OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרשת האזינו

איור לפסוקי הפתיחה של שירת האזינו: "הַאֲזִינוּ הַשָּׁמַיִם וַאֲדַבֵּרָה וְתִשְׁמַע הָאָרֶץ אִמְרֵי פִי. יַעֲרֹף כַּמָּטָר לִקְחִי תִּזַּל כַּטַּל אִמְרָתִי כִּשְׂעִירִם עֲלֵי דֶשֶׁא וְכִרְבִיבִים עֲלֵי עֵשֶׂב."
פָּרָשַׁת הַאֲזִינוּ היא פרשת השבוע העשירית בספר דברים. לפי החלוקה לפרקים, היא מתחילה ב ומסתיימת באותו פרק ב.

את פרשת האזינו קוראים בשבת שבין ראש השנה לבין יום הכיפורים, היא שבת שובה, או בשבת שבין יום הכיפורים לסוכות.

==תוכן הפרשה==
===שירת האזינו===

קטע משירת האזינו ב[[ספר תורה]]
פרשת האזינו ממשיכה את רצף הפרשיות שלקראת סיום התורה, ובהן מסופר על ההכנות למותו של משה רבנו. את רוב רובה של פרשת האזינו תופסת שירת האזינו, העתידה, כפי שנאמר למשה בפרשה הקודמת, להיות עדות לעם ישראל לקראת הקורות אותם בדורות הבאים. השירה מתארת את המחזור ההיסטורי של עם ישראל: נחלת ארץ ישראל, חטא, גלות וגאולה.

השירה בנויה שורות-שורות, וכל שורה מחולקת לשתי צלעיות שוות פחות או יותר, בכל צלעית כשלוש מילים. בספר התורה היא כתובה בתבנית הקרויה "אריח על גבי אריח", כלומר בשתי עמודות ארוכות לאורך הדף (זאת לעומת שירת הים, הכתובה "אריח על גבי לבֵנה").

===בשורת מות משה===

לאחר השירה ישנן עוד שתי פרשיות קצרות: בראשונה מתואר כיצד קורא משה את השירה לבני ישראל ומתרה בהם פעם נוספת להקפיד לקיים את התורה: בשנייה מצווה אלוהים את משה לעלות להר העברים - הוא הר נבו - להשקיף על ארץ ישראל, ואז למות שם: 

==מבנה הפרשה==
בפרשת האזינו יש 52 פסוקים, אשר מאוגדים ב-3 פרשיות פתוחות וללא פרשיות סתומות, זאת הפרשה היחידה בתורה ללא פרשיות סתומות. הפרשה מכילה סדר אחד, כאשר הפרשה מתחילה בתחילת הסדר ומסתיימת בסוף הסדר בדומה לכך שהיא מתחילה בתחילת פרק ומסתיימת בסוף פרק לפי החלוקה לפרקים.

==תאריכי הקריאה==
פרשת האזינו סמוכה תמיד לפרשת וזאת הברכה הנקראת בשמחת תורה, ולכן בשנים שיש בהן שבת בין יום כיפורים לסוכות היא תיקרא אחרי סוכות ופרשיות ניצבים וילך תהיינה כל אחת בנפרד, אך בשנים שבהן אין שבת בין יום הכיפורים לסוכות, היא תיקרא לפני סוכות, ופרשיות ניצבים וילך תהיינה צמודות. השבת בה קוראים את פרשת האזינו יכולה לחול בארבעה תאריכים שונים:
*שנת השא ושנת הכז, שנת השג ושנת החא - ג' בתשרי
*שנת זשג ושנת זחא, שנת זשה ושנת זחג - ח' בתשרי
*שנת גכה ושנת גכז - י"ב בתשרי
*שנת בשה ושנת בחג, שנת בשז ושנת בחה - י"ג בתשרי

==הפטרה==
אם קוראים את פרשת האזינו בשבת שובה, מפטירים בהפטרה המיוחדת לשבת שובה. אחרת מפטירים בשירת דוד, . התימנים והאיטלקים מפטירים ב - . בחומש עם הפטרות כמנהג רומניא, קושטא רס"ה, מוזכרים שני המנהגים.

לפי מנהג אחד המוזכר בקונטרס פוזנא, נהגו להפטיר "דרשו" בשבת שובה, ו"שובה" בשבת שבין יום כיפור לסוכות.

==שימוש בספרות==
בחלקים משירת האזינו נעשו שימושים רבים בקרב סופרים ומשוררים, כאשר אחת הדוגמאות לכך היא השימוש בחלק הפסוק "לי נקם ושלם" בפתיחתו של הרומן אנה קארנינה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.osimhistoria.com/osim-tanach/ep206-haazinu שירת האזינו: האזינו!] שחר ענבר בפודקאסט עושים תנ"ך 

*
האזינו
דינו זוף

דינו זוף (באיטלקית: Dino Zoff; נולד ב-28 בפברואר 1942 באיטליה) הוא שוער כדורגל איטלקי, מגדולי שחקני איטליה בכל הזמנים, והשחקן המבוגר ביותר שזכה בגביע העולם בכדורגל, כשזכה בתור הקפטן של נבחרת איטליה בכדורגל במונדיאל 1982 בספרד, בהיותו בן 40.

== קריירה ==
זוף שיחק לאורך רוב הקריירה שלו ביובנטוס. הוא מחזיק בשיא של הזמן הארוך ביותר ללא ספיגת שער (1142 דקות) וגם בשיא השחקן המבוגר ביותר שמחזיק בגביע העולם (גיל 40, במונדיאל 1982).

זוף הפך למאמן לאחר הפרישה מכדורגל מקצועי. הוא הוביל את יובנטוס לזכייה בגביע אופ"א בעונת , לאחר ניצחון בשלב הגמר על פיורנטינה בתוצאה 3–1 בסיכום שני המפגשים. 

הוא אימן את נבחרת איטליה שהגיעה למקום השני ביורו 2000. ב-2005 הוא מונה למאמן פיורנטינה, לאחר שקודם לכן אימן את יובנטוס ואס אס לאציו.

במסגרת פרסי היובל של אופ"א נבחר זוף לכדורגלן הזהב של איטליה.

במרץ 2004 נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.

==תארים==
===כשחקן===
;יובנטוס
*אליפות איטליה (6): 1972/1973, 1974/1975, 1976/1977, 1977/1978, 1980/1981, 1981/1982
*הגביע האיטלקי (2): 1978/1979, 1982/1983
*גביע אופ"א: 1976/1977
;נבחרת איטליה
*גביע העולם: 1982
**סגנית: 1970
*אליפות אירופה: 1968
===כמאמן===
;יובנטוס
*הגביע האיטלקי: 1989/1990
*גביע אופ"א: 1989/1990

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שוערי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלני הזהב של אופ"א
קטגוריה:מאמני כדורגל איטלקים
קטגוריה:מאמני יובנטוס
קטגוריה:מאמני לאציו
קטגוריה:מאמני פיורנטינה
קטגוריה:מאמני נבחרת איטליה בכדורגל
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הכדורגל האיטלקי
קטגוריה:כדורגלני יורו 1968
קטגוריה:כדורגלני יורו 1980
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1982
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1978
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1970
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1974
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1942
פרויקט הגנוגרפיה

מפת חלוקה של אוכלוסיית הגברים ל[[הפלוגרופ על פי ממצאי הפרויקט, עם נתיבי הגירה אפשריים]]
פרויקט הגנוגרפיה הוא מיזם משותף לאגודת נשיונל ג'יאוגרפיק ולחברת IBM, שמטרתו חקר דפוס התפשטות האדם על פני כדור הארץ באמצעות שימוש בידע ובטכנולוגיה מתחום הגנטיקה האבולוציונית. מטרות נוספות של המחקר הן יצירת מאגר דגימות גנטיות של אוכלוסיות ילידיות ההולכות ונעלמות וכן פיתוח שיטות התמודדות עם בסיסי נתונים רחבים במיוחד.

ההכרזה הרשמית על הפרויקט הייתה ב-13 באפריל 2005. הפרויקט נועד להמשך חמש שנים.

לצורך הפרויקט יילקחו דגימות DNA של כ-100,000 איש, גברים בלבד, מאזורים נבחרים ברחבי העולם. הבחירה בגברים נעשתה מאחר שרק גברים נושאים את כרומוזום Y, שאינו עובר שחלוף ועל כן משתנה בצורה איטית יותר מאשר שאר הכרומוזומים במשך הדורות, ושומר על דמיון רב בקרב קרובי משפחה.

את איסוף המידע מרכזים עשרה מרכזי מחקר מקומיים, אשר באחריות כל אחד מהם להגדיר באזור עליו הוא ממונה מהן האוכלוסיות מהן יילקחו הדגימות, לאסוף את הדגימות עצמן בשטח, ולנתח אותן.

תקציב הפרויקט הוא כ-40 מיליון דולר.

בנוסף, תמורת תשלום של 100 דולר נשלחות ערכות למעוניינים בכך.<ref></ref> ערכות אלה נבדקות במעבדות והתורמים מקבלים מידע על מוצאם<ref></ref> - גברים יכולים לבחור בין בדיקת כרומוזום ה-Y (השושלת הגברית) לבין בדיקת הגנום המיטוכונדריאלי (השושלת הנשית), ואילו אצל נשים נבדק ה-DNA המיטוכונדריאלי (השושלת הנשית). נכון לינואר 2006 הוזמנו ערכות כאלה על ידי למעלה מ-100,000 איש, 90% מהם תושבי צפון אמריקה. כל משתתף מקבל את המידע באופן אישי ומאובטח, ויכול לבחור לתרום את המידע הגנטי שלו לפרויקט המחקר, באופן אנונימי.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גנאלוגיה גנטית
קטגוריה:נשיונל ג'יאוגרפיק
ליפי

נהר הליפי (באנגלית: River Liffey, באירית: An Life) הוא נהר באירלנד אשר עובר בדבלין, עיר הבירה של אירלנד ממזרח למערב, ומחלק אותה לשני חלקים המחוברים על ידי כ-12 גשרים. אורכו של הנהר כ-125 קילומטר והוא נשפך לים האירי דרך נמל דבלין.

על גדות הנהר בכל אורכו יש מונומנטים רבים דוגמת בית המכס, וגשרים דוגמת גשר אוקונל.

הסופר האירי הנודע ג'יימס ג'ויס בספרו "פיניגנז וייק" כינה את הנהר אנה ליוויה פלורבל (Anna Livias Plurabelle).

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20060219230113/http://www.dublinks.com/index.cfm/loc/6-8/pt/0/spid/DBA237F7-57BC-434D-BA89D69D8FB6DB72.htm River Liffey] 
* 

קטגוריה:אירלנד: נהרות ונחלים
קטגוריה:דבלין
קטגוריה:נהרות הנשפכים לים האירי
שבק ס (אלבום)

שבק ס הוא שמו של אלבום הבכורה של שב"ק ס' בהרכבה המקורי, האלבום יצא בשנת 1995 על ידי חברת התקליטים NMC בהפקה מוזיקלית של יוסי פיין.

האלבום יצא במתכונת ראשונה, אך אחרי סיומו הוא נגנז על ידי הלהקה, ונוצר מחדש עם המפיק יוסי פיין. האלבום ראה אור בשנת 1995, על ידי חברת התקליטים NMC.

האלבום מתאפיין בקו מחתרתי וצעיר של הלהקה בראשית דרכה. האלבום לא ניסה להעביר מסרים, אלא ליצור הנאה. באלבום ניכרה השפעה בולטת של להקת הביסטי בויז. גם כאן החליפו שלושה ראפרים שורות שנונות וילדותיות ביניהם, על רקע צליל של רוק כבד.

השיר "אימפריה" מהאלבום מוכר בזכות הקליפ שהופק לו. בקליפ נראית הלהקה גונבת מכונית, ושוברת אותה לחלקים. המחאה על הקליפ התפרסמה בחלק מהעיתונים הראשיים במדינה. שיר זה יחד עם שירים אחדים מהאלבום הוא אחד משירי הראפ רוק הראשונים והיחידים שנוצרו בישראל. שיר נוסף שהתפרסם מהאלבום הוא "מכופף הבננות", חידוש של הלהקה לשיר בעל שם זהה. בניגוד לשיר המקורי, תוכנו של השיר של שב"ק ס' הוא אלים ושובניסטי, הדבר היחיד שנשאר דומה לשיר עצמו הוא הפזמון החוזר "מכופף הבננות". לשיר זה נוצר קליפ שגם הוא זכה להצלחה.

==רשימת רצועות==
# 02:53 - אימפריה
# 03:35 - המדינה בלהבות
# 03:46 - בעסקי הש'
# 03:27 - אסאסנים
# 04:22 - פטריות
# 04:20 - סכנה לחברה
# 03:56 - מכופף הבננות
# 02:41 - באים מיבנה
# 03:42 - הבלדה על פלומפי ב
# 03:26 - יום שמש
# 03:37 - שוב כאן

==הרכב==
* מירו, מנהיג המהפכה הכתומה ואוחז במיקרופון - שירה.
* חמי, מנכ"ל משרד התעמולה, מרטיב מיקרופון - שירה.
* מוקי די, ראש להקת נשים, קול אפרסקי גבוה - שירה.
* פלומפי בי, רב המתנקשים ונהג הכתומוביל - גיטרה.
* פילוני, הכתומוביל, גיטרות 9 מ'מ - גיטרות וסמפלים.
* דוידי, גיזבר המהפכה - בס.
* ג'יימס, "הזיקית", ראש אגף הביון - תופים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1995
קטגוריה:אלבומי שב"ק ס'
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי יוסי פיין
ויואל משה

ויואל משה הוא ספר שחובר על ידי האדמו"ר מסאטמר, רבי יואל טייטלבוים, ובו הוא פורש את משנתו האנטי ציונית.

==מגמת הספר==
טענתו המרכזית של הספר היא שהתומך בציונות עובר על שני איסורים רעיוניים ביהדות:
#איסור להתחבר ל"רשעים" (ראשי ומנהיגי הציונות)
#איסור להקים ממשלה בזמן הגלות

==מבנה הספר==
הספר עוסק בשלושה נושאים עיקריים, שלכל אחד מהם מוקדש "מאמר". הספר פורסם לראשונה בשנת ה'תש"ך (1959), וכלל רק את המאמר הראשון. במהדורה הבאה, בשנת ה'תשכ"א, צורפו גם שני המאמרים הנוספים.
*מאמר ראשון (שלוש השבועות) - לפי האמור במסכת כתובות דף קי:, השביע הקב"ה שלוש שבועות: את עם ישראל השביע שלא יעלו בחומה ושלא ימרדו באומות, ואת האומות השביע שלא ישעבדו את ישראל יותר מדי. חלק זה של הספר עוסק בפירושן של שלוש השבועות ובבירור השאלה אם הן נוהגות בימינו הלכה למעשה. מסקנתו היא שכל עוד היהודים בגלות נאסר עליהם להקים שלטון עצמי יהודי.
*מאמר שני (יישוב ארץ ישראל) - בירור בשיטת הפוסקים האם מצוות יישוב ארץ ישראל נוהגת בימים אלה. מסקנתו שהמצווה נוהגת כאשר המטרה היא קיום תורה ומצוות (ולא כחיזוק אחיזה או כיבוש הארץ).
*מאמר שלישי (לשון הקודש) - מאמר זה נכתב כתשובה לרבי פנחס הירשפרונג. במאמר זה פורש המחבר את יחסו כמתנגד לעברית המתחדשת.

==דיונים נוספים==
מעבר להתנגדות לציונות עוסק הספר בשלשה נושאים המתקשרים בדרך אגב להסברה בנושא ההתנגדות לציונות:
* ההתנגדות לקבלת סיפורי חסידים ללא מקור מוסמך כאמת (וזאת אף על פי שהמחבר השתייך לתנועת החסידות).
* הסבר בנוגע למידת החנופה ושוחד.
* הסבר על דרך פסיקת ההלכה (משמעות המחלוקות בהלכה).

==הפולמוס על הספר==

אלו הן נקודות הדיון המרכזיות של גדולי ישראל שדחו את שיטתו של האדמו"ר מסאטמר:

# שלוש השבועות הן דברי מדרש הלכה והם לא הלכה למעשה.
# שלוש השבועות אינן תקפות בימינו, ובטלו לאחר אלף שנים (כפי הבנת רוב תלמידי המהרח"ו את רבם, רבי חיים ויטאל).
# השבועה שלא יעלו בחומה אינה על תקומה בא"י אלא רק על בניין בית המקדש (הגר"א).
# השבועות תלויות זו בזו, ולכן אם האומות שעבדו את ישראל יותר מדי, מותר לעלות בחומה
# העוסקים בהקמת מדינת ישראל אינם מוגדרים כרשעים.
# התקופה היא תקופת אתחלתא דגאולה ולכן הגדרים שונים.
# אחרי הצהרת בלפור, ועידת סן רמו ואישור האו"ם להקמת מדינת ישראל, קיום המדינה אינו נחשב כמרידה באומות.

== קישורים חיצוניים ==
* ספר [http://mysatmar.com/docs/shite_hakdoshe ויואל משה] וספרים נוספים של האדמו"ר מסאטמר
* ספר [http://www.israel613.com/BOOKS/ERETZ_POKEACH_IVRIM.pdf "פוקח עורים"] - ספר אנונימי הטוען לזיופים בהדפסת ויואל משה, וקונטרס [https://drive.google.com/file/d/1O4oed3oQZkx-bHpFTJyVpARLggaqpST_/view?usp=sharing מלביש ערומים] שיצא בתגובה
* עודד שכטר, [http://mitaam.co.il/mit2oded.htm "לשונם הטמא שקְרָאוּהוּ עברית"], כתב-העת "מטעם"
* ספר "עלה נעלה - מענה לספר ויואל משה" מאת הרב שלמה אבינר
* קמעא קמעא פרק ז מאת הרב חיים דרוקמן
* 
* 
* 

קטגוריה:התנגדות לציונות
קטגוריה:חסידות סאטמר
קטגוריה:ספרי 1959
קטגוריה:ספרי חסידות
פוסט דזיגנציה

פוסט דזיגנציה או "דיג נתונים", הוא כשל לוגי של מעגליות מסוג ממצא מעגלי בו מוסקת מסקנה ממתאמים נצפים במדגם, אך רק אחרי עריכת המדגם ובלי להכריז מראש מה המתאמים שהנסיין ציפה למצוא. 

ניסוי הערוך כהלכה דורש קביעת "השערת ניסוי" ואת היפוכה, "השערת האפס" מראש לפני עיון בנתונים. שימוש בנתונים המיוחדים שנמצאו במדגמים כדי להציע קו חקירה חדש אינו רעיון רע, כמובן, אך רק כאשר הדגימה משמשת כהנחה המשנית ברטרודוקציה, לא כהנחה הראשית בהיקש. המסקנה אינה צריכה להיות הכללה מן המדגם לכיתה שנדגמה אלא להתוות מנגנון המסביר את הנצפה במדגם. 

דוגמה:

* שלושה מארבעת ילדי נולדו בפברואר ושלושתם היו שמאליים. מתברר שרוב האנשים הנולדים בפברואר הם שמאליים.

==ראו גם==
*אפקט המגירה

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.logicallyfallacious.com/index.php/logical-fallacies/143-post-designation פוסט-דזיגנציה] באתר "LogicallyFallacious" (כשלים לוגיים) 
פוסט דזיגנציה
הסתמכות על המסתורין

הסתמכות על המסתורין הוא כשל לוגי של מעגליות מסוג הסבר מעגלי שבו ההסבר המוצע לתופעה או עובדה הוא שתופעה זו אינה ניתנת להסבר; גם טיעון המסתמך על העדר הסבר לוקה באותו כשל, אם אינו מראה שהסבר כזה אינו קיים. לעומת זאת, הטענה כי לתופעה מסוימת לא קיים הסבר, בפני עצמה, עשויה להיות תקינה מבחינה לוגית, בתנאי שאינה מוצגת כהסבר.

הכשלים מסוג זה הם ברוחו של השיר "אל נבקש":
:*"אל נבקש הכול לדעת
:: אל נסתקרן לגבי המחר
:: יש לפעמים שסיבה לא נודעת
:: יש לפעמים שנסתר הדבר"

דוגמה:
* "אם יש אלוהים, כיצד ייתכן שצדיק ורע לו, רשע וטוב לו?"
(התופעה נטולת ההסבר, לפיה האל מאפשר צדיק ורע לו, מתיימרת להראות שההנחה בדבר קיום האל מביאה לסתירה. הכשל הוא בכך שלא נשללו הסברים לתופעה המתיישבים עם קיום האל).

דוגמה לטיעון הפוך הלוקה באותו כשל:
* "מדוע מרשה האל קיומם של צדיק ורע לו, רשע וטוב לו?"
:: - פשוט מאד, מי יוכל לרדת לחקר דרכי הבורא."
(העדרו המתחייב של הסבר לתופעה מוצע כהסבר עבורה).

ולעומת זאת:
* "מדוע מרשה האל קיומם של צדיק ורע לו, רשע וטוב לו?"
:: - אין כאן בכלל שאלה, מי יוכל לרדת לחקר דרכי הבורא."
(כאן אין כשל, משום שהמענה מסיק את העדרו המתחייב של הסבר לתופעה שבשאלה מתופעה כללית יותר שאינה ניתנת להסבר. ראו גם תורת הגמול).

וגם:
* "מדוע זכה בלוטו דווקא ראובן, שיש לו שתי דירות והוא מכה את אשתו?"
:: - "ככה זה".
(הטיעון: לא ניתן להסביר את הזכייה האקראית בהגרלה).

==הערות שוליים==

הסתמכות על המסתורין
הסבר ריק

הסבר ריק הוא כשל לוגי של מעגליות מסוג הסבר מעגלי בו מוצע הסבר, אך מנגנון הפעולה שלו אינו בעל משמעות ברורה לבד מהיותו "מה שמסביר את התופעה". הסתמכות על מונחים כמו "גורל", "טבע הדברים", או "כך זה קרה" אופיינית לכשל זה. 

דוגמאות:
* "סם הרדמה זה גורם לשינה בגלל השפעתו המרדימה."
* "ישנם מינים שנכחדו משום שלא הצליחו לשרוד."
* "אופטיקה היה תחום המתאר תופעות אופטיות, שמצידן מדגימות את עקרונות האופטיקה."
* "קיום היקום מוסבר על ידי אלוהים - שמוגדר כסיבה הראשונה לקיום היקום."

 
הסבר ריק
כשל הסתברות קודמת

כשל הסתברות קודמת, המכונה גם הזנחת הסתברות קודמת או כשל שיעור-הבסיס, הוא כשל בהיסק המתרחש כאשר נתונים ספציפיים משמשים לקבלה או דחייה של השערה (הסקה סטטיסטית), תוך הזנחת ממצאים סטטיסטיים ביחס להסתברות (המכונים גם הסתברות פריורית או base rate). 

==דוגמאות==
===אבחנה רפואית===

====מחלות נפוצות באוכלוסייה====
נדמיין ביצוע של בדיקה רפואית למחלה על קבוצה של 1000 נבדקים, שמתוכם 40% חולים במחלה. נניח כי לבדיקה יש הסתברות של 5% לתוצאה חיובית שגויה, בעוד ההסתברות לאי-זיהוי המחלה היא אפס. התוחלת של תוצאות הבדיקה היא 430 נבדקים שיזוהו כחולים (400 חולים באמת, ועוד 30 שהם 5% מתוך 600 הנבדקים הבריאים), ו-570 נבדקים שיזוהו כבריאים. במצב זה, אדם שקיבל תוצאה חיובית יכול להניח שהוא אכן חולה בהסתברות של מעל 93% ().

====מחלות נדירות באוכלוסייה====
נניח עתה כי אותה בדיקה בדיוק נערכת על קבוצה אחרת של 1000 נבדקים, שבה רק 2% חולים במחלה. התוחלת של התוצאות היא עתה 69 נבדקים שיזוהו כחולים (20 חולים באמת, ועוד 49 שהם 5% מתוך 980 הנבדקים הבריאים), ו-931 נבדקים שיזוהו כבריאים. במצב זה, אם אדם קיבל תוצאה חיובית, ההסתברות שהוא אכן חולה היא 29% בלבד (). תוצאה זו עשויה להיראות לא הגיונית (עד כדי הגדרתה כפרדוקס) לנוכח הנתון שהבדיקה מדויקת ב-95% מהמקרים, ועל כן אנשים רבים יתעלמו מהאפשרות של תוצאת שווא ויסיקו שהם חולים.

ההשלכה האפשרית של כשל ההסתברות הקודמת היא שרופאים המנוסים בטיפול באוכלוסיות בסיכון גבוה עלולים להניח שמטופל שנמצא חיובי הוא אכן חולה, גם אם הוא שייך לקבוצה בסיכון נמוך, ולא לבצע בדיקות נוספות (כנדרש במקרה זה) אלא לדווח על מחלה ולהתחיל בטיפול, שעשוי להזיק למטופל.

===מחקר פסיכולוגי===
בניסוי, התבקשו הנבדקים להעריך את ממוצע הציונים של סטודנטים היפותטיים. כאשר ניתנו להם נתונים סטטיסטיים רלוונטיים של ממוצע ציונים, נטו הנבדקים להתעלם מהם אם ניתן להם מידע תיאורי אודות הסטודנט, אף אם המידע החדש לא היה קשור כלל לביצועים הלימודיים שלו<ref></ref>. ממצא זה שימש כדי לטעון כי ראיונות הם חלק לא נחוץ בהליך הקבלה של תלמידים למכללות, משום שהממצאים האמפיריים מראים כי המראיינים אינם מזהים מועמדים בעלי פוטנציאל להצליח בלימודים טוב יותר מאשר הסטטיסטיקה הבסיסית.

הפסיכולוגים דניאל כהנמן ועמוס טברסקי ניסו להסביר ממצא זה במונחים של היוריסטיקת ייצוגיות: לטענתם, הערכות של סבירות או סיבתיות מבוססות במקרים רבים על השאלה עד כמה תופעה אחת מייצגת תופעה אחרת, או קטגוריה<ref></ref>.
ריצ'רד ניסבט טען כי הטיות ייחוס כמו טעות הייחוס הבסיסית הם מקרים של כשל כזה: אנשים עושים שימוש חסר ב"נתוני הקונצנזוס" (ההסתברות הפריורית) ביחס לאופן התנהגותם של אחרים במצבים דומים ומעדיפים במקומם ייחוס נטייתי, כלומר הנחה שהתנהגות ספציפית של אדם אחר נובעת מנטייה פנימית שלו ולא מהמצב הרגעי.
==הערות שוליים==

קטגוריה:כשלים לוגיים
כשל צירופיות

כשל צירופיות או כשל החיתוך<ref></ref> (באנגלית: Conjunction fallacy) הוא כשל לוגי המתרחש כאשר מעריכים את ההסתברות של חיתוך מאורעות (למשל א' ו-ב') כגבוה מאחד או יותר מהמאורעות המרכיבים אותם, כלומר כגבוה מההסתברות של מאורע א' לבדו ו/או של מאורע ב' לבדו. זהו כשל משום שלוגית ההסתברות של מאורע החיתוך (א' ו-ב') אינו יכול להיות גבוה יותר מההסתברות של המאורעות המרכיבים אותו.

דניאל כהנמן ועמוס טברסקי הדגימו כשל זה בניסוי באמצעות מה שמכונה "בעיית לינדה". בניסוי החוקרים הציגו לנחקרים את התיאור הבא:

:"לינדה בת 31, רווקה, דוברת גלויות ומבריקה. היא השלימה תואר ראשון בפילוסופיה. כסטודנטית, היא הרבתה לעסוק בנושאים של אפליה ואי-צדק חברתי, וגם השתתפה בהפגנות נגד נשק גרעיני".
:לאחר מכן הנחקרים נתבקשו לדרג את ההסתברות של מספר מאורעות כשבניהם נכללו שלושת המאורעות הבאים:
:1. "לינדה היא כספרית בבנק".
:2. "לינדה פעילה בתנועה הפמיניסטית".
:3. "לינדה היא כספרית בבנק ופעילה בתנועה הפמיניסטית" (זהו למעשה מאורע החיתוך)

בהתאמה לכלל הלוגי, מרבית הנחקרים דרגו את ההסתברות למאורע 2 (פמיניסטית) כגבוה יותר מאשר ההסתברות למאורע 3 (מאורע החיתוך: כספרית ופמיניסטית). אך מה שמעניין הוא שבניגוד לכלל הלוגי, חלק ניכר מהנחקרים, דירג את ההסתברות של מאורע 3 (מאורע החיתוך: כספרית ופמיניסטית) כגבוה מההסתברות של מאורע 1 (כספרית). במילים אחרות – ביצע את כשל החיתוך.

לטענת טברסקי וכהנמן הכשל נובע משימוש בהיוריסטיקת ייצוגיות. כלומר, הכשל נבע מהעובדה שלינדה נתפסת כיותר דומה לסטראוטיפ של פמיניסטית מאשר לסטראוטיפ של כספרית.

שיפוט על פי יציגות גורם לאנשים לזנוח את הבחינה הלוגית כאשר הדמיון של האובייקט לקבוצה מסוימת חזק הרבה יותר מאשר לקבוצה אחרת. לדוגמה, בהתחכמות הנושנה נשאל: "מה יותר כבד, קילו ברזל או קילו נוצות?" הנטייה היא לזנוח את הבחינה הלוגית (קילו מול קילו) ולהימשך אחר הקשר החזק שיש לנו בין ברזל לכובד ובין נוצות להיותן קלות.

כשל החיתוך זוהה לראשונה על ידי הפסיכולוגים עמוס טברסקי ודניאל כהנמן.

==ראו גם==

* מודלים נורמטיביים ומודלים דסקריפטיביים

==הערות שוליים==

צירופיות
Load

Load הוא אלבום אולפן השישי של להקת המטאל האמריקאית מטאליקה, אשר יצא ב-3 ביוני 1996.

== ניתוח מוזיקלי ==
מבחינת הסגנון המוזיקלי, Load מהווה הקצנה של האלבום השחור מבחינת התרחקות מהסגנון המקורי של הלהקה ומעבר לסגנון מתון ופופולרי יחסית.

אחד המאפיינים הבולטים באלבום הוא שהוא מכיל לא פחות משלושה שירים שקטים ורגועים: "Hero of the Day" ("גיבור היום"), "Bleeding Me" ("אני המדמם") והמפורסם מכולם: "Mama Said" ("אמא אמרה").<br />
מבחינת התוכן, Mama Said דומה מאוד ל-"Dyers Eve" מ- ...And Justice for All, כיוון שגם הוא מהווה ביקורת נוקבת על אמו של הדובר. אך בניגוד ל-Dyers Eve, המאופיין בנגינה טכנית, מהירה ואגרסיבית, Mama Said הוא שיר אקוסטי, מלודי ובעל מנגינה עדינה ומלאת רגש.

שיר מפורסם נוסף מ-Load הוא השיר הקצבי "Ain’t My Bitch", המאופיין במנגינה שמחה וקליטה.

Load הוא האלבום הארוך ביותר של מטאליקה, אם כי אורכם של השירים הוא קצר יחסית לאלבומים הקודמים. יוצא דופן מבחינה זו הוא השיר האחרון באלבום The Outlaw Torn שהוא אחד השירים הארוכים ביותר של הלהקה יחד עם ...And Justice for All ו-To Live Is To Die מהאלבום ...And Justice for All ו-Suicide & Redemption מהאלבום Death Magnetic. השיר The Outlaw Torn קוּצָר בכדקה מסיבות טכניות, אך הוא מופיע בגרסה מלאה בסינגל The Memory Remains ואורכו בגרסה זו מגיע ל-10 דקות ו-46 שניות, מה שהופך אותו לשיר הארוך ביותר של מטאליקה.

בנוסף לכך, Load הוא האלבום הראשון שהוקלט בחצי טון נמוך יותר.

== עיצוב העטיפה ==
את היצירה שעל העטיפה צילם האמן השנוי במחלוקת אנדרה סרנה וקרא "זרע ודם 3", על שם המרכיבים המצולמים בתמונה, אם כי הספרה שלוש סופחה באופן שרירותי. האומן לא עיצב את העטיפה בשביל מטאליקה אלא התמונה המקורית נקנתה על ידי קירק האמט, גיטריסט הלהקה, בסן פרנסיסקו והוא קבע כי היא תתאים לעטיפת האלבום.

== ביקורת ==
על אף שהאלבום מכר מיליוני עותקים, הוא נכשל יחסית לקודמיו. הסיבה העיקרית היא שינוי באופייה של הלהקה.

חברי הלהקה שינו את תדמיתם הקשוחה המקורית, כאשר בחרו להיפרד משיערם הארוך אשר ליווה אותם מתחילת דרכם. (יש לציין שג'ייסון ניוסטד גילח את ראשו עוד בשנת 1993 ולג'יימס הטפילד הייתה תספורת מאלט לפני שהסתפר ב-1996). בנוסף, שינוי מהותי בסגנון המוזיקלי באלבום על מנת לפנות ל"מיינסטרים" המוזיקלי, נתפס בעיני רבים מן המעריצים כאקט של זניחת המעריצים לטובת מיסחור ופנייה לקהל חדש וגדול יותר. זאת בניגוד לאלבום השחור אשר גם הוא התקרב יותר אל המיינסטרים המוזיקלי ונטה יותר לכיוון ההבי מטאל הקלאסי ולהארד רוק אך למרות זאת זכה לביקורות חיוביות מהמעריצים מאחר שסגנונות אלו שימשו באלבום בתור פן מוזיקלי חדש והלהקה לא זנחה את מאפייניה הבסיסיים. בניגוד לזאת באלבום load ניסתה הלהקה להיראות לגמרי בתור להקת הארד רוק מודרנית ולכן בוקרה על כך.

הפרדוקס הוא, שדווקא שאיפתה של הלהקה להתחבב על ההמונים גרמה לכישלונה המסחרי, בעוד שה"שחייה נגד הזרם" בתחילת דרכה גרמה להצלחה מסחרית גדולה.

== רשימת השירים ==

== מבצעים ==
*ג'יימס הטפילד – גיטרה ושירה
*קירק האמט – גיטרה
*לארס אולריך – תופים
*ג'ייסון ניוסטד – בס

== נתוני מכירות ==

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 1996
קטגוריה:אלבומי מטאליקה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי פלטינה מרובעת ומעלה באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי חברת אלקטרה רקורדס
ReLoad

ReLoad הוא אלבום האולפן השביעי של להקת המטאל האמריקאית, מטאליקה. האלבום יצא ב-17 בנובמבר 1997.
== הפקה ==
תחילה תכננה הלהקה להוציא את Load ו-ReLoad, כאלבום כפול, אך בסופו של דבר הוחלט לשחרר את שני האלבומים בהפרש של שנה אחד מהשני. לארס אולריך, מתופף הלהקה, טען "זה החצי השני של Load. הוא פשוט יצא שנה וחצי מאוחר יותר". את עטיפת האלבום, בדומה לאלבום Load, צילם האמן אנדרה סרנה.

הלהקה הוציאה ארבעה סינגלים מתוך האלבום: The Memory Remains בהשתתפות הזמרת מריאן פיית'פול בליווי קולי, The Unforgiven II אשר מהווה שיר המשך לשיר The Unforgiven מהאלבום השחור, Fuel ו-Better Than You, כשלכולם מלבד לאחרון הוציאה הלהקה וידאו קליפים.

== רשימת השירים ==
#"Fuel" - 4:29
#"The Memory Remains" - 4:39
#"Devil's Dance" - 5:18
# "The Unforgiven II" – 6:35
#"Better Than You" - 5:22
#"Slither" - 5:13
#"Carpe Diem Baby" - 6:12
#"Bad Seed" - 4:05
#"Where the Wild Things Are" - 6:54
#"Prince Charming" - 6:05
#"Low Man's Lyric" - 7:37
#"Attitude" - 5:16
#"Fixxxer" - 8:14

== מבצעים ==
*ג'יימס הטפילד - גיטרה ושירה
*קירק האמט - גיטרה
*לארס אולריך - תופים
*ג'ייסון ניוסטד - בס

== נתוני מכירות ==

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי מטאליקה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי המשך
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי פלטינה מרובעת ומעלה באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי חברת אלקטרה רקורדס
אצטדיון וינטר

הכניסה לאצטדיון
אצטדיון וינטר הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בדרום רמת גן סמוך לספארי ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל הכח מכבי עמידר רמת גן. לאצטדיון שני יציעים – מרכזי (מערבי) ומשני (מזרחי).

== היסטוריה ==
מסגירת מגרש גלי גיל בשנת 1974 נותרה קבוצת הכח מכבי רמת גן חסרת מגרש ונדדה בין מגרשים שונים. 
בפברואר 1973 הוחכר מגרש ליד הספארי לאגודה למען מכבי רמת גן לצורך הקמת האצטדיון עבור קבוצת הכח מכבי רמת גן. ביולי 1979 דווח שהשלמת האצטדיון מתעכבת בגלל מחסור בכסף. מידות המגרש היו זהות לאלו של בלומפילד. האצטדיון נפתח בשנת 1980 ובעונת 1981-82 קיימה בו הכח רמת גן את משחקי הבית. בשנת 1985 פורסם שמצב האצטדיון ירוד ובשנת 1986 פורסם שהדשא חודש והמגרש יושר.

בשנת 2001 הותקנו באצטדיון כ-8,000 מושבי פלסטיק על טריבונות הבטון. המושבים, בצבעי הקבוצה דאז, סגול ולבן, הותקנו בסדר אשר יצר את כיתוב שם הקבוצה, "הכח מכבי רמת גן", וכן את קריאת העידוד המפורסמת של אוהדי הכח, "הך הך הכח".

ב-2006, לרגל עליית הקבוצה המאוחדת, הכח עמידר רמת גן, לליגת העל, שופץ האצטדיון בסיוע עיריית רמת גן והטוטו בצורה נרחבת יותר, שכללה התקנת עמודי תאורה חדשים שהובאו מאיטליה, שיפוץ תא התקשורת, הרחקת הגדר החיצונית ויצירת מרחב סטרילי סביב האצטדיון, צביעת היציעים, שיפוץ היציע המזרחי, הגדלת מספר הכניסות לאצטדיון משתיים לשש ושיפוצן ובניית ביתן חדש לקופות. 

באצטדיון שיחקו בעבר הקבוצות עירוני ניר רמת השרון בעונת 2011/2012, מ.ס. כפר קאסם בשנים 2018-2015 ובית"ר תל אביב.

בעת התפרצות נגיף הקורונה בישראל בשנת 2020 הוחלט להפוך את האצטדיון לבסיס צבאי שמהווה בית חולים זמני במסגרת התקנות לשעת חירום.

עד שנת 2018 האצטדיון נהג לארח טקסי סיום לימודים לתלמידי כיתות ח' מכל בתי הספר בעיר.

===הסכסוך על אצטדיון===
ב-2018 החליט הבעלים של קבוצת הכח עמידר שהאצטדיון שייך לו, שהוועד לא קיים והוא מתכוון להקים במתחם השייך לו אצטדיון כדורגל חדש על שם משפחתו ולמכור את הנוכחי עם הקבוצה.
בעלי הקבוצה סירב לדבר עם אוהדי הקבוצה שטוענים שאינו משקיע בה ואין ברצונו להחזירה לליגה גבוהה יותר. הקרע הזה גורם לכך שלמשחקי הקבוצה מגיעים כמה עשרות אוהדים בלבד. 

ביוני 2020 פנה הוועד בבקשה לפסק דין הצהרתי שיקבע מי בעל זכות החכירה במגרש ומי בעל זכות השימוש בו.

בסוף 2022 נחתם הסכם בין בעלי הקבוצה דאז, לבין העמותה למען המכבי ברמת גן, לפיה לקבוצת הכדורגל אין זכויות קנייניות במגרש, וכי הקבוצה שוכרת את המגרש למשך שנתיים בכל פעם. בכך הפכה הכח רמת גן לקבוצה היחידה בישראל שבבעלות ארגון המקושר אליה, אצטדיון.

מספר חודשים לאחר מכן החליט בית המשפט לסגור את האצטדיון, מתוך חשש שאחד מבעליה הקודמים של הקבוצה מקיים בו פעילות פלילית, מה שיהווה סכנה לשלום הציבור. נכון לאוגוסט 2023, האצטדיון עודנו סגור לפעילות.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20190920115315/http://v5arch.com/portfolio/winter-stadium-ramat-gan/ אצטדיון וינטר] באתר V5 אדריכלים

== הערות שוליים ==

וינטר
קטגוריה:הכח
קטגוריה:רמת גן: אצטדיונים ומתקני ספורט
החוד של דבלין

בסיס הפסל ב[[רחוב או'קונל]]
עמוד נלסון, שפוצץ על ידי המחתרת האירית ב-1966, עמד במקום בו עומד כיום החוד של דבלין]]
החוד של דבלין (באנגלית: Spire of Dublin; באירית: Spuaic Bhaile Átha Cliath) הקרוי רשמית אנדרטת האור (באנגלית: Monument of Light; באירית: An Túr Solais), הוא אנדרטה בגובה 120 מטר הנמצאת בדבלין, והיא הפסל הגבוה בעולם. קוטרו 3 מטר בבסיסו, ו-15 סנטימטר בקצהו העליון, פרופורציות שגורמות לו להיראות כמו מחט תפירה. 

החוד הוזמן כחלק מעיצוב מחודש של רחוב או'קונל שבדבלין <small>(הרחוב המפורסם ביותר באירלנד)</small>, לכבוד המילניום, וכדי שיחליף את עמוד נלסון שעמד שם עד 1966. הבנייה התעכבה, ולבסוף הסתיימה ב-21 בינואר 2003. 
 
==כינויים לחוד של דבלין==

* The Stiffy by the Liffey (הזקפה על הליפי) : על שום מבנה הזקור ומיקומו בסמוך לנהר הליפי.
* Erection in the intersection : על שום מיקומו בצומת מרכזי.
* Hypodermic needle : על שום שהיה קרוב לשכונות עניות ומוכות סמים, והחוד נראה כמו מחט.
* The Stiletto in the Ghetto (הפגיון בגטו) : על שום מיקומו בקרבת שכונות עניות ומוכות סמים בצפון דבלין.
* The Metro-Pole : משחק מילים על אולם הנשפים "מטרופול" ששכן בסמוך.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דבלין: יצירות אמנות
קטגוריה:דבלין: מבנים
קטגוריה:אירלנד: אנדרטאות
קטגוריה:רחוב או'קונל
תאופיק אל-חכים

תאופיק אל-חכים (בערבית: توفيق الحكيم, תעתיק: תַוּפיק אַלחַכים; 1898–1987) סופר, מחזאי, ומסאי מצרי אשר נחשב לאחד מגדולי האינטלקטואלים של העולם הערבי ושל מצרים בפרט.

== קורות חייו ==
תופיק אל-חכים נולד בשנת 1898. אביו שימש כפקיד בשירות התביעה הכללית באלכסנדריה. אמו הייתה בתו של בעל ספינות עשיר ממוצא עות'מאני ובעלת השכלה כללית רחבה למדי אשר נטעה בבנה את החיבה למוזיקה ולספרות. בשנת 1921 לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים החל ללמוד משפטים באוניברסיטה המצרית בקהיר. את מחזותיו הראשונים כתב בהיותו סטודנט. בשנת 1925 קיבל אל-חכים רישיון לעריכת דין. על אף ציוניו הנמוכים בלימודי המשפטים המשיך אל-חכים את חוק לימודיו בפריז, שם שהה לצורך כך מספר שנים, אולם חדל להתעניין בלימודי המשפטים ובילה את עיקר זמנו בצפייה במחזות וקריאת ספרים. ב-1927 חזר אל-חכים למצרים שם עבד במשרות שונות במשרדי המשפטים והחינוך. בתחילת שנות הארבעים שימש אל-חכים כעיתונאי בעיתון המצרי "אל-אח'באר אל-יום". בשנת 1951 התמנה למנהלה של הספרייה הלאומית המצרית "דאר אל-כתב אל-מצריה". בשנת 1945 מונה לחבר באקדמיה ללשון ערבית ובשנת 1956 לחבר במועצה הארצית לאומנויות. בשנת 1960 זכה בפרס המדינה לספרות. תופיק אל-חכים נפטר בשנת 1987.

== יצירותיו ==
המחזה הראשון של תופיק אל-חכים "אהל אל כהף" ("אנשי המערה") שפורסם בשנת 1933 והועלה על הבימה בשנת 1935, נכשל מבחינה מסחרית, אך זכה לביקורות נלהבות ולשבחים רבים מצד מבקרים כמו טה חוסיין. בשנות השלושים פרסם אל-חכים כמה מן הרומנים החשובים בתולדות היצירה המצרית המודרנית אשר הפכו את אל-חכים לאחד מדובריה החשובים של הספרות הלאומית המצרית הייחודית שצמחה לאחר מהומות 1919 במצרים. בחלק מן הרומנים הללו אל-חכים שזר חלקים מן הביוגרפיה האישית שלו עצמו. הראשון שבהם "שיבת הרוח" ("עודת אל-רוח") משנת 1933, תיאר את נעוריו. הרומן השני מ-1937, "יומנו של תובע בכפרי מצרים" ("יומיאת נאיב פי אל-אריאף") תיאר בלשון היתולית סטירית את חוויותיו היומיומיות כתובע במחוזות השונים של מצרים. הרומן השלישי "ציפור מן המזרח" (עספור מן אל-שרק") משנת 1938 תיאר את חייו כסטודנט בפריז. בנוסף לרומנים פרסם אל-חכים גם מספר גדול של סיפורים קצרים, קטעי דרמה וכן שתי יצירות אוטוביוגרפיות נוספות כגון "פריחת החיים" ("זהרת אל-עמר") מ-1943 ו"כלא החיים" ("סגן אל-עמר") מ-1964. בסך הכל אל-חכים כתב למעלה מחמישים ספרים ובהם סיפורים, רומנים ומחזות.

== הגותו האינטלקטואלית==
בניגוד לשאר האינטלקטואלים המצרים שפעלו בשנות העשרים והשלושים, נמנע תאופיק אל-חכים מלהיות חבר בארגון פוליטי כלשהו, וזאת למרות הפופולריות הרבה לה זכה בקרב הציבור. עם זאת, ביצירותיו הרבה לעסוק בביקורת חריפה כלפי המערכת הפוליטית המצרית. במחזותיו "פרקסגורה או בעיית השלטון ("פראכסא או משכלת אל-חכם") מ-1939, ו"עץ השלטון" ("שגרת אל-חכם") מ-1945, ביקר את המערכת הפוליטית במצרים של בין שתי מלחמות העולם והגדיש בהם את משנתו הליברלית וההומנית. כמו כן, היה בין הראשונים שהתפכחו מאשליית שלטונו האוטוריטרי של גמאל עבד אל נאצר, כאשר עיקר ביקורתו נגד העידן הנאצריסטי מופיעה בספרו "שיבת ההכרה" ("עודת אל-ועי") מ-1974. אל-חכים הטיף לשלום ולהבנה בין ישראל למצרים ותמך בהסכם השלום עם ישראל. כובע הברט הצרפתי אותו אימץ בזמן שהותו בפריז, הפך לסימן ההיכר המפרסם שלו בקרב הציבור.

== לקריאה נוספת ==
* תאופיק אל-חכים – אוכל לכולם – מערכה שנייה (מערבית: יותם בנשלום), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ח', 2017.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים מצרים

קטגוריה:ילידי 1898
קטגוריה:נפטרים ב-1987
ויליאם סארויאן

ויליאם סארויאן
ויליאם סארויאן (באנגלית: William Saroyan;
31 באוגוסט 1908 – 18 במאי 1981) היה סופר ומחזאי אמריקאי, זוכה פרס פוליצר ופרס אוסקר לסיפור הטוב ביותר.

==ביוגרפיה==
נולד בפרזנו שבקליפורניה כבנם של מהגרים ממוצא ארמני שהגיעו מטורקיה והתייתם בילדותו מאביו. בגיל 4 הושם בבית יתומים באוקלנד יחד עם אחותו ואחיו, את חוויותיו מתקופה זו תיאר מאוחר יותר בספריו. בגיל 9, אחרי שאמו מצאה עבודה קבועה בבית חרושת לשימורים, התאחדה המשפחה שנית. סרויאן נשלח לבית ספר מקצועי, אותו עזב בגיל 15 לצורך מציאת עבודה כסיוע לכלכלת המשפחה.

סרויאן החליט להיות סופר אחרי שאמו הראתה לו כתבי-יד של אביו. מספר סיפורים קצרים שלו התפרסמו בעיתונים וירחונים. קובץ סיפוריו הראשון "הצעיר המעז על הטרפז המעופף" יצא לאור בשנת 1934. סיפוריו של סארויאן מאופיינים בעיקר בנימה אנושית רכה והומור. גיבוריו האופייניים הם הילד מזה והגבר הנאבק על קיומו מזה. ייחודו כסופר בא לידי ביטוי בחשיפת הרהורים תמימים של ילד. מלבד המאפיינים הללו, סיפוריו מאופיינים גם במשהו מקורי, טבעי, קל וקולח. ביצירותיו יש סגנון אימפרסיוניסטי חסר עלילה.

עיקר סיפוריו נסובים סביב תקופת המשבר הכלכלי של שנות ה-30 בארצות הברית. בין היתר הושפע מכתיבתו של שרווד אנדרסון. סארויאן זכה בשנת 1940 בפרס פוליצר על המחזה "שנותיכם היפות". בתקופה זו, סוף שנות השלושים וראשית הארבעים, נחשב לאחת מהתקוות הגדולות של התיאטרון האמריקאי. אחרי מלחמת העולם השנייה ירדה קרנו במידה ניכרת. כמה מספריו עובדו לקולנוע - הנודע שבהם - "הקומדיה האנושית".

בתקופת מלחמת העולם השנייה גויס סרויאן לצבא ארצות הברית והוצב בניו יורק. ב-1942 נשלח כחלק מצוות צילום ללונדון וב-1943 נישא. במהלך כל התקופה המשיך בכתיבה ופרסם את כתביו. ב-1943 זכה בפרס אוסקר לסיפור הטוב ביותר על עיבוד ספרו לסרט "הקומדיה האנושית". מ-1958, אחרי גירושיו (הוא נישא פעמיים לאותה אשה), התגורר בעיקר בפריז, וחי חיי בדידות ונדודים, מנוכר כמעט לחלוטין לשני ילדיו. אחרי פטירתו, חצי מאפרו פוזר בקליפורניה וחצי בארמניה כסמל לדואליות שבחייו. לילדיו לא הוריש דבר.

בנו, ארם סארויאן הפך לסופר ומשורר בזכות עצמו. לאחר מות אביו פרסם ספר זכרונות מרגש בשם - "פולחנים אחרונים". ובתו לוסי (שנפטרה בגיל צעיר יחסית) הייתה שחקנית שלא זכתה להצלחה ממשית והופיעה בתפקידים קטנים, באופן ארעי.

== מכתביו ==
* שמי ארם (1940), תורגם לעברית בידי ליאורה הרציג, זמורה ביתן, 1987
* ואחד בלב - רומן בגידה , תורגם לעברית בידי נורית נור, הוצאת דשא, 1959
* הקומדיה האנושית (1943), תורגם לעברית בידי יהודה אטלס, הוצאת מודן, 2014
* הקיץ של הסוס הלבן היפהפה
* הספר שנמר מאולף ערף את ראש דודו (הופיע גם בתרגום אחר-בשם התספורת)
* הרפתקאות ווזלי ג'קסון, תורגם לעברית בידי ינץ לוי (הוצאת חרגול, 2004)
* נסיעה קצרה כרכרה מתוקה, תורגם בידי ינץ לוי, הוצאת מודן

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* דן לחמן, [http://www.e-mago.co.il/Editor/z1literature-744.htm ויליאם סארויאן / הרפתקאותיו של ווזלי ג'קסון]
* 
* 
* [http://ha-pinkas.co.il/?p=16742 "בעקבות ההומניזם" מאמרו של גל אמיר] באתר "הפנקס".
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:מחזאים אמריקאים
קטגוריה:סופרים ארמנים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסיפור הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: דרמה
קטגוריה:אישים שהונצחו בשטרות כסף ארמניים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1981
הארי מארק פטראקיס

הארי מארק פטראקיס (באנגלית: Harry Mark Petrakis; 5 ביוני 1923 – 2 בפברואר 2021) היה סופר אמריקאי ממוצא יווני. כתב רומנים וסיפורים קצרים, רובם על חיי המהגרים מיוון. נולד בארצות הברית לכומר אורתודוקסי. את רוב ימיו עשה בשיקגו ובסביבתה.

==ספריו==
* "פריקלס ברחוב 31" (יצא לאור בשנת 1965)
* "חלום מלכים" (יצא לאור בשנת 1966)
* "סטלמארק" (יצא לאור בשנת 1970)
* "זיכרונות משפחתיים" (יצא לאור בשנת 1970)
* "בארבה ניקוס" (יצא לאור בשנת 1970)

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2021
ונרה 11

ונרה 11 (ברוסית: Венера-11), היא משימת חלל סובייטית בלתי מאוישת לחקר כוכב הלכת נוגה, כחלק מתוכנית ונרה. ונרה 11 שוגרה ב־9 בספטמבר 1978 ב־3:25:39 UTC. הגשושית נבנתה במשרד לאבוצ'קין.

במהלך הטיסה לנוגה בוצע ניסוי סובייטי-צרפתי לגילוי ומדידה של קרינת גמא. לצורך כך הותקנו מכרישי מדידה ב"ונרה 11", ונרה 12 וחללית "פרוגנוז 7". מכשירי מדידה היו במרחק משמעותי ביניהם ולכן היה ניתן לבצע טריאנגולציה לגילוי מקור הקרינה.

הגשושית התנתקה מפלטפורמת הטיסה ב־23 בדצמבר 1978 ונכנסה לאטמוספירה של נוגה יומיים מאוחר יותר ב־25 בדצמבר במהירות של 11.2 ק"מ לשנייה. במהלך הירידה היא הפעילה בלימה אווירודינמית ולאחריה בלימת מצנח שנסתיימה עם בלימה אטמוספירית. היא ביצעה נחיתה רכה על פני השטח ב06:24 שעון מוסקבה ב־25 בדצמבר, לאחר זמן ירידה של שעה בקירוב. מהירות הנחיתה הייתה 7-8 מטר לשנייה. מידע הועבר לפלטפורמת הטיסה להעברה מחודשת לכדור הארץ במשך 95 דקות אחרי הנחיתה.

רכב הנחיתה נשא ציוד לחקר הטמפרטורה והתרכובת הכימית של הקרקע ושל האטמוספירה. מכשיר שנקרא גרוזה זיהה ברקים בנוגה. לוונרה 11 ולוונרה 12 היו רכבי נחיתה עם שתי מצלמות שתוכננו להדמיית צבע, למרות שהספרות הסובייטית אינה מציינת אותן. המצלמות כשלו בהחזרת תמונות כאשר כיסוי העדשה לא נפרד לאחר הנחיתה עקב פגם תכנוני. גם מאבחן האדמה כשל. היה עליה כרומוטוגרף גז כדי לאמוד את הרכב האטמוספירה של נוגה ומכשירים לחקר קרינה סולרית מפוזרת. התוצאות שדווחו כללו הוכחה לרעם וברק וגילוי פחמן חד-חמצני בגבהים נמוכים.

הקשר עם הגשושית נותק ב-1 בפברואר 1980
==קישורים חיצוניים==

* [https://www.laspace.ru/projects/planets/venus11-12/ תיאור המשימה באתר יצרן הגשושית]
* [https://heasarc.gsfc.nasa.gov/docs/heasarc/missions/venera1112.html תיאור המשימה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:גשושיות סובייטיות
קטגוריה:תוכנית ונרה
קטגוריה:1978 בברית המועצות
טריניטי קולג' (דבלין)

עמוד מתוך "[[הספר של קלס", אחד מההישגים האמנותיים הגדולים של הנזירים האירים בימי הביניים]]
טריניטי קולג או אוניברסיטת דבלין (באנגלית: Trinity College; באירית: Coláiste na Tríonóide) הוא מוסד החינוך האקדמי העתיק ביותר באירלנד. המוסד הוקם בדבלין על ידי אליזבת הראשונה בשנת 1592 והוא ממוקם בלבה של דבלין, מול בית הפרלמנט הישן של אירלנד. טריניטי קולג' משתרע על 190 דונם, וכולל שילוב של מבנים חדשים וישנים, מספר חצרות נרחבות, ושני מגרשי דשא.

המוסד האקדמי מכיל קולג' ואוניברסיטה. הקולג' מהווה למעשה את המוסד היחיד של האוניברסיטה, ובכך למעשה שני המוסדות הם אחד. ההבדל היחיד בין שני המוסדות הוא שבעוד הקולג' אחראי על תוכניות הלימודים, והסגל האקדמי, האקדמיה אחראית על אישור התארים של הבוגרים בקולג'. האוניברסיטה חברה בליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר וחברה בקבוצת קוימברה.

ב-2019 מונתה מארי מקאליס לשמש כנגידת האוניברסיטה. היא החליפה את מרי רובינסון שמילאה תפקיד זה מאז 1998. שתיהן היו הנשים הראשונות לעמוד בראש האוניברסיטה מאז ייסודהּ ב-1592, וקודם לכן היו הראשונות לכהן כנשיאות הרפובליקה של אירלנד.
== פקולטות ==
החל משנת 2008, הקולג' מאורגן בשלוש פקולטות אשר מחולקות ל-24 בתי ספר (נכון לשנת 2021): 

* הפקולטה לאמנויות, מדעי הרוח ומדעי החברה
* הפקולטה להנדסה, מתמטיקה ומדעים
* הפקולטה למדעי הבריאות

==היסטוריה==
טרינטי הוקמה על פי צו מלכותי של המלכה אליזבת הראשונה ב-1592. רשויות העיר של דבלין העניקו לאוניברסיטה את אדמות המנזר "כל הקדושים", שנמצא אז מדרום מזרח לחומת העיר. במהלך השנים, עם התפשטותה של דבלין דרום מערבה, הפך הקולג' להיות מרכז העיר.

בשנותיו הראשונות טריניטי פתח את שעריו רק לבני הקהילה הפרוטסטנטים. בשנת 1793 נרשמו בקולג' ראשוני התלמידים הקתולים. בשנת 1873 בוטלו כל מבחני הקבלה הדתיים. בשנת 1904 נרשמה התלמידה הראשונה בטריניטי, ובשנת 1934 התקבלה אישה כפרופסור, לראשונה בתולדות האוניברסיטה.

בספריית האוניברסיטה מצויים ספרים עתיקים רבים, אשר הנודע בהם הוא "הספר של קלס" (Book of Kells), אשר כתיבתו מיוחסת לקדוש קולומבה (אם כי יש להניח כי נכתב על ידי נזירים מאוחרים יותר, והוקדש לקולומבה). הספר הוא מלאכת מופת של כתיבה דתית, והוא כולל קליגרפיה מרשימה וציורים מרהיבים. ספרייה זו משמשת גם כספריית הפקדה לספרים שיצאו לאור באירלנד ובבריטניה.
==קישורים חיצוניים==

* 

"החדר הארוך" בספרייה העתיקה של טריניטי קולג'
הכניסה לבניין ההיסטורי
סרטון "החדר הארוך" בספרייה העתיקה של טריניטי קולג'

קטגוריה:טריניטי קולג' (דבלין)
דבלין, אוניברסיטה
קטגוריה:דבלין: מבנים
קטגוריה:קבוצת קוימברה
קטגוריה:הליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר
אילניה

אִילָנִיָּה הוא מושב בגליל התחתון, כשני קילומטר וחצי מדרום למחלף גולני, בתחום מועצה אזורית הגליל התחתון. המושב ידוע גם בשם "סֶגֶ'רָה", על שם הכפר הערבי הסמוך א-שג'רה (בערבית: "אילן"), אשר חרב במלחמת העצמאות ושעל חלק מאדמותיו התרחבה אילניה לאחר קום המדינה.
== היסטוריה ==
אילניה התחילה כחוות סג'רה, שאדמותיה נרכשו בידי החברה היהודית להתיישבות בשנת 1899, ובשנת 1902 הפכה למושבה, ובה עבדו בחקלאות ובשמירה אנשי העלייה השנייה, ובהם מניה שוחט, יוסף ויץ ודוד בן-גוריון.

סג'רה הייתה החלוצה מבחינת הקולקטיב החקלאי (ראו חוות סג'רה) שיזמה מניה שוחט (ונתן השראה להקמת הקבוצה, ובהמשך להקמת הקיבוץ) ומבחינת יייסוד השומר שהוקם בפסח תרס"ט (1909) שהיה המשכו של ארגון בר גיורא ושימש כוח ההגנה המאורגן הראשון בארץ.<ref></ref>

בתחילת המאה העשרים הגיעו לסג'רה מספר משפחות של סובוטניקים - מהכפר סולודקין ברוסיה ביניהם משפחת קורקין, פרוטופופוב, ניצ'ייב, מטביוב וסזנוב. למרות הקשיים הצליחו לנטוע שורש במקום, עקב היותם חסונים ובעלי ניסיון בחקלאות. רוב הסובוטניקים עזבו את המושבה.
איכר ופועל יהודים באילניה (סג'רה), 1928
רופא המושבה בין השנים 1923–1927 היה הד"ר יעקב זס. רב המושבה בשנת ה'תרפ"ד היה הרב חיים זבולון חרל"פ.

בסקר הכפרים של הרשויות המנדטוריות מ-1945 נאמדה אוכלוסיית המושבה ב-240 תושבים.

במלחמת העצמאות נערכו על סג'רה קרבות כבדים בין כוחות צבא ההצלה של פאוזי קאוקג'י ולוחמים מכפרי הסביבה לבין חיילי חטיבת גולני, שסבלו אבדות כבדות. הכפר נכבש על ידי גדוד 12 של חטיבת גולני ב-6 במאי 1948. בקרב נהרגו 20 מתושבי הכפר, וכל שאר תושביו ברחו. בתי הכפר נהרסו על ידי כוחות צה"ל.

בשנת 1949 התרחבה החווה על שטח הכפר הערבי הסמוך א-שג'רה, שתושביו נמלטו ממנו במהלך מלחמת העצמאות. בשנת 1957 הפכה אילניה למושב, שקלט תושבים נוספים.
במושב יש כמה בעלי אדמות פרטיות, וחלק מהאדמות שייכות לרשות מקרקעי ישראל מינהל מקרקעי ישראל. בשנות ה-2000 רבים מהתושבים עובדים בעבודות חוץ, ואחדים ממשיכים להתפרנס מחקלאות. במקום יש הרחבה של משפחות צעירות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.romgalil.org.il/cds/398/ אילניה] באתר הרשות לפיתוח הגליל
* 
* "'סובוטניקים' בגליל" - יואב רגב, הוצאת ספרים אחיססף בע"מ
* 
* 

רחוב באילניה
* 

==הערות שוליים==

 

*
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:הגליל התחתון: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו בעלייה הראשונה
קטגוריה:יישובי האיחוד החקלאי
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1899
קרני חיטין

קרני חיטין הוא שמו של הר געש כבוי בגליל התחתון בקרבת הר ארבל; גובהו המרבי 326 מטר, והוא כ-5 ק"מ ממערב לטבריה, ומעליה. ההר זכה לשמו בשל שתי פסגותיו, שצורתן כשל קרניים. קיימת סברה כי שתי פסגותיו – הידועות כ"קרניים" – הן פקקים געשיים שנחשפו באמצעות סחיפה. בשנת 2007 הוכרזה סביבת ההר כגן לאומי.

מקרני חיטין ניתן לראות את הכנרת, הגלעד, הגולן והגליל.

== גאולוגיה ==
הר הגעש היה פעיל לפני כ-3–4 מיליוני שנה, בתקופת הפליוקן. בבסיס ההר מצויה שכבה של גיר ימי, בדומה לזו הנמצאת בארבל. מעליו שכבה של טוף ירקרק, ומעליה שכבה של אגלומרט הכולל פצצות געשיות וגושי בזלת. דבר זה מעיד כי ההר התחיל את חייו בהתפרצויות מתונות שעוצמתן הלכה וגברה בהמשך. מעל האגלומרט ניתן לראות שכבות בזלת.

== התיישבות ==
בקרני חיטין התקיימו יישובים בכמה תקופות, וב-1976 נערכו במקום חפירות מטעם רשות העתיקות. השליטה מן ההר על הדרך העולה מהכנרת הקנתה לו חשיבות מיוחדת. דרך זו עברה בנחל רקת, ומשני צדיה חולשים עליה הרי געש: בקצה התחתון תל רקת ובקצה העליון קרני חיטין.

קבר נבי שועייב, המקודש לדרוזים, נמצא בסמוך לקרני חיטין.

שמו של קרני חיטין מוכר וידוע דווקא מן התקופה שבה לא הייתה מיושבת כלל. בתקופה הצלבנית לא נודעה לאתר חשיבות מיוחדת, והוא היה שומם. ב-4 ביולי 1187 התחולל למרגלות ההר הקרב בין צבאות הצלבנים, שהגיעו מכיוון ציפורי, ובין צבאו של צלאח א-דין, שבא מכיוון מעברות הירדן, מדרום לצמח. בקרב זה נחלו הצלבנים מפלה ניצחת, ושרידי לוחמיהם נמלטו אל פסגת ההר ושם נכנעו. קרב קרני חיטין, או "קרב חטין", מסמל את ראשית חורבנה של ממלכת הצלבנים בארץ ישראל.

במורד הצפוני של ההר שכן בתקופה העות'מאנית הכפר חיטין, אשר שימר את שמה של העיירה היהודית הגדולה מתקופת התלמוד כפר חיטיא ששכנה במקום, ואשר נזכרת רבות במקורות חז"ל. במהלך מלחמת העצמאות נמלטו ממנו תושביו, והכפר חרב. ב־1936 הוקם באזור המושב השיתופי כפר חיטים, לאחר מספר ניסיונות התיישבות שלא צלחו.

==גלריה==
{| align=center
|<gallery widths="220" heights="190" perrow="4">
קובץ:קרני חיטין שקיעה.jpg|קרני חיטין בשקיעה
קובץ:קרני חיטין תצלום אויר.jpg|מרכז ההר מהאוויר
קובץ:Horns of Hattin crater west.jpg|מבט מלוע ההר
</gallery>
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [http://inature.info/wiki/גן_לאומי_קרני_חיטים גן לאומי קרני חיטים] - באתר הטיולים "טבע ונופים בישראל".
* מסלול טיול מפורט ב[https://nelech.co.il/2020/06/06/קרני-חיטין-ואחוזת-נפתלי/ קרני חיטין] באתר "נלך".
* [https://web.archive.org/web/20170917123906/http://www.parks.org.il/DocLib5/35/giologia.pdf מסע אל צפונותיו של הר הגעש קרני חיטין], בשביל הארץ, גיליון 35, מרץ 2010 (ארכיון האינטרנט).
* 

==הערות שוליים==

תמונת פנורמה של קרני חיטין

קטגוריה:ישראל: הרי געש
קטגוריה:הגליל התחתון: הרים
קטגוריה:הגליל: גנים לאומיים
קטגוריה:פקקים געשיים
דאבור שוקר

דאבור שוקר (קרואטית: Davor Šuker; נהגה: ; נולד ב-1 בינואר 1968 ביוגוסלביה) הוא כדורגלן עבר קרואטי. שוקר שיחק בעמדת החלוץ במספר מועדונים ברחבי אירופה, היה למלך השערים במונדיאל 1998 והוא הכובש המצטיין בכל הזמנים של נבחרת קרואטיה בכדורגל עם 45 שערים.

==ביוגרפיה==
שוקר החל את הקריירה ב-1984 בקבוצה מקומית, ועבר לדינאמו זגראב ב-1989. לאחר שהרשים בליגה היוגוסלבית הראשונה, ערך את הופעתו הבינלאומית הראשונה בנבחרת יוגוסלביה בשנת 1990 נגד רומניה. ב-1991, בדיוק לפני שמלחמת יוגוסלביה פרצה, שוקר שיחק בשני משחקים בנבחרת יוגוסלביה בכדורגל, שם הוא כבש את השער הבינלאומי הראשון שלו.

ב-1991 עבר למועדון הספרדי סביליה. שנה אחר כך, לאחר שקרואטיה הכריזה על עצמאותה, זומן לנבחרת קרואטיה. אחרי שכיכב בטבלת מלך השערים בספרד, הבקיע שוקר שלושה שערים לזכות קרואטיה ביורו 96.

ב-1996 עבר שוקר לריאל מדריד, ושם זכה בתואר משמעותי ראשון. הוא זכה באליפות ספרד ב-1997 ובליגת האלופות ב-1998. בסוף העונה המוצלחת הזו, זכה בתואר נעל הזהב במונדיאל 1998 לאחר שכבש שישה שערים. שוקר עבר לארסנל ב-1999. לאחר מכן, שיחק גם בווסטהאם יונייטד ובמינכן 1860.

שוקר סיים את הקריירה שלו עם 46 שערים בינלאומיים, 45 מהם לזכות קרואטיה, והוא מוביל בטבלת מלך השערים של הנבחרת בכל הזמנים. בנובמבר 2003, במסגרת פרסי היובל של אופ"א, נבחר לכדורגלן הזהב של קרואטיה. כמו כן הוא נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם במרץ 2004.

נכון לשנת 2005 הוא מנהל עסק פרטי: "האקדמיה לכדורגל של דאבור שוקר" בזאגרב, קרואטיה.

ב-2010 נחשף צילום של שוקר מניח זר פרחים וחולק כבוד על קברו של פושע המלחמה הנאצי אנטה פאבליץ' מתקופת משחקו בריאל מדריד בשנת 1996. בתגובה אמר 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים קרואטים
קטגוריה:כדורגלנים יוגוסלבים
קטגוריה:חלוצי כדורגל קרואטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל יוגוסלבים
קטגוריה:אוסייק: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אוסייק
קטגוריה:כדורגלני דינמו זאגרב
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני וסטהאם יונייטד
קטגוריה:כדורגלני מינכן 1860
קטגוריה:כדורגלני הזהב של אופ"א
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קרואטיה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יוגוסלביה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1968
דאיגו פוקוריו מארו

דאיגו פוקוריו מארו במוזיאון בטוקיו
דאיגוֹ פוּקוּריוּ מארוּ (ביפנית 第五福龍丸; מלילות: דרקון בר-מזל מספר חמש) הייתה ספינת דיג טונה יפנית שהזדהמה בקרינה רדיואקטיבית בשל חשיפה לקרינה מניסוי שערכה ארצות הברית בפצצת מימן באטול ביקיני ב-1 במרץ 1954.

האלחוטן הראשי של הספינה, קוּבּוֹיאמה איקיצ'י, מת ב-23 בספטמבר 1954, חצי שנה אחרי שפוצצה פצצת המימן הניסיונית, כשהוא סובל ממחלת קרינה חריפה. 

==לפני התקרית==
ספינת הדיג הושקה ב-1947 במספנות קוֹזה שבמחוז וקאיאמה באי הונשו כדאינאנה קוֹטוֹשירוֹ מארוּ (第七事代丸, קוטושירו מארו מס' 7). מאוחר יותר הוסבה הספינה לדיג טונה בעיר יאיזוּ במחוז שיזוּאוֹקה שבאי הונשו ושמה שונה לדאיגוֹ פוּקוּריוּ מארוּ.

==זיהום רדיואקטיבי בלתי צפוי==
בזמן שנערך הניסוי בפצצה הגרעינית ב-1 במרץ 1954, הייתה דאיגוֹ פוּקוּריוּ מארוּ באזור האטול ביקיני שבאיי מרשל. הספינה, 23 אנשי ציוותה והדגים שנלכדו על ידיהם הזדהמו מהנשורת הרדיואקטיבית שנבעה מהפיצוץ. הספינה חזרה ליאיזו ביפן ב-14 בספטמבר.

כשנערך הניסוי עסקה הדאיגוֹ פוּקוּריוּ מארוּ בדיג מחוץ לאזור שהוכרז מראש על ידי ממשלת ארצות הברית כאזור מסוכן. הדייגים חשו בסכנה וניסו להימלט מהאזור, אך הם השתהו בשל הצורך לשלות את מערך החכות מהים, דבר שגרם להם להיחשף לנשורת רדיואקטיבית במשך כמה שעות. מאוחר יותר הרחיבה ארצות הברית את גודלו של האזור המסוכן, ואז נתגלה כי ספינות דיג רבות היו באזור פרט לדאיגוֹ פוּקוּריוּ מארוּ. הערכה כיום היא שכמאה ספינות דיג הזדהמו מקרינה בניסוי זה. 

הטרגדיה של הדאיגוֹ פוּקוּריוּ מארוּ גרמה להתעוררות התנועה לפירוק נשק גרעיני ביפן. ממשלת ארצות הברית חששה שתנועה זו תגרום לרגשות אנטי־אמריקניים וניסתה להחיש משא ומתן על פיצויים עם ממשלת יפן בראשותו של יושידה שיגרו, שנחשב פוליטיקאי פרו־אמריקני. ממשלת ארצות הברית שלמה 2,000,000 דולר לקורבנות. הממשלה היפנית אף הודיעה כי היא לא תדרוש פיצויים נוספים מממשלת ארצות הברית.

הדאיגוֹ פוּקוּריוּ מארוּ מצויה כיום בתצוגה בטוקיו.

==ההשפעה התרבותית==
חמש שנים לאחר התאונה הסריט במאי הסרטים היפני שינדו קנטו את הסיפור בשם "דאיגוֹ פוּקוּריוּ מארוּ". השחקן אונו ג'וקיצ'י שיחק את תפקידו של קובויאמה איקיצ'י.

התקרית שימשה השראה לסרטים אחרים כדוגמת גודזילה, בהם מסופר על מפלצת שנוצרה כתוצאה ממוטציה עקב קרינה רדיואקטיבית, המחפשת לנקום ב
באנושות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ביקיני (אטול)
קטגוריה:זיהום גרעיני
קטגוריה:ספינות דיג
קטגוריה:יפן: היסטוריה
קטגוריה:1954
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – יפן
Datagram Congestion Control Protocol

Datagram Congestion Control Protocol (בראשי תיבות: DCCP; בתרגום חופשי: פרוטוקול שליטה בצפיפות חבילות מידע) הוא פרוטקול שכבת תעבורה מונחה הודעות לשליטה בתעבורת מידע, אשר נמצא בפיתוח על ידי ה־IETF.

יישומים אשר עשויים לעשות שימוש ב-DCCP הם לדוגמה ישומי טלפון מבוסס אינטרנט, וישומי זרימת מדיה (streaming media), שיש בהם אילוצי זמן על שליחת המידע.
שליטת צפיפות (congestion control) היא הדרך שבה פרוטוקול רשת מגלה מהי הקיבולת הזמינה ברשת בנתיב מסוים. המניע העיקרי בפיתוח ה־DCCP הוא הצורך לספק ליישומים דרך סטנדרטית לעבוד עם שליטה בצפיפות, בלי שיהיה צורך לפתח אותם עבור כל תוכנה מחדש.

DCCP מיועד ליישומים שדורשים סמנטיקה של הפרוטוקול TCP, אך אינם רוצים לעשות בו שימוש עבור שליחת מידע, או אשר רוצים שליטת צפיפות שונה מה־TCP. במקביל, DCCP מיועד ליישומים אשר אינם דורשים תכונות של SCTP כגון משלוחי מידע עוקבים בתוך מספר זרימות מידע.

נכון לעכשיו, רוב היישומים השתמשו ב־TCP, על הבעיות אשר נלוות אליו, או ב-UDP ויישמו שליטות צפיפות משל עצמם (או לא השתמשו בשליטת צפיפות בכלל). מטרת ה־DCCP היא לספק דרך סטנדרטית ליישום שליטת צפיפות ותיקשור של שליטת צפיפות בין יישום אחד לשני. בנוסף, DCCP מיישם הגדרת תצורה אמינה ליצירת חיבורים ולתיקשור.

חיבור DCCP מכיל מעבר נתונים ומעבר אישורים. האישורים מיידעים את השולח האם הגיעו חבילות המידע ששלח. האישורים נשלחים ברציפות לפי דרישת מנגנון שליטת הצפיפות, עד לרציפות מלאה.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.icir.org/kohler/dcp/ טיוטות מפרט של ISOC]

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
סמל אלג'יריה

סמל אלג'יריה הוא חותם בו משתמשת ממשלת אלג'יריה. הסמל מכיל כוכב וסהר שגם על דגל אלג'יריה ומסמלים את דת האסלאם, הדת הרשמית במדינה. גרסתו הנוכחית אומצה בשנת 1976 וההבדל היחיד בינו לבין קודמו הוא הכיתוב "הרפובליקה הפופולרית הדמוקרטית של אלג'יריה" שנכתב תחילה בצרפתית ושונה לערבית.

בתוך הסמל עצמו ניתן למצוא את "היד של פאטמה" מתחת לשמש העולה. פאטמה הייתה הבת של הנביא מוחמד והמוסלמים מאמינים כי היא אחראית על הנשים בגן עדן. ידה העולה הוא הסמל המסורתי של האזור, ואילו השמש העולה מסמל את תחילתו של עידן חדש. שאר הסמל מתייחס לגאוגרפיה, לחקלאות ולתעשייה של המדינה כאשר ההרים מסמלים את הרי האטלס, הצמחים מסמלים את החקלאות והבניין מסמל את התעשייה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלג'יריה: סמלים לאומיים
אלג'יריה
אלג'יריה
אלג'יריה