OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גרנולומה

קשר לימפה של חולה בסרקואידוזיס]]
גרנולומה עם נמק מרכזי ב[[ריאה של חולה שחפת. בהיקף הגרנולומה נמצאים תאי ענק ע"ש לנגהנס עם גרעינים מרובים מסודרים בצורת פרסה]]
תכשיר היסטולוגי של [[קשר לימפה מחולה עם זיהום בחיידק מיקובקטריום אוויום. בצביעת המטוקסילין-אאוזין נראית גרנולומה ללא נמק מרכזי]]
גרנולומה (Granuloma; לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: גַּרְעִינֹמֶת) הוא סוג של דלקת בה מעורבת מערכת החיסון התאי נגד גורמי זיהום שונים, גופים זרים וכן במחלות דלקת כלי דם ומחלות נוספות.

התגובה מתחילה בשפעול תאי T המפרישים חלבונים שגורמים למקרופגים לנדוד למקום הדלקת, שם הם משנים את צורתם ונקראים אפיתלואידים בגלל דמיונם לתאי אפיתל. חלק מהם מתמזגים ויוצרים תאי ענק מרובי גרעינים על שם לנגהנס.

גרנולומה הוא מונח פתולוגי. במשטח היסטולוגי נראית גרנולומה כצבר תאים ערוכים בצורה מעגלית סביב מרכז בו אמור להיות הגורם ליצירתה כמו בקטריה, פטריה, פעילות יתר של מערכת החיסון, או גוף זר. בנוסף למקרופגים ותאי הענק משתתפים בגרנולומה גם נויטרופילים, איאוזינופילים, לימפוציטים ופיברובלסטים היוצרים סיבי קולגן.

בחלק מהגרנולומות עובר המרכז נמק. בשחפת עובר מרכז הגרנולומה (הנקראת במצב זה טוברקולומה) נמק והופך לחומר גבינתי.
==מחלות המאופיינות בגרנולומות (רשימה חלקית)==
===מחלות זיהומיות===
מחלות בקטריליות
*שחפת, צרעת, ברוצלוזיס, ליסטריוזיס, מחלת שריטת החתול, קדחת שגרונית, עגבת, לימפוגרנולומה ונראום

===מחלתות פטרייתיות===
*היסטופלסמוזיס, קריפטוקוקוזיס בלסטומיקוזיס קוקסידיומיקוזיס
===מחלות פרזיטריות===
*בילהרציה, לישמניה פנאומוציסטיס קריני

===מחלות על רקע חיסוני===
*סרקואידוזיס
*מחלת וגנר
*דלקת עורק הרקה
*תסמונת צ'רג שטראוס
*מחלת קרוהן
*גרנולומה אנולרה
*שחמת ראשונית של המרה

===גרנולומה על רקע גוף זר===
גרנולמה שנוצרת סביב גוף זר שחדר לגוף כמו שבב עץ, זכוכית, מתכת, סיליקון, אבקת הריאות ועוד.

==קישורים חיצוניים==

*[http://granuloma.homestead.com/index.html אטלס של גרנולומות], באתר homstead
==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פתולוגיה
גיורגי סיצ'ינווה

גיוֹרגי סיצ'ינַווַה (בגאורגית: გიორგი სიჭინავა, ברוסית: Георгий Владимирович Сичинава; נולד ב-15 בספטמבר 1944) הוא כדורגלן עבר גאורגי מתקופת ברית המועצות; הוא שיחק בעמדת קשר; אחרי סיום קריירת המשחק היה מנהל בית ספר לכדורגל.

==ביוגרפיה==

גיורגי סיצ'ינווה נולד בשנת 1944 בעיר גגרה שבחבל אבחזיה, כאשר גאורגיה הייתה חלק מברית המועצות; בשנת 1959 הוא שיחק בקבוצת הנוער טורפדו גגרה.

בשנת 1960 סיצ'ינווה החל לשחק בקבוצת דינמו טביליסי; בשנת 1961 (בגיל 17) הוא הוכר כקשר מרכזי השלישי בטיבו באותה עונת אליפות סובייטית (נכלל ברשימת 33 המצטיינים כסגן שני של הקשר המרכזי שבין 11 המצטיינים).

בשנת 1962 סיצ'ינווה זכה עם דינמו טביליסי במדליית ארד על מקום שלישי באליפות ברית המועצות; באותה שנה הוא הוכר כקשר שמאלי השלישי בטיבו באותה עונת אליפות סובייטית (כסגן שני של הקשר השמאלי שבין 11 המצטיינים).

ב-22 בנובמבר של שנת 1964 סיצ'ינווה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברית המועצות; היה זה במשחק תיקו (1:1) מול יוגוסלביה.

בשנת 1964 סיצ'ינווה זכה עם דינמו טביליסי באליפות ברית המועצות הראשונה של הקבוצה; בנוסף, הוא הוכר כקשר שמאלי השני בטיבו באותה עונת אליפות סובייטית (כסגן ראשון של הקשר השמאלי שבין 11 המצטיינים).

בשנת 1965 סיצ'ינווה השתתף באחד מששת משחקיה של הנבחרת הסובייטית במוקדמות מונדיאל 1966 (במשחק ניצחון על יוון).

בשנת 1966 סיצ'ינווה הופיע בשניים ממשחקי הנבחרת הסובייטית במונדיאל 1966: במשחק הניצחון (0:3) על צפון קוריאה ובמשחק ההפסד (2:1) לפורטוגל בהתמודדות על המקום השלישי; בעקבות זכייתה של הנבחרת במקום הרביעי, הוא זכה (עם חבריו לנבחרת) בתואר אמן ספורט ברמה בינלאומית של ברית המועצות.

ב-18 בספטמבר של שנת 1966 סיצ'ינווה ערך את הופעתו האחרונה במדי נבחרת ברית המועצות; היה זה במשחק ההפסד (2:1) ליוגוסלביה; בסך הכול, הוא הופיע במדי הנבחרת בשמונה משחקים.

בשנת 1966 סיצ'ינווה הוכר פעם נוספת כקשר שמאלי השלישי בטיבו בעונת האליפות הסובייטית.

בשנים 1967 ו-1969 סיצ'ינווה זכה עם דינמו טביליסי במדליות ארד נוספות על מקום שלישי באליפות ברית המועצות; בסוף עונת 1969 הוא עזב את הקבוצה; בסך הכול, סיצ'ינווה הופיע במדי "דינמו" ב-162 משחקים והבקיע שמונה שערים לזכותה.

בשנים 1972-1971 סיצ'ינווה שיחק בקבוצת מטלורג רוסתווי, שהתמודדה בליגה השנייה של ברית המועצות (הליגה הסובייטית השלישית בחשיבותה, אחרי ליגת העל והליגה הראשונה).

אחרי סיום קריירת המשחק, סיצ'ינווה חזר לעיר הולדתו גגרה שבחבל אבחזיה; הוא ניהל בגגרה בית ספר לכדורגל עד פרוץ הסכסוך הגאורגי-אבחזי בשנת 1992; בעקבות המלחמה, סיצ'ינווה עזב את אבחזיה וכיום מתגורר בעיר סוצ'י שבדרום רוסיה.

==תארים ופרסים==

דינמו טביליסי
*אליפות ברית המועצות: 1964
*ארבע מדליות ארד על מקום שלישי בליגת העל הסובייטית: 1959, 1962, 1967, 1969

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים גאורגים
קטגוריה:קשרי כדורגל גאורגים
קטגוריה:קשרי כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:כדורגלני דינמו טביליסי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1944
עמיחי שמואלי

עמיחי שמואלי (נולד ב-1936) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, פיקד על טייסת 117 במלחמת ששת הימים ועל בסיס חצרים במלחמת יום הכיפורים.

==ביוגרפיה==
שמואלי התגייס לצה"ל ב-1954 ושירת בחיל השריון, ב-1955 החל קורס טיס וכפרח טיס השתתף כטיס במלחמת סיני. הוא היה מטייסי המיראז' הראשונים בחיל האוויר. ב-1965 מונה להקים את טייסת 107 כטייסת מטוסי אוראגן בבסיס רמת דוד.

ביולי 1966 מונה למפקד של טייסת 117, טייסת מטוסי מיראז' 3 ופיקד עלייה במהלך מלחמת ששת הימים. הוא הוביל במבצע מוקד את תקיפת שדה התעופה אבו סואר במצרים, בגיחה השנייה שלו הוביל תקיפה שלא צלחה של שדה התעופה מנסורה, בגיחה הרביעית שלו ביום הראשון של המלחמה, היה בפטרול מעל דמשק כשמטוסו נפגע, הוא הטיס את המטוס הפגוע לישראל אך נאלץ לנטוש אותו בגליל ונפצע בגבו ובשתי רגליו במהלך הנטישה. לאחר המלחמה חזר לפקד על הטייסת ושירת בתפקיד עד אפריל 1969. בהמשך שימש סגן מפקד בסיס תל נוף ומפקד פו"ם אוויר ובהצבת חירום השתתף כטייס מיראז' בגיחות במלחמת ההתשה.

ב-1973 מונה למפקד בסיס חצרים ופיקד עליו במהלך מלחמת יום הכיפורים. ב-1975 קודם לדרגת תת-אלוף. השתחרר משירות הקבע ב-1977. במלחמת לבנון הראשונה שירת במילואים והיה נציג חיל האוויר בבור פיקוד הצפון. לאחר שחרורו עבד באל על.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מפקדי בסיס חצרים
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:טייסי אל על
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת סיני
אזנונית יהודה

אזנונית יהודה (שם מדעי: Auricularia auricula-judae) היא פטריה ממשפחת האזנוניתיים.

הפטריה טובה למאכל, וגדלה לרוב על גבי ענפי עצים כרותים, מתים או חיים. הפטריה גדלה בישראל בחודשים דצמבר עד אפריל. צורת גף הרבייה (החלק הנראה בבירור לעין לא מנוסה) של הפטריה היא כצורת אוזן של אדם. גודלו 2–10 ס"מ, וצבעו חום אדמדם עד גוון ארגמני. הוא עשוי להיראות שקוף אם מעמידים אותו מול אור השמש.

על פי האגדה העממית, וכך גם תיאר זאת פפיאס בכתביו, לאחר שיהודה איש קריות הסגיר את ישו, התחרט ותלה את עצמו על עץ, והעץ הצמיח אוזניים. על בסיס אגדה זו, נקראת הפטריה "אזנונית יהודה", כלומר אוזנו של יהודה, מכיוון שהיא דומה לאוזן אדם וגדלה על עצים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פטריות בסיסה
קטגוריה:פטריות שתוארו ב-1886
קטגוריה:ארץ ישראל: פטריות
קטגוריה:פטריות מאכל
מרוץ חוצה ארצות הברית

מרוץ חוצה ארצות הברית (Trans-American Footrace ובכינויו העממי - דרבי היבלות) היה מרוץ לאורך 5,509.6 ק"מ (3,423.5 מייל) שנערך בארצות הברית מחוף לחוף בשנת 1928 ושנית ב-1929.

אחד המרוצים הרב-יומיים הראשונים במאה העשרים היה תחרות ריצה לרוחב יבשת צפון אמריקה שנערכה בשנת 1928 מלוס אנג'לס ועד מדיסון סקוור גארדן בעיר ניו יורק. המרוץ אורגן על ידי צ'ארלס פייל.

מתוך 199 הרצים שעזבו את לוס אנג'לס (גברים כולם), ב-4 במרץ 1928 בשעה 3:30 רק 55 רצים הגיעו לנקודת הסיום ב-26 במאי 1928. המרוץ נמשך 84 ימים. המסלול עבר על כביש 66 מלוס אנג'לס לשיקגו ומשם לניו יורק. מרחק הריצה הממוצע ליום היה 41 מייל, כלומר בערך שני מסלולי מרתון מלאים, ביום שבו רצו את המרחק הגדול ביותר רצו לאורך 75 מייל.

הזוכה היה בן עם הצ'רוקי, אנדי פיין שהשלים את המרוץ בזמן מצטבר של 573 שעות, 4 דקות, 34 שניות, כלומר מהירות ממוצעת של 6 מייל לשעה וזכה בפרס של 25,000 דולר. הרץ שהגיע במקום השני עשה זאת בהפרש של כ-15 שעות והמקום השלישי השלים את המסלול בזמן של כ-615 שעות.

ב-1929 ארגן פייל מרוץ בכיוון ההפוך, מניו יורק לקליפורניה, במרוץ זה, שבו רצו 300 איש, הגיע ראשון ג'ון סאלו, אולם בשל המשבר הכלכלי לא קיבל פייל את הכספים שהבטיחו לו נותני החסויות והזוכה במרוץ לא קיבל דבר. הרץ היהודי הארי אברמס (אברמוביץ'), שהגיע למקום ה-11 במרוץ של 1928, רץ גם במרוץ לכיוון ההפוך בשנת 1929 (הוא הגיע במקום ה-9), והפך לראשון ואולי האדם היחיד שרץ פעמיים לרוחב ארצות הברית.

רצים בודדים חזרו על המסלול או מסלולים דומים במהלך השנים ומרוצים נוספים לרוחב היבשת נערכו בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 וכן בשנים 2002 ו-2004.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.nytimes.com/1994/11/28/obituaries/harry-abrams-is-dead-at-87-ran-across-the-country-twice.html Harry Abrams Is Dead at 87; Ran Across the Country Twice]

קטגוריה:ארצות הברית: תחרויות אתלטיקה
קטגוריה:אתלטיקה: ריצות
טיימוקו גרן-קויאטה

טיימוקו גרן-קויאטֶה (Tiemoko Garan Kouyaté; 27 באפריל 1902–1942) היה מנהיג עובדים יליד סודאן הצרפתית ותועמלן לרעיון הפאן אפריקאיות במרחב הדובר-צרפתית.

גרן-קויאטֶה נולד בסגו (כיום בשטח מאלי), למד בגורה, סנגל וכיהן כמורה בחוף השנהב. ב-1923 נסע להרחיב את השכלתו באקס-אן-פרובאנס (צרפת) והצטרף למפלגה הקומוניסטית של צרפת. ב-1926 גורש מהלימודים בגין הפצת תעמולה קומוניסטית. ב-1927 ייסד בפריז, יחד עם אינטלקטואלים אפריקאים אחרים את "הליגה להגנת הגזע השחור" (La Ligue universelle de défense de la race nègre) וערך את ביטאונה La Race nègre. עם פיצול התנועה יסד את "איגוד העובדים הכושים" (Union des travailleurs nègres) וערך את ביטאונו, Le Cri des Nègres ("צעקת הכושים"). גם יוזמה זו לא האריכה ימים עקב מחלוקות על עומק המחויבות לקומוניזם ודחיקתו של גרן-קויאטֶה על ידי הקומוניסטים הסטליניסטים. לאחר התפרקות האיגוד חבר גרן-קויאטֶה ללאומן האלג'יראי מסאלי חאג' וקבוצתו "כוכב צפון אפריקה" (Étoile Nord-Africaine).

בשנות ה-30 של המאה ה-20 שהה בלונדון ושיתף פעולה עם מנהיגים פאן אפריקאים כמרקוס גארבי, ג'ורג' פדמור וויליאם אדוארד בורגהרד דו בויז.

ב-1942 הוצא להורג על ידי השלטונות הנאציים בצרפת במבצר מוליסון (Fort Montluçon).

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.une-autre-histoire.org/tiemoko-garan-kouyate-biographie/ ביוגרפיה באתר "היסטוריה של סיפורים נשכחים"] 
<div class="mw-content-ltr">
* 
</div>

קטגוריה:פאן-אפריקניות: אישים
קטגוריה:מאלים
קטגוריה:קומוניסטים צרפתים
קטגוריה:ילידי 1902
קטגוריה:נפטרים ב-1942
קו המצודות המזרחי בהר חברון

קו המצודות המזרחי - הוא קו של מצודות הפרוש לאורך דרך רומית קדומה שעברה על הרכסים שממזרח להר חברון בין תקוע ל-משטרת לציפר. המצודות שימשו להגנת יישובים חקלאיים, בורות מים והנזירים הרבים שחיו באזור מפני חדירת שבטים סרצנים שחיו ממזרח לאזור הר חברון. שרידי המצודות נשתמרו עד ימינו ונחקרו במהלך מספר סקרים ארכאולוגים. 

== תיארוך המצודות ==
הקמת המצודות מתוארכת לסוף המאה הרביעית ותחילת המאה החמישית (התקופה הביזנטית) ומשויכת לתאודוסיוס הראשון ולתאודוסיוס השני אבל ממצאים שהתגלו באתרים מצביאים על כך שהמצודות נבנו על יסודות קדומים יותר (התקופה הרומית ותקופת בית שני).

== השיוך ללימס פלשתינה ==
לימס פלשתינה הוא קו הגנה שהוקם על ידי הרומאים על מנת להגן על הנגב מפני פולשים מדרום בעזרת סדרת מצודות בין הים התיכון לים המלח והחוקרים חלוקים האם קו מצודות חברון שייך לקו לימס.

== אתרים לאורך הקו (מצפון לדרום) ==
* רכס כַּנוּבּ מדרום לתקוע - לאורך רכס זה זוהתה דרך רומית סלולה עם אבני סימון וכן מספר מבנים הקשורים לקו המצודות (קירות תמך, מצד ומגדל תצפית). 
* רוּג'וּם אֶל קַצְר (רוג'ום המצודה) - מצודה הכוללת מגדל בן שתי קומות המוקף סוללות משופעות, חדרי מגורים, חדרי אחסון חצר עם בריכת מים .
* מצודת קַצְר חַ'לִיפָה (מצודת הח'ליף) - מצודה הממוקמת כ 2 ק"מ מדרום לרוּג'וּם אֶל קַצְר. כוללת מגדל שמירה וחצר מגודרת.
* מצודת רָאס גִ'רְגִ'ס - מצודה הכוללת מגדל שמירה, חדרי משמר וחצר מגודרת.
* מצד חורבת מֻנֵיזִל - מצד מרובע לצד הדרך הרומית מצפון לתל זיף.
* מצד תֶל מַעִין - שרידי מצד ליד היישוב כרמל
* מצודת רוּג'וּם אֶל-חַמְרי (הרוג'ום האדום) - מצודה זו כוללת מגדלי שמירה, סוללות אבן, חדרי מגורים ומחסנים הערוכים סביב חצר מלבנית. נמצאת בסמוך לשכונה הצפונית של היישוב סוסיא. 
* מצד חורבת אֶ-תֻוֵימִין
* מצד בנ.ג. 912 ליד מצודת לציפר.
* רוג'ום ואדי ג'וחייש - כ-2 ק"מ דרומית מערבית לרוּג'וּם אֶל-חַמְרי.
* רוג'ום אל מדפע, סמוך לכפר אשתמוע.

== ראו גם ==
* יהודה שומרון וגולן - סקר ארכיאולוגי בשנת תשכ"ח

== לקריאה נוספת ==
* יורם צפריר, ארץ ישראל מחורבן בית שני ועד הכיבוש המוסלמי - הממצא הארכאולוגי והאמנותי, יד יצחק בן-צבי, 1984
* ברוך יובל, המצודות בהר חברון, מחקרי יהודה ושומרון- דברי הכנס הרביעי, אריאל, 1995, עמ' 128- 143
* ברוך יובל, מצודות דרכים ביהודה בתקופת בית שני, מחקרי יהודה ושומרון- דברי הכנס השישי, אריאל, 1997, עמ' 125-136
* יזהר הירשפלד, "שרשרת מצודות ביזנטיות לאורך דרך הספר המזרחית של הר חברון, "קדמוניות" חוברת יב, 1980
* יזהר הירשפלד, חרבת אל קצר - מצודה ובית בד מן התקופה הביזאנטית במדבר יהודה, "ארץ ישראל" חוברת יט, 1987, עמ' 132- 141

== קישורים חיצוניים ==
* דורון שר אבי, [http://www.google.co.il/url?url=http://www.susya.org.il/maamarim/metsudot.doc&rct=j&frm=1&q=&esrc=s&sa=U&ei=wFjBVNfjD8y17gay9oCIAw&ved=0CBMQFjAA&usg=AFQjCNH2bS2zf1kUFhhJnvewPClLHmXyNw מצודות הספר בדרום הר חברון], אתר סוסיא
* [https://web.archive.org/web/20141209204413/http://www.susya.org.il/har.htm הר חברון], אתר סוסיא
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הר חברון
קטגוריה:אתרים רומיים בארץ ישראל
קטגוריה:יהודה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:ישראל: מבצרים
אוניברסיטת פיסק

להקת הזמר של האוניברסיטה על רקע הקמפוס
אוניברסיטת פיסק (באנגלית: Fisk University) היא אוניברסיטה פרטית בנאשוויל, טנסי, באופן היסטורי מוסד לימוד לעבדים משוחררים. האוניברסיטה היא מוסד הלימוד הראשון בדרום ארצות הברית לאפרו-אמריקנים בלבד שקיבל הסמכה אקדמית.

== היסטוריה ==
המוסד נוסד כבית ספר לעבדים משוחררים ב-1866, חצי שנה לאחר תום מלחמת האזרחים האמריקנית על ידי כמרים חברי המיסיון שביקשו להקנות לעבדים המשוחררים חינוך, השכלה והכשרה מקצועית. השטח עליו הוקם המוסד אורגן על ידי הגנרל קלינטון פיסק במתחם קסרקטין נטוש. פיסק מונה כאחראי על שיקום הדרום מטעם צבא הצפון ואף תרם 30,000$ להקמת המוסד שנקרא על שמו, The Fisk Freed Colored School (בית ספר פיסק לצבעונים משוחררים). בית הספר נפתח ב-9 בינואר 1866 עם 200 תלמידים, כעבור פחות משנה האמיר מספר הנרשמים ל-900. גילאי התלמידים נעו מ-7 ועד 70. בהמשך הוכר המוסד כקולג'.

ב-1871 הוקמה מקהלת א-קפלה לשירי ספיריטואלז מתלמידי המוסד בשם "Fisk Jubilee Singers", שערכה מסעות הופעות על מנת לגייס כספים למוסד. המקהלה הפכה להצלחה. במרץ 1872 הופיעה בפני נשיא ארצות הברית יוליסס ס. גרנט וכשנה לאחר מכן יצאה לסיבוב הופעות באירופה. ההכנסות מקונצרטי המקהלה שימשו לבניית הבניין המרכזי הראשון בקמפוס האוניברסיטה, Jubilee Hall. ב-1974 הוכרז הבניין אתר היסטורי לאומי. מקהלת הסטודנטים של האוניברסיטה פעילה עד היום.

בין השנים 1915 ל-1925 קידם נשיא הקולג', פאייט אברי מקנזי (Fayette Avery McKenzie), את רמתו האקדמית במטרה להשיג הכרה כאוניברסיטה. הקולג' הוכר על ידי אוניברסיטת קולומביה ואוניברסיטת שיקגו כקולג' מכין וב-1930 הוכר כאוניברסיטה. ב-1947 מונה לעמוד בראש האוניברסיטה נשיא שחור ראשון, צ'ארלס ס. ג'ונסון (Charles S. Johnson). ב-1952 הייתה פיסק האוניברסיטה הראשונה לאפרו-אמריקאים בה הוקם תא של אחוות סטודנטים פי בטא קפא.

לאוניברסיטה נתרמו יצירות מאת הציירת ג'ורג'יה אוקיף והצלמים אלפרד סטיגליץ וקרל ואן וכטן וכן אוספי מוזיקה חשובים המתעדים את הרנסאנס של הארלם, תקופת פריחה של התרבות השחורה בשנות ה-20 של המאה ה-20.

== מחלקות ==
האוניברסיטה מחולקת לשני בתי ספר. בית הספר למדעי הרוח ומדעי החברה כולל מחלקות לשפות ואומנויות, פסיכולוגיה, אנתרופולוגיה וחינוך, היסטוריה ומדעי המדינה. בית הספר למדעי הטבע, מתמטיקה ומנהל עסקים כולל מחלקות לפיזיקה, כימיה וביולוגיה, מתמטיקה ומדעי המחשב, מנהל עסקים, חשבונאות ומסלול מיוחד לניהול עסקי בתחום המוזיקה.

== בוגרים בעלי שם ==
* ויליאם אדוארד בורגהרד דו בויז, הוגה דעות ומנהיג אפרו-אמריקאי
* ג'ורג' פדמור, עיתונאי ופעיל פאן-אפריקאי
* הייזל אולירי, מזכירת האנרגיה בממשל ביל קלינטון
* פרדריקה וילסון, חברת בית הנבחרים של ארצות הברית

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.forbes.com/colleges/fisk-university/ רשומה באתר] פורבס
* [http://www.fiskjubileesingers.org אתר מקהלת זמרי פיסק]
* 

==הערות שוליים==

פיסק
קטגוריה:נאשוויל
פיסק
שלמה תירוש (קצין)

שלמה תירוש (28 ביולי 1945 – 29 באוגוסט 2023) היה יזם ומנהל ישראלי, ממייסדי חברת גילת רשתות לווין. שירת בצה"ל בתפקידי מודיעין, פיקד על היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין והשתחרר בדרגת אלוף-משנה.

==ביוגרפיה==
תירוש נולד בארץ ישראל וגדל בקיבוץ משמר השרון. שירת בסיירת מטכ"ל ועוטר בעיטור המופת. במהלך מלחמת ההתשה שימש סגן מפקד פעולת "בולמוס 3" של היחידה. שירת בתפקידי מודיעין שונים, בשנים 1980 עד 1985 פיקד על היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין ובשנים 1985 עד שחרורו ב-1987 עמד בראש פרויקט טכנולוגי במשרד הביטחון. ב-1988 זכה בפרס ביטחון ישראל.

לאחר שחרורו מצה"ל, היה ממייסדי חברת גילת רשתות לווין, יחד עם יואל גת, יהושע לוינברג, עמירם לוינברג וגידי קפלן. היה ממייסדי גילת תקשורת (מנטרג'י), כיהן כמנכ"ל ויו"ר החברה, היה ממנהלי חברת חלל תקשורת לוויינים, דירקטור בגילת סאטקום, תדיראן קשר ובחברות נוספות.

היה בעל תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן.

נפטר ב-28 באוגוסט 2023, ונטמן בבית העלמין סביון.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:יזמי היי-טק ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל
קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת
קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:מפקדי היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:משמר השרון: אישים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בסביון
שארל מישל

שארל מישל (בצרפתית: Charles Michel; נולד ב-21 בדצמבר 1975) הוא מדינאי בלגי, שכיהן כראש ממשלת בלגיה בשנים 2014–2019 ומשמש כנשיא המועצה האירופית מאז ה-1 בדצמבר 2019. מפברואר 2011 כיהן כראש מפלגת התנועה הרפורמיסטית עד להיותו ראש הממשלה. מישל היה ראש הממשלה הצעיר ביותר בתולדותיה של בלגיה.

== ביוגרפיה ==
שארל מישל נולד בנאמור שבבלגיה. הוא בנו של שר לשעבר בלגי של ועדת חוץ והנציב האירופי לואי מישל.

בגיל 16 הצטרף לליברלים הצעירים. בשנת 1998 למד משפטים באוניברסיטה החופשית של בריסל (ULB) ובאוניברסיטת אמסטרדם ונהיה לעורך דין.

כשהיה בן 18 הפך לחבר מועצה בעיר יודואן (Jodoigne) . בשנת 1999 נבחר ללשכת הנבחרים הפדרלית שם הפך לשר כשהוא בן 25 בלבד, השר הצעיר ביותר שהיה עד כה בבלגיה. הוא זכה בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2006 והפך לראש העיר. בשנת 2007 נבחר להיות שר בשנית בממשלתו השלישית של גי פרהופשטט .

לאחר הבחירות בשנת 2014 הוקמה קואליציה המאחדת ארבע מפלגות שבראשם עומדת מפלגת הנוצרים-הדמוקרטים והפלמית. כל המפלגות בקואליציה העמידו לראשות הממשלה את מישל וב-11 באוקטובר, לאחר חודשים של משא מתן הוא הושבע לראש הממשלה ה-38 של בלגיה.

לקראת סוף שנת 2014 החל בשורה של צעדי צנע כדי להקטין את הגירעון, מה שגרם לירידה בפופולריות שלו, שהגיעה לשיא עם שביתה לאומית כללית ב-15 בדצמבר. כמו כן 4 נשים מהתנועה הפמיניסטית "הלילית" הטיחו על מישל באמצע מסיבת עיתונאים המכריזה על הצעדים הכלכליים מיונז וצ'יפס.

מישל ביקר בישראל בפברואר 2017. במהלך הביקור בחר לפגוש את מנכ"ל בצלם ומייסד שוברים שתיקה, צעד שזכה לביקורת מפי ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו.

במהלך חודש דצמבר 2018, התפרקה הממשלה בעקבות התפטרותה של מפלגת NVA מן הקואליציה, כתגובת נגד לתמיכתו ביוזמת האו"ם בנושא הגירה. בהמשך קיבל מישל שוב את המנדט ממלך בלגיה להקים ממשלה, והצליח להקים ממשלה צרה, המכונה ממשלת מישל 2 (בהולנדית: regering-Michel II). הממשלה היא הצרה ביותר מאז ממשלת 1940-1944 שאז התקיימה הממשלה בלונדון עקב הכיבוש הגרמני.

בבחירות שהתקיימו במאי 2019 נחלשה מפלגתו, אך הוא נותר ראש ממשלה עד להקמה של קואליציה קבועה חדשה. ביולי 2019 הוא נבחר לנשיא המועצה האירופית. בעקבות המינוי שייכנס לתוקף בחודש דצמבר, בסוף אוקטובר מונתה סופי וילמס, חברת מפלגתו ושרה בממשלתו של מישל, למחליפתו בראשות הממשלה הזמנית.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ואלונים
קטגוריה:ראשי ממשלת בלגיה
קטגוריה:נשיאי המועצה האירופית
קטגוריה:עורכי דין בלגים
קטגוריה:ראשי עיריות בבלגיה
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1975
ווטסון (מחשב)

ווטסון
ווטסון (באנגלית: Watson) הוא מערכת מחשב מבוססת בינה מלאכותית המסוגלת להשיב על שאלות בשפה טבעית. המערכת פותחה במסגרת מיזם DeepQA של חברת IBM, בהובלת דייוויד פרוצ'י . המערכת קרויה על שמו של מייסד החברה והמנכ"ל הראשון שלה, תומאס ווטסון.

בשנת 2011 המערכת התחרתה בשעשועון הטריוויה האמריקאי ג'פרדי!, וניצחה מתחרים אנושיים שזכו בעבר בשעשועון.

בפברואר 2013 הודיעה IBM על שימוש מסחרי ראשון במערכת, בהחלטות בנושא הטיפול בחולי סרטן הריאה במרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג בניו יורק.

==מאפיינים==
המערכת מבוססת על שילוב טכניקות מתחומים שונים כגון: עיבוד שפה טבעית, למידת מכונה, ייצוג ידע, אחזור מידע והסקה אוטומטית. הידע של מערכת ווטסון מבוסס על עיבוד מקדים של מאות מיליוני דפים באינטרנט. במהלך תחרות ג'פרדי! המערכת לא חוברה לאינטרנט ועדיין הצליחה לענות על מרבית השאלות בהצלחה.

במרוצת השנים המערכת השתכללה, ושירותיה זמינים כחלק משירותי מחשוב ענן של IBM. המערכת נכתבה בשפות תכנות אחדות, בהן ג'אווה, ופרולוג, ורצה על מערכת הפעלה מבוססת לינוקס תוך שימוש בהאדופ לשם תמיכה בחישוב מבוזר.

חומרת המערכת כוללת 90 שרתי IBM Power 750, שבהם 2,880 מעבדים מסדרת POWER7 של IBM, ו-זיכרון של 16 טרה-בייט. המערכת מסוגלת להגיע לביצועים של עד 80 טרה פלופס.

בסיס הנתונים של המערכת נגזר מאנציקלופדיות, מילונים, אגרונים, חדשות וספרות.

ארכיטקטורת DeepQA של ווטסון

==יישומים של המערכת==
למערכת ישנם מספר יישומים בתחום הרפואי:
* סיוע לאונקולוגים בהתאמת תרופה לחולה
* סיוע לרדיולוגים בפענוח בדיקות דימות
* סיוע לחברות תרופות בגילוי מוקדם של יעילות תרופות ותופעות לוואי
* סיוע בתחום רפואה מותאמת אישית, כגון: ניתוח מידע גנטי בתהליך הריצוף של מבנים גנטיים מלאים
* סיוע לממשלות בהבנת הצרכים של הציבור בנוגע לבריאות והזדקנות
* מעקב אחר הטיפול בנשים בהיריון ולוודא שהמטופלות מופנות לכל הבדיקות הרלוונטיות והקריטיות להתפתחות העובר

עם היישומים הנוספים של המערכת נמנים:
* איתור איומי אבטחת מידע וסייבר
* סיוע במחקר ובניית מודלים בתחום האינטרנט של הדברים
* סיוע ביצירת מתכונים המבוססים על טעמים ייחודיים
* סיוע למורים ולמנהלים באמצעות מעקב אחר התקדמות התלמידים/העובדים, ומתן המלצות ללמידה מותאמת אישית
* ניתוח קמפיינים שיווקיים
* אכיפת רגולציה בנקאית וסיוע במניעת פשיעה פיננסית
* ניתוח שירות במוקדי חירום לצורך שיפור המענה לקריאות
* הפיכת מידע לתובנות בעלות חשיבות מבצעית.

== קישורים חיצוניים ==

 
* 
* 
* 
<div class="mw-content-ltr">
* [https://researcher.draco.res.ibm.com/researcher/view_group.php?id=2099 The DeepQA Research Team], IBM Research
* 
* 
* * [http://ieeexplore.ieee.org/xpl/tocresult.jsp?reload=true&isnumber=6177717 This is Watson] – IBM Journal of Research and Development, May-June 2012 (published by the IEEE)
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחשבי-על
קטגוריה:מחשבי IBM
קטגוריה:בינה מלאכותית
אפאטין

אָפָּאטִין (בסרבית קירילית: Апатин) היא עיירה ורשות מקומית בסרביה השוכנת לגדות הדנובה, במחוז באצ'קה המערבי אשר בפרובינציית וויבודינה.

==היסטוריה==
היישוב נוסד ככל הנראה בשלהי המאה ה-14 או ראשית המאה ה-15 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1541 נכבשה אפאטין על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. לאחר מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) עברה אפאטין לחזרת ממלכת הבסבורג שתחת האימפריה הרומית הקדושה. במהלך המאה ה-18 חלה בעיירה גאות כלכלית, הוקמו מפעלי טקסטיל, מבשלות בירה, הורחב הנמל ומוסדו נתיבי מסחר דרך הדנובה.

במהלך המאה ה-19 נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרית ובהמשך האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה הועבר האזור לחזקת ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. יוגוסלביה חולקה למספר אזורי כיבוש ואזור אפאטין נמסר לחזקת הונגריה. באוקטובר 1944 שוחררה העיירה על ידי צבא השחרור העממי של יוגוסלביה ולאחר המלחמה נכללה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה נכללה אפאטין בשטחי סרביה.

==הקהילה היהודית==
יהודים הגיעו לאפאטין ככל הנראה בשלהי המאה ה-18 והוקצתה להם חלקת בית עלמין. המצבה הקדומה ביותר במקום מתוארכת ל-1780. קהילה יהודית מאורגנת, נוסדה באפאטין ככל הנראה במחצית השנייה של המאה ה-19. הקהילה השתייכה לזרם הנאולוגי. ב-1885 הוקם בית הכנסת. ב-1880 התגוררו באפאטין 169 יהודים. לאחר מלחמת העולם הראשונה הגיעו לאפאטין פליטים יהודים ואוכלוסיית העיירה גדלה לכדי 251 נפשות ב-1921. בני הקהילה עסקו ברובם במסחר. ב-1931 נמנו באפאטין 202 יהודים.

לקהילה זו השתייכו יהודי הכפר סוֹנְטָה. קהילה נוסדה שם בשלהי המאה ה-19. ב-1900 הוקם בית כנסת. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בכפר 58 יהודים. הקהילה חרבה בשואה. ב-1948 הרסו השלטונות היוגוסלביים את מבנה בית הכנסת שם. כן השתייכו יהודי הכפר פּרִיגְרֶבִיצָה. קהילה נוסדה שם במחצית השנייה של המאה ה-19. הוקם בית עלמין יהודי וב-1880 נחנך בית כנסת. ב-1940 התגוררו שם 75 יהודים. הקהילה חרבה בשואה. בית העלמין נהרס ולא ניתן לאתרו. ב-1948 הרסו השלטונות את מבנה בית הכנסת.

במהלך שנות ה-30 חלה ירידה משמעותית במספר בני הקהילה באפאטין. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו באפאטין 60 יהודים ובשנת 1944 התגוררו שם 40 יהודים

לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, סופח האזור להונגריה. מרבית יהודי העיירה הובלו למחנות ההשמדה במקביל להשמדת יהדות הונגריה. לאחר המלחמה לא התגוררו יהודים בעיירה. במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 הוסב מבנה בית הכנסת לכנסייה בפטיסטית ובהמשך נעזב. שרידיהם של בית הכנסת ובית העלמין היהודי עדיין מצויים במקום. בית הכנסת מעורר עניין רב בקרב חוקרים משום שתקרתו מעוטרת בציור של לוחות הברית בתוך ענן כאשר עשרת הדיברות כתובות באופן נדיר בכתב ראי.

== קישורים חיצוניים == 

* [http://www.jewish-heritage-europe.eu/serbia/heritage-and-heritage-states בית הכנסת בעיירה אפאטין], באתר jewish-heritage-europe.eu 
* Aleksandra Terzić ,Željko Bjeljac,[http://www.kirj.ee/public/trames_pdf/2014/issue_1/Trames-2014-1-39-55.pdf The extermination of jewish population and heritage in BAČKA region of ap vojvodina-serbia] 
* [http://www.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%20767.pdf יהדות באצ'קה], באתר "יד ושם"

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סרביה: ערים
אפאטין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קריפטולוקר

קריפטולוקר (CryptoLocker) היא תוכנת כופר המופצת כסוס טרויאני. התוכנה מצפינה קבצים על גבי המחשב המותקף כך שהמשתמש החוקי לא יכול להשתמש בהם יותר. התוקף, במקביל, מציג הודעה למשתמש החוקי ולפיה הוא יוכל לפענח את ההצפנה רק אם ישלם דמי סחיטה לתוקף, בדרך כלל, באמצעות מערכת ביטקוין. כאשר הנוזקה נכנסת לפעולה היא מצפינה קבצים מסוימים במחשב המותקף באמצעות הצפנת RSA, באמצעות מפתחות פומביים, כאשר המפתח הפרטי נשמר אך ורק על שרתי התוקף.

==תיאור כללי==
תוכנת קריפטולוקר התגלתה לראשונה בספטמבר 2013, על ידי חוקרי האבטחה של חברת Dell. הנוזקה מתפשטת באמצעות קבצים המצורפים לדואר אלקטרוני או על ידי ניצול בוטנט קיים. לאחר הפעלת הקובץ, מתבצעת הצפנה של קבצים מסוימים שאמורים להיות בעלי ערך רב למשתמש. בשלב הבא, מוצגת הודעה למשתמש ולפיה הוא יוכל לקבל את המפתח שמאפשר לפתוח את ההצפנה, רק אם ישלם לתוקף סכום מסוים, עד לתאריך מסוים שבו האולטימטום יפוג. בדרך כלל, שיטת התשלום היא באמצעות ביטקוין או על ידי וואוצ'ר משולם מראש. את הנוזקה עצמו ניתן להסיר בקלות יחסית, אבל את הקבצים שנחסמו באמצעות הצפנה אי אפשר לקרוא יותר.

האיום של תקיפת קריפטולוקר, במידה מסוימת, הוסר מרחבי האינטרנט, במסגרת "מבצע תובר". במסגרת המבצע הורדה רשת "גיים אובר זאוס" מהאינטרנט. במהלך זה, נמצא גם הקובץ המכיל את מפתחות ההצפנה הפרטיים ששימשו את כותבי קריפטולוקר, ונבנה כלי המאפשר לשחזר קבצים שהוצפנו. חוקרים מעריכים כי הסכום הכולל שנסחט באמצעי זה הוא מעל שלושה מיליון דולר.

מאז הגרסה הראשונה של קריפטולוקר אותרו כמה גרסאות נוספות שלחלקן אף הודבק אותו השם.

לפי חוקרי סימנטק כ-3% מאוכלוסיית הנתקפים אכן שילמו כדי לקבל את היכולת לפתוח חזרה את הקבצים שלהם.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכנות כופר
קטגוריה:מתקפות סייבר בעשור השני של המאה ה-21
אלן בויד

אלן סטפנסון בויד (באנגלית: Alan Stephenson Boyd; 20 ביולי 1922 - 18 באוקטובר 2020) היה עורך דין אמריקאי ומנכ"ל מספר תאגידים גדולים בתחום התחבורה. שירת גם בממשל ארצות הברית בתפקידים שונים הקשורים לתחבורה. הוא היה מזכיר התחבורה הראשון של ארצות הברית (מונה על ידי לינדון ג'ונסון). בנוסף, הוא שימש בתפקידים בכירים במנהל התעופה האזרחי האמריקאי, מחלקת המסחר של ארצות הברית, והיה נשיא תאגיד אמטרק.

== ביוגרפיה ==
בויד נולד ב-20 ביולי 1922, בג'קסונוויל, פלורידה, בנם של קלארנס ואליזבת סטיבנסון בויד. הוא סיים את לימודיו בבית ספר תיכון בשנת 1939. קיבל תואר בוגר באוניברסיטת פלורידה בשנת 1941. הוא הצטרף לחילות האוויר של צבא ארצות הברית בשנת 1942 ונשאר שם עד סוף מלחמת העולם השנייה. בויד התחתן עם פליבל חואניטה טאונסנד ב-3 באפריל 1943. נולד להם בן אחד בשם מארק בויד. הוא סב לשני נכדים, הת'ר ואלן, כאשר הנכד האחרון נקרא על שמו.

לאחר שעזב את השירות בשנת 1945, חזר בויד לקולג' וקיבל תואר ראשון במשפטים מהפקולטה למשפטים באוניברסיטת וירג'יניה בשנת 1948. בויד עסק בעריכת דין בפלורידה, והיה חבר בוועדה לבחינת הרגולציה בענף התחבורה.

בשנת 1959 מונה למנהל התעופה האזרחי האמריקאי על ידי נשיא ארצות הברית, דווייט אייזנהאואר, והועלה לדרגת יו"ר מועצת המנהלים על ידי הנשיא ג'ון קנדי. הוא עזר לתעשיית התעופה על ידי תקנון הפחתת דמי נסיעה ועל ידי אישור סובסידיות ממשלתיות על-מנת לעודד חברות תעופה לטוס לערים קטנות יותר. הוא מונה לתת-מזכיר המסחר לענייני תחבורה בשנת 1965 על ידי לינדון ג'ונסון. הוא היה לא פופולרי בקרב מנהיגי הפועלים כאשר דגל בצמצום ההגבלות הממשלתיות על התעשייה הימית, וכאשר הוא גינה את "עשיית העבודה" שבוצעה על ידי עובדי הרכבת. בויד היה חבר בשדולה ליצירת מחלקת התחבורה של ארצות הברית, על ידי איגוד סוכנויות ממשלתיות רבות הקשורות לענף התחבורה תחת קורת גג אחת.

בויד מונה למזכיר התחבורה הראשון של ארצות הברית בנובמבר 1966. במסגרת התפקיד הוא עסק בתחומים רבים: שדות תעופה, מערכת בקרת התנועה האווירית, בטיחות רכב, חינוך תעבורתי, אלכוהוליזם ותוכנית ייפוי הכבישים. אחד ממקורות כוחו היה השליטה במימון של מערכת הכבישים הבין-מדינתיים.

כאשר ריצ'רד ניקסון מונה לנשיא ארצות הברית בינואר 1969, בויד עזב את מחלקת התחבורה. הוא מונה לנשיא מסילת הברזל המרכזית של אילינוי, תפקיד בו החזיק עד שנת 1972. הממשל הפדרלי חקר פוטנציאל לניגוד עניינים, מכיוון שהחברה קיבלה סיוע ממחלקת התחבורה של ארצות הברית בראשותו של בויד עוד לפני שהוא התפטר, אבל לא נמצא כי בוצע עוול. בויד היה מאוחר יותר נשיא חברת אמטרק עד 20 ביוני 1982, וכן נשיא חברת איירבוס. בשנת 1979 הוא מונה ליו"ר חברת Warner Blue & Mahan, משרד ייעוץ העובד על מיזמי טכנולוגיה חדשים.

בשנת 1994, בויד קיבל את פרס טוני ג'אניס על תרומתו לתעופה המסחרית. הוא גם קיבל בשנת 2009 את פרס פיליפ ג'קלאס על מפעל חיים משבועון התעופה וטכנולוגיות החלל.

נפטר בסיאטל, וושינגטון ב-18 באוקטובר 2020.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת וירג'יניה
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:מזכירי התחבורה של ארצות הברית
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
מגלן קדוש אפריקני

Threskiornis aethiopicus
מגלן קדוש על עץ בקניה.
מגלן קדוש אפריקני או איביס שחור ראש (שם מדעי: Threskiornis aethiopicus) הוא מין של עוף מים מתת-משפחת המגלנים ומהסוג מגלן קדוש, שמצוי כיום בעיקר באפריקה שמדרום לסהרה; בעבר היה נפוץ גם במזרח התיכון, בעיקר במצרים, ועד דרום-מזרח עיראק. המגלן היה בעל חיים מקודש במצרים העתיקה, ובמיתולוגיה המצרית, האל תחות מתואר כבעל ראש מגלן.

במיתולוגיה המצרית המגלן היווה סמל מקודש, מכיוון שייצג את האל תחות. בכתביהם של הרודוטוס ופליניוס הזקן נכתב שהמגלנים הגנו על מצרים בפלישות של נחשים מכונפים, ובסיפורים אחרים נכתב שהם אכלו זבובים שגרמו למגפות. בתרבות המצרית העתיקה, מגלנים היו מוקרבים ונקברים כמומיות במשך מאות שנים. מספר העופות שנקברו לצרכים טקסיים מוערך בכ-8 מיליון. מומיות של מגלנים הובאו לאירופה על ידי צבאו של נפוליאון. המגלנים היו נפוצים מאוד במצרים עד המאה ה-18, אך במהלך המאה ה-19 נעלמו כמעט לחלוטין מאזור זה. במהלך המאה ה-20 עלתה תפוצתם בחלקים הדרומיים של אפריקה.

בתי הגידול המועדפים על המגלן הם ביצות ומשטחי בוץ, בפנים היבשה או ליד החוף; אך לעיתים מגלנים נצפים גם בשטחים חקלאיים ובמטמנות.

==מאפיינים==
אורכו כ-65 עד 75 ס"מ, ומשקלו כ-1.5 ק"ג. ראשו הקירח, צווארו, מקורו, רגליו, אחוריו וקצוות כנפיו שחורים; שאר גופו לבן. הזכר זהה לנקבה במראהו, אף על פי שהנקבה קטנה מעט ממנו. למגלנים צעירים יש פלומת נוצות לבנה מנומרת בשחור ומקור קטן יותר; בנוסף, ראשיהם וצווארם מנוצים. המגלן שקט בדרך כלל, אך לעיתים משמיע קולות קרקור.

המגלן הקדוש הוא מונוגמי, ומקנן בקבוצות גדולות. הקן מוקם על עץ, בדרך כלל באובב, ועשוי מענפים. הנקבה מטילה 2–3 ביצים. הזכר והנקבה דוגרים עליהן במשמרות של כ-24 שעות במשך 21–29 ימים. הגוזלים מואכלים ממזון חצי-מעוכל שהוריהם מקיאים. הגוזלים מזהים את הוריהם בעזרת הקריאות שלהם, ורצים, קופצים או עפים כדי למשוך את תשומת לבם. הם פורחים מהקן לאחר 35–40 ימים, ונעשים עצמאיים לאחר 44–48 ימים.

המגלנים הקדושים האפריקניים מחפשים מזון בלהקות, בדרך כלל במים של ביצות רדודות אך גם על האדמה. הם גם ישנים בלהקות, ונצפתה קבוצה של כ-300 מגלנים שהתקבצו על מנת לישון. המגלנים הקדושים האפריקניים משתמשים במגוון קולות על מנת לתקשר.

המגלן הקדוש האפריקני ניזון ממיני דגים שונים, צפרדעים, יונקים קטנים, לטאות, עופות קטנים וחרקים, אם כי גם חסרי חוליות כמו תולעי אדמה מהווים חלק מתזונתו; על מנת להשיג אותם, הוא חופר במקורו באדמה.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1790
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון לאת'אם
קטגוריה:כפניים
קטגוריה:מצרים: עופות
קטגוריה:קניה: עופות
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
קטגוריה:עופות הסוואנה האפריקנית
אנדרטת יד לבנים לחללי קריית טבעון

אנדרטת יד לבנים היא אנדרטה וגן זיכרון לזכר בני היישוב קריית טבעון אשר נפלו במערכות ישראל.
נשיא המדינה [[חיים הרצוג וראש מועצת קריית טבעון עמיחי בן דרור, על רקע אנדרטת יד לבנים בכניסה לקריית טבעון. 1987]]
האנדרטה מעוצבת בצורת מחסום טנקים, שכל אחד משלושת עמודי הברזל המרכיבים אותו מתנשא לגובה 15.5 מטרים. האנדרטה עוצבה על ידי יחיאל ערד והוקמה בלב גן זיכרון המשקיף על צומת הכניסה לקריית טבעון וכביש 75, כך שהאנדרטה נראית בבירור לנוסעים בכביש זה. בחלקו הצפוני של גן הזיכרון הוקמה בשנת 1987 הספרייה ומרכז ההנצחה אשר משמשת כספרייה עירונית ומרכז הנצחה לחללי היישוב.

==עיצוב והקמת האנדרטה==
עד לאיחוד טבעון וקריית עמל בשנת 1958, הייתה לכל יישוב אנדרטה נפרדת; בטבעון ניצבה אנדרטה בגן המייסדים (הוקמה בשנת 1952 על ידי הפסל דוד פולוס) ובקריית עמל הוקמה אנדרטה כחלק מגן זיכרון שכונה "גן המגן" (בעיצובו של אדריכל הגנים יצחק אנוביץ בשנת 1956). אירועי יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל התקיימו גם לאחר איחוד היישובים בשתי האנדרטאות הנפרדות, עד שבשנת 1967 הוחלט במועצת הקריה להקים אנדרטה חדשה שתשמש את כלל תושבי הקריה ותשמש אנדרטה לחללי כל מערכות ישראל.

לאחר שהוגש מכרז לעיצוב האנדרטה החדשה, נבחר עיצובו של הפסל יחיאל ערד ובנייתה יחד עם הקמת גן הזיכרון החלו. בשנת 1970 נחנכה האנדרטה במרכז גן הזיכרון על גבעה המשקיפה מעל לצומת הכניסה ליישוב. לאחר שנים התגלו סדקים בגוף המתכת של האנדרטה והתקבלה החלטה לפרקו ולבנותו מחדש - הפעם מפלדת קורטן. האנדרטה המחודשת נחנכה בשנת 2012 בהשקעה של כ-750 אלף ש"ח.

האנדרטה מורכבת משני קירות בטון היוצרים חלל חצי סגור דמוי פרמידה, לאורך קירות הבטון מבפנים מוזכרים שמותיהם של חללי היישוב ובמרכז מבנה אבן נמוך להדלקת נר זיכרון. מעל למבנה הבטון מוצבים שלושה עמודי פלדה רחבים ומרובעים המצטלבים ויוצרים מבנה בגובה 15.5 מטרים המזכיר בצורתו מחסום טנקים. אל מול האנדרטה במרכזו של גן הזיכרון נמצאת רחבה מרוצפת בצורת רבע מעגל, בפאה החיצונית של הרחבה ישנו קיר בטון נמוך התוחם אותה ומשמש לישיבה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.izkor.gov.il/en_de98d940a17d25a27e233d855c0dca9a האנדרטה] באתר יזכור
* [http://www.tivon-lib.co.il/1605/ "סיפורה של אנדרטה"] באתר הספרייה ומרכז ההנצחה קריית טבעון.
* מיכאל יעקובסון, [http://michaelarch.wordpress.com/2013/06/24/%D7%A1%D7%99%D7%91%D7%95%D7%91-%D7%91%D7%90%D7%A0%D7%93%D7%A8%D7%98%D7%94-%D7%9C%D7%97%D7%9C%D7%9C%D7%99-%D7%A7%D7%A8%D7%99%D7%AA-%D7%98%D7%91%D7%A2%D7%95%D7%9F-%D7%91%D7%AA%D7%9B%D7%A0%D7%95%D7%9F/ סקירה על גן הזיכרון והאנדרטה לחללי קריית טבעון], באתר 'חלון אחורי', 24 ביוני 2013

==הערות שוליים==

קטגוריה:קריית טבעון
חללי קריית טבעון
קריית טבעון, יד לבנים
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן יחיאל ערד
שבבי שוקולד

עוגיית שוקולד צ'יפס
שבבי שוקולד או שוקולד צ'יפס (באנגלית: Chocolate chips) הם חתיכות קטנות של שוקולד, לרוב בצורת טיפה עגולה עם בסיס שטוח. בדרך כלל קוטרן פחות מסנטימטר, אבל ניתן למצוא אותן במגוון גדלים. שבבי השוקולד הומצאו למעשה יחד עם עוגיית השוקולד צ'יפס, שמהווה את אחד השימושים העיקריים לשבבים אלו.

==מקור==
עוגיית השוקולד צ'יפס הומצאה ב-1937 כאשר רות ויקפילד מהפונדק "טול האוס" במסצ'וסטס שילבה בעוגיות שלה חתיכות של טבלת שוקולד מריר של נסטלה, כאשר נגמרה אספקת הקקאו שלה. העוגיות נחלו הצלחה גדולה, וב-1939 חתמה ויקפילד על הסכם עם נסטלה, שבמסגרתו החברה תוסיף את המתכון לעוגיות לאריזת השוקולד, בתמורה לאספקה בלתי מוגבלת של שוקולד עבורה. בתחילה אף הוסיפה נסטלה כלי קטן לחיתוך טבלת השוקולד לצד המוצר. ב-1941 התחילו נסטלה וכמה חברות מתחרות למכור את השוקולד בצורת שבבים. נסטלה אף משווקת מותג בשם "עוגיות טול האוס" על שם הפונדק שבו הומצאו העוגיות.

שבבי השוקולד המקוריים והנפוצים ביותר כוללים שוקולד מריר, אך ישנן גם וריאציות בטעמים שונים: שוקולד לבן, שוקולד חלב, שוקולד מנטה ואף שבבי שוקולד עם חמאת בוטנים.

==שימושים==
ניתן להשתמש בשבבי שוקולד בקינוחים שונים כמו עוגיות, פנקייק, ופלים, עוגות, מאפין וכדומה. משתמשים בהם גם במוצרי מזון שונים כמו חטיפי גרנולה או גלידה.

ניתן גם להמיס את שבבי השוקולד והם משמשים לעיתים כתחליף לשוקולד מומס במתכוני אפייה. אולם מכיוון שהם מתוכננים לשמור על צורתם בעת אפייה, הם מכילים פחות חמאת קקאו משוקולד לאפייה. הדבר עלול להקשות על השימוש בהם בצורתם המומסת.

==פופולריות==
היום שבבי השוקולד הם מרכיב פופולרי במתכוני אפייה ועוגיית השוקולד צ'יפס נחשבת כקינוח מערבי פופולרי, ואחד הקינוחים האמריקאיים המסורתיים. עוגיות אלו נפוצות גם באוסטרליה, בקנדה ובאירופה, בין היתר. נסטלה וחברת הרשי נמנות עם היצרניות המובילות של עוגיות שוקולד צ'יפס.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שוקולד
ליונל סטנדר

ליונל סטנדר, 1971
ליונל ג'יי סטנדר (באנגלית: Lionel Jay Stander; 11 בינואר 1908 – 30 בנובמבר 1994) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון יהודי אמריקאי זוכה פרס גלובוס הזהב לשנת 1982 על תפקידו בסדרת הדרמה "הארט ואשתו". סטנדר הופיע בסרטים "מר דידס הולך העירה" ו"ניו יורק, ניו יורק".

== ביוגרפיה ==
סטנדר נולד ברובע הברונקס, ניו יורק למהגרים יהודים רוסים. למד ב"אוניברסיטת צפון קרוליינה בצ'אפל היל", שם התנסה לראשונה במשחק ולאחר מכן התאמן בתיאטרון ב"בבית הבובות פרובינסטאון שבגריניץ' וילג', ניו יורק סיטי.

== קריירת משחק ==
סטנדר החל את דרכו בהוליווד בשנות ה-30 של המאה ה-20 בסרטים "מר דידס הולך העירה" של פרנק קפרה בתפקיד קורנליוס קוב לצידו של גרי קופר, "כוכב נולד" של ויליאם ולמן בתור מאט ליבי, "הנבל" של בן הכט וצ'ארלס מקארתור ו-"The Gay Deception" של ויליאם ויילר.

סטנדר היה ליברל בדעותיו ונחשד על ידי הגופים השמרניים בהוליווד כקומוניסט. מה שהביא להחרמתו בקרב אולפני ההפקה בהוליווד ולהפסקת עבודתו כשחקן מן המניין. הוא עבד במשך תקופה בעבודות מזדמנות, בין היתר גם כסוחר מניות בוול סטריט.

לצורך הקריירה שלו עבר סטנדר לעבוד באירופה והשתתף בעיקר בסרטים איטלקים. הוא הופיע בסרטים "ללא מוצא" של רומן פולנסקי בתור הגנגסטר דיקי, בסרט הבריטי "מפגש קסנדרה" ובמערבון "היו זמנים במערב" של סרג'ו לאונה.

סטנדר חזר בשנות ה-70 להוליווד כדי לשתף פעולה עם הבמאים מרטין סקורסזה בקומדיה המוזיקלית "ניו יורק, ניו יורק" בתפקיד טוני הארוול סוכנה של הזמרת פרנסין אוונס (לייזה מינלי) וסטיבן ספילברג בקומדיית המלחמה ההיסטורית "1941".

לאחר שנים שבהן חי מחוץ למולדתו חזר סטנדר לארצות הברית כדי לשחק בסדרת הדרמה שיצר סידני שלדון "הארט ואשתו" בתפקיד מקס, המשרת של המיליונר ג'ונתן הארט (רוברט ואגנר). סטנדר זכה בשנת 1982 על הופעתו בסדרה בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה.

== חיים אישיים ==
לסטנדר נולדו חמש בנות משש מערכות נישואיו שהסתיימו בגירושין.
הוא נפטר ב-30 בנובמבר 1994 ממחלת סרטן הריאות בלוס אנג'לס בגיל 86

== פילמוגרפיה ==
* הנבל (1935)
* מר דידס הולך העירה (1936)
* דרכו של החלבן (1936)
* הכירו את נרו וולף (1936)
* יותר ממזכירה (1936)
* כוכב נולד (1937)
* הגנגסטר האחרון (1937)
* הקהל שואג (1938)
* יותר ממזכירה (1936)
* התליין גם מת (1943)
* יומני גוודלקאנל (1943)
* הנער מברוקלין (1946)
* החטא של הארולד דילבוק (1946)
* טקסס, ברוקלין וגן עדן (1948)
* עושי צרות (1948)
* אמריקה לאן? (1965)
* הבטח לה משהו (1965)
* ללא מוצא (1966)
* מאחורי החוק (1968)
* היו זמנים במערב (1968)
* בוט היל (1969)
* הכנופיה שלא יכלה לירות ישר (1971)
* בין ניסים (1971)
* פלופ (1972)
* אי המטמון (1972)
* הרפתקאותיו של פינוקיו (1972)
* סוף שבוע מלוכלך (1973)
* מפגש קסנדרה (1977)
* ניו יורק, ניו יורק (1977)
* מטילדה (1978)
* 1941 (1979)
* רובוטריקים (1986)
* קוקי (1989)
* הזמן הטוב האחרון (1994)

== סדרות טלוויזיה ==
* הארט ואשתו (1979–1984)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן משנה
קטגוריה:אישים המופיעים ברשימה השחורה של הוליווד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מסרטן הריאה
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1994
רפאל דוברובסקי

רפאל דוברובסקי (דצמבר 1916 - אוקטובר 2014) היה תעשיין ישראלי, מייסד ומנהל של מפעל "דפרון" למחברות ולמעטפות.

==ביוגרפיה==
רפאל דוברובסקי נולד בדצמבר 1916 ביקטרינוסלב שבאימפריה הרוסית (היום באוקראינה). בית הדפוס של אביו הולאם בידי הבולשביקים בשנת 1922. כעבור שנתיים עלתה המשפחה לארץ ישראל והתיישבה בתל אביב. הוא למד בגימנסיה גאולה. אביו הקים בית דפוס בשכונת מונטיפיורי, וגם רפאל עבד בו.

בשנת 1939, לאחר שהוריו נפטרו, התחתן והוא ואשתו, אהובה, החלו לייצר מחברות בבית הדפוס, שבהמשך פעילותו עבר לרמת גן.

כחבר האצ"ל נעצר ב-1946 בחשד שהדפיס דברי תעמולה נגד שלטונות המנדט. הוא שוחרר בעקבות השתדלותה של אשתו. במלחמת העצמאות שירת בהג"א. ב-1955 קרא למפעלו "דפ-רון" ובהמשך "דפרון". ב-1961 רכש מכונה חדשנית לייצור מחברות, ותפוקת דפרון עלתה פי ארבעה. בשנת 1973 עבר המפעל לפתח תקווה, והחל לייצר גם מעטפות. בניהם של רפאל ואהובה דוברובסקי הצטרפו אף הם לעבודה במפעל, וכך גם בעלה של הבת. בתחילת שנות ה-90 פגע במפעל ייבוא גובר של מחברות מסין, ופעילותו הצטמצמה בהדרגה. 

רפאל דוברובסקי נפטר בשנת 2014, בגיל 98. 

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:בוגרי גימנסיה גאולה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
הפיגוע בקראצ'י (2007)

הפיגוע בקראצ'י התרחש ב-18 באוקטובר 2007 בקראצ'י, פקיסטן. שיירה ובה ראש הממשלה לשעבר בנזיר בהוטו הותקפה בפיגוע התאבדות. כחודשיים לאחר הפיגוע נרצחה בהוטו. בפיגוע נהרגו לפחות 139 בני אדם ו-450 נפצעו. רוב ההרוגים היו חברים במפלגת העם הפקיסטנית (PPP).

==הפיגוע==

הפיגוע קרה מיד עם חזרתה של בנזיר בהוטו לפקיסטן, לאחר גלות של שמונה שנים שגזרה על עצמה, בהן היא חיה בדובאי ובלונדון. בהוטו הובלה משדה התעופה לקברו של מוחמד עלי ג'ינה, שם תוכננה עצרת עם תומכיה. בשעה 0:52 (שעון מקומי) אירעו שני פיצוצים לפני הרכב שבו נסעה. שלוש ניידות משטרה נפגעו מהפיצוץ, וכ-20 שוטרים שהיו בהן נהרגו. בהוטו עצמה לא נפגעה בפיגוע.

בהוטו הובלה לבית מגוריה בקליפטון, פרבר של קראצ'י, בזמן שפצועי הפיגוע פונו לבתי חולים שונים במחוז. במסיבת עיתונאים ב-19 באוקטובר 2007 טענה בהוטו שפנסי הרחוב כובו במכוון על מנת לסייע למפגעים, וקראה להקים ועדת חקירה. ראשי מפלגת העם הפקיסטנית דרשו חקירה בידי גורמים בין-לאומיים, אולם ראש ממשלת פקיסטן, שווכת עזיז, דחה את התביעה והביע ביטחון באובייקטיביות של גורמי אכיפת החוק הפקיסטניים. נשיא פקיסטן, פרבז מושארף, קרא להתקפות "קנוניה נגד הדמוקרטיה".

מפקד הפעולות הראשי של אל קאעידה בפקיסטן, פאהיד מוחמד עלי מסאלם (המכונה אוסאמה אל-קיני), עמד ככל הנראה מאחורי הפיגוע. הוא נהרג בתקיפת מל"ט בפקיסטן יחד עם סגנו, שייח' אחמד סלים סוודאן, ב-1 בינואר 2009.

בייטוללה מחסוד, מנהיג ארגון הטליבאן בפקיסטן, נחשד גם הוא במעורבות בפיגוע. הוא נהרג בתקיפת מל"ט בפקיסטן באוגוסט 2009.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פקיסטן: פיגועי התאבדות
קטגוריה:טליבאן: פיגועים
קראצ'י
קטגוריה:פיגועי טרור אסלאמי
קטגוריה:פעולות טרור ב-2007
חסוס לופז-קובוס

חסוס לופז-קובוס (בספרדית: Jesús López-Cobos; 25 בפברואר 1940 - 2 במרץ 2018) היה מנצח ספרדי.

==חייו==
לופז-קובוס נולד בטורו בקסטיליה ולאון, ספרד. הוא למד באוניברסיטת קומפולטנזה במדריד וסיים את לימודיו בתואר בפילוסופיה. בהמשך למד ניצוח אצל פרנקו פרארה והנס סווארובסקי באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה בווינה.

משנת 1981 עד 1990 היה מנהל מוזיקלי כללי של דויטשה אופר ברלין ומשנת 1984 עד 1988 כיהן כמנהל מוזיקלי של התזמורת הלאומית של ספרד. משנת 1986 עד שנת 2000 כיהן כמנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של סינסינטי ומ-1990 עד 2000 היה המנצח הראשי של התזמורת הקאמרית של לוזאן. מ-2003 עד 2010 היה המנהל המוזיקלי של תאטרו ריאל במדריד. בשנת 2009 ניצח על הפקה חדשה של "תאיס" מאת ז'יל מאסנה במטרופוליטן אופרה, עם רנה פלמינג בתפקיד הראשי.

לופז-קובוס היה פטרון לאומי של "דלתה אומיקרון", אחווה בינלאומית של מוזיקה מקצועית.

נפטר בברלין ב-2 במרץ 2018.

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* [https://web.archive.org/web/20080829144908/http://www.fundacionprincipedeasturias.org/ing/04/premiados/trayectorias/trayectoria557.html Jésus López Cobos at the Prince of Asturias Foundation website]
* [https://web.archive.org/web/20090202045317/http://harrisonturner.co.uk/jesus.htm Short biography]
* [http://www.bruceduffie.com/lopez-cobos.html Interview with Jesús López Cobos] by Bruce Duffie, August, 1997
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנצחים ספרדים
קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס לאמנויות
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2018
התוכנית החד-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן

התוכנית החד-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן היא תוכנית לסטודנטים מצטיינים, המאפשרת להשלים תואר ראשון בזמן קצר ולהמשיך למסלול ישיר לתואר שני או שלישי מאוניברסיטת תל אביב. לתוכנית החד תחומית מתקבלים מדי שנה עשרת הנרשמים לאוניברסיטה בעלי הסכם הגבוה ביותר. התוכנית מיועדת לתלמידים מצטיינים המעוניינים להתמחות בתחום ידע אחד ספציפי. ראש התוכנית כיום הוא הפרופסור יורם דגן. בעבר עמדו בראש התוכנית פרופסור עדינה ברימן, פרופסור אליה ליבוביץ ופרופסור עוזי קלדור. התוכנית קרויה מאז 1995 על שמו של תלמיד התוכנית עדי לאוטמן, ששם קץ לחייו בשנת 1994. לאוטמן היה בנו של התעשיין וחתן פרס ישראל דב לאוטמן.

== תוכנית הלימודים ==

משך התוכנית 3 או 4 שנים. התלמידים בתוכנית נדרשים ללמוד תוכנית לימודים רגילה לתואר ראשון. אולם מאפשרים לתלמידים לסיים את התואר הראשון בזמן קצר יותר מן המקובל ולהמשיך לתואר מתקדם. כמו כן התלמידים בתוכנית יכולים להירשם לכל קורס מכל פקולטה ללא תנאי קדם. התוכנית מעודדת את התלמידים להשתלב במחקר בתחום לימודיהם בעזרתו של מנחה אישי הנמנה עם אנשי הסגל האקדמי של האוניברסיטה.

== קבלה לתוכנית ==

לתוכנית החד תחומית מתקבלים מדי שנה עשרת הנרשמים לאוניברסיטה בעלי הסכם הגבוה ביותר (שקלול של פסיכומטרי עם ממוצע תעודת בגרות).

הסטודנטים שמתקבלים לתוכנית פטורים מתשלום שכר לימוד ולעיתים מקבלים מלגת קיום.

== בוגרי התוכנית ==

עם בוגרי התוכנית נמנים המדענים ואנשי האקדמיה אהוד גזית, רונן פרי, ליאור רוקח, ערן בוכבינדר, ואלון קלמנט וכן המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, רועי שיינדורף.

==ראו גם==
* התוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן

== קישורים חיצוניים ==
* [http://go.tau.ac.il/b.a/excel/programs דף מידע על התוכנית] באתר אוניברסיטת תל אביב

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:תוכניות מצטיינים אוניברסיטאיות
אלכסנדר פיינס

אלכסנדר פיינס (נולד ב-22 ביוני 1945) הוא כימאי יהודי אמריקאי ישראלי, העוסק בתחום הספקטרוסקופיה ותהודה מגנטית גרעינית. מכהן כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בברקלי וכמדען במעבדה הלאומית לורנס ברקלי. פיינס זכה בפרס וולף לכימיה לשנת 1991.

==קורות חיים==
פיינס נולד בתל אביב למיכאל ולנעמה, וגדל ברודזיה. ב-1967 סיים תואר ראשון במתמטיקה ובכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1968 יצא ללימודי דוקטורט בכימיה פיזיקלית במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס שבארצות הברית אותם סיים ב-1972. באותה שנה הצטרף לסגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ב-1975 מונה לפרופסור חבר וב-1980 לפרופסור מן המניין. ב-1993 מונה לקתדרת הנשיא באוניברסיטה ומ-1998 הוא פרופסור מחקר בקתדרה על שם גלן תיאודור סיבורג. במקביל הוא מכהן כחוקר במעבדה הלאומית לורנס ברקלי ובמכון המחקר QB3.

פיינס הוא מחלוצי המחקר והיישום בתחום התהודה מגנטית גרעינית, יחד עם המנחה שלו במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, ג'ון וואוו, המציא את שיטת קיטוב-הביניים והסחרור בזווית-הקסם. באוניברסיטת קליפורניה בברקלי המשיך את מחקריו בתחום שסייעו לפיתוח הענף.

פיינס הוא עמית זר בחברה המלכותית הבריטית וחבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.

נשוי לדיצה ואב לחמישה ילדים. בעבר היה נשוי לאיילה מלאך-פיינס.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160303181127/https://pines.berkeley.edu/sites/default/files/pages/docs/alex_pines_cv_selected_with_patents.pdf קורות חייו]
* [https://pines.berkeley.edu/people/alex-pines עמוד הבית] באתר אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
* [http://www.wolffund.org.il/index.php?dir=site&page=winners&cs=57 אלכסנדר פיינס (Alexander Pines) זוכה פרס וולף בכימיה - 1991] , אתר קרן וולף

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:כימאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס וולף לכימיה
קטגוריה:ישראלים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:עמיתים יהודים בחברה המלכותית
קטגוריה:כימאים פיזיקליים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:רודזיה הדרומית: אישים
קטגוריה:יהודים רודזים
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
קטגוריה:סגל הקולג' לכימיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:זוכי פרס דיקסון במדעים