OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קרב צ'לנקו

קרב צ'לנקו התרחש ב-9 בינואר 1887 בין הצבא השאוואני תחת הנגוס מנליק לצבאה של הרר תחת האמיר עבדאללה השני. הצבא ההררי הובס, ולאחר מכן מנליק כבש וסיפח את העיר לאתיופיה.

מנליק, בתגובה לשליטה האיטלקית על חלקים מאריתראה ונמל מאסאווה, החל לייבא נשק ותחמושת דרך נמלה של ג'יבוטי שהיה בשליטה צרפתית דאז. בשנת 1886, האמיר עבדאללה מנע הובלה של כלי נשק ותחמושת דרך השטחים שבשליטתו.

מנליק רצה שליטה על העיר הרר מזה זמן מה. הטבח של החוקר האיטלקי הרוזן פייטרו פורו באפריל 1886, לכאורה בפקודתו של האמיר, נתן לנגוס תירוץ לכיבושה של הרר .
למרות שהצבא של שאווה היה כוח צבאי מנוסה עם רובים מודרניים, מנליק רצה להימנע ממלחמה, ובינואר 1887 הציע לעבדאללה את אותו סוג של אוטונומיה שהמלך אבא ג'יפאר של ג'ימה נהנה ממנה; האמיר סירב להצעה.

ביודעו שהוא בנחיתות מספרית, וחייליו נשאו כלי נשק מיושנים ותותחים מעטים, החליט האמיר עבדאללה לתקוף השכם בבוקר של חג המולד האתיופי (9 בינואר), בתקווה למצוא את השוואנים לא מוכנים ושיכורים מאלכוהול. עם זאת, הנגוס מנליק שפחד מהתקפת פתע, שמר את אנשיו על המשמר.

בשעה 11:00 חייליו של האמיר פתחו באש, החיילים השוואנים הגיבו במהירות והביסו את חיל הרגלים ההררי עם נפגעים מעטים מצידם. מנליק רדף אחר האמיר שנסוג לתוך הרר, שחומותיה העתיקות לא יכלו להתקפתו. עבדאללה שוב סירב להיכנע, ולאחר מכן נמלט אל המדבר, והשאיר את דודו לשאת ולתת על כניעת העיר. 

הכיבוש סיים את עצמאותה של הרר, וראס מקונן (אביו של היילה סלאסי) מונה למושל העיר.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתיופיה: תקופת הגיבוש
צ'לנקו
סיירוס פריש

סיירוס פריש (בהולנדית: Cyrus Frisch; נולד ב-22 בספטמבר 1969) הוא במאי קולנוע ומחזאי הולנדי אוונגרדי. זכה לכינוי "סיירוס הגדול".

==ביוגרפיה==
פריש, יליד אמסטרדם, סיים את האקדמיה ההולנדית לקולנוע, והיה מועמד בשנת 1992 לפרס חרולש, אחד הפרסים היוקרתיים ביותר בהולנד.

סרטו העלילתי הראשון היה "סלח לי" ("Forgive me"). הסרט הביע ביקורת חריפה על תרבות הריאליטי והוצג בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ברוטרדם (2001).  פריש עצמו מגלם את הדמות הראשית בסרט. זהו סרט שטני ללא כל מחסום מוסרי, המנסה להיות מרגש ככל האפשר. השחקנים בסרט הם מנודים אמיתיים עקב פיגור שכלי. 

פריש ידוע גם ביצירת סרט העלילה הראשון שצולם רק באמצעות טלפון נייד - "למה אף אחד לא אמר לי שזה יהיה כל כך רע באפגניסטן". הסרט הוצג בפסטיבלי קולנוע רבים, כגון פסטיבל הסרטים הבינלאומי (2007), רוטרדם (2007), פסטיבל הסרטים טרייבקה (2007), פסטיבל הסרטים הבינלאומי של סן פרנסיסקו, פזארו (2007) ועוד. על פי המגזין ההולנדי Trouw, פריש מוקיע את הטירוף של הסרט הזה כיום בחברה המערבית באותה דרך שרומן פולנסקי עשה בשנות ה-60 של המאה ה-20 עם "הדחייה".

העיתון הבריטי גארדיאן כתב ב-4 בפברואר 2007 כי פריש הוא סלבריטי היודע להתמודד עם נושאים קשים.

בשנת 2009 סיים פריש את סרטו Dazzle, אותו התחיל לצלם 15 שנים קודם לכן עם השחקנים ג'ורג' ורבאן ורוטגר האוור.  

פריש ידוע גם כמחזאי. הידועים במחזות שכתב הם Gharb ו-"מחזה קצר, נפץ חדים". המחזות הוצגו בשפות שונות בהולנד, צרפת, אוסטריה ואנגליה בשנת 2004.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:במאי קולנוע הולנדים
קטגוריה:מחזאים הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1969
סרט ספורט

סרט ספורט (או דרמת ספורט) הוא ז'אנר קולנועי העוסק בפעילות ספורטיבית, כמו משחקי כדורגל, כדורסל, או בייסבול; באירוע תחרותי, כקרב אגרוף, מרוץ מכוניות וכדומה; או בספורטאי כגון מתאגרף, נהג מרוץ או גולש. סרטי ספורט הופקו מאז עידן הסרט האילם, למשל הסרט "The Champion" משנת 1915 בכיכובו של צ'ארלי צ'פלין.

==מאפייני הז'אנר==
הסרטים בז'אנר זה יכולים לנוע בין דרמה (למשל: "השור הזועם") לבין קומדיה פרועה (למשל: "נוצות הסוס", הידוע לעיתים גם כ"האחים מרקס באוניברסיטה").

דרמת הספורט מתארת, לעיתים תכופות, ביוגרפיות של גיבורי ספורט, ספורטאים בודדים או קבוצות, לעיתים בדיוניים לחלוטין, אך לעיתים - המבוססים על ספורטאים אמיתיים ועל אירועים שהתרחשו במציאות.

הנרטיב הקלאסי של סרטי ספורט מתמקד בניצחונו של אדם (או של קבוצה) אשר למרות הקשיים וכנגד כל הסיכויים - מתעלה על עצמו וזוכה במקום הראשון בתחרות בעלת חשיבות. בין הקשיים שהגיבור-הספורטאי עלול להיתקל בהם: אפליה גזעית, פציעות, התמכרויות לסמים וכדומה. עלילת הסרט תתאר את האימונים של הגיבור (או הקבוצה) ואת מסלול עלייתו (או נפילתו), ורגע השיא של הסרט יהיה לקראת סיום קיומו של האירוע הספורטיבי, כאשר תוצאות האירוע הספורטיבי משליכות על הקונפליקט הדרמטי המרכזי שבסרט, וניצחון ספורטיבי משמעותו ניצחון הגיבור בעימות הזה (למשל: ניצחון על התמכרות, ניצחון במשולש אהבה רומנטי וכדומה).

==סרטים בולטים בז'אנר==
* גולף: "מהומה במועדון", (1980)
* איגרוף: "רוקי" (1976), "מיליון דולר בייבי" (2004), "פייטר" (2010),"קריד" (2015)
* אמנות לחימה: "קראטה קיד" (1984)
* כדור בסיס: "גאוות היאנקים" (1942), "הטוב מכולם" (1984), "ליגה משלהן" (1992)
* כדורסל: "זאב צעיר" (1985), "מלך הסלים" (1988), "ספייס ג'אם" (1996)
* כדורת: "חתולות הרעם" (1998)
* מרוץ מכוניות: "מכוניות" (2006)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
ספורט
בינגו

[[משחק בינגו בארצות הברית]]
בינגו הוא משחק מזל המשוחק בקבוצה, שלרוב כוללת עשרות או מאות אנשים. לכל שחקן יש כרטיס המחולק למשבצות שבכל אחת מהן ערך - לרוב מספר. הכרוז מקריא ערכים שהוא מגריל וכל שחקן ששומע ערך שמופיע על הכרטיס שלו מסמן את הערך הזה. השחקן הראשון שבכרטיס שלו מסומנת שורה רצופה של ערכים, מכריז "בינגו" והכרוז בודק את כרטיסו כדי לוודא שהוא לא טעה. אם אין טעות, אותו שחקן מנצח.

100px
רוב כרטיסי הבינגו עשויים מקרטון או נייר חד פעמי ומכילים 25 ריבועים המסודרים בחמש עמודות אנכיות וחמש שורות אופקיות. לרוב משחקים עם 75 מספרים כשהאותיות B, I, N, G, O מופיעות מעל כל טור. פעמים רבות מסמנים את הריבוע המרכזי כ"חינם", משמעות הדבר שהוא מייצר שורה בעזרת סימון של 4 מספרים בלבד.

==היסטורית המשחק==
המילה בינגו, בהתייחסה ללוטו קיימת כבר משנת 1776. אולם ייתכן ומקור המשחק באיטלקי במשחק "Il Giuoco del Lotto d'Italia" משנת 1530. עד המאה ה-18 המשחק האיטלקי התפשט לצרפת וחדר לתחום עולם המבוגרים ולמשחקי קלפים ואסימונים. וכן, נוספה לו קריאת המספרים. במאה ה-19, נעשה שימוש נרחב בבינגו בגרמניה למטרות חינוכיות, והוא שימש ככלי ללימוד שמות בעלי חיים ושינון מספרי לוח הכפל. 

על פי גרסה מוכרת, מקור השם "בינגו" הוא בשיבוש קריאת הניצחון 'בינו', על שם גרגר השעועית שהיה 'סוגר' חמישייה, שכן על פי אותה גרסה, ממציא המשחק היה ממציא משחקים בשם אדווין לווה, אמריקני שנולד לרב אורתודוקסי בפולין, אשר ב-1929, כשהיה בן 19, ראה חבורת אנשים משחקת את המשחק על גבי כרטיסיות קרטון תוצרת בית, והחליט לייצר גרסה תעשייתית ומעוצבת של המשחק.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bbc.co.uk/dna/h2g2/A3356499 מאמר על בינגו] באתר BBC
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משחקי מזל
קטגוריה:הימורים
גנבת רכב

גנבת רכב היא עבירת רכוש שבה נגנב כלי רכב ממונע.

בישראל המטרות הנפוצות לגנבת רכב הן:
* לצורך הגעה ממקום למקום, או לשם ביצוע עבירה אחרת שלאחריה הרכב יינטש, בדרך כלל בתוך שעות אחדות. עבירה זו אינה נחשבת "גנבה" לעניין חוק העונשין ומשטרת ישראל מגדירה אותה שַׁבּלָ"ר - שימוש ברכב ללא רשות הבעלים.
* לפירוק ומכירה כחלקי חילוף.
* לצורך שימוש בכלי הרכב בזהות מזויפת.
* לשימוש ברכב בשטחי הרשות הפלסטינית.
בשנת 2021 נפתחו בישראל 13,720 תיקי פשיעה עבריינית בגין "גניבה - שימוש רכב ללא רשות"<ref></ref>.

בישראל העונש על גנבת רכב הוא שבע שנים על פי סעיף 413ב בחוק העונשין הקובע: 

שימוש באימובילייזר מקטין גנבות רכב בכ-40%.

==קישורים חיצוניים==
* עו"ד יוסף ויצמן, [http://www.kikar.co.il/168065.html רכב חברה נגנב, מי אשם?], באתר כיכר השבת, 7 באפריל 2015
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פשעים
קטגוריה:חוק העונשין
קטגוריה:כלי רכב
אצבע מורה

תנועת האצבע המורה כלפי מטה כאשר שאר האצבעות קמוצות, היא מחווה שמשמעותה לרוב "כאן" או "ברגע זה" או "ככה"
שמות אצבעות היד בעברית
אצבע מורה היא האצבע השנייה בכף יד של אדם. היא ממוקמת בין האגודל לאמה.

האצבע המורה היא בדרך כלל האצבע הרגישה, המיומנת והזריזה ביותר בכף היד. עם זאת, היא לא הארוכה ביותר - היא קצרה מהאמה (האצבע השלישית), ועשויה להיות קצרה או ארוכה יותר מהקמיצה (האצבע הרביעית), להרחבה ראו יחס אצבעות.

== מקור השם ==
משמעות השם "אצבע מורה" (וגם של השם באנגלית "Index finger" שמקורו במונח הלטיני "indicate"), מעיד על תפקיד משמעותי של האצבע - להצביע על פרט, להורות עליו. הצבעה נוצרת כאשר היד והאצבע המורה מושטות קדימה, כלפי חוץ, כדי לסמן דבר מה.

== משמעויות ורמזים ==
לתנוחות ותנועות שונות של האצבע המורה עשויות להיות משמעויות נוספות. למשל, זרוע המקופלת במרפק בעוד האצבע המורה מושטת כלפי מעלה, מייצגת בקשה לקבלת רשות דיבור (למשל בכיתת תלמידים); אצבע מורה מתוחה הניצבת במאונך מייצגת לרוב את המספר 1; אצבע המופנית כלפי מעלה ונדה מצד לצד עשויה לייצג "לא" במעין מחוות תוכחה. משמעותה גדולה גם בשפות הסימנים, למשל בשפת הסימנים האמריקאית, כאשר האצבע המורה מופנית כלפי מעלה בעוד האגודל והקמיצה נוגעים זה בזה בקצותיהם, משמעותה האות d. בספורט אצבע מורה המופנית למעלה בקרב שחקני קבוצת ספורט, משמעותה "ניצחון" (מעין אמירה "אנחנו מספר אחת!"). 

תנועת האצבע המורה עשויה להוות גם תנועת רמיזה - הפניית הזרוע כלפי פנים, אל גוף הדובר, תוך תנועות קיפול חוזרות של האצבע, כדי לרמוז לאדם אחר להתקרב אליו; תנועה זו נחשבת מעליבה בתרבויות מסוימות. גם הפניית האצבע ישירות כלפי האדם האחר והצבעה עליו עשויה להיחשב גסות רוח. דרך מנומסת יותר להצבעה על אדם עשויה להיות הפניית כל כף היד הפתוחה כלפיו (כאילו היא מחזיקה מגש); מחווה זו משמשת גם להצגת אדם באירועים רשמיים או בתוכניות טלוויזיה, מלווה במשפט כגון "הרשו לי להציג בפניכם את מר/גברת X...".

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110115081057/http://www.cancerhelp.org.il/news/Long-Index-Finger-Linked-To-Lower-Prostate-Cancer אצבע מורה ארוכה קשורה לסיכון מופחת ללקות בסרטן הערמונית], באתר cancerhelp

קטגוריה:אצבעות
תבות

עץ]]
תָבּות (בגעז: ታቦት) הוא העתק-הדמיה של לוח עשרת הדיברות או של ארון הברית, המשמש בעבודת הקודש של הכנסייה האורתודוקסית האתיופית (המונח צלת, ጽላት מתייחס רק להעתק של עשרת הדיברות, אולם השימוש בו שוב אינו שגור). 
איש דת נוצרי נושא תבות בחגיגות [[טמקת בגונדר, אתיופיה]]
המילה "תבות" נשאלה מהמילה העברית "תיבה" והגיעה לשימוש בגעז דרך הארמית. התבות הוא לוח רבוע, בדרך כלל באורך וברוחב של כ-15 ס"מ, עשוי אלבסטר או שיש, או מעץ שיטה. הלוח נשמר באזור המקודש בכנסייה, בתיבה מעוטרת, ואינו גלוי לעין הציבור, למעט במספר אירועים מיוחדים, בהם תהלוכת הטמקת במהלכה הוא נעטף בבד ונישא על ראשו של איש דת נוצרי, או ביום חגו של הקדוש המגן של הכנסייה האתיופיות.

== ראו גם ==
* טמקת
* חג ההתגלות
* הכנסייה האורתודוקסית האתיופית

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הכנסייה האתיופית האורתודוקסית 
קטגוריה:הכנסייה האריתראית האורתודוקסית
מסעדת הפיל

פסלי הפילים
מסעדת הפיל הייתה מסעדה בפינת הרחובות בני אפרים ומשה סנה, בפאתי שכונת נאות אפקה בתל אביב.

== היסטוריה ==
המסעדה הוקמה בידי משה אגסי ב-1965. אגסי, יליד פולין, רכש קרקע בשטח של 4.7 דונם ב-1948, בעת שהאזור נחשב לאזור נידח בפאתי המושבה קריית שאול, בו גרו בדואים משבט אבו כישכ. המשפחה עברה למקום עוד בטרם הושלמה בניית הבית, והתגוררה בתחילה באוהל. ב-1965 פתח אגסי את המסעדה, בקומה הראשונה של הבית, ובמקביל החל לטפח גן חיות קטן, זכר לתקופה בשנות ה-30 שבה עבד בגן החיות הקטן שהקים הרב מרדכי שורנשטיין. במהלך התקופה בה עבד בגן חיות זה, הגן בגופו על פיל שמחץ למוות את אחד העובדים, לאחר שהשוטרים הבריטים ביקשו לירות בפיל.

זמן קצר לאחר פתיחת המסעדה, הציב אגסי בחצר פסל גדול שפיסל בדמות פיל. הפסל היה חלול, והוצב בתוכו הגריל ששימש את המסעדה. העשן היתמר החוצה דרך ה"חדק". ברבות השנים נוספו בחצר פסלי פילים קטנים יותר, ואף חלק מהשיחים נגזמו בצורת פילים. זמן קצר לאחר פתיחת המסעדה נאלץ אגסי לסגור אותה בהוראת בית המשפט, מאחר שפעלה ללא רישיון, אך היא נפתחה מחדש. לאחר שהוקמה המסעדה, בלט הפיל למרחוק באזור השומם, וגם כיום, לאחר שהאזור נבנה ברובו, מכונה צומת הרחובות בני אפרים ומשה סנה בשם "צומת הפיל".

בנוסף לפילים, הוצבה בחצר המסעדה גם סירה בשם "גליה", שבנה אגסי לפני קום המדינה, ושמעבר לשימושיה השוטפים, שימשה גם להבאת מעפילים אל החוף, להשטת חברי "ההגנה" לאתרי אימונים נסתרים לאורך נחל הירקון, וכן לפינוי מנחם בגין מה"אלטלנה".

בשנת 2009 אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה את הריסת המבנה שבו שוכנת המסעדה והקמתם של שני מגדלי מגורים בני 11 ו-8 קומות.

בשנת 2012 נסגרה המסעדה, ובדצמבר 2018 היא נהרסה.

==לקריאה נוספת==
* יוסי גולדברג, שולה וידריך ועירית עמית-כהן (עריכה: אמירה בנימיני), תל אביב – עיר גלויה: סיור, מבט וסיפור בפינותיה הנשכחות של העיר, נתניה: הוצאות אחיאסף ואופוס, 2009, עמ' 292–293.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תל אביב-יפו: בתי קפה ומסעדות
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים לשעבר
I Am the Dance Commander + I Command You to Dance: The Remix Album

I Am the Dance Commander + I Command You to Dance: The Remix Album הוא אלבום הרמיקס הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית קשה, האלבום יצא לאור ב-18 במרץ 2011.

== רשימת רצועות ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 2011
קטגוריה:אלבומי קשה
קטגוריה:אלבומי רמיקס באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי בני בלנקו
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי סירקט
קטגוריה:אלבומי חברת RCA רקורדס
וולטר פלאודן

קברו של וולטר פלאודן בחצר כנסיית גימג'בית מריאם ב[[פאסיל גמב שבגונדר]]
וולטר צ'יצ'ל פלאודן (Walter Chichele Plowden, 3 באוגוסט 1820 -1860 ) היה הקונסול הבריטי במאסאווה (כיום באריתראה), משנת 1848 ועד מותו. פלאודן זכה להערכה על כך שעודד ופיתח יחסים טובים עם ראס עלי השני ועם הקיסר תוודרוס השני לאחריו. הוא עסק גם בכתיבת ספרים אודות מסעותיו באתיופיה. הוא נרצח בשנת 1860, בעת מסע בין ים סוף והעיר גונדר בפקודת בן דודו (ולפי גרסה אחרת - אחיינו) של הקיסר, ליג' גרד כינפו שהנהיג מרד כושל והוצא להורג בפקודת הקיסר באותה השנה. פלאדון נקבר בחצר כנסיית גימג'ה-בית מריים בפאסיל גמב שבגונדר. 

ספרו "מסעות בחבש ובמחוז הגאלה, עם תיאור שליחות אל ראס עלי ב-1848" ("Travels in Abyssinia and the Galla Country, with an account of a mission to Ras Ali in 1848") יצא לאור בלונדון בשנת 1868.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.anglo-ethiopian.org/publications/articles.php?type=A&reference=publications/articles/2006summer/walterplowden.php אודות וולטר פלאודן]

קטגוריה:דיפלומטים בריטים
קטגוריה:קורבנות רצח
קטגוריה:דיפלומטים שנרצחו
קטגוריה:יחסי אתיופיה – הממלכה המאוחדת
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1820
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1860
לופ (סרט קצר)

לופ (באנגלית: Loop) הוא סרט קצר בהנפשה ממוחשבת משנת 2020, שהופק על ידי אולפני האנימציה של פיקסאר. הסרט בוים ונכתב על ידי אריקה מילסום, התסריט נכתב על ידי אדם בורק, מתיאס דה קלארק ומילסום. זהו הסרט הקצר השישי בתוכנית "SparkShorts" של פיקסאר, והוא מתמקד בילד פטפטני ובחורה אוטיסטית לא מילולית הלומדת להבין אחד את השני. <ref></ref> הסרט הופץ לראשונה בדיסני+ ב-10 בינואר 2020. <ref></ref>

== עלילה ==

== הדמויות ==
* מדיסון בנדי בתפקיד רנה
* כריסטיאנו 'צ'אצ'י' דלגדו בתפקיד מרכוס
* לואי גונזלס בתפקיד יועץ המחנה
* אשר ברודקי כקולות נוספים

== מוזיקה ==
מארק אורטון הלחין את המוזיקה עבור לופ.<ref></ref> הפסקול ייצא בשנת 2020.<ref></ref> 

== יציאה לאקרנים ==
הסרט "לופ" פורסם בדיסני+ ב־10 בינואר 2020.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי 2020
קטגוריה:פסקולים מ-2020
אסף קרן

אסף קרן (6 במאי 1971 - 14 באוקטובר 2002) היה מוזיקאי, זמר-יוצר ושדרן רדיו ישראלי.

==ביוגרפיה==
קרן נולד בירושלים. אביו, דניאל קרן, היה שדרן בקול ישראל. בילדותו עבר עם הוריו לתל אביב, ולמד בגימנסיה העברית הרצליה. התגייס לחיל המודיעין והשתחרר מהצבא בדרגת רב-סרן. במקביל לשירותו הצבאי למד רפואה באוניברסיטת תל אביב, ובהמשך עבר ללימודי פסיכולוגיה וספרות. עבד במכוני הכנה לבחינה הפסיכומטרית והשתתף בכתיבת ספרי הכנה לבחינה.

קרן לא למד מוזיקה באופן מסודר. בגיל 17 הקים את ההרכב הראשון שלו, לצד חבריו הטובים דידי ארז ויאיר קז (לימים "ג'ירפות") ומיקי פזי. מאוחר יותר כתב קרן יצירות למחזות החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1999 החל לשדר בתחנת הרדיו 88FM, והגיש תוכנית בוקר קבועה שנקראה "טיסת בוקר".

בשנת 2000 הקים עם שגיא טריגר וגל אפלרויט את להקת הרוק "מוזיקת המקרה" (כשם ספרו של פול אוסטר), אליה צירף את שגיא אחיאל, ליאור טלמור וירון רוזנבלום. קרן כתב, הלחין ועיבד את מרבית שירי הלהקה והיה סולנה ונגן הבס שלה. בהמשך נמסר הניהול המוזיקלי לגיל סמטנה. במשך כשנתיים הופיעה הלהקה במועדונים רבים ברחבי הארץ.

ב-14 באוקטובר 2002 נמצא ירוי בפארק הירקון ואקדח בידו. בדירתו ברמת גן הותיר מכתב פרידה ובו נפרד מקרוביו, אולם לא הסביר את המניע למעשהו.

==לאחר מותו==
לאחר מותו של אסף ערכה "מוזיקת המקרה" כמה הופעות לזכרו, כשגיל סמטנה ממשיך ומלווה אותה. בשנת 2003 יצא לחנויות התקליטור "אני" ובו 20 שירים וקטעי מוזיקה. את כולם, פרט לשניים, כתב קרן, חלקם עם אפלרויט ועם חברים אחרים בלהקה. את "עוד אבוא אל סיפך" הלחין אסף למילותיו של נתן אלתרמן ואת "אהבה ממבט ראשון" הלחין למילותיו של יהונתן גפן. חלק מהפסקול הוקלט תחילה בביתו, במכשיר הקלטה 8 ערוצים ומאוחר יותר עברה הלהקה לעבוד באולפן מקצועי ואת האלבום הפיקו מוזיקלית גיל סמטנה, שגיא טריגר והלהקה.

בשנת 2010 נכלל השיר "עוד אבוא אל סיפך" בביצועו של אסף בתקליטור הכפול "מותר לומר" שהופק במלאת 100 שנים להולדתו של נתן אלתרמן.

ב-17 במאי 2011, בחודש יום הולדתו ה-40, נערך קונצרט מחווה לזכרו בתיאטרון תמונע. יוזמי האירוע היו בועז כהן, דידי ארז ואמיר פרי, יחד עם אחותו ואחיו של קרן. הכנסות הערב יוחדו לקידום פעילותה של עמותת "בשביל החיים", התומכת במשפחות מתאבדים.

==קישורים חיצוניים==

* איילת יגיל, [https://web.archive.org/web/20171201031050/http://mooma.mako.co.il/Article.asp?GroupID=1915&itemID=66278&ArtistID=25466 מוזיקה - לגמרי לא במקרה], באתר MOOMA
* [http://www.notes.co.il/boaz/23891.asp אסף קרן 1971-2002], בבלוג של בועז כהן 
* 
* 

קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים-יוצרים ישראלים
קטגוריה:זמרים-יוצרים בעברית
קטגוריה:זמרי רוק ישראלים
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מתאבדים ישראלים: אמנים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
Cannibal

Cannibal (בעברית: קניבלית) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית קשה. האלבום יצא לאור ב-19 בנובמבר 2010, על ידי חברת התקליטים תקליטי RCA.

==סינגלים==
* "We R Who We R" - יצא לאור ב-22 באוקטובר 2020, כסינגל ראשון מתוך האלבום. עם יציאתו הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100.
* "Blow" - יצא לאור ב-8 בפברואר 2011, כסינגל השני מתוך האלבום. עם יציאתו הסינגל הגיע למקום השביעי במצעד בילבורד הוט 100.

== סיבובי הופעות ==
כדי לקדם את האלבום, קשה יצאה ב-15 בפברואר 2011, לסיבוב ההופעות הראשון שלה, "Get Sleazy Tour", באירופה, באוקיאניה ובצפון אמריקה, אשר הסתיים ב-29 בספטמבר.

== רשימת השמעה==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיני-אלבומי בכורה מ-2010
קטגוריה:אלבומי קשה
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי בני בלנקו
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת RCA רקורדס
LWN.net

LWN (במקור ראשי תיבות של Linux Weekly News, כלומר "חדשות לינוקס השבועיות") הוא שמו של אתר חדשות שעוסק בעיקר בנושאי לינוקס ותוכנה חופשית. האתר מפיק מהדורה שבועית אשר זמינה בשבוע הראשון לאחר פרסומה למנויים בלבד. כמו כן הוא מספק הפניות לעדכוני חדשות נבחרים בתחום. האתר החל לפעול בראשית שנת 1998 כאוסף עדכוני חדשות שבועיים בנושא לינוקס (ומכאן השם המקורי). בהמשך התרחבו תחומי הכיסוי ולכן שונה השם ל-LWN.net, שהיה שם המתחם שבו השתמש האתר.

== מבנה האתר ==
באתר שני סוגים עיקריים של כתבות: דיווחים על עדכוני חדשות (כד"כ תמצית קצרה וקישור, לפעמים גם גוף ההודעה במקרה של הודעה לעיתונות או הודעה ברשימת תפוצה).

בנוסף לכך יש כל שבוע, ביום חמישי, מהדורה שבועית: אוסף של כתבות במספר מדורים. תוכן המדורה השבועית זמין למנויים בלבד למשך שבוע והופך להיות זמין לקהל הרחב (ללא צורך בהזדהות). חלק מהכתבות מפורסמות מראש, עוד לפני פרסום המהדורה השבועית. אפשר להגיב לכל הידיעות והכתבות.

== היסטוריה ==
בסוף שנת 1997 הקימו ג'ונתן קורבט ואליזבת קולבאו (Coolbaugh) חברה בשם Eklektix לשרותי פיתוח ותמיכה טכנית למערכות לינוקס. על מנת לפרסם את עצמם הם החלו, החל מ-22 בינואר 1998, לפרסם באתרם טור חדשות שבועי בשם "חדשות לינוקס השבועיות". שם המתחם lwn.net נרכש בתאריך 22 במאי 1998.

אתר החדשות זכה להצלחה, אולם חברת Eklektix עצמה לא זכתה להצלחה כלכלית. החל משנת 1999, בימי בועת הדוט-קום היו משקיעים רבים שרצו להשקיע בחברות שקשורות ללינוקס. בסופו של דבר נרכשה החברה על ידי חברת Tucows הקנדית באפריל 2000.

בשנת 2001 פרשה אליזבת קולבאו מהעריכה בשל מחלת טרשת נפוצה.

בתחילת שנת 2002 התברר שאתר החדשות לא מועיל מספיק לחברת Tucows והיא החליטה למכור אותו חזרה לחברת Eklektix של ג'ונתן קורבט. לאחר ששימוש בפרסומות וגיוס תרומות לא סיפקו את המימון הדרוש, הוחלט לגביית כסף ממנויים על צפייה במהדורה השבועית בשבוע הראשון.

== האתר ==
עד שנת 2002 היה האתר כתוב בשפת PHP (גרסה 3). בשנה זו הוא נכתב מחדש בשפת פייתון. הוא משתמש בבסיס הנתונים PostgreSQL.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי חדשות
קטגוריה:תוכנה חופשית
Tha Doggfather

Tha Doggfather הוא אלבום הסטודיו השני של הראפר האמריקאי, סנופ דוג. האלבום עוקב אחר אלבום הבכורה של סנופ, Doggystyle, ראה אור כ-3 שנים אחריו, בשנת 1996, תחת חברת התקליטים Death Row Records והוא האלבום האחרון של הראפר שיצא בה. האלבום הופץ מחדש ביולי 2005. אמנם האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, כשמכר מעל 478,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו, אך הוא לא הצליח להגיע להצלחה המסחרית של Doggystyle, רבים טוענים שזה בשל חוסר מעורבותו של ד"ר דרה בהפקת האלבום. האלבום ראה אור בסה"כ כשבוע לאחר צאת האלבום The Don Killuminati: The 7 Day Theory, האלבום הראשון של הראפר טופאק שאקור, שיצא לאחר מותו, אשר הגיע גם למקום ה-1 במצעד הבילבורד 200 בשבוע צאתו. למרות חוסר הצלחתו המסחרית ביחס ל-Doggystyle (מכר 2 מיליון עותקים לעומת 6 מיליון), האלבום זכה לביקורות חיוביות ברובן.

== רשימת השמעה ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי סנופ דוג
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי חברת אינטרסקופ רקורדס
קרב סגאלה

קרב סגאלה התרחש ב-27 באוקטובר 1916 ובו הובסו תומכיו של הקיסר אייאסו החמישי. ההפסד של תומכי הקיסר, הבטיח את הצלחת הפיכת החצר שהושיבה במקומו את דודתו זאודיתו על כס הקיסרות האתיופית. איש ה-CIA, ההיסטוריון פול הנץ מציין ש"סגאלה היה הקרב הגדול ביותר באתיופיה מאז עדווה."

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתיופיה: תקופת הגיבוש
סגאלה
איל פלד

איל פֶּלֶד (נולד ב-8 בנובמבר 1959) הוא מנחה טלוויזיה לשעבר ומדריך טיולים ישראלי.

==ביוגרפיה==
איל פלד נולד ב-1959 בירושלים, בן לאיש התקשורת עוזי פלד ולד"ר ציונה. בנעוריו עבד כעוזר תאורן וכסבל בהפקות של "טלעד".

פלד הגיש בין השנים 1994–2006 את תוכנית הטיולים "מסע עולמי" בערוץ 2 תחת זכיינית השידורים "טלעד" שנוהלה על ידי אביו, עוזי פלד, את עונתה האחרונה בין השנים 2006–2007 בערוץ 10. בתקופת השידור הכוללת של "מסע עולמי" ערך והגיש כ-100 תוכניות שצולמו במקומות שונים בארץ וברחבי העולם. 

מלבד הפקות הטלוויזיה, עסק בשעות הפנאי באיסוף ושיפוץ מכוניות עתיקות ונדירות, היה חבר פעיל במועדון החמש ושימש כעורך ביטאון המועדון, "האבטומוביל", בשנים 2004–2007.

ב-8 באפריל 2008 לקה פלד בשבץ מוחי חמור בו נקבעו לו 100% נכות והוא איבד את יכולת הדיבור והכתיבה. ב-2009 פרסם מעריב ראיון לכאורה עם פלד. הוריו זעמו על הראיון שהציג את בנם כאילו השתקם אף על פי שלא כך היה המצב. ב-26 בדצמבר 2012, לראשונה לאחר האירוע המוחי ולאחר שהצליח להשתקם חלקית, שודר ראיון עמו בתוכנית "פנים אמיתיות" עם אמנון לוי בו סיפר פלד על המקרה, תהליך השיקום וההתמודדות עם מוגבלותו. הוא העניק ריאיון דומה גם לתוכנית "אנשים" עם דרור גלוברמן בערוץ 2, ב-2015. בין השאר הוא מתמודד עם אפאזיה.

ב-2013 השתתף בהתנדבות בפרסומת ל"יד שרה".

בתחילת 2018 יצא לאור בהוצאת ידיעות ספרים ספרו האוטוביוגרפי "מסע אל עולמי", אותו כתב בסיוע אמו ציונה.
ב-2018 השתתף בתוכנית "החיים על פי דביר" עם דביר בנדק שם סיפר על ההתמודדות עם הדיבור לאחר השבץ.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ערוץ עשר: שדרנים, שחקנים ומנחים
קטגוריה:טלעד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
רנו טוויזי

רנו טוויזי-עיצוב מהפכני
מבט פנים-הגה ומחוונים
רנו טוויזי (.Renault Twizy Z.E) הוא שמו של דגם ניסיוני של מכונית מיקרו עירונית, חשמלית, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו, אשר הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות בפרנקפורט בשנת 2009. הזמנות ראשונות התקבלו במאי 2011, והמסירות החלו במרץ 2012. עד דצמבר 2019 נמכרו 29,118 כלי רכב מדגם זה.

==תיאור הרכב==

רנו טוויזי מציגה עיצוב ייחודי וחדשני של תנוחת נסיעה בכלי רכב ארבע גלגלי המיועד לשני נוסעים. למעשה מדובר בשילוב מהפכני של אופנוע, אשר בו יושבים הנוסעים זה מאחורי זה, (לעומת מכונית רגילה בה יושבים זה לצד זה), בתוך מרכב "קופסתי" סגור המאפיין כלי רכב ארבע גלגלי.

הנוסע יושב מאחורי הנהג בתנוחה הדומה לאופנוע אולם מערכות השליטה של הנהג הן כמו של מכונית רגילה הכוללת הגה ודוושות. השימשה הקדמית נמשכת לאורך הגג ומאפשרת מבט סביבתי בגזרה רחבה במיוחד. הדלתות נפתחות בסגנון "כנפי שחף".

==מאפיינים טכניים==
===הנעה===

רנו טוויזי מוצעת בשתי גרסאות של יחידת הכוח, האחת בעלת הספק של 20 כוחות סוס והשנייה בהספק של 5 כוחות סוס אשר במדינות מסוימות באירופה אינה מחייבת ברישיון נהיגה.

הסוללה מסוג ליתיום-יון ממוקמת מתחת למושב הקדמי. החלפת הסוללה הריקה מתבצעת בנוחות מכיוון שהיא מחוברת למנוע באמצעות כבל ספירלי מכיוון חזית הרכב, שם ממוקמת גם נקודת הטעינה. הסוללה ניתנת להטענה ממתקני טעינה בדרכים, כולל מן הרשת הביתית, וזמן הטעינה המרבי הוא כ-3.5 שעות.

===בטיחות===

מבנה המרכב של המכונית מעניק הגנה מרבית לנוסעים מכיוון שבנוסף לגמישותו המקנה לו יכולת ספיגת זעזועים, הרי שמיקום הגלגלים הבולט החוצה ממנו, וחיבורם לקורות הרוחב של השילדה, מעניק הגנה נוספת מפני פגיעות צד.
 
אביזרי בטיחות נוספים כוללים כרית אוויר לנהג, חגורות בטיחות הננעלות בארבע נקודות עגינה לנהג, ובשלוש נקודות עגינה לנוסע היושב מאחור. המכונית מספקת יציבות דינמית גבוהה הודות למרכז כובד נמוך במיוחד ומערכת בלימה חזקה הכוללת בלמי דיסק בכל אחד מארבעת הגלגלים.

===ממדים וביצועים===
בהשוואה לאופנועים.
*אורך: 2.32 מטר. 
*רוחב 1.19 מטר 
*גובה 1.46 מטר.
*שני הדגמים מסוגלים לשאת מטען של כ-450 ק"ג כולל הסוללות שמשקלן כ-100 ק"ג. 
*טווח נסיעה בעומס מלא, כ-100 ק"מ. 

מחירו של הדגם הבסיסי של המכונית באירופה הוא כ-7000 אירו, ועליו יש להוסיף את עלות השכירות החודשית של הסוללה החשמלית כ-45 יורו נוספים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.renault.com/en/Vehicules/renault/Pages/twizy.aspx רנו טוויזי באתר רנו]

קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2012
טוויזי
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
קטגוריה:רכב חשמלי מונע מצבר
קשר משפחתי

קשר משפחתי הייתה תוכנית יעץ בנושאי משפחה ונפש ששודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית בין השנים 1986 -1991 ומנתה 784 פרקים. 

התוכנית החלה כתוכנית לייעוץ משפחתי, כשהיועץ באולפן מקבל לפגישה אדם או משפחה עם בעיות מתחום ההורות. 

לאחר שתי העונות הראשונות, הוחלט לעשות שימוש במשחק תפקידים להמחזת מקרים שהגיעו למערכת מטעמי חיסיון וצנעת הפרט כאשר השחקנים גם ממחיזים את המקרים וגם משתתפים בראיון הטיפולי. בין השחקנים שהשתתפו בתוכנית במהלך שנותיה היו: גילת אנקורי, דבורה קידר, עודד תאומי, אריאל פורמן, יהודה פוקס, נמרוד רשף, מושיק טימור, עדנה פלידל וניקי גולדשטיין.

בין מגישי התוכנית, שהיו מטפלים מקצועיים, ניתן למצוא את, זיוית אברמסון, בתיה ברק, אהרלה גבאי, נעמי מור, פרידה דניאלי, ד"ר דוד גרין וחיה יוסף. 

אחד המנחים, יוסי זיידר, הורשע בשנת ב-2005 בעבירות מין. מנחה נוסף, אחי יותם, הואשם לאחר מותו בעבירות מין.

את מילות הפתיח שהיה מזוהה עם התוכנית לאורך עונות שידורה כתב אהוד מנור והלחין רוני ידידיה שביצע אותו.

==קשר זה סוויז==
בשנת 1994 שודרו מספר פרקים בשם "קשר זה סוויז" המעודדים קשרים חברתיים בין ישראלים וותיקים לבין העולים החדשים מברית המועצות לשעבר. הפרקים כללו משחקי תפקידים בהם נערים מזמינים את חבריהם העולים אל ביתם, או שהעולים מזמינים את הוותיקים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פסיכולוגיה בטלוויזיה
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1980
אודיוקודס

אודיוקודס בע"מ (באנגלית: .AudioCodes Ltd) היא חברת טכנולוגיה ישראלית המתמחה בפיתוח, ייצור ושיווק מוצרים להעברת קול ונתונים ברשתות תקשורת, המאפשרים לחברות טלפוניה לבנות רשת תקשורת על בסיס פרוטוקול האינטרנט (VoIP) כשהיא נהנית מאיכות של רשת תקשורת טלפוניה רגילה. אודיוקודס היא חברה ציבורית ומניותיה נסחרות בנאסד"ק ובבורסה לניירות ערך בתל אביב. מניית החברה כלולה במדד ת"א בלוטק.

== היסטוריה ==
אודיוקודס נוסדה בשנת 1993 על ידי שבתאי אדלסברג וליאון ביאליק לאחר שעזבו את חברת די.אס.פי. גרופ (DSP Group), אשר אדלסברג נמנה עם מייסדיה ואילו ביאליק שימש בה במשך 5 שנים כראש מחלקת דחיסת הדיבור. למרות ההפסד של שני אנשי מפתח, החליט דוידי גילה אז מנכ"ל ובעלי חברת די.אס.פי גרופ להשקיע באודיוקודס, ודי.אס.פי גרופ הייתה לבעלת המניות הגדולה ביותר בחברה.

בשנים הראשונות לקיומה עסקה אודיוקודס בעיקר בביצוע פרויקטים מוזמנים ובמכירת רישיונות לטכנולוגיה שפיתחה, בעיקר לחברת די.אס.פי גרופ עצמה. בשנת 1996 החלה אודיוקודס לפתח קו מוצרים עצמאי של שבבי דחיסת קול לרשתות תקשורת נתונים, אשר היווה את הבסיס למוצריה של החברה כיום. מוצריה של החברה כוללים חומרה תוכנות ושבבים להמרת אותות אנלוגיים לדיגיטליים (DSP), כרטיסי תקשורת ותוכנות תקשורת. הטכנולוגיה של אודיוקודס מאפשרת לצמצם את רוחב הפס שגוזל אות קול על ידי דחיסתו וצמצומו, וזאת תוך שמירה על איכות קול סבירה.

בשנת 1997 הגיעו הכנסותיה של אודיוקודס ל-5.2 מיליון דולר, ובשנת 1998 הגדילה את מכירותיה ב-77 אחוזים, כשהן מגיעות לרמה של כ-9.2 מיליון דולר.

בשנת 1999 ביצעה אודיוקודס שתי הנפקות בנאסד"ק, גייסה 180 מיליון דולר והפכה לחברה ציבורית, ובהמשך החלו מניות החברה להיסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב.

בשנת 2007 רכש איל ההון ג'ורג' סורוס 6.4% ממניות החברה.

בשנת 2016 הגיעו הכנסותיה של אודיוקודס ל-145 מיליון דולר.

===רכישות===
* באפריל 2003, רכשה אודיוקודס מתאגיד נורטל את חטיבת מוצרי Universal Audio Server) UAS), שרתי קול אוניברסליים, לפריסת יישומי שרת מדיה לרשתות מיתוג מנות, קיום שיחות ועידה והאזנה לשיחות המבוצעות ברשתות VoIP. בנוסף קיבלה אודיוקודס בלעדיות ל-3 שנים במכירת מוצרים אלה בחזרה לנורטל, שהפכה ללקוח הגדול ביותר שלה ב-2004.
* בשנת 2004 רכשה אודיוקודס את חברת Ai-logix מניו ג'רזי תמורת כ-10 מיליון דולר.
* בשנת 2006 רכשה אודיוקודס את חברת נטרייק (Netrake) האמריקנית תמורת 13 מיליון דולר במזומן, וחברת נוארה (Nuera) האמריקנית תמורת 85 מיליון דולר במזומן.
* בשנת 2007 רכשה אודיוקודס את חברת CTI2 הישראלית תמורת 10 מיליון דולר.
* בשנת 2010, רכשה את הבעלות המלא בחברת NSC - Natural Speech Communication, חברה שפיתחה שרת זיהוי דיבור עבור מפתחי אפליקציות מבוססות ממשק קולי.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות ישראליות הנסחרות בנאסד"ק
קטגוריה:תעשיית אלקטרוניקה בישראל
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:איירפורט סיטי: חברות
קטגוריה:חברות ישראליות הנסחרות ביותר מבורסה אחת
חורשה

חורשת עצי [[מנגו]]
[[חורשת הארבעים]]
חורשה בלב שכונת [[רמת אביב א' בתכנון אדריכלי הנוף ליפא יהלום ודן צור]]
חורשה או חֹרֶשׁ היא קבוצה קטנה של עצים הגדלים בצפיפות. לרוב אין בשטח שיחים רבים או צמחים אחרים .

החורשים הטבעיים הם קטנים, שטחם נמדד בדונמים ספורים. לעומת זאת מטעים מעשה ידי אדם, עשויים להיות קטנים מאוד עד גדולים מאוד, כגון מטעי התפוחים בוושינגטון בארצות הברית או הפרדסים בפלורידה שיכולים להיות עצומים בגודלם. וכולם מהווים סוגי חורשות. חורשות אדירות ממדים נקראות יערות.

העצים במרבית החורשות שנטעו על ידי האדם, ניטעו בשורות, ולרוב העצים בהן הם מאותו המין כגון: אקליפטוסים, אלונים, מיני הדרים ועוד.

בראשית היישוב בארץ ישראל ניטעו עצי אקליפטוס רבים, מכיוון שהאמינו כי הם מסייעים בייבוש הביצות שבהן חיים יתושי אנופלס המפיצים את מחלת המלריה ("קדחת הביצות").

==ראו גם==
* מטע
* פרדס
* יער
* חורשות בישראל

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.zofim.org.il/tripcenter/info_item.asp?item_id=38 ההבדל בין חורשה, חורש ויער], באתר הצופים

*
אלי ברוד

אלי ברוד (באנגלית: Eli Broad; 6 ביוני 1933 – 30 באפריל 2021) היה איש עסקים ונדבן יהודי-אמריקאי.

==קורות חיים==
ברוד נולד כבן יחיד ברובע הברונקס בניו יורק לזוג הורים יהודים שהיגרו מליטא. אביו היה צבע ואמו תופרת שמלות. כשהיה בן 6 עברה משפחתו לדטרויט. ברוד למד בבית ספר ציבורי, ובשנת 1951 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון Detroit Centra. אחר כך למד באוניברסיטת המדינה של מישיגן חשבונאות וכלכלה. בשנת 1954, כשהוא בן 21, נישא לאשתו אידית. הוא עבד תקופה של שנתיים כרואה חשבון, ואחר כך פתח יחד עם שותף, דונלד קופמן, חברה לבניית בתים בשם Kaufman and Broad Home Corporation. בשנת 1971 רכש את חברת הביטוח Sun Life Insurance Company of America, חברת ביטוח קטנה שפעלה בבולטימור. הוא שינה את שמה ל-SunAmerica ובשנת 1999 מכר אותה לענק הביטוח AIG בעבור 18 מיליארד דולר.

ברוד נפטר ב-30 באפריל 2021 במרכז הרפואי סידרס-סייניי בלוס אנג'לס, קליפורניה, לאחר מחלה ממושכת.

== פעילות נדבנית ==
ברוד תרם כספים למטרות שונות במשך שנים רבות. הוא היה מהתומכים העיקריים בהקמת המוזיאון לאמנות בת-זמננו בלוס אנג'לס ושימש היושב ראש שלו בשנים 1979–1984. ברוד הוביל את מסע ההתרמה בעבור הקמת אולם הקונצרטים על שם וולט דיסני בלוס אנג'לס, מעונה של התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס ואחד מאולמות הקונצרטים המפוארים בעולם. הוא תרם כסף רב למטרות מחקר ביו-רפואית והקים את המכון המשותף לאוניברסיטאות הרווארד ו-MIT, מכון ברוד למחקר גנומי. בשנת 2015 חנך את מוזיאון הברוד לאמנות מודרנית שנבנה בתרומתו בלוס אנג'לס.

ברוד תמך כספית באמנים והיה אחד מאספני האמנות הגדולים בארצות הברית. בין השאר רכש יצירות של האמנים הבאים: אנדי וורהול, דייוויד סמית, דמיאן הירסט, סינדי שרמן, אדוארד רושה, ג'ף קונס, רוי ליכטנשטיין, רוברט ראושנברג, ג'ספר ג'ונס וג'ון באלדסארי.

בשנת 2010 הצטרף ברוד למיזם התחייבות הנתינה שהוקם על ידי וורן באפט וביל גייטס, ובו התחייב לתרום את מרבית הונו למטרות צדקה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.cbsnews.com/stories/2011/04/24/60minutes/main20056147.shtml אלי ברוד], בתוכנית 60 דקות, 2011

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:נדבנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:תורמי התחייבות הנתינה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של מישיגן
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:יהודים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1933
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2021
מוריס בן-שושן

מוריס (משה שלמה) בן-שושן (1922 – ינואר 2024) היה פעיל חברתי ופוליטיקאי ישראלי. בבחירות לכנסת הרביעית בשנת 1959 התמודד בראש רשימת "הבלתי תלויים", אשר לא עברה את אחוז החסימה.

==ביוגרפיה==
בן-שושן נולד ב-1922 בתאוריאת, בצפון מזרח מרוקו, ילד חמישי להוריו יעקב (נרצח במרוקו ב-1967) וזוהרה (נפטרה ב-1943). אביו היה מעשירי הקהילה, סיטונאי למוצרי מכולת, ובעל חנויות. אחרי סיום לימודיו התיכוניים עסק בן-שושן במסחר ובחלפנות, והחל בפעילות ציונית. הוא סייע ליהודים לעזוב את מרוקו לאלג'יריה בדרכם לישראל, ורכש נשק להגנה עצמית.

בן-שושן עלה לישראל באוקטובר 1948, אחרי שהות של חודשים אחדים במרסיי, והיה מראשוני המתיישבים היהודים בעכו. הוא התגייס לפלמ"ח, לחם במסגרת הגדוד השמיני של חטיבת הנגב בחודשים האחרונים של מלחמת העצמאות, והשתתף בכיבוש אילת. בהמשך שרותו היה מפקד מחלקה בגדוד 51 בחטיבת גבעתי. אחרי שחרורו עבד שנים רבות כאח בבית החולים הפסיכיאטרי בעכו.

===פעילות חברתית ופוליטית===
בן-שושן היה יו"ר ועד עובדי בית החולים, חבר מועצת הפועלים, נציג עובדים בבית הדין האזורי לעבודה, סגן יו"ר הוועד הארצי של עובדי בתי החולים הממשלתיים, וחבר בוועד הפועל של הסתדרות העובדים הכללית. במשך 48 שנה היה חבר מועצת עיריית עכו, ובמהלכן כיהן כסגן וממלא מקום ראש העירייה, יו"ר איגוד כיבוי אש גליל מערבי, וחבר הנהלת המתנ"סים בעיר. מאז 1992 ועד למותו עמד בראש האגודה למען הקשיש עכו.

===בבחירות לכנסת הרביעית===
בבחירות לכנסת הרביעית ב-1959 עמד בן שושן בראש רשימת "הבלתי תלויים", רשימה עדתית שהוקמה ונתמכה על ידי מפ"ם כמה חודשים אחרי אירועי ואדי סאליב. בריאיון ל"מעריב" בשנת 1961 סיפר כי הוא עצמו לא הצביע עבור רשימתו, אלא עבור מפ"ם. הרשימה קיבלה 0.2% מקולות הבוחרים ולא עברה את אחוז החסימה.

===משפחתו===
בן-שושן נישא ב-1945 למזל (פורטונה) כהן (1931–1998), והיה אב לשלושה - שושנה, יעקב ודני.

==זיכרונותיו==
* מוריס בן שושן ואילן שטייר, ממרוקו לעכו ומה שביניהן – מוריס בן-שושן, סיפור חיים (ירושלים: עושים היסטוריה, 2010)

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20131015014138/http://akko.muni.il/?CategoryID=0&ArticleID=460 עיטור יקיר העיר עכו לשנת 2010 הוענק למוריס בן-שושן], באתר עיריית עכו
* [https://www.facebook.com/mhistory/app/190322544333196/ שב"כ מפא"י - מציאות או דמיון], מאת אילן שטייר, בדף פייסבוק "עושים היסטוריה"
* מוריס בן שושן, יו"ר [https://web.archive.org/web/20170630175758/http://www.alka.org.il/ מרכז יום לקשיש עכו]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילים חברתיים מזרחים
קטגוריה:פעילים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:ראשי ועד עובדים בישראל
קטגוריה:חברי מועצה ברשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:עכו: אישים
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
התרסקות ההרקולס בג'בל חלאל

במסגרת תרגיל של צה"ל, התרסק מטוס הרקולס של חיל האוויר הישראלי על הר ג'בל חלאל שבסיני ב־25 בנובמבר 1975. כל תשעת אנשי הצוות ו־11 הלוחמים שהיו על סיפונו נספו בתאונה, שהגורם לה היה ככל הנראה סערה ותנאי ראות קשים ששררו במקום.

שני מטוסי הרקולס של טייסת 131 המריאו מבסיס חיל האוויר לוד (בח"א 27) בליל 25 בנובמבר 1975, לתרגיל "שחרית" שנערך בשיתוף עם כוחות היבשה. המטוסים אספו כוחות קרקעיים ממנחת כונתילה שבסיני לשם הובלתם לבסיס חצרים. עקב טעות בניווט, נכנסו המטוסים לנתיב מקביל לזה שתוכנן. בקר הטיסה הודיע למטוס המוביל, שקברניטו היה סרן , שהוא נמצא 15 ק"מ מערבית לנתיב המתוכנן. המטוסים נכנסו לענן כבד והמטוס המוביל, מס' 203, פגע בג'בל חלאל, קרוב לפסגתו, והתרסק. טייס המטוס השני ראה את הפיצוץ ומיד טיפס לגובה וניצל.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [http://www.youtube.com/watch?feature=player_embedded&v=jIRujOYU1F8 כתבה על סרן משה לביא] באתר יוטיוב שהוכנה על ידי משה גרטל לרגל יום הזיכרון תשע"ב.
* 

קטגוריה:צה"ל: תאונות אימונים
קטגוריה:חיל האוויר הישראלי: תאונות אוויריות
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה בסיני
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה עקב מזג אוויר קשה
קטגוריה:1975 בישראל
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-1975
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה בישראל
Get Sleazy Tour

Get Sleazy Tour הוא סיבוב ההופעות הראשון של זמרת הפופ האמריקאית קשה, שקידם את אלבומה השני Cannibal.

== רשימת השירים ==
* "Sleazy"
* "Take It Off"
* "Fuck Him He's a DJ"
* "Dirty Picture"
* "Blow"
* "Blah Blah Blah"
* "Party at a Rich Dude's House"
* "Backstabber"
* "Cannibal"
* "The Harold Song"
* "C U Next Tuesday"
* "Animal"
* "Dinosaur"
* "Grow a Pear"
* "Your Love Is My Drug"
* "Tik Tok"
* "We R Who We R"
* "(You Gotta) Fight for Your Right (To Party!)"

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2011
קטגוריה:סיבובי הופעות של קשה
מוביל טנקים

מוביל טנקים ועליו טנק [[אריאטה]]
מוביל טנקים צה"לי ועליו [[טנק מרכבה סימן 4מ.]]
[[דחפור די-9 משוריין על גבי מוביל טנקים עם עגלה נמוכה במיוחד, בשל גובהו של הדחפור.]]
נהגי מובילי טנקים בזמן [[מבצע עופרת יצוקה (2009-2008)]]
מוביל טנקים הוא משאית המשמשת לניוד והובלת טנקים וכלי רכב משוריינים ומשמש לעיתים גם להובלת ציוד מכני הנדסי או מסוקים. לרוב זהו כלי רכב צבאי, ושמו הוא בהתאם לייעודו העיקרי.

מוביל טנקים תוצרת בלארוס מדגם MZKT-74135 יכול להוביל 2 טנקים במשקל כולל של 130 טון.

==הצורך במובילי טנקים==
הנחיצות בכלי תחבורה ייעודי להעברת הטנק התעוררה במלחמת העולם השנייה. התברר שתנועת טנק למרחק גדול בסביבה עורפית גורמת לבעיות רבות: היא שוחקת את הזחלים, מתישה את הנהגים, פוגעת בכבישים, ומבזבזת דלק.

פתרון תחבורתי יעיל להובלת טנקים הוא שימוש ברכבות. אך רשת מסילות ברזל בדרך כלל אינה פרושה באזורי עימות וכן צורת פרישתה עלולה שלא להתאים לנתיב הובלה בעת חרום. לפיכך הפתרון הגמיש והזמין הוא משאית (לרוב סמי-טריילר) שערוכה לנשיאת מטען במשקל עשרות טונות. תפקיד נוסף שהוטל על מובילי הטנקים היה פינוי של טנקים וכלים צבאיים כבדים אחרים שנפגעו מחזית הקרבות אל העורף ובכך למנוע תפיסתם כשלל או פגיעה נוספת בהם ובצוותם.

==הדרישות הטכניות ממוביל טנקים==
הדרישות הטכניות ממוביל טנקים רבות ובחלקן מנוגדות זו לזו:
* מהירות נסיעה גבוהה.
* עבירות גבוהה בדרכים משובשות במטרה לאפשר פריקת הטנקים קרוב ככל האפשר לחזית הלחימה.
* תמיכה של תא הנהג בשני נהגים שלהם פתרון לינה בתוך תא הנהג (כך שתתאפשר הובלה רציפה על ידי צוות נהגים).
* פתרונות להעמסה ופריקה מהירה של מטען הרכב המשוריין.
* פרישת המשקל של המטען בנקודות מגע רבות של הדרך באמצעות ריבוי גלגלים במטרה למנוע הרס של כבישים.

==המגבלות בשימוש במוביל הטנקים==
* הנהיגה והתפעול של מוביל הטנקים דורשות מיומנות מיוחדת וניסיון רב, עקב המשקל הרב של הטנק, הצורך בתיקון תקלות כמו תקרים בעגלה מרובת גלגלים, ועוד.
* ההעמסה והפריקה של הטנק דורשות גם הן מיומנות מיוחדת, הן מהנהג והן מהמכוון הקרקעי.
* העמסה ופריקה של כלי רק"מ וצמ"ה כבדים דורשת גם היא הסמכה דומה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:משאיות
קטגוריה:ציוד מכני הנדסי
קטגוריה:שינוע
קטגוריה:תובלה צבאית
מאט שולץ

מת'יו סטיבן "מאט" שולץ (באנגלית: Matthew Steven "Matt" Schulze; נולד ב-3 ביולי 1972) הוא שחקן קולנוע ומוזיקאי אמריקאי.

==ביוגרפיה==
שולץ נולד וגדל בסנט לואיס. כנער למד לנגן על גיטרה בארגון מוזיקלי באטלנטה.
בגיל 20 עבר להתגורר בלוס אנג'לס לצורך קידום הקריירה שלו כמוזיקאי, אולם את החשיפה הראשונית שלו קיבל בעיקר בתור דוגמן וכשחקן פרסומות.

ערך את הופעתו הראשונה כשחקן קולנוע בשנת 1998 בתור הערפד כריס בסרט "בלייד".
התפרסם לראשונה בזכות תפקידו בסרט המרוצים "מהיר ועצבני" בתור וינס חבר צוות הגנבים של דום טורטו (וין דיזל), וינס מאוהב באחותו של דום - מיה (ג'ורדנה ברוסטר) ושונא את שוטר משטרת לוס אנג'לס הסמוי בריאן אוקונר (פול ווקר).

שולץ הופיע לאחר מכן בסרט "בלייד 2" בתפקיד הערפד צ'ופה החובר לצייד הערפדים בלייד (ווסלי סנייפס) במלחמה כנגד זומבים הטורפים ערפדים ובני אדם כאחד.
שולץ השיל משקל רב מגופו כדי לשחק את הגנגסטר דארן "וול סטריט" בסרט הפעולה "המשלח" ואת הנרי ג'יימס מנהיג כנופיית האופנוענים בסרט המרוצים "מהיר ללא גבולות".

הופיע בסרט במותחן המשטרתי "מיסטר ברוקס" בתור הרוצח הסדרתי הנמלט ת'ורנטון מיקס.
ב-2011 חזר שולץ לתפקיד וינס בסרט החמישי והמצליח ביותר בסדרת סרטי "מהיר ועצבני".

== פילמוגרפיה ==
* בלייד (1998)
* על בנים ועל בנות (1999)
* מהיר ועצבני (2001)
* המשלח (2002)
* בלייד 2 (2002)
*דפיקות לב (2004)
* לא משאיר סימן (2004)
* מהיר ללא גבולות (2004)
* העדר (2007)
* מיסטר ברוקס (2007)
* תמצית (2009)
* מהיר ועצבני 5 (2011)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:סנט לואיס: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
דמביה

דמביה (בגעז: ደምብያ) הוא אזור היסטורי בצפון-מערבה של אתיופיה וכיום נפה במדינת אמהרה שגבולותיה אגם טאנה בדרום, נפת טקוסה בדרום-מערב, נפת צ'ילגה במערב, בנפת ארמצ'הו עלית בצפונה ובנפת גונדר רבתי במזרחה.

== היסטוריה ==
במסורת האתיופית נחשב האזור לחלק משטחי גדעון וביתא ישראל ישבו בו מימי קדם. האתיופים החלו לפלוש ולכבוש את האזור החל מן המאה ה-14 והחלו ליישב בו מתיישבים וכן לעודד פעולות מיסיון. בתקופת הקיסר סרצה דנגל המחוז היה לאזור לחימה בין האתיופים לממלכת הגדעונים. בתחילת המאה ה-17 הוקמה במחוז העיר גונדר שהייתה לבירה הקיסרית ודמביה כולה הפכה למרכז האימפריה. מאמצע המאה ה-19 ואילך ירדה קרנה של דמביה עם העברת המרכז השלטוני ממנה.

בחלוקה המנהלית של המאה ה-20 הייתה דמביה לנפה בתוך מחוז בגמדר וכיום היא נפה בתוך מחוז צפון גונדר שבאמהרה.

== סטטיסטיקה ==
על פי נתוני הסוכנות המרכזית לסטטיסטיקה האתיופית לשנת 2007 האוכלוסייה מנתה 271,053 נפשות שרק 8.62% מהם חיים בערים. שטחה של הנפה היא 1,261.96 קמ"ר וצפיפות האוכלוסייה עומדת על 214.79 נפש לקמ"ר.

בנתונים הסטטיסטים משנת 1994 האוכלוסייה מנתה 218,014 נפש כאשר הרוב המכריע (89.12%) הוא אמהרי ולצידו מיעוט כמנתי (2.15%).

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Tsegay Tegenu "Dämbəya" in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: D-Ha, Otto Harrassowitz Verlag, 2005, , p. 75-76
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמהרה
קטגוריה:אתיופיה: מחוזות היסטוריים
קטגוריה:אתיופיה: תת-מחוזות
מוזיאון וילפריד ישראל לאמנות ולידיעת המזרח

תערוכה במוזיאון בשנת 1958
מוזיאון וִילְפְרִיד ישראל לאמנות ולידיעת המזרח נוסד בשנת 1951 וממוקם בקיבוץ הזורע. המוזיאון התבסס תחילה על אוספיו של אספן האמנות וילפריד ישראל, אותם הוריש לקיבוץ. המוזיאון מציג שתי תצוגות קבועות: תערוכת אמנות המזרח הרחוק העתיק, תערוכת אמנות המזרח הקרוב העתיק. כמו כן המוזיאון מציג תערוכות מתחלפות של אמנות עכשווית ובנוסף אוסף ארכאולוגיה מקומית שנחפר ונחקר על ידי חבר הקבוץ עזרא מיירהוף.<ref></ref>

==יסוד המוזיאון==
המוזאון הוקם על מנת לקלוט את האוסף הנרחב שוילפריד ישראל הוריש בצוואתו לקיבוץ. וילפריד ישראל היה בן למשפחת סוחרים אמידה ממוצא גרמני. לאחר מלחמת העולם הראשונה טייל בעולם והתעניין באמנות המזרח הרחוק (הודו, סין, קמבודיה ותאילנד) והמזרח הקרוב (מצרים, יוון, חבש ופיניקיה). בשנות ה-30 התיידד עם מייסדיו לעתיד של קיבוץ הזורע ובצוואתו הוריש את אוספיו לקיבוץ. וילפריד ישראל פעל רבות במלחמת העולם השנייה, תוך סיכון עצמי, להצלת יהודים באירופה והיה בין מארגני הקינדר-טרנספורט - משלוחי הצלה של ילדים מגרמניה, אוסטריה וצ'כוסלובקיה בספינות לבריטניה.

המוזיאון תוכנן כ"בית תרבות" באמצע שנות ה-40 על ידי האדריכלים אל מנספלד ומוניו גיתאי ויינראוב בדגש על פונקציונליות באמצעים מינימליסטיים, בהתאם לגישה המודרניסטית הארץ ישראלית באותה העת. הקמת הבניין החלה ב-1948 ועקב מלחמת העצמאות, הושלמה רק ב-1951.

==פעילות המוזיאון==
תצוגת פסלים במוזיאון

המוזיאון מציג תערוכות משתנות של אמנות מודרנית, בצד אוספים קבועים של אמנות מהמזרח הרחוק והקרוב שהורחבו מאז ירושתו של וילפריד ישראל. במוזיאון קיים גם אוסף ארכאולוגיה מקומית מתל קירי תל זריק, ועין אל-ג'רבה שנחפרו ונחקרו על ידי עזרא מאירהוף (חבר הקיבוץ) והארכאולוגים עמנואל ענתי, ז'אן פרו, יעקב קפלן ואמנון בן תור.

במקביל לתצוגות מתקיימת פעילות חינוכית רחבה לילדים ולמבוגרים, הכוללת הדרכה בתערוכות הקבועות והמתחלפות, שיח גלריה עם אמנים מציגים, חוגים והפעלות בסדנת היצירה שבמוזיאון.

ב-19 באוגוסט 2020 נפרץ המוזיאון, ונגנבו ממנו כ-30 יצירות יקרות ערך. באותה עת דווח כי אוסף המוזיאון כולל כ-1,000 פריטים. שווי הפריטים הגנובים עשוי להגיע למיליוני שקלים.

מנהלת המוזיאון היא נורית אשר פניג, והאוצרת היא שיר מלר-ימגוצ'י.

==לקריאה נוספת==
גליה בר אור, חיינו מחייבים אמנות - בניין תרבות כבניין חברה: מוזיאונים לאמנות בקיבוצים, 1930 - 1960, מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2010, עמ' 95 - 152

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.wilfrid.org.il אתר המוזיאון]
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/get/image.ashx?kind=block&href=HARETZ%2F1947%2F07%2F13&id=Ar0041100&ext=.png "בית וילפריד ישראל" יוקם בקיבוץ הזורע], באתר הארץ 13 ביולי 1947
* 
*
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: מוזיאונים לאמנות
קטגוריה:ישראל: מוזיאונים לארכאולוגיה
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז צפון
קטגוריה:מוזיאונים במחוז צפון
קטגוריה:קיבוצים: מוזיאונים
קטגוריה:הזורע
מוקד (תוכנית טלוויזיה)

סמליל התוכנית
מוקד הייתה תוכנית טלוויזיה ששודרה מתחילת שנות ה-70 ועד שנות ה-90 בערוץ הראשון בימי רביעי. התוכנית עסקה בנושאי אקטואליה ובפוליטיקה הישראלית. בכל תוכנית הוזמנה לאולפן אישיות פוליטית, שנמצאה במרכז אירועי השבוע, לריאיון אישי. את התוכנית הגישו במהלך השנים אלי ניסן, יורם רונן, ניסים משעל ומנשה רז.

בשנת 1977 הודיע יגאל ידין במסגרת המשדר על הקמת התנועה הדמוקרטית לשינוי (ד"ש). במהלך חלק ממסעות הבחירות הפכה התוכנית לזירת העימות הטלוויזיוני בין המתמודדים. בפרט זכור העימות בין דוד לוי לבנימין נתניהו שהתמודדו זה מול זה בבחירות המקדימות של הליכוד בשנת 1993. במסגרת זו החליפו השניים האשמות וכינויים. בין היתר כינה לוי את נתניהו "נפוליאון" ו"צלופח", והעימות בין השניים דמה לתיגרה אישית יותר מאשר לעימות פוליטי לגופו של עניין.

בתקופת מלחמת המפרץ שודרה בתוכנית "העולם הערב" פרודיה על "מוקד" בשם "מוקש" בהשתתפות שמואל וילוז'ני. גם בתוכנית זהו זה שודרה פינה פרודית בשם מוקש, בכיכובו של ספי ריבלין, בה הוצגה לצופים חידה בנושא לשון עברית.

במהלך השנים נעשו בערוץ מספר ניסיונות להחזיר את התוכנית, אך הם לא הגיעו לכדי מימוש ובוטלו ברגע האחרון. ניסיון נוסף כזה תוכנן ל-11 באוגוסט 2016, אך בוטל גם הוא.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.youtube.com/watch?v=hjt7ULNN-QM פתיח "מוקד" משנת 1975 באתר יוטיוב]

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות ראיונות ישראליות
קטגוריה:תוכניות חדשות ואקטואליה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:הפוליטיקה הישראלית בתרבות
יער חניתה

שלט בכניסה ליער חניתה
יער חניתה משתרע על פני כ-2,300 דונם במורדות הרי הגליל המערבי, בין קיבוץ חניתה לשלומי. היער נטוע בעיקר בעצי אורן ובחלקו העליון דגם משוחזר של "חניתה תחתית". כיום זהו מקום מושבו של האתר "חומה ומגדל" שהיווה נקודה יהודית ראשונה באזור בו הקימו ראשוני מתיישבי חניתה את המחנה, בליל ה-20 במרץ בשנת 1938.

היער מכיל ברובו עצים מחטניים, עצי חורש ובוסתן וראשית נטיעתו בשנות ה-40, אולם נטיעתו הושלמה רק בשנות ה-70 של המאה העשרים. 

אדמות הקרקע שעליה ניטע היער נקנו על ידי יוסף סינגליה שהיה נשיא הוועד המרכזי של קק"ל באיטליה. סינגליה השתמש בדרכונו האיטלקי לצורך קניית האדמות, בתקופה שבה ממשלת בריטניה הערימה קשיים ליהודים לרכוש את אדמות הארץ.

==אתרי היער==
===חומה ומגדל===
באתר שהוקם על "חניתה תחתית" בנתה קק"ל שחזור של מגדל וחומה עשויים עץ, המהווים עדות חיה לסיפורם של המתיישבים ששהו במחנה בימיו הראשונים של הקיבוץ – תקופה שבה הקיבוץ הותקף בידי ערבים פעמים רבות. לאחר 6 חודשים נפרצה הדרך ל"חניתה עילית", מקום משכנו של הקיבוץ כיום.
אתר חומה ומגדל

===מצפה חניתה===
מצפה חניתה ממוקם מדרום-מערב לקיבוץ ובסמוך לגדר עם לבנון. המצפה משקיף על כפרי דרום לבנון ובקעת העיר צור. במדרונו נמצאת "מערת חניתה" (מערת סולם) שנתגלו בה כלי חרס מהתקופה ההלניסטית. המערה סגורה למבקרים בשל סכנה ביטחונית וקרבתה לגבול לבנון.

===נחל הבאר===
שביל הנחל מתחיל בסמוך למבנה "חומה ומגדל", ולאתר ההנצחה ליהודה ברנר ויעקב ברגר שנורו בלילה הראשון להקמת המחנה בתקיפה ערבית. במעלה השביל נמצאת חורשת אורן ובה מבנה הבאר. את הבאר מבטון יצרו מתיישבי חניתה, בשל דרישת המשק למים לאחר שהמחנה עלה לקרקע. המבנה הוקם בשילוב עם בריכת אגירה ומשאבת דיזל, אולם מכיוון שהוא לא סיפק את צורכי המים של המתיישבים, הוא ננטש.

===מצפור שביט===
בנובמבר 2014 נחנך מצפור שביט ביער חניתה על שם יהודה שביט שהיה ראש המועצה האזורית מטה אשר בשנים 1994–2013. מהמצפור הנמצא מזרחית לכביש העולה לחניתה, יש תצפית יפה על כל הגליל המערבי.

===מצדית חניתה===
עמדת שמירה מבטון שנבנתה ב-1943 ושימשה אחר כך כמחסן לציוד חקלאי של קיבוץ חניתה. נמצאת על גבעה ממערב לכביש העולה לחניתה. כיום נמצאת בתחום שלומי בשכונת מורד ההר. הגבעה מזוהה כמקומה של העיירה המוזכרת בתלמוד בשם "פי מצובה".

==גלריה==
<gallery>
קובץ:PikiWiki Israel 5460 old well house in hanita.jpg | בית הבאר הישנה 
קובץ:1חומה ומגדל.jpg | שלט המכוון אל החומה והמגדל
קובץ:2מגדל.jpg | מגדל חניתה
קובץ:שביל חניתה.jpg | שביל ביער חניתה
קובץ:Shavit lookout.jpg |מצפור שביט 
קובץ:Hanita guard post.jpg |מצדית חניתה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.kkl.org.il/forestsearch/hanita_forest.aspx יער חניתה], באתר קרן קיימת לישראל
* [https://hanof.kkl.org.il/KKLProjectPool/ProjectPoolProjectPageHeb.aspx?ProjectId=5258 יער חניתה – אתר "חומה ומגדל" – חידוש ושדרוג האתר], באתר קרן קיימת לישראל
* [http://www.kkl.org.il/recreation-and-tours/scenic-lookouts/scenic-lookouts-north/shavit/ מצפור שביט], באתר קרן קיימת לישראל
* 
* [https://archive.today/20121218155756/www.kkl.org.il/kkl/hebrew/nosim_ikaryim/yeharot/parkimveyearot/north/hanitamap.jpg מפת היער] באתר קרן קיימת לישראל 
* 
* [https://news.walla.co.il/item/3638925 המחלוקת על שם היער ביישוב שהפך לחזית במערכה: חזרה לנטיעות הראשונות בחניתה]

חניתה
קטגוריה:הגליל המערבי
קטגוריה:מחוז הצפון
קטגוריה:חניתה