OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ננסי גולדשמידט

ננסי גולדשמידט (נולדה ב-4 באוגוסט 1966) היא מתעמלת עבר ישראלית, ייצגה את ישראל ב (לוס אנג'לס 1984).

== ביוגרפיה ==
חלק ניכר מההכשרה של גולדשמידט בהתעמלות (1978–1987) היה באקדמיה הלאומית להתעמלות ביוג'ין, אורגון בהדרכתו של דיק מלביהיל. היא למדה באוניברסיטת סטנפורד.

===1983===
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1983 היא סיימה עם נבחרת ישראל במקום 24 בתוצאה של 351.10 נק'. היא קיבלה את הניקוד הגבוה מבין המתעמלות הישראליות בקרב רב בתוצאה של 72.20 נק' - קפיצות (9.15 נק', 9.20 נק'); מקבילים מדורגים (8.80 נק', 9.50 נק'); קורה (8.50 נק', 9.25 נק'); קרקע (9.15 נק', 8.65 נק').

===1984===
באולימפיאדת לוס אנג'לס היא סיימה במקום 31 בתחרות קרב רב אישי בתוצאה של 73.725 נקודות. קרקע 9.45 נק' (מקום 16); קפיצות 9.20 נק' (מקום 36); מקבילים מדורגים 9.65 נק' (מקום 21); קורה 9.40 נק' (מקום 18). נוסף לכך, היא סיימה במקום 53 בתרגיל קורה (8.90 נק', 9.05 נק'), במקום 54 בתרגיל קרקע (9.30 נק', 9.20 נק'), במקום 58 בתרגיל מקבילים מדורגים (8.00 נק', 9.30 נק') ובמקום 64 בתרגיל קפיצות (9.20 נק', 9.10 נק').

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מתעמלות ישראליות
קטגוריה:משתתפות ישראליות באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1966
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
הגנה עצמית מפני פירות טריים

הגנה עצמית מפני פירות טריים הוא מערכון של מונטי פייתון המופיע בפרק הרביעי בעונה הראשונה של הקרקס המעופף של מונטי פייתון. הוא מופיע בנוסף בסרטם ועכשיו למשהו שונה לגמרי.

== עלילה ==
המורה בשיעור ההגנה העצמית (ג'ון קליז) עומד להתחיל את השיעור שלו, אבל הוא שם לב שכולם, מלבד ארבעה תלמידים, נעדרים. הוא מתחיל את השיעור בכך שהוא ממשיך מהמקום שבו עצרו בשבוע שעבר, כשהראה להם כיצד להתגונן מפני כל מי שתוקף עם חתיכת פרי טרי. הכיתה מתלוננת שבמשך תשעת השבועות האחרונים, כל מה שהוא לימד אותם זה כיצד להתגונן מפני פירות. תלמיד אחד (אריק איידל) ממשיך להתעקש שצריך ללמד אותם איך להתגונן מפני כל מי שתוקף במקל מחודד. המורה צועק על התלמיד על שחשב שמקלות מחודדים מסוכנים יותר מפירות טריים.

הוא מתחיל את השיעור בהתגוננות מפני פסיפלורה, אבל כל הכיתה מתלוננת שהם למדו כיצד להתגונן מפסיפלורה, כמו גם תפוזים, תפוחים, אשכוליות (שלמות ומפולחות), רימונים, שזיפים ירוקים, ענבים, לימונים, שזיפים, מנגו בסירופ ודובדבנים (אדומים ושחורים). המורה מחליט ללמד אותם על תקיפה באמצעות בננות. הוא אומר להם שכדי להתגונן מפני אדם חמוש בבננה, ראשית, יש להכריח אותו להפיל את הבננה, ואז יש לאכול את הבננה, ובכך לנטרל אותו מנשקו ולהפוך אותו לחסר אונים. כאשר תלמיד אחר (מייקל פיילין) שואל על אדם חמוש בצרור בננות, המורה אומר לו לשתוק. התלמיד ממקודם מתפרץ ושואל לגבי אדם עם מקל מחודד, אך המורה צועק גם עליו לשתוק. המורה מדגים את התרחיש בכך שהוא מבקש מתלמיד בשם מר האריסון (גרהאם צ'אפמן; שהמורה קורא לו "מר משמש"), לתקוף אותו עם בננה, אבל בדיוק כשהאריסון עומד לתקוף אותו, המורה יורה בו למוות, ואוכל את הבננה.

לאחר מכן, הוא מבקש מתלמיד בשם תומפסון (טרי ג'ונס; שהמורה קורא לו "מר אפרסק משומר") לתקוף אותו עם פטל, אך תומפסון מסרב באומרו שהמורה יירה בו. המורה זורק את האקדח, ותומפסון עומד לתקוף אותו, אך לפתע המורה מוריד על תומפסון משקולת של 16 טון. לאחר מכן הוא מבקש מהתלמידים הנותרים לעשות את אותו הדבר, אך הם מסרבים עד שהוא מבטיח לא להרוג אותם. כשהתלמידים מתקדמים עם סלים של פטל, המורה משחרר נמר שתוקף את התלמידים הנותרים. לבסוף, המורה מזהיר תלמידים דמיוניים אחרים שהוא קשר את עצמו ל-200 טון של ג'ליגנייט, ומפוצץ את עצמו.

== ועכשיו למשהו שונה לגמרי ==
בגרסת הסרט "ועכשיו למשהו שונה לגמרי", לאחר שהמורה יורה במר האריסון, המערכון נקטע על ידי דמותו של הקולונל (גרהאם צ'אפמן).

== ביקורות ==
ג'וני וולפיש מיורוניוז תרבות כתב כי זהו המערכון האהוב עליו של מונטי פייתון<ref></ref>. SBS כתבו כי המערכון הוא אחד מתשעת המערכונים הטובים ביותר שהופיעו בקרקס המעופף של מונטי פייתון<ref></ref>.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מונטי פייתון - מערכונים
חגית צוברי

חגית צוברי (נולדה ב-16 בינואר 1960) היא טניסאית עבר ישראלית. 3 פעמים אלופת ישראל בטניס (1975, 1979 ו-1980).

== ביוגרפיה ==
צוברי גדלה בכרם התימנים, תל אביב בת לאם חד הורית, ברכה, ואחותם הצעירה של איתן ונאווה. בילדותה עברה ליד מגרשי הטניס בדרכה מבית הספר, עד שנתקלה באחד מתושבי הכרם שעבד בצוות שמתפעל את המגרש, ונתן לה את ההזדמנות הראשונה לשחק עם מחבט. היא התאמנה בקבוצת מכבי תל אביב. 

===1975===
====אלופת ישראל====
באליפות ישראל שנערכה במאי 1975 בהיותה בת 15, היא ניצחה במשחק הגמר את רונית הלר (1-6, 0-6) וזכתה בתואר אליפות ישראל לנשים לראשונה בקריירה שלה.

===1979===
באליפות ישראל שנערכה בתחילת אוקטובר 1979 היא זכתה בפעם השנייה בתולדותיה באליפות ישראל לנשים, לאחר ניצחון במשחק הגמר על האלופה היוצאת פאולינה פלד (4-6, 3-6).

===1980===
באליפות ישראל שנערכה ב-1 באוקטובר 1980 היא הגנה על תוארה וזכתה בפעם השלישית בתולדותיה באליפות ישראל לנשים, לאחר ניצחון במשחק הגמר על רקפת בנימיני ב-3 מערכות (6-3, 1-6, 3-6).

=== גביע הפדרציה ===
בשנים 1976–1980 ייצגה את ישראל ב-10 מפגשים במסגרת גביע הפדרציה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://matchstat.com/tennis/player/Hagit%20Zubary חגית צוברי], באתר MATCHSTAT 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופות ישראל בטניס
קטגוריה:טניסאיות ישראליות
קטגוריה:טניסאים ישראלים
קטגוריה:נשים בספורט
קטגוריה:טניסאיות יהודיות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1961
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
איסמעיל נסירודין

סולטאן סר איסמעיל נסירודין שאה איבני אלמרהום סולטאן חאג'י זינאל אבידין השלישי מועזאם שאה (בג'אווי: سلطان إسماعيل ناصرالدين شاه ابن سلطان زين العابدين ٣) היה היאנג די-פרטואן אגונג הרביעי של מלזיה והסולטאן השישה עשר של טרנגנו.

איסמעיל נסירודין נולד בקואלה טרנגנו והיה בנו החמישי של הסולטאן זינאל אבידין השלישי (שלט בשנים 1881–1918). אמו הייתה מוסלמית תאילנדית מומרת.

הוא התחנך בבית הספר המלזי Kuala Terengganu Malay בקואלה טרנגאנו, ולאחר מכן למד בקולג' המלאי. בשנת 1929 נכנס לשירות המנהלי בטרנגאנו. בשנת 1934 מונה לעוזר אספן הכנסות הקרקע בקואלה טרנגאנו.

בשנת 1935 הוא הפך לעוזרו של אחיו למחצה הבכור סולטאן סולימאן, והתלווה אליו בטקס הכתרת המלך ג'ורג' השישי במאי 1937. בשנת 1939 התמנה לרשם בית המשפט העליון ולבית הדין לערעורים. כמו כן שימש כרשם בתי המשפט למקרקעין. ב-1940 מונה לשר בקבינט של מדינת טרנגנו. ב-1941 מונה לשופט שלום מהשורה הראשונה. בנובמבר 1941 קודם לתפקיד מזכיר המדינה של טרנגנו.

אחיו הסולטאן סולימאן מת בספטמבר 1942 מאלח דם. הממשל הצבאי היפני, שכבש את מלזיה באותה תקופה, הכריז על בנו עלי שאה כסולטאן של טרנגנו. באוקטובר 1943, ממשלת תאילנד בראשות ראש הממשלה הפילדמרשל פלק פיבונסונגרם לקחה על עצמה את ניהול טרנגנו מידי היפנים והמשיכה להכיר בסולטאן עלי שאה.

כאשר הבריטים חזרו למלזיה בתום מלחמת העולם השנייה, הם סירבו להכיר בשלטונו של עלי שאה. הסולטאן עלי ביקש מהממשל הצבאי בבריטי להדיחו בשל סירובו לחתום על הסכם האיחוד המלאי.

בנובמבר 1945 הודיעה מועצת המדינה של טרנגנו, המונה שלושה-עשר חברים, על פיטוריו של הסולטאן עלי שאה ועל מינויו של טנגקו איסמעיל נסירודין לסולטאן.

עלי שאה המשיך במשך כל השנים לערער על פיטוריו עד מותו במאי 1996.

הסולטאן איסמעיל שירת כסגן של יאנג די-פרטואן אגונג בשנים 1960–1965. הוא נבחר לכהן כיאנג די-פרטואן אגונג של מלזיה ב-1965 וסיים את כהונתו עד 1970.

איסמעיל מת בקואלה טרנגאנו בספטמבר 1979, לאחר שסבל משני התקפי לב, ונקבר יום לאחר מכן במסגד אבידין, המאוזוליאום המלכותי בקואלה טרנגאנו. את מקומו ירש בנו הבכור סלטאן מחמוד אלמכתאפי בילה שאה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נפטרים ב-1979
קטגוריה:ילידי 1907
קטגוריה:מלכי מלזיה
בוני גרמוס

בוני גרמוס (באנגלית: Bonnie Garmus; נולדה ב-18 באפריל 1957) היא סופרת אמריקנית, פרסומאית לשעבר ומחברת רב המכר שיעורים בכימיה.

== ביוגרפיה וקריירה ==
נולדה ב-1957 בריברסייד שבקליפורניה. במשך עשורים,<ref name=":4"></ref> עבדה כפרסומאית וכמנהלת קריאייטיב בארצות הברית ומחוצה לה, בעיקר בתחומי טכנולוגיה, רפואה וחינוך - בין היתר בחברת ספרי לימוד מדע.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref> במהלך עבודתה כמנהלת מחלקה בסוכנות פרסום, חוותה מיזוגניה מצד אחד מהקולגות שלה, שניכס לעצמו רעיון שלה. גרמוס סיפרה כי את הזעם בעקבות המקרה תיעלה לחיבור ספר, עליו עבדה חמש שנים - תוך שמירה על עבודה כפרסומאית, שבמרכזו כימאית המופלית מגדרית בשנות ה-50 וה-60 בארצות הברית.<ref></ref> לפני פרסום ספרה, קיבלה גרמוס 98 דחיות מהוצאות לאור בנוגע לספרים אחרים שחשבה לפרסם.<ref name=":4" />

באפריל 2022, יצא לאור ספר הביכורים שכתבה, שיעורים בכימיה. הנובלה תורגמה ל-43 שפות,<ref name=":2"></ref>, עמדה בראש רשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס כששה חודשים ונבחרה כספר השנה (2022) של בארנס אנד נובל, הניוזוויק, וושינגטון פוסט ובטופ 20 במדד ספרי השנה (2022) של אמזון.<ref name=":0" /><ref></ref><ref></ref><ref name=":3"></ref> הספר זכה לעיבוד טלוויזיוני בהפקת אפל TV פלוס ובכיכובה של ברי לארסון.<ref></ref>

ב-2023 זכתה בפרס לזכר פול טורדיי (The Paul Torday Memorial Prize) לנובלת הביכורים הטובה ביותר למחברים גיל 60 ומעלה.<ref></ref> הסופר אנדרו טיילור , שופט בוועדת הפרס, כתב:<ref></ref>

כיהנה בוועדת השיפוט של פרס הספר המדעי על שם טריבדי של החברה המלכותית לשנת 2023.<ref></ref><ref></ref>

== חיים אישיים ==
התגוררה בעבר בקולומביה, בשווייץ, ובסיאטל. נכוון ל-2023, גרה גרמוס בלונדון עם בעלה, מדען במקצועו, ושתי בנותיה.<ref name=":1" /><ref name=":2" /> היא חובבת שחייה במים פתוחים ומתחרה בחתירה,<ref name=":0" /> תחביב שהיא חולקת עם גיבורת ספרה.<ref name=":3" />

== פרסומים ==
* Lessons in Chemistry, דאבלדיי 2022.<ref></ref> בעברית: שיעורים בכימיה, הוצאת תכלת 2022.<ref></ref>

== ראו גם ==
* שיעורים בכימיה (ספר)
* שיעורים בכימיה (סדרת טלוויזיה)

== קישורים חיצוניים ==
* 

<div style="direction: ltr;">
* 
* 
</div>
== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:פרסומאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1957
מוזיאון הטכנולוגיה והתחבורה ההונגרי

מוזיאון הטכנולוגיה והתחבורה ההונגרי (בהונגרית: Magyar Műszaki és Közlekedési Múzeum) שעדיין מכונה לעיתים קרובות בשמו הקודם, Közlekedési Múzeum ("מוזיאון התחבורה"), הוא מוזיאון בבודפשט, הונגריה, המחזיק באחד מאוספי התחבורה העתיקים ביותר באירופה. במוזיאון ישנו אוסף ייחודי של קטרים וקרונות רכבת. משמעות הדבר היא כי קטר למשל באורך של 10 מטרים משוכפל עם כל הפרטים בדגם באורך 2 מטרים. הדגמים מייצגים מגוון רחב של טכנולוגיות רכבת. המוזיאון מציג גם קטר ועגלה בגודל אמיתי עם תחנת רכבת מהעשור הראשון של המאה ה-20.

* ההיסטוריה של התנועה בכבישים: כלי רכב רתומים לסוסים ומכונות, בניית כבישים וגשרים עם אוסף של מכוניות, אופנועים ואופניים ישנים.
* ההיסטוריה של השיט (שיט מפרשיות): הפלגותה מהתקופות הפרהיסטוריות; ההיסטוריה של ייצור הסירות ההונגריות, המוצגת על ידי דגמים.
* במיקום עמוק יותר בפארק יש תערוכת קבע על תולדות הטיסה והטיסות לחלל, כולל מטוסים הונגריים וזרים מקוריים, כולל Junkers F-13, מטוס התובלה הראשון עשוי מתכת. יש בו גם את תא הנוסעים של האסטרונאוט ההונגרי הראשון, ברטלן פרקש. מודגמים גם פיתוח של מנועים ומכשירים וטכניקות הנדסת רקטות מודרניות.
ההיסטוריה של התחבורה העירונית מראה את התנועה הציבורית בבודה ובפשט לפני הופעתם של החשמלית והאוטובוס.
המוזיאון מחזיק גם באוסף המטוסים בארופארק (Aeropark), מוזיאון תעופה המוקדש להיסטוריה של התעופה האזרחית ההונגרית, הנמצא ליד נמל התעופה הבין-לאומי בודפשט פרנץ ליסט.

== קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בודפשט: מוזיאונים
קטגוריה:מוזיאוני תחבורה
אקדמיית ויליאמס לנהגים

אקדמיית ויליאמס לנהגים (באנגלית: Williams Driver Academy) היא יוזמה של קבוצת ויליאמס המתחרה באליפות הפורמולה 1 במטרה לקדם נהגים צעירים בסדרות מרוצים שונות, תוך מתן מימון ותמיכה מקצועית במטרה לפתח את דור העתיד של הנהגים בקבוצה. בין הבוגרים של התוכנית ניתן למצוא את לאנס סטרול, ניקולס לטיפי, ג'ק איטקן ולוגאן סרג'נט; שכולם עשו את הופעת הבכורה שלהם באליפות בקבוצה.

==נהגי האקדמיה==
{| class="wikitable sortable" style="font-size: 90%;"
|+
! נהג
! שנת הצטרפות
! אליפות נוכחית
! תארים בהם זכה בחבר באקדמיה
|-
| ג'יימי צ'דוויק<ref></ref><ref></ref>
|align=center| 2019
| Indy NXT
| W Series (2019, 2021, 2022)
|-
| זאק או'סאליבן<ref></ref>
| align="center" | 2022
| אליפות הפורמולה 3
| 
|-
| אוליבר גריי<ref></ref>
| align="center" | 2022
| אליפות הפורמולה 3
|
|-
| פרנקו קולפינטו<ref></ref>
|align=center| 2023
|אליפות הפורמולה 3<br>אליפות הפורמולה 2
|
|-
| לוק ברואנינג<ref></ref>
| align="center" | 2023
| אליפות הפורמולה 3
|
|-
| אולכסנדר בונדרב<ref></ref>
| align="center" | 2023
| קארטינג
|
|}

== נהגים שלקחו חלק בעבר בתוכנית ==
{| class="wikitable sortable" style="font-size: 90%;"
!נהג
!שנים
!אליפויות בהן התחרה כחבר האקדמיה
!קבוצות פורמולה 1
|-
| לאנס סטרול<ref></ref>
|align="center" |2016
|אליפות הפורמולה 3 האירופאית (2016)
|ויליאמס (2017–2018)<br>רייסינג פוינט (2019–2020)<br>אסטון מרטין (2021–הווה)
|-
| אוליבר רולנד<ref></ref>
|align="center" |2018
|Blancpain GT Series Endurance Cup (2018), פורמולה אי (2018/2019–הווה)
|
|-
| ניקולאס לטיפי<ref></ref>
| align="center" |2019
| אליפות הפורמולה 2 (2019)
|ויליאמס (2020–2022)
|-
| דן טיקטום<ref></ref><ref></ref>
|align="center"| 2020–2021
|אליפות הפורמולה 2 (2020–2021)
|
|-
| ג'ק איטקן<ref></ref>
| align="center" | 2020–2021
| אליפות הפורמולה 2 (2020–2021), GT World Challenge Europe (2021)
| ויליאמס (2020)
|-
| רוי ניסני<ref></ref>
| align="center" | 2020–2022
|אליפות הפורמולה 2 (2020–2022), אליפות פורמולה 3 אסיה (2021)
|
|-
| לוגאן סרג'נט
| align="center" | 2021–2022
| אליפות הפורמולה 2 (2022)
| ויליאמס (2023–פורמולה 1 עונת 2024)
|}

* זכייה באליפות מופיעה בכתב מודגש bold.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פורמולה 1: אקדמיות לפיתוח נהגים
קטגוריה:ויליאמס
לראות את הכאב

"לראות את הכאב" הוא שיר בביצוע הזמרת הישראלית שרית חדד. יוסי גיספן כתב את השיר, ושמואל אלבז הלחין אותו. השיר נכלל באלבומה של חדד "ילדה של אהבה", שהתפרסם ב־2002. השיר, שעוסק בכאב לאומי ונכתב בימי האינתיפאדה השנייה, הפך לאחד מלהיטיה הבולטים של חדד. הוא מושמע תדיר בימי זיכרון ובהקשר לאירועים קשים.

ב־2024 הקליטה חדד את השיר מחדש וצירפה אותו למיני־אלבום הראשון שלה, "אלבום געגועים"<ref></ref>.

== הצלחה ==
"לראות את הכאב" הוצג ב"פינה לשיפוטכם" של מצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־28 באפריל 2002. השיר זכה להצלחה והגיע בשיאו למקום השני ב־2 ביוני. הוא יצא מהמצעד ב־21 ביולי 2002 בתום 11 שבועות צעידה.

במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשס"ב של רשת ג' השיר דורג במקום ה־12.

במצעד השירים האהובים של שרית חדד שנערך ברשת ג' השיר דורג במקום ה־10.

=== מיקומי שיא ===

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2002
קטגוריה:סינגלים מ-2002
קטגוריה:שירי שרית חדד
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יוסי גיספן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שמואל אלבז
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי שי ראובני
קטגוריה:שירים על כאב לב
ברוך ידיד

ברוך ידיד (נולד בשנת 1964) הוא עיתונאי ישראלי, המשמש כראש הדסק לענייני ערבים של "עכשיו 14". ידיד הוא חוקר ויועץ בתחום המדיני ביטחוני בענייני המזרח התיכון, מומחה לענייני ערבים, בעבר שימש יועץ לפרויקטים אזרחיים בשטחי הרשות הפלסטינית.

== ביוגרפיה ==
ברוך ידיד למד בבית הספר התיכון על שם מיי בויאר, במגמת ביולוגיה. בשנת 1982 התגייס לצה"ל ושימש כלוחם ומפקד בחטיבת גולני.

בשנים 1987–1989 שימש ככתב לענייני ערבים ופלילים בסוכנות הידיעות עתי"ם בירושלים.

בשנת 1989 התגייס כסוכן פעיל של השב"כ באזור חברון, במהלך האינתיפאדה הראשונה

בשנת 1993, במהלך שירותו כקצין, החל בלימודי היסטוריה והמזרח התיכון באוניברסיטת בר-אילן וסיים את לימודיו ב־1995.

בין השנים 1989–1993 כיהן כקצין מנהל האזרחי בחברון. ב-1995 מונה למפקד מנהלת התיאום והקישור בשכם. בשנת 2000 החל לשמש כיועץ לענייני ערבים בפיקוד המרכז ובמפקדת מתאם פעולות הממשלה בשטחים, עד לשחרורו מצה"ל ב-2007.

בשנת 2011 הקים את חברת "עירון" והוא בעלים ברשתות מסעדות ובתי קפה, והיה אחד מהזכיינים הראשונים של חברת ג'פניקה בישראל.

נשוי לרחלי ואב לילדים, הזוג מתגורר בעלמון.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.now14.co.il/tag/ברוך-ידיד/ ברוך ידיד], באתר עכשיו 14
* 
* [https://www.bhil.co.il/speaker/ברוך-ידיד/ ברוך ידיד], באתר בית המרצים
* [https://idsf.org.il/team-members/סאל-במיל-ידיד-ברוך/ ברוך ידיד], באתר הביטחוניסטים
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי תיכון בויאר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:כתבים צבאיים ישראלים
קטגוריה:פרשנים צבאיים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:מזרחנים ישראלים
קטגוריה:פרשנים לענייני ערבים
קטגוריה:סגל ערוץ 20
קטגוריה:סגל עכשיו 14
קטגוריה:מועצה אזורית מטה בנימין: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
פינוי צפון רצועת עזה במלחמת חרבות ברזל

[[נחל הבשור שהיווה הקו המפריד בין צפון הרצועה לשאר חלקיה]]פינוי צפון רצועת עזה במלחמת חרבות ברזל החל ב-13 באוקטובר 2023, בקריאה של צה"ל לאזרחים בעיר עזה לנוע דרומה ולהתמקם באזור מדרום לנחל עזה (נחל הבשור). בקריאה נרשםר "נועו דרומה למען ביטחונכם האישי וביטחון משפחותיכם, הרחיקו עצמכם ממחבלי החמאס שמשתמשים בכם כמגן אנושי. צה"ל עתיד בימים הקרובים להמשיך לפעול באופן משמעותי בעיר עזה, ומעוניין להימנע מפגיעה באזרחים." על פי הערכה התפנו מצפון רצועת עזה 1.1 מיליון תושבים.<ref></ref><ref name=":0"></ref>

החוקרת המיוחדת של האו"ם לזכויות עקורים, פאולה גביריה בטנקור, טענה כי פינוי התושבים מצפון רצועת עזה מהווה פשע נגד האנושות, וענישה קולקטיבית אסורה על פי המשפט ההומניטרי הבינלאומי.<ref></ref>

==לוח זמנים==
במהלך מלחמת חרבות ברזל, הורתה מדינת ישראל לתושבי צפון רצועת עזה להתפנות אל מדרום לנחל הבשור, כדי להימנע מפגיעה בהם. ב-13 באוקטובר 2023 הציב צה"ל אולטימטום של 24 שעות לפינוי לפני התמרון הקרקעי. מנהלת התיאום והקישור העבירה את המסר גם אל ארגון אומות המאוחדות,<ref></ref> אשר התריע כי פינוי כה גדול עלול להוביל לאסון הומניטרי. באותו יום נהרגו 70 פלסטינים לאחר ששיירות מפונים בעזה נפגעו מתקיפות אוויריות ישראליות.<ref></ref>

עד ה-14 באוקטובר דווח על עשרות אלפים שנענו לאזהרה והתפנו דרומה. לאחר פקיעת האולטימטום, הכריז צה"ל על חלון זמן נוסף באותו היום שבו התאפשר מעבר בטוח בציר "צלאח א-דין". עם הידוק הכיתור הישראלי את עזה פתח צה"ל מדי פעם מסדרון הומניטרי שאיפשר יציאה מהעיר דרומה, ומאות אלפי תושבים ניצלו זאת למעבר לדרום הרצועה. ב-16 בנובמבר, צה"ל הורה גם לתושבים שגרו ממזרח לחאן יונס, בדרום עזה, להתפנות.<ref></ref> על פי הערכת צה"ל, עד 21 בנובמבר התפנו דרומה כ-95% מתושבי צפון רצועת עזה.

חלק גדול מהתושבים שהתפנו הגיעו לאזור ח'אן יונס ורפיח. בדצמבר 2023 דרש צה"ל גם את פינוי תושבי ח'אן יונס,<ref></ref> ואלה יחד עם המפונים מאוקטובר התיישבו בעיר אוהלים באזור רפיח.

בעקבות ירי רקטות לעבר ישראל ב-23 באפריל 2024 הורה צה"ל לתושבי שתי שכונות בבית לאהיא לפנותן.

==תגובות==
בהצהרה שפרסם האו"ם הזהיר בפני "השלכות הומניטריות הרסניות" בעקירת 1.1 מיליון פלסטינים<ref></ref> ודחק בישראל לבטל הנחיה זו.<ref></ref>

חמאס קרא לתושבים להימנע מפינוי וטען כי הוראות צה"ל הן "תעמולה מזויפת" שנועדה לגרום לנכבה שנייה.<ref></ref> על פי הקלטה של ששחרר דובר צה"ל בו נשמע תושב עזה מתאר שאנשי חמאס מנסים למנוע מתושבים לעזוב ואף ניסה לירות בהם.<ref></ref> מראיונות שתנו תושבי עזה שפנו לעיתונות הזרה, הם הביעו חשש עמוק כי זוהי נכבה שנייה.<ref></ref><ref></ref><ref name=":0" />

דובר המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית, ג'ון קירבי טען כי ישראל לא התייעצה עם הממשל האמריקני בנוגע לפינוי, וביצעה זאת על דעת עצמה. במקביל, הביע הממשל האמריקני דאגה למצב ההומניטרי ברצועה ובצפונה.

הארגון Human Rights Watch גינה את הוראת הפינוי.<ref></ref>

במרץ 2024, תחקיר של "ארכיטקטורה פורנזית" מצא כי פקודות הפינוי הובילו להרוגים והיו "לא מדויקות, לא עקביות ולעיתים אף סותרות".<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:רצועת עזה: היסטוריה
עזה
בית הגל

מוזיאון בית הגל (בגרמנית: Museum Hegel-Haus) הוא מוזיאון המוקדש לחייו ולהגותו של הפילוסוף הגרמני גיאורג וילהלם פרידריך הגל.<ref name=":0"></ref> המוזיאון שוכן בעיר שטוטגרט בגרמניה, בבית שבו נולד הגל ב-1770. הגל גדל בבית זה עד לאוקטובר 1788, כשעזב ללימודי תאולוגיה בטיבינגן לאחר התיכון. כתובת הבית היא אֵבֵּרהארד-שטראסה 53, והקמתו מתוארכת למאה ה-16.<ref name=":0" />

הבית משמש כמוזיאון משנת 1991. המוזיאון נסגר באופן זמני בשנת 2019 לרגל עבודות שיפוץ, וב-27 באוגוסט 2020 נפתח מחדש לרגל 250 שנה להולדת הגל. בית הגל הוא חלק ממשפחת המוזיאונים של העיר שטוטגרט .<ref name=":0" />

תערוכת הקבע כולל מיצב מולטימדיה בתלת-ממד, וחפצים מקוריים שונים של הגל, כגון כובע הבארט שלו. המיצב מוצב בקומת הקרקע ואורכו כ-18 דקות. הוא מתאר את הביוגרפיה והפילוסופיה של הגל וכן את העיר שטוטגרט של שלהי המאה ה-18. לסרט תרמו את קולם השחקן וולטר סיטלר והשחקנית נינה סיוורט .<ref name=":0" />

תערוכת הקבע בקומה הראשונה והשנייה עוסקת בדמותו של הגל וביצירתו הענפה. בנוסף לשלבי החיים השונים מבית הספר ועד הפיכתו לפרופסור בכיר באוניברסיטת ברלין, נכללת הצגה של יצירתו של הגל והשפעתה על הדורות הבאים ועל תולדות הפילוסופיה. התערוכה הקבועה מוצעת בשלוש שפות (גרמנית, אנגלית, וסינית).<ref name=":0" />

בנוסף נכלל במוזיאון בקומה השנייה חדר בריחה. על המבקרים לפתור משימות שונות תוך יישם עקרונות ורעיונות השאובים מן הפילוסופיה של הגל.<ref name=":0" />

== גלריה מבית הגל בשטרסבורג ==
<gallery widths="180" heights="180">
קובץ:20170326 Stuttgart - Eberhardstraße 53.jpg
קובץ:Hegel 003.jpg
קובץ:Stuttgart, Штутгарт, вид из дома-музея Гегеля - panoramio.jpg
קובץ:Hegel 056.jpg
קובץ:Hegel 001.jpg
קובץ:Hegelporträgt am Eingang Hegelhaus Stuttgart.jpg
</gallery>

== בית הגל בבמברג ==
חזית דירתו של הגל בעיר [[במברג]]
אתר נוסף המכונה "בית הגל" היא דירתו של הגל בפפאלפלאטצ'אן בעיר במברג (Das Wohnhaus Hegels am Pfahlplätzchen in Bamberg.) שבבוואריה. במקום זה חי ופעל בשנים 1807–1808. בתקופה זו, שלאחר הפסקת עבודתו באוניברסיטת ינה כמרצה מן החוץ וכתיבת 'הפנומנולוגיה של הרוח', עבד כעורכו של העיתון "במברגר צייטונג" .

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאורג וילהלם פרידריך הגל
קטגוריה:מוזיאונים ביוגרפיים
קטגוריה:גרמניה: מוזיאונים
קטגוריה:שטוטגרט: מבנים
סויוז TMA-09M

סויוז TMA-09M (ברוסית:Союз TMA-09M) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-29 במאי 2013 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-11 בנובמבר 2013. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה 3 אנשי צוות שהתווספו למשלחת מס' 36 לתחנת החלל הבין-לאומית.

==הצוות==
* פיודור יורצ'יחין - מפקד
* קרן נייברג - מהנדס טיסה
* לוקה פרמיטנו - מהנדס טיסה

===צוות גיבוי===
* מיכאיל טיורין - מפקד
* ריצ'רד מסטרקיו - מהנדס טיסה
* קואיצ'י וקאטה - מהנדס טיסה

==תיאור המשימה==
חללית "סויוז TMA-09M" שוגרה ב-29 במאי 2013 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה.

השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

החללית הגיעה אל תחנת החלל הבין-לאומית כעבור 6 שעות והתחברה למודול "ראסווט". באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 36 בפיקוד פאבל וינוגרדוב.

צוות החללית הצטרף למשלחת שהורחבה בעקבות כך ל-6 חברים. בהמשך הם עברו ל משלחת מס' 37.

"סויוז TMA-09M" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.

ב-1 בנובמבר חללית התנתקה ממודול "ראסווט" ולאחר מספר שעות התחברה למודול "זבזדה" של תחנת החלל. התמרון בוצע לצורך שחרור מודול "ראסווט" לחיבור חללית סויוז TMA-11M בהמשך.

ב-11 בנובמבר 2013 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ באותו יום עם אותו צוות שהיה בהמראה. החללית נחתה בשטח קזחסטן. ניתוק החללית מתחנת החלל סימן סיום פעילות משלחת מס' 37 לתחנת החלל הבין-לאומית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-tma-09M.htm מידע על הטיסה]
* [https://www.russianspaceweb.com/iss_soyuz_tma09m.html מידע על המשימה]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:2013 ברוסיה
מרכז עקמומיות

קשת]]
מראה קעורה עם קרני אור המוחזרות ממנה
אבולוט של [[אליפסה הוא אסטרואידה מתוחה בציר המשני של האליפסה]]
בגאומטריה, מרכז עקמומיות של עקומה בנקודה נמצא על הווקטור הנורמלי בנקודה, במרחק מהעקומה השווה לרדיוס העקמומיות שלה. מרכז העקמומיות נמצא באינסוף כאשר העקמומיות היא אפס. מרכז העקמומיות הוא מרכז המעגל הנושק לעקומה, ובהתאם לכך כאשר העקומה היא קשת מרכז העקמומיות לכל נקודותיה הוא מרכז המעגל שהקשת היא חלק ממנו. קושי הגדיר את מרכז העקמומיות C כנקודת החיתוך של שני קווים נורמליים קרובים עד אינסוף לעקומה. המקום הגאומטרי של מרכזי העקמומיות לכל נקודה בעקומה הוא האבולוט של העקומה. 

מונח זה משמש בדרך כלל באופטיקה בחקר עדשות ומראות (ראו רדיוס עקמומיות (אופטיקה)).

ניתן להגדיר את מרכז העקמומיות גם כמרחק בין הנקודה שאלי מתכנסות כל הקרניים הנופלות על עדשה או מראה (במקרה של עדשות קמורות ומראות קעורות) או מתפצלות ממנה (במקרה של עדשות קעורות או מראות קמורות) לבין העדשה/מראה עצמה.

==קישורים חיצוניים==
* 
<div class="mw-content-ltr">

</div>
==הערות שוליים==

קטגוריה:עקומות
קטגוריה:גאומטריה דיפרנציאלית
סויוז TMA-10M

סויוז TMA-10M (ברוסית:Союз TMA-10M) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-25 בספטמבר 2013 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-11 במרץ 2014. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה 3 אנשי צוות שהתווספו למשלחת מס' 37 לתחנת החלל הבין-לאומית.

==הצוות==
* אולג קוטוב - מפקד
* מייקל הופקינס - מהנדס טיסה
* סרגיי ריאזאנסקי - מהנדס טיסה

===צוות גיבוי===
* אלכסנדר סקבורצוב - מפקד
* סטיבן סוואנסון - מהנדס טיסה
* אולג ארטמייב - מהנדס טיסה

==תיאור המשימה==
חללית "סויוז TMA-10M" שוגרה ב-26 בספטמבר 2013 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

החללית הגיעה אל תחנת החלל הבין-לאומית כעבור 6 שעות והתחברה למודול "פואיסק". באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 37 בפיקוד פיודור יורצ'יחין.

צוות החללית הצטרף למשלחת שהורחבה בעקבות כך ל-6 חברים. במהשך הם עברו למשלחת מס' 38.

"סויוז TMA-10M" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום. 

ב-10 במרץ 2014 החללית התנתקה מתחנת החלל (לאחר החלטה על הקדמת חזרה עקב תנאי מזג האוויר באזור הנחיתה) וחזרה לכדור הארץ בלילה 11 במרץ עם אותו צוות שהיה בהמראה. הנחיתה בוצע ללא בעיות מיוחדות וחללית נחתה בשטח קזחסטן. ניתוק החללית מתחנת החלל סימן סיום פעילות משלחת מס' 38 לתחנת החלל הבין-לאומית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-tma-10M.htm מידע על הטיסה]
* [https://www.russianspaceweb.com/iss_soyuz_tma10m.html מידע על המשימה]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:2013 ברוסיה
קטגוריה:2014 ברוסיה
אגודת הגל של אמריקה

אגודת הגל של אמריקה (באנגלית: Hegel Society of America ; בראשי תיבות: HSA) נוסדה בשנת 1968 בסימפוזיון וופורד בספרטנבורג, דרום קרוליינה , ארצות הברית. על פי אמנת האגודה, מטרה היא לקדם את חקר הפילוסופיה של גאורג וילהלם פרידריך הגל, את מקומה בתולדות המחשבה, את יחסה לתנועות חברתיות, פוליטיות ותרבותיות, וכן את הרלוונטיות שלה לתחומי ידע עכשוויים.<ref></ref>

חברי האגודה מתכנסים אחת לשנתיים לסמינרים משותפים בני שלושה ימים. מפגשים אלה מציגים תוכנית בנושא שנבחר בהצבעה דמוקרטית בישיבה הקודמת, וההליכים של כל מפגש מאז 1982 פורסמו.
== שיתופי פעולה ==
חוקרי אגודת HSA משתפים פעולה עם חוקרים מהמוסדות הבאים:

# אגודת הגל של בריטניה הגדולה
# אגודת הגל הבינלאומית (Internationale Hegel-Vereinigung)
#אחוות הגל הבינלאומית ()
# מרכז הגל למחקר ותיעוד () בצרפת
# ארכיון הגל באוניברסיטת רוהר בוכום

== כתב עת רשמי ==

כתב העת הרשמי של האגודה הוא The Owl of Minerva (הינשוף של מינרווה).<ref></ref> כתב העת עובר זוכה לביקורת עמיתים ומתפרסם פעמיים בשנה בגיליונות אביב וסתיו. מאז 1969, פרסם כתב העת כ-1,000 מאמרים, סקירות, דיונים, תרגומים ומידע ביבליוגרפי על מחקר עדכני בלימודי הגל.

כל חברי אגודת הגל האמריקאית מקבלים מנוי מודפס לינשוף, וגרסאות מודפסות או אלקטרוניות מופצות ליותר מ-180 ספריות ברחבי העולם. החברות והפצת כתב העת בפורמטים מודפסים ואלקטרוניים מנוהלים על ידי ארגון העל של מרכז התיעוד לפילוסופיה ().

The Owl of Minerva מצורף לאינדקס בחיפוש אקדמי, ArticleFirst, Current Abstracts, Expanded Academic ASAP, Index Philosophicus, InfoTrac OneFile, ביבליוגרפיה בינלאומית של ספרות תקופתית (IBZ), ביבליוגרפיה פילוסופית בינלאומית, האגודה לשפות מודרניות (MLA), אינדקס כתבי עת מקוון, אינדקס הפילוסופים, אינדקס מחקר פילוסופיה, PhilPapers ו-TOC Premier.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* אתר כתב העת [http://www.pdcnet.org/owl The Owl of Minerva]
== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאורג וילהלם פרידריך הגל
קטגוריה:כתבי עת מדעיים
קרב מוצב סופה

קרב מוצב סופה נערך בין לוחמי צה"ל ובין מחבלים המשתייכים לזרוע הצבאית של חמאס, שפשטו על מוצב סופה במהלך מתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר 2023. בתחילת הקרב הגנו על המוצב לוחמי סיירת נח"ל, לוחמי שריון ולוחמי גדוד 50, שאיישו אותו, ובהמשך הגיעו לעזרתם מסוק קרב, לוחמים מגדוד קרקל, לוחמים וטנקים של גדוד 77 ולוחמי שייטת 13. בקרב נהרגו 11 לוחמי צה"ל ועשרות מחבלים.

== רקע ==

מוצב סופה הוא מוצב פלוגתי שנמצא סמוך לדרום רצועת עזה, מול רפיח. תפקידו לשמור על הגבול ולהגן על שלושת היישובים הסמוכים לו: סופה, חולית וניר יצחק. המוצב היה מאויש בידי לוחמי סיירת עורב נח"ל המתוגברים במחלקת טנקים ומחלקת מרגמות.

== מהלך הקרב ==
לוחמי גדוד 50 נפרסו מחוץ למוצב בשעה 5 בבוקר, עוד לפני פרוץ האירועים, כחלק מהנוהל הרגיל של "כוננות עם שחר". במסגרת זו יצא כוח של שישה לוחמי סיירת הנח"ל מהמוצב אל אנדרטת דנגור שנמצאת בין המוצב לקיבוץ סופה. בשעה 6:29 נשמעו אזעקות ופיצוצים סביב המוצב כאשר לכל אורך גדר הרצועה נורו פצמ"רים ורקטות. כל הלוחמים התעוררו ורצו למרחב המוגן. סגן מפקד סיירת הנח"ל, רס"ן עידו שני, הודיע ללוחמיו שהם במלחמה ופקד להגן בגזרתם ולהרוג מחבלים. הוא נהרג בהיתקלות בדרך למוצב. המחבלים שהצליחו לפרוץ לבסיס מצאו אותו כמעט ריק לאחר שחלק מהלוחמים יצאו לקרב מחוץ למוצב. החיילים שנשארו במוצב התבצרו בחדר האוכל ובעמדת הש"ג הקדמי והדפו במשך שעות ניסיונות כניסה של מחבלים. מחלקת המרגמות של גדוד 50, שתפסה את הש"ג האחורי, נסוגה עם נפגעים לחדר האוכל. לאחר כמה שעות הזעיק מפקד הכוח בבסיס מסוק קרב מטייסת 190 כדי לסייע בעצירת המחבלים.

הכוח ששהה באנדרטת דנגור, מצויד בנשק אישי בלבד, התבצר עם תחילת המתקפה במיגונית שבמקום, ונאבק בעשרות מחבלים, חמושים ברימוני יד ובמטולי RPG, שתקפו אותו. בשעה 7:15 הגיע לאנדרטה המ"פ, סרן רועי צ'אפל, ונהרג מפגיעת צלף. גם הקשר שלו נהרג מפגיעת RPG. ב-7:50 הגיעה למקום תגבורת של שישה לוחמים. לאחר שהמיגונית כותרה בידי מחבלים הורה מפקד הכוח, סרן אייל קליין, להתפצל לחוליות קטנות באזור האנדרטה. בקרב שהתפתח במקום מחבלים ירו רימונים וטילי RPG, מהם נהרגו קליין ולוחם נוסף. עוד שישה לוחמים נפצעו. בקרב נהרגו גם מחבלים רבים, והוא הסתיים בערך בשעה 9:15. ההרוגים והפצועים חולצו בצהריים במסוק של יחידה 669.

לקראת השעה 14:00, כשבמוצב מתבצרים הלוחמים בחדר האוכל ובש"ג הקדמי, הגיע כוח לוחמים משייטת 13 שטיהר את המוצב מהמחבלים שחדרו אליו. במהלך הקרב התבצרו כארבעה מחבלים בעמדה שולטת באחד הפילבוקסים של המוצב, המחבלים נהרגו בעזרת טנק מגדוד 77 שירה עליהם. הקרב הסתיים לאחר 14 שעות.

לאחר הקרב נמנו באזור המוצב 15 גופות של מחבלים שנהרגו על ידי לוחמי סיירת נח"ל וגדוד 50, 4 מחבלים שנהרגו על ידי לוחמי שייטת 13, 12 מחבלים שנהרגו על ידי מסוק קרב שהוכוון על ידי סיירת נח״ל וכ-10 גופות של מחבלים שנהרגו על ידי צוות הטנק מגדוד 77.

בקרב במוצב סופה השתתף גם סא"ל אלי גינסברג, שבהמשך לחימתו נהרג בקיבוץ בארי. 

בקרב נהרגו שבעה לוחמים מסיירת הנח"ל וארבעה לוחמים מגדוד 50.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* [https://www.kleineyal.com/סיפור-הקרב סיפור הקרב באנדרטת דנגור], באתר לזכרו של סרן אייל קליין

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חמאס: פיגועים
מוצב סופה
קטגוריה:חטיבת הנח"ל
קטגוריה:פעולות שייטת 13
יממה כוכבית

איור הממחיש את ההבדלים שבין היממה השמשית ליממה הכוכבית. בנקודה (1) השמש בצהריים ב[[מצהר של כדור הארץ. בנקודה (2) כדור הארץ השלים סיבוב מלא ביחס לאותה נקודה באופק. (אך לא ביחס לשמש). בנקודה (3) משלים כדור הארץ סיבוב שלם ביחס לשמש והשמש שוב תופיע במצהר כדור הארץ.]]
יממה כוכבית (יממה סדרלית) הוא פרק הזמן שבמהלכו כדור הארץ עושה סיבוב מלא סביב צירו (360°) ומגיע לאותו מצב ביחס לכוכבים.

יממה כוכבית אורכת 23 שעות, 56 דקות ו-4 שניות.

את מדידת היממה הכוכבית ניתן לבצע על ידי מדידת פרק הזמן שבין ההופעה של כוכב מסוים בנקודה מסוימת בכיפת השמים בשני ימים עוקבים.

היממה בת 24 שעות בדיוק בה רגילים להשתמש היא פרק הזמן שבו משלים כדור הארץ סיבוב שלם על צירו - ביחס לשמש. ונקראת יממה שמשית.

== היממה הכוכבית והשמשית ==
כדור הארץ משלים הקפה מלאה סביב צירו (360°) אחת ל-23 שעות 56 דקות ו 4 שניות.

היות שבאותו זמן כדור הארץ גם ממשיך בתנועתו להקפת השמש, הוא נזקק ל4 דקות נוספות על מנת לשוב לאותה הנקודה בדיוק ביחס לשמש, שהוא בעצם סיבוב של כ-361°. 4 הדקות הללו משלימים את היממה השמשית ל24 שעות בדיוק.

היממה בת 24 שעות בדיוק בה רגילים להשתמש נקראת <nowiki/>'היממה השמשית הממוצעת והיא מבטאת את סיבוב של כדור הארץ על צירו ביחס לשמש משום שלשמש השפעה אקוטית על כדור הארץ<ref></ref>.

== השפעה על מופעי השמש והכוכבים ==
הפער בין היממה הכוכבית ליממה השמשית של כ4 דקות מדי יום, יוצרת שינוי מעגלי ביחס שבין מופע הכוכבים והשמש בכיפת השמים. לדוגמה: אם היום נצפה ברגולוס במצהר בשעה כל שהיא מחר בשעה זו הוא יראה במיקום מעט שונה משום שהשעה היא ביחס ליממה השמשית ומאתמול קיים ביניהם פער של 4 דקות. כמו כן מיקום הכוכב בשמים ביחס לשמש ישתנה בעקבות פער ההקיף של כדור הארץ על צירו ביחס לשמש והכוכבים. שינוים אלו ישובו ויתאפסו אחת לשנה על פי מעגליות מסלול כדור הארץ סביב השמש<ref></ref>.

בדומה לכך הפער בין היממה השמשית ליממה השמשית הממוצעת יוצר שינויים מעגליים במופע השמש בכיפת השנים הנקרא אנלמה.

== ראו גם ==
* יממה
* יממה שמשית
* סיבוב כדור הארץ

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמן
קטגוריה:יחידות זמן
קטגוריה:אסטרונומיה תצפיתית
קטגוריה:מידות אסטרונומיות
לוקה בוז'יץ'

לוקה בוז'יץ (בקרואטית: Luka Božić; נולד ב-29 באפריל 1996) הוא כדורסלן קרואטי המשחק בעמדת הסמול פורוורד בליידה מליגת העל הספרדית בכדורסל.

== קריירת משחק ==
=== שנים מוקדמות ===
בוז'יץ', שנולד בביילובאר, קרואטיה, שיחק בליגה הקרואטית השנייה במדי ק.ק. ביילובאר בין 2012 ל-2014, אז נרכש על ידי ק.ק. זאגרב מהליגה הראשונה, ב-2014. במהרה הוא ביסס את עצמו כקלעי מוביל, עם ממוצע של 15.1 נקודות למשחק בעונת 2014/15. בעונה הבאה הוא הגדיל את הממוצע שלו ל-17.3 נקודות למשחק, תוך קליעה ב-48.4% מהשדה ו-38.4% משלוש. בעונת 2016/17 הוא סיים כסגן מלך הסלים של הליגה הקרואטית, ורשם ממוצעים של 22.2 נקודות, 6.8 ריבאונדים ו-6.0 אסיסטים ב-24 משחקים, והעמיד אחוזים גבוהים של 57.6% בתוך קשת השלוש ו-31.5% מחוצה לה.

באפריל 2017 נרשם בוז'יץ' לדראפט ה-NBA {{כ}}2017, אך לא נבחר בו.

=== זאדאר (2017–2019) ===
בספטמבר 2017 חתם בוז'יץ' לשנתיים בזאדאר, וסיים כמלך הריבאונדים של הליגה האדריאטית בשתי העונות בהן שיחק בקבוצה ( ו-, עם 7.8 ו-7.2 כדורים חוזרים למשחק, בהתאמה).

=== בודוצ'נוסט פודגוריצה (2019–2020) ===
ב-2019 חתם בוז'יץ' בבודוצ'נוסט פודגוריצה מליגת העל המונטנגרית בכדורסל, הליגה האדריאטית והיורוקאפ. ב-15 משחקים הוא העמיד ממוצעים נמוכים יחסית של 3.5 נקודות ו-1.5 ריבאונדים למשחק, ולא שיחק כלל בעונת 2020/21.

=== שירוקי (2021–2022) ===
ביולי 2021 חתם בוז'יץ' בשירוקי מליגת העל הבוסנית בכדורסל, ורשם במדיה ממוצעים של 21.5 נקודות ו-7 ריבאונדים ב-13 משחקים ב.

=== חזרה לזאדאר (2022–2024) ===
באוגוסט 2022 חזר בוז'יץ' לזאדאר, וחתם על חוזה קצר טווח עם אפשרות לחידוש. בעונת העמיד בוז'יץ' ממוצעים של 22 נקודות, 9.8 ריבאונדים ו-6.4 אסיסטים ב-25 משחקים בעונה הסדירה של הליגה האדריאטית, ונבחר ל-MVP של הליגה האדריאטית. הוא סיים כמלך הריבאונדים של הליגה בפעם השלישית, וזכה עם זאדאר באליפות קרואטיה.

ב-17 בנובמבר 2023 רשם את הטריפל דאבל השלישי בהיסטוריה של הליגה האדריאטית, כשקלע 28 נקודות, קטף 14 ריבאונדים ומסר 10 אסיסטים בניצחון 82–75 על ק.ק. ספליט. בסיום עונת נבחר שוב ל-MVP של הליגה האדריאטית, בה הודחה קבוצתו ברבע הגמר.

=== ולנסיה (2024–הווה) ===
ב-17 ביולי 2024 חתם בוז'יץ' בוולנסיה מליגת ה-ACB הספרדית והיורוקאפ, אך לעונת 2024/25 הושאל לליידה, שזה עתה עלתה מליגת המשנה.

== קריירה בנבחרת הלאומית ==
בוז'יץ' שיחק בעיקר בנבחרת הלאומיות הצעירות של קרואטיה. הוא הופיע במדיה באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 16 2012, אליפות אירופה בכדורסל עד גיל 18 2014 (בה זכה במדליית ארד), גביע העולם בכדורסל עד גיל 19 2015 (בו זכה במדליית כסף) ואליפויות אירופה לנבחרות עתודה ב-2015 וב-2016 (דרג ב').

== קישורים חיצוניים ==

*[https://www.fiba.basketball/en/player/190619/Luka-Bozic פרופיל], באתר פיב"א החדש
*[https://www.aba-liga.com/player/2881/23/1/luka-bozic פרופיל], באתר הליגה האדריאטית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורסלנים קרואטים
קטגוריה:כדורסלני ק. ק. זאגרב
קטגוריה:כדורסלני ק. ק. זאדאר
קטגוריה:כדורסלני בודוצ'נוסט פודגוריצה
קטגוריה:כדורסלני ולנסיה
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בבוסניה והרצגובינה
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בספרד
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1996
ארכיון הגל

ארכיון הגל (בגרמנית: Hegel-Archiv) נוסד ב-1958 בנורדריין-וסטפאליה כדי לעודד מאמצים היסטוריים-ביקורתיים לחקור את יצירותיו שנאספו של גאורג וילהלם פרידריך הגל.

האקדמיה למדעים של נורדריין/וסטפאל והוצאת פליקס מיינר, המבורג, הם מוציאים לאור של יצירותיו של הגל שנאספו ותועדו.

מאז 1968 משכנו של הארכיון בפקולטה לפילוסופיה, חינוך ועיתונאות של אוניברסיטת רוהר בוכום.

== מחקר ==
# השנתון ללימודי הגל (Hegel Studien)
# כתביה וכנסים;
# מבנה ספרייה מיוחד המכסה את עבודתם של תלמידי הגל;
# ספרות מחקרית שלמה לצד יצירותיו של הגל עצמו;
# המונוגרפיות של הגל עצמו.

== מנהלי הארכיון ==
ארכיון הגל נוסד ב-1958 על ידי אוטו פוגלר () פילוסוף גרמני שהתמחה בגותם של הגל, היידגר, האידיאליזם הגרמני, ובפאול צלאן.<ref></ref>

וולטר יאשקה () ניהל את הארכיון וערך את כתב העת עד למותו בשנת 2022. הוא גם ערך את אסופת כל יצירותיו של הגל. יאשקה גם מחבר הספר Reason in Religion: the Foundation of Religion in Hegel's Philosophy משנת 1986.בשנת 1990, פרופסור יאשקה סייע לד"ר פיטר סי הודג'סון ולצוות חוקרים מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, בפרסם תרגום חדש להרצאותיו של הגל על הפילוסופיה של הדת (1818–1831). פרסום זה שינה באופן קיצוני את הכיוון של מחקרי הגל מהמאה ה-20, על פי כמה חוקרים מאגודת הגל של אמריקה.

== כתב העת ==

כתב העת של הארכיון Hegel Studien נוסד ב-1961 ומהווה פורום לעבודות מחקר וביבליוגרפיה חדשה.

ב-Hegel Studien התפרסמו מאמרים מאת אוטו פוגלר, ארנסט בלוך, הנס גאורג גדאמר, מרטין היידגר, קארל לוית', היינץ היימסות', דיטר הנריך, אנמרי גטמן-סיפרט, וולטר יאשקה, רוברט ברנדום, ג'ון סאליס, ורוברט פיפן.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאורג וילהלם פרידריך הגל
קטגוריה:גרמניה: ספריות
אגודת הגל של בריטניה הגדולה

אגודת הגל של בריטניה הגדולה (באנגלית: Hegel Society of Great Britain ; בראשי תיבות: HSGB) הוא ארגון דובר אנגלית המיועד לחוקרים וסטודנטים המתעניינים בכתביו של הפילוסוף גאורג וילהלם פרידריך הגל. נשיא האגודה המכהן הוא הפילוסוף הבריטי סטיבן הולגייט, בעוד הפילוסוף האמריקאי רוברט פיפין משמש נשיא של כבוד.<ref></ref>

ה-HSGB נוסד ב-1979, מונה למעלה מ-200 חברים ומתכנס לכנס מדי שנה.<ref></ref> 

האגודה מוציאה לאור כתב עת דו-שנתי בשם Hegel Bulletin, המפורסם על ידי הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'.<ref></ref> תחום העיסוק של כתב העת נועד להיות רחב ככל הניתן, וכולל את כל ההיבטים של הגותו של הגל, והרלוונטיות שלו לתולדות הפילוסופיה, מן ההוגים השקדמו לו, כולל קאנט והאידיאליזם הגרמני, וכן הוגים שהושפעו מהגל כמו ההגליאנים השמאליים, האידיאליזם הבריטי, הפרגמטיזם האמריקאי, מרקסיזם ותיאוריה ביקורתית.<ref></ref> 

לאגודה ערוץ יוטיוב שבו היא מפרסמת הרצאות ותכנים שונים הנוגעים לפילוסופיה של הגל.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאורג וילהלם פרידריך הגל
קטגוריה:כתבי עת מדעיים
ניאד (סרט)

ניאד (באנגלית: Nyad) הוא סרט דרמת ספורט ביוגרפית אמריקאי בבימוים של ו, ונכתב על ידי ג'וליה קוקס. בסרט מככבת אנט בנינג בתור השחיינית דיאנה ניאד, לצד ג'ודי פוסטר וריס איוואנס. הסרט מבוסס על האוטוביוגרפיה של ניאד "Find a Way".

הקרנת הבכורה העולמית הייתה בפסטיבל הקולנוע ה-50 של Telluride ב-1 בספטמבר 2023. הוא עלה לאקרנים בבתי קולנוע נבחרים ב-20 באוקטובר 2023, וגם עלתה לשירות הזרמת המדיה נטפליקס.

== תקציר העלילה ==
בסרט, דיאנה ניאד (אנט בנינג), מנסה ניאד לשחות מהוואנה שבקובה לקי וסט שבפלורידה ארצות הברית (177 ק"מ), ללא כלוב הגנה נגד כרישים.

== צוות השחקנים ==
* אנט בנינג - דיאנה ניאד
* ג'ודי פוסטר - בוני סטול
* ריס איוואנס - ברטלט
* קרלי רוטנברג - די בריידי
* ג'ינה י. - אנג'ל יאנגיהארה
* לוק קוסגרוב - לוק טיפל
* אריק טי מילר - ג'ק נלסון
* גרלנד סקוט - ג'ון רוז

== הפקה ==
=== פיתוח ===
בינואר 2022, נמסר כי הסרט יעלה לשידור בשירות הזרמת המדיה נטפליקס, במרץ 2022, ההפקה החלה בתהליכים.

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable"
!פרס
!תאריך הטקס
!קטגוריה
!מועמד (ים)
!תוצאה
!
|-
!פרסי אגודת מבקרי הקולנוע של סן דייגו
|19 בדצמבר 2023
|שחקנית המשנה הטובה ביותר
|ג'ודי פוסטר
|
|<ref></ref>
|-
! rowspan="2" |פרס גלובוס הזהב
| rowspan="2" |7 בינואר 2024
|השחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה
|אנט בנינג
|
|<ref></ref>
|-
|שחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע
| rowspan="2" |ג'ודי פוסטר
|
| rowspan="2" |<ref></ref>
|-
!פרסי איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי
|14 בינואר 2024
|שחקנית המשנה הטובה ביותר
|
|-
! rowspan="2" |פרס גילדת שחקני המסך
| rowspan="2" |24 בפברואר 2024
|ההופעה הטובה ביותר של שחקנית בתפקיד ראשי
|אנט בנינג
|
| rowspan="2" |<ref></ref>
|-
|ההופעה הטובה ביותר של שחקנית בתפקיד משנה
|ג'ודי פוסטר
|
|-
! rowspan="2" |פרס אוסקר
| rowspan="2" |10 במרץ 2024
|השחקנית הטובה ביותר
|אנט בנינג
|
| rowspan="2" |<ref></ref>
|-
|שחקנית המשנה הטובה ביותר
|ג'ודי פוסטר
|
|-
!פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה
|14 במרץ 2024
|הסרט הטוב ביותר - סטרימינג או טלוויזיה
|"ניאד"
|
|<ref></ref>
|-
!פרס גילדת הכותבים של אמריקה
|14 באפריל 2024
|התסריט המעובד הטוב ביותר
|ג'וליה קוקס
|
|<ref name=":0"></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נטפליקס: סרטים
קטגוריה:סרטי 2023
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
מיכאל זייפה

מיכאל (מיכי) זייפה (נולד ב-1945) הוא מפקד גדוד שירותי הדם המטכ"לי במפקדת קצין הרפואה הראשי של צה"ל בדרגת אלוף-משנה במילואים, ואחד משבויי צה"ל במצרים במלחמת יום הכיפורים.

== ביוגרפיה ==
זייפה נולד בארץ ישראל ב-1945 להורים ניצולי השואה. הוא למד בבית הספר אליאנס תל אביב, ובשנת 1963 התגייס לצה"ל כחובש קרבי.<ref></ref>

כשהשתחרר מצה"ל, החל ללמוד רוקחות באוניברסיטה העברית בירושלים. בסיום הלימודים עבר קורס קצינים במילואים למקצועות הפארא-רפואיים. שימש כחובש במילואים במלחמת ששת הימים ובמהלך מלחמת ההתשה בחזית הדרומית-המצרית, בחזית המזרחית-הירדנית ובחזית הצפונית-הסורית.

בגיל 28, בזמן לימודי הדוקטורט שלו במדעי הרוקחות באוניברסיטה העברית בירושלים הוצעו לזייפה תפקיד של קצין קישור למשקיפי האו"ם, בשל מחסור בקצינים דוברי אנגלית. בספטמבר 1973 נשלח זייפה למוצב הצפוני ביותר בקו בר לב.

=== הנפילה בשבי ===
בבוקר 8 באוקטובר 1973, יומיים אחרי פרוץ מלחמת יום הכיפורים הגיעו כוחות צבא מצרים בפיקוד סגן אלוף למוצב, שבו שהה עם שני קצינים מכוח המשקיפים של האו"ם. זייפה הספיק להשאיר בידי קציני האו"ם מכתב קצר להוריו, לפני שנפל בשבי ונשלח לכלא עבאסייה שבפאתי קהיר, שם עבר במשך 6 שבועות עינויים פיזיים ונפשיים. כשחשב כי המצרים עומדים לירות בו למוות, חרץ עם קצה הציפורן על קיר את הכיתוב 'חיסלו אותי, מיכי'.

ב-15 בנובמבר הגיע לכלא שר ההגנה המצרי, אחמד איסמאעיל עלי, ובישר לזייפה ולשבויים האחרים, כי מצרים הסכימה לשחרר אותם. ב-19 בנובמבר נלקח באוטובוס יחד עם שבויים נוספים אל נמל התעופה בקהיר, ומשם הוטסו בחזרה לישראל.<ref name=":0" />

=== לאחר השחרור מהשבי ===
זייפה השלים דוקטורט ברוקחות, ובמשך יותר מ-35 שנה עסק בפיתוח. היה מנהל בכיר בתחום המחקר בחברת טבע, וריכז את הקורס "מבוא לפיתוח תרופות ומכשור רפואי" באוניברסיטה העברית בירושלים.<ref></ref>

זייפה ממשיך לשרת בשירות מילואים פעיל, ונחשב לאחד מחיילי המילואים המבוגרים ביותר בצה"ל.<ref></ref> ומאז 1995 משמש כמפקד גדוד שירותי הדם המטכ"לי במפקדת קצין הרפואה הראשי של צה"ל. באוקטובר 2023 חזר לשרת במילואים במלחמת חרבות ברזל.

== חיים אישיים ==
זייפה מתגורר ברעננה מאז 1983, נשוי לחיה, ואב לבן ולבת. הוא חבר פעיל בעמותת "ערים בלילה" לתמיכה בנפגעי פוסט טראומה, ובעבר היה סגן יו"ר ודובר העמותה.

בשנת 2018 יצא לאור בהוצאת ידיעות אחרונות ספרו "נקישות של תקווה" בו תיעד את קורותיו בשבי,<ref></ref><ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שבויי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:רוקחים ישראלים
קטגוריה:טבע תעשיות פרמצבטיות: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
ראג'נאת' סינג

ראג'נאת' סינג (בהינדי: राजनाथ सिंह ; נולד ב-10 ביולי 1950) הוא פוליטיקאי הודי המכהן כשר ההגנה של הודו וכסגן יושב ראש הלוק סבהה. לשעבר יושב ראש מפלגת העם ההודית, שר הפנים של הודו, וראש השרים של אוטר פרדש.

== ביוגרפיה ==
ראג'נאת' סינג נוד בכפר בהרואה באוטר פרדש ב-10 ביולי 1950 לשפחת איכרים. ב-1964, כשהיה בן 13 הצטרף לראשטריה סוויאמסווק סאנג ובמהלך לימודיו באוניברסיטת גוראקפור היה מזכיר , גוף הסטודנטים של הראשטריה, בין 1969 ו-1971.

סינג קיבל תואר מוסמך אוניברסיטה בפיזיקה מהאוניברסיטה, ולאחר לימודיו היה למורה במכללה במירזאפור, שם היה למזכיר הסניף המקומי של הראשטריה ב-1972 וב-1974 הצטרף לבהרטיה ג'אנה סנג. במהלך מצב החירום בהודו, מיוני 1975 עד מרץ 1977 נאסר סינג, כמו מרבית חברי האופוזיציה.

== קריירה פוליטית==
סינג נבחר לראשונה ל ב-1977 מטעם מפלגת ג'נטה, בה התאחדו כלל מפלגות האופוזיציה. לאחר התפוררות המפלגה ב-1980 הצטרף למפלגת העם ההודית שהוקמה מחדש, תחת הבהרטיה ג'אנה סנג. ב-1983 נבחר למזכיר המפלגה באוטר פרדש, וב-1984 לנשיא ה, תנועת הנוער של מפלגת העם ההודית, במדינה. ב-1986 מונה למזכיר הכללי של בהרטיה ג'נטה יווה מורקה, וב-1988 לנשיא הארגון.

ב-1988 נבחר סינג ל, הבית העליון. לאחר שמפלגת העם זכתה ברוב באספה בבחירות ב-1991, מונה לשר החינוך בממשלת המדינה. במהלך כהונתו שוכתבו ספרי המתמטיקה וההיסטוריה של המדינה. ב-1992 פוזרה ממשלת אוטטר פרדש בטענה של התמוטטות החוק והסדר בעקבות הריסת מסגד באבור, וכהונתו תמה. בבחירות לאספה המחוקקת ב-1993 הובס סינג.

ב-1994 נבחר סינג לרג'יה סבהה מטעם אוטר פרדש, ובנובמבר 1999 מונה לשר לתחבורה יבשתית בממשלת אטאל ביהארי ואג'פאיי השלישית. במקביל, מונה ב-1997 ליו"ר סניף המפלגה באוטר פרדש, ולא משך את ידו מהפוליטיקה הפנימית במדינה.

באוקטובר 2000 נבחר סינג לראש השרים של אוטר פרדש, וכיהן בתפקיד עד התפטרותו מרץ 2002, לאחר שממשלתו איבדה את הרוב באספה.

סינג חזר לרג'יה סבהה מטעם אוטר פרדש בנובמבר 2002, וחזר לממשלת ואג'פאיי במאי 2003, הפעם כשר החקלאות. כיהן בתפקיד עד תבוסת מפלגת העם בבחירות ללוק סבהה ב-2004.

ב-2006 התפטר לאל קרישנה אדוואני מראשות מפלגת העם, וסינג נבחר לנשיא המפלגה. סינג התפטר ב-2009 לאחר תבוסת המפלגה בבחירות ללוק סבהה, למרות שהוא עצמו נבחר לראשונה לוק סבהה. הוא חזר ונבחר לנשיא המפלגה ב-2013 כשהוא מכהן עד לאחר ניצחון המפלגה בבחירות בהודו ב-2014.

בממשלת מודי הראשונה שימש סינג כשר הפנים. בממשלתו השנייה שהושבעה ב-2019 מונה לשר ההגנה, תפקיד שהוא מחזיק גם בממשלת מודי השלישית שהושבעה ביוני 2024.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שרי ההגנה של הודו
קטגוריה:ראשי שרים מטעם מפלגת העם ההודית
קטגוריה:ראשי השרים של אוטר פרדש
קטגוריה:חברי הלוק סבהה
קטגוריה:חברי הרג'יה סבהה
קטגוריה:שרי ממשלות נרנדרה מודי
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1950
קטגוריה:שרי הפנים של הודו
קטגוריה:שרי ממשלות אטאל ביהארי ואג'פאי
קטגוריה:יושבי ראש מפלגת העם ההודית
סורק קרני X מוחזרות

archive-date=December 3, 2010 }}</ref>
תמונה של סוזאן האלוול, מנהלת מעבדת המחקר של מינהל אבטחת התחבורה אשר צולמה באמצעות סורק קרני X מוחזרות
סורק קרני X מוחזרות (באנגלית: Backscatter X-ray) היא טכנולוגיה המתבססת על טכניקת הדמיה לא פולשנית המשתמשת בקרינת רנטגן ליצירת תמונות מפורטות של חפצים וחומרים. הטכנולוגיה שימושית במיוחד לצורכי אבטחה משום שהיא מאפשרת זיהוי יעיל של חפצים נסתרים או סמויים, ועל כן הטכנולוגיה בעלת ערך רב בשדות תעופה, נמלים, מעברי גבול, ומתקנים בעלי אבטחה גבוהה. הטכנולוגיה יעילה במיוחד גם בזיהוי חומרים כמו חומרי נפץ, סמים ונוזלים.

קיימים כיום גם סורקים המשתמשים בטכנולוגיה זו אשר מסוגלים לסרוק חפצים גדולים במיוחד, כמו משאיות ומכולות. סריקה באמצעות הסורקים הללו מהירה בהרבה מחיפוש פיזי ועשויה להיות יעילה יותר לאיתור חפצים מוברחים, כלי נשק, סמים או בני אדם.

השימוש בטכנולוגיה הוצעה כחלופה לבדיקה פיזית בשדות התעופה ובעמדות ביטחוניות משום שהיא מסוגלת לראות בקלות מבעד לבגדים על מנת לחשוף כלי נשק סמויים, אף על פי כן, לאורך השנים הועלו חששות על כך שהשימוש הנרחב בטכנולוגיה העלה חששות להפרת הפרטיות של הנסרקים משום שאנשי הביטחון המשתמשים במכשירים מסוגלים לראותם תמונות עירום מפורטות של האנשים שנסרקים.<ref name= layton>.</ref> בשל כך נעשו מאמצים לפתח את הטכנולוגיה באופן בו יעשה בו שימוש באופן המכבד את זכויות הפרט ושומר על כבוד הפרט. משום שהטכנולוגיה מאפשרת יצירת תמונות באיכות גבוהה שחושפות במדויק את איברי המין, בסורקים רבים המשתמשים בטכנולוגיה זו איברי המין של הנסרקים מטושטשים במהלך תהליך עיבוד התמונה. בשל כך לאורך השנים עיתונאים שונים שהביעו חשש מכך שהטשטוש של איברי המין בתצוגה עלול לאפשר הברחה של כלי נשק או חומרי נפץ מסוימים על ידי הצמדתם לאיברי המין.<ref name=layton /><ref>.</ref> העיתון הבריטי הגרדיאן חשף בעבר שהועלו חששות בקרב בכירים בריטיים על כך שהשימוש בסורקים הללו לסריקת ילדים עלולה להיות בלתי חוקית בממלכה המאוחדת על פי חוק ההגנה על ילדים משנת 1978 האוסר יצירה והפצה של תמונות עירום של ילדים.<ref name='Guardian 2009-01-04'></ref>

באיחוד האירופי הוחלט בשנת 2012 על איסור מוחלט בשימוש בסורקי קרני X מוחזרות של הנוסעים בנמלי התעופה על מנת להגן על בטיחות הנוסעים.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רדיוגרפיה
קטגוריה:אבטחה
מתיאש שורס

מתיאש שרוש (בהונגרית: Mátyás Szűrös) הוא פוליטיקאי הונגרי. הוא כיהן כנשיא הזמני של הונגריה מאוקטובר 1989 עד מאי 1990. נשיאותו התרחשה במהלך המעבר של הונגריה מקומוניזם לממשל דמוקרטי.

שורוש כיהן כיושב ראש האספה הלאומית של הונגריה ממרץ 1989 עד מאי 1990. ב-1989, כחלק מהסכם בין הקומוניסטים לאופוזיציה לכינון דמוקרטיה רב-מפלגתית, חוקת 1949 שוכתבה כמעט לחלוטין כדי להסיר את אופייה הקומוניסטי. המועצה הנשיאותית, הנשיאות הקולקטיבית של המדינה מהתקופה הקומוניסטית, פוזרה. על פי החוקה, שורוש הפך לנשיא זמני עד לקיומן של הבחירות. זמן קצר לאחר כניסתו לתפקיד באוקטובר הוא הכריז רשמית כי הונגריה הסירה את "הרפובליקה העממית" משמה החוקתי וכעת היא "הרפובליקה של הונגריה".

הוא נשאר בפרלמנט עד 2002 כחבר המפלגה הסוציאליסטית ההונגרית, ולעיתים קרובות הצביע נגד הקונצנזוס המפלגתי. הוא פרש מהמפלגה בשנת 2002, הצטרף למפלגת השמאל החדש שזה עתה הוקמה והתמודד כמועמדה לראשות הממשלה בבחירות לפרלמנט, אך המפלגה קיבלה רק 0.1% מהקולות. בשנת 2003 הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית ולאחר מכן נבחר ליו"ר המפלגה. הוא התפטר מתפקידו בשנת 2005.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1933
קטגוריה:נשיאי הונגריה
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות בין העמים
ללא כותרת (R24)

ללא כותרת (1998-1996) הוא תצלום מאת הצלמת הישראלית שוש קורמוש.

==תיאור==
העבודה שייכת לסדרה של תצלומי זרי פרחים, שקורמוש יצרה בין השנים 1996–1998. העבודה מתארת זר זר דפנה או עטרה המורכב, מענף עלי ער אציל ותצלומים של פרחי קלה. הזר, מקושר בתרבות המערבית הן לדימויים של ניצחון והן לאבלות. מבחינה טכנית הסדרה כולה מהווה מעין קולאז' של תצלומי פרחים, שקורמוש צילמה מתוך ספרים וחוברות שונות, שאותם גזרה וצילמה מחדש.

סדרת העבודות קושרה למחלת הסרטן, שבה לקתה האמנית בתקופה זו. א ידוע מתי נודע לשוש קורמוש שהיא חולה במחלה סופנית, אך ניתן לקבוע שב־1996 החלה לצלם זרים הדומים לזרי בתי קברות. העבודה הוצגה לראשונה בתערוכה משותפת לקורמוש ולמשה גרשוני, שנערכה בסדנאות האמנים בתל אביב (1998), והכילה דימויים של זרים. בנוסף, העבודה הוצגה גם בתערוכת היחיד של קורמוש "זרים, 1996-1998" שנערכה בגלריה גורדון (2008), אז הופיעה על גבי ההזמנה, ובתערוכה הרטרוספקטיבית "מונח דומם: עבודות 1987-2001", שנערכה בהמוזיאון הפתוח לצילום, בתל-חי (2008).

לאחר שנת 2004, הודפסה העבודה מחדש בידי סולי פורדי, במהדורה בת 5 עותקים. הסיבה לכך הייתה כי עיזבונה של האמנית היה במצב לא טוב, ולא אפשר הצגה ומכירה של יצירותיה. העותקים הודפסו על אותו נייר צילום שבו השתמשה האמנית. על סיבת השימוש בנייר זה העידה קורמוש " "זהו נייר מט, נטול ברק, נייר שבולע אל תוכו את כל הזוהר והנצנוץ של הפרחים. זהו נייר עם טקסטורה של טפט, יש בו משהו דומם ועמום, נעדר חיים".

==הערות שוליים==

קטגוריה:תצלומים בישראל
קטגוריה:טבע דומם