הפצצת ברצלונה

הפצצת ברצלונה הייתה סדרה של תקיפות אוויריות שבוצעו על ידי איטליה הפשיסטית וגרמניה הנאצית, עקב תמיכה בצבא המורדים הלאומיים בהנהגת פרנסיסקו פרנקו. התקיפות התרחשו במהלך מלחמת האזרחים בספרד, בין 16 ל-18 במרץ 1938. כ-1,300 בני אדם נהרגו ולפחות 2,000 נפצעו.<ref name=":0"></ref><ref name=":2"></ref><ref name=":3"></ref> התקיפות נחשבות להפצצת השטיח האווירי הראשונה בהיסטוריה.<ref name=":0" />

== רקע ==
במרץ 1938 פתחו הלאומנים במתקפה באראגון, לאחר קרב טרואל. ב-15 במרץ החליטה ממשלת צרפת, בראשות לאון בלום, לפתוח מחדש את הגבול הספרדי,<ref name=":0" /> והאספקה הסובייטית החלה לעבור לברצלונה.<ref name=":1"></ref> בניטו מוסוליני, מבלי ליידע את פרנסיסקו פרנקו מראש, החליט לבצע התקפות אוויריות מסיביות נגד ברצלונה מתוך אמונה שזה "יחליש את המורל של האדומים".<ref name=":2" /> מוסוליני, כמו הגנרל האיטלקי ג'וליו דואה, האמין שמטוסים יכולים לנצח במלחמה באמצעות טרור.<ref name=":0" />

== ההפצצות ==
בין 16 ל-18 במרץ 1938, הופצצה ברצלונה על ידי מפציצים של הלגיון האווירי (Aviazione Legionaria) האיטלקי, שלוחה של חיל האוויר האיטלקי שנלחם במלחמת האזרחים בספרד.<ref></ref> מפציצים אלו טסו ממיורקה.<ref name=":3" /> התקיפה הראשונה בוצעה ב-16 במרץ בשעה 22:00, על ידי מטוסי קרב היינקל He 51 גרמניים. לאחר מכן, בוצעו שבע עשרה התקפות אוויריות של המפציצים האיטלקיים סבויה מרקטי SM.79 וסבויה מרקטי SM.81 במרווחים של שלוש שעות, עד 18 במרץ בשעה 15:00. בליל 18 במרץ נפגעו קשות שכונות שבהן גרו רוב שהשתייך למעמד הפועלים. חיל האוויר הרפובליקני הספרדי (FARE) לא שלח מטוסי קרב לברצלונה עד הבוקר של 17 במרץ.<ref name=":2" />

לברצלונה היו מעט יחידות נגד מטוסים וללא כיסוי אווירי, מה שהפך אותה כמעט ללא הגנה. המפציצים גלשו בשקט מעל העיר בגובה רב והפעילו מחדש את המנועים שלהם רק לאחר שחרור הפצצות, כלומר לא ניתן היה לשמוע את ההתראה ולא ניתן היה לזהות את המפציצים עד לאחר התפוצצות הפצצות על המטרה.<ref name=":4"></ref> האיטלקים השתמשו בפצצות פתיל מושהות שנועדו לעבור דרך גגות ואז להתפוצץ בתוך הבניין, כמו גם סוג חדש של פצצה שהתפוצץ בכוח רוחבי חזק, כדי להרוס דברים במרחק של כמה סנטימטרים מהקרקע.<ref name=":1" /> גל התקיפות החוזר של האיטלקים הפך את אזעקות המלחמה של העיר ללא-רלוונטיות, שכן כבר לא היה ברור אם הסירנות מכריזות על תחילתה או על סופה של מתקפה.<ref name=":3" />

המפציצים האיטלקיים הפילו 44 טון של פצצות.<ref></ref> במקום לכוון למטרות צבאיות, האיטלקים התכוונו להרוס אזורי תעשייה של העיר ולהביא לדמורליזציה של הצד הרפובליקני, במה שנחשב להפצצת השטיח האווירית הראשונה בהיסטוריה.<ref name=":0" /> מטרותיהם המוצהרות היו מחסנים צבאיים, הנמל, מפעלי נשק ורכבות עם חיילים, אך גם מבנים אזרחיים, בתי קולנוע, קונסוליות ותיאטראות נפגעו או נהרסו כתוצאה מההפצצה.<ref>[https://journals.openedition.org/diacronie/3237 Barcelona air raid, 17 and 18 march]</ref>

== תוצאה ==
ההתקפה זכתה לגינוי בידי דמוקרטיות מערביות בכל רחבי העולם.<ref name=":0" /> מזכיר המדינה של ארצות הברית קורדל הול אמר: .<ref>[https://web.archive.org/web/20110715223914/http://www.time.com/time/magazine/article/0,9171,759367-2,00.html "Foreign News: Barcelona Horrors"]. Time. (28 March 1938).</ref> פרנקו לא התבשר בתחילה על ההפצצות ולא היה מרוצה מכך; ב-19 במרץ הוא ביקש להשהות את ההפצצות, מחשש ל"סיבוכים בחו"ל".<ref>Thomas, Hugh (2006). The Spanish Civil War. Penguin Books: London. p.&nbsp;785.</ref><ref>Payne, Stanley G. & Palacios, Jesús (2014). Franco: A Personal and Political Biography. University of Wisconsin Press. p.&nbsp;194.</ref> מוסוליני, לעומת זאת, היה מרוצה מאוד מההפצצות. שר החוץ האיטלקי וחתנו של מוסוליני, גליאצו צ'אנו, אמר כי: .<ref name=":2" />

בהמשך השנה פרסם העיתונאי הבריטי ג'ון לנגדון-דייוויס, שנכח אז בברצלונה, דיווח על הפיגועים. הוא דיווח כי המפציצים דאו בגובה רב כדי להימנע מגילוי על ידי גלאי המטוסים האקוסטיים, והפעילו מחדש את המנועים שלהם רק לאחר שחרור הפצצות שלהם, שאותה כינה שיטת "גישה שקטה" ("Silent approach"). ההשפעה של זה הייתה שהמטוסים לא זוהו וההתרעה נשמעה רק לאחר התפוצצות הפצצות על המטרה. לצד השונות של הזמנים בין כל תקיפה בודדת, הייתה לכך השפעה מדרדרת על האוכלוסייה האזרחית, שסבלה מחרדה ממושכת למדי. יחד עם העובדה שהיה מעט ערך צבאי ניכר בבחירת המטרות בתוך העיר, והפסקת התקיפות ללא סיבה נראית לעין, קבע לנגדון-דייוויס כי הפשיטות היוו ניסוי מכוון בשימוש בטקטיקות כאלה כהכנה ליישומם בכל סכסוך מאוחר יותר של הגרמנים והאיטלקים נגד הממלכה המאוחדת.<ref name=":4" />

== בספרות ==
* קרלוס רואיס זאפון מתחיל את הרומן שלו, "מבוך הרוחות", בסיפור על הפצצת ברצלונה במרץ 1938.

== ראו גם ==
* לגיון הקונדור
* הפיגוע בהיפרקור

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ברצלונה: היסטוריה
קטגוריה:פשעי מלחמה
קטגוריה:מלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:1938
קטגוריה:הפצצות