שירות כיבוי האש הממלכתי (רוסיה)

עיצוב קסדות שירותי הכיבוי
כבאי רוסי בפעולה.
שירות כיבוי האש הממלכתי (ברוסית: Государственная противопожарная служба) הוא כינויו הכללי של ארגון הכבאות וההצלה הרשמי של רוסיה, הנקרא רשמית "המינהל הראשי לכיבוי אש", הכפוף למשרד למצבי חירום. המערך מספק שירותי כבאות, חילוץ והצלה שונים 365 ימים בשנה, 24 שעות ביממה. חיוג 112 או 01 מכל טלפון ברוסיה ינתב את השיחה למוקד חירום של שירותי כבאות והצלה האזורי הקרוב לצורך קבלת קריאת חירום.

==ארגון ומבנה==
שירות כיבוי האש הממלכתי הוא ארגון ממלכתי הכולל את המינהל הראשי לכיבוי אש (לשעבר שירותי הכבאות הפדרליים), שירותי כבאות של ישויות הפדרציה הרוסית ושירותי הכבאות של מפעלים שונים שפועלים על בסיס חוזים נפרדים. שירותי הכבאות מטפלים בכ-2 מיליון אירועים בשנה ומשרתים בהם מעל 200 אלף כבאים מהם 150 אלף במסגרת השירות הפדרלי של המשרד למצבי חירום, 52 אלף במחוזות הפדרציה הרוסית ו-16 אלף במתקנים בעלי שירות כבאות עצמאי נפרד. שירותי הכיבוי כוללים את שירות כיבוי האש הממלכתי (רשמית "המינהל הראשי לכיבוי אש"), שירות כיבוי האש המוניציפלי, שירות כיבוי אש פרטי, שירות כיבוי אש מתנדב, שירות כיבוי אש פנימי של גופי הממשל, שירותי ההצלה של מחוזות רוסיה.

==היסטוריה==
שירותי הכיבוי וההצלה ברוסיה הם משירותי הכבאות הוותיקים בעולם, הם הוקמו לראשונה ב-30 באפריל 1649 על פי צו מלכותי מאת הצאר אלכסיי מיכאילוביץ' ("Наказ о градском благочинии") שהניח את היסודות להקמת גופי כיבוי בכל אחת מערי רוסיה.

בתקופת האימפריה הרוסית פעלה חברת הכבאות הרוסית הקיסרית (Императорское российское пожарное общество) שהפעילה שירותי כיבוי אש. בשנת 1832 פעלו 590 פלוגות כיבוי אש קבועות: 250 בערים, 2,026 ביישובים חקלאיים, 127 במפעלים, 13 במתקני צבא, 12 פרטיים ו-2 בלבד במסילות הברזל.

באפריל 1918 הוצא צו להסדרת פעילויות שירותי כיבוי האש כגוף ממלכתי. ב-1934 פעל מינהל כיבוי האש הראשי (Главное управление пожарной охраны) שהיה חלק מהנקוו"ד ועד שנת 1990 פעלו גופי כיבוי האש כחלק מהמשטרה ומשרד הפנים.

ב-30 באפריל 1999 צו נשיאותי של בוריס ילצין קבע כי ה-30 באפריל הוא יום השנה של שירותי הכבאות ברוסיה. ב-9 בנובמבר 2001 צו נשיאותי של ולדימיר פוטין קבע שכל 278,000 אנשי שירות כיבוי האש הממלכתי יוכפפו למשרד הממשלתי למצבי חירום. עד שנת 2005 היו כל גופי הכיבוי ברוסיה חלק מהמשרד למצבי חירום. באותה שנה יצאה לדרך רפורמה מינהלית ובמסגרתהּ שירותי כיבוי האש ברוסיה פוצלו לשירותי כיבוי האש הפדרליים שנותרו חלק מהמשרד למצבי חירום וכללו 80,000 כבאים ו-137,000 כבאים של שירותי כיבוי האש האזוריים שהוכפפו לרשויות השלטון המקומי. 70 אלף כבאים נוספים הוחזקו בשירותי כיבוי עצמאיים שונים.

בפברואר 2019 תחום הכבאות אורגן מחדש והוקם המינהל הראשי לכיבוי אש של המשרד למצבי חירום, במקום שירות כיבוי האש הפדרלי.

==אופי הפעילות==
שירות כיבוי האש הממלכתי אחראי להצלת נפשות, רכוש וחילוץ לכודים במקרים הבאים:
;כיבוי והצלה:
*דליקות 
*שריפות ביערות, שטחים פתוחים ושדות קוצים 
*טיפול בתקריות בהן מעורבים חומרים מסוכנים 
*תאונות דרכים, תאונות רכבת ותאונות כלי תעופה
*שטיפות כביש לאחר תאונות דרכים למניעת פגיעות נוספות
*חילוצים מגובה, תהומות, בורות וחילוצים במתווה אורבני (סנפלינג) וכן חילוץ מנהרות זורמים ושיטפונות
*חילוץ ממעליות ופריצות דלת במקרי חירום
*חילוץ בעלי חיים וכל עזרה הנדרשת לבקשת שאר גופי החירום במידת הצורך
;מניעה והדרכה:
*אבטחת אירועים, משחקי כדורגל והתכנסויות של מעל 700 איש
*מניעת דליקות - קביעת דרישות לסידורי בטיחות אש אקטיביים ופסיביים בשטחים בנויים ופתוחים בעזרת חקיקה והסברה
*הדרכה ואימונים - החל מאימון הכבאי כפרט ועד להשתתפות בתרגילים משותפים עם המשטרה, הצבא וארגונים נוספים
*בניין הכוח - גיוס כח אדם, בינוי ושיפוץ תחנות ורכש ציוד ייעודי, רכבי כיבוי וחילוץ לסוגיהם

==ראשי מכבי האש לדורותיהם==
{| border=1 cellpadding=4 cellspacing=0
|- bgcolor="#F0F0F0"
|שם||תחילת כהונה|| סיום כהונה || הערה
|-
| יאקוב מתיאשווילי
| 1918
| 1925
|ראש שירותי כיבוי האש 
|-
| טוגאן מלסאגוב
| 1926
| 1937
|
|-
| וורוביוב
| 1937
| 1938
|מפקד יחידת כיבוי האש של נקוו"ד
|-
| סמנקו
| 1938
| 1939
|ממלא מקום מפקד יחידת כיבוי האש של נקוו"ד
|-
| אלכסנדר לוקיץ'
| 1939
| 1941
|
|-
| טאראס צ'קראולי
| 1941
| 1951
|
|-
| וסילי אלייניקוב
| 1951
| 1957
| מפקד יחידות כיבוי האש של משרד הפנים
|-
| ולדימיר צ'מבאייב
| 1957
| 1961
| מפקד יחידות כיבוי האש של משרד הפנים
|-
| ניקולאי בולגאקוב
| 1961
| 1984
| מפקד יחידות כיבוי האש של משרד הפנים
|-
| ולדימיר אוסטאך
| 1984
| 1993
| מפקד יחידות כיבוי האש של משרד הפנים
|-
| ולדימיר אוסטך
| 1984
| 1993
| מפקד יחידות כיבוי האש של משרד הפנים, ראש מינהל שירות כיבוי האש הממלכתי
|-
| סולטאן בארוייב
| 1993
| 2003
| ראש מינהל שירות כיבוי האש הממלכתי
|-
|-
| || || ||
|-
| ולנטין נליובוב
| 2019
| 
| ראש המינהל הראשי לכיבוי אש
|-
|}

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Firemen of Rus Empire.jpg|כבאים רוסיים במדים בתקופת האימפריה הרוסית
קובץ:Moscow, Fire Brigade, early 1900s.jpg|כבאים רוסיים במוסקבה, 1903.
קובץ:Tushenie podvala Naberezhnaya 54a, Koryazhma 8.04.2010 (41).JPG|כבאית רוסית בעיר קוריאז'מה שבמחוז ארכנגלסק, 2010
קובץ:RIAN archive 42399 Combat duty team extinguishing German incendiary air bombs..jpg|כבאים סובייטיים בשנות מלחמת העולם השנייה.
</gallery>

==ראו גם==
*מינהל הכבאות של ארצות הברית
*כבאות והצלה לישראל

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.mchs.gov.ru/ministerstvo/sostav-ministerstva/subdivisions/143 המינהל הראשי לכיבוי אש] של משרד החירום

==הערות שוליים==

כיבוי אש
רוסיה
קטגוריה:הצלה