OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
כשאור דולק בחלונך

"כשאור דולק בחלונך" הוא שיר בביצוע ההרכב הישראלי שלישיית גשר הירקון. סשה ארגוב הלחין את השיר למילותיו של עמוס אטינגר. השיר נכלל באלבומו של ההרכב "אהבה ראשונה", שתיעד תוכנית מ־1964 באותו השם של השלישייה.

ביצוע סולו של אריק איינשטיין לשיר נכלל באלבומו "ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ב'", שהתפרסם ב־1976. מתי כספי ביצע אף הוא את השיר, והוא נכלל באלבומו "מתי כספי שר סשה ארגוב", שהתפרסם ב־1982. ביצוע משותף של גידי גוב ומאיר בנאי בתוכנית "לילה גוב" נכלל באלבום "שירים מלילה גוב 2", שהתפרסם ב־1997. ביצוע של ארקדי דוכין נכלל באלבום גרסאות הכיסוי שלו "נקודת מבט", שהתפרסם ב־2007. רוני גינוסר וגון הלוי כללו את השיר באלבומם "כשאור דולק בחלונך", שהתפרסם ב־2014, שכלל ביצועים שלהם לשירי סשה ארגוב. חבורת "זהו זה!" ביצעו את השיר ב־2020.

== על השיר ==
השיר נכתב לתוכניתה הראשונה של שלישיית גשר הירקון "אהבה ראשונה", שהועלתה ב־1964.

ההשראה לשיר הייתה שכנתו של אטינגר, שגרה בשכירות בבניין מולו ברחוב רש"י 12 בתל אביב. אטינגר לא הכיר את האישה ולא ניסה להכיר אותה, אך ראה אותה כותבת הרבה, ושם לב לכך שהאור בדירתה דולק ללא הפסקה במשך כל שעות היממה. שני הפרטים עוררו את סקרנותו. לימים נודע לו שהאישה הייתה ניצולת שואה בודדה, והעריך שאולי היה לכך קשר לאור הבלתי פוסק בדירתה.

הלחן המוכר למילים של אטינגר הוא של סשה ארגוב, אך קיים גם לחן אחר של יוני רכטר ואבנר קנר. השיר בביצוע "ארבע-עשרה אוקטבות" נכלל באלבום שנושא את שם ההרכב, שהתפרסם ב־1975.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1964
קטגוריה:סינגלים מ-1964
קטגוריה:סינגלים מ-1976
קטגוריה:סינגלים מ-1982
קטגוריה:סינגלים מ-1997
קטגוריה:סינגלים מ-2007
קטגוריה:שירי שלישיית גשר הירקון
קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירי מתי כספי
קטגוריה:שירי גידי גוב
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי עמוס אטינגר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי סשה ארגוב
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ישראפון
טמפו קולה

טמפו קולה היה משקה קולה שיוצר על ידי חברת טמפו משקאות. המשקה יוצר החל משנת 1960 על פי זיכיון מחברת Florasynth Laboratories האמריקאית.

המשקה נמכר בבקבוקים בעלי צורה ייחודית, שבמשך השנים הפכו למזוהים איתו - בתחילה בבקבוק זכוכית "משפחתי" בנפח ליטר אחד, לאחר מכן צופו בקבוקים אלה בציפוי פלסטיק "נגד התפוצצות", ולבסוף בבקבוקי פלסטיק בנפח 2 ליטר שכונו קנקל.

עם כניסת חברת קוקה-קולה לישראל ניסתה חברת טמפו לשמור על נתח שוק עם הקולה מתוצרתה, אולם בשנת 1991, כתנאי לקבלת הזיכיון של פפסי, נדרשה להפסיק לייצר את המותג.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.nostal.co.il/Site.asp?table=Terms&option=single&serial=6886&subject=%EE%F9%F7%E0%E5%FA טמפו] באתר נוסטלגיה אונליין
==הערות שוליים==

קטגוריה:מוצרי טמפו תעשיות בירה
קטגוריה:קולה
צדקא

צדקא (בפלשתית: 𐤑𐤃𐤒𐤀;<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref> באכדית: 𒍢𒀉𒋡𒀀)<ref></ref> היה מלך אשקלון במאה ה-8 לפנה"ס. הוא, כמו חזקיהו, מלך ממלכת יהודה ששכנה בסמוך אליו, מרד כנגד סנחריב, וירד מהשלטון במסע סנחריב בלבנט.

== מלכותו ==
צדקא התעקש להחזיק באשקלון ולפתוח במרד נגד האימפריה האשורית החדשה. בני בריתו היו בני עקרון ומלך יהודה, חזקיהו, ששלט בממלכת יהודה. ב־701 לפנה"ס המרד נכשל כאשר סנחריב בסופו של דבר ניצח אותו והשתלט על הערים בית-דגן, יפו, בני ברק ואזור.<ref> וכן ב־</ref> צדקא נאלץ לחלוק כבוד בעקבות תבוסתו. לאחר המרד, סנחריב מינה את שרו-לו-דרי, בנו של קודמו של צדקא, רוכיבתו, למלך אשקלון.<ref></ref> לאחר מכן, מיתינתי הפך למלך אשקלון והחליף את שרו־לו־דרי, זאת בחסות סנחריב.<ref></ref> סנחריב הוציא את שרו־לו־דרי מתפקידו ככל הנראה בשל קשרו עם נכו הראשון.

בנוסף לאזכוריו בכתובות מלכותיות אשוריות, מופיע שמו של צדקא על חותם פלשתי מימי בנו מִתִּתִּ, שתוכנו – חותם השייך לאדם בשם עֶבֶדאֱלִאָב בן שִבְעַת, אחד משרי המלך מִתִּתִּ בן צדקא.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref>

== השם "צדקא" ==
השם "צדקא" נמצא גם בכתובת פיניקית מכתי, ומזכיר גם את השם הפיניקי "צדקמלך" (המופיע כמלך לפש ובכתובת מכרכמיש ) ואת השם מלכי־צדק, וכנראה מזכיר את אל הצדק הכנעני (המופיע אצל פילון איש גבל ודמסקיוס).<ref name=":2"></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אשקלון
קטגוריה:שליטים תחת האימפריה האשורית החדשה
קטגוריה:פלשתים
הלן אנדרסן

הלן אנדרסן, באנגלית: Helen Andersen (14 ביולי 1919 - 23 בדצמבר 1995) הייתה אמנית קנדית. היא ידועה בעיקר בזכות ציורים אקספרסיוניסטיים של ילידים בחוף הצפון-מערבי של האוקיינוס השקט. הרבתה לצייר נשים וכן נושאים המבטאים את אמונותיה לגבי צדק חברתי ורגשות אנטי-מלחמתיים חזקים. <ref>Amos, Robert (19 April 1986). "Eclectic Styles Convey the Spirit of Helen Andersen". Times Colonist. p. 39</ref>

== ביוגרפיה ==
נולדה להלן סברסון מקיי אנדרסן בנורת' באטלפורד, ססקצ'ואן, קנדה, היא החלה לצייר בשנות העשרה שלה. אביה הרופא ד"ר ויליאם אדמונד אנדרסן, שהיה בעצמו אמן, לימד אותה.<ref name=":0">ANDERSEN, Helen. Canadian Women Artists History Initiative. 2007.</ref> כמו אביה, אנדרסן בחרה ברפואה כמקצועה, היא למדה בבית הספר לאחיות בבית החולים הכללי רג'ינה וסיימה את לימודיה כאחות מוסמכת ב-1940.<ref>"Obituaries: Dr. William Edmund Anderson". Canadian Medical Association Journal. 39 (1): 96</ref>

בזמן שעבדה כאחות היא למדה שיעורי אמנות בזמנה הפנוי בבית הספר לאמנות של ונקובר, באוניברסיטת קולומביה הבריטית ובמכללת ויקטוריה לאמנות. בסופו של דבר היא הצליחה להקדיש את עצמה לאמנות במשרה מלאה לאחר שקיבלה מענק מהמועצה לאמנויות קהילתית. מוריה כללו את האמנים בוב דוידסון, ג'ון קורנר, ג'וזף פלסקט, קיט ת'ורן וז'אק דה טוננקור. האמנים ביל ריד וג'ק שדבולט ומקס מיינרד היו בין חבריה.<ref name=":0" />

כאמנית, אנדרסן הייתה פעילה בעיקר בתערוכות בוונקובר וויקטוריה, קולומביה הבריטית. עם זאת, היא גם הציגה תערוכות יחיד בדנמרק, איראן וטנזניה. היא הייתה פעילת שלום במהלך רוב חייה. הציור הגדול שלה, Nuclear Mother, תיעד את אימתה מנשק גרעיני, וזיכה אותה בציון לשבח מיוחד מראש עיריית הירושימה. היצירה מצוירת בסגנון אמנות ברוט, ומתארת אם אבלה מחזיקה את תינוקה שנהרג. חלק מיצירותיה הן באוספים הקבועים של ספריית סידני-צפון סאניך; בית החולים חצי האי סאניץ' ובנייני מדעי האוקיינוס.

אנדרסן מתה מסרטן בקולומביה הבריטית ב-23 בדצמבר 1995. <ref>"Art community loses one of its luminaries". Times Colonist. 13 January 1996. p. 59. Retrieved 14 June 2021 – via Newspapers.com.</ref>

=== פרסים והכרה ===
אנדרסן קיבלה פרס בשנת 1992 מממשלת קנדה, בהכרה בתרומות יוצאות דופן לפעילויות תרבות קהילתיות. אלה כללו קידום של אמנים אחרים על ידי העלאת תערוכות קבוצתיות, הרצאות והדגמת טכניקות בטלוויזיה והוראה בסטודיו שלה. היא כיהנה פעמיים כמזכירת הפדרציה של אמנים קנדיים; הייתה חברה באגודת האמנות והמלאכה בחצי האי סאניץ'; וחברה במועצת המנהלים של האגודה לאמנויות הקהילה (1992).<ref name=":0" />

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות קנדיות
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1919
קטגוריה:נפטרות ב-1995
סטגואורוס

סטגואורוס (שם מדעי: Stegouros; מילולית: "זנב בעל גג") הוא סוג של דינוזאור מקבוצת האנקילוזאורים שחי במשך הקרטיקון העליון שלפני 74.9 עד 71.7 מיליון שנה לפני זמננו באמריקה הדרומית. הסוג תואר ב-2021 והכיל מין יחיד - Stegouros elengassen. שם המין קרוי לכבוד המפלצת "elengassen" של שבט אנשי טהולצ'ה , מהמפוצ'ה.

ממצאי המאובנים של דינוזאור זה התגלו ב"Dorotea Formation" שבמגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה שבדרום צ'ילה ואלה הכילו שלד כמעט שלם של פרט אחד לרבות שרידי האוסטאודרם, אשר דמה לאנקילוזאורוס, אם כי השתייך לקבוצה שונה שלפי מספר חוקרים שייכת למשפחת הנודוזאוריים ומכילה את הקנברזאורוס והאנטארקטופלטה, אשר התגלו באנטארקטיקה ואוסטרליה, בהתאמה ושלושתם מצויים בחצי הכדור הדרומי, בו נדירים דגימות מאובנות של אנקילוזאורים.

גודלו של אנקילוזאור זה הגיע לאורך 1.8 עד 2 מטרים, כך שהיה קטן יחסית והיה בעל זנב ארוך ונוקשה בעל מבנה מחוזק מעליו. מבנה לסתותיו מעיד שהיה צמחוני שכנראה ניזון מצמחייה נמוכה בקרבת נהרות, בהם התגלה.

==קישורים חיצוניים==

גלריה:
<gallery>
Stegouros elengassen original Luis Pérez López.jpg
Stegouros Mauricio Alvarez.jpg
Stegouros elengassen holotype and skeletal.png
Postcranial axial skeleton of Stegouros elengassen.jpg
</gallery>

קטגוריה:אנקילוזאוריה
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הדרומית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2021
אופוסום לוטרה מסויה

אופוסום לוטרה מסויה (שם מדעי: Lutreolina massoia) הוא מין של אופוסום בינוני בסוג אופוסום הלוטרה שאנדמי לאזור היונגאס באמריקה הדרומית, ואחד משני המינים הקיימים בסוג לצד אופוסום לוטרה גדול. זהו מין חדש יחסית: בעבר נחשב כאוכלוסייה מבודדת של המין הגדול, עד שמחקר משנת 2014 קבע שהוא מין עצמאי על בסיס שונות מורפולוגית ואקולוגית. הוא קרוי על שמו של הזואולוג הארגנטינאי אליו מסויה שכתב מאמרים רבים על היונקים הדרום-אמריקנים, והיה בין החוקרים הראשונים שהבחינו בייחודיות של האוכלוסייה המבודדת.
== תיאור ==
אופוסום מסויה כהה וקטן בצורה משמעותית מקרובו הגדול. הוא נבדל ממנו גם בהיבטים מורפולוגיים רבים בגולגולת ובשיניים. אורך הראש והגוף שלו 19–24 ס״מ, אורך זנבו 21–25 ס״מ ומשקלו 280 גרם לכל היותר. מבנה גופו ארוך וגמיש, ראשו רחב ואוזניו קטנטנות. עיניו קטנות, חוטמו קצר ורחב ואפו גדול. הרגליים חזקות וקצרות יחסית והזנב ארוך, דקיק ושעיר. הפרווה של אופוסום מסויה קצרה וסבוכה. צבעה הכללי חדגוני למדי ונע בין חום קפה כהה לחום זית כהה בחלק העליון, וחום קינמון עד כתום בחלק התחתון, בגרון ובלחיים. בניגוד לקרובו הגדול, לאופוסום מסויה אין פס גבי או סימוני פנים בהירים. הזנב הוא תלת-גוני: חום קינמון בבסיס, שחור מפויח באמצע וכתמתם או צהבהב בקצה.

==תפוצה ואקולוגיה==
נוף אופייני לבית גידולו של האופוסום ביונגאס בבוליביה.
אופוסום מסויה אנדמי לאזור הדרומי של היונגאס באמריקה הדרומית שממוקם בין הגראן צ'אקו למורדות הרי האנדים; טווח התפוצה שלו משתרע מצפון-מערב ארגנטינה לדרום-מרכז בוליביה, כאשר מאזור המרכז וצפונה הוא מוחלף בקרובו הגדול; הגבול הצפוני של תפוצתו נמצא כ-300 קמ״ר מערבית ליישוב סן חוזה דה צ'יקיטוס בדרום-מרכז בוליביה.

בית הגידול של אופוסום מסויה ביונגאס מורכב מיער גשם טרופי צפוף ולח ויער עננים עד גובה 2,000 מטר מעל פני הים, ששונים לחלוטין מבתי הגידול הפתוחים והמימיים יותר שמאוכלסים על ידי קרובו הגדול יותר בפמפס, בפנטנל והיער האטלנטי. דרישת בית הגידול העיקרית שלו היא כיסוי סבך צפוף על הקרקע וזמינות של מקווי מים דוגמת נחלים וביצות. החסם הגאוגרפי העיקרי בין הטווח של שני המינים הוא הסוואנות הגדולות של הגראן צ׳אקו היבש. ייתכן ששינויים אקלימים שהתרחשו בעבר הובילו להופעת צמחייה לחה באזור הצ'אקו ואפשרו לאופוסומי לוטרה מהפמפס ומהפנטנל לחצות את הצ׳אקו מערבה עד לאנדים, ולבסוף התייבשות הצמחייה בצ׳אקו בודדה אוכלוסייה ניכרת בלב יערות היונגאס; לאחר מכן, האוכלוסייה המבודדת החלה להסתגל לבית הגידול היערוני וההררי ובתהליך של ספציאציה אלופטרית התפתחה למין חדש.

אופוסום לוטרה מסויה הוא יונק פעיל לילה שחי בגפו. הוא ניזון בעיקר מיונקים קטנים, דגים וחסרי חוליות ובמידה פחותה יותר גם ביצי ציפורים ופירות; נראה ששכיחותו בכל אזור קשורה באופן הדוק למידת נוכחותם של אוגרי העולם החדש המשמשים לו כטרף עיקרי. האופוסום טפסן ושחיין מצוין אך עדיין מעדיף לצוד ולנוע בעיקר על הקרקע. הוא חי בשטח מחיה קבוע שגודלו 1,000-500 מטר. מעבר לכך אין מידע ספציפי אודות הרבייה והרגלים אחרים של המין, והוא ככל הנראה דומה בדברים רבים לקרובו הגדול.

==מצב==
בשל מחסור במידע, אופוסום לוטרה מסויה מסווג בינתיים על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), אולם הארגון מציין שייתכן מאוד שמצבו חמור בשל התפוצה המוגבלת שבה מתרחש אובדן בית גידול בהיקף נרחב לחקלאות. האופוסום נמצא במספר אזורים מוגנים דוגמת הפארק הלאומי אל-ריי, הפארק הלאומי קלילגואה והפארק הלאומי באריטו, ונדרשים מחקרים נוספים כדי לאשרר או לשנות את מצב שימורו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אופוסומיים
אופוסום עב-זנב

אופוסום עב-זנב או אופוסום עכברי זנב-שומן (שם מדעי: Thylamys) הוא סוג של אופוסום קטן שכולל 12 מינים החיים ברחבי אמריקה הדרומית. המינים בסוג נחשבו בעבר כשייכים לסוג אופוסום עכברי, אך בהמשך הוקם עבורים סוג נפרד על בסיס הבדלים מורפולוגים ואנטומים; הם ידועים בזנבם העבה שהעניק להם את שמם ונועד לאגירת שומן.

==תיאור ==
אופוסום עב-זנב נאה על ידי אנושית.
האופוסום עב הזנב הוא בין הקטנים במשפחה: אורך הגוף של המינים בסוג: 15-7 ס״מ, אורך הזנב: 16-9 ס״מ ומשקלם 18–55 גרם. הגוף קומפקטי וכדורי, הצוואר עבה וקצר והראש מחודד. האוזניים מעוגלות וגדולות יחסית והעיניים גדולות ובולטות. האף קטן, מחודד ומוקף בשפם. כפות הידיים והרגליים קטנות. כפי שמרמז השם, מיני האופוסום עב הזנב מתאפיינים בזנב עבה המנוגד לזנק הדקיק המאפיין את המינים הקטנים במשפחה; הזנב נועד לאגירת שומן עבור תקופות של מחסור במזון והוא משפיע על עודף המשקל של הסוג ביחס לסוגים קטנים אחרים. בנוסף, הסוג מתאפיין בטפרים גדולים וחזקים יותר בכפות הרגליים. הנקבות חסרות כיס ותחת זאת יש להם שתי שורות של פטמות המסודרות בצורה סימטרית על הבטן; הגורים שנולדים נתלים עליהם עד שהם גדלים.

הפרווה של מרבית מיני האופוסום עב הזנב עבה וצפופה כיעה לבעלי חיים השוכנים באזורים קרים. צבעה הכללי חדגוני בדרך כלל ונע בין אפרפר לבז׳, חום-אפרורי, אפור-שחרחר, אוכרה או זהוב. צבעי אדמדם וכתמתם שאופיינים לאופוסומים הקטנים נעדרים לרוב אצל סוג זה. הצד התחתון של הגוף בצבע לבן בוהק, צהבהב או קרם. הפנים בצבע חום בהיר עד אפרפר, עם טבעות שחורות סביב העיניים. יש לעיתים גם כתם כהה על המצח ופס שחור דהוי לאורך החרטום. הלחיים והסנטר לבנבנים, החוטם ורדרד והאף אדום. הזנב קירח למחצה וצבעו אפרפר, ורדרד או סגלגל.

==תפוצה ואקולוגיה==
מיני האופוסום עב הזנב אנדמיים כולם לאמריקה הדרומית; בניגוד לרוב הסוגים הקטנים, סוג זה בולט בנוכחותו הרבה בחלק הדרומי הקר והצחיח למחצה של היבשת. מרבים המינים נמצאים בצ'ילה, בארגנטינה ובדרום בוליביה ויש נוכחות מועטה יותר בפרו פרגוואי וברזיל. האופוסומים עבי הזנב בררנים פחות בבחירת בית הגידול מאשר מינים מסוגים אחרים; בית הגידול שלהם כולל ערבות טרשיות צחיחות למחצה, סוואנות מיוערות או פתוחות, מדרונות סלעיים בגובה רב, יערות הגשם של האמזונס, יערות גדותיים ויערות הרריים.

האופוסומים מסוגלים לטפס על עצים אך נוטים לבלות זמן רב יותר על האדמה בחיפוש אחר חסרי חוליות. הם פעילים בלילה וישנים ביום במחילות, מאורות וקינים נטושים או בסבך קנים. הם אוכלי-כל ותזונתם העיקרית מורכבת מחרקים ופירות. הנקבה ממליטה שגר של 8–12 גורים ולעיתים אף 15. הם נתלים על הפטמות בבטן האם בשבועות הראשונים לחייהם.

==מינים==
הסוג כולל 12 מינים:
אופוסום עב-זנב קארימי.
*אופוסום עב-זנב אלגנטי (Thylamys elegans)
*אופוסום עב-זנב ארגנטינאי (Thylamys sponsorius)
*אופוסום עב-זנב הדור (Thylamys venustus)
*אופוסום עב-זנב חיוור (Thylamys pallidior)
*אופוסום עב-זנב טייט (Thylamys tatei)
*אופוסום עב-זנב נאה (Thylamys pulchellus)
*אופוסום עב-זנב סינדרלה (Thylamys cinderella)
*אופוסום עב-זנב פמפסי (Thylamys citellus)
*אופוסום עב-זנב פרגוואני (Thylamys macrurus)
*אופוסום עב-זנב צ׳אקואני (Thylamys pusillus)
*אופוסום עב-זנב קארימי (Thylamys karimii)
*אופוסום עב-זנב קטיפתי (Thylamys velutinus)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1843
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:אופוסומיים
אופוסום חינני

אופוסום חינני (שם מדעי: Gracilinanus) הוא סוג של אופוסום קטן שכולל 7 מינים החיים באמריקה הדרומית. הסוג הוקם בשנת 1989 והמינים שבו נחשבו קודם לכן כשייכים לסוג אופוסום עכברי. בעבר האופוסום החינני הכיל 14 מינים, אולם בתחילת המאה ה-21 מחצית מתוכם הועברו לסוגים עצמאיים: אופוסום חבוי, אופוסום הצ'אקו ואופוסום עכברי קלינובסקי.

==תיאור ==
מבחינת טווח מידות גוף, האופוסום החינני ממוקם באמצע בתוך הסוגים הקטנים במשפחה: אורך הגוף של המינים בסוג: 18.5-6.7 ס״מ, אורך הזנב: 17-7 ס״מ ומשקלם 10–58 גרם; רובם בגודל עכבר או פחות מכך. הגוף קומפקטי ועגלגל עם ראש גדול ומשולש, עיניים גדולות ובולטות, שפם ארוך ואוזניים עגולות רחבות. הידיים והרגליים חשופים ודקיקים, הזנב דקיק וארוך טיפה מן הגוף עם יכולת לפיתה טובה. הפרווה של האופוסום החינני צפופה, קצרה ורכה, וצבעה נע בין חלודה לכתמתם, חום אפרפר, ואפור חיוור. יש לעיתים קרובות הבדלים בצביעה באזורים שונים בגוף. הצד התחתון של האופוסום בהיר מיתר הגוף ונע בין קרם-שמנת לצהבהב חיוור. לראש צביעה אופיינית לסוגי האופוסום הקטנים: פנים אפרפרות או חומות, טבעות שחורות גדולות סביב העיניים, כתמים צהובים או כתומים ליד האוזניים ובסנטר, חוטם חיוור ואף אדמדם. האזורים החשופים מפרווה דוגמת האוזניים, הידיים, הרגליים והזנב בצבע ורוד כהה או בהיר. המינים בסוג נבדלים זה מזה בצביעה שונה, בגודל הכתמים או באורך זנב. הנקבות חסרות כיס אמיתי.
==תפוצה ואקולוגיה==
אופוסום חינני זריז נע על ענפים.
מיני האופוסום החינני אנדמים לאמריקה הדרומית, ומצויים בעיקר במדינות: ברזיל, פרו, בוליביה ווונצואלה, עם נוכחות מועטה בקולומביה, שילד גויאנה ופרגוואי. בית הגידול שלהם כולל סוואנה עשבונית, ביצתית או מיוערת למחצה, לצד יערות הרריים לחים ויערות ננסיים בגובה רב, יערות גשם חופיים ויערות פתוחים ודלילים. הם נעדרים מאזור יער האמזונס.

האופוסומים החיננים פעילים בעיקר בשעות הלילה וחיים בגפם. את שעות הים הם מבלים בשינה בקינים עשויים מעלים וזרדים. הם מבלים את מרבית זמנם על העצים ויורדים מדי פעם לקרקע. האופוסומים אוכלי-כל, וניזונים בעיקר מחסרי חוליות ופירות. הנקבה ממליטה שגר של 6–15 גורים שנתלים על 11–15 הפטמות שלה.

אחדים מהמינים בסוג מסוגלים להתחזות למתים כאשר הם מאוימים. האיום העיקרי על האופוסומים הוא בירוא יערות שמוביל לפגיעה הרסנית בבית הגידול שלהם. הם מסוגלים לחיות במידה מסוימת במטעי קפה.
==מינים==
הסוג כולל 7 מינים:
*אופוסום חינני אסרמרקה (Gracilinanus aceramarcae) -מצוי בבוליביה ופרו.
*אופוסום חינני זריז (Gracilinanus agilis) - מצוי בדרום ומרכז ברזיל, בוליביה ופרו.
*אופוסום חינני שדוני (Gracilinanus dryas) - מצוי בעיקר בוונצואלה.
*אופוסום חינני אמיליה (Gracilinanus emiliae) -מצוי באוכלוסיות מפוזרות בצפון ברזיל, שילד גויאנה, וונצואלה וקולומביה.
*אופוסום חינני צפוני (Gracilinanus marica) - מצוי בצפון וונצואלה וקולומביה.
*אופוסום חינני ברזילאי (Gracilinanus microtarsus) - מצוי בצפון וונצואלה וקולומביה.
*אופוסום חינני פרואני (Gracilinanus peruanus) - הוכר כמין נפרד ב-2015. מצוי בדרום-מזרח פרו, בוליביה ומערב ברזיל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אופוסומיים
אופוסום חבוי

אופוסום חבוי (שם מדעי: Cryptonanus) הוא סוג של אופוסום קטנטן שכולל 5 מינים החיים באמריקה הדרומית לצד מין נוסף שנכחד. אף על פי שחלק מהמינים בסוג התגלו כבר ב-1931, הם סווגו במקור בסוג אופוסום חינני, ורק בשנת 2005 הוקם עבורם סוג נפרד על בסיס הבדלים מסוימים במבנה הגולגולת.
==טקסונומיה==
האופוסום החבוי מסווג במשפחת האופוסומיים בסדרת האופוסומאים ובעל-סדרת כיסאים אמריקנים. שלושה ממיני האופוסום החבוי תוארו מדעית לראשונה בשנת 1931 על ידי הזואולוג האמריקני ג'ורג' הנרי המילטון טייט כמינים או תת-מינים בסוג אופוסום עכברי; בשנת 1989 הסוג אופוסום עכברי פוצל וכ-12 מינים הועברו לתוך סוג חדש שנקרא אופוסום חינני (Gracilinanus). בהמשך, מספר זואולוגים שמו לב שלחלק ממיני האופוסום החינני יש הבדלים ברורים במבנה הגולגולת מהשאר, ובשנת 2005 הזואולוג האמריקני רוברט שרידן ווס ועמיתיו הקימו עבורם סוג עצמאי שנקרא אופוסום חבוי (Cryptonanus) על בסיס ניתוח פילוגנטי; משמעות השם המדעי של הסוג הוא ״הגמד הנסתר״ בהתייחס לגודל הקטן של המינים ולעובדה שזהותם האמיתית בתור סוג בפני עצמו הייתה נסתרת במשך זמן רב.

==תיאור ואקולוגיה ==
מיני האופוסום החבוי הם הקטנים ביותר משפחת האופוסומיים לאחר אופוסום קלינובסקי ואופוסום הצ'אקו: אורך גופם: 12-7 ס״מ, משקלם 40-10 גרם בלבד וגודלם כשל בוהן אנושית. הגוף קומפקטי ודק בצורה קיצונית, הראש גדול וחרוטי והאוזניים קטנות ומקומטות. הזנב דקיק וארוך קצת יותר מהגוף (13-9 ס״מ), ולמרות מראהו החשוף הוא מכוסה בפועל בשערות זעירות. העיניים גדולות ושחורות ומוקפות בטבעת כהה. לנקבות אין כיס אמיתי, אלא מקבץ של פטמות על הבטן. הפרווה של האופוסום החבוי צפופה ורכה, וצבעה נע בין חום אדמדם לחום אוכרה, בז׳ או אפרפר. הגחון, הגרון והמפשעה בצבע קרם או שמנת. האזורים החשופים בגוף דוגמת החוטם, הגפיים, הזנב והאוזניים בצבע ורוד כהה או בהיר. סביב האף יש זיפים שחורים ארוכים.

האופוסומים החבויים זהים כמעט לחלוטין לאופוסומים החינניים וההבחנה ביניהם כמעט בלתי אפשרית בלא ניתוח אנטומי של הגולגולת. עם זאת, למיני האופוסום החבוי יש לרוב זנב קצר יותר, אוזניים גדולות במקצת, טבעות עיניים רחבות ושפם ארוך. מלבד ההבדלים בגולגולת ישנם מספר הבדלים בין הסוגים במבנה הלסתות והשיניים.

אין כמעט מידע על האקולוגיה של האופוסומים החבויים. הם חיים בסוואנות מיוערות, סוואנות ביצתיות, יערות גדותיים ויערות דלילים, ופעילים בעיקר בלילה. את שעות היום הם מבלים בשינה בקינים על ענפי העצים. הם טפסנים מעולים, אך מעדיפים יותר לנוע על האדמה. התזונה שלהם אינה ידועה וייתכן שהם אוכלי-כל.
==מינים==
הסוג כולל 5 מינים:
*אופוסום חבוי אגריקולה (Cryptonanus agricolai) -אנדמי למזרח ברזיל.
*אופוסום חבוי צ'אקואני (Cryptonanus chacoensis) - אנדמי לאזור הצ׳אקו; מצוי בעיקר בפרגוואי ובמידה פחותה בצפון ארגנטינה ובגבול ברזיל.
*אופוסום חבוי גואהיבה (Cryptonanus guahybae) - אנדמי למספר איים באזור החוף של דרום ברזיל.
*אופוסום חבוי אונדואבי (Cryptonanus unduaviensis) - אנדמי לצפון בוליביה.
*אופוסום חבוי אדום-בטן (Cryptonanus ignitus) - נכחד; היה אנדמי לפרובינציית חוחוי בצפון ארגנטינה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אופוסומיים
אופוסום עכברי קלינובסקי

אופוסום עכברי קלינובסקי (שם מדעי: Hyladelphys kalinowskii) הוא סוג של אופוסום קטנטן שמצוי באזור יער האמזונס באמריקה הדרומית ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1992 על ידי הזואולוג האמריקני פיליפ הרשקוביץ כמין בסוג אופוסום חינני, ונקרא על שמו של סלסטינו קלינובסקי שאסף את הדגימה הראשונה של אופוסום זה ליד קוסקו בשנת 1958. בשנת 2001 הוכר כסוג בפני עצמו. הדגימות שנאספו בפרו ובגיאנה שונות למדי, וישנה סבירות גבוהה שהסוג יפוצל בעתיד ל-2 או 3 מינים נפרדים. 
==תיאור ==
אופוסום קלינובסקי הוא הסוג הקטן ביותר במשפחה לאחר אופוסום הצ'אקו. אורך ראשו וגופו 9.5-7.5 ס״מ, אורך זנבו 11.7-10.2 ס״מ ומשקלו 13–18 גרם. מבנה גופו קומפקטי ודק וראשו משולש ורחב יחסית עם חרטום קצר. אוזניו ארוכות, דקות ומחודדות ויכולות לכסות את הפנים. עיניו גדולות ואפו הקטנטן מעוטר בזיפי מישוש ארוכים. כפות ידיו ורגליו קטנות למדי והן בעלות טפרים מפותלים. זנבו דקיק וארוך במעט מן הגוף וקירח למחצה. לנקבות אין כיס אמיתי בדומה לאופוסומים קטנים אחרים.

לאופוסום קלינובסקי פרווה קצרה וחלקה. צבעה הכללי די בהיר ונע בין חום קינמון לחום דהוי, בז׳ או חום אפרפר חיוור, אם כי יש מקטעים עם שיער כהה יותר. על הגב יש לעיתים חצי פס דהוי כהה. הצד התחתון בהיר יותר ונע בין לבנבן לקרם-צהבהב, אך הניגודיות בינו לבין הצד העליון פחות בולטת מאצל מינים אחרים בשל הגוון החום דהוי. הראש בצבע זהה לגוף, וסביב העיניים יש פסים מפויחים גדולים שנמשכים עד לחוטם. באזור החרטום בין הפסים השחורים יש אזור בהיר יותר בצבע צהבהב. הסנטר והלחיים לבנבנים ובבסיס האוזניים יש כתמים כתומים. החוטם ורדרד והאף כתמתם. האוזניים וכפות היד והרגל בצבע ורדרד או כתמתם והזנב בצבע ורוד כהה.
==תפוצה ==
אופוסום קלינובסקי מצוי באמריקה הדרומית; טווח התפוצה שלו נופל ברובו בתחומי יער האמזונס הצפוני, והוא נוכח בגיאנה הצרפתית, גיאנה, סורינאם, צפון ברזיל, צפון בוליביה, צפון-מזרח פרו והקצה הדרומי של קולומביה. בית הגידול שלו כולל יער גשם טרופי, יער שפלתי, יער סובטרופי, יער ביצתי, יער גדותיים ויער הררי עד גובה 1,000 מטר מעל פני הים. בהתחשב במיעוט הלכידות בטבע (13 פעמים בסך הכול), אין כמעט מידע זמין על האקולוגיה ואורח החיים שלו. ככל הנראה הוא פעיל לילה ודמדומים, שמבלה את זמנו הן על האדמה והן על שיחים ועצים בחיפוש אחר חרקים ופירות. הטורפים שלו כוללים דורסי לילה, עקב כהה וחוטמן אדום.

==מצב==
אופוסום קלינובסקי מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), שכן למרות העובדה שהוא מוכר רק מדגימות בודדות שנאספו משטח רחב, טווח התפוצה המשוער שלו גדול במיוחד, ובהתאם לכך ההערכה שאוכלוסייתו גדולה למדי. לכן, גם לא סביר שמצב שימורו יגיע בעתיד הקרוב לקטגוריה מאוימת יותר. בירוא יערות עדיין אינו מהווה איום חמור בשטחי המחיה שלו, והוא מצוי גם במספר אזורים מוגנים. אם יתגלה שהוא מכיל מספר מינים נפרדים, יהיה צורך להעריך מחדש את מצב השימור של כל אחד מהם בנפרד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1992
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיליפ הרשקוביץ
קטגוריה:אופוסומיים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
אופוסום הצ'אקו

אופוסום הצ'אקו או אופוסום ננסי צ'אקואני (שם מדעי:  Chacodelphys formosa) הוא סוג של אופוסום זעיר ונדיר שאנדמי לאזור הצ'אקו במרכז אמריקה הדרומית ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1930 על ידי הזואולוג האמריקני הנרי הרולד שאמל על בסיס דגימה בודדת שנאספה ב-1920, ונחשב לאורך המאה ה-20 כשייך לסירוגין לסוגים אחרים: אופוסום עכברי, אופוסום חינני או אופוסום קצר-זנב; רק בשנת 2004 הוא הוכר כטקסון מונוטיפי על בסיס מחקר יסודי שהתבצע על פרטים שנתפסו בחיים לראשונה מזה 94 שנים. אופוסום הצ'אקו הוא הסוג הקטן ביותר שידוע כיום ממשפחת האופוסומיים.

==תיאור ==
אופוסום הצ'אקו הוא המין הקטן ביותר במשפחתו, ואחד הכיסאים הקטנים בעולם: אורך ראשו וגופו עד 6.8 ס״מ, אורך זנבו 5 ס״מ ומשקלו כנראה בסביבות ה-7 גרם. ממדי גופו מזכירים מאוד את מיני הפלניגל מאוסטרליה והוא בעל מראה חינני. מבנה גופו קומפקטי בצורה קיצונית, הראש צר ומחודד, הלחיים נפוחות והאוזניים קטנות ועגולות. העיניים גדולות מאוד ביחס לפנים, האף קטן וריבועי ועטור בזיפים שחורים. הידיים והרגליים קטנטנים עם טפרים זעירים. בין המאפיינים שמיחדים אותו מהאופוסומים הקטנים, ניתן למנות זנב עבה במקצת שקצר יותר מהגוף, פרווה רבגונית יותר, רגליים אחוריות ארוכות יחסית, ואמה ארוכה במיוחד ברגליים הקדמיות.

לאופוסום הצ'אקו פרווה קצרה וצפופה עם מרקם צמרירי, והיא מוכתמת במספר צבעים. אזור הגב, הכתפיים, הזרועות והירכיים בצבע שוקולד כהה או פחם, הצלעות, הצוואר וחלק מהירכיים והזרועות מוכתמים בחום קפה, ועל המותניים ובאזורים נוספים בגוף יש כתמים לבנים. הצד התחתון בהיר יותר ונע בין לבן שמנת לצהבהב-קרמי. אזור העורף וחלק מהצוואר מוכתם בחום זהוב. הפנים גם הן משקפות את הגוונים הרבים בפרווה: צדדי הראש מוכתמים בחום זהוב וחום קפה, המצח חום כהה או מפוחם, והלחיים והסנטר בצבע לבנבן או צהבהב. העיניים מוקפות בטבעות שחורות גדולות ומסביבן יש לעיתים גם טבעות לבנות צרות יותר. החוטם ורוד והאף אדמוני. האוזניים והזנב בצבע סגלגל או ורוד כהה וכפות הידיים והרגליים בצבע ורוד בהיר יותר.

==תפוצה ==
כפי שמרמז שמו, אופוסום הצ'אקו אנדמי לאזור הגראן צ'אקו בדרום-מרכז אמריקה הדרומית; בתוך הצ'אקו גופא, הטווח שלו מצומצם מאוד, עם אוכלוסיות מנותקות ומבודדות ששוכנות בפרובינציית פורמוסה, פרובינציית צ'אקו ופרובינציית קוריינטס בצפון ארגנטינה הסמוכות לגבול עם פרגוואי. ככל הנראה, המין מעולם לא היה נפוץ במיוחד באזור. בית הגידול שלו מורכב מסוואנות-שיחים קוצניות ויערות לחים האופיינים לאקלים הסובטרופי של צפון הצ'אקו. בשל נדירותו הרבה והעדר מחקרים, לא ידוע כלום על האקולוגיה, ההתנהגות ואורח החיים של המין.

==מצב==
אופוסום הצ'אקו מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור קרוב לסיכון (NT), בשל נדירותו הרבה, תפוצתו המקוטעת שהיקפה אינה עולה על 35,000 קמ״ר, ירידה מתמשכת בגודל האוכלוסייה עקב אובדן בית גידול שנובע מבירוא יערות לחקלאות, וישנה סבירות גבוהה שמצבו גרוע יותר מהידוע והוא על סף קטגוריית הפגיע (VU). האופוסום מצוי במספר אזורים מוגנים ברחבי הצ'אקו, ונדרשים מחקרים נוספים כדי לקבוע את הטווח המדויק של תפוצתו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אופוסומיים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
אופוסום חדפי

אופוסום חדפי או קנוליסטיד (שם מדעי: Caenolestes) הוא סוג של יונק-כיס אמריקני זעיר במשפחת האופוסומים החדפיים שכולל 5 מינים החיים בצפון הרי האנדים באמריקה הדרומית. הסוג הוקם בשנת 1895 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס, והוא אחד מתוך 3 סוגים ששרדו במשפחה (האחרים הם הטקסונים המונוטיפים אופוסום חדפי אינקה ואופוסום חדפי חוטמני).

==תיאור ==
האופוסום החדפי הוא כיסאי קטן-ממדים בגודל עכבר: אורך הגוף של המינים בסוג: 14-9 ס״מ, אורך הזנב: כ-12 ס״מ ומשקלם 16–48 גרם; הזכרים כבדים משמעותית מן הנקבות. הגוף שלהם קומפקטי ועגלגל בצורה קיצונית, עם ראש מחודד ולוע ארוך שמעניק להם מראה חדפי. השפתיים עבות במיוחד ומונעות כניסה של פסולת ואדמה במהלך הנבירה עם החוטם. העיניים קטנות מאוד ומנוונות, האף בינוני והאוזניים גדולות ובולטת מהפרווה. הרגליים קצרות יחסית, כאשר האחוריות ארוכות ומפותחות יותר עם טפרים גדולים וחזקים. הזנב חסר השיער ארוך כמו הגוף, חסר יכולת לפיתה, ומשמש בעיקר לתמיכה במהלך הטיפוס. לנקבות אין כיס.

הפרווה החדגונית של האופוסום החדפי עבה, ארוכה ומדובללת ומותאמת לחיים באקלים הקריר של האנדים. צבעה הכללי משתנה מעט בין המינים, ונע בין אפור כסוף לאפור כהה, אפור צפחה כהה, חום-אגוז, חום קפה או חום ביסטר-שחור. הצד התחתון הכולל את המפשעה, הגחון, המותניים, החזה והגרון בהיר יותר, ונע בין אפור-עשן לאפרפר חיוור או לבנבן. הראש בצבע זהה לגוף, והסנטר והלחיים בהירים יותר. סביב העיניים יש טבעת דלילה בשיער שעשויה להראות בהירה או כהה יותר משאר הפנים. החוטם, הידיים, הרגליים ופנים האוזניים בצבע ורוד כהה או בהיר, והזנב בצבע ורוד כהה או שחרחר.
==תפוצה ואקולוגיה==
מיני האופוסום החדפי אנדמים לחלק הצפוני של הרי האנדים באמריקה הדרומית, ונמצאים רק במדינות הבאות: אקוודור, קולומביה וונצואלה ופרו. אקוודור היא המדינה היחידה שבה נמצאים כל המינים. בית הגידול של האופוסומים החדפים מורכב מיער עננים ויער ננסי רבוי בטחב, חזזיות ואפיפיטים, כמו גם כרי דשא של טונדרה תת-אלפינית על מדרונות הרריים גבוהים ברום 4,000-1,500 מטר מעל פני הים. הם מגלים העדפה לאזור קריר ולח עם צמחייה צפופה. התפוצה שלהם באזורים נמוכים יותר נבלמת בעקבות תחרות על מקורות מזון עם מיני חדפיים.

האופוסומים החדפים פעילים בשעות הלילה בבדידות, בעיקר על האדמה. במידת הצורך הם מסוגלים לטפס על עצים. הם יוצרים מערכת של תעלות ושבילים בעשב הצפוף ותחת שורשי עצים המשמשים אותם למסתור ולתנועה במהירות בין אזור למשנהו. בעוד שחוש הראייה גרוע, חושי השמיעה והריח מפותחים מאוד, והם מסתמכים עליהם כדי לאתר רמשים במהלך נבירה עם החוטם בטחב ועלים. המינים מוגדרים כטורפים, וניזונים בעיקר מחרקים, זחלים, תולעים, וחולייתנים קטנים, אם כי מגוונים לעיתים את התזונה בפירות. הטורפים העיקריים שלהם כוללים את חתול הפמפס, פומת ההרים ושועל קולפאו. 

הם מתרבים בקיץ, והנקבה ממליטה 1–6 גורים זעירים שנצמדים לאחת מ-4 הפטמות שלה. לאחר מספר שבועות הם עוברים לרכב על גבה ולאחר מכן הופכים לעצמאיים. בשל אזור התפוצה הבלתי נגיש ברובו, אין נתונים מדויקים על מצב האופוסומים החדפיים, אך ההנחה היא שהם נפוצים למדי. נכון ל-2023, אף אחד מהמינים אינו מסווג בקטגוריית שימור מאוימת.
==מינים==
הסוג כולל 5 מינים:
*אופוסום חדפי אפור-בטן (Caenolestes caniventer)
*אופוסום חדפי קונדורי (Caenolestes condorensis)
*אופוסום חדפי צפוני (Caenolestes convelatus)
*אופוסום חדפי כהה (Caenolestes fuliginosus)
*אופוסום חדפי סנגאי (Caenolestes sangay) - התגלה בשנת 2013.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1895
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אולדפילד תומאס
קטגוריה:אופוסומים חדפיים
אופוסום חדפי אינקה

אופוסום חדפי אינקה או אופוסום חדפי פרואני (שם מדעי: Lestoros inca) הוא יונק-כיס אמריקני זעיר במשפחת האופוסומים החדפיים שחי במרכז הרי האנדים באמריקה הדרומית ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1917 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס בתור מין בסוג אופוסום חדפי, והוכר כסוג עצמאי בשנת 1934. מבחינה גנטית ומורפולוגית הוא קרוב יותר לסוג אחרון מאשר לטקסון המונוטיפי אופוסום חדפי חוטמני.

==תיאור ==
אופוסום האינקה הוא כיסאי דמוי חולדה קטנה או חדף: אורך ראשו וגופו 11.5-9 ס״מ, אורך זנבו 13.5-9.5 ס״מ, ומשקלו 25–32 גרם. הזכר גדול וכבד במקצת מן הנקבה. מבנה הגוף קומפקטי ודק, והגולגולת חזקה יחסית עם לסת תחתונה קצרה יותר שמצביעה כנראה על יכולת ללעוס מזון קשיח יותר. האוזניים גדולות ועגולות והעיניים קטנות מאוד עם חוש ראייה ירוד. הזנב ארוך ועבה ומשמש לתמיכה במהלך הטיפוס, אך חסר יכולת לפיתה. הגפיים קצרות וחזקות, והאחוריות גדולות ומפותחות מהקדמיות עם טפרים גדולים.

לאופוסום האינקה פרווה עבה, ארוכה וכהה. צבעה הכללי נע בין חום-ביסטר כהה לשחור שוקולד או שחור-כחלחל, כשאזור הכתפיים נוטה להיות כהה יותר. המותניים והצד התחתון של הגוף בעלי גוון בהיר במקצת של אפור-צפחה או סגלגל, אך עדיין כהים יחסית. הראש בצבע זהה לגוף, ולעיתים סביב העיניים יש טבעות קירחות בהירות יותר. החרטום עשוי להיות בעל גוון כהה יותר. החוטם, הלוע, כפות היד והרגל, ופנים האוזניים בצבע ורוד, אדמדם או סגלגל. הזנב בצבע שחור מפויח או סגלגל.
==תפוצה ואקולוגיה==
אופוסום האינקה אנדמי לחלק המרכזי של הרי האנדים באמריקה הדרומית; מרבית הטווח שלו נופל בדרום-מזרח פרו (מחוזות: קוסקו, פונו ואייקוצ'ו) ובמידה פחותה יותר במחוז לה-פאס בצפון-מערב בוליביה. בית הגידול שלו מורכב מיער עננים, יער שדונים, כיסי סבך של בקריס וכרי דשא תת-אלפינים ברום 4,200-2,000 מטר מעל פני הים. הוא ככל הנראה מצוי בבתי גידול פחות לחים ממינים אחרים.

מעט מאוד ידוע על אופוסום האינקה; הוא יונק סוליטרי שחי בבדידות, פעיל בשעות הלילה ואת שאר הזמן מבלה במסתור תחת שורשים או בסבך הצפוף. הוא יוצר מערכת של תעלות ושבילים בצמחייה הצפופה שמשמשת אוטו לתנועה והימלטות. הוא ניזון בעיקר מחסרי חוליות. הנקבה ממליטה מספר גורים לאחר תקופת היריון קצרצרה, והם נתלים על אחת מארבע הפטמות שעל בטנה. הם גדלים בכיס במשך מספר שבועות ואז עוברים לרכוב על גבה עד הגמילה.
==מצב==
אופוסום האינקה מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בשל תפוצה רחבה יחסית באזור בלתי נגיש, אוכלוסייה גדולה, העדר אינדיקציות לאיומים משמעותיים ונוכחותו במספר אזורים מוגנים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אופוסומים חדפיים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
יושיזאורוס

יושיזאורוס (שם מדעי: Yuxisaurus; מילולית: "לטאת יושי") הוא סוג של דינוזאור בעל אגן דמוי-עוף מקבוצת התיראופורה, אשר התקיים במשך היורה התחתון במזרח אסיה.

הממצאים המאובנים של דינוזאור זה התגלו בתצורות "Fengjiahe Formation" שביונאן, שבדרום-מערב הרפובליקה העממית של סין והוא תואר למדע ב-2022, לאחר שהתגלו שנה לפני כן. הסוג מכיל מין בודד, Yuxisaurus kopchicki, הקרוי להוקרת החוקר האמריקאי ג'ון קופיק . הממצאים הכילו פרט יחיד בעל שלד חלקי, שהורכב בעיקר מצלעות, חוליות, חלקי גולגולת שבורים, שרידי רגליים ולפחות 120 חלקי אוסטאודרם.

במראהו הוא דמה מעט לאנקילוזאור בסיסי, אך לא השתייך לקבוצה זו. מעריכים שהיה קרוב לסוגים בסיסיים נוספים כמו האמאוזאורוס, הסקלידוזאורוס, הטטיזאורוס, הביינוזאורוס (Bienosaurus) ועוד. הוא הגיע לאורך של 3 עד 4 מטרים, דומה מעט לקרנף והיה אוכל צמחים קל יחסית לקבוצתו ובעל צוואר בינוני באורכו, אך בעל מבנה משוריין שנועד לגונן עליו מטורפים תרופודים גדולים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תיראופורה
קטגוריה:דינוזאורים שחיו ביורה תחתון באסיה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2022
בין ירדן לים

המושג "בין ירדן לים" מתכוון לרוחב הכולל של מדינת ישראל (מזרח–מערב) בנקודה או אזור כלשהו. כאשר הביטוי משמש בהקשר של אזור, כוונתו יכולה להיות גם לשטחה של מדינת ישראל לרוחב, שחלקו באזור זה.

השטח שיכול להיכלל בביטוי הוא מדינת ישראל כולה, כולל יהודה, שומרון ורצועת עזה, וחלקה של ישראל בעבר הירדן (רמת הגולן), אך לפעמים מושמטת רמת הגולן מהביטוי (בקריאות שאינן מכירות בה כחלק ממדינת ישראל לכינון שתי מדינות בין הירדן לים)<ref></ref> או הנגב (במשפטים שאומרים "אין מספיק מקום לשתי מדינות בין הירדן לים").<ref></ref>

== שימוש ==
שני השימושים העיקריים בביטוי הם:
* ביטוי מיקום ביחס לרוחב של מדינת ישראל. בניגוד לקו פרשת המים, יחס של מיקום כלשהו בין הירדן לים הוא צורה נוחה יותר לבטא את מיקומו לעומת מישור החוף, ואזורים נוספים אחרים שיושביהם לא מרגישים את קו פרשת המים.
* ביחס לערבים. ביטוי זה כולל בתוכו את כל הערבים בעלי תעודת זהות כחולה, ובנוסף את כל הערבים של יהודה, שומרון וחבל עזה. לכן ביטוי זה משמש כהכללה לכל אלה; בנוגע לדעותיהם, רצונותיהם, גודלם ביחס ליהודי שטח זה ושאיפותיהם הלאומיות.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>
* במטרה לא להביע עמדה. כל אשר אומר "מדינת ישראל" ובכוונתו שטח מדינת ישראל עם או בלי יהודה, שומרון ורצועת עזה, נחשב על פי חלקים גדולים בציבור כאילו תפס צד מסוים בסכסוך הישראלי-פלסטיני. לכן, אישים וגופים מסוימים נמנעים מהגדרה זו, ומעוניינים להתייחס למדינת ישראל בתוך ומחוץ לקו הירוק, משתמשים בביטוי זה על מנת לשמור על נייטרליות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניבים וביטויים ישראליים
קטגוריה:ישראל: גאוגרפיה
מעשה רוקח

זהו שמו של ספר, על פי האמור בפרשת כי תשא: 

::וְעָשִׂיתָ אֹתוֹ שֶׁמֶן מִשְׁחַת קֹדֶשׁ: רֹקַח מִרְקַחַת מַעֲשֵׂה רֹקֵחַ, - שֶׁמֶן מִשְׁחַת קֹדֶשׁ יִהְיֶה.
ג'ון פיקרינג (שופט)

ג'ון פיקרינג (באנגלית: John Pickering; 22 בספטמבר 1737 – 11 באפריל 1805) היה מושל ניו המפשייר, שופט בית המשפט העליון של ניו המפשייר ושופט מחוזי במחוז ניו המפשייר. הוא היה הפקיד הפדרלי השני שהודח על ידי בית הנבחרים והראשון שהורשע והועבר מתפקידו במשפט הדחה שנערך לו בסנאט. 

== השכלה וקריירה ==
פיקרינג נולד ב-22 בספטמבר 1737 בניואינגטון, ניו המפשייר. הוא סיים לימודי משפטים באוניברסיטת הרווארד ב-1761. הוא החל להתמחות בגרינלנד, פרובינציה בניו המפשייר, ועבר מאוחר יותר לפורטסמות', עד 1783, והמשיך בהתמחות בין 1788 ל-1790. הוא היה חבר בוועידת ניו המפשייר בין 1781–1783 ושוב בין 1791–1792. הוא נבחר לבית הנבחרים של ניו המפשייר ב-1783 וכיהן בו עד 1787. הוא היה חבר בוועידת ניו המפשייר שתפקידה היה לאשרר את החוקה האמריקאית ב-1788. פיקרינג היה חבר גם בסנאט של ניו המפשייר ובמועצה המבצעת של המדינה עד 1790. בשנת 1790 כיהן כמושל ניו המפשייר (שנקרא אז "נשיא ניו המפשייר"). בין 1790 ל-1795 כיהן כשופט בית המשפט העליון של המדינה.

== כשופט ==
פיקרינג הוצע לתפקיד שופט מחוז ניו המפשייר ב-10 בפברואר 1795 על ידי ג'ורג' וושינגטון, אחרי פטירתו של ג'ון סאליבן מספר שבועות מוקדם יותר. ב-11 בפברואר אושר מינויו על ידי הסנאט האמריקאי והושבע באותו היום. כהונתו הופסקה ב-12 במרץ 1804 עקב משפט ההדחה שהתנהל מולו בסנאט והרשעתו בו.

=== הדחה ===
ב-1800, התחיל ג'ון פיקרינג להראות סימנים של חולשה מנטלית. חולשה זו הפכה למכשול משמעותי מספיק ב-25 באפריל 1801 כשעמיתיו לשיפוט שלחו מכתב לבית המשפט הראשון לערעורים בבקשה למחליף זמני. לתפקיד המחליף מונה ג'רמייה סמית', שופט בית המשפט לערעורים, ובהתאם לסעיף 25 של חוק המשפטים הוא לקח עליו את התיקים של ג'ון פיקרינג. 

עם העברת חוק המשפטים של 1802 בוטלה סמכות בית המשפט הראשון לערעורים. ב-3 בפברואר 1803, הנשיא תומאס ג'פרסון העביר לבית הנבחרים האמריקאי ראיות נגד ג'ון פיקרינג, בהן הואשם בפסיקות לא חוקיות ובמוסר רע עקב שיכרון חושים בזמן שהוא על כס השיפוט. ב-2 במרץ 1803 הצביע בית הנבחרים בעד הדחת פיקרינג בגין שכרות ופסיקות לא חוקיות. הדבר עורר מחלוקת פוליטית, כשהפדרליסטים האשימו את ההמפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית בפגיעה בחוקה בניסיונם להדיח שופט מתפקידו למרות שלא ביצע "פשעים חמורים או עבירות" שהם עילה להדחה על פי החוקה. 

== מותו ==
ג'ון פיקרינג נפטר ב-11 באפריל 1805 בפורטסמות', ונקבר בבית הקברות בעיר.

== קישורים חיצוניים ==
*
*
* 

קטגוריה:מושלי ניו המפשייר
קטגוריה:שופטי בתי משפט במדינות ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1737
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1805
מחאה בעירום

מחאה ב[[סן פרנסיסקו נגד האיסור על עירום]]
מחאה בעירום היא סוג של מחאה שמטרתו למשוך תשומת לב תקשורתית וציבורית למטרה מסוימת, לעיתים למען קידום עירום במרחב הציבורי ולעיתים ללא קשר לעירום.<ref name="Alaimo20102"></ref> המחאה בעירום הראשונה שבוצעה בעת החדשה, הייתה הפגנה של תנועת Freedomites בקנדה ב-1903. 

המתנגדים למחאה בעירום טוענים שמחאה בעירום הוא דבר מגונה, במיוחד אם ילדים יכולים לצפות בזה. לעומתם, טוענים התומכים במחאה בעירום, שזו צורת ביטוי לגיטימי שניתנת כחלק מחופש הביטוי.

בין הארגונים שקידמו מחאה בעירום, ניתן למנות את הארגון אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים, שקידם מחאה בעירום ב-1992–2020 כחלק מהקמפיין נגד שימוש בפרווה.<ref></ref><ref></ref> מחאה בעירום גם מקודמת על ידי תנועות המקדמות את חופש הפטמה, וכן תנועות פמיניסטיות ותנועות נודיסטיות, כגון התנועה הפמיניסטית פמן.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחאה
קטגוריה:עירום
קראטס ממאלוס

קְרַאטֶס ממאלוס (ביוונית: Κράτης ὁ Μαλλώτης; סביבות 220 לפנה"ס - סביבות 140 לפנה"ס) היה מדקדק פילוסוף סטואי יווני, מנהיג האסכולה הספרותית ומנהל הספרייה של פרגמון. הוא תואר בתור קראטס מ כדי להבדיל אותו מ. עבודתו העיקרית הייתה פרשנות ביקורתית ופירושים של הומרוס. הוא גם התפרסם כמי שבנה את הגלובוס המוקדם ביותר של כדור הארץ.

==קורות חיים==
הוא נולד ב שבקיליקיה, וחונך בטרסוס, ואחר כך עבר לפרגמון, ושם חי בחסותם של , ו. הוא היה המייסד של האסכולה של הדקדוק של פרגמון, ונראה שלמשך תקופה הוא עמד בראש ספריית פרגמון. בין חסידיו היו הרמיאס (Κρατήτειος Ἑρμείας), זנודוטוס ממאלוס והרודיקוס מבבל.

הוא ביקר ברומא כשגריר של אאומנס, בשנת 168 לפנה"ס, או אטלוס בשנת 159 לפנה"ס. לאחר ששבר את רגלו לאחר שנפל לביוב פתוח, הוא נאלץ להישאר ברומא זמן מה ונשא הרצאות שנתנו את הדחף הראשון לחקר הדקדוק וביקורת הספרות בקרב הרומאים.

==עבודותיו==
קראטס הדגיש את ההבדל בין ביקורת הספרות ודקדוק, את האחרון הוא ראה ככפוף לראשונה. מבקר, לפי קראטס, צריך לחקור כל מה שיכול להאיר את הספרות; המדקדק היה רק ליישם את כללי השפה כדי להבהיר את המשמעות של קטעים מסוימים, ולהסדיר את הטקסט, המשקל, ההדגשה וכו'. מחלק זה של המערכת שלו, קראטס קיבל את הכינוי קריטיקוס.

כמו אריסטרכוס מסמותרקיה, העניק קראטס את תשומת הלב הגדולה ביותר ליצירותיו של הומרוס, ומשום כך הוא כונה גם הומריקוס. הוא כתב פרשנות על האיליאדה והאודיסיאה בתשעה ספרים. חלק מהפרגמנטים של פרשנות זו נשמרו על ידי המלומדים וסופרים עתיקים אחרים. עקרונותיו היו מנוגדים לאלה של אריסטרכוס, שהיה מנהיג האסכולה האלכסנדרונית. קראטס היה הנציג הראשי של התיאוריה האלגורית של הפירוש, וטען כי הומרוס התכוון לבטא אמיתות מדעיות או פילוסופיות בצורה של שירה.

מלבד עבודתו על הומרוס, כתב קראטס פירושים על התאוגוניה של הסיודוס, על אוריפידס, על אריסטופאנס, וכנראה על מחברים קדומים אחרים; עבודה על יוונית אטית; ועבודות על גאוגרפיה, ידיעת הטבע וחקלאות, שרק חלקים בודדים מהם קיימים.
==הגלובוס של קראטס==
ה[[גלובוס של קראטס ממאלוס (סביב 150 לפנה"ס) כפי שדמיין אמן מהמאה ה-20]]
לפי סטראבון, תכנן קראטס כדור המייצג את כדור הארץ, שהוא לפיכך הגלובוס המוקדם ביותר הידוע המייצג את כדור הארץ:

בעקבות התאוריה של , חשב קראטס שהאזור הלוהט תפוס על ידי האוקיינוס וכי, באנלוגיה, אפשר לדמיין אנשים שחיים מעבר לאזור הלוהט:

השרטוט הקלאסי של הכדור מציג את העולם הידוע, או אויקומנה (אירופה, צפון אפריקה ואסיה), עם שלוש יבשות נוספות, המכונות Perioeci, Antipodes ו-Antioeci. אפשר לטעון שה-Perioeci וה-Antipodes של קראטס קיימים, ומקבילים בערך לאמריקה הצפונית ולאמריקה הדרומית בהתאמה, אבל יבשת Antioeci, טרה אוסטרליס, לא, למעט בקטעים (אוסטרלאסיה ודרום אפריקה). ולכדור הארץ יש למעשה טבעת מים סביבו, אבל בקו הרוחב של 60 מעלות דרום, לא בקו המשווה.

==מחוות==
 קרוי על שמו של קראטס ממאלוס.

==קישורים חיצוניים==

* 
<div style="direction: ltr;">
* [https://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus:text:1999.04.0104:entry=crates-bio-3 Smith, William, ed. (1870). "Crates (bio 3)"]. Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology.
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:יוון העתיקה: גאוגרפים
קטגוריה:פילוסופים יוונים
קטגוריה:פילוסופים של העת העתיקה
קטגוריה:יוונים הלניסטיים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2 לפנה"ס
הליכה נורדית

קבוצת אנשים ההולכים הליכה נורדית ב[[לונדון]]
הליכה נורדית (בפינית: sauvakävely) היא פעילות גופנית המבוססת על הליכה תוך שימוש בשני מוטות הליכה. הספורט הזה התפתח בפינלנד ומשם זלג למדינות הסקנדינביות ולארצות הברית. פעילות זו מתאימה גם לאנשים תשושים ולנכים.

"הולכי הסקי" הראשונים היו גולשים שהשתמשו במוטות סקי בעת תרגול, בטיולים, במדרונות ובביצות. אי אפשר לנקוב בשמו של ממציא ההליכה הנורדית, שכן הספורט התפתח בהדרגה ופותח על ידי גורמים רבים. החל משנת 1966, בפקולטה לחינוך גופני, באוניברסיטה של ייבסקילה, המורה Leena Jääskeläinen החלה לתרגל בשיעורים שלה הליכה נורדית, תוך מתן הסבר לסטודנטים על יתרונותיה על פני הליכה רגילה.

משנת 1997 התחילה ההליכה הנורדית לצבור פופולריות בפינלנד. באותו זמן הושקו מוטות ההליכה הנורדית הראשונים של המותג Exel. במקביל, Suomen Latu ומכון הספורט הפיני החלו לפתח מוצרים ואימונים של הליכה נורדית. הספורט צבר פופולריות במהירות, ונוצרו סביבו תוכניות אימונים, סמינרים וסרטונים חינוכיים.

ההליכה הנורדית זכתה להתרחבות משמעותית בפינלנד ובשנת 2000 היו מיליון מתרגלים, או אחד מכל שישה אנשים. באותה שנה אקי קריהטאלה ייסד את האגודה הבינלאומית להליכה נורדית (INWA), ארגון בינלאומי שמטרתו לקדם ולפתח את תרגול ההליכה הנורדית.

הליכה נורדית, בהשוואה להליכה רגילה, כוללת הפעלת כוח על המוטות עם כל צעד. ההלכים הנורדיים משתמשים יותר ובעוצמה רבה יותר בכל גופם ומקבלים גירוי בונה כושר שאינו קיים בהליכה רגילה לחזה, לשריר הגב הרחיב, לשריר הזרוע התלת-ראשי, לכתפיים, לבטן, לעמוד השדרה ולשרירי ליבה אחרים שעלולים לגרום לעלייה משמעותית בקצב הלב. הליכה נורדית מוערכת כמייצרת עלייה של עד 46% בצריכת האנרגיה, בהשוואה להליכה ללא מוטות. נערכו מספר מחקרים על ההשפעות של הליכה נורדית. מחקר אחד במיוחד השווה הליכה רגילה להליכה נורדית. מחקר אחד הראה שהליכה נורדית הובילה לירידות משמעותיות יותר ב-BMI ובהיקף המותניים בהשוואה להליכה רגילה. קבוצת ההליכה הנורדית הייתה הקבוצה היחידה שחוותה ירידה בשומן הגוף הכולל ועלייה ביכולת האירובית.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://ecologym.net/nordic-walking-with-poles/ הליכה נורדית עם מקלות הליכה]

קטגוריה:הליכה
קטגוריה:ענפי ספורט
קטגוריה:ספורט נכים
קטגוריה:פינלנד: המצאות
הצטמצמות

הצטמצמות הוא סרט טלוויזיה ישראלי משנת 1989 בבימויו של ראול יחיאל, עם רחל שור, זאב שמשוני ומארק חסמן בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי רות אלמוג והוא מבוסס על סיפורה "הצטמצמות" מתוך קובץ הסיפורים נשים משנת 1988.

העלילה היא על גבר הפוגש את מורתו מילדות ומתאהב בה.

==תקציר העלילה==
אביגיל (רחל שור) היא מחנכת ותיקה בתל אביב. בחופש הגדול היא פוגשת במוזיאון תל אביב את רפי (זאב שמשוני) שהיה תלמיד אהוד עליה במיוחד.

רפי מספר לה שהוא כעת עורך דין גרוש, מזמין אותה לבית קפה ומגלה לה כי תמיד העריץ אותה בייחוד לאחר שביקרה אותו בבית חולים בו אושפז בגלל כוויה.

אביגיל היא רווקה מבוגרת. אביה (מארק חסמן) הוא פנסיונר המסתגר כל הזמן בדירתו ומסרב לצאת. הוא ממורמר בגלל אשתו המנוחה שנהגה לבלות ולבזבז את כספו בעוד הוא עובד בפרך וכן על בנו שאול שנפטר בגיל צעיר. אביגיל עוזרת לו בקניות ובניהול הבית למרות שכל הזמן הוא מעליב אותה באמירות על מה שהיא השקיעה ומה שיצא ממנה - סתם מורה...

למעשה רפי, אביגיל ואביה הם אנשים בודדים שעולמם מצומצם. לרחל יש חברת ילדות בשם יוכי (עפרה וינגרטן) הנשואה לאברם (שמיל בן ארי) ולהם בת ובן שאביגיל מפנקת בממתקים. אלה (שולה רווח) היא חברה מקורבת יותר שמייעצת לה בעניינים שונים. עכסה (מירי פביאן) היא חברה מהעבר שעובדת כעת כצלמת ומתעלמת ממנה.

רפי הצעיר "נדלק" על מורתו המבוגרת ואף מציע לה נישואים אך היא דוחה אותו. היא מעדיפה לחזור לחייה הבודדים עם טיפול באביה והליכה על החוף עם כלבתו.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|רחל שור
|אביגיל
|
|-
|זאב שמשוני
|רפי
|
|-
|מארק חסמן
|אבא של אביגיל
|
|-
|שולה רווח
|אלה
|חברה של אביגיל
|-
|עפרה וינגרטן
|יוכי
|חברה של אביגיל
|-
|שמיל בן ארי
|אברם
|בעלה של יוכי
|-
|מירי פביאן
|עכסה
|צלמת
|}
==קישורים חיצוניים==

* 
*[https://www.youtube.com/watch?v=PVHU6W7qa4w הצטמצמות], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1989
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי טלוויזיה ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים מבוססי ספרים
אברהם יעקב טיילור

אברהם יעקב טיילור (נולד ב-8 באוגוסט 1984, י' באב ה'תשמ"ד) הוא חזן, זמר, מלחין וחוקר העוסק בעיקר בתיעוד והפצת ניגוני חסידות מודז'יץ, כמו כן בהיסטוריה של תולדות תנועת החסידות ומשנתה.

==ביוגרפיה==
נולד בירושלים לאליהו עקיבא ושרה מלכה. גדל בבית אל ובלונדון. למד בישיבת ירושלים לצעירים, ישיבת סלבודקה ובמכון תל אביב לחזנות. טיילור משתייך לחסידות מודז'יץ ומקורב לאדמו"רים של חסידויות נוספות.
במקביל לפעילותו המוזיקלית, טיילור הוא גם עורך ראשי במכון להוצאת כתבי אדמו"רי אוסטרובצה בביתר עילית, וכן עורך בכיר במכון שפתי צדיקים, ובהוצאת הספרים של חסידי באסטאן-ביתר. מדי פעם מפרסם מחקרים ומאמרים בהמבשר, וכן בקובצי שפתי צדיקים ובעלון השבועי קרוב אליך.

טיילור הוא גם רב צבאי ובשנים 2012–2017 עסק בליווי רוחני של פלוגות ייעודיות בצה"ל לחיילים מרקע חרדי.

==קריירה מוזיקלית==
באפריל 2010 החל את עבודתו במכון לתיעוד ושימור ניגוני מודז'יץ. במסגרתה זו הקים את אתר המכון וניהל אותו למשך חמש שנים, לצד הפקת סדרה בת ארבעה דיסקים בשם 'מגנזי אוצרות ניגוני מודז'יץ' וארגון אירועים שונים ושבתות עיון העוסקים בניגוני חסידות מודז'יץ בשירה והרצאה, תוך יצירת שיתופי פעולה עם זמרים, חזנים, נגני כליזמר ומרצים ידועים ומקהלות. עם שיתופי הפעולה שיצר נמנים: חיים אדלר, יעקב רוזנפלד, צבי וייס, יצחק מאיר, שרה פרידלנד בן ארזה, בנימין מונק, אהרן רזאל, מוסא ברלין, חיליק פרנק, נאור כרמי, הרב תמיר גרנות, כמו כן עם מקהלות החזנים הירושלמית, בת-רון, רמתיים, בנימין. באותה השנה החל גם לתחזק ערוץ יוטיוב ובו מאות הקלטות והסרטות של ניגונים מחצרות חסידים בדגש על ניגוני מודז'יץ.

טיילור מופיע באירועים ובשבתות, הן בעצמו והן יחד עם מקהלות ואמנים אחרים. במסגרת אירועים ושבתות אלו הופיע טיילור במהלך השנים בעשרות קהילות בישראל, ארצות הברית, בריטניה, פולין וצ'כיה. טיילור הופיע בין השאר בבתי כנסת ומוסדות מכובדים, כגון: בית הכנסת הגדול (ירושלים), בית הכנסת ישורון ועוד. הופעותיו כוללות שירה והרצאה על סיפורם ההיסטורי של הניגונים ומשנת החסידות ביחס לניגון.

בשנת 2013 הוציא אלבום המוקדש לנוסח התפילה וניגונים המושרים בקהילות ישראל בראש השנה.

בשנים 2017–2018 למד טיילור במכון תל אביב לחזנות, והוא תלמידם של החזן נפתלי הרשטיק, המנצח והמעבד ריימונד גולשטיין, המנצח והמעבד יותם סגל, וזמר האופרה ג'פרי פרנסיס.

במשך השנים היה בקשר קרוב עם החזן והמלחין בן ציון שנקר והוא היה שותף בשנותיו האחרונות לפרויקטים מוזיקליים שונים של טיילור. מאז פטירתו של שנקר, מארגן טיילור מדי שנה אירועים לזכרו.

משנת 2020 הוא לוקח חלק פעיל בעריכה ובכתיבה של כתב העת 'עתיקין' לשימור ותיעוד הנגינה היהודית האותנטית, ומבצע הקלטות תיעוד של ניגוני מודז'יץ במסגרת אתר האינטרנט של מכון היכל בשירי זמרה של חסידי מודז'יץ.

==קישורים חיצוניים==
*.
*. .	
*. .

==הערות שוליים==

קטגוריה:חסידי מודז'יץ
קטגוריה:חזנים ישראלים
קטגוריה:חוקרי חסידות
קטגוריה:בוגרי ישיבת סלבודקה (בני ברק)
קטגוריה:בוגרי ישיבת ירושלים לצעירים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
נמל החלל האזורי המרכז-אטלנטי

נמל החלל האזורי המרכז-אטלנטי (אנגלית: Mid-Atlantic Regional Spaceport), הוא נמל החלל שממוקם בחוף המזרחי של וירג'יניה כ-160 ק"מ צפון-מזרחית מנורפוק בשטח שהיה שייך בעבר למתקן הטיסות וולופס. המתקן מנוהל על ידי Virginia Spaceport Authority שנמצא בבעלות מדינת וירגיניה. הוא מיועד לשיגורים מסחריים בלבד.

==היסטוריה==
בשנת 1995 מדינת וירגיניה החליטה לקדם הקמת מתקן לשיגורים לחלל. בשנת 1997 נחתם הסכם עם נאס"א על הקצאת שטח ל"מרכז טיסות לחלל וירג'יניה" משטחי מרכז הטיסות וולופס. בשנת 2003 מושלי וירגיניה ומרילנד סוכמו עקרונות לניצול המתקן לטיסות מסחריות ושם של המתקן שונה לשם הנוכחי.

==כני שיגור==
כן שיגור LP-0A נבנה במקור למשגר מדגם Conestoga. השיגור הראשון בוצע בשנת 1995 ולא הצליח. בהמשך מגדל שיגורים פורק ונבנה חדש תוך התאמה לשיגורי משגר "אנטרס". המתקן כולל גם מרכז אינטגרציה. בשנת 2014 כתוצאה מכישלון בשיגור נגרם נזק משמעותי לכן שיגור. בשנת 2015 השיגורים חודשו.

כן שיגור LP-0B נבנה במהלך שנת 1999 ושודרג בשנת 2008. הוא מיועד לשיגורי משגר מדגם "מינוטאור".

כן שיגור LC-2 נבנה בשנת 2020 ומיועד לשיגוריי משגר מדגם "אלקטרון". השיגור הראשון בוצע בינואר 2023.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20070227103326/http://www.mistusa.net/governor_report.pdf תוכנית לניצול האתר]

==הערות שוליים==

קטגוריה:נמלי חלל אמריקאיים
קטגוריה:וירג'יניה: מבנים