OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Some Nights (שיר)

Some Nights הוא שיר של להקת הרוק האלטרנטיבי פאן. השיר יצא לאור ב-4 ביוני 2012 כסינגל השני ושיר הנושא של אלבום האולפן השני של הלהקה, הנקרא אף הוא Some Nights. השיר נכתב על ידי ג'ף באסקר, נייט רוס, אנדרו דוסט וג'ק אנטונוף. השיר זכה להצלחה רבה ברחבי העולם והגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים של ארצות הברית, בילבורד הוט 100. זהו השיר השני של הלהקה שהגיע לעשרת המקומות הראשונים במצעד זה, והשיר השני של הלהקה שזכה למעמד פלטינה בארצות הברית.

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!מכירות
|-
! אוסטרליה (ARIA)
| פלטינה ×6
| 420,000
|-
! אוסטריה (IFPI Austria)
| זהב
| 15,000
|-
! קנדה (Music Canada)
| פלטינה ×5
| 400,000
|-
! גרמניה (BVMI)
| זהב
| 150,000
|-
! איטליה (FIMI)
| פלטינה
| 30,000
|-
! ניו זילנד (RMNZ)
| פלטינה ×2
| 30,000
|-
! שוודיה (GLF)
| פלטינה
| 40,000
|-
! שווייץ (IFPI Switzerland)
| זהב
| 15,000
|-
! הממלכה המאוחדת (BPI)
| פלטינה
| 600,000
|-
! ארצות הברית (RIAA)
| פלטינה ×7
| 5,000,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי פאן
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ק אנטונוף
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ף באסקר
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ג'ף באסקר
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי אנתוני מנדלר
קטגוריה:שירים על לילות
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
תמרה רובינס

[[לוחית זיכרון על ביתם של תמרה רובינס ומנחם בנימיני ברח' דב הוז 24 בתל אביב]]
תמרה רוֹבּינס (1898 או 1903 - 7 בינואר 1984) הייתה שחקנית תיאטרון הבימה.

==ביוגרפיה==
רובינס נולדה באודסה שבדרום-מערב רוסיה (אוקראינה). למדה בבית הספר לבנות "מרגולית" בגוֹלטָה. סיימה את לימודיה בסטודיו לדרמה הבימה במוסקבה. תחילה פנתה אל הבימה בשנת 1917 בעקבות מודעה בעיתון היהודי-רוסי "ראזסוויט" עבור צעירים דוברי עברית השואפים ללמוד את תורת המשחק, רובינס התקבלה לתיאטרון, אך נאלצה מסיבות אישיות לעזוב ולחזור אל התיאטרון שוב בשנת 1920, השנה בה צורפה לקולטיב.

בשנת 1928 עלתה רובינס לארץ ישראל, ושיחקה בהבימה כ-50 שנה - לאורך כל תקופתה בתיאטרון, למעט בהצגות "גבירתי הנאוה בתיאטרון גיורא גודיק, בתפקיד גב' היגינס וב"הורים איומים" בתיאטרון דורות בתפקיד האם.

בהבימה שחקה בהצגות: "הדיבוק", "הגולם", "עמך", "קשה להיות יהודי", "טוביה החולב", "החולה המדומה", "מירה'לה אפרת", "האדמה הזאת", "חדווה ואני", "הלילה השנים עשר", "פאוסט", "היהודי זיס", "הדוד וניה", "רביזור", "עמודי החברה", "אדון בידרמן", "מדמואזל", "מקצועה של הגברת וורן", "השקיעה", "שולחנות נפרדים", "השושנה המקועקעת", "הלהבה הקדושה", "בגרות", "מרד המתים", "גן הדובדבנים" "המת החי", "משפט הקופים", "שש כנפיים לאחד" ועוד.

בשנת 1960 זכתה רובינס בפרס רמח"ל לאמנות הבמה מטעם עיריית תל אביב על תפקידה כאליס גלבואזייה, בהצגה מדמואזל. בשנת 1980 זכתה בפרס "ורד הכסף".

בשנת 1976 פרסמה את הספר "בני דורי הגדולים", בו תיארה את חוויותיה עם גדולי הבמה הרוסית: קונסטנטין סטניסלבסקי, יבגני וכטנגוב, מיכאיל צ'כוב ווסבולוד מיירהולד (מיירחולד).

רובינס נישאה תחילה לסופר משה הררי (בלומברג), שנרצח בפרעות תרפ"ט, ולאחר מכן לשחקן תיאטרון הבימה מנחם בנימיני (בירנצווייג) (נפטר ב-1959).

רובינס נפטרה בגיל 86, לאחר מחלה ממושכת. נקברה בבית העלמין נחלת יצחק. לאחר מותה, בהתאם לצוואתה, העניקה הבימה פרס על שמה עבור השחקנית המצטיינת של השנה.
במסגרת מבצע ההנצחה של עיריית תל אביב לאמנים תושבי העיר, הונחה לוחית זיכרון על ביתם של רובינס ובנימיני.

גיסתה ברוניה, אחותו של בנימיני, נישאה לעסקן הציוני, העיתונאי והסופר בנימין וסט.

==ספרה==
* בני דורי הגדולים, רמת גן: דפוס ביאליק, תשל"ו.

==לקריאה נוספת==
* תמר רובינס שחקנית "הבימה": 1899–1984; הביא לדפוס: מרדכי יעקובוביץ, תל אביב: האיגוד הארצי של השחקנים והבמאים בהסתדרות הכללית, תשמ"ו 1986.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20131008155832/http://habima.co.il/show_item.asp?itemId=3526&levelId=64383&itemType=0&template=12 תמרה רובינס], בארכיון הבימה
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס משה הלוי
קטגוריה:נשות העלייה הרביעית
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:נשים הקבורות בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1984
מיקסומטוזיס

מיקסומטוזיס (לועזית: Myxomatosis) היא מחלת ארנבים הנגרמת על ידי וירוס המיקסו. המחלה זוהתה לראשונה במעבדה באורוגוואי בסוף המאה ה-19. ב-1950 החלה ממשלת אוסטרליה להשתמש בווירוס כנשק ביולוגי להשמדת אוכלוסיית הארנבים במערב אוסטרליה שנחשבו באזור זה כמזיקים.

המחלה זוהתה לראשונה ב-1896 בארנבים שיובאו לאורוגוואי. ב-1938 נעשו באוסטרליה בדיקות שטח למדידת היעילות של המחלה בצמצום אוכלוסיית הארנבים במערב המדינה. הניסויים הראו שמרגע ההדבקה המחלה קוטלת את הארנב תוך כ-4 ימים ביעילות של כמעט 100%. ב-1950 היא הופצה בקנה מידה רחב, ההשפעה הייתה מידית ותוך שנתיים צומצמה האוכלוסייה מ-600 מיליון פריטים לכ-100 מיליון בלבד. בתקופה זו החלו חלק מהארנבים לפתח חיסון טבעי לווירוס והיום היא קטלנית רק ב-50% מהמקרים. כדי להגביר את יעילות הווירוס פותח זן קטלני יותר ששוחרר באוסטרליה ב-1996.

זמן קצר לאחר הפצת הווירוס באוסטרליה המחלה הופיעה גם באירופה, כנראה על ידי אנשים פרטיים שייבאו ארנבים חולים. ב-1955 נפטרו כ-95% מהארנבים בממלכה המאוחדת ובעקבות כך נפגעו גם בעלי חיים אחרים כגון העיט המלכותי הספרדי ושונר איברי שכיום בסכנת הכחדה. מאז, חלק מהאוכלוסיות שנפגעו הצליחו להשתקם, אך חלקן עדיין בסכנת הכחדה. 

==חיסון==
קיים חיסון למחלה המשמש לרוב לחיסון ארנבים מתורבתים המשמשים כחיות מחמד. באוסטרליה, נאסר בחוק השימוש בחיסון, או ייבוא שלו למדינה, כדי להימנע מהאפשרות שהוא יזלוג לאוכלוסיות הפראיות ויעזור להם בפיתוח עמידות למחלה.

==קישורים חיצוניים==

* אריאל צבל, [https://anonymous.org.il/art194.html השמדת הארנבונים הגדולה: על ארנבונים באוסטרליה והדברתם באמצעות מיקסומטוזיס], באתר אנימלס
* 

קטגוריה:מחלות נגיפיות
קטגוריה:הדברה
קטגוריה:ארנביים
סקופיה (רמת הגולן)

סקופיא (בערבית: سكوفيا, תעתיק מדויק: סכופיא) הוא כפר סורי עזוב בדרום רמת הגולן. עד למלחמת ששת הימים בשנת 1967, היה הכפר חלק מנפת פיק במחוז קוניטרה והייתה בו אוכלוסייה של כ-1,210 תושבים. הוא ישב כ-4.5 קילומטרים צפונית לכפר פיק וכ-4 קילומטרים מערבית לכפר אל-על. הכפר שכן מעל עין גב והכנרת בקרבת הגבול עם ישראל, משום מיקומו האסטרטגי הוקם במקום מוצב סורי.

ישנם סימנים ארכאולוגים המעידים על כך שהכפר ישב על תל קדום יותר, ונמצאו ממצאים המראים שהייתה במקום התיישבות יהודית בין המאה ה-2 למאה ה-4. סקופיה גם מוזכרת בחיבור שומרוני מהמאה ה-10, שם היא מוזכרת בשמה הקדום "אסקופיה". בחיבור שומרוני זה מבואר השם "שפמה" המוזכר בתורה לכדי אסקופיה ("..שפמה - והיא אסקופיה"). בספר במדבר לד, פס' י-יא, כחלק מתיאור גבולות ישראל, מתואר היישוב שפמה;

הכפר נעזב כתוצאה מהתקדמות צה"ל ברחבי רמת הגולן במהלך מלחמת ששת הימים, ביוני 1967. לאחר המלחמה, שימש הכפר הנטוש החל משנת 1969 היאחזות נח"ל שעברה בשנת 1973 למושב הקבע שלה ברמות. בשטחי הכפר הנטוש הוקם היישוב בני יהודה ובצמוד אליו גם המושב גבעת יואב.
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים סוריים נטושים ברמת הגולן
קוז'וב גבגליה

קוז'וב גבגליה (במקדונית: КК Кожув Гевгелија) היא קבוצת כדורסל מקדונית מהעיר גבגליה, המתמודדת בליגת העל המקדונית.

== היסטוריה ==
הקבוצה הוקמה בשנת 1961 כחלק מ"מועדון הספורט קוז'וב" שהוקם עוד בשנת 1922. הקבוצה מעולם לא השתתפה בליגה היוגוסלבית הראשונה. בסיום עונת 2010/11 העפילה הקבוצה לליגה מקדונית הבכירה מהמקום השני. בעונת הבכורה סיימה הקבוצה במקום השמיני.

בעונת 2012/13 השתתף המועדון בליגה הבלקנית. בסיום העונה הגיעה הקבוצה לחצי גמר הגביע המקדוני ולגמר הפלייאוף, בו הפסידה לקבוצת מזט סקופיה 4-0.

בעונת 2014/15 הגיעה הקבוצה עד לגמר הגביע והפסידה לקבוצת רבוטניצ'קי 74-66.

למועדון יש קהל אוהדים גדול עם ארגון הנקרא "Фантоми Север" (שדים מהצפון), התומך גם במחלקת הכדורעף וממלא את האולם העירוני בכל משחק.

== תארים והישגים ==
*הליגה המקדונית:
**מקום שני: 2013
*הגביע המקדוני:
**גמר: 2015
**חצי גמר: 2013

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.eurobasket.com/team.asp?Cntry=FYR%20Macedonia&Team=4968&Page=0 עמוד הקבוצה] באתר "eurobasket"

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קבוצות כדורסל מקדוניות
הקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד

הקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד (באנגלית: New England Conservatory of Music - NEC) הוא קונסרבטוריון פרטי ללימוד מוזיקה בבוסטון. המוסד הוקם בשנת 1867 והוא הוותיק מסוגו בארצות הברית.

== פעילות ==
בבית הספר לומדים 750 תלמידים לתואר ראשון, שני ושלישי.

בין מורי בית הספר נמנים לואיס קראסנר, דורותי דיליי, דונלד מרטינו, אריק רוזנבליט, ריצ'רד שטולצמן, ג'ורג' אלן ראסל, בנג'מין זנדר, ברנרד גרינהאוס, גונתר שולר ורבים אחרים.

בין בוגרי בית הספר נמנים יצחק ידיד, מיכל טל, לוסיאנה סואוזה, סרג'יו קומיסיונה, לרוי אנדרסון, ססיל טיילור, איתמר גולן, הלל צרי, ערן קצנלנבוגן ורבים אחרים.

בית הספר הוא אתר היסטורי לאומי בארצות הברית ונחשב לאחד מבתי הספר למוזיקה היוקרתיים בעולם.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

*
קטגוריה:מסצ'וסטס: אוניברסיטאות ומכללות
ניו אינגלנד
קטגוריה:מוסדות מוזיקליים בארצות הברית
קטגוריה:בוסטון: מבנים
קטגוריה:בוסטון: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:בוסטון: תרבות
מסך ברזל

מסך ברזל הוא מתקן לשמירה מפני שריפות באולמות כמו תיאטראות. המסך מפריד בין הבמה לבין אולם הצופים, ומאפשר בריחה בטוחה של הקהל במקרה של שרפה על הבמה.

במאה ה-19 התרבו בתיאטראות מקרי שרפה בגלל שימוש בתאורת גז. אמצעי הבטיחות שהיו נהוגים לא היו מספיקים -
בשנת 1811 נשרפו 72 בני-אדם בריצ'מונד בארצות הברית בתיאטרון, בשנת 1845 נשרפו בסין 1670 בני-אדם בשרפה אחת בתיאטרון ובשנת 1876 נשרפו בניו יורק 278 בני-אדם בתיאטרון.

בשרפה הגדולה בתיאטרון בווינה בשנת 1881 נשרפו לפי המספרים הרשמיים 384 בני-אדם, אך המספר האמיתי כנראה היה גבוה יותר. באותו ערב היו אמורים לשחק את "סיפורי הופמן" של ז'אק אופנבך. עוד לפני תחילת ההצגה התפוצצה תאורת הגז. חלון פתוח העביר את השרפה במהירות לכל חלקי האולם.

מאז, מסך הברזל הוא חובה בארצות מסוימות. אך גם במאה העשרים ובמאה העשרים ואחת היו שריפות רבות בתיאטרון - בשנת 1997 נשרפו בדלהי 59 בני-אדם, ובשנת 2005 במצרים 46 בני-אדם.

התקנת מסך הברזל דרשה אדריכלות חדשה לגמרי בתיאטרון. גובה הבמה היה צריך להיות עכשיו כפליים מגובה פתח הבמה, כדי שאפשר יהיה להציב את המסך מעל הבמה. בניה זו פתחה אפשרויות חדשות רבות לתפאורה, כי הדבר איפשר לתלות תפאורות על צוגים (מערכת תלייה לציוד במה), מה שלא היה מוכר לפני כן.

וינסטון צ'רצ'יל החל להשתמש בביטוי "מסך הברזל" בשביל לכנות את ההפרדה בין מערב אירופה לבין מזרח אירופה במלחמה הקרה.

==ראו גם==
*מסך (תיאטרון)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* רשימת שריפות קטלניות, בוויקיפדיה האנגלית

קטגוריה:תיאטרון
ניקולו קוטונר

תחריט המתאר את ניקולו קוטונר
ניקולו קוטונר

ניקולו קוטונר (בספרדית: Nicolau Cotoner i d'Olesa; 1608–1680) היה חשמן והגראנד מאסטר ה-61 של המסדר של מלטה בין 1663 ל-1680. אביו היה מארק אנטוני קוטונר דה סאנטמארטי ואחיו היה הגראנד מאסטר הקודם, רפאל קוטונר.
בשנת 1669, לאחר שהסכם שלום שנחתם בין ונציה והאימפריה העות'מאנית בעקבות הכיבוש מחדש של ממלכת קנדיה, ניקולא קוטונר שיפר את ביצורי מלטה ומימן את בנייתו של אחד המבצרים שנועדו לארח את התושבים במקרה של פלישה. המבצר נקרא קוטונרה.

כאסטרטג ודיפלומט, הוא חיזק מאוד את יוקרתו של המסדר, בעיקר בצרפת, ונציה ואנגליה. בשנת 1674 הוא מימן במלטה את בית הספר לאנטומיה ורפואה כנספח ל-Sacra Infermeria, וכן כתב (באיטלקית) את החוקה של המסדר.

ניקולא קוטונר המשיך במלאכת השיפוץ של קתדרלת יוחנן הקדוש שהחלה על ידי אחיו, רפאל, והרבה מפאר הקתדרלה חודש בתקופת שלטונו, כולל העיטור של הקמרון שצויר על ידי "האביר הקלברי" מתיה פרטי כמו גם רוב הגילופים ועיטורי הזהב של מרבית הקירות.

קוטונר נקבר בקפלה של אראגון. יורשו בתפקיד היה האח גריגוריו קאראפה (Gregorio Carafa).

אנדרטת הקבר של הגראנד מאסטר, ממוקמת בצורה בולטת לימין המזבח הראשי ב-chapel of the langue of Aragon בקתדרלת יוחנן הקדוש. היא נבנתה על ידי דומניקו גואידי ב-1686 והיא נחשבת לאחד המונומנטים החשובים והיפים ביותר בקתדרלה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נגידי מסדר ההוספיטלרים
קטגוריה:ילידי 1608
קטגוריה:נפטרים ב-1680
נומרוס נולוס

נומרוס נולוס (בלטינית: numerus nullus) הוא ביטוי שמשמעו "מספר אפס" ומכוון לחלקו של ציבור מסוים בין הלומדים או העוסקים בתחום מסוים.

נומרוס נולוס היווה למעשה החמרה של מדיניות הנומרוס קלאוזוס, החמרה מוחלטת, ששללה לחלוטין את זכותו של ציבור מסוים להיות בין הלומדים או בין המועסקים בענפים מסוימים. האפליה הזאת כוונה לעיתים קרובות כלפי יהודים באירופה, כאשר מנעו מהם חברות בגילדות מקצועיות ומאוחר יותר כאשר מנעו מהם עיסוקים מסוים, כמו הוראה.

הדרישה להפעלת נומרוס נולוס כלפי המיעוט היהודי התחזקה במיוחד לאחר האמנציפציה ליהודים, שבעקבותיה עלה מאוד מספר היהודים במוסדות להשכלה גבוהה ובמשלחי יד יוקרתיים. התביעה לנומרוס נולוס כלפי היהודים נבעה מקנאה ומתחרות על מקומות עבודה ולימוד והשתלבה בנקל עם האנטישמיות הקלאסית. התביעות להפעלת נומרוס נולוס נדחו במקומות מסוימים, התקבלו חלקית במקומות אחרים על ידי הפעלת נומרוס קלאוזוס תחילה ובהמשך על ידי מעבר לנומרוס נולוס, כפי שזה קרה במדינות דוגמת הונגריה ורומניה.

== נומרוס נולוס כלפי יהודי רומניה ==
ב-29 באוגוסט 1940 פרסם שר החינוך הרומני החלטה מספר 153377 שקבעה נומרוס קלאוזוס של מקסימום 6% יהודים בכל כיתת לימודים בכל רמות הלימודים. בהוראה-חוק מספר 3438, מיום 11 באוקטובר 1940 הוחמר המצב ונקבע נומרוס נולוס, איסור מוחלט על לימודי יהודים במוסדות החינוך הממלכתיים או הפרטיים (בבעלות לא יהודית), כולל האוניברסיטאות. היהודים הורשו להקים לעצמם, על חשבונם, מוסדות חינוך פרטיים המיועדים אך ורק ליהודים.

לא רק היהודים הלומדים סולקו ממערכת החינוך הרומנית, גם המורים, כולל הפרופסורים היהודים באוניברסיטה, סולקו ממערכת החינוך בהתאם לאותו חוק. העיתונאים היהודים סולקו מכל אמצעי התקשורת הרומנים והורשו לפעול רק בעיתונים יהודים. הרופאים היהודים סולקו מכל בתי החולים הציבורים והפרטיים הלא יהודים והורשו לטפל רק בחולים יהודים. עורכי הדין היהודים סולקו מלשכת עורכי הדין והורשו להגן רק על לקוחות יהודים. כל עובדי הציבור היהודים סולקו ממקומות העבודה שלהם.

== ראו גם ==
* נומרוס קלאוזוס
* אפליה מתקנת

== קישורים חיצוניים ==
* [http://archive.jta.org/article/1926/12/15/2764412/new-antijewish-excesses-in-bucharest-as-students-demand-numerus-nullus-against-jews ידיעות על הפגנות בבוקרשט למען הפעלת נומרוס נולוס - הידיעה פורסמה בגרמניה ב-1926] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:היסטוריה של החינוך
קטגוריה:נגישות חינוך והשכלה
קטגוריה:אפליה
קטגוריה:אפליה בחינוך
קטגוריה:חקיקה אנטישמית
קטגוריה:עם ישראל בעת החדשה
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
Kiss (אלבום של קארלי ריי ג'פסן)

Kiss (בעברית: נשיקה) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת הקנדית קארלי ריי ג'פסן. האלבום יצא לאור ב-18 בספטמבר 2012, דרך חברות התקליטים 604, Schoolboy ואינטרסקופ רקורדס. Kiss הוא האלבום הבין-לאומי הראשון של ג'פסן.

== רקע והפקה ==
האלבום הופק על ידי דאלאס אוסטין, קורי אנמי, מאטיו קומה, סטפאן קנדל גורדי, ג'וש ראמסאי, מייטי מייק, רייאן סטיוארט, רוב דנזן, אדם יאנג, ג'וש אברהם, אוליגיי, טובי גד, מקס מרטין, לוקאס הילברט, דויד ג'מאל ליסנבי, ג'ורדן גטסבי וקלאס אלונד.

== סינגלים ==
* "Call Me Maybe" - הסינגל הראשון באלבום. יצא לראשונה ב-22 בפברואר 2012 כסינגל הראשון מהמיני אלבום של ג'פסן, CuriosityCuriosity. השיר זכה להצלחה רבה והגיע למקום הראשון במצעדי סינגלים רבים ברחבי העולם, ביניהם מצעד הסינגלים של ארצות הברית ובריטניה. בישראל הגיע השיר למקום השני במצעד המוזיקה מדיה פורסט.
* "Good Time" - הסינגל השני באלבום. יצא לראשונה ב-26 ביוני 2012 כסינגל הראשון מהמיני אלבום של Owl City, The Midsummer Station השיר זכה להצלחה מסחרית והגיע למעמד פלטינה כפולה בארצות הברית, שם הגיע למקום השמיני במצעד הסינגלים בילבורד הוט 100.
* "This Kiss" - הסינגל השלישי מהאלבום. יצא לאור ב-10 בספטמבר 2012.
* "Tonight I'm Getting Over You" - יצא לאור ב-21 בינואר 2013 כסינגל הרביעי מהאלבום. ב-6 במאי באותה השנה יצא רמיקס לשיר בהשתתפות הראפרית ניקי מינאז'.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2012
קטגוריה:אלבומי קארלי ריי ג'פסן
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי דאלאס אוסטין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טובי גד
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:אלבומי טין פופ
קטגוריה:אלבומי כסף בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי חברת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת סקולבוי רקורדס
קאלום קית' רני

קאלום קית' רני (באנגלית: Callum Keith Rennie; נולד ב-14 בספטמבר 1960) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה קנדי. גילם את הסיילון ליאובן קונוי בסדרת הטלוויזיה "בטלסטאר גלקטיקה". לאחר מכן לוהק לדמות סטנלי ריימונד קובלסקי בסדרה "קליפורניקיישן".

== חיים אישיים ==
רני נולד בסנדרלנד, טיין אנד ויר שבאנגליה, השני מתוך שלושה בנים להורים סקוטים. כשר היה בן 4 עבר עם כל משפחתו לקנדה. שמה גדל והתחנך באדמונטון, אלברטה.

הוא נשר מהמכללה ועבד בעבודות מזדמנות, ובאותה תקופה עזב את אדמונטון ועבר לוונקובר טורונטו.

לאחר התמודדות עם אלכוהוליזם בצעירותו, הצליח רני להשתלט על ההתמכרות שלו בגיל 33, ולבסוף הצליח להתחייב למשחק.

=== קריירה ===
בשנת 1994 שיחק בדרמה הדרמה הקנדי "אושר כפול". ב-1998 שיחק קומדיה האפוקליפסטית "אתמול בלילה".

בשנת 2001 שיחק במיני-סדרת הדרמה הקנדית-בריטית Dice.

בשנת 2004 שיחק בסרט "בלייד טריניטי", בסרט "וילבי הנהדרת" ובסרט "אפקט הפרפר".

בשנת 2007 שיחק בדרמת הפשע "התנפצות". באותה שנה שיחק בסרט הפעולה "שם קוד: המנקה" באותה שנה גילם את הקפטן זירו במיני-סדרת הפנטזיה "איש הפח" בערוץ SyFy.

בשנת 2010 שיחק בסרט האימה "תיק 39". 

בשנת 2014 שיחק בסרטה של הלן האנט "אמא בהפרעה". בשנת 2015 שיחק לצד אית'ן הוק בסרט הדרמה הביוגרפי "נולד לבלוז" בדמותו של ריצ'רד בוק, נשיא חבר התקליטים 'פסיפיק ג'אז רקורדס'. 

בשנת 2016 שיחק במותחן "חכי עד שהלן תבוא". בשנת 2017 שיחק בקומדיה "בריון להשכרה 2" שכתב וביים ג'יי בארושל. באותה שנה שיחק בסרט "המסור 8".

בשנת 2022 גילם את לסטר פוקט בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה"אקדמיית המטרייה" מבית נטפליקס; המהווה עיבוד לקומיקס באותו השם שנכתבה על ידי ג'רארד ויי והמאייר גבריאל בה ופורסמה בהוצאת "Dark Horse Comics".

בשנת 2024 לוהק לגלם את הדמות של ריינר בעונתה החמישית והאחרונה של הסדרה "מסע בין כוכבים: דיסקברי" שנוצרה על ידי בריאן פולר ואלכס קורצמן עבור CBS All Access. 

רני שיחק בעשרות סדרות טלוויזיה, בעיקר בתפקידים קטנים. שיחק בסדרה "קליפורניקיישן" בתפקיד ליאו אשבי מהעונה השנייה עד לעונה השישית (14 פרקים).

רני זכה פעמיים בפרס ג'יני בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר: על תפקידו בסרט "אתמול בלילה" (1998) ועל תפקידו בסרט "נורמלי" (2007).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה קנדים
קטגוריה:זוכי פרס ג'יני
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לקנדה
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1960
קתקאלי

קתקאלי (കഥകളി) הוא סוג של תיאטרון-מחול הודי.
הקתקאלי נפוץ בעיקר בקוצ'ין ובערים אחרות בקרלה. תוכני הריקודים לקוחים מהמהאבהראטה ומהראמאיאנה.
מופע קתקאלי
== תוכן ==
הדמויות המוצגות על הבמה הם לרוב שדים או אלים מהמיתולוגיה ההינדואית. את כל התפקידים, גם הנשיים משחקים שחקנים-רקדנים גברים. 
רוב ההופעה היא אילמת, עם קריאות וצעקות בודדות. את הטקסט שרים אחד או שני מוזיקאים מצד הבמה. את ההכשרה מתחילים שחקנים כבר בגיל ילדות, והיא יכולה להימשך עשר שנים.

== מסכה ==
תפקיד חשוב מאוד יש לאיפור. האיפור לוקח זמן רב, ולעיתים אף שעות שלמות. הדמויות העיקריות:
* PACHCHA – הצבע הירוק שולט. אלה דמויות חיוביות, גיבורים ואלים.
* KATHI – הוא רשע. גם הוא ירוק, אך יש לו שפם הבולט כלפי מעלה.
* CHUVANNA THAADI – הוא צמא שלטון, מרושע, מאופר בשחור ובעל זקן אדום 
* KARI – הם אוכל אדם ומכשפות, איפור שחור וחזה גדול.
* MINUKKU – אצילי, נשים ויתומים. האיפור הוא צהוב בהיר, התלבושת: סארי

==ראו גם==
*טירובלה
* קרלה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הודו: תרבות
קטגוריה:תיאטרון מחול
נפתלי לנדסברג

נפתלי לנדסברג () היה אמן ישראלי, ממייסדי קיבוץ בארות יצחק. שימש כאוצר ודירקטור גלריית האמנות של הקיבוץ בתל אביב בין השנים 1983 ל-1988.

==קורות חיים==
לנדסברג נולד בבאד הרצפלד שבגרמניה. הצטרף לתנועת בח"ד (ברית חלוצים דתיים) בגרמניה. בשנת 1940, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, הפליג לארץ ישראל באוניית המעפילים פאסיפיק. האניה נתפסה על ידי הבריטים ונוסעיה הועברו לאוניית הגירוש 'פאטריה'. "ההגנה" חיבלה באונייה וגרמה לטביעתה, ולנדסברג ניצל ונשלח למחנה המעצר בעתלית. לאחר שנה שוחרר מהמחנה, והצטרף לקבוצת 'רמת השומרון' של חברי בח"ד. בינואר 1943 עלתה הקבוצה על הקרקע בנגב הצפוני והקימה את קיבוץ בארות יצחק. באותה שנה נישא לנדסברג ליהודית דז'ובס, ובהמשך נולדו לזוג שלושה ילדים. במלחמת העצמאות השתתף בהגנה על הקיבוץ ואף נפצע במהלך הקרבות. לאחר המלחמה הקים עם חבריו את הקיבוץ מחדש בסמוך לפתח תקווה.

בשנים 1961-1960 למד במכון לאמנות בת ים, בשנים 1968-1965 למד בבית הספר הגבוה לציור בתל אביב (לימים מכון אבני) וכן למד במדרשה למורים לאמנות ברמת השרון. משנת 1971 השתתף ברוב התערוכות הקבוצתיות של אגודת הציירים. הציג תערוכות יחיד: גלריית צ'מרינסקי בתל אביב (1972), בית התרבות בכפר סבא (1973), גלריה הקיבוץ בתל אביב (1981) ובקיבוצי הדרום. לנדסברג עסק ברישום, ציור, אקריליק, ופיסול בחומרים שונים וחלק מעבודותיו מעטרים מבנים שונים ובהם בית הכנסת של קיבוץ בארות יצחק בו היה חבר עד לשנת 1993 כשאז עזב ועבר להתגורר בכפר סבא.

נפטר ב-29 באפריל 2000, כ"ד בניסן תש"ס, ונקבר בבית העלמין המשותף של קיבוץ בארות יצחק ונחלים.

==השפעת יצירותיו==
לנדסברג היה דמות מרכזית בחיי התרבות בקיבוצו ומהפעילים המרכזיים בתנועה הקיבוצית בתחומי האמנות הפלסטית. היה ממרכזי ומובילי גלריית הקיבוץ בשנים 1991-1981 ובהמשך אף תיעד בכתב את ההיסטוריה של גלריית הקיבוץ בתקופות בהן ריכז את הגלריה. כמו כן עסק בהוראת האמנות והיה מורה לציור, ומחנך בתחום.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20160303182837/http://www.beerot.co.il/%D7%A9%D7%A2%D7%A8/%D7%9C%D7%96%D7%9B%D7%A8%D7%9D/%D7%9C%D7%96%D7%9B%D7%A8%D7%9D%D7%97%D7%91%D7%A8%D7%99%D7%91%D7%90%D7%A8%D7%95%D7%AA%D7%99%D7%A6%D7%97%D7%A7/%D7%A0%D7%A4%D7%AA%D7%9C%D7%99%D7%9C%D7%A0%D7%93%D7%A1%D7%91%D7%A8%D7%92/tabid/202/language/he-IL/Default.aspx הספדים לזכרו של לנדסברג], באתר קיבוץ בארות יצחק

<gallery>
קובץ:נפתלי לנדסברג בעבודתו.jpg|לנדסברג בעת עבודתו בכפר סבא, 1997
קובץ:BEEROTY.jpg|סורג מתכת בחזית בית הכנסת בקיבוץ בארות יצחק
קובץ:BEEROT00.jpg|קיר אמנות בחדר האוכל בקיבוץ בארות יצחק
</gallery>

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:חברי ברית חלוצים דתיים
קטגוריה:בארות יצחק: אישים
קטגוריה:בוגרי מכון אבני
קטגוריה:בוגרי המדרשה לאמנות
קטגוריה:מורים לציור בישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
שמורת טבע תל שמרון

חורשת השיטה המלבינה - תצפית מתל שמרון, ברקע כביש 75
השילוט בכניסה לשמורה
טקס נטיעת יער לכבוד יובל ה-70 של [[המלך ג'ורג' החמישי, בשמרון - הרי נצרת]]
שְׁמוּרַת תֵּל שִׁמרוֹן היא שמורת טבע של חורשת עצי שיטה מלבינה. החורשה הוא גבול התפוצה הצפוני של עץ זה על פני כדור הארץ. גודל השמורה הוא 28 דונם, והיא הוכרזה ב-25 במאי 1965.

==היסטוריה==
למרגלות התל התיישבו באופן ארעי מייסדי נהלל ב-1921, ושם ממוקם בית הקברות של היישוב.

ב-1935, בתקופת המנדט הבריטי, ניטע בשמרון "יער המלך ג'ורג' החמישי ליובל הכסף" בטקס לכבוד יובל ה-70 של המלך. בטקס הנטיעה נכחו הנציב העליון סר ארתור ווקופ ומנהיגי היישוב, ביניהם דוד בן-גוריון, חיים ויצמן, מנחם אוסישקין וחיים סלומון. לפני הטקס ביקרו ביער בלפור הסמוך, בקרבת גניגר. 

בשנות ה-50 התקיימה מחצבה ליד השטח של השמורה ועלתה סכנה לפגיעה בעצים. בנוסף רועים פקדו את המקום והצאן פגע בעצים. בעקבות זאת עד ינואר 1960 גודר שטח השמורה והוכרז עליו כשמורת טבע ובכך הוא היה אחד מארבע שמורות מוגנות בחוק באותה תקופה.

בתחילת 1963 נכללה השמורה ברשימה של 93 שמורות־טבע שהוכנה על ידי ועדה שמונתה על ידי הקרן הקיימת ומשרד החקלאות אשר בחנה את כל ההצעות לשמורות טבע.

==מיקום==
השמורה שוכנת בעמק יזרעאל על גבול הגליל התחתון ליד כביש 75 ובצמוד לכביש הגישה ליישוב תמרת והיא שוכנת בשיפוליו הדרומיים של תל שמרון. השמורה היא חלק מגן לאומי שמרון. עצי השיטה צומחים במקום שבו נמצא שפך בזלת שפרץ מתוך סדק בקרקע.

השיטה המלבינה היא עץ נשיר מתת-משפחת המימוסיים מוצא העץ ומקום גידולו העיקרי בסוואנות של מזרח אפריקה. בישראל העץ הוא צמח מוגן. סיבת צמיחת שיטה מלבינה במקום זה שנויה במחלוקת בין החוקרים. לדעת חלקם עצי השיטה הם שריד מתקופות קדומות, למשל המיוקן, אחרים סוברים שהעצים התפשטו צפונה לתחומי ארץ ישראל לפני ששת אלפים שנה דרך עמק הנילוס וצפון סיני.

==לקריאה נוספת==
* זאב וילנאי, אגדות ארץ ישראל: השפלה החוף הנגב והגליל, הוצאת קריית ספר. פרק ח' "עצי השיטה על תל שימרון"

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.inature.info/wiki/שמורת_תל_שימרון שמורת תל שימרון] באתר "טבע ונופים בישראל"

==הערות שוליים==

קטגוריה:עמק יזרעאל: שמורות טבע
קטגוריה:עמק יזרעאל
מברישימון

מברישימון (שם מדעי: Cerbalus) הוא סוג של עכבישים ממשפחת המברישניים.

ניתן למצוא מינים מסוג זה בצפון אפריקה, במזרח התיכון ובאיים הקנריים. בישראל שלושה מינים מסוג זה, שלושתם אנדמיים לאזורי מחיה מצומצמים.

==מינים==
*מברישימון הערבה (Cerbalus aravaensis) - מין זה אנדמי לאזור דרום הערבה בישראל ובירדן.
*מברישימון הנגב (Cerbalus negebensis) - מין זה אנדמי לאזור הנגב.
*מברישימון חולי (Cerbalus psammodes) - מין זה אנדמי לחולות חלוצה והסמוכים להם בסיני.
* Cerbalus alegranzaensis
* Cerbalus ergensis
* Cerbalus pellitus
* Cerbalus pulcherrimus
* Cerbalus verneaui

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1897
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אז'ן סימון
קטגוריה:מברישניים
אהרן בית-הלחמי

אהרן בית-הלחמי (12 בספטמבר 1936 – 6 בנובמבר 2019) היה מהנדס ומנהל ישראלי, כיהן כראש אגף מחקר ופיתוח במשרד הביטחון (בדרגת תת-אלוף) וכמנכ"ל משרד הביטחון מאוקטובר 1982 ועד מאי 1983.

==ביוגרפיה==
בית-הלחמי נולד בראשון לציון. ב-1954 סיים את לימודיו בתיכון עירוני א' בתל אביב. ב-1958 סיים בהצטיינות לימודי הנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. בצה"ל שירת בחיל האוויר כקצין-מהנדס, ב-1961 יצא להשתלמות בנושאי הנדסת אווירונאוטיקה בצרפת, ב-1970 סיים לימודי תואר שני בהצטיינות במדעי המחשב בבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים בארצות הברית. כיהן כראש המחקר והפיתוח בחיל האוויר, ב-1974 פנו אליו הפיזיקאים פליקס דותן ושאול יציב מהאוניברסיטה העברית בהצעה להקים תוכנית שתכשיר אנשי מחקר ופיתוח צעירים לטובת מערכת הביטחון. בית-הלחמי פעל במשך מספר שנים להקמתה עד לאימוץ הרעיון על ידי הרמטכ"ל רפאל איתן ויציאתה לדרך כתוכנית תלפיות ב-1979.

ב-1977 מונה לראש אגף המחקר ופיתוח במשרד הביטחון בדרגת תת-אלוף וחבר המטה הכללי של צה"ל. באוקטובר 1982 מונה למנכ"ל משרד הביטחון, וכיהן בתפקיד עד מאי 1983.

בשנים 1983 עד 1985 כיהן כנשיא חברת תהל מהנדסים יועצים, בשנים 1985–2000 כיהן בדירקטוריון אל-אופ ובשנים 2000 עד 2005 בדירקטוריון אלביט מערכות וכיועץ ליו"ר החברה מיקי פדרמן. במסגרת תפקיד זה הוביל את ההשקעה של אל-אופ בחברת הכטבמ"ים "חץ הכסף", ואחר כך את רכישתה ומיזוגה לחברה אחת, יחד עם אל-אופ ואלביט מערכות.

בית הלחמי כיהן כמנכ"ל "מפעלי פדרמן", בעלת השליטה באלביט מערכות ומשנת 1994 כנשיא ושותף-מנהל בקרן הון סיכון "יורופאנד" של קבוצת פדרמן.

בית-הלחמי מילא תפקידים בכירים בסקטור החינוכי-אזרחי, כיהן כחבר הוועדה לתכנון ולתקצוב, יו"ר ועדת ההיגוי מטעם המועצה להשכלה גבוהה להקמת בית ספר לרפואה בגליל שהובילה להקמת הפקולטה לרפואה בצפת של אוניברסיטת בר-אילן, חבר ועדה לתיאום בין החברות בתעשיות הביטחוניות ב-2009, ומשנת 2012 היה ראש חבר הנאמנים של המכללה האקדמית תל-חי.

נישא לאיילה, והיה אב לשלושה בנים וסב לארבעה נכדים.

נפטר ב-6 בנובמבר 2019.

==לקריאה נוספת==
* 
<div class="mw-content-ltr">
* "Beth-Halachmi, Aharon," in: Who's who in Israel and Jewish personalities from all over the world 20 (1985), p. 61.
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"לי משרד הביטחון
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:ראשי מפא"ת
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:תוכנית תלפיות
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
קטגוריה:אישים הקבורים בגבעת השלושה
תחת שיח היסמין

תחת שיח היסמין הוא אלבומו של הזמר-יוצר הישראלי אהוד בנאי במשותף עם אביו, השחקן יעקב בנאי, אשר יצא בשנת 1989.

האלבום כולו מורכב משירים שהרעיון המרכזי בהם, הוא סיפורי עם פרסיים. את האגדות, סיפר יעקב בזמן שהאחראי על הלחן, המילים והשירה היה אהוד. האלבום הוקדש לזכרה של אשתו של יעקב ואמו של אהוד, מרים בנאי. באותה שנה יצא גם אלבומו השני של בנאי, "קרוב". יעקב נפטר ארבע שנים לאחר הוצאת האלבום.

באלבום משתתפים בנוסף נועם הלוי, ויקטור עידה, יעקב פריבר ויהודית תמיר.

==רשימת השירים==
<div style="direction: rtl;">
{|border=0
|-
|
#בית סבא בירושלים ג'מלי פורוש וג'ונגיר
#השיירה עוברת ביער
#ג'ונגיר ליד שער הארמון
#ג'ונגיר פורץ לארמון
#הסיפור הבלתי ייאמן שהמציא ג'ונגיר
#ג'מלי פורוש - סמינזר וחסן ממנדי
#התנאי
#המעשה בשני האחים והאשה
#המעשה בנגר, בחייט וב"תלמיד חכם"
#המעשה בשלושת בני המלך ובת הווזיר
#בית סבא בירושלים ("מה גדול הוא כוחה של האהבה")
#ברכת אב
|}
</div>

==קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אלבומי 1989
קטגוריה:אלבומי אהוד בנאי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
עוד מעט

"עוד מעט" הוא אלבום האולפן הרביעי של זמר הרוק הישראלי, אהוד בנאי. האלבום יצא בסוף שנת 1996. באלבום להיטים רבים כמו: "אביא לך", "מהרי נא", "יוצא לאור", "סרט רץ" ו"בוא הביתה".

את שירי האלבום עיבד והפיק מוזיקלית עובד אפרת, ומי שהיה אחראי על עיצוב הסאונד הוא מני בז'רנו.

== רשימת הרצועות ==
#סרט רץ
#יוצא לאור
#מהרי נא
#בבית העלמין של חולון
#יושב בצד הכביש
#ער או חולם
#אחרי הסערה
#על דרך יפו
#בוא הביתה
#אביא לך
#כשחיכיתי לך על הספסל

==משתתפים==
*מילים ומנגינות: אהוד בנאי
*מלבד "בית העלמין של חולון": מילים- פנחס שדה
*"ער או חולם": לחן-עובד אפרת
נגנים:
*תופים וכלי הקשה: רועי שקד,
*גיטרה בס: עודד שכטר,
*גיטרה אקוסטית, חשמלית, טאר, מפוחית ושירה: אהוד בנאי
*גיטרה אקוסטית, חשמלית וקולות: דודי לוי
*גיטרה אקוסטית, חשמלית וקולות: עובד אפרת
אורחים מיוחדים:
*קולות ("יוצא לאור"): מאיר בנאי
*קולות ("מהרי נא", "סרט רץ"): אודליה
*קלידים ("מהרי נא", "אביא לך"): שפי ישי
*טמבור פרסי ("ער או חולם", "אביא לך"): יעקב לב שמח
*גיטרה חשמלית ("על דרך יפו"): יובל ליבליך
*מנדולינה ("יושב בצד הכביש"): אדם מדר

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.facebook.com/permalink.php?story_fbid=pfbid02nDak5bfcgFs4Wu8oTP45H8BLew8X3CjDqbKDnLUjcMmnPPwN9cLBCmabuBPQVXW2l&id=100000213397976 תומר פישר כותב, "עוד מעט"- האלבום הנבחר של היום], 20 ביולי 2020

קטגוריה:אלבומי 1996
קטגוריה:אלבומי אהוד בנאי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי עובד אפרת
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
ענה לי

ענה לי הוא אלבום האולפן השישי של אהוד בנאי. האלבום יצא ב-2004 וזכה ב-3 פרסי עמ״י: אלבום השנה, זמר השנה ותמלילן השנה. האלבום יצא לאחר 7 שנים שבהן בנאי לא הוציא חומר חדש (מאז צאת האלבום עוד מעט) וכ-5 שנים לאחר אלבום האוסף, טיפ טיפה. האלבום הופק על ידי גיל סמטנה אשר משתף פעולה עם בנאי מאז ראשית דרכו המוזיקלית. עטיפת האלבום צולמה על ידי יעל יעקבי. האלבום כולל להיטים כמו: היום, גבולות, והלהיט המוכר ביותר באלבום (ואחד הידועים של בנאי): בלוז כנעני, אשר הוקדש לזמר מאיר אריאל. באלבום מופיע גם השיר "היברומן" אשר קורא לישראלים להתגאות בשפה העברית ורובו נכתב בכוונה, באנגלית.

השיר "הופעת מילואים" נכתב לזכרם של סגן אייל (מישאל) לוי, סמ"ר אסף טננבאום, סמ"ר גולן חזן, סמ"ר ארי וידל, סמ"ר אסף אבני, סמ"ר צחי דאלי, סמ"ר ניר זלאיט, מאג'ד רחל (גשש), וקצין היחס"פ אבי פישר. לפי בנאי, סגן לוי ז"ל היה מפקד בגולני אשר הוביל כוח לוחמים להיכנס למארב בלבנון ב-19 באוגוסט 1993, ובדרכם על כביש גדר המערכת פגשו החיילים את אהוד בנאי ודודי לוי, אשר סיימו בדיוק הופעה במוצבי הגזרה. אייל ביקש מהם שיר אחד לפני שהם ממשיכים בדרכם אל תוך לבנון. המש"קית האחראית אמרה שאין זמן, אך לבסוף החליטו לעשות הופעה קצרה ועל החלק האחורי של הרכב הוכנה בזריזות במה מאולתרת, דודי לוי תופף על קסדה ואהוד עם המפוחית והם שרו לחיילים את השיר "דוד ושאול". מספר שבועות לאחר מכן הכוח עלה על שרשרת מטעני צד. בנאי, באותה עת חזר מחופשה בסיני ראה את תמונות ההרוגים בעיתון; מכאן לכאורה השורה "מפסגת לבנון עד סיני".<ref></ref>.

== רשימת הרצועות ==
#דממה דקה
#גבולות
#מסך הברזל
#אש
#היום
#ברוקלין
#הופעת מילואים
#סטארטר, אני ומיכה השקט
#היברומן
#בלוז כנעני
#מתי תבוא
#ענה לי
#גשם באלפסי (קטע אינסטרומנטלי)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2004
קטגוריה:אלבומי אהוד בנאי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
קובה-לימה

מחוז קובה-לימה (בטטום: Cova Lima) הוא מחוז בחלק הדרום מערבי של המדינה מזרח טימור. האוכלוסייה במחוז מונה 64,550 אנשים שחיים על שטח של 1,226 קמ"ר. בירת המחוז היא העיר סואי הנמצאת 136 קילומטר מהעיר דילי שהיא הבירה הלאומית. המחוז גובל בים טימור מכיוון דרום, במחוזות בובונרו ואיינרו מכיוון מזרח ובמחוז נוסה טנגרה האינדונזי ממערב.

==גזרות==
המחוז מחולק ל-7 גזרות מרכזיות והן:
* פאטולוליק (באנגלית: Fatululic)
* סואי (באנגלית: Suai)
* מאוקטאר (באנגלית: Maucatar)
* זומאלאי (באנגלית: Zumalai)
* פורם (באנגלית: Fohorem)
* פאטומין (באנגלית: Fatumean)
* טילומארי (באנגלית: וTilomar)

==ראו גם==
* מחוזות מזרח טימור

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קובה-לימה
משפט פאלטינגס

בתורת המספרים, משפט פאלטינגס קובע שלעקום אלגברי בעל גנוס גדול מ-1 מעל שדה המספרים הרציונליים (או שדה מספרים אחר) יש לכל היותר מספר סופי של נקודות רציונליות. את המשפט שיער לראשונה לואי מורדל ב-1922, והוא נודע כהשערת מורדל, עד שב-1983 הוכיח אותו גרד פאלטינגס.

לדוגמה, המשפט קובע שלמשוואה מהצורה <math>y^2z^3=x^5+z^5</math> או <math>x^5+y^5=xz^4+x^4z</math> יכול להיות רק מספר סופי של פתרונות במספרים שלמים.
 
לצד המקרה של גנוס <math>g>1</math> שבו מטפל המשפט, לעקום חלק עשוי להיות גם גנוס <math>g=0</math> (ואז, אם יש עליו נקודות רציונליות, מספרן אינסופי), או <math>g=1</math> (ואז, אם יש נקודות רציונליות, זהו עקום אליפטי, ולפי משפט מורדל הוא חבורה אבלית נוצרת סופית).

==מסקנות מן המשפט==
*נובעת ממנו גרסה חלשה של המשפט האחרון של פרמה: לכל <math>n>4</math> יש לכל היותר מספר סופי של פתרונות שלמים (ונטולי גורם משותף) למשוואה <math>x^n+y^n=z^n</math>.
*נובע ממנו "משפט האיזוגניה" שלפיו שתי יריעות אבליות עם מודולי טייט איזומורפיים (מעל <math>\Q_\ell</math> עם פעולתה של חבורת גלואה), הן איזוגניות.

כדי להוכיח את המשפט, הוכיח פאלטינגס את "השערת שפרביץ'", שלפיה יש רק מספר סופי של מחלקות איזומורפיזם של יריעות אבליות ממימד קבוע ובעלות מעלת פולריזציה קבועה מעל שדה מספרים נתון, עם רדוקציה טובה מחוץ לקבוצה נתונה של הערכות על השדה. העובדה שהשערת מורדל נובעת מתוצאה זו, הוכחה על ידי Parshin ב-1971.

גרסה של השערת מורדל לשדות פונקציות מעל שדה סופי הוכחה על ידי יורי מאנין (1963) (ב-1990 מצא Robert F.Colman פער בהוכחה זו) ו-(Hans Grauert (1965.

==קישורים חיצוניים==
*

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פאלטינגס
אדוארד לוסון

אדוארד בורנט לוסון (באנגלית: Edward B. Lawson; 26 בספטמבר 1895 - 19 בנובמבר 1962) היה דיפלומט אמריקאי, כיהן כשגריר ארצות הברית בישראל בשנים 1954 עד 1959.

== חייו ==
לוסון נולד בניופורט שבטנסי, נלחם במלחמת העולם הראשונה. 

בוגר תואר ראשון ושני בבית הספר ללימודי שירות החוץ שבאוניברסיטת ג'ורג'טאון. לאחר לימודיו הצטרף ב-1926 למחלקת המדינה של ארצות הברית, במסגרת זו עבד בלשכת סחר הפנים והחוץ, בשנים 1927 עד 1935 שירת כנציב סחר ביוהנסבורג שבדרום אפריקה, ונספח מסחרי בפרג בירת צ'כוסלובקיה עד 1939, כנספח מסחרי בניקרגואה עד 1944 וכקונסול כלכלי באנקרה בירת טורקיה עד 1947. ב-1949 מונה לציר ארצות הברית באיסלנד. 

באפריל 1954 אושר מינויו כשגריר ארצות הברית בישראל, הוא הגיש את כתב האמנתו בנובמבר אותה שנה. האירועים המדיניים המרכזים שהעסיקו אותו בתקופת כהונתו היו תקריות האש בין ישראל לפדאיון באזור רצועת עזה, פעולות התגמול ובראשם מבצע חץ שחור, השפעות עסקת הנשק הצ'כוסלובקית-מצרית, מלחמת סיני והלחץ האמריקאי על ישראל לנסיגה מסיני ומעזה. ב-1959 סיים את תקופת כהונתו ומונה לעוזר מזכיר מחלקת המדינה לכוח אדם. 

ב-1962 נפטר מהתקף לב בביתו שבוושינגטון.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.jta.org/1962/11/20/archive/edward-b-lawson-former-u-s-ambassador-to-israel-dies-in-washington Edward B. Lawson, Former U.S. Ambassador to Israel, Dies in Washington], אתר .jta.org
* [https://www.youtube.com/watch?v=woxX9lzORJU&t=98 לוסון מקבל את פניהם של חיילי חיל האוויר של ארצות הברית], יומני כרמל, אוגוסט 1955 <small><small>(התחלה 1:38)</small></small>
* 

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1895
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית בישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1962
דייוויד ואליאמס

דייוויד אדווארד ואליאמס (באנגלית: David Edward Walliams; נולד ב-20 באוגוסט 1971) הוא שחקן קולנוע, קומיקאי, תסריטאי וסופר אנגלי. ואליאמס הוא יוצר ושחקן בקומדיית המערכונים הבריטית "הממלכה הקטנה" ביחד עם שותפו מאט לוקאס, בסדרה שקדמה לה "פרופיל רוק" ולאחר מכן בסדרה "ותודה שטסתם". ואליאמס גם השתתף בפאנל השופטים בתוכנית "Britain's Got Talent" החל מעונתה השישית.

== ביוגרפיה ==
ואליאמס נולד ברובע מֶרְטוֹן של העיר לונדון. אביו פיטר ויליאמס הוא מהנדס תחבורה ואימו קת'לין ויליאמס היא טכנאית מעבדה. הוריו הופיעו בתוכנית הטלוויזיה הבריטית פרויקט שישי בערב כשהוא הופיע שם בתור כוכב אורח. ואליאמס גדל בבנסטיד, סארי. הוא התחנך בבית ספר לבנים קולינווד.

== קריירת משחק ==
ואליאמס למד דרמה באוניברסיטת בריסטול בין השנים 1989 ל-1992, שנה מתחת לשחקן הבריטי המפורסם סיימון פג. השתתף בתיאטרון הנעורים הלאומי, שם פגש את מאט לוקאס. כשהצטרף ל British Actors' Equity Association - ארגון השחקנים הבריטי, הוא שינה את שמו מוויליאמס לוואליאמס לאחר שגילה שכבר יש שם שחקן בשם דייוויד ויליאמס. לאחר מכן חבר לקומיקאי מאט לוקאס כדי ליצור את הסדרה הקומו-מוזיקלית "פרופיל רוק", בה גם שיחק בתפקיד הראשי לצד לוקאס. 

בשנת 2019 נתן את קולו לסרט האנימציה "מיסטר לינק".

בשנת 2021 לוהק לסרט הבריטי-ישראלי "סוף טוב" של הבמאים הישראלים שרון מימון וטל גרניט אשר מבוסס על המחזה באותו שם מאת ענת גוב.

=== הממלכה הקטנה ===
הממלכה הקטנה", 2005]]

את עבודתו המצליחה ביותר יצר ואליאמס ביחד עם מאט לוקאס בשנת 2002 - קומדיית המערכונים "הממלכה הקטנה". הסדרה כוללת מערכונים הבנויים מפארודיות פרועות ומוגזמות על תושבי בריטניה מכל תחומי החיים המוכרים להם. התוכנית מבקרת נושאים שונים כמו גזענות, תרבות בית המלוכה הבריטי, הומוסקסואליות, ספורט, תעשיית הבידור, פוליטיקה ועוד.

ואליאמס הופיע בסדרה בתפקיד הראשי במשך שלוש עונות וזכה בשלושה פרסי באפט"א על עבודתו כשחקן וכיוצר ביחד עם לוקאס. 

לסדרה יצאה תוכנית המשך בשם "הממלכה הקטנה באמריקה", שהיוותה את גרסתה האמריקאית, בתוכנית הופיעו גם כן לוקאס וויליאמס.

=== ותודה שטסתם ===
ב-25 בדצמבר 2010 עלתה לשידור סדרה חדשה מאת מאט לוקאס וואליאמס, בשם "ותודה שטסתם". הסדרה מתרחשת בשדה תעופה, ובדומה ל"הממלכה הקטנה", מציגה דמויות שונות המגולמות על ידי הצוות ומורכבת ממערכונים חוזרים.

== ספריו ==
ספרי ילדים של ואליאמס שתורגמו לעברית:
* מיני מיליארדר, כנרת זמורה דביר, 2013
* שדת השיניים, כנרת זמורה דביר, 2018
* המורים הכי גרועים, ידיעות ספרים, 2022
* ג'רונימו - הפינגווין שחשב שהוא יכול לעוף, ידיעות ספרים, 2022
* ההיפופוטם הראשון על הירח, ידיעות ספרים, 2022

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א: אישים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1971
רוברט מילס

רוברט מילס (באנגלית: Robert Mills; 12 באוגוסט 1781 – 3 במרץ 1855) היה ארכיטקט, מפורסם בזכות תכנון אנדרטת וושינגטון.

==ביוגרפיה==
נולד בצ'ארלסטון, דרום קרוליינה. מילס היה תלמידו של ג'יימס הובן, מי שהיה מתכננו של הבית הלבן. מקובל לומר כי מילס היה הארכיטקט יליד אמריקה הראשון, אולם למעשה צ'ארלס בולפינץ קדם לו.

מילס עבר לפילדלפיה בשנת 1802, שם הוא הפך לעמית ותלמיד של בנג'מין הנרי לטרוב בוגר הקולג' בצ'ארלסטון, הוא הפך בהדרגה לידוע בזכות עצמו. כמה מבנייני פילדלפיה שתוכננו על ידו הם אולם וושינגטון, הכנסייה הבפטיסטית ברחוב סאמסון, והכנסייה המתומנת של הכנסייה האוניברסיאלית יונטריאנית הראשונה של פילדלפיה. הוא תכנן גם את כיסוי גשר המעבורת העליון. הוא גם תכנן ובנה את הכנסייה הפרסביטריאנית המקורית הראשונה באוגוסטה בשנת 1802. כנסייה זו הייתה מאוחר יותר ביתו של וודרו וילסון, שגדל בכנסייה, בעוד אביו, ג'וזף ר. וילסון שימש כומר. בשנת 1808 הוא שרטט שרטוטים לכלא המחוזי בברלינגטון, ניו ג'רזי (משמש בימינו כמוזיאון).

בשנת 1812 תכנן מילס את הכנסייה המונומנטלית בריצ'מונד, וירג'יניה, שנבנתה לזכר מוות 72 אנשים בתיאטרון בעיר. אירוע זה הצית בו את העניין בבניה בטיחותית מפני דליקות.

מילס עבר להתגורר בבולטימור, ותכנן את כנסיית סנט ג'ון האפיסקופלית, בית המלאכה מרילנד, ומועדון מרילנד. הוא התפרסם בזכות תכנון אנדרטת וושינגטון שבבולטימור, שהחלה להיבנות בשנת 1815.

ב-1818 תכנן מילס את הבית הלבן של הקונפדרציה, שהיה המעון הרשמי של נשיא קונפדרציית המדינות של אמריקה, ג'פרסון דייוויס בריצ'מונד, וירג'יניה.

בשנת 1820 מונה מילס כחבר ועדה במועצה לעבודות ציבוריות בדרום קרוליינה. בשנת 1823 שימש מילס כמפקח על מבני ציבור, ובשנים הבאות תכנן בניינים רבים בדרום קרוליינה, כולל בתי משפט, קמפוס האוניברסיטה של דרום קרוליינה, בתי כלא, ובניין חסין אש בצ'ארלסטון. בשנת 1825 חיבר מילס אטלס של מדינת דרום קרוליינה, ושנה לאחר מכן פרסם קובץ סטטיסטיקות של דרום קרוליינה. ככל הנראה תכנן גם את בית המשפט הישן של מחוז אולד הורי בדרום קרוליינה.

ב-1836 ניצח מילס בתחרות על תכנון אנדרטת וושינגטון, שהפכה למפורסמת שביצירותיו.

מילס תכנן גם את בניין מחלקת האוצר של ארצות הברית, יחד עם בניינים נוספים בוושינגטון די. סי. (בין השאר בניין רשם הפטנטים הישן שעוצב בדוגמת הפרתנון). בדרום קרוליינה הוא תכנן בתי משפט בלפחות 18 מחוזות, כמו כן כמה מבניני הציבור בקולומביה, תוכננו על ידו, וכן כמה בתים פרטיים.

הוא מת בוושינגטון די. סי., ונקבר בבית הקברות של הקונגרס.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אדריכלים אמריקאים במאה ה-18
קטגוריה:אדריכלים אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1781
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1855
אנטרפרייז (אונייה, 1799)

אנטרפרייז (באנגלית: USS Enterprise) הייתה אוניית מפרשים מלחמתית מסוג סקונר של הצי האמריקני, נושאת 12 תותחים. האונייה, שנבנתה בבולטימור והושקה ב-1799, השתתפה במלחמה הבלתי רשמית עם צרפת, במלחמה הברברית הראשונה נגד הקורסארים הברברים של צפון אפריקה, במלחמת 1812 בין ארצות הברית לבריטניה ובמלחמה הברברית השנייה. לאחר מכן הועסקה בהגנה על הספנות המסחרית בים הקריבי מפני פירטים, בהדברת הסחר הימי בעבדים ובתפיסת מבריחים. ב-1823 עלתה על שרטון וטבעה. אנשי צוותה נצלו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אוניות מלחמה בצי ארצות הברית
קטגוריה:ספינות מלחמה בצי ארצות הברית במלחמה הבלתי רשמית עם צרפת
חוק הנהיגה הספורטיבית

חוק הנהיגה הספורטיבית, התשס"ו-2005 הוא חוק שמסדיר את תחום הנהיגה הספורטיבית בישראל. החוק נחקק בכנסת השש עשרה ביוזמתם של חברי מפלגת שינוי אהוד רצאבי ואברהם פורז.

==היסטוריה חקיקתית==
תחילת המעשה הגשת בג"ץ כנגד המדינה על ידי אגוד נהגי המרוצים בראשותו של דני לוי יו"ר האיגוד ונהג מרוצים פעיל. העתירה הוגשה בשנת 2001.

דני לוי התנדב ונרתם להעברת החוק אם בעבודה במשרד הספורט, בוועדות הכנסת, עד כאמור לחקיקה.

==הוראות החוק==

==מימוש החוק==

בעקבות החוק הוקמו מוסדות והתאחדויות והתקנות יצאו לדרך בשנת 2012.

הוקמה הרשות לנהיגה ספורטיבית במשרד הספורט. בכך הצטרפה מדינת ישראל לחלק ממערך הספורט המוטורי בעולם.

==קישורים חיצוניים==

* 

נהיגה הספורטיבית
קטגוריה:הכנסת השש עשרה: חקיקה
קטגוריה:ישראל: ספורט מוטורי
שאיפות

שאיפות (באנגלית: Blow) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2001. הסרט הוא ביוגרפיה על חייו של סוחר הסמים ג'ורג' יאנג, בבימויו של טד דמי, ובכיכובם של ג'וני דפ ופנלופה קרוז.

==עלילה==
הסרט נפתח כשג'ורג' (ג'וני דפ) בן 10, הוריו פושטים את הרגל ומאבדים הכל, אך מנסים לגרום לג'ורג' להבין שכסף לא חשוב.

כמבוגר ג'ורג' עובר לדרום קליפורניה עם חברו "טונה" (איתן ספוליי). הם נפגשים עם ברברה, דיילת בחברת תעופה, שמציגה אותם בפני דרק (פול רובנס), הסוחר הראשי. בעזרתו של דרק, ג'ורג' וטונה מתכננים לעשות הרבה כסף. הם שומעים שיש ביקוש בבוסטון, ובעזרת ברברה הם מתחילים להביא את הסמים לבוסטון.

ככל שהביקוש גדל, הם מתחילים לסחור בסמים ישירות ממקסיקו עם עזרתם של כמה סוחרי סמים מקומיים. כעבור מספר שנים ג'ורג' נתפס בשיקגו מנסה לייבא כמות גדולה של מריחואנה ונשפט לשש שנות מאסר. ג'ורג' משתחרר בערבות על מנת לעזור לחברתו ברברה שלבסוף מתה מסרטן.

בעודו בורח מהרשויות, ג'ורג' מבקר בבית הוריו. בעודו מקיים שיחה מלב אל לב עם אביו, אמו מתקשרת למשטרה כדי שיבואו ויעצרו אותו.

ג'ורג' נידון ל-26 חודשי מאסר בכלא הפדרלי. שותפו לתא דייגו (ג'ורדי מולה) בעל עסק סמים משכנע את ג'ורג' להצטרף אליו. לאחר שחרורו מפר ג'ורג' את תנאי השחרור ונפגש עם דייגו, יחדיו הם נפגשים עם הקצין קרטל סאזר חוזה לשם משא ומתן להברחת 15 ק"ג של סמים. דייגו נעצר ומשאיר את ג'ורג' למכור 50 ק"ג לבד ולקבל את הכסף מהר ככל האפשר. ג'ורג' מתחבר עם דרק בקליפורניה, ושניהם מצליחים למכור את כל כמות הסם בתוך 36 שעות ומרוויחים 1,350,000$. ג'ורג' פוגש בקולומביה את פבלו אסקובר, שמסכים להכניס את שניהם לעסקיו, וג'ורג' ודרק הופכים ליבואנים הראשיים של אסקובר באמריקה. ג'ורג' מגלה שדייגו בגד בו, הוא עובר התקף לב ונולדת לו ילדה - בשל כך הוא נודר שלעולם לא יחזור לעסקי הסמים.

לילה אחד בעת נסיעה, הוא ואשתו מרטי (פנלופה קרוז) רבים בעת נסיעה ברכב. הם נעצרים על ידי המשטרה, ומרטי אומרת להם שג'ורג' הוא עבריין נמלט המסתיר 3 ק"ג קוקאין תחת מזוודתו. ג'ורג' נשלח לכלא לשלוש שנים. מרטי מתגרשת ממנו ולוקחת משמורת על בתם בת ה-9 כריסטינה. עם שחרורו הוא מוצא עצמו נאבק למען שמירת מערכת יחסים טובה עם בתו.

ג'ורג' מבטיח לכריסטינה שלא יחזור לעסקי הסמים ומתכוון לצאת עמה לחופשה בקליפורניה, אך מחליט לסגור עסקה אחרונה לשם גיוס הכסף לנסיעה. העסקה מתגלה כמלכודת של ה-FBI: דרק יזם את העסקה כדי לקבל חנינה ולהפליל את ג'ורג'. ג'ורג' נידון לשישים שנות מאסר.

בסוף הסרט מסביר ג'ורג' כי הדבר המפריע לו אינו המשפט או הבגידה אלא זה שאיננו מסוגל לסלוח לעצמו על שנאלץ להפר את ההבטחתה לבתו.

בהיותו בכלא, ג'ורג' מבקש חופשה על מנת לבקר את אביו הגוסס, אך אמו דוחה את הבקשה משום שהיא חוששת שג'ורג' רק יכעיס את אביו. ג'ורג' מקליט הודעה לאביו בה הוא משחזר את זכרונותיו עמו, ההיתקלויות שלו עם החוק ואת הבנתו את דברי אביו באומרו כי כסף "איננו אמיתי".

הסרט מסתיים כשג'ורג', איש מבוגר בכלא, מדמיין שבתו סוף סוף מגיעה לבקרו, בליווי הערות על עונשו של ג'ורג' שלא יפוג עד 2015, ושבתו עדיין לא ביקרה אותו (שנה לאחר הוצאת הסרט היא ביקרה אותו). לבסוף, ישנה תמונה של ג'ורג' במציאות.

לחדי העין, באחת מהסצנות יש אזכור על ישראל, כאשר ג'ורג' שואל את ביתו, לאן היא תרצה לבקר, אם יכלה לבקר בכל העולם - היא עונה לו שקליפורניה. בתגובה ג'ורג' מתפלא למה היא בחרה דווקא בקליפורניה כשהיא יכולה לבקר בכל מקום בעולם "בהודו, טיבט, ישראל או צרפת".

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי סמים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2001
קטגוריה:סרטי 2001
ג'יימס הובן

ג'יימס הובן (James Hoban; נולד 1755 – נפטר ב-8 בדצמבר 1831), היה ארכיטקט אירי-אמריקאי. מפורסם בעיקר עבור תכנון הבית הלבן בוושינגטון די. סי. תלמידו היה רוברט מילס, מעצב אנדרטת וושינגטון.

הובן נולד בכפר קטן במחוז קילקני שבלנסטר, אירלנד. בגיל 20 עבר ללמוד בבית ספר לרישום בדבלין. אחרי שסיים את לימודיו בהצלחה, עבד תקופה אצל הארכיטקט האירי .

לאחר מלחמת העצמאות האמריקאית, היגר לארצות הברית, והחל לעבוד בשנת 1785 כארכיטקט בפילדלפיה. באפריל 1787, נסע הובן לדרום קרוליינה על מנת לתכנן ולעצב כמה מבנים, ביניהם בניין . ג'ורג' וושינגטון שביקר באותה תקופה בדרום התפעל מעבודותיו של הובן והזמין אותו לעבוד עבור הממשל הפדרלי (שבאותה תקופה שכן בפילדלפיה, כבירה הזמנית של ארצות הברית).

ב-1792 נבחר הובן לתכנן את בנין הבית הלבן, שנבנה לבסוף על פי תוכניתו בשינויים קלים, בהשפעת וושינגטון.

הובן היה גם המפקח על בניית הקפיטול, בתכנונו של הארכיטקט .

הובן, כקתולי, היה מעורב במספר מוסדות קתוליים בוושינגטון די.סי במשך ימי חייו, ביניהם: אוניברסיטת ג'ורג'טאון (שם למד בנו, שהיה חבר במסדר הישועים), כנסיית סנט פטריק בעיר, ועוד.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמריקאים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:אדריכלים אמריקאים במאה ה-18
קטגוריה:אדריכלים אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1762
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1831
הר זבול

הר זְבוּל הוא הר בגליל העליון והוא חלק מהיישוב הדרוזי חורפיש. ההר מהווה חלק מגוש הר מירון אך מופרד ממנו טופוגרפית על ידי אפיק חלקו העליון של נחל כזיב. על ההר שוכן מקום קדוש לעדה הדרוזית – נבי סבלאן – מערה שהייתה מקום תפילה לנביא סבלאן.

פסגת ההר מתנשאת לגובה של 814 מ' מעל גובה פני הים. ההר מכוסה בחורש ים-תיכוני, המורכב ברובו מאלון מצוי, אלון תולע, קטלב ושיחים שונים. על פסגת ההר, במתחם נבי סבלאן, יש תצפית פנורמית אל הרי הצפון.

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.zofim.org.il/tripcenter/trip_item.asp?item_id=61 מסלול טיול בהר סבלן - ואדי חביז (נחל כזיב)] באתר תנועת הצופים

זבול
29075 1950 DA

הוא מאסטרואידי אפולו. מבין האסטרואידים בעלי קוטר של מעל ק"מ אחד, הוא בעל הסבירות הגבוהה ביותר הידועה כיום, לפגיעה חזיתית בכדור הארץ. לאסטרואיד, שמסתו כ-2 מיליארד טון, יש סיכוי של 0.012% לפגוע בכדור הארץ בשנת 2880. בשל העובדה שהאירוע צפוי להיות בעוד יותר מ-100 שנים, הוא לא קיבל דרגה בסולם טורינו.

האסטרואיד נצפה לראשונה ב-23 בפברואר 1950, וב-21 במרץ 2001 עבר במרחק של 7,789,950 קילומטר מכדור הארץ. קוטרו של האסטרואיד 1.1 ק"מ והוא מקיף את השמש כל 2.21 שנים.

==קישורים חיצוניים==

1950
קטגוריה:גופים קרובי ארץ
תאוריית הקרבה הבין-אישית

תאוריית הקרבה הבין-אישית (באנגלית: proxemics) עוסקת במחקר על השפעת המרחק הפיזי בין בני-אדם על התנהגותם והרגשתם. תורת הקרבה הבין אישית היא חלק ממחקר התקשורת הבלתי-מילולית.

==היסטוריה==
האנתרופולוג אדוורד הול טבע את המושג בשנת 1963 וחקר את הנושא. הוא הדגיש את חשיבותו היישומית של חקר תחום זה, הן בהקשר ליחסים בינאישיים והן בתכנון מרחבי בבתים ובניינים, ואף בתכנון עירוני רחב היקף.

הול השתמש כבסיס לעבודתו במחקריו של הזואולוג השווייצרי הייני הדיגר (Heini Hediger), שעסקו במרחקים בעולם החי. הדיגר הבחין בין מרחק בריחה של חיות, מרחק קריטי (מרחק התקפה), מרחק אישי (בין חיות ממינים שונים ללא מגע ביניהן), ומרחק חברתי (בין חיות מאותו מין). הול ראיין במחקריו מאות אנשים, כדי לקבוע סיווגים דומים לכך בקרב בני האדם וקריטריונים להבחנה ביניהם.

== סיווג מרחקים בינאישיים ==
איור להמחשת המרחקים הבינאישיים על פי הול
על פי הול, ניתן לחלק את המרחקים בין שני אנשים באופן הבא:
* מרחק אינטימי: עד 45 ס"מ
* מרחק אישי: 45 עד 120 ס"מ
* מרחק חברתי: 120 עד 360 ס"מ
* מרחק ציבורי: יותר מ-360 ס"מ

המידות הללו משתנות מתרבות לתרבות. כמו כן יש משמעות למעמד החברתי: לאדם בעל מעמד חברתי גבוה מהשני קל יותר לחדור מהמרחק החברתי לאישי.

תורת הקרבה הבין אישית עוסקת במספר נושאים בבחינת הקרבה הפיזית בין אנשים:
* כיוון: קשר עין וכיוון הגוף בזמן שיחה
* מגע: בידיים, בזרועות, בכתף, בגב או בראש
* חום גוף: מידת חום הגוף הנקלטת מהשני
* ריח: איזה ריח נקלט מהשני
* עוצמת הקול: המרחק יכול להימדד גם על ידי מדידת עוצמת הקול, כי גם דרך הקול אפשר לחדור למרחב אישי ואף אינטימי.

כמו כן עוסקת תורת הקרבה הבין אישית בתחומי החלל:
* תחום ציבורי
* תחום אינטראקטיבי
* תחום ביתי
* תחום הגוף

== ראו גם ==
* שפת גוף
* מחווה גופנית

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20100101000000/https://cafe.themarker.com/post/1256516// מרחק בין אישי בפרסום – או חבר, אתה חודר...], באתר TheMarker, (מאורכב בוייבאק מאשין)
* אורי שני, [https://web.archive.org/web/20131001060652/http://www.blogmorim.co.il/?p=3208 המורה כשחקנית והשיעור כהצגה], בלוג מורים באתר מסד, פורסם בהד החינוך

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תקשורת
קטגוריה:תאוריות אנתרופולוגיות
קטגוריה:התנהגות האדם