OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
9 בנובמבר בגרמניה

[[פיליפ שיידמן מכריז על רפובליקת ויימאר]]
התקהלות המונים עם נפילת חומת ברלין, 1989
9 בנובמבר הוא תאריך שבו התרחשו מספר אירועי מפתח בהיסטוריה של גרמניה. המונח הגרמני לציון יום זה נקרא "Schicksalstag" (שיקזאלסטאג; "יום הגורל"), בו נעשה שימוש זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה בידי מספר היסטוריונים ועיתונאים ושימוש נרחב בידי כלי התקשורת הגרמנים לאחר נפילת חומת ברלין ב-1989.

האירועים שהתרחשו היו בעלי נקודות מפנה פוליטיות, חלקם עם השלכות בינלאומיות. כל אחד מאירועי המפתח ההיסטוריים שהתרחשו מהקמתה של האומה הגרמנית ב-1871 הם בהקשרים שונים ומדגישים את הבחינה ההיסטורית והפוליטית של ההיסטוריה של גרמניה. מחבר הספר "מעבדה להרס העולם גרמנים ויהודים במרכז אירופה", רוברט ויסטריך טוען כי לתאריך הייתה משמעות סמלית רבה עבור היטלר. העיתון הגרמני "דר שפיגל" טוען כי "גרמנים רבים מחשיבים את התשעה בנובמבר כתאריך מכונן בהיסטוריה של מדינתם". גרהארד שרדר, קנצלר גרמניה לשעבר התייחס אף הוא לתאריך זה ואמר כי "9 בנובמבר הוא יום המקשר בין אירועים משמעותיים בהיסטוריה הגרמנית. אנו זוכרים יום של קלון ולעומתו רגע של אושר".

בגרמניה המודרנית חל בתאריך זה יום זיכרון לפרעות נובמבר (1938) נגד היהודים ולקורבנות הנאצים בנוסף ליום הזיכרון הבינלאומי לשואה החל ב-27 בינואר.

== אירועים מכוננים ==
מבין האירועים הרבים שפקדו את גרמניה בתאריך זה, ניתן למנות חמישה אירועים מכוננים לאורך ההיסטוריה:
* 1848: אביב העמים חווה משבר כאשר המנהיג הליברלי רוברט בלום מוצא להורג. פעולה שנתפסה כאירוע סמלי לכישלון המהפכה בנסיכויות הגרמניות.
* 1918: המהפכה הגרמנית מביאה לקצה את המונרכיה בגרמניה לאחר מסורת של למעלה מ-1000 שנים כאשר קיסר גרמניה, וילהלם השני מודח וקמה רפובליקת ויימאר.
* 1923: הפוטש במרתף הבירה, ניסיונו הראשון של אדולף היטלר לכבוש את השלטון בגרמניה נכשל, אך מעלה אותו למעמד של דמות מרכזית בפוליטיקה הגרמנית.
* 1938: ליל הבדולח, בו בוצע פוגרום ביהודי גרמניה הנאצית, האירוע היה עליית מדרגה בפעילות האנטישמית של גרמניה הנאצית.
* 1989: נפילת חומת ברלין מביאה לסיום 40 שנות הפרדה בין גרמניה המזרחית והמערבית ושרשרת אירועים שבעטיים אוחדה גרמניה בשנית.

== הנצחה ==
לתאריך זה ניתן הכינוי "יום הגורל". הפוליטיקאי המזרח-גרמני ורנר שולץ, חבר מפלגת הירוקים הגרמנית (Bündnis 90/Die Grünen) והפרלמנט האירופי וכן פעיל זכויות האדם, פעל להכרזת יום זה ליום ההנצחה הלאומי של הגרמנים. שולץ אסף נתונים אשר שימשו בעיקר לדיון על איחוד גרמני מחודש של גרמניה המזרחית וגרמניה המערבית, כשטען גם על "חוסר העקביות השלם" שפוקד את גרמניה מדי שנה בתאריך זה. שולץ גרס כי על גרמניה להכריז יום זיכרון לאומי לזכר ההיסטוריה הגרמנית כי זו עם "צדדים בהירים וכהים".

== בחירת תאריך זה כחג לאומי חדש ==
בעקבות איחוד גרמניה נבחר התאריך לציון חג זמני לאומי חדש של גרמניה המאוחדת, שבא להחליף את 17 ביוני בגרמניה המערבית שנחוג לזכר המרד המזרח-גרמני. ההצעה נדחתה לאור הקונוטציות השליליות שהעלה התאריך בעקבות ליל הבדולח וכן כי בחירתו הייתה לבלתי הולמת. לבסוף נבחר 3 באוקטובר (היום בו אוחדה גרמנית סופית) לציון חג לאומי של גרמניה המאוחדת, הקרוי יום האחדות הגרמנית.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.dw-world.de/dw/article/0,1564,1389975,00.html היום הגורלי של גרמניה], באתר Deutsche Welle 
* [http://www.netzeitung.de/deutschland/214726.html יום הגורל הגרמני], באתר Was ist Was 
* 

קטגוריה:גרמניה: היסטוריה
קטגוריה:אירועים בחודש נובמבר
וולהרה

וולהרה (באנגלית: Woollahra) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי מועצת וולהרה (Municipality of Woollahra). אף על פי שהרשות הממשלתית לוקחת את שמה מהפרוור, משרדיה הראשיים ממוקמים בפרוור סמוך, דאבל ביי.

==גאוגרפיה==
וולהרה גובל מצפון מזרח בבלוויו היל, מצפון באדג'קליף ומצפון מערב בפדינגטון. ממזרח הוא גובל בבונדיי ג'נקשן ומור פארק.

הרחוב הראשי החוצה את הפרוור מצפון לדרום הוא רחוב אושן, וגבולו הדרומי של הפרוור הוא רחוב אוקספורד, העובר דרך בונדיי ג'נקשן, פדינגטון ודרלינגהרסט בדרכו להייד פארק.

==היסטוריה==
השם וולהרה נגזר מהמילה האבוריג'ינית שמשמעה ישיבה (במובן של פגישה לשיחה, מועצה, או מחנה). השם ניתן לפרוור באופן רשמי ב-1856 על ידי דניאל קופר, דובר המועצה המחוקקת של ניו סאות' ויילס.

בוולהרה גר בתחילת המאה ה-20 ג'ון מ'קרווי סמית', מפתח החיסון כנגד אנתרקס.

==תרבות==
בוולהרה בית כנסת בולט אחד, בית הכנסת עמנואל, המקיים טקסים לפי הזרם המסורתי (Masorti, מה שקרוי לעיתים יהדות קונסרבטיבית), מתחדש (Renewal) והמתקדם (פרוגרסיבי, מה שקרוי בישראל יהדות רפורמית). בית הכנסת מקיים קשר עם קהילת הלהט"ב המקומית, וכולל טקסי קבלת שבת מיוחדים לשבת שלפני המרדי גרא.

בפרוור מספר כנסיות בולטות, העיקרית ביניהן היא כנסיית כל הקדושים, שנבנתה בידי האדריכל אדמונד בלאקט בסגנון ויקטוריאני-גותי.

במהלך שנות השבעים התקיים ברחוב קווינס בפרוור יריד צבעוני, שמשך מבקרים מרחבי סידני. לאחר תלונות על רעש והפרעה באזור, היריד בוטל בשנות השמונים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110309014728/http://info.id.com.au/dosydney/Default.aspx?pg=1&gid=6480 וולהרה באתר "Dictionary of Sydney"]
* [http://www.sydney-suburbs.com.au/Sydney_suburb/Woollahra/Suburbs/16281 וולהרה באתר "Sydney Suburbs"] 

קטגוריה:פרוורי סידני
South by Southwest

South by Southwest (SXSW) הוא סדרת פסטיבלים ואירועי אינטראקטיב, מוזיקה וסרטים המתקיימים מדי אביב (בדרך כלל במרץ) באוסטין שבטקסס, ארצות הברית. SXSW הראשון התקיים בשנת 1987 כאירוע מוזיקה עם דגש על רוק וקאנטרי אלטרנטיבי, אולם מאז 1994 סופחו אליו בהדרגה גם תחומי הקולנוע, מדיה אינטראקטיבית והאינטרנט, אשר מהווים כיום חלק חשוב בתוכנית הפסטיבל. כל אחד משלושת חלקי הפסטיבל פועל באופן עצמאי יחסית, עם תוכניות ותאריכי התחלה וסיום שונים.

SXSW הוא אחד מכנסי המוזיקה הגדולים ביותר בארצות הברית, עם יותר מ-2,000 אמנים המופיעים ביותר מ-90 אתרים ברחבי העיר אוסטין. בנוסף, הפסטיבל נוהג לארח את האישים הבולטים ביותר בתעשיית האינטרנט.

SXSW נחשב לאחד הפסטיבלים המובילים בעולם בתעשיות אלו ומהווה מקור השפעה חשוב, הטכנולוגיות המוצגות בו זוכות לתשומת לב עולמית. בשנת 2007 הוצג שם האתר טוויטר לקהל הרחב.

הפסטיבל המתקיים במרכז הכנסים בעיר אוסטין, הוא האירוע החשוב ביותר לכלכלה של אוסטין, עם השפעה כלכלית המוערכת בלפחות 110 מיליון דולר בשנת 2008 בלבד.

בשנת 2020 הפסטיבל בוטל בעקבות מגפת הקורונה. בשנת 2021 הפסטיבל נערך תוך הקרנת סרטים באינטרנט בלבד.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* [http://www.sxsw.com/ sxsw.com] 
* [http://www.bbc.co.uk/6music/southbysouthwest/ אתר הבי בי סי עבור הפסטיבל] 
* 

קטגוריה:ארצות הברית: פסטיבלים
קטגוריה:ארצות הברית: פסטיבלי קולנוע
קטגוריה:טקסס: תרבות
קטגוריה:ארצות הברית: פסטיבלי מוזיקה
קטגוריה:אירועי מוזיקה שבוטלו בעקבות מגפת הקורונה
1909 ברוסיה

1909 ברוסיה הייתה השנה ה-296 מתחילת שליטת שושלת רומנוב במדינה.

== הנהגה ==
* הצאר: ניקולאי השני
* ראש הממשלה פיוטר סטוליפין
== אירועים בולטים ==
* 8 במרץ – אלכסנדר גוצ'קוב, מראשי מפלגת ברית 17 באוקטובר ומחברי הדומה הבולטים מדווח שהצבא הרוסי אינו מסוגל להילחם ולכן לרוסיה אין מענה הולם בנושא משבר בוסניה.
* 22 במרץ – רוסיה מכירה בסיפוח בוסניה על ידי אימפריה האוסטרו-הונגרית, סיום משבר בוסניה.
* מאי – פיוטר סטוליפין הרחיב את מדיניותו ברוסיפיקציה של אזורי הגבול.
* מאי – בוועידה ה-5 של המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית הוחלט להפסיק את פעולות הטרור בכפר ובמפעלים.
* 19 ביוני – ביטול התוקף של חוקי חרום במוסקבה.
* קיץ – תחילת ייצור מכוניות מדגם רוסו-בלט בריגה (אז חלק של האימפריה הרוסית). מכוניות מדגם זה זכו במספר תחרויות בתחילת המאה ה-20.
* 26 במרץ – כוחות צבא רוסים פלשו לאיראן במטרה לתמוך בשלטון השאה והחלפת הממשלה שהוקמה בהתאם לחוקה.
* 13 ביוני – דומה מקבלת חוק על האצת רוסיפיקציה בדוכסות הגדולה של פינלנד
* 8 בספטמבר – שוד מזוין במיאס (באזור הרי אורל) שבמהלכו נגנבו 24 קילוגרם זהב. השוד בוצע על ידי הבולשביקים לצורך מימון פעולת המפלגה.
* 24 באוקטובר – חתימת הסכם סודי עם איטליה. ההסכם היה מיועד לחזק את התאום בין המדינות במאבק נגד אוסטרו-הונגריה והאימפריה העות'מאנית

=== ללא מועד ===
* בתחילת השנה ראשי המשטרה מודיעים שבכל רחבי המדינה אין תאי מהפכנים פעילים.
* הצי הרוסי הזמין אוניות ראשונות מדגם דרדנוט.

== נולדו ==
* 22 בנובמבר – מיכאיל מיל – מתכנן מסוקים סובייטי ממוצא יהודי (נפטר ב-1970)
* 25 בפברואר – לב ארצימוביץ', פיזיקאי סובייטי, (נפטר ב-1973)
* 18 ביולי – אנדריי גרומיקו, מדינאי סובייטי (נפטר ב-1989)
* 21 באוגוסט – ניקולאי בוגוליובוב, פיזיקאי סובייטי, (נפטר ב-1992)

== נפטרו ==
* 5 בינואר – פיודור פלבקו, משפטן רוסי (נולד ב-1842)
* 14 בינואר – זינובי רוז'סטבנסקי אדמירל רוסי (נולד ב-1848)

== קישורים חיצוניים ==

*
קטגוריה:שנות ה-1900 ברוסיה
קטגוריה:שנים באימפריה הרוסית
תאוריית גילוי האותות

תאוריות גילוי האותות משמשת פסיכולוגים במחקר על קבלת החלטות בתנאי אי-ודאות. כמו כן, כחלק מענף הפסיכופיזיקה, תאוריות גילוי האותות, היא גישה שיטתית לבעיית הטיית התגובה ( נבחן עשוי להגיב לאות מסוים מתוך החלטה כי הוא קיים ולא מתוך חישה).

התאוריה משמשת גם בנושאי קבלת החלטות אנושיות בתחומים אחרים בהם קיימת דילמה דומה וגם בקבלת החלטות על ידי מערכות תוכנה, למשל: תוכנות אנטי-ספאם.
==המודל==
{| class="wikitable"
|-
! גירוי/ תגובה
! כן !! לא 
|-
| כן
| פגיעה|| החטאה 
|-
| לא
| אזעקת שווא || דחייה נכונה 
|}
פגיעה הוא מצב בו מופעל גירוי או מתרחש אירוע ומבצע המטלה מגיב.החטאה הוא מצב בו מתרחש אירוע ומבצע המטלה אינו מגיב.אזעקת שווא מתארת תגובה כאשר לא מתרחש אירוע.דחייה נכונה היא מצב בו אין אירוע ואין תגובה.

==גילוי האותות בפסיכופיזיקה==
הגישה מדגישה את תהליך השיפוט של האדם בדבר הגירויים. הפסיכופיזיקה הקלאסית מדגישה רק את הסף המוחלט, בעוד תיאורית גילוי האותות ממשיגה שני תהליכים נפרדים:

===תהליך חישה===
משקף את רגישותו של הצופה לגירוי, ברמה הפיזית.

===תהליך החלטה===
תהליך מנטלי המתבצע לאחר תהליך החישה, מייצג את הטיית הצופה.

===מדידה על פי התאוריה===

על מנת לבדוק את הטיית התגובה לגירוי מסוים, נהוג לבצע ניסוי המתבצע כך:
*גירוי חלש מוצג במחצית צעדי הניסוי.
*הגירוי לא מוצג במחצית השנייה.
*הצופה מגיב "כן" אם הוא חושב שזיהה גירוי, ו"לא" אם הוא לא חושב שזיהה אותו.
==ראו גם==
* קבלת החלטות
* ניהול סיכונים

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* David Heeger, [https://web.archive.org/web/20141007093227/http://www-psych.stanford.edu/~lera/psych115s/notes/signal/ Magic Quadrant for Business Intelligence Platforms], Department of Psychology, Stanford University 1998

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חושים
קטגוריה:פסיכולוגיה קוגניטיבית
מבנה שווקים

בכלכלה, מבנה שווקים הוא מונח המתאר את אופיין ומספרן של הפירמות הפועלות 
בשוק.
* שוק משוכלל, שבו מתקיימת תחרות משוכללת. בשוק משוכלל יש מוכרים וקונים רבים שסוחרים בסחורה הומוגנית.
* שוק עם תחרות מונופוליסטית, שבו יש מספר רב של מוכרים וקונים, אבל המוצר אינו הומוגני. בשוק כזה מתקיימת תחרות בין מוכרים שונים שכל אחד מוכר מוצר המיוחד רק לו, אולם, קיימים מוכרים שונים להם מוצרים דומים המהווים תחליפים טובים (גם אם לא מלאים) אחד לשני.
* מונופול, שבו יש רק מוכר אחד, או שמוכר אחד מחזיק ברוב הגדול של השוק; לדוגמה שוק החשמל בישראל. סוג מיוחד של מונופול הוא מונופול טבעי, שבו בגלל יתרון לגודל, מונופול הוא הדרך היחידה להגיע ליעילות כלכלית. 
* אוליגופול, שבו יש מספר קטן של מוכרים שלכל אחד מהם חלק גדול מנתח השוק. בישראל שווקים אוליגופוליים רבים, כמו שוק התקשורת הסלולרית, שוק הטלוויזיה הרב-ערוצית ואף שוק הבנקאות. סוג מיוחד של אוליגופול הוא דואופול, שבו שני מוכרים בלבד. 
* מונופסון, שבו יש רק קונה אחד. מצב זה נדיר יותר ממונופול, אבל מתרחש לעיתים בשוק הסיטונאי. לדוגמה, רשת שיווק גדולה כמו וול מארט (בארצות הברית), עשויה לפעול כמונופסון מול ספקיה. 
* אוליגופסון, שבו יש מספר קטן של קונים. 

==קישורים חיצוניים==

*
דרום אמריקה באופנוע (סרט)

דרום אמריקה באופנוע (בספרדית: Diarios de motocicleta; מילולית: "יומני האופנוע") הוא סרט קולנוע מ-2004, המבוסס על ספר באותו השם, המבוסס בעצמו על יומן המסע שכתב צ'ה גווארה במהלך מסעו עם חברו אלברטו גרנאדו בדרום אמריקה, כשהיה סטודנט לרפואה בן 23. בנוסף, כלולים בו אירועים שלא מופיעים ביומן, ומתוארים בספרו של גרנאדו על המסע.

הפקת הסרט הייתה בינלאומית, וכללה חברות הפקה מארגנטינה, ארצות הברית, גרמניה, בריטניה, צ'ילה וצרפת. את הסרט ביים הבמאי הברזילאי ולטר סאלס, ואת התסריט כתב הפוארטו ריקני חוסה ריברה. את התפקידים הראשיים גילמו השחקן המקסיקני גאל גארסיה ברנאל (כגווארה) והשחקן הארגנטינאי רודריגו דה לה סרנה (כגרנאדו).

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל סאנדנס ב-2004, ומאוחר יותר הוקרן גם בפסטיבל קאן.

==עלילה==
הסרט עוקב אחר מסעם של גווארה וגראנדו ב-1952, עת יצאו מבואנוס איירס לכיוון מושבת המצורעים סן פבלו שבפרו. גווארה היה אז סטודנט לרפואה בן 23, וגרנאדו ביוכימאי בן 29, שעסק בטיפול בצרעת. המסע, שהחל כהרפתקה, עובר תפנית במהלך הדרך, עת נחשפים השניים לסבלותיהם של העניים ביבשת ולפערים החברתיים הקיימים בה. במהלך המסע מתגבשות השקפותיו של גווארה בנוגע לצדק חברתי ולאחדות הלטינו-אמריקאית, השקפות שיבואו לידי ביטוי בשנים הבאות, כאחד ממובילי המהפכה הקובנית, וכמהפכן במקומות שונים בעולם.

==פרסים==
הסרט זכה במספר רב של פרסים, הבולטים שבהם:
* פרס אוסקר: פרס אוסקר בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר הוענק לחורחה דרקסלר, כותב השיר Al Otro Lado Del Río ("לצד השני של הנהר"), שליווה את הסרט. בנוסף, היה מועמד בקטגוריית התסריט המעובד הטוב ביותר. הסרט לא יכול היה להיות מועמד בקטגוריית פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, מאחר שהופק ביותר ממדינה אחת.
* פרס באפט"א: הסרט הטוב ביותר שאינו דובר אנגלית והפסקול הטוב ביותר. כן היה מועמד גם בקטגוריות הסרט הטוב ביותר, השחקן הראשי הטוב ביותר (ברנאל), שחקן המשנה הטוב ביותר (דה לה סרנה), התסריט המעובד הטוב ביותר והצילום הטוב ביותר.
* פרס אינדפנדנט ספיריט: בקטגוריית הצילום והשחקן החדש הטוב ביותר (לרודריגו דה לה סרנה)
* פרס קונדור הכסף, המוענק על ידי התאחדות מבקרי הקולנוע הארגנטינאים, בקטגוריות השחקן הטוב ביותר (לרודריגו דה סרנה), התסריט המעובד הטוב ביותר והפסקול הטוב ביותר.
* פסטיבל הסרטים הבינלאומי סן סבסטיאן: פרס חביב הקהל.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מסע אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים ארגנטינאיים
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר שאינו באנגלית
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט עם השיר המקורי הטוב
ארגון האמנה לביטחון משותף

פגישת ראשי המדינות החברות בארגון האמנה לביטחון משותף, 2010
ארגון האמנה לביטחון משותף (Организация Договора о коллективной безопасности ,ОДКБ) הוא ברית פוליטית-צבאית, שהוקמה על ידי חבר המדינות העצמאיות על בסיס האמנה לביטחון משותף שנחתמה ב-15 במאי 1992 ומאגדת תחת ברית אחת את כל צבאות המדינות החברות בחבר המדינות העצמאיות. מטה הארגון ברחוב ורברקה 7, מוסקבה, רוסיה.

אוקראינה, שהייתה חברה בחבר המדינות, מעולם לא הייתה חלק מהארגון.

==מבנה==
===מזכ"ל הארגון===
* ניקולאי בורדיוז'ה (28 באפריל 2003 — 31 בדצמבר 2016)
* ממלא מקום: ואלרי סמריקוב (2016 — 2017)
* יורי חצ'אטורוב (14 באפריל 2017 — 2 בנובמבר 2018)
* ממלא מקום: ואלרי סמריקוב (2018 — 2020)
* סטניסלב זאס (1 בינואר 2020 — ינואר 2023)
* אימנגאלי טסמגאמבטוב (ינואר 2023 – ואילך)
===גופי ארגון===
*ארגון הניהול העליון ביותר בברית הוא המועצה לביטחון משותף שהוא כינוס של כל ראשי המדינות החברות בארגון והיא המחליטה אם לפתוח במבצע או התערבות צבאית במצבים הנדרשים לכך.
*מועצת שרי החוץ הוא מועצה לשיתוף פעולה בין המדינות החברות בארגון שנושאי מדיניות חוץ של הארגון.
*מועצת שרי ההגנה — זרוע ביצועית מייעצת לתיאום בנושאי צבא, תעשיות ביטחוניות וייצוא צבאי טכנולוגי
*ועדת מזכירי מועצות הביטחון – גוף תיאום מייעץ בנושאי ביטחון לאומי
*המטה המאוחד של ארגון האמנה לביטחון משותף נחשב למטה הכללי של הארגון המארגן ומתאם בין זרועות הצבא של הארגון.

== מדינות שנכללות בארגון ==
מדינות משקיפות וחברות בארגון האמנה לביטחון משותף:
{| class="wikitable"
!המדינה
!סטטוס חברות בארגון
!שנת כניסה
|-
|
|חברה בארגון
|1994
|-
|
|חברה בארגון
|1994
|-
|
|חברה בארגון
|1994
|-
|
|חברה בארגון
|1994
|-
|
|חברה בארגון
|1994
|-
|
|חברה בארגון
|1994
|-
|
|מדינה משקיפה
|2013
|}

מדינות חברות לשעבר בארגון האמנה לביטחון משותף:
{| class="wikitable"
!מדינה
!סטטוס חברות בארגון
!שנת כניסה
!שנת עזיבה
|-
|
|חברה בארגון לשעבר
|1994
|1999
|-
|
|חברה בארגון לשעבר
|1994
|1999
|-
|
|חברה בארגון לשעבר
|1994 (בפעם הראשונה)
2006 (בפעם השנייה)
|1999 (בפעם הראשונה)
2012 (בפעם השנייה)
|-
| אפגניסטן
|מדינה משקיפה
|2013
|2021
|}

== פעולות צבאיות עיקריות של הברית ==
=== המהומות בקזחסטן ===

בינואר 2022 פרצו מחאות נגד המשטר בקזחסטן. לבקשת הנהגת המדינה, ארגון האמנה לביטחון משותף, שלח למדינה את הכוחות המשותפים לתגובה מהירה.

=== סכסוך אזרבייג'ן–ארמניה (2022) ===

ב-13 בספטמבר 2022 התחדשה הלחימה בין אזרבייג'ן, החברה לשעבר, לארמניה, כשנתיים לאחר סיום מלחמת נגורנו קרבאך השנייה. לאחר תחילת הלחימה, ביקשה ארמניה להפעיל סעיף מאמנת הברית, המחייב את המדינות החברות לפעול להגנת בעלת ברית מותקפת. משלחת הברית, בראשות מזכ"ל הברית, סטניסלב זאס, נשלחה לעקוב אחר המצב לאורך הגבול בין המדינות הלוחמות.

==ראו גם==
*ברית ורשה
*ארגון האמנה הצפון אטלנטית

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:משקיפים בעצרת הכללית של האומות המאוחדות
טמפה (מאכל)

טמפה חתוך
מרק אינדונזי עם ירקות, אצות וטמפה.

טֶמְפֶּה (témpé) הוא מאכל אינדונזי העשוי קטניות שעברו התססה. הקטניה העיקרית המשמשת להכנת טמפה היא סויה, אך ניתן להכין טמפה גם ממגוון רחב של קטניות נוספות. הטמפה כולל סיבים תזונתיים וחלבון רב. חלבון טמפה מבוסס סויה מכיל את כל חומצות האמינו החיוניות. טמפה מבוסס סויה מכיל יותר חלבון מן הטופו (שעשוי סויה גם הוא).

==היסטוריה==
הטמפה נוצר לראשונה באי ג'אווה שבאינדונזיה במסגרת תעשיית ייצור הטופו המקומית של סינים תושבי אינדונזיה; לאחר ייצורו הראשוני הפך פופולרי ובשלב מסוים החל להיות משווק ומיוצר גם ברחבי העולם.

הטמפה נפוץ בארצות הברית ואירופה מאז שנות השבעים של המאה העשרים ונמכר גם בישראל.

==הכנת טמפה==
להכנת טמפה שוברים תחילה את הקטניות, משרים אותם במים עד שהם מתרככים, ומבשלים אותם. אחרי הבישול מסננים את המים ואז מוסיפים להם נבגים של פטריה ממין ריזופוס . המוצר שוהה במשך כעשרים וארבע שעות באינקובטור ייעודי ליצור הטמפה, שם נשמרת טמפרטורה של כשלושים מעלות צלזיוס, הנדרשת לצמיחת הפטריה. הפטריה גדלה על פני פולי הסויה וקושרת אותם יחד לבלוק אחד.

==עבודה עם טמפה==
בדומה לטופו (ולסויה בכלל), לטמפה טעם עדין מאוד, כמעט תפל, כך שהוא משמש בפועל כחומר גלם אליו סופחים את הטעמים הרצויים לכל מתכון. 
הכנת מזון בעזרת טמפה מתחילה לרוב בחיתוך פרוסות או נתחים מגוש טמפה. ניתן להכין את פרוסות הטמפה על ידי טיגון, צלייה, או אפיה, לרוב עם תוספות שונות, כגון רוטב תמרינדי.

==הגעת הטמפה למטבחים אחרים==
הטמפה נכנס אט אט למטבחים של מדינות הקרובות לאינדונזיה כמו הפיליפינים, תאילנד וסין והוא חביב במיוחד על צמחונים מהאזור.

==גלריה==
{| align=center
|<gallery widths="200px" heights="170px" perrow="4">
Sautéed Tempeh cropped.jpg|טמפה מוקפץ עם שעועית ירוקה וגמבה אדומה, ברוטב חריף מתוק.
Indonesian fried tempeh.JPG|טמפה מטוגן (ללא בלילה).
TLT sandwich.jpg|כריך בריאות בסגנון מערבי-מודרני, עם טמפה וירקות.
Tempe_Mendoan_Kebumen_Super_Nampol.jpg|טמפה מטוגן בבלילה מתובלת (ניתן להכין בלילה זו מקמח אורז, קמח חומוס ואף משילוב שלהם).
</gallery>
|}

==ראו גם==
* טופו
* תחליף בשר

==קישורים חיצוניים==

* [http://vegansontop.co.il/tempeh-recipes/ בקצב הטמפה: מתכוני טמפה להמונים], באתר "טבעוניות נהנות יותר"
* [http://vegansontop.co.il/tempeh-recipes2/ בקצב הטמפה 2: גרסת הפירורים], באתר "טבעוניות נהנות יותר"
* [http://veg.anonymous.org.il/art147.html מאמר על טמפה ומתכון], באתר אנונימוס
* [https://web.archive.org/web/20110307223739/http://www.mantra.co.il/%D7%98%D7%9E%D7%A4%D7%94.htm מאמר על טמפה ומתכון], באתר מנטרה
* [https://www.tempeh.co.il/ טמפה ישראל], אתר של יצרני טמפה עם מבחר מתכונים והסברים
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאכלי קטניות
קטגוריה:המטבח האינדונזי
קטגוריה:מוצרי סויה
BTR-80

ה-BTR-80 (מרוסית: БТР-80 קיצור של: Бронетранспортер המתורגם נושא גייסות משוריין) הוא נגמ"ש אמפיבי בעל 8 גלגלים תוצרת רוסיה, המשמש להובלה ולחימה של חיילים בשדה הקרב. ה-BTR-80 שודרג ופותח כפלטפורמה לעשרות גרסאות למטרות שונות, הוא פותח כהמשך ישיר לסדרת הנגמ"שים ה-BTR-60 וה-BTR-70, והתבסס על שדרוגים ולקחים של קודמיו.

== תיאור ==
נגמ"ש ה-BTR-80 פותח על ידי צוות מהנדסים של מפעל גא"ז בניז'ני נובגורוד כהמשך ישיר לסדרת הנגמ"שים של צבא ברית המועצות. הנגמ"ש פותח כדי להחליף את קודמיו ה-BTR-60 וה-BTR-70. ייצור הכלי החל בשנת 1986 והתבסס על פיתוח שכלל הפקת לקחים מביצועי קודמיו ובעיקר ה-BTR-70, כך שינויים רבים הוכנסו לנגמ"ש החדש והוא נכנס לשירות בצבא ברית המועצות בתקופת המעורבות הסובייטית באפגניסטן. במהלך השנים הראשונות של שנות ה-80, פיתוח ה-BTR-80 התבצע במקביל לביצועי קודמיו במהלך טבילת האש בלחימה באפגניסטן, כך שהפיתוח התבסס על לקחים שנלמדו תוך כדי הפיתוח.

== דגמים עיקריים ==
BTR-80 של [[הצבא הרוסי מראה את יכולות השייט של הנגמ"ש.]]
BTR-80A
נגמ"ש קשר R-166-0.5
ברית המועצות ורוסיה
* BTR-80: דגם הבסיס המיועד לניוד לוחמים בשדה הקרב.
** BTR-M: דגם משודרג המיוצר החל משנת 1993, בעל מנוע 240 כ"ס, גוף מעט ארוך יותר וצמיגים חדשים.
** BTR-82: דגם משודרג אשר הוצג בשנת 2009, בעל מנוע 300 כ"ס, מיגון רב יותר ואמצעים ומערכות מתקדמים יותר.
* BTR-80K: דגם פיקוד בעל ציוד קשר נוסף.
* BTR-80A: נגמ"ש לחימה בעל תותח 30 מ"מ המותקן על צריח ייעודי בשם BPPU. דגם נגמ"ש הלחימה מעט גדול וכבד יותר וכולל גם אמצעים אופטיים משודרגים.
** BTR-80AK: דגם פיקוד לנגמ"ש הלחימה.
*** BRDM-3: רק"ם סיור המבוסס על ה-BTR-80AK, בעל צוות של 6 לוחמים.
** BTR-82A: דגם משודרג אשר הוצג בשנת 2009, בעל מנוע 300 כ"ס, מיגון רב יותר ואמצעים ומערכות מתקדמים יותר.
* 2S23 Nona-SVK: דגם סיוע אש, בעל תותח 120 מ"מ המותקן בצריח ומשמש כמרגמה או כתותח בכינון ישיר.
* BREM-K: נגמ"ש חילוץ בעל מנוף וללא הצריח.
* BTR-80 PBKM: נגמ"ש פיקוד.
* RKhM-4: דגם לוחמת אב"כ, בעל ציוד איתור, זיהוי וטיהור כנגד לוחמת אב"כ.
* K1Sh1: נגמ"ש פיקוד המשמש עמדת פיקוד ניידת.
** BMM-80 Simfoniya: דגם אמבולנס משוריין.
** 1V152: דגם תצפית וטיווח ארטילרי.
* BTR-90: נגמ"ש המבוסס על ה-BTR-80 ומהווה המשך ישיר לסדרת הפיתוח.

הונגריה
* BTR-80M: דגם משודרג של הצבא ההונגרי, בעל ציוד אופטי, מערכת אב"כ וציוד קשר משודרג.
* BTR-80 MPAEJ: נגמ"ש הנדסה ללא הצריח.
* BTR-80 MVJ: נגמ"ש חילוץ.
* BTR-80 SKJ: נגמ"ש אמבולנס משוריין בעל גוף גדול יותר.
* BTR-80 VSF: דגם סיור ולוחמת אב"כ.

אוקראינה
* BTR-80UP: דגם אשר מיוצר על ידי אוקראינה, בשיתוף עם פולין המיועד לצבא העיראקי.
* BTR-94: נגמ"ש מפיתוח אוקראינה, בעל צריח עליו מורכבים זוג תותחי 150 מ"מ.
* BTR-7: נגמ"ש אשר מיוצר על ידי אוקראינה אשר מבוסס על BTR-80.

== קישורים חיצוניים ==

* מפרט הדגמים השונים כולל תמונות באתר [http://www.inetres.com/gp/military/cv/inf/BTR-80.html אינטרס].
* תיאור הכלי באתר [http://www.militaryfactory.com/armor/detail.asp?armor_id=395 מיליטרי פקטורי].

קטגוריה:נגמ"שים סובייטיים
קטגוריה:נגמ"שים אופניים
קטגוריה:כלי רכב אמפיביים
קטגוריה:כלי רכב גא"ז
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1986
1910 ברוסיה

1910 ברוסיה הייתה השנה ה-297 מתחילת שליטת שושלת רומנוב במדינה.

== הנהגה ==
* הצאר: ניקולאי השני 
* ראש הממשלה פיוטר סטוליפין 
== אירועים בולטים ==
* ינואר - כינוס של המפלגה הקומוניסטית בפריז. מעמדו של ולדימיר לנין במפלגה מגיע לשפל, אך המנשביקים לא הצליחו לנצל את המצב.
* ינואר - מידע על השפעת גריגורי רספוטין על משפחת הצאר הגיעה לעיתונות. תגובתו של הצאר הייתה הענשת העיתונאים.
* 9 בינואר – מהומות באמירות בוכרה. צבא רוסי נשלח לתמוך בשליט המקומי. תחילת תהליך הרחבת השליטה הרוסית במדינה.
* 21 במרץ – אלכסנדר גוצ'קוב הליברלי נבחר ליו"ר הדומה.
* 21 במרץ – טיסת מטוס ראשונה בתחומי האימפריה הרוסית. הטיסה בוצע באודסה על ידי הטייס מיכאיל אפימוב
* 22 במרץ – נסטור מאכנו נשפט להוצאה להורג. העונש הוחלף למעצר לכל החיים.
* 20 במאי – פיוטר סטוליפין מנסה ללחוץ על האוכלוסייה הפולנית והיהודית בחלקים המערבים של המדינה תוך אישור חוקים חדשים.
* יוני - מגפת כולרה באזור דונצק. הממשלה מבקשת עזרה מארגון הצלב האדום.
* 14 ביוני – דומה מקבלת חוק שמאפשר לאיכרים לצאת מהקהילה הכפרית.
* 20 ביולי – ביטול התוקף של חוקי החרום בסנקט פטרבורג.
* 3 בנובמבר – מפגש הצאר עם וילהלם השני, קיסר גרמניה. חתימת הסכם בפוטסדם, אך היחסים בין המדינות מתקררים במהרה.
=== ללא מועד ===
* מספר הנפגעים בפעולות טרור החל משנת 1905 הגיע ל-17 אלף.

== נולדו ==
* 8 בינואר – גלינה אולנובה, רקדנית בלט סובייטית, (נפטרה ב-1998)
* 7 בדצמבר – יקטרינה פורצבה, מדינאית סובייטית (נפטרה ב-1974)
* 21 ביוני – אלכסנדר טברדובסקי, משורר סובייטי, (נפטר ב-1971)
* 27 ביוני – פאבל בטיצקי, מצביא סובייטי, (נפטר ב-1984)
* 31 באוגוסט – גנדי וורונוב, מדינאי סובייטי (נפטר ב-1994)

== נפטרו ==
[[לב טולסטוי]]
* 23 בפברואר – ורה קומיסארז'בסקייה שחקנית רוסית (נולדה ב-1864)
* 14 באפריל – מיכאיל ורובל, צייר (נולד ב-1856)
* 29 במאי – מילי באלאקירב, מלחין רוסי (נולד ב-1837)
* 14 ביולי – מריוס פטיפה, כוריאוגרף רוסי ממוצא צרפתי (נולד ב-1818)
* 24 ביולי – ארחיפ קוינדז'י, צייר רוסי (נולד ב-1842)
* 20 בנובמבר – לב טולסטוי, סופר רוסי (נולד ב-1828)

== קישורים חיצוניים ==

*
קטגוריה:שנים באימפריה הרוסית
סוכנות המודיעין וביטחון הציבור (יפן)

סוכנות המודיעין וביטחון הציבור של יפן (ביפנית: 公安調査庁; kōanchōsa-chō) היא סוכנות ביטחון פנים המופקדת על מודיעין פנימי, מאבק במרגלים וחתרנות. זהו שירות הביטחון העיקרי במדינה, כפוף למשרד המשפטים היפני ופועל מכוח החוק למניעת חתרנות. הארגון הוקם ב-21 ביולי 1952. מנכ"ל הסוכנות הנוכחי (נכון ל-2017) הוא מיקינאו קיטאדה.

לאורך כל תקופת המלחמה הקרה, נאבק הארגון בהסתננויות של מרגלים סובייטים ואנשי ביון מקוריאה הצפונית והרפובליקה העממית של סין. נוסף לכך, פעלה הסוכנות לדיכוי פעולותיו של הצבא האדום היפני. הארגון התרכז באיסוף מודיעין אותות ומניעת ריגול זר.

רק לאחר המתקפה בסארין על הרכבת התחתית של טוקיו ב-1995, התמקד הארגון בלוחמה בטרור ופעל לנטרול פעילויות של ארגון הטרור אום שינריקיו. בעקבות התקרית הארגון ספג ביקורת על כך, שלא יכול היה למנוע את הברחת החומרים הביולוגיים והשימוש בהם בתחבורה ציבורית. בעת ניהול חקירת האירוע, הארגון שיתף פעולה עם מחלקת הלשכה לביטחון הציבור של משטרת המטרופולין של טוקיו.

הארגון תוקצב ב-70 מיליון ין יפני, על מנת לעקוב אחר הצ'ונגרין - ההתאחדות הכללית של הקוריאנים ביפן, ולבחון את פעילויות הביון של קוריאה הצפונית. הארגון משתף פעולה עם נאייחו, סוכנות הביון הממשלתית, במאבקו בטרור. כמו כן, הסוכנות משתפת פעולה עם המוסד הישראלי, MI6 הבריטי, ה-CIA וה-FBI.

== מבנה ארגוני ==
* מחלקות פנים
** מחלקת החוץ הכללית
** מחלקת המודיעין הראשונה
** מחלקת המודיעין השנייה
** מחלקות אזוריות

== מנכ"ל הסוכנות ==
* שיגטאקה אוגאטה (1993–1997)
* טושירו יאנאגי (2006–2009)
* מיקינאו קיטאדה

==ראו גם==
*קמפייטאי - המשטרה החשאית היפנית בתקופת מלחמת העולם ה-2

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יפן: צבא וביטחון
קטגוריה:ארגוני ביון
יצחק גורביץ

יצחק גוּרביץ (נולד ב-1947 בפולין) כיהן בתפקיד מנכ"ל הקריה למחקר גרעיני (קמ"ג) בשנים 2001–2008. 

== ביוגרפיה ==
גורביץ נולד בשנת 1947 בפולין הקומוניסטית לזוג יהודים מסורתיים: נחום, יליד רובנו, ולרחל לבית ליפסקה, ילידת לודז'. במלחמת העולם השנייה ברחו הוריו לתוככי רוסיה כשכל בני משפחתם שנותרו מאחור נספו בשואה. בשנת 1957 עלתה המשפחה לישראל במסגרת עליית גומולקה, והתגוררה בשכונה ד' בבאר שבע. שם גדל יצחק כשאביו מוצא פרנסתו כחלבן. ב-2001 מונה למנהל הקריה בהחלטת ממשלת ישראל בראשות אריאל שרון.

במשך שבע שנותיו כמנהל קמ"ג הוביל גורביץ שינוי ארגוני והתייעלות משמעותית בכל אגפי החברה. אחרי יותר מ-30 שנות עבודה בכור הודיע על כוונתו לפרוש. גורביץ המליץ למנות לתפקיד את פרופ' אלי אברמוב, מומחה בתחום הנדסת הגרעין, אך בסופו של דבר מונה לתפקיד זה בנובמבר 2008 האלוף במיל' אודי אדם.

בריאיון ל"ידיעות אחרונות" בחודש אפריל 2009 השווה גורביץ את אחמדינז'אד להיטלר ואת נאומיו נגד ישראל ל"מיין קמפף". הזהיר מפני תוכנית הגרעין האיראנית, ודיבר בהתרגשות על ביקורו במחנה ההשמדה אושוויץ, כראש משלחת של הוועדה הישראלית לאנרגיה אטומית. "חשתי באושוויץ גאווה גדולה", מספר גורביץ, "עזבתי את פולין כילד מפוחד והנה אני חוזר כראש הקמ"ג בישראל, בראש מורם. חזרנו ממחנה ההשמדה מחוזקים, מבינים טוב יותר את תפקיד המדינה ואת תפקידנו הצנוע כעובדי הקמ"ג בשימור ביטחונה".

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהלי הקריה למחקר גרעיני – נגב
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קמפייטאי

קציני קמפיי, 1935.קמפייטאי (ביפנית: 憲兵隊 - חיל חיילי החוק) הוא המשטרה הצבאית של האימפריה היפנית שפעלה מ-1881 ועד 1945. בשיא כוחה ב-1945, כ-75,000 איש עבדו בארגון.

הארגון היה כפוף למשרד הפנים היפני, בעת ביצוע תפקידי אכיפה והיה כפוף למשרד המלחמה היפני, כשביצע תפקידים במדינות הכבושות.

==היסטוריה==
קמפייטאי הוקמה ב-4 בינואר 1881, על ידי הגנרל יאסומאסה פוקושימה שכיהן כנספח צבאי בכמה מדינות. הארגון הוקם תחת השם "קמפיי הארטילרית" (憲兵条例) כאשר הז'נדרמריה הצרפתית שימשה כדוגמה. ב-1898 הוגדרו תפקידיה המשטרתיים והמשפטיים של קמפייטאיי בחוק "קמפיי ריי", חוק שעבר 26 שינויים עד לפירוקה של המשטרה ב-1945.

בתחילה שירתו 349 שוטרים ועם הזמן הורחבו סמכויותיהם ולרבות תפקידי שיטור גם ביצעו תפקידי אכיפה בזרועות הצבא ולכן שיתפה פעולה עם משרד הצי, משרד המשפטים ומשרד הפנים היפני. נוסף לכך עסק הארגון גם בתפקידי ביטחון פנים ואיסוף מודיעין.

ב-1907 נשלחו לקוריאה כמה משוטרי קמפייטאי, תפקידם באזור הכבוש הוגדר כמשימת שמירת שלום, לצד הצבא היפני. הלכה למעשה, עסק הארגון בסיכול ריגול בתוככי הצבא ומניעת עריקות. קמייפטאי המשיכה לבסוף את תפקידי סיכול הריגול הצבאי גם לאחר הכיבוש היפני בקוריאה ב-1910.

==מבנה==
הקמפייטאי הוקמה כחלק מהכוחות המזוינים של יפן, והייתה כפופה לשר הצבא היפני בלבד. את הפיקוח על הארגון יכלו לנהל רק משרד הפנים ומשרד המשפטים.

רבים מאנשי הארגון היו מתנדבים מהצבא היפני וממשרד החוץ היפני, כאשר מתנדבי משרד החוץ היפני פעלו כמרגלים בארצות זרות. כל המתנדבים עברו הכשרה מיוחדת בבתי הספר של קמפייטאי ללימוד שפות זרות ושיטות ריגול.

== אזכורים בתרבות ==
בסדרת ההיסטוריה החלופית האיש במצודה הרמה (המבוססת על ספרו של פיליפ ק. דיק) ממלא הקמפייטאי תפקיד משמעותי.

==ראו גם==
*גסטפו - המקבילה הנאצית של הקמפייטאי
*נקוו"ד - המקבילה הסובייטית של הקמפייטאי

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:יפן: צבא וביטחון
קטגוריה:חילות משטרה צבאית
משרד 610

מעצרם של מתרגלי [[פאלון גונג, בידי אנשי משרד 6–10, הרפובליקה העממית של סין, 2003.]]משרד 610 הוא שמו של ארגון ביטחון פנים ברפובליקה העממית של סין. המשרד הוקם ב-10 ביוני 1999, ומכאן שמו משרד ה-10/6. הארגון הוקם על ידי ג'יאנג זמין, מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית של סין ולואו גאן, חבר הפוליטביורו. ג'יאנג זמין הורה לארגון להשתמש בכל אמצעי שיידרש על מנת לדכא את מתרגלי שיטת הפאלון גונג, שיטה שהוכרה באותה השנה כבלתי חוקית בסין.

החל מ-11 בדצמבר 2003, הארגון מכונה רשמית בשם "הלשכה החינוכית למניעת פעולות של כתות" (防范和处理邪教问题领导小组办公室).

הארגון כפוף ללשכה לביטחון הציבור בסין ומתוקצב ישירות על ידי המפלגה הקומוניסטית הסינית. הארגון בעל סמכויות נרחבות מאוד בביצוע תפקידיו ונחשב לארגון ביון וארגון אכיפת חוק לאומי שתחומי סמכויותיו הם בלתי מוגבלים, כאשר הוא נמצא בפיקוחה הבלעדי של מפלגת השלטון.

==ראשי המשרד==
*ליו יון-שאן

== ראו גם ==
* מחנה החינוך-מחדש מסנג'יה

==קישורים חיצוניים==
* שרלוט קטברטסון, [https://web.archive.org/web/20100809074015/http://www.epochtimes.co.il/news/content/view/11647/74/ עשור לאכזריות "הגסטאפו הסיני"] באתר "אפוק טיימס", 16 ביוני 2009
* [http://www.kr8.co.il/BRPortal/br/P102.jsp?arc=75055 מידע כללי אודות משרד 6–10]

קטגוריה:קהילת המודיעין של הרפובליקה העממית של סין
קטגוריה:רדיפת הפאלון גונג
ז'אן דנז'ו

ז'אן דנז'ו (בצרפתית: Jean Danjou; 15 באפריל 1828 – 30 באפריל 1863) קצין מעוטר בדרגת קפטן אשר שירת בלגיון הזרים הצרפתי. התפרסם בעקבות קרב קמרון אשר בו הנהיג שני קצינים ושישים ושניים לגיונרים כנגד כוח של אלפיים מקסיקנים. בקרב זה מצא את מותו.

==השכלה==
ז'אן דנז'ו נולד בצרפת למשפחה בעלת עבר צבאי. בגיל 20 הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית סן-סיר, וסיים את לימודיו בדרגת סגן משנה.

==שירותו==
לאחר סיום האקדמיה הצבאית הוא נשלח לאלג'יריה. ב-1 במאי 1853 הוא איבד את כף ידו בקרב כאשר רובה התפוצץ בידו וכרת אותה. במקום כף ידו שנכרתה חוברה לו יד תותבת מעץ. ב-24 בדצמבר 1853 הוא קודם לדרגת סגן.

לאחר קידומו הוא נשלח להשתתף במלחמת קרים, שם הוא לקח חלק במצור על סבסטופול. ב-9 ביוני 1855 קודם לדרגת סרן. זכה לעיטור אות לגיון הכבוד בדרגת אביר ב-1856. לאחר מלחמת קרים השתתף במלחמת העצמאות האיטלקית השנייה שם השתתף בקרב מגנטה ובקרב סולפרינו.

אחרי שרות קצר במרוקו הוא נשלח למקסיקו כחלק מכוח ההתערבות הצרפתי למקסיקו. הוא הוצב שם כקצין אפסנאות ראשי של כוחות לגיון הזרים הצרפתי במקסיקו. ב-29 באפריל 1863 נשלח עם כוח סיור להתחבר לשיירה אשר הובילה תותחים וציוד צבאי אחר.

==קרב קמרון==

ב-30 באפריל נעה פלוגה ג' של לגיון הזרים בפיקודו של דנז'ו לכיוון שיירת אספקה צרפתית. כאשר עצרו למנוחה בפאלו ורדה הותקפה הפלוגה על ידי פרשים מקסיקנים. הפלוגה נסוגה ולבסוף תפסה מחסה בחוות קמרון הנטושה. לכוח הפרשים המקסיקני הצטרפו כוח חי"ר, והכוחות המקסיקנים פתחו בהתקפה על החווה. לאחר שנכשלו הציעו המקסיקנים לדנז'ו להיכנע אך הוא סירב באומרו ש"הלגיון לעולם לא ניכנע". דנז'ו נהרג לבסוף אבל לא לפני שהשביע את חייליו לא להיכנע. החיילים נכנעו לבסוף אבל רק לאחר שרק שלושה מהם נשארו עומדים על הרגליים.

ב-3 במאי 1863 נקבר דנז'ו ליד חוות קמרון עם שאר הרוגי הפלוגה.

שנה לאחר הקרב מצא איכר מקסיקני שהכשיר את אדמות החווה הנטושה את יד העץ של דנז'ו ומכר אותה למפקד הכוחות הצרפתים במקסיקו. יד העץ של דנז'ו משמשת עד היום כסמל קדוש ללגיון הזרים הצרפתי.

==קישורים חיצוניים==

יד העץ של דנז'ו

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים
קטגוריה:אנשי לגיון הזרים הצרפתי
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת קרים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1828
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1863
עבד אל-פתאח יונס

עבד אל-פתאח יונס (או: עבדול פתאח יונס; ערבית: عبد الفتاح يونس, תעתיק מדויק: עבדל פתאח יונס; 1944 - 28 ביולי 2011) היה גנרל בצבא לוב אשר כיהן גם כשר הפנים הלובי. הוא התפטר מתפקידיו בממשלה ב-22 בפברואר 2011 על רקע ההתקוממות בלוב. עד אז היה שותף ותומך מרכזי של מועמר קדאפי, ונחשב למעשה כסגנו, אף שלא החזיק בתואר זה באופן רשמי.

בהודעת ההתפטרות, הפציר בצבא לוב "להצטרף ולהיענות לדרישות הלגיטימיות (של המורדים)", ובראיון מאוחר יותר ציין שהוא מאמין כי קדאפי יילחם עד הסוף או יתאבד. לאחר עריקתו ועקב כישלונות רצופים של המורדים, מונה למפקד כוחות המורדים. הוא עצמו הביא עמו כ-8,000 לוחמים שערקו עמו לשורות המורדים, בטרם התערבות מדינות המערב בנעשה במדינה.

לפני שמונה לשר הפנים, כיהן כשר לביטחון הציבור, כפוף ישירות למועמר קדאפי, והשתתף בפגישה עם השגריר הבריטי במצרים ב-1992, במהלכה התנצל על רצח איבון פלטשר, שוטרת לא חמושה שאבטחה הפגנה נגד קדאפי מול שגרירות לוב בלונדון, ואף הציע להסגיר את הרוצחים. באותה פגישה הודה, כי לוב תמכה בארגון הטרור הצבא האירי הרפובליקני והציע פיצויים לקורבנות.

ב-1 באפריל 2011 הודיעה מועצת המורדים הלובית כי הוא מונה למפקד הכוחות הלוחמים נגד קדאפי, במסגרת ניסיון ליצור מסגרת לחימה מאורגנת לאור הכישלונות הצבאיים שנבעו לדעתם מחוסר ארגון. יונס כיהן בתפקיד זה עד למותו ב-28 ביולי כתוצאה מהתנקשות מירי שביצע אחד או יותר משומרי ראשו. לפי כמה דיווחים, הנהגת המורדים הוציאה להורג את יונס, מכיוון שנחשד במסירת מידע על תנועותיהם לנאמניו של קדאפי או בגלל השתתפותו באותו היום בפגישה עם נציגי הצבא הלובי וקדאפי.

==ראו גם==
*מלחמת האזרחים בלוב (2011)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי צבא לובים
קטגוריה:גנרלים
קטגוריה:פוליטיקאים לובים
קטגוריה:מלחמת האזרחים הראשונה בלוב: אישים
קטגוריה:ילידי 1944
קטגוריה:נפטרים ב-2011
מארק אדי

מארק אדי ג'ונסון (באנגלית: Mark Addy Johnson; נולד ב-14 בינואר 1964) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
התפרסם בזכות תפקידו בתור דייב בקומדיה "ללכת עד הסוף".

==חיים אישיים==
אדי נולד בעיר יורק בהממלכה המאוחדת ולמד משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה שבלונדון.

אדי חי עם אשתו קלי ושלושת ילדיו בעיירה הכפרית רופורת' שביורק.

==קריירת משחק==
===טלוויזיה===
אדי התפרסם לראשונה לצדו של רואן אטקינסון בעונה השנייה של קומדיית המצבים "הקו הכחול הדק" בתפקיד הבלש גארי בויל.
כמו כן כיכב בסיטקום "עדיין עומד" את הדמות הראשית ביל מילר ששודרה במשך ארבע עונות, החל מ-2002.

בשנת 2011 החל לשחק בסדרת הפנטזיה של HBO, "משחקי הכס" בה הוא גילם את המלך רוברט באראתיאון.

===קולנוע===
את הופעת הבכורה שלו בקולנוע הבריטי ערך אדי בדרמה הקומית השנונה "ללכת עד הסוף" משנת 1997, בתור דייב, נשוי שמן ומובטל שמצטרף בעקבות מצבו הכלכלי למופע חשפנות ראוותני אותו מארגן חברו גאז (רוברט קרלייל) .
את צעדיו הראשונים בהוליווד עשה בקומדיות הילדים "ג'ק פרוסט". בנוסף כיכב בסרט ההמשך "הפלינטסטונס: ויוה רוק וגאס", בו החליף את ג'ון גודמן בתפקיד פרד פלינטסטון.

ב-2001 שיחק במותחן הפעולה התקופתי "סיפורו של אביר" בתור רולנד חברו הנאמן של האביר ויליאם תאצ'ר (הית' לדג'ר) ובקומדיה "מת לצחוק" בתור סיסקו המשרת של לאנס ברטון (כריס רוק).
ב-2002 הופיע בעיבוד הקולנועי לרומן הבדיוני "מכונת הזמן" בתפקיד דייוויד פילבי חברו של הפרופסור אלכסנדר הרטדייגן (גיא פירס).

ב-2010 גילם אדי את הנזיר טאק בסרטו של רידלי סקוט "רובין הוד" ואת הבלש שון הו'ארין שמנסה להפליל את בארני פנופסקי (פול ג'יאמטי) החשוד ברצח בדרמה הקומית "הסיפור על פי בארני".

==פילמוגרפיה==

=== קולנוע ===
*ללכת עד הסוף (1997)
*ג'ק פרוסט (1998)
*הפלינטסטונס: ויוה רוק וגאס (2000)
*מת לצחוק (2001)
*סיפורו של אביר (2001)
*מכונת הזמן (2002)
*Heartlands (2002)
*מסדר סודי (2003)
*מסביב לעולם בשמונים יום (2004)
*טרילוגיית כיפה אדומה (2009) - סרט טלוויזיה של ערוץ 4
*החיים לאחר המוות נפלאים (2010)
*הסיפור על פי בארני (2010)
*רובין הוד (2010)
* מרי פופינס חוזרת (2018)
* אחוזת דאונטון (2019)

=== טלוויזיה ===

* עדיין עומד (2006-2002)
* משחקי הכס (2011) 
* תקוות גדולות (2011) 
* אטלנטיס (2013–2015)
* דוקטור הו (2018)
* ורה (2019)
* רצח בחווה הלבנה (2020)
* ההרעלות בסולסברי (2020)
* Sherwood (2022)
* האסדה (2023) 
* ללכת עד הסוף (2023) 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1964
בית חולים איתנים

בית חולים איתנים הוא בית חולים פסיכיאטרי הממוקם בהר איתנים ליד ירושלים. מאז 2005 הוא מהווה חלק מהמרכז הירושלמי לבריאות הנפש. 

==היסטוריה==
על ההר היה ממוקם עד 1948 הכפר דיר עמר (دير عمرو).<ref></ref> בשנת 1942 נוסד במקום בית ספר חקלאי וחווה חקלאית ליתומים ערבים מהמאורעות במרד הערבי הגדול. בית החולים הוקם בשנת 1950 לטיפול בחולי שחפת, עם מחלקות למבוגרים ולילדים, ונחנך ב-1952. בניין מחלקת הילדים נקרא על שם כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק. בסוף שנות ה-50 הפך לבית חולים פסיכיאטרי. הוא נמצא כיום בבעלות משרד הבריאות ומסונף למרכז רפואי הדסה באוניברסיטה העברית. בשנת 2005 אוגד איתנים עם בית החולים כפר שאול, למרכז אחד בשם מרכז לבריאות הנפש ירושלים.

בשנת 2006 הוגשו כתבי אישום נגד אחדים מעובדי בית החולים, בגין התעללות בחולים אוטיסטים שהיו מאושפזים בבית החולים בשנים 2001–2004. בשנת 2012 הורשעו ארבעה מהנאשמים, ובהם מנהל בית החולים. בערעור לבית המשפט העליון זוכה מנהל בית החולים.

ב-15 באוגוסט 2021 במהלך השרפה בהרי ירושלים פונה בית החולים, בעת הפינוי נעדרו שניים מן המאושפזים בו. לאחר חיפושים אותרו למחרת שני הנעדרים במצב טוב.

==פעילות==
בית החולים מחולק לשני אגפים: "איתנים תחתית" ו"איתנים עילית".

ב"איתנים תחתית" ישנן שתי מחלקות:
* מחלקת ילדים, המיועדת לילדים עד גיל 14. המחלקה מסוגלת לאכלס כ-20 ילדים, בנים ובנות כאחד. המחלקה משלבת בית ספר וטיפול פסיכיאטרי ופסיכולוגי. הצוות מורכב מרופאים, צוות סיעודי ומדריכים.
* מחלקת מתבגרים, המיועדת למתבגרים עד גיל 20. המחלקה מסוגלת לאכלס כ-20 מתבגרים, בנים ובנות כאחד. נחשבת למחלקה סגורה. המחלקה משלבת טיפולים קבוצתיים ואישיים וכן טיפולים תרופתיים.

ב"איתנים עילית", הנמצא כק"מ אחד במעלה ההר, ישנן ארבע מחלקות: א (מחלקת גברים סגורה), מחלקת נשים, מחלקה ב', מחלקה ג' ומחלקת המשך (לטיפול באנשים עם אוטיזם). איתנים עילית מורכבת מצוות רחב, רופאים, מטפלים וצוות סיעודי.
* מחלקה א' היא מחלקה סגורה אקוטית המיועדת לגברים הזקוקים לשמירה יותר צמודה. לרוב, החולים המתאשפזים נמצאים בה לתקופה קצרה.
* מחלקת נשים היא מחלקה סגורה המיועדת לטיפול אקוטי בנשים הסובלות ממצבים פסיכיאטריים אקוטים. גם במחלקה זו האשפוז הוא לרוב קצר, בין ימים לשבועות.
* מחלקה ב' היא מחלקה פתוחה, עבור חולים המסוגלים לצאת מהמחלקה. הם נמצאים שם במהלך היום כל אחד לפי התוכנית שנקבעה עבורו. חלקם אף ישנים בביתם, מחוץ למחלקה, וחוזרים אליה למחרת בבוקר.
* מחלקה ג' היא מחלקה לחולים כרוניים.
* מחלקת המשך היא מחלקה המטפלת בעיקר באנשים עם אוטיזם ושאינם יכולים, מפאת חוסר תפקודם להשתלב במסגרות שונות בקהילה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.psjer.org.il/?CategoryID=255 אתר בית החולים איתנים]
* 

==הערות שוליים==

איתנים
איתנים
קטגוריה:מועצה אזורית מטה יהודה: מבנים
ליטל ידין

ליטל ידין (נולדה בשנת 1956) היא אדריכלית ומתכננת ערים, וכן מתרגמת ישראלית מאנגלית.

==ביוגרפיה==
ידין נולדה בירושלים לפרופ' יגאל ידין וכרמלה, בתו של ארתור רופין. היא בעלת תואר ראשון בעיצוב סביבתי מבצלאל ותואר שני בתכנון ערים מאוניברסיטת קולומביה בניו יורק.

בשנות ה-90 שימשה מנהלת המחלקה לתכנון עיר בעיריית ירושלים, וסמנכ"לית לתכנון בחברה הממשלתית לתיירות.

לצד עיסוקה בתחום האדריכלות עוסקת ידין בתרגום ספרות יפה מאנגלית. בין תרגומיה: רבי-המכר "נערה עם עגיל פנינה" מאת טרייסי שבלייה ו"הפסנתרן" מאת ולדיסלב שפילמן - שניהם עובדו לסרטים ידועים. היא תרגמה גם את סדרת ספריו של אלי ויזל "בלהט הנשמה" ו"הנשמה החסידית", העוסקת בדיוקנאות אדמו"רים ובסיפורי חסידים.

אחד מתרגומיה הוא ספר העוסק בתחום הקרוב לה: "דמיון של מהנדס", מאת פיטר רייס, הנחשב אחד המהנדסים החשובים באירופה במחצית השנייה של המאה ה-20. הספר תורגם לשפות רבות וזכה בפרס "ספר הארכיטקטורה הטוב ביותר בשנת 2001" בצרפת.

ידין מתנדבת בעמותת עיר עמים, במחסום Watch ובמיזמים שונים העוסקים בדו-קיום ישראלי-פלסטיני.

נשואה לעורך הדין דן עברון, בנו של אפרים עברון, ואם לבן ובת. היא מתגוררת בביתה של משפחת ידין בשכונת רחביה בירושלים.

==מתרגומיה==
* סודות גלויים - אליס מונרו
* שקרים יפים – ליסה אונגר
* הפקיד ההודי – דויד לויט
* הפסנתרן – ולדיסלב שפילמן
* צייר השכבות – ג'יין ארקהארט
* דמיון של מהנדס – פיטר רייס
* אחריות - מאט הייג
* סוחר הקפה – דייוויד ליס
* גשם פתאומי – מאריטה וולף
* בלהט הנשמה - אלי ויזל
* הנשמה החסידית - אלי ויזל (עם מיכל צוקרמן)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מתכננות ערים ישראליות
קטגוריה:משפחת הלל כגן-הכהן
קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמות מאנגלית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית לעברית
קטגוריה:בוגרות בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:משפחת רופין
קטגוריה:משפחת סוקניק-ידין
קטגוריה:עובדי עיריית ירושלים
קטגוריה:אדריכליות ישראליות
קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:מתכנני ערים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1956
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
אפרים עברון

אפרים (אפי) עברון (12 ביוני 1920 – 17 ביולי 1995) היה איש ציבור ודיפלומט ישראלי.

==ביוגרפיה==
נולד בחיפה, התייתם מאביו בגיל שלוש. למד בבית הספר הריאלי והיה חבר בתנועת השומר הצעיר. במלחמת העולם השנייה התנדב לצבא הבריטי. למד היסטוריה, פילוסופיה וספרות עברית באוניברסיטה העברית בירושלים ומשפטים בבית הספר המנדטורי למשפטים. שירת בחטיבה הירושלמית. הצטרף לסגל משרד החוץ ב-1949 ולאחר תקופה קצרה מונה למזכירו של שר החוץ משה שרת. ב-1953 כיהן כמזכיר שני בשגרירות ישראל בוושינגטון, בשנת 1951 מונה למזכירו של ראש הממשלה דוד בן-גוריון. ב-1954 מונה למזכירו של פנחס לבון והיה שותף להתרחשויות מאחורי הקלעים שהובילו לפרשת לבון. בשנים 1957–1959 שימש כנציג ההסתדרות בארצות הברית.

שימש יועץ בשגרירות ישראל בלונדון וב-1963 קודם לדרגת ציר. ב-1965 מונה לראש המשלחת הדיפלומטית הישראלית בוושינגטון. היה אחד האישים המרכזיים שעסקו בדיפלומטיה הישראלית מול הממשל האמריקאי בתקופת מלחמת ששת הימים. ב-1968 מונה לשגריר ישראל בשוודיה בה כיהן תקופה קצרה בטרם התמנה ב-1969 לשגריר בקנדה במקומו של השגריר אריה אשל שנפטר. ב-1972 מונה לסמנכ"ל משרד החוץ לצפון אמריקה ובהמשך מונה משנה למנכ"ל משרד החוץ.

בשנת 1977, לאחר עליית הליכוד לשלטון, מינהו שר החוץ בממשלת בגין, משה דיין, כמנכ"ל משרדו. בדצמבר 1978 מונה לשגריר ישראל בארצות הברית וכיהן בתפקיד עד 1982.

בין השנים 1984–1988 כיהן כנשיא אוניברסיטת חיפה.

נפטר ברמת גן ב-17 ביולי 1995.

== חיים אישיים ==
בנו, עורך הדין דן עברון, נשוי לליטל ידין בתו של פרופ' יגאל ידין.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי משרד החוץ
קטגוריה:נשיאי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:שגרירי ישראל בארצות הברית
קטגוריה:שגרירי ישראל בקנדה
קטגוריה:שגרירי ישראל בשוודיה
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר המנדטורי למשפטים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
יעקב כ"ץ (ישיבת הכותל)

הרב יעקב כ"ץ הוא ראש הכולל בישיבת נתיב אריה ברובע היהודי בירושלים, שימש בעבר כראש הכולל של ישיבת הכותל.

== ביוגרפיה ==
נולד בישראל לרב דב כ"ץ ולאסתר, בתו של הרב זאב גולד, ממנהיגי המזרחי ומחותמי מגילת העצמאות. הוא למד בישיבת היישוב החדש בתל אביב, שבה כיהן אביו כר"מ, ולאחר מכן בישיבת פוניבז' בבני ברק. ב-30 במאי 1955 נפצע יחד עם ארוסתו שרה-זהבה קוק וחברו הקרוב, קרוב משפחתם לעתיד, הרב ישעיהו הדרי, באירוע שקדם לרצח במנזר רטיסבון.

במשך שנים רבות היה מראשי ישיבת הכותל, לצדו של ראש הישיבה הרב ישעיהו הדרי. כמו כן עמד בראשות הכולל של ישיבת הכותל והסמיך לרבנות רבים מבוגרי הישיבה. בשנת 2002, כאשר עזב הרב אהרון בינה את ישיבת הכותל והקים בסמוך את ישיבת נתיב אריה, על שם אביו, הרב אריה בינה, מינה את הרב כ"ץ לעמוד בראש הכולל שם.

== משפחתו ==
הרב כ"ץ נשוי לשרה-זהבה קוק, בתו של הרב רפאל קוק, ולהם 13 ילדים.

אחיה של שרה זהבה, הרב שלמה קוק, נישא זמן קצר קודם לכן לאחותו של הרב יעקב כ"ץ, יהודית. הרב שלמה ויהודית נספו עם שנים מילדיהם בתאונת דרכים.

אחיו של הרב יעקב כ"ץ הוא הרב יהושע כ"ץ, רבה האשכנזי של מעלה אדומים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ישיבות הסדר
קטגוריה:ראשי כולל אברכים ישראלים
קטגוריה:רבני ישיבת הכותל
קטגוריה:משפחת כ"ץ-כהן
קטגוריה:משפחת מנדלבוים
קטגוריה:משפחת קוק
קטגוריה:העיר העתיקה: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת היישוב החדש
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
בעיית קורוש

בעיית קורוש היא בעיה בתורת החוגים, העוסקת באלגברות אלגבריות נוצרות סופית. את הבעיה העלה אלכסנדר קורוש באנלוגיה לבעיית ברנסייד מתורת החבורות, והיא שואלת האם אלגברה אלגברית נוצרת סופית היא בהכרח מממד סופי. לשאלה זו, כלשונה, יש פתרון שלילי, אך התשובה לחלק מן הווריאציות עדיין אינה ידועה.

אלגברה קומוטטיבית הנוצרת על ידי מספר סופי של איברים אלגבריים, היא בעלת ממד סופי. תכונה זו אינה נכונה באלגברות לא קומוטטיביות (האלגברה הנוצרת על ידי איברים <math>x,y</math> המקיימים <math>\ x^2 = y^2 = 0</math> היא בעלת ממד אינסופי), ולוז הבעיה, אם כך, הוא באופן שבו האלגבריות של כל האיברים אמורה לצמצם את המימד.

אם אלגברת החבורה של חבורה <math>G</math> היא אלגברית, אז החבורה מפותלת (ההפך אינו נכון). במובן זה, בעיית קורוש על אלגברות חבורה חלשה מבעיית ברנסייד, העוסקת בחבורה נוצרת סופית שכל אבריה בעלי סדר סופי. מצד שני, החבורה הנלווית של אלגברה נילית מעל שדה ממאפיין חיובי היא מפותלת.

יבגני גולוד בנה, בעזרת למת גולוד-שפרביץ', אלגברה נילית נוצרת סופית בעלת ממד אינסופי (1964). זוהי דוגמה נגדית לבעיית קורוש, משום שכל איבר נילי הוא אלגברי. בנייה זו פתרה את בעיית ברנסייד הכללית, משום שכאשר מממשים אותה מעל שדה סופי, מתקבלת אלגברה שחבורתה הנלווית מפותלת אך לא סופית-מקומית.

דוגמה חזקה יותר לבעיית קורוש, בעלת ממד גלפנד-קירילוב סופי, נבנתה על ידי לנגן וסמוקטונוביץ'.

מאידך, בעיית קורוש עדיין פתוחה עבור חוגים עם חילוק (וכל חוג אלגברי ללא מחלקי אפס הוא כזה). אפילו ללא הנחת האלגבריות, לא ידועה אלגברת חילוק נוצרת סופית (כאלגברה) מממד אינסופי; בעיה זו הוצעה על ידי לטישב ואיקדה.

קפלנסקי הראה שלבעיית קורוש פתרון חיובי עבור אלגברה עם זהויות.
פתרונו הקומבינטורי של Shirshov לאותה בעיה מכסה גם אלגברות אלטרנטיביות ואלגברות ז'ורדן המקיימות זהויות. פתרונו של זלמנוב לבעיית ברנסייד המצומצמת עובר דרך הוכחה כי אלגברת לי נילית המקיימת זהות פולינומית היא נילפוטנטית מקומית.

==הערות שוליים==

קטגוריה:תורת החוגים
קטגוריה:בעיות פתוחות באלגברה
כפר מנדי

כפר מנדי היה יישוב יהודי בתקופת המשנה, תקופת התלמוד וימי הביניים, בבקעת בית נטופה, למרגלות הר עצמון, במקום שבו שוכן כיום כפר מנדא.
== היסטוריה ==
כפר מנדי נזכר בספרות התלמודית ובמדרשי ארץ ישראל. ידוע על אמורא בשם רבי יששכר מכפר מנדי שחי בדור השני לאמוראי ארץ ישראל ולמד תורה בציפורי, ששימשה מרכז כלכלי ותרבותי לכל האזור. אמורא נוסף שחי כנראה בכפר מנדי הוא רבי יוסי מנדאה שנזכר בגרסאות מסוימות כרבי יוסי מדאה. ובתוספתא יש אזכור של איש מכפר ״מנדון״ שנפצע ונהפך לפצוע דכא, בעל את אשתו, ואח״כ מת, ואח״כ עיין רבי יוחנן בן נורי אם אשתו נפסלה מלאכול בתרומה (כי הנבעלת לפצוע דכא נפסלה מלאכול קדשים)

במאה ה-11 עדיין התגוררו יהודים בכפר מנדי, וזאת על פי שטר שנמצא בגניזה הקהירית בו מוזכר יהודי בן הכפר שנסע למצרים בשליחות בית הדין ברמלה: "ועתה יש הנה ברמל[ה] איש צנוע והולך ב[תו]ם אברהם בן דוד אל-כפר מנ[די]". 

בכפר מנדי זוהו כמה קברי צדיקים. החוקר צבי אילן מעלה את ההשערה שייתכן שקיומו של היישוב יהודי במאה ה-11 הביא להתפתחות מסורת הקברים. תלמידו של הרמב"ן כותב במאה ה-13: "כפר מנדי שם צדיק אחד, אומרים כי הוא עקיבא בן מהללאל". מסורות מאוחרות יותר מהמאה ה-16 ציינו בתחומי הכפר את קבריהם של רבי יששכר מכפר מנדי לצד קבריהם של עקביא בן מהללאל ורבן שמעון בן גמליאל. על פי ספר הישר נקברו שמעון ולוי במנדא: "ואת שמעון ולוי קברו בעיר מנדא". מסורות ערביות ייחסו את קבריהם של נפתלי ואשר למנדי, וכן את קברה של צפורה אשת משה. זיהוי זה ייתכן שבא בעקבות השוואת השם מנדא עם מדין. רבי אשתורי הפרחי כותב בספרו "כפתור ופרח": "וכן טועים הישמעאלים במקום אחד הסמוך לצפורי ששמו כפר מנדי והם אומרים שהוא מדין". כיום אותר מקום קבורת האמורא רבי יששכר דכפר מנדי במקום, על ידי ועד אהלי צדיקים, אך קברו של רבן שמעון בן גמליאל לא נמצא.

=== קברי צדיקים בכפר ===
* עקביא בן מהללאל (זיהוי מהמאה ה-13)
* רבן שמעון בן גמליאל (זיהוי מסוף המאה ה-13)
* שמעון בן יעקב (זיהוי מהמאה ה-14)
* לוי בן יעקב (זיהוי מהמאה ה-14)
* יששכר דכפר מנדי (זיהוי מהמאה ה-16)
* רבי יהושע (זיהוי מהמאה ה-17)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:התקופה הערבית בארץ ישראל
קטגוריה:בקעת בית נטופה
קטגוריה:קברי צדיקים בארץ ישראל
אנדרטת חללי פעולות האיבה והטרור בישראל

אנדרטת חללי פעולות האיבה הוא אתר הזיכרון המרכזי לזכר כל נרצחי פעולות הטרור בישראל, שנמצא בהר הרצל בירושלים. האנדרטה בנויה מאבן ירושלמית.

אתר ההנצחה המרכזי לחללי פעולות איבה בהר הרצל הוקם בשנת 1998 ומאז נקרא יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל בשם "יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ולנפגעי פעולות האיבה". האתר עוצב ותוכנן על ידי האדריכלים משה וריטה אורן ונבנה על ידי המוסד לביטוח לאומי ומשרד הביטחון תוך שיתוף פעולה עם ארגון נפגעי פעולות איבה. בין יוזמי האנדרטה: יושב ראש הארגון דב קלמנוביץ שנפגע בפיגוע טרור בירושלים. האנדרטה נמצאת בקצה בית הקברות הצבאי ובסמוך אל חלקת גדולי האומה על יד חלקת המעפילים. 

האנדרטה מסמלת את עמידת העם היהודי בארצו כנגד אלה המנסים לפגוע בהמשך קיומו. על קירות אתר ההנצחה חקוקים שמותיהם של כל הנספים במערכה האכזרית שנכפתה על תושבי מדינת ישראל, וזאת למען ייזכר ולא יישכח קורבנם. הרשימה כוללת את שמות הקורבנות מאז 1851 ועד ימינו.
חלקה החיצוני של האנדרטה
על קירות האנדרטה חקוקים פסוקים מתוך התלמוד והתפילה:

מדי שנה ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ולנפגעי פעולות האיבה נערך ברחבת האנדרטה הטקס המרכזי לזכרם של כל חללי הטרור ופעולות האיבה שנרצחו בארץ בהשתתפות נשיא המדינה, ראש הממשלה, הרבנים הראשיים לישראל, שר הרווחה ומנכ"ל המוסד לביטוח לאומי.

== הקמת היכל הנצחה ==
בשנת 2022 הוחלט להקים אולם הנצחה שמתכונן להחליף את האתר הנוכחי ובו יונצחו כל נפגעי פעולות האיבה בארץ, כולל היהודים והישראלים בחוץ-לארץ.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://laad.btl.gov.il/Web/He/Andarta/Default.aspx אנדרטת חללי פעולות האיבה] באתר "לעד" של המוסד לביטוח לאומי

חללי פעולות האיבה
קטגוריה:נפגעי פעולות איבה
קטגוריה:הנצחת חללי הטרור בישראל