תא כתבי הבית הלבן

תא כתבי הבית הלבן (באנגלית: White House Correspondents' Association; בראשי תיבות: WHCA) הוא מלכ"ר אמריקני של עיתונאים המסקרים את פעילותו של הממשל האמריקאי ואת הנשיא האמריקני המכהן. הארגון ידוע בערב גאלה אותו הוא מקיים בשבת האחרונה של חודש אפריל. בשנה הראשונה של כהונת הנשיא זה מתלכד עם סיום מאה ימים של חסד.

הארגון נוסד ב-25 בפברואר 1914 על ידי עיתונאים, בתגובה לשמועה חסרת בסיס שוועדה של הקונגרס צפויה לבחור מי העיתונאים שיורשו להשתתף במסיבות עיתונאים של הנשיא וודרו ווילסון. הארגון פועל באופן עצמאי בבית הלבן.

הארגון נודע במיוחד בשל אירוע ארוחת הערב השנתית שהוא מארגן מדי שנה בבית הלבן, בהשתתפות עיתונאים, פוליטיקאים, שחקנים וידוענים, אשר במסגרתו בשנים האחרונות קומיקאי בולט והנשיא המכהן עורכים נאומים הומוריסטיים בפורמט ה-Roast האמריקני.

== ארוחת הערב השנתית של תא כתבי הבית הלבן ==
נאום נשיא ארצות הברית לשעבר [[ברק אובמה בארוחת הערב השנתית של תא כתבי הבית הלבן לשנת 2012]]
בשנת 1920 החל הארגון לערוך אירוע זה מדי שנה, אשר הפך מאז למסורת בוושינגטון כאשר במסגרתו בדרך כלל נוהג להשתתף הנשיא האמריקני המכהן או סגן הנשיא. עד היום השתתפו באירוע 15 נשיאים אמריקנים שונים לפחות פעם אחת. הנשיא קלווין קולידג' היה הראשון להשתתף באירוע ב-1924. ארוחת הערב מתקיימת באופן מסורתי במהלך שעות הערב של יום השבת האחרון של חודש אפריל במלון הילטון בוושינגטון. עד 1962 נכחו באירוע רק גברים, על אף שארגון WHCA כלל גם נשים. איסור זה בוטל לאחר שהנשיא המכהן ג'ון פ. קנדי סירב להשתתף באירוע אלא אם כן האיסור יבוטל.

לפני מלחמת העולם השנייה האירוע כלל גם קטעי שירה בין הארוחות השונות, הצגה של סרט קצר, ומופע באורך שעה שהתקיים לאחר ארוחת הערב בהשתתפות שחקנים וקומיקאים בולטים. מאז 1983 מרבית הדוברים הם קומיקאים כאשר החלק המרכזי באירוע נערך בפורמט ה-Roast האמריקאי בו הקומיקאי סוקר את פעילות הנשיא וממשלו באופן הומוריסטי ולעיתים מלגלג כביכול.

ההכנסות מהמכירה של כרטיסים למושבים באירוע מועברות כולן למלגות ופרסים הניתנים לעיתונאים צעירים.

לאורך השנים בוטלו או צומצמו באופן ניכר אירועים אלו בעקבות מקרי מוות של אישים בולטים או בעקבות משברים פוליטיים - בשנת 1930 בוטל האירוע בעקבות מותו של הנשיא לשעבר ויליאם הווארד טאפט. האירוע בוטל ב-1942 בעקבות כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה. כמו כן האירוע בוטל ב-1951 בעקבות מה שהנשיא טרומן כינה "אי הוודאות של המצב בעולם". ב-2017 וב-2018 בחר הנשיא דונלד טראמפ שלא להשתתף באירוע השנתי.

בעשורים האחרונים נהוג בדרך כלל שבמהלך האירוע הנשיא המכהן עורך נאום הומוריסטי או מציג סרטון וידאו הומוריסטי.

במסגרת האירוע מוענקים גם מספר פרסי העיתונות - Merriman Smith Memorial Award, Aldo Beckman Memorial Award, Edgar A. Poe Memorial Award.

=== המבצעים המרכזיים שלקחו חלק באירוע ===
{|
| valign = top |
{| class="wikitable"
|-
! שנה
! המבצע/ים המרכזי/ים
! קישור לווידאו
|-
| style="width: 27px" | 1944
| style="width: 400px" | בוב הופ, פריץ קרייזלר, גרייסי פילדס, פדרו בארגאס (טנור), פרד וורינג, אלזי ג'ניס, אד גרדינר, נאן מרימן, רוברט מריל ופרנק בלאק
| style="width: 110px" | -
|-
| 1945
| פרנק סינטרה, דני תומאס, ג'ימי דורנטה, פאני ברייס, דני קיי וגארי מור
| -
|-
| 1953
| בוב הופ
| -
|-
| 1954
| מילטון ברל, The Four Step Brothers, ג'יי פ. מורגן, האחיות מקגווייר, ואירווינג ברלין
| -
|-
| 1956
| ג'יימס קאגני, נט קינג קול, פטי פייג', ודיזי גילספי
| -
|-
| 1961
| האחים פיירו (להטוטנים), ג'ולי לונדון, דורותי פרובינס, מישה אלמן (כנר), ג'רום היינס (זמר אופרה)
| -
|-
| 1962
| פיטר סלרס, גוון ורדון, ריצ'רד גודמן ובני גודמן
| -
|-
| 1963
| מרב גריפין, וברברה סטרייסנד
| -
|-
| 1964
| דיוק אלינגטון
| -
|-
| 1968
| ריצ'רד פריור
| -
|-
| 1969
| The Disneyland Golden Horseshoe Revue
| -
|-
| 1975
| דני תומאס
| -
|-
| 1976
| בוב הופ וצ'בי צ'ייס
| -
|-
| 1983
| מארק ראסל
| -
|-
| 1984
| ריץ' ליטל
| -
|-
| 1987
| ג'יי לנו
| -
|-
| 1988
| יעקב סמירנוף
| -
|-
| 1989
| ג'ים מוריס (חקיין של בוש)
| -
|-
| 1990
| ג'ים מוריס
| -
|-
| 1991
| סינבד
| -
|-
| 1992
| פאולה פאונדסטון
| -
|-
| style="width: 30px" | 1993
| style="width: 400px" | איליין בוסלר
| style="width: 110px" |
|-
|}

| valign = top |

| valign = top |

{| class="wikitable"
|-
! שנה
! המבצע/ים המרכזי/ים
! קישור לווידאו
|-
| 1994
| אל פרנקן
|
|-
| 1995
| קונאן או'בריין
|
|-
| 1996
| אל פרנקן
|
|-
| 1997
| ג'ון סטיוארט
|
|-
| 1998
| ריי רומנו
|
|-
| 1999
| אריתה פרנקלין
|
|-
| 2000
| ג'יי לנו
|
|-
| 2001
| דארל המונד
|
|-
| 2002
| דרו קארי
|
|-
| 2003
| ריי צ'ארלס
|
|-
| 2004
| ג'יי לנו
|
|-
| 2005
| סדריק הבדרן
|
|-
| 2006
| סטיבן קולבר
|
|-
| 2007
| ריץ' ליטל, ודייוויד לטרמן
|
|-
| 2008
| קרייג פרגוסון
|
|-
| 2009
| ונדה סייקס
|
|-
| 2010
| ג'יי לנו
|
|-
| 2011
| סת' מאיירס
|
|-
| 2012
| ג'ימי קימל
|
|-
| 2013
| קונאן או'בריין
|
|-
| 2014
| ג'ואל מקהייל
|
|-
| 2015
| ססלי סטרונג
|
|-
| 2016
| לארי וילמור
|
|-
| 2017
| חסן מינאג'
|
|-
| 2018
| מישל וולף
|
|-
| 2019
| רון צ'רנוב<ref></ref><ref></ref>
|<ref></ref>
|-
| 2020
| colspan="2" rowspan="2" | האירועים בוטלו בשל מגפת הקורונה
|-
|2021
|-
|2022
|טרוור נואה
|<ref></ref>
|-
|2023
|רוי ווד ג'וניור
|<ref></ref>
|-
|2024
|קולין ג'וסט
|
|}
|}

=== גלריה ===
<gallery widths=220px heights=220px>
President Gerald R. Ford and United Press International (UPI) White House Correspondent Helen Thomas at the 61st Annual White House Correspondents' Association Dinner - NARA - 12007115.jpg|הנשיא ג'רלד פורד (משמאל) עם כתבת הבית הלבן הלן תומאס בארוחת הערב של תא כתבי הבית הלבן שהתקיימה ב-1975
Bill Clinton Mike Maronna Final Days 2000.jpg|הנשיא ביל קלינטון (מימין) לצד שחקן הטלוויזיה מייק מרונה (משמאל) חוגג לאחר ביצוע רכישה מקוונת מוצלחת, בסרטון קומי קצר שהוקלט עבור ארוחת הערב של תא כתבי הבית הלבן שהתקיימה ב-2000.
Bridgesbush.jpg|הנשיא ג'ורג' בוש (משמאל) לצד החקיין סטיב ברידג'ס אשר מחקה אותו (מימין) בארוחת הערב של תא כתבי הבית הלבן שהתקיימה ב-2006.
Barack_Obama_drops_the_mic.gif|תצלום של הנשיא ברק אובמה לקראת סוף הנאום הקומי שנתן בארוחת הערב של תא כתבי הבית הלבן שהתקיימה ב-2016.
</gallery>

== ראו גם ==
* תא כתבי הקרמלין
* תא הכתבים המדיניים
== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: ארגונים
קטגוריה:נשיאות ארצות הברית
קטגוריה:ארצות הברית: עיתונאות
קטגוריה:ארגוני תקשורת
קטגוריה:תאי כתבים מדיניים