שני אחיו במהלך נשף שנערך בנישופינג. על פי הכרוניקה של אריק (Erikskrönikan) הורעבו שני הדוכסים למוות במרתף טירת נישופינג.

ב-1318 הודח בירגר מכס המלכות על ידי תומכיהם של אחיו והוא יצא לגלות אצל גיסו, אריק השישי, מלך דנמרק, כשהוא לוקח איתו את כל הארכיון המלכותי. בנו, הנסיך מגנוס, הוצא להורג בסטוקהולם. ב-1319 נבחר בנו בן השלוש של אריק כמגנוס השביעי, מלך נורווגיה וכמגנוס הרביעי, מלך שוודיה תחת עוצרותה של סבתו הלוויג ושל אמו אינגבורג.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.findagrave.com/cgi-bin/fg.cgi?page=gr&GRid=15919795 Birger of Sweden (1280 - 1321) - Find A Grave Memorial]
* 
* 

קטגוריה:מלכי שוודיה
קטגוריה:שליטי פינלנד
קטגוריה:ילידי 1280
קטגוריה:נפטרים ב-1321
מוזיאון פיקאסו (ברצלונה)

הכתובת בכניסה למוזיאון
מבנה פאלאו אגילאר

מוזיאון פיקאסו (בספרדית: Museu Picasso) הממוקם בברצלונה, קטלוניה, ספרד, הוא מקום משכנו של אחד מהאוספים החשובים ביותר של האמן הספרדי בן המאה העשרים פבלו פיקאסו. הוא כולל 4,521 מעבודותיו של הצייר. ובכך המוזיאון מהווה את אחד מהאוספים השלמים ביותר של עבודותיו. המוזיאון מורכב מקומפלקס של חמישה מבנים מתקופת ימי הביניים, ברחוב מונטקאדה, ברובע לה ריברה של ברצלונה.
נפתח לציבור ב-9 במרץ 1963, והיה המוזיאון הראשון שהוקדש לעבודתו של פיקאסו והיחידי שנוצר במהלך חייו של האמן. ב-2005 ממשלת קטלוניה הכריזה עליו כעל נכס לאומי.

בין המוצגים המרכזיים בו ניתן לציין שתיים מעבודותיו הגדולות: The First Communion (1896) ו-Science and Charity (1897).
המוזיאון מאיר צוהר לקשריו של פיקאסו עם העיר ברצלונה, מערכת יחסים שהתעצבה במהלך נעוריו ובגרותו והמשיכה עד למותו.

==קישורים חיצוניים==

* 

פיקאסו
פיקאסו (ברצלונה)
ייהבי

ייהבי (באסטונית: Jõhvi, בגרמנית: Jewe, ברוסית: Йыхви) היא עיר בצפון-מזרח אסטוניה ובירת מחוז אידה-וירו. העיר נמצאת כ-50 קילומטרים מגבול רוסיה.

האסטונים נחשבים למיעוט בעיר, בשעה שכ-55 אחוזים מתושבי העיר הם רוסים.

== היסטוריה ==
ייהבי הוזכרה לראשונה בתור כפר בשנת 1241 בספר מפקד האוכלוסין הדני, בתקופה שבה הכפר נשלט על ידי דנמרק.

== תרבות ==
בעיר קיים בית קונצרטים אשר פתח את שעריו ב-8 באוקטובר 2005. באולם הקונצרטים נערכים כנסים, ימי עיון, תערוכות, קבלות פנים חגיגיות, קונצרטים קלאסיים, מופעי בלט, כדורים, הופעות רוק ועוד. ההיסטוריה של אולם הקונצרטים מתוארכת לשנת 1491, אז ניצבה במקום אחוזת ייהבי. בנייני האחוזה הוקפו בפארק רחב ידיים, שניתן למצוא בסמוך לבית הקונצרטים גם בימינו.<ref></ref>

== ערים תאומות ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסטוניה: ערים
קטגוריה:אסטוניה: נפות לשעבר
1928 בקולנוע

== סרטים שוברי קופות ==
{| class="wikitable" style="margin-bottom: 29px;"
!מקום
! שם
!הכנסות
|-
|1.
|The Singing Fool 
|$12,862,000
|-
| 2. 
|The Road to Ruin 
|$2,500,000
|-
| 3.
|תיבת נח
|$2,305,000
|- 
| 4.
|A Woman of Affairs 
|$1,370,000
|-
| 5.
|Lights of New York 
|$1,200,000
|- 
| 6.
|Our Dancing Daughters
|$1,099,000
|- 
| 7.
|The Mysterious Lady 
|$1,094,000
|-
| 8.
|Sadie Thompson 
|$1,000,000
|- 
| 9.
|The Divine Woman 
|$931,000
|-
| 10.
|West of Zanzibar 
|$921,000 
|}

== פרסי האוסקר ==
* השחקן הטוב ביותר: אמיל יאנינגס על הסרט "הפקודה האחרונה" ועל הסרט "דרך כל בשר" מ-1927
* השחקנית הטובה ביותר: ג'נט גיינור על הסרט "מלאך הרחוב" ועל הסרטים "הרקיע השביעי" ו"זריחה" מ-1927

== נולדו ==
* 23 בינואר - ז'אן מורו, שחקנית, זמרת, תסריטאית ובמאית צרפתייה
* 26 בינואר - רוז'ה ואדים, במאי, תסריטאי ושחקן (נפטר ב-2000)
* 1 בפברואר - סטיוארט ויטמן, שחקן קולנוע וטלוויזיה
* 19 במרץ - פטריק מקגוהן, שחקן (נפטר ב-2009)
* 7 באפריל - ג'יימס גארנר, שחקן (נפטר ב-2014)
* 23 באפריל - שירלי טמפל, שחקנית (נפטרה ב-2014)
* 19 ביוני - ננסי מרצ'נד, שחקנית (נפטרה ב-2000)
* 20 ביוני - מרטין לנדאו, שחקן 
* 14 ביולי - ננסי אולסון, שחקנית 
* 26 ביולי - סטנלי קובריק, במאי (נפטר ב-1999)
* 6 באוגוסט - אנדי וורהול, אמן, במאי (נפטר ב-1987)
* 15 באוגוסט - ניקולס רוג, במאי 
* 31 באוגוסט - ג'יימס קובורן, שחקן (נפטר ב-2002)
* 17 בספטמבר - רודי מקדואל, שחקן (נפטר ב-1998)
* 1 באוקטובר - ג'ורג' פפארד, שחקן (נפטר ב-1994)

== נפטרו ==
* 19 בנובמבר - מוריץ סטילר, תסריטאי ובמאי, מחלוצי הראינוע השוודי
== ראו גם ==
*1927 בקולנוע 
*1928
*1929 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

==קישורים חיצוניים==
מנחם נבנהויז

מנחם נֶבֶּנהוֹיז (נולד ב-11 במרץ 1960) הוא מנצח, מוזיקאי ומורה למוזיקה ישראלי.

==קריירה==

נבנהויז ניצח על מיטב התזמורות הישראליות: התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הקאמרית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון ועוד. בעולם ניצח נבנהויז על התזמורת הפילהרמונית של סופיה, התזמורת הפילהרמונית של טמפרה בפינלנד, התזמורת הסימפונית של קאן בצרפת, התזמורת הפילהרמונית של האגן בגרמניה, התזמורת הפילהרמונית של אנקרה בטורקיה ועוד.

בשנת 1987 הלחין יצירה בשם "תרועה - לארבעה כלי נשיפה ממתכת שווים" ובשנת 2014 חיבר עבור הקאמרטה הישראלית ירושלים מחרוזת הכוללת את השירים: שדמתי, הורה נרקודה, הורה ממטרה, על גבעות שייח' אברק וקטע חסידי עממי. 

בעונה 1998/99 ניצח על הפקה של "חליל הקסם" באופרה הישראלית החדשה.

נבנהויז היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של תיכון תלמה ילין שבגבעתיים משנת 1986 עד שנת 2014.

בשנים 1992–1994 היה מנצח הבית של התזמורת הקאמרית הישראלית ובשנים 1995 - 1997 היה מנהל מוזיקלי של תזמורת קאמרטה רמת השרון. כמו כן הוא היה מנהל מוזיקלי של התזמורת הקאמרית של חיל החינוך והנוער. משנת 1998 עד 2001 היה מנצח עמית בסינפונייטה הישראלית באר שבע ובשנים 2001 - 2002 היה למנצח ראשי.

בהמשך מונה למנהל מוזיקלי של תזמורת הטכניון שבחיפה בו הוא גם משמש כמרצה. נבנהויז סיים את תפקידו בטכניון בשנת 2019.

בעונה 2006–2007 הוזמן לנצח שוב על התזמורת הסימפונית ג'יבסקילה בפינלנד.

ב-2018 פרסם המנצח ישי שטקלר כי נבנהויז פגע מינית בכעשרים ילדים בהם שטקלר עצמו.
אסף הראל, שלמד אף הוא בבית הספר תלמה ילין, טען כי הפסקת עבודתו של נבנהויז בתיכון תלמה ילין ארעה על רקע חשיפת מעשי ניצול מיני שלו כלפי תלמידים במוסד שנים רבות קודם לכן. בעקבות פרסומים אלה הושעה נבנהויז מעבודתו בטכניון.

==חיים אישיים==
נבנהויז נשוי לרחל ואב לשניים. מתגורר בגבעתיים.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:סגל תלמה ילין
קטגוריה:סגל הטכניון: לימודים הומניסטיים ואמנויות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
ברמרהאפן

ברמרהאפן (בגרמנית: Bremerhaven, נהגה: , ; מילולית: הנמל של ברמן) היא אחת משתי הערים המרכיבות את מדינת ההנזה החופשית של ברמן.

העיר יושבת על שפך נהר הווזר, על שתי גדות נהר הגאסטה ולמרות היותה עיר חדשה יחסית, לנמל שלה היסטוריה ארוכה כנמל סחר, והוא משמש כיום כאחד מנמלי הסחר והדיג החשובים בגרמניה.

נכון לראשית 2016, עמדה אוכלוסיית העיר על כ-114,000 נפש.

==היסטוריה==
בשנת 1827 הוקמה העיר ברמרהאפן על שפכו של נהר הווזר, כדי לשמש כנמל עמוק מים עבור כלי שיט גדולים מכדי לשוט עד ברמן שבמעלה הנהר; מכאן נובע הקשר בין שתי הערים. היא הפכה לעירייה בהתמזגות של שלוש עיירות נפרדות: ברמרבן, גסטמונדה ולה. איחודן של לה וגסטמונדה בשנת 1924 הקים את העיירה ווסרמונדה, אשר קלטה את ברמרבן בשנת 1939 תחת סמכות שיפוט פרוסית. עיר מאוחדת זו נודעה לאחר מכן בשם ברמרהאפן.

ב-1847 הוקם קו אוניות הקיטור הראשון בין אירופה ואמריקה, שמוצאו היה בברמרהאפן. כך הפכה העיר לנמל הנוסעים הגדול ביותר בגרמניה, כשקווי קולומבוס ותחנת קולומבוס שלה מטפלים בתנועה טרנס-אטלנטית. הנמל חשוב כעת במיוחד לטיפול במכולות ויבוא ויצוא של כלי רכב ממונעים. התעשייה בעיר מבוססת בעיקר על עיבוד מזון ובניית ספינות.

התיאטרון של העיר תוכנן בידי שני אדריכלים יהודים: אוסקר קאופמן ואויגן שטוצלר.

עד מלחמת העולם השנייה נקראה העיר וֶזֶרמינדֶה (Wesermünde, "שפך הנהר וזר"); לאחר המלחמה, בה נהרס רוב העיר, שונה שמה לברמרהאפן ("הנמל של ברמן"). כיום מהווה נמלה של ברמרהאפן את נמל הדייגים הגדול בגרמניה; העיר נקראת לעיתים בהיתול Fischtown, "עיר הדגים". יש בה את אוניברסיטת ברמרהאפן למדעים יישומיים, המוזיאון הימי הגרמני של אגודת לייבניץ, המכון לאנרגיית רוח וטכנולוגיית מערכות אנרגיה של אגודת פראנהופר ואת מכון אלפרד וגנר לחקר הקוטב והימים של אגודת הלמהולץ.

== ערים תאומות ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ברמן (מדינה)
קטגוריה:אירופה: מובלעות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1827
ברגיש גלאדבאך

ברגיש גלאדבאך (בגרמנית: Bergisch Gladbach, נהגה: , ) היא עיר במחוז קלן-בון בנורדריין-וסטפאליה שבגרמניה.

נכון לראשית 2016, עמדה אוכלוסיית העיר על למעלה מ-111,000 נפש.

ברגיש גלאדבך היא עיר תאומה לגני תקווה בישראל ויש בה כיכר בשם "גני תקווה".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:נורדריין-וסטפאליה: ערים
סיר א-דיב

סיר א-דיב הוא כפר סורי נטוש ברמת הגולן. הכפר נמצא על ציר הנפט, כ-6 קילומטרים צפונית לקלע אלון וכ-3 קילומטרים דרום-מזרחית לכפר סאלד. על פי נתוני מפקד האוכלוסין הסורי משנת 1960 התגוררו בכפר 203 תושבים. מספר התושבים לפני מלחמת ששת הימים מוערך ב-265 תושבים. במהלך המלחמה ננטש הכפר ולאחריה הרס צה"ל את מרבית בתי הכפר.

==מלחמת ששת הימים==
ב-9 ביוני החלה ישראל במתקפה לכיבוש רמת הגולן. כחלק מהמאמץ העיקרי הוטל על חטיבה 8 לעלות מגבעת האם (גבעה מצפון לכפר סאלד) ולכבוש את מתחם זעורה. גדוד השריון 129 בפיקוד סא"ל אריה בירו שכלל 25 טנקי סופר-שרמן הוביל את הטור החטיבתי.

בשעה 11:30 חצה הגדוד את הגבול וכבש את מוצבי גור אל-עסכר ונעמוש. עקב טעות בניווט המשיך הכוח דרומה יותר מהדרוש וכשפנה מזרחה הגיע אל סיר א-דיב. בכפר התמקם כוח צבאי סורי שכלל מספר טנקים. בקרב שהתחולל בסיר א-דיב נפגע מפקד הגדוד, סא"ל אריה בירו והגדוד ספג פגיעות קשות ממוצב קלע ששכן במעלה הדרך. המוצב הסורי בסיר א-דיב נכבש לבסוף והגדוד המשיך בדרכו מהכפר מזרחה לקלע תחת פיקודו של נתי גולן. בדרך העולה לקלע נתקלו הטנקים במחסום קוביות נ"ט וספגו אבדות נוספות. עד סוף היום ספג הגדוד 13 הרוגים ו-33 פצועים, ונותר עם שני טנקים כשירים, אך בכל זאת הצליח לכבוש את קלע.

== הכפר כיום ==
מרבית בתי הכפר נהרסו על ידי צה"ל לאחר מלחמת ששת הימים. שרידי הכפר הנטוש נמצאים כיום משני צידי ציר הנפט הצפוני באזור שאינו שטח אש.

==גלריה==
{| align=center
|<gallery widths="200" heights="170" perrow="4">
קובץ:2שרידי הבתים בסיר א-דיב.jpg|
קובץ:שרידי בתים בסיר א-דיב 3.jpg|
</gallery>
|}

==קישורים חיצוניים==
* שלמה מן, [https://naamoush.wordpress.com/2017/01/22/הבית-בסיר-א-דיב/ הבית בסיר א-דיב], מתוך הבלוג "נעמוש".

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים סוריים נטושים ברמת הגולן
קורפוס מטוסי הקרב ה-64 (ברית המועצות)

קורפוס מטוסי הקרב ה-64 (ברוסית:й истребительный авиационный корпус-64 או בראשי תיבות: иак 64, ראשי תיבות באנגלית: IAK 64) הוא קורפוס אוויר של חיל האוויר הסובייטי שהשתתף במלחמת קוריאה במשך כל אורכה (1950-1953). הקורפוס יוסד ב-24 בנובמבר 1950 במוקדן (כיום שן-יאנג שבסין) כאשר מרבית יחידותיו פעלו משדות במתחם אנטונג והטיסו מטוסי מיג-15. על הקורפוס הוטלה האחריות על הגנה האווירית על חלק צר בקוריאה הצפונית הנמשך מחלקו המערבי של נהר יאלו דרך נהר צ'ונצ'ון כקצה דרומי ועד סביבות העיר קאנגייה כקצה המזרחי (ב-130 קילומטר דרומית לאנדונג). בגלל ריכוז זה של המיגים מאוחר יותר, עם התרבות קרבות האוויר בתוכה היא כונתה על ידי כוחות האו"ם "סמטת המיגים" (באנגלית: "Mig Alley") בה המיגים משחרים לטרף ומרבית קרבות האוויר קרו בגבולותיה.

במשך המלחמה הקורפוס פיקד על 15 דיוויזיות מטוסי קרב, 2 דיוויזיות נ"מ ו-2 דיוויזיות זרקורי נ"מ. בתקופה שבין 1 בנובמבר 1950 ל-27 ביולי 1953 טייסי הקורפוס טסו 60,450 גיחות יום ו-2,779 גיחות לילה, השתתפו ב-1,683 קרבות אוויר ביום ו-107 קרבות בלילה. הקורפוס רשם לזכותו 1,097 הפלות מתוכם 65 מטוסי B-29, 7 מטוסי B-26, שני מטוסי B-45, מטוס B-50 אחד, 2 מטוסי P-47, 28 מטוסי P-51, 118 מטוסי F-80, 185 מטוסי F-84, 647 מטוסי F-86, 11 מטוסי F-94, מטוס F4U אחד, 3 מטוסי F6F, מטוס F3D אחד, ו-26 מטוסי גלוסטר מטאור F.8.

האבדות של הקורפוס הסתכמו ב-335 מטוסים ו-120 טייסים מתוכם 319 כלי טיס ו-110 טייסים בקרבות אוויר.

בבחינת הפלות בודדות לפי רישומי טייס סך ההפלות שונה מעט ומסתכם ב-1,026 כלי טיס ואבדות של 307 מטוסי מיג ו-103 טייסים.

במהלך המלחמה 52 טייסים סובייטים השיגו את התואר אלוף הפלות עם מינימום של 5 הפלות, מתוכם 13 הפילו עשרה או יותר.
כוחות הנ"מ הרוסים רשמו לזכותם 212 הפלות של מטוסי אויב על פי מקורות מסוימים. מקורות אחרים מקנים לתותחני הנ"מ 153 הפלות מתוכן 40 מטוסי F-86, 35 מטוסי F-84, 47 מטוסי F-80, 5 מטוסי F-51, 17 מטוסי B-26, 7 מטוסי B-29 ו-12 מטוסים משאר הסוגים. האבדות שנספגו על ידי כוחות הנ"מ במהלך המלחמה היו 68 הרוגים, 165 פצועים, 6 כנים וזרקור אחד.

לאחר המלחמה הקורפוס הוצב בפטרוזבודסק תחת הארמייה האווירית ה-22. הקורפוס פורק לבסוף בשנת 1956.

הסובייטים שאפו שהשתתפותם במלחמה תישאר בסוד ולכן מטוסי הקורפוס קיבלו רונדלים של חיל האוויר העממי של צפון קוריאה וטייסיה לקחו שמות בדויים ולבשו מדים סינים. בגלל העמימות הסובייטית עד להתפרקות ברית המועצות, בידי המערב היה מעט מאוד מידע לגבי הקורפוס ולכן פעילותה וכן השפעתה על הלוחמה האווירית במלחמת קוריאה הייתה בגדר תעלומה.

==יחידות תחת הפיקוד של הקורפוס ה-64 במשך מלחמת קוריאה==

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
*Red Wings over the Yalu China, the Soviet Union, and the Air War in Korea, Xiaoming Zhang. 
*Soviet MiG-15 Aces of the Korean War, by Leonid Krylov, Yuriy Tepsurkaev, 2008. 
</div>
==הערות שוליים==

קטגוריה:יחידות חיל האוויר הסובייטי
רולס-רויס 20 כ"ס

רולס-רויס 20 [[כ"ס, קבריולה, שנת 1926]]
רולס-רויס 20 [[כ"ס, שנת 1927]]
רולס-רויס 20 כ"ס (באנגלית: Rolls-Royce 20 hp) היא מכונית סלון, 4 מושבים, אשר יוצרה על ידי חברת רולס-רויס הבריטית בין השנים 1922–1929. גוף הרולס-רויס 20 כ"ס נבנה על ידי חברת coachbuilder.

סך הכול יוצרו 2,940 יחידות.

==גרסאות==
* סדאן
* קופה
* קבריולה
* לנדולט - חלק גג אחורי ניתן לפתיחה ו/או להסרה
* לימוזינה

==חברת רולס-רויס==
חברת רולס-רויס נוסדה בשנת 1906 על ידי צ'ארלס סטיוארט רולס ופרדריק הנרי רויס. החברה הייתה קרויה "רולס-רויס לימיטד", (Rolls-Royce Limited). בשנת 1940 פיתחה החברה את מחלקת המנועים. משנת 1973 קרויה החברה "Rolls-Royce Motors".

==תמונות==
<gallery mode="packed" heights="120">
Rolls Royce (4592553620).jpg| רולס-רויס 20 כ"ס
Rolls-Royce Drophead Coupe 1927 2.jpg| רולס-רויס 20 כ"ס, קופה, שנת 1927
Rolls-Royce 20 3127cc August 1923.JPG| רולס-רויס 20 כ"ס, שנת 1923
Rolls-Royce - 1923 - 20 hp - 6 cyl - Kolkata 2013-01-13 3072.JPG|רולס-רויס 20 כ"ס, שנת 1923
Rolls Royce 20 by Caffyns of Eastbourne (1929) (15780254687).jpg|רולס-רויס 20 כ"ס, שנת 1929
</gallery>

==ראו גם==
* רולס-רויס
* הנרי רויס
* צ'ארלס רולס
* רולס-רויס 10 כ"ס
* רולס-רויס V-8 (1905) 
* רולס-רויס 30 כ"ס
* רולס-רויס סילבר גוסט
* רולס-רויס 15 כ"ס
* רולס-רויס 20-25 כ"ס
* רולס-רויס 25/30 כ"ס
* רולס-רויס ריית (1938)
* רולס-רויס סילבר דאון
* רולס-רויס פנטום 1
* רולס-רויס פנטום 2
* רולס-רויס פנטום 3
* רולס-רויס פנטום 4
* רולס-רויס פנטום 5
* רולס-רויס פנטום 6
* רולס-רויס ריית (2013)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1922
20 כ"ס
קטגוריה:מכוניות בריטיות
למיס עמאר

למיס עמאר (בערבית: لميس عمار; נולדה בשנת 1992 בעכו) היא שחקנית ערבייה-ישראלית.

==ביוגרפיה==
למיס עמאר נולדה לדאולה ופואד בעכו. בגיל ארבע עברה המשפחה לחיפה, שם גדלה, התחנכה, ומתגוררת עמאר עם הוריה ואחיה עד היום (2017).

למדה בבית ספר התיכון האורתודוקסי הערבי שבחיפה. בוגרת החוג לתיאטרון ומשחק באוניברסיטת חיפה.

עמאר מגדירה את עצמה כ"פלסטינית מוסלמית אתאיסטית".

היא דוברת ערבית, עברית ואנגלית.

בתחילת הקריירה שלה עבדה כליצנית.

בשנת 2016 הייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר, על תפקידה בסרט "סופת חול" של עילית זקצר בתמיכת קרן גשר לקולנוע רב תרבותי.

בשנת 2017 כתבה מכתב חריף למוני יוסף המנהל האמנותי של פסטיבל עכו, שהתמנה לאחר שהמנהל האמנותי אבי גיבסון בר-אל התפטר, בעקבות צנזור הצגתה של עינת ויצמן.

==משחק בתיאטרון==
* "חץ קופידון" - (במאית: שרה סיבוני)
* "היוצא מן הכלל והכלל" ׁ(במאי: סיני פתר)
* "הארץ האבודה" - תיאטרון אל חוריה, ג'נין
* שחקנית בתיאטרון בובות, "אל ג'ביני"
* "העבודה באה קודם" - תיאטרון אל-קאסבה, רמאללה
* "המאפייה"- במאי: סיני פתר, תיאטרון אל קארמה, חיפה
* "ואדי מילח", תיאטרונטו (תסריט ובימוי: אורנה עקאד על פי ספרה; 2018)

==משחק בקולנוע==
* שיחקה בשני סרטי סטודנטים קצרים בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
* סופת חול (2016) - במאית: עילית זקצר; על משחקה בסרט זה, הייתה מועמדת לפרס אופיר
* רכבת קלה (2019) - במאי: עמוס גיתאי
* בין גן עדן לאדמה (2020) - במאית: נג'ווא נג'אר
* Desert Warrior (TBA) - במאי: רופרט וויאט

==טלוויזיה==
* "בלתי הפיך"- עונה 2 (2016) - עוזרת הפקה
*"בתולות" - עונה 2 (2017) - סברין

==קישורים חיצוניים==

* [http://leviahon.co.il/site/profile/448 הפרופיל של למיס עמאר], באתר סוכנות השחקנים לביאה הון
* 
* נחום מוכיח, [http://www.habama.co.il/Pages/Description.aspx?Subj=4&Area=1&ArticleId=27274 למיס עמאר - פורצת כסופה], באתר הבמה, 10 באוקטובר 2016
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:שחקניות ערביות ישראליות
קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:שחקנים ערבים ישראלים
קטגוריה:נשים פלסטיניות
קטגוריה:בוגרי בית ספר אורתודוקסי ערבי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ערכים שנערכו במסגרת מיזם ויקי נשים
קטגוריה:אתאיסטיות ישראליות
קטגוריה:אתאיסטים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית ספר אורתודוקסי ערבי
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:נשים מוסלמיות
קטגוריה:מוסלמים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1992
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1992
טרנס או'שונסי

טרנס "שאגס" או'שונסי (באנגלית: Terrence J. "Shags" O'Shaughnessy; נולד בשנת 1964) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית. שירת כמפקד פיקוד צפון של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
או'שונסי נולד בקנדה ועבר בילדותו עם משפחתו לארצות הברית. הוא סיים ב-1986 את לימודיו באקדמיית חיל האוויר. שירת כמדריך טיסה וכטייס מטוסי F-16 פייטינג פלקון. הוא צבר מעל 168 שעות טיסה מבצעיות בשמי עיראק.

בשנים 2001–2002 שירת כמפקד טייסת הקרב 510 בבסיס אביאנו שבאיטליה. ביולי 2005 מונה למפקד להק ביום אויב של כנף 57 בבסיס נליס. בינואר 2007 מונה למפקד כנף קרב 35 במיסוואה שביפן. בספטמבר 2008 מונה למפקד מרכז פעולות האוויר והחלל 613 בבסיס היקאם שפרל הארבור. ביולי 2010 מונה למפקד כנף 57 בבסיס נליס. באפריל 2012 מונה למשנה לראש המחלקה לענייני אסיה במטות המשולבים. באוגוסט 2013 מונה לראש אגף מבצעים במטה פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. בדצמבר 2014 מונה למפקד חיל האוויר השביעי של ארצות הברית ובמקביל לסגן מפקד כוחות האו"ם ופיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה.

ביולי 2016 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד כוחות האוויר של ארצות הברית בגזרת האוקיינוס השקט. ב-24 במאי 2018 מונה למפקד פיקוד צפון של ארצות הברית ומפקד פיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה. הוא שירת בתפקיד עד פרישתו מהצבא באוגוסט 2020.

במהלך שירותו צבר מעל 3,000 שעות טיסה, על מטוסי T-37 טוויט, T-38 טאלון, ו-F-16 פייטינג פלקון.

לאו'שונסי תואר שני באווירונאוטיקה מאוניברסיטת האווירונאוטיקה אמברי-רידל, ותואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה מאקדמיית חיל האוויר. כמו כן הוא בוגר קורס הפסגה לקצינים בכירים של האוניברסיטה לביטחון לאומי. הוא נשוי לדונה ואב לבן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.af.mil/AboutUs/Biographies/Display/tabid/225/Article/108497/general-terrence-j-oshaughnessy.aspx ביוגרפיה] באתר חיל האוויר של ארצות הברית

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי פיקוד צפון של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של חיל האוויר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
מרדכי טברסקי (שפיקוב)

רבי מרדכי משפיקוב (ה'תר"ח – י"ח בניסן ה'תרע"ד), היה אדמו"ר חסידי, השני בשושלת שפיקוב. 

==ביוגרפיה==
נולד בשפיקוב לרבי מנחם נחום טברסקי משפיקוב ולשיינדל בת רבי דוד טברסקי מטולנה. נישא לחוה בתו של רבי יוחנן טברסקי מרחמסטריווקה. 

לאחר פטירת אביו הוכתר רבי מרדכי לממלא מקומו. בתקופת כהונתו דאג רבות לרווחתם הכלכלית של לומדי התורה בעירו. כמו כן ייסד בעיר חברת ביקור חולים ופדיון שבויים והתאפיין באהבת ישראל נדירה.

בחורף תרע"ד חלה ומצב בריאותו הלך והדרדר. בליל הסדר ירד בקושי רב ממיטתו לערוך את שולחן הסדר, וביום י"ח בניסן נפטר בגיל 66.

==צאצאיו==
*רבי יצחק מנחם נחום טברסקי מרווה-רוסקה. חתן רבי ישכר דב מבעלז. מילא את מקום אביו ברווה רוסקה. נספה בשואה בשנת ה'תש"ב.
*רבי משה דוד טברסקי מרשקוב, חתן רבי שלמה זלמינא (השני) מרשקוב. מילא את מקום אביו ברשקוב. נספה בשואה בכ"ז בתשרי ה'תש"ב. 
*פייגא אשת רבי שלום יוסף פרידמן משפיקוב, בן רבי דוד פרידמן מבוהוש. מילא את מקום חמיו בשפיקוב.
*חיה אשת רבי מנחם נחום מטריסק-ורשא 
*מירל אשת רבי אשר בן הינוקא מסטולין.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמו"רי שפיקוב
קטגוריה:רבנים אוקראינים
יהדות האימפריה הרומית הקדושה

יהדות האימפריה הרומית הקדושה היא בעלת היסטוריה ארוכת שנים, מתחילת דרכה בימי קרל הגדול ועד נפילת האימפריה בשנת 1806.

==בימי הביניים==
===יחס תלוי שלטון===
קרל הגדול עצמו נתן יחס טוב ליהודי האימפריה ונודע בפטרונם. ידוע כי בשנת 1000 לספירה חיו באימפריה הרומית הקדושה כ-20,000 יהודים אשכנזים באזורים שמצפון לאלפים. הם התגוררו בקרבת מוקדים ראשיים באימפריה כגון וורמס ואף מיינץ. במשך חלקים מן הזמן יהודי האימפריה היו תחת חסות בישופית כשהם עוזרים בפיתוח הערים הנוצריות. בכל מקרה תמיד הייתה תלות ענקית באישיותו של הקיסר כלפי היהודים. כך למשל נעשו צעדים כנגד האוכלוסייה היהודית בתקופות של קיסרים פחות פתוחים ושמרנים יותר, דוגמת זאת של היינריך הקדוש. בתקופתו הוצא צו לגירוש יהודים מהעיר מיינץ, אך אחרי זמן קצר במיוחד הוא בוטל-דוגמה זאת, אפילו שלא התממשה מראה את השינויים בין היחס ליהודים בזמנים של קיסר סובלני לזמנים של קיסר סובלני-פחות. כך למשל היינריך הרביעי נהפך למגן חשוב על יהודי האימפריה בתקופתו. הוא הוציא צו ייחודי שזכה לשם Advocatis Imperatoris Judaica שנתן זכויות מורחבות ליהדות האימפריה. כך למשל נראה כי ימי הביניים היו מקום משתנה ליהדות באירופה, כלומר לא בהכרח היא תמיד נתקלה בהתנגדויות אלא בפעמים מסוימות אף הוגנה על ידי השלטון של אותם הימים. במשך תקופה זאת של האימפריה ליהודים, בתור אנשים בני מעמד משני לנוצרים, הייתה חשיבות רבה בעיסוקים מסוימים. כך למשל היה בעיסוקים אותם נוצרים לא נטו ליטול עליהם בדרך כלל. כך גם היה בעיסוקים שעל פי הדת הנוצרית היו אסורים ועל היהודים אף הוטלו לעיתים מיסים גבוהים משל אלו הנוצרים - דבר שהוביל את היהודים בעצמם לגבות הלוואות גבוהות יותר כשמדובר בלקוחות נוצריים. ידוע כי אף התקיימו גירושים יהודים מסוימים במאה ה-14 כגון מפרנקפורט בשנת 1349 (עד שאופשר להם להתיישב מחדש בעיר ממנה גורשו בשנת 1360). פרידריך השלישי למשל שהיה גם לקיסר האימפריה הרומית הקדושה בהמשך, לקראת סוף ימי הביניים התייחס אל יהדות האימפריה כאזרחים, כל זאת כשהוא ראה בהם כנחוצים במיוחד לשלטון מבחינה כלכלית (על זכויות היתר שנתן ליהודים אף כונה "מלך היהודים" פעמים מסוימות). כך גם לקראת סוף ימי הביניים עלתה התעניינות מוגברת בשפה העברית, אותה דברו חלק מהיהודים, כל זאת כחלק מרוח הרנסאנס להבנה מוגברת ואיכותית הרבה יותר של מקורות הנצרות בעת לידתה.

=== בעת מסע הצלב השלישי ===
הידיעות על התקרבותו של מסע צלב שלישי הדאיגו עד מאוד את יהודי האימפריה הרומית הקדושה. בדרך כלל הפרעות המתחוללות ביהודים מתרחשות מקרב האוכלוסייה המקומית ולא מקרב השלטון. כך למשל בחודש ינואר של שנת 1188 התערב השלטון או המוסד הכנסייתי-הבישופי כדי למנוע פרעות נוספות שהיו עלולות לפרוץ ביהודי מיינץ. עם זאת הייתה בריחה מהערים הגדולות ליישובים ומצודות בפרברי הערים, כך למשל היה ביהודי שטרסבורג, וירצבורג, ואף וורמס. בנוסף לכך היה גם מעבר לערים אחרות שבהן האיום היה פחות ממשי. במקרה של קהילת מיינץ לדוגמה שעברה למינצבורג. האיום נהיה לממשי יותר וכך גם העזרה מהשלטון. פרידריך הראשון (שנודע בכינוי ברברוסה) למשל ידע להגן על הקהילה והיה לה לאב-מגן.

==לקריאה נוספת==
* מיכאל מאיר (עורך), מיכאל ברנר (עורך משנה), תולדות יהודי גרמניה בעת החדשה, כרך א: מסורת והשכלה 1600–1780, מאת מרדכי ברויאר, מיכאל גרץ, מרכז זלמן שזר, ירושלים, 2000.
* מיכאל מאיר (עורך), מיכאל ברנר (עורך משנה), תולדות יהודי גרמניה בעת החדשה, כרך ב: אמנציפציה ואקולטורציה 1780–1871, מאת מיכאל ברנר, שטפי ירש ונצל, מיכאל מאיר, מרכז זלמן שזר, ירושלים, 2000, חלק ראשון 1780–1847.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהדות התפוצות לפי יבשת ואזור
רולס-רויס פנטום 3

רולס-רויס פנטום 3, מבט לתא הנהג 
רולס-רויס פנטום 3 (אנגלית: Rolls-Royce Phantom III) היא מכונית סלון, (לימוזינה), יוקרתית מתוצרת יצרנית רכבי היוקרה הבריטית רולס-רויס אשר יוצרו בין השנים 1936–1939.

בסך הכל יוצרו 727 יחידות. 

הדגם אופיין על ידי מנוע V12 צילינדרים, אשר האיץ מ-0-96 קמ"ש ב-16.8 שניות.

גוף ה-"רולס-רויס פנטום 3" נבנה על ידי חברת "Coachbuilder".

==גרסאות==
* סדאן, 4 דלתות
* קבריולה, 4 דלתות
* קבריולה, 2 דלתות, 2 מושבים

== תמונות ==
<gallery>
Rolls Royce Phantom III 1936.jpg| רולס-רויס פנטום 3, שנת 1936
1937 Rolls-Royce Phantom III limousine (13452309374).jpg| רולס-רויס פנטום 3, שנת 1937
1937 Rolls-Royce Phantom III - fvl2 (4609855835).jpg| רולס-רויס פנטום 3, שנת 1937
Paris - Retromobile 2014 - Rolls Royce Phantom III - 1937 - 001.jpg| רולס-רויס פנטום 3, קבריולט, שנת 1937 
Rolls-Royce Phantom III Gurney-Nutting Tisch.jpg| רולס-רויס פנטום 3, מבט למושבים האחוריים
Rolls-Royce Phantom III (20960788973).jpg| רולס-רויס פנטום 3
Rolls-Royce Phantom III Gurney-Nutting hl.jpg| רולס-רויס פנטום 3
1939 Rolls-Royce Phantom III Labourdette Vutotal Cabriolet.jpg| רולס-רויס פנטום 3, קבריולט, 2 מושבים, 1939
</gallery>

==ראו גם==
* רולס-רויס
* הנרי רויס
* רולס-רויס 10 כ"ס
* רולס-רויס V-8 (1905) 
* רולס-רויס 30 כ"ס
* רולס-רויס סילבר גוסט
* רולס-רויס 15 כ"ס
* רולס-רויס 20 כ"ס
* רולס-רויס 20-25 כ"ס
* רולס-רויס 25/30 כ"ס
* רולס-רויס פנטום 1
* רולס-רויס פנטום 2
* רולס-רויס ריית (1938)
* רולס-רויס פנטום 4
* רולס-רויס פנטום 5
* רולס-רויס פנטום 6
* רולס-רויס סילבר דאון
* רולס-רויס קמארג'
* רולס-רויס סילבר סראף
* רולס-רויס ריית (2013)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:לימוזינה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1936
פנטום 3
קטגוריה:מכוניות בריטיות
Level (חברת תעופה)

level הייתה מותג חברת תעופה זולה ספרדית שהוקמה על ידי קבוצת (International Airlines Group (IAG בכוונה ליצור חברה שתפעיל טיסות לטווח ארוך, בעלות נמוכה. החברה החלה להפעיל טיסות ב-1 ביוני 2017 עם שני מטוסים מדגם איירבוס A330-200, החברה טסה ליעדים באירופה, דרום וצפון אמריקה.

לחברה אין כעת מטוסים בבעלותה (אף שהם ממותגיה בסכימת הצביעה שלה) וכל טיסותיה מופעלות על ידי מטוסי חברות תעופה אחרות - איבריה מברצלונה, OpenSkies מפריז ו- Anisec Luftfahrt מווינה. עם קבלת רישיון ההפעלה המבצעית שלה, צפויה החברה לפעול בצורה עצמאית. החברה פשטה את הרגל בסוף שנת 2021 עקב מגפת הקורונה. כל מטוסי האיירבוס מופעלים על ידי איבריה

==צי המטוסים ==
צי המטוסים של החברה נכון לאוקטובר 2018:
{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center"
|+
|- style="background:#00ccff;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | <font style="color:black;">כלי טיס
! rowspan="2" style="width:150px;" | <font style="color:black;">חברה מפעילה
! rowspan="2" style="width:50px;" | <font style="color:black;">בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | <font style="color:black;">בהזמנה
! colspan="3" class="unsortable" | <font style="color:black;">נוסעים
! rowspan="2" style="width:150px;" | <font style="color:black;">הערות
|- style="background:#00ccff;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים פרימיום"><font style="color:black;">C</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים"><font style="color:black;">Y</abbr>
! style="width:40px;" | <font style="color:black;">סה"כ
|-
|
|
|0
|—
|—
|210
|210
|
|-
|rowspan=2|איירבוס A330-200
|איבריה
|3
|2
|rowspan=2|21
|rowspan=2|293
|rowspan=2|314
|rowspan=2|
|-
|ITA AIRWAYS
|2
|9
עבור ITA
|-
!סה"כ
!5
!2
!colspan=5|11 (2 עבור איבריה ו9 עבור ITA)
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות לטיסות חסך
קטגוריה:חברות תעופה ספרדיות
מועדון הגולף קיסריה

מועדון הגולף בקיסריה הוא מועדון גולף בקיסריה, אשר הוקם בינואר 1961 על ידי משפחת רוטשילד.

== היסטוריה ==
השר אבא אבן חובט את חבטת הפתיחה בטקס חנוכת מועדון הגולף בקיסריה
מבט על גומה 7 במועדון הגולף בקיסריה
כשג'יימס דה רוטשילד סייר בעתיקות קיסריה, הוא נזכר במגרשי הגולף אותם הכיר מסקוטלנד, כשחקן ותיק החליט כי במקום יוקם מגרש גולף.

אחרי מותו, הוחלט בקרן רוטשילד להגשים את שאיפתו ונציגה האנגלי של המשפחה, מקס רואו, קיבל את המשימה. הוא גייס לנושא ועדה מיוחדת ובה היו חברים (בין היתר) ראש העיר ירושלים טדי קולק ומנכ"ל משרד התיירות מאיר דה שליט. בראש הקבוצה עמד לא פחות מאשר שר החוץ דאז, אבא אבן.

למשימה - עיצוב מגרש גולף בן 18 גומות נבחר האדריכל פרד סמית'. אחרי קשיים תכנוניים וניסיונות להתאים את סוג הדשא המיוחד לגולף לאקלים המזרח תיכוני, הוקם מגרש כשמתחתיו מערכת השקיה תת-קרקעית.

בתחילת הדרך, נדרשו אנשי המועדון ובהם כאמור אבא אבן וטדי קולק לגייס שחקנים, וכן לעורר את דעת הקהל המקומית שכלל לא הכירה את המשחק. בטקס הפתיחה, בינואר 1961 נכחו שרים, חברי כנסת וכל השמנא והסלתא של מדינת ישראל באותה התקופה.

ארבע שנים אחרי פתיחת מועדון הגולף בקיסריה, הוקם ב-1965 גם "איגוד הגולף הישראלי".

לאורך השנים שופץ ושודרג מעת לעת המועדון, הוחלפו מערכות שונות, מה שהצריך כמובן משאבים רבים. מעת לעת פרצו גם מחלוקות בין השותפים לניהול המקום. ב-1980 אחרי סיום התקנת מערכת השקיה חדשה בעלות מיליוני שקלים, כונסה אספה כללית ובה נדרש הברון אדמונד אדולף דה רוטשילד להגדיל את הסבסוד השנתי של המקום. הברון דחה את הדרישה והעביר את ניהול המועדון לחברה לפיתוח קיסריה.

רשימה ארוכה ומכובדת של ידוענים הרבתה לפקוד את המקום ובהם כוכבי הקולנוע שון קונרי, קירק דאגלס, הזמר פרנק סינטרה וכן הבדרן והאמן דני קיי, שהיה אורח קבוע במועדון בכל ביקור שלו בישראל. גם נשיא המדינה חיים הרצוג ורעייתו אורה הרצוג היו חברים פעילים במועדון. עשרות שגרירים זרים ששירתו לאורך השנים בישראל מצאו במועדון מקום שהזכיר להם את ביתם.

אלופת ישראל הראשונה בגולף, בשנת 1961, הייתה פרופ' אילנה רות ברמן. 

גם הספורטאית לטיסיה בק עשתה את צעדיה הראשונים על מגרש הגולף במועדון הגולף קיסריה, שם הוריה בחרו לקבוע את ביתם בשל חיבתם למשחק הגולף. לימים נבחרה לטיסיה ל"ספורטאית העשור" וזאת במסגרת חגיגיות 60 למדינת ישראל.

ב-2009 נחנך מחדש מגרש הגולף, זאת אחרי שעוצב והשתנה ללא הכר על ידי האדריכל , שנחשב לאחד מטובי המומחים בעולם לתכנון מגרשי גולף. דאי תכנן את מגרש הגולף בקיסריה תוך התחשבות בערכי הנוף והסביבה. 

ב-2010 נכנס מועדון הגולף קיסריה לרשימה היוקרתית של 1000 המגרשים הטובים בתבל. רשימה הנערכת על ידי חברת רולקס.

כיום אורכו של המועדון הוא 6750 מטרים של מדשאות גולף וכולל למעשה שני מגרשים מרכזיים: האחד מגרש מקצועי של 18 גומות, היחיד בישראל העומד בתקנים בינלאומיים, ומגרש נוסף בן 9 גומות המשמש בעיקר לאימונים וללימוד המשחק. 

מ-1961, אחת לארבע שנים מארח המועדון את משחקי המכביה.

מועדון זה העניק לעיר קיסריה את שמה בשפת הסימנים הישראלית, המדמה חבטה במחבט גולף.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: גולף
קטגוריה:קיסריה
קטגוריה:ישראל: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:ישראל: אצטדיונים ומתקני ספורט לאומיים
מוחמד דיב זיתון

מוחמד דיב זיתון (מערבית: محمد ديب زيتون; נולד ב-20 במאי 1951) הוא גנרל סורי, אשר שימש כראש מינהל הביטחון הכללי, סוכנות הביון האזרחית החשובה ביותר בסוריה בשנים 2012–2019. מקורב לנשיא סוריה בשאר אל-אסד.

== רקע ==
דיב זיתון נולד בדמשק למשפחה מוסלמית סונית. אביו היה סרג'נט (סמל) בצבא סוריה. בנובמבר 1971 השלים קורס קצינים ארוך של 3 שנים והחל לשרת בגדוד ח"יר ממוכן בדרגת סגן. המשיך להתקדם בסולם הדרגות, עד שהגיע להיות מפקד הדיוויזיה הממוכנת ה-10, תפקיד אותו מילא עד 2007, אז מונה לסגן ראש מינהל הביטחון הכללי. במסגרת תפקיד זה, השתתף בחקירת ההתנקשות (שהתרחשה בדמשק) בעימאד מורנייה, ראש הזרוע הצבאית של חזבאללה, שלפי מקורות זרים בוצעה על ידי המוסד. ב-2009 מונה לראש מינהל הביטחון הפוליטי, לאחר שראש הארגון הקודם הודח בגלל מעורבות בארגון הברחות בגבול עם עיראק.

== מלחמת האזרחים בסוריה ==
כשהחלה ההתקוממות בסוריה ב-2011, דיב זיתון מונה לחבר בקבוצה של 9 בכירים במשטר אסד, אשר מונתה על מנת להתמודד עם ההפגנות ולתאם את הפעולות האלימות נגד המפגינים. במאי 2011, האיחוד האירופי החליט להטיל על דיב זיתון (יחד עם עשרות אישים סורים נוספים) סנקציות אישיות בשל היותו "מעורב באלימות נגד מפגינים". לאחר פיצוץ 18 ביולי 2012 בדמשק, שבו נהרגו מספר בכירים במשטר אסד, הוחלט למנותו לתפקיד ראש מינהל הביטחון הכללי.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי צבא סורים
קטגוריה:סורים שנולדו ב-1951
ג'ון הייטן

ג'ון הייטן (באנגלית: John E. Hyten) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית, בתפקידו האחרון כיהן כסגן יושב ראש המטות המשולבים.

==ביוגרפיה==
הייטן נולד ב-18 ביולי 1959 בהאנטסוויל שבאלבמה. למד הנדסה באוניברסיטת הרווארד במסגרת מלגה מתוכנית הכשרת קציני המילואים של חיל האוויר של ארצות הברית. ב-1981 סיים את לימודיו והתגייס לחיל האוויר. שירת כקצין הנדסה בבסיס חיל האוויר גונתר (כיום בסיס מקסוול), ראש ענף פיתוח תוכנה וראש יחידת הרכש בבסיס הלוויינים של חיל האוויר בלוס אנג'לס. מילא תפקידי מטה במשרד מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית, בפיקוד החלל של ארצות הברית, במטה חיל האוויר ובמטות המשולבים. 

בשנים 1996–1998 פיקד על טייסת מבצעי החלל 6 המפעילה לווייני מזג אוויר. ביולי 2004 מונה למפקד להק החלל 595, בעת שעסקה בהכשרת כוח אדם לתחום הפעלת מערכות החלל ובניסויים מבצעים של מערכות חלל. בין אפריל 2005 למאי 2007 פיקד על כנף החלל 50, המפעילה לווייני תקשורת, לווייני GPS, לוויני מזג אוויר, לוויני ריגול ועוד. במסגרת זו הוצב במשך כחצי שנה בבסיס של מפקדת כוחות חיל האוויר של פיקוד מרכז של ארצות הברית במזרח התיכון. שימש ראש מחלקה בפיקוד החלל של חיל האוויר, באגף המבצעים במטה חיל האוויר ובמשרד מזכיר חיל האוויר. במאי 2012 מונה לסגן מפקד פיקוד החלל של חיל האוויר. 

באוגוסט 2014 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד החלל של חיל האוויר, בנובמבר 2016 מונה למפקד הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית במחלקת ההגנה. בנובמבר 2019 מונה לסגן יושב ראש המטות המשולבים. הוא כיהן בתפקיד עד נובמבר 2021.

להייטן תואר שני בניהול מאוניברסיטת אובורן ותואר ראשון בהנדסה ומדע שימושי מאוניברסיטת הרווארד. הוא נשוי ללורה ואב לשניים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.af.mil/AboutUs/Biographies/Display/tabid/225/Article/108115/general-john-e-hyten.aspx ביוגרפיה] באתר חיל האוויר של ארצות הברית
* [http://www.omaha.com/news/military/the-world-is-still-a-very-dangerous-place-gen-hyten/article_6d2e4828-a1ec-11e6-a1d2-5f806ae563fa.html 'The world is still a very dangerous place': Gen. Hyten takes helm of StratCom at a time of increasing global tensions], אומהה וורלד הרלד, 4 בנובמבר 2016

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של חיל האוויר
קטגוריה:מפקדי הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:סגני יושב ראש המטות המשולבים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
דארן מקדיו

דארן מקדיו (באנגלית: Darren W. McDew; נולד ב-29 בספטמבר 1960) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כמפקד פיקוד התובלה במחלקת ההגנה של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
מקדיו נולד ברנטול שבאילינוי. ב-1982 סיים את לימודיו במכון הצבאי של וירג'יניה. התגייס לחיל האוויר ושירת כטייס מטוסי תדלוק ותובלה. 

בשנים 1997–1999 פיקד על טייסת התובלה 14. ביולי 2000 מונה למפקד להק המבצעים של כנף תובלה 62 ובמסגרת זו שימש מפקד כוח המשלוח למזרח התיכון לאחר פיגועי 11 בספטמבר. בינואר 2002 מונה למפקד כנף תובלה 375 (מטוסי תובלה מקדונל דאגלס C-9 ומטוסי C-37). ביולי 2003 מונה לקצין קישור לסנאט בלשכת מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית. בינואר 2005 מונה למפקד כנף תובלה 43 (מטוסי לוקהיד C-130 הרקולס), בתפקיד זו שימש בתחילת 2006 גם כמפקד כוחות התובלה באזור דרום-מערב אסיה. ביולי 2006 מונה לסגן מפקד חיל האוויר ה-18 (שמשימתו תובלה אווירית) ובנובמבר 2007 עבר לשרת בפנטגון, תחילה כעוזרו של מזכיר חיל האוויר ולאחר מכן כסגן ראש מחלקת תכנון במטות המשולבים. 

בדצמבר 2010 מונה למפקד כוחות חיל האוויר בוושינגטון די. סי. בבסיס אנדרוז. באוגוסט 2012 מונה למפקד חיל האוויר ה-18. 

במאי 2014 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד התובלה של חיל האוויר. באוגוסט 2015 מונה למפקד פיקוד התובלה של ארצות הברית במחלקת ההגנה. הוא שירת בתפקיד עד אוגוסט 2018.

במהלך שירותו צבר מעל 3,300 שעות טיסה, על מטוסי T-37 טוויט, T-38 טאלון, בואינג KC–135, בואינג C-17, לוקהיד C-14 סטארליפטר, מקדונל דאגלס C-9, לירג'ט C-21, לוקהיד C-130 הרקולס, C-37, ומסוקי בל UH-1N. 

מקדיו נשוי לאוולין והם הורים לבן ובת.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.af.mil/AboutUs/Biographies/Display/tabid/225/Article/107925/general-darren-w-mcdew.aspx ביוגרפיה] באתר חיל האוויר של ארצות הברית

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של חיל האוויר
קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי פיקוד התובלה של ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי פיקוד התובלה של חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
בן ציון אלקלעי

הרב בן ציון אלקלעי (ה'תרי"ח, 1858– כ' באב ה'תרע"ג, 1913) היה שד"ר מטבריה, מורה צדק בחברון ומחבר ספרים רבים.

== ביוגרפיה ==
נולד ברבאט שבמרוקו בשנת 1858 (ה'תרי"ח) לרחל ולרב משה, צאצאו של הרב מאיר אלקלעי, שהיה מעשרת היהודים הראשונים שעלו ארצה מטורקיה עם הרב חיים אבולעפיא להתיישב בארץ ישראל. בהיותו כבן 8 התעוור לאחר מחלת אבעבועות רוח שבה חלה, ואביו התמסר ללמדו בעל פה. הודות לכך כבר בגיל צעיר התפרסם בעירו כבעל זיכרון מיוחד.

בסוף שנת 1873 (ה'תרל"ד) עלה לארץ ישראל יחד עם אביו והשתכן בטבריה. לאחר תקופה קצרה התייתם מאביו, והעול לפרנסת אמו ומשפחתו נפל על כתפיו. בתקופה זו נכנס ללמוד בישיבות המקומיות אצל רבני טבריה.

בשנת 1888 (ה'תרמ"ח) יצא בשליחות "קופת רבי מאיר בעל הנס" לערי מרוקו למשך כשנתיים וחצי. בסיום שליחותו יצא בשליחות עצמית לתוניס, אלג'יריה וטריפולי שבלוב. בשנת 1895 (ה'תרנ"ה) יצא בשליחות נוספת לאלג'יריה ולוב מטעם העדה הספרדית בחיפה לצורך איסוף כספים לבניית בית העלמין בעיר, ובהמשך אף נסע למצרים כדי להדפיס חלק מספריו.

הוסמך להוראה על ידי הרב יעקב שאול אלישר והרב יצחק אבולעפיה.

בחודש אפריל 1902 (ניסן ה'תרס"ב) עבר להתגורר בחברון בעצת הרב יעקב שאול אלישר, ומונה שם למורה צדק על ידי הרב חיים חזקיהו מדיני. כשזה האחרון הלך לעולמו בשנת 1905 (ה'תרס"ה), הוא עבר להתגורר בירושלים. בשנת 1908 (ה'תרס"ח) לערך יצא בשליחות מטעם ועד העדה המערבית בירושלים לאלג'יריה וללוב יחד עם בנו אהרון מנצור. בחודש אוגוסט 1912 (אלול ה'תרע"ב) יצא בשליחות אחרונה לאלג'יריה מטעם ישיבת המקובלים בית אל יחד עם בנו הנ"ל.

הרב אליהו דוד רבינוביץ' תאומים, הרב חיים חזקיהו מדיני והרב חיים ברלין, הסכימו על פסקיו וכתבו הסכמות לספריו.

הלך לעולמו ב-23 באוגוסט 1913 (כ' באב ה'תרע"ג) ונקבר בירושלים.

== חיבוריו ==
בשל עיוורונו, את חיבוריו הכתיב בפני בניו או אחרים, והם העלו אותם על הכתב:
* עשיר ורש - תוכחת על העשיר הקמצן במשל ובמליצה, ירושלים ה'תרמ"ד
* הלכה רווחת - פירוש על שו"ת הלכות קטנות (לרבי יעקב חגיז), שני חלקים, ירושלים ה'תרמ"ה
* כסאות למשפט - בענייני שכר ועונש, הלכות הדיינים ושו"ת, ירושלים ה'תרס"ג
* חמדת ירושלים - מעלת עיר הקודש ירושלים והגאולה, כולל תיקון חצות, ה'תרס"ט
* קריה נאמנה - פלפול עצום על סדר א"ב
* שער ציון - שו"ת
* כוס עיקרים - על י"ג העיקרים של הרמב"ם, נגד מתנגדיו
* תקנת עגונות - דינים ופסקים בנוגע לנשים המגורשות בניגוד להלכה
* קול ריחים ועוצר רחם - פסק דין ארוך בעניין טחינת חיטה על ידי הסילנדרי
* אנחה מרווחת - כתב יד

חלק מחיבוריו, שו"ת וחידושים נותרו בכתב יד

== לקריאה נוספת ==
* משה דוד גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל, חלק ב' (עמ' 90 - 91)
* דוד תדהר (עורך), אנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו (עמ' 3842)

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.hyomi.org.il/page.asp?id=391 חכם בן ציון אלקלעי], באתר החכם היומי
* [http://www.hebrewbooks.org/pagefeed/hebrewbooks_org_36724_98.pdf בן ציון אלקלעי], בספר יהודי המזרח בארץ ישראל, מאת משה דוד גאון, באתר HebrewBooks
* 
* שמואל נח גוטליב, [https://oholeschem.wordpress.com/2018/02/05/ירושלים-הרב-ר-בן-ציון-אלקלעי/ ירושלים: הרב ר' בן ציון אלקלעי], באתר אוהלי שם
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:טבריה: רבנים
קטגוריה:חברון: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:רבנים מרוקאים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1858
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1913
לבנית

לבנית (שם מדעי: Egretta) היא סוג של עופות מים ממשפחת האנפתיים. לא כל המינים המכונים "לבנית" שייכים לסוג זה. למשל, לבנית גדולה שייכת לסוג אנפה.

הלבנית היא עוף שצבעו לבן, אפור או סגול בהיר. היא מצויה לחופי ימים, ביצות או אגמים. היא בעלת רגליים עם קרומי שחייה ומקור צהוב, ארוך וחד, באמצעותו היא חוטפת דגים וצפרדעים מהמים. לחלק מהלבניות נוצות ראש פרועות.

הלבניות חיות ברחבי כל היבשות. כמה מינים חיים גם בישראל.

==מיון==
*סוג לבנית (Egretta)
**מין לבנית קטנה (Egretta garzetta)
**מין אנפית הצל (Egretta ardesiaca)
**מין אנפית השלג (Egretta thula)
**מין לבנית אדמדמה (Egretta rufescens)
**מין לבנית אפרורה (Egretta vinaceigula)
**מין לבנית לואיזיאנה (Egretta tricolor)
**מין אנפה לבנת-פנים (Egretta novaehollandiae)
**מין אנפה כחולה קטנה (Egretta caerulea)
**מין לבנית שונית פסיפית (Egretta sacra)
**מין לבנית ים סוף (Egretta gularis)
**מין לבנית דימורפית (Egretta dimorpha)
**מין לבנית סינית (Egretta eulophotes)
**מין אנפה צבועה (Egretta picata)

מיני אנפית הבקר שויכו בעבר לסוג אך כיום שייכים לסוג נפרד בעוד המינים לבנית גדולה ולבנית בינונית הועברו לסוג אנפה.

==גלריה==
<gallery mode=packed widths=150 heights=135 perrow=4>
קובץ:Just Flyin' by - Flickr - Andrea Westmoreland.jpg|לבנית אדמדמה
קובץ:White-faced Heron (Egretta novaehollandiae) (9198050201).jpg|אנפה לבנת-פנים
קובץ:Western Reef-Egret (Egretta gularis) (6786523408).jpg|לבנית ים סוף
קובץ:Egretta garzetta tree Greece.jpg|לבנית קטנה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנפתיים
אריק השנים עשר, מלך שוודיה

אריק השנים עשר, או אריק מגנוסון (בשוודית: Erik Magnusson; 1339 – 21 ביוני 1359) היה בנו של מגנוס הרביעי, מלך שוודיה שמרד בו ומלך על חלק משוודיה משנת 1356 ועד מותו. הוא נשא לאישה את ביאטריס, בתו של לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

ב-1343 נבחרו אריק ואחיו הוקון כיורשי הכתר לשוודיה ולנורווגיה, בהתאמה. העובדה שב-1355 עלה הוקון לכס המלוכה הנורווגי (ובכך פוצל האיחוד בין שתי הממלכות), בעוד שאריק לא קיבל שום תפקיד במועצה המלכותית השוודית, גרמו ככל הנראה להחלטתו להוביל מרד כנגד אביו. ב-1357 נאלץ מגנוס הרביעי עקב המרד לחלוק את השליטה בשוודיה עם בנו אריק, שקיבל את השליטה על רוב חלקה הדרומי של שוודיה ועל פינלנד. ב-1359 אוחדה שוודיה מחדש בעקבות התפייסות בין האב לבין הבן והשניים משלו כמלכים-שותפים עד למותו של אריק כמה חודשים לאחר מכן. כאשר גסס אריק הוא האשים את אמו, בלאנש מנאמור, בהרעלתו. זמן קצר לאחר מותו מתה גם רעייתו ביאטריס. הסברה המקובלת היא שהשניים מתו כתוצאה ממגפת המוות השחור.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.findagrave.com/cgi-bin/fg.cgi?page=gr&GRid=15918373 Eric the Rebel (1339 - 1359) - Find A Grave Memorial]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכי שוודיה
קטגוריה:שליטי פינלנד
קטגוריה:ילידי 1339
קטגוריה:נפטרים ב-1359
אנפות לילה

אנפות לילה (שם מדעי: Nycticoracinae) היא תת-משפחה של עופות מים ממשפחת האנפתיים הפעילים בעיקר בשעות הלילה. כמה חוקרים משייכים תת-משפחה זו לתת-משפחת האנפות (Ardeinae).

עופות אלה קטנות יחסית ובעלות "כיפה" שחורה על ראשם. הם מצויים בעיקר בביצות של מים מתוקים וחלקם חיים רק באזורים הטרופיים.

==מיון==
*תת-משפחה אנפות לילה (Nycticoracinae)
**סוג אנפת לילה (Nycticorax)
***מין אנפת לילה מצויה (Nycticorax nycticorax)
***מין אנפת לילה אדמונית (Nycticorax caledonicus)
**סוג ומין יחיד אנפת לילה אמריקאית (Nyctanassa violacea)
**סוג אנפת לילה אפרו-אסייתית (Gorsachius)
***מין אנפת לילה יפנית (Gorsachius goisagi)
***מין אנפת לילה לבנת-אוזן (Gorsachius magnificus)
***מין אנפת לילה לבנת-גב (Gorsachius leuconotus)
***מין אנפת לילה מלאית (Gorsachius melanolophus)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנפתיים