OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סמואל אדמונד ולר

סמואל אדמונד ולר (באנגלית: Samuel Edmund Waller; 18 ביוני 1850 – 14 ביוני 1903) היה צייר אנגלי של תמונות ז'אנר.<ref>Lee, Sidney, ed. (1912). "Waller, Samuel Edmund" . Dictionary of National Biography (2nd supplement). London: Smith, Elder & Co.</ref>

== ביוגרפיה ==
ולר, נולד בגלוסטר, ב-18 ביוני 1850, לפרדריק סנדהם ולר ולאשתו אן אליזבת היץ'. אביו, היה אדריכל שעבד בגלוסטר, ששחזר בכישרון חלקים ניכרים מקתדרלת גלוסטר בהרמוניה מושלמת עם העיצוב המקורי.

ולר הצעיר, התחנך בצ'לטנהאם קולג' פנימייה צבאית, אך הפגין נטיות אמנותיות ונשלח לבית הספר לאמנות של גלוסטר, ולאחר מכן עבר קורס של לימודי אדריכלות במשרדו של אביו. הכשרה זו הותירה את חותמה, שכן לרבות מתמונותיו יש רקע אדריכלי. בגיל שמונה עשרה הוא נכנס לבתי הספר של האקדמיה המלכותית, ושלוש שנים מאוחר יותר (1871) הציג את תמונותיו הראשונות ("סיפור חורף" ו"הזר המהולל") בבית ברלינגטון. ב-1872 הוא נסע לאיסלנד, ופרסם תיאור מאויר ב-1874 על מסעותיו בשם "שישה שבועות באוכף".

בשנת 1873 הוא הצטרף לצוות של מגזין The Graphic. בשנה שלאחר מכן הוא הופיע באקדמיה המלכותית עם יצירה בשם Soldiers of Fortune, ומכאן ואילך היה מציג קבוע שם עד 1902. התמונות הידועות ביותר שלו הן: "קנאי" (1875), בגלריה הלאומית, מלבורן; "דרכו של העולם" (1876), "בית?" (1877), בגלריה לאמנות של ניו סאות' ויילס; "האוכף הריק" (1879), עם רקע ארכיטקטוני שנלקח מאוקספורדשייר; "הַצלָחָה!" (1881) בגלריית טייט. יצירות מאוחרות יותר כוללות את "יום ההתחשבנות" (1883), "הגיבור שלי" (1902) ועוד.
סמואל ווקר, לפני רכיבת הבוקר
חיי הכפר האנגלים הישנים משכו מאוד את דמיונו והיוו לו את הרקע הרומנטי לנושאי תמונותיו הבולטות ביותר. הרקע שלהן נלקח לעיתים קרובות מבתים אליזבתניים במחוז מולדתו או במקומות אחרים באנגליה.

רבות מתמונותיו ידועות כרפרודוקציות ותחריטים ברחבי העולם דובר האנגלית. המקורות נמצאים במקרים רבים בבעלות פרטית באמריקה ובאוסטרליה וכן באנגליה. הידע הרב של ולר בסוסים וכישוריו בייצוגם העניקו לעבודתו פרסום רב בקרב אנשי ספורט. הוא השקיע מאמצים רבים בחקר בעלי חיים, וסיפר כמה מחוויותיו במאמרים שתרמו למגזין לאומנות. תמונותיו מספרות בדרך כלל סיפור בצורה טובה ודרמטית.

הוא נפטר בסטודיו שלו, האוורסטוק היל, לונדון, ב-9 ביוני 1903, לאחר מחלה ממושכת, ונקבר בגולדרס גרין.

הוא נישא בשנת 1874 למרי למון פאולר, בתו של הכומר יו פאולר מברנווד, גלוסטרשייר. אלמנתו, אמנית ידועה, שציירה לעיתים קרובות תמונות של ילדים, הציגה גם היא באקדמיה המלכותית מ-1877 עד 1904. היא נפטרה ב-1931 והותירה אחריה את בנם של בני הזוג.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:ילידי 1850
קטגוריה:נפטרים ב-1903
יום האופניים העולמי

מרוץ אופניים ביום האופניים העולמי, 2018, [[ניו דלהי]]
אישה רוכבת על אופניים ב[[קופנהגן]]
רוכבי אופניים בקופנהגן
באפריל 2018 הכריזה העצרת הכללית של האומות המאוחדות על ה-3 ביוני כיום האופניים העולמי.<ref></ref><ref></ref> בהחלטה ליום האופניים העולמי צוין ה"ייחודיות, אורך החיים והרבגוניות של האופניים, שנמצאים בשימוש כבר מאתיים שנה. וכי מדובר באמצעי תחבורה המעודד קיימות, פשוט, אמין, נקי ומתאים לסביבה".<ref name=":0">[https://undocs.org/A/RES/72/272 A.Res.72.272 World Bicycle Day, United Nations Resolution]</ref>

== ייסוד ==
פרופסור לזק סיבילסקי הוביל קמפיין עממי לקידום החלטת האו"ם לקיום יום האופניים העולמי, בסופו של דבר זכה לתמיכת 57 מדינות.<ref></ref><ref></ref> הלוגו עוצב על ידי אייזק פלד והאנימציה הנלווית נעשתה על ידי פרופסור ג'ון אי סוונסון. הוא מתאר רוכבי אופניים מסוגים שונים הרוכבים ברחבי הגלובוס.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מועדי האומות המאוחדות
קטגוריה:אירועים בחודש יוני
קטגוריה:אופניים
ג'וליה בטרפליי היל

ג'וליה לוריין היל (באנגלית:Julia Butterfly Hill, המוכרת בשם ג'וליה בטרפליי היל, נולדה ב-18 בפברואר 1974, מאונט ורנון, מיזורי, ארצות הברית), היא פעילה סביבתית, המוכרת כמי שחיה על עץ סקויה במשך 738 ימים כדי למנוע את כריתתו לצרכים מסחריים.

בשנת 1996 עברה ג'וליה בטרפליי היל תאונת דרכים קשה, שממנה היא ניצלה בנס. התאונה וזמן השיקום הארוך שנלווה לה הובילו את היל לצאת למסע במערב ארצות הברית, שם טיילה ביערות הסקויה של קליפורניה – ואלו הדהימו אותה והשפיעו עליה מאוד. ב-1997, כשנודע להיל על עץ סקויה בן כ־1,000 שנה בקליפורניה שיועד לכריתה, היא החליטה לעשות מעשה ומ-10 בדצמבר 1997 עד 18 בדצמבר 1999, היא חייתה בין ענפיו של עץ עתיק זה שזכה לשם "לונה". המחאה שלה זכתה לסיקור נרחב בתקשורת בארצות הברית, והעלתה לסדר היום את הסכנה שבה נתונים עצי הסקויה העתיקים.

מאבקה של היל נשא פרי, והיא הצליחה להגן על "לונה" ועל שלושה דונמים נוספים של יער. היל נחשבת לאחת מאקטיביסטיות הסביבה המפורסמות בעולם, וב-1999 היא ייסדה עמותה ללא מטרות רווח בשם Circle of Life, ששמה לה למטרה ללמד בני אדם כיצד לחיות בכדור הארץ באופן שמתחשב יותר בטבע, באמצעות אירועים, סדנאות, תוכניות הכשרה ועוד.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* רעות אלון, [https://www.zavit.org.il/%d7%90%d7%a0%d7%a9%d7%99-%d7%94%d7%a1%d7%91%d7%99%d7%91%d7%94-%d7%94%d7%a2%d7%95%d7%9c%d7%9e%d7%99%d7%99%d7%9d/ מובילים שינוי: האנשים ששמים את הסביבה במרכז], באתר זווית: סוכנות ידיעות למדע ולסביבה, 21 במאי 2023

קטגוריה:פעילות איכות הסביבה אמריקאיות
קטגוריה:פעילי איכות הסביבה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1974
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
Pink Lemonade

Pink Lemonade (בעברית: לימונדה ורודה) הוא סינגל של הזמר-יוצר האנגלי ג'יימס ביי, מתוך אלבום האולפן השני שלו, Electric Light. השיר יצא על ידי ריפבליק רקורדס ב-7 במרץ 2018 כסינגל השני מהאלבום.

==וידאו קליפ==
הקליפ הרשמי בוים על ידי פיל אנדלמן ויצא ב-26 במרץ 2018.<ref></ref>

הקליפ נפתח עם ביי לובש סוודר צווארון נוצץ בזמן שהוא ולהקתו מנגנים בשידור בסגנון המופע של אד סאליבן. ביי, שלוקח על עצמו את התפקיד כאסטרונאוט לכוד על פני כדור הארץ, נראה מתגנב למוסך של בית בשעת לילה מאוחרת כדי לבנות חללית. הפיצוץ המצופה בסוף הקליפ ילד יושב בחללית עשויה קופסת קרטון כסופה.

ג'יימס ביי ציין, "ההשראה מאחורי הקליפ מגיעה מהנושא של בריחה שעובר בשיר. נזכרתי בתקופה שבה הייתי בן 4 בערך ואמרתי להורים שלי שנמאס לי לחיות איתם ואני אעזוב את הבית".<ref></ref>

==ביקורות==
ראניה אניפטוס מהרולינג סטון כינתה את "Pink Lemonade" כקליט.<ref></ref>

ג'ון בליסטן, גם הוא מהרולינג סטון, אמר שהשיר מסמן יציאה בולטת הן מהפולק המופשט של אלבום הבכורה של ג'יימס ביי, וגם מהסאונד האלקטרוני של הסינגל "Wild Love". הוא הוסיף שהשיר הוא בסגנון דאנס-רוק המזכיר את הסטרוקס או Hot Hot Heat.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2018
קטגוריה:סינגלים מ-2018
קטגוריה:שירי ג'יימס ביי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על מזון ושתייה
קטגוריה:שירי דאנס-רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ריפבליק רקורדס
ליבי הארט

ליבי הארט (באנגלית: Libi Hart; נולדה ב-1951)<ref>חיפוש בגוגל מעלה כי הייתה קרויה בעבר גם בשמות "ליבי בת חיים" ו"ליבי סניצקי".</ref> היא זמרת רוק אנד רול ובלוז ממוצא יהודי-אמריקאי. בשנות העשרים לחייה עלתה לישראל, ושרה עם להקות ליווי שונות, בתחילה בירושלים ובהמשך בכל רחבי ישראל (ליבי והפלאש, ליבי והפלאשבק, ליבי וחברים). מתגוררת כיום בארצות הברית.

== ביוגרפיה ==
נולדה בארצות הברית להורים יהודים "חרדים מודרניים" (כהגדרתה). אביה היה חוזר בתשובה, שלמד משחק בצעירותו ואמה הייתה זמרת בתוכניות רדיו. גדלה בניו יורק והתחנכה בבית ספר תיכון דתי ישיבה דפלטבוש בברוקלין. בנערותה ביקרה בהופעות של מיק ג'אגר ושל ג'ניס ג'ופלין. לאחר נישואיה, עלתה לישראל עם בעלה הראשון, יהודי חרדי, ועם בתה הפעוטה, והתיישבה בירושלים. בהמשך התגרשה, התחתנה פעם שנייה, ולאחר זמן בעלה השני נפטר.<ref></ref>

הארט החלה להופיע בבמות שונות, בעיקר בברים ובפאבים קטנים. היא שרה גרסאות כיסוי לשירים של גדולי זמרי הרוק ולהקות הרוק: ג'ימי הנדריקס, ג'ו קוקר, ג'ניס ג'ופלין, דיפ פרפל, ולהקת האחים אולמן. גורמי המשיכה בהופעותיה הם: קולה החזק והעמוק ומראיה המרשים. היא הגיעה לשיא פרסומה בשנות ה-80 בירושלים, וצברה מעריצים רבים.<ref>אחד ממעריציה הירושלמים, המוזיקאי פבלו כהן (שעלה מארגנטינה), שוכנע בשנת 1990 על ידי דייוויד כורש, מנהיג כת הדיווידים, להצטרף לכת, בהבטחה שאם יבוא עמו, יבנו עבורו אולפן הקלטות משלו. כהן מצא את מותו ב-1993 במצור בווייקו. ראו בכתבה: </ref>

היא הקימה את "להקת הפלאש", שהייתה להקתה, עד לפירוקה בשנת 1982, עם פרוץ מלחמת לבנון הראשונה. בלהקה היו חברים, בין היתר, יוסי בוזין ודייוויד גרייבס.

בהמשך החלה לשיר עם זמר הבלוז הקנדי טד קופר שהתגורר אז בישראל, ונחשב לאחד המייסדים של הבלוז הישראלי. השניים הופיעו, בין היתר, מדי שבוע בבית הקפה של סינמטק ירושלים.

בשנת 1984 הקליטה את השיר "קור כלבים", אחד השירים בפסקול הסרט מכת שמש שביים יקי יושע.

בשנת 1987 הקליטה את השיר "עושה החלומות" (Dream Maker), אחד השירים בפסקול הסרט תל אביב לוס אנג'לס, שביים שמואל אימברמן וכיכב בו דודו טופז. 

בתחילת שנות האלפיים חזרה לארצות הברית כדי לטפל באמה החולה. לאחר מותה של האם, שבה לישראל.<ref></ref> עם חזרתה הקימה להקה אחרת, ששמה מתכתב עם שם הלהקה הראשונה, "להקת הפלאשבק" (ההרכב: ליבי הארט – שירה, יוסי תנורי – גיטרה, שרון לוי – גיטרה, יוני אלוש – בס, גלעד אריאל – תופים). 

הופיעה בעונה השנייה של תוכנית הטלוויזיה אקס פקטור ישראל (התוכנית עלתה לשידור ב-13 ביוני 2015).<ref></ref>

הופיעה מספר פעמים (ב-1990, ב-2016, ב-2018) בפסטיבל סולם יעקב, שנערך באתרים שונים בצפון הארץ.

כיום היא חיה בנורת'המפטון, מסצ'וסטס.

תרומתה המוזיקלית העיקרית של ליבי הייתה, שהכירה לקהל הישראלי, בשנות ה-80, את הרוק והבלוז, בהופעות שנערכו במקומות קטנים ואינטימיים, שמעטים היו כמותם אז בישראל.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
*
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולות בשנות ה-1970
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:משתתפי אקס פקטור ישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
Comet-ME

Comet-ME (קיצור של Community Energy & Technology in the Middle East; בתרגום חופשי: אנרגיה וטכנולוגיה קהילתיות במזרח התיכון) הוא ארגון ישראלי-פלסטיני המספק שירותים בסיסיים של אנרגיה ומים נקיים ליישובים לא מוכרים בשטחי C. האספקה מתבצעת בשיטות בנות קיימא מבחינה סביבתית וחברתית. לדברי אנשי הארגון, הם "מסייעים להעצמה חברתית וכלכלית של כמה מהיישובים העניים והשוליים ביותר בשטחי הכיבוש הישראלי".

הארגון מספק שירותי אנרגיה בסיסיים ל-125 יישובים ו-1,900 משקי בית, הכוללים כמעט 10,000 איש. הארגון פועל בשיטת אינטגרציה אנכית.

== היסטוריה ==
הארגון החל בתור יוזמה התנדבותית בשנת 2006, אז החלו התקנות ראשונות. בספטמבר 2009 נרשם הארגון כעמותה.

בשנת 2013 החל הארגון לספק פתרונות שאיבת וסינון מים ליישובים.

== ראו גם ==
* הסכסוך הישראלי-פלסטיני
* אנרגיה מתחדשת

== קישורים חיצוניים ==

*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני
לואי-ז'אן קניגסוורטר

לואי-ז'אן קניגסוורטר (בצרפתית: Louis-Jean Koenigswarter; 12 במרץ 1814 – 6 בדצמבר 1878, פריז) היה משפטן וכלכלן יהודי צרפתי. נשיאה הראשון של חברת "כל ישראל חברים" (אליאנס).

==קורות חיים==
נולד בווינה, בן למשפחת הבנקאים היהודית קניגסוורטר . הוא אחיהם של הבנקאי והפוליטיקאי הצרפתי מקסמיליאן דה קניגסוורטר ואנרי-ז'יל דה קניגסוורטר. למד באוניברסיטת ליידן וקיבל תואר דוקטור למשפטים ב-1835.

ב-1843 היגר לצרפת והתיישב בפריז. ב-1848 קיבל אזרחות צרפתית. הוא התמסר למחקרו על כלכלה פוליטית ותולדות המשפט בעודו עובד למחייתו בבנק המשפחתי.

ב-1860 היה לנשיאה הראשון של חברת כל ישראל חברים.

מ-1850 ועד מותו היה חבר ה"אקדמי דה סיינס מוראל א פוליטיק" (האקדמיה למדעי הרוח והמדיניות ) ועם מותו הוריש לאקדמיה סכום של 10,000 פרנק לייסוד פרס על שמו.

קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1878
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1814
קטגוריה:כל ישראל חברים
קטגוריה:משפטנים יהודים
קטגוריה:משפטנים צרפתים
קטגוריה:כלכלנים יהודים צרפתים
קטגוריה:בנקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:משפחת קניגסוורטר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ליידן
מחנה הכלא הפדרלי, בריאן

מחנה כלא הפדרלי, בריאן (FPC בריאן) הוא כלא פדרלי של ארצות הברית עם אבטחה מינימלית עבור אסירות בטקסס. הוא מופעל על ידי הלשכה הפדרלית לכלא, חטיבה של משרד המשפטים של ארצות הברית.

FPC בריאן ממוקם 95 מייל (153 ק"מ) צפונית-מערבית ליוסטון.

== אסירים בולטים (בהווה ובעבר) ==
{| class="wikitable"
!שם
האסיר
!מספר
רישום
!סטטוס
!פרטים
|-
|רובי ג'יין מקמילן
|17577-035
|הגיע ב-2016, משרת
38 חודשים. יצא
באוגוסט 2017.
|חלק מטבעת חלוקת מתאמפטמין התפרקה
ב-2014; הודה באשמה בקשירת קשר בשנת 2015.
|-
|לאה פאסטו
|20290-179
|שוחררה ממעצר
ב-2005; שירתה 11
חודשים.
|עוזרת גזבר אנרון לשעבר ואשתו
של מנכ"ל אנרון לשעבר אנדרו פאסטו; הודה ב-2004
בהונאת מס בגין אי דיווח על יותר מ-200,000 דולר בהכנסה בלתי חוקית מהחברה.
|-
|סילביה הנדי
|59164-279
|שוחררה ממעצר
ב-2012; שירת שנתיים.
|נציבה לשעבר במחוז הידלגו, טקסס;
הודתה ב-2010 בהעסקת זרים בלתי חוקיים
כעובדי מחוז, שימוש בהם כמטפלים בביתה וגניבת רווחיהם כדי לשלם עבור הוצאות אישיות.
|-
|מישל ג'נאבס
|77816-112
|ריצתה 5 חודשי
מאסר; פורסם ב-16/11/2020.
|הואשמה בקשר לשערוריית הקבלה למכללות
בשנת 2019.
|-
|ג'ן שאה
|37357-509
|מרצה כיום מאסר של 6.5
שנים, נכנס
ב-17/2/2023
|הודה בקשירת קשר לביצוע הונאה.
|-
|אליזבת הולמס
|24965-111
|מרצה כעת 135
חודשי מאסר
(מתוכנן לשחרור
ב-30 באוגוסט 2034), נכנס ל-30/5/2023
|הורשעה בהונאת תיל וקשירת קשר לביצוע
הונאה.
|}
מול התמונה

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ארצות הברית: בתי סוהר
קטגוריה:טקסס
טלפון אלחוטי

שני טלפונים אלחוטיים
טלפון אלחוטי הוא מכשיר טלפון שכולל שפופרת טלפון ניידת. המכשיר מקושר באמצעות תדרי רדיו לתחנת בסיס המחוברת לרשת הטלפון הציבורית. לטלפון האלחוטי מספר יתרונות על פני הטלפון החוטי הרגיל - ניתן לקחת את הטלפון לכל פינה בבית, בהתאם לדגם, וכמו כן לדגמים רבים יש ספר טלפונים מובנה, ולעיתים רבות המכשיר כולל גם פיצ'ר המזהה את המספרים של שיחות נכנסות (שיחה מזוהה). כמו כן, לעיתים רבות כאשר הדגם כולל מסך תצוגה, הוא מציג את השעה והתאריך. לטלפון האלחוטי מספר מגבלות בהשוואה לטלפונים סלולרים - על מנת להשתמש בטלפון תחנת הבסיס של הטלפונים צריכה להיות מחוברת לשקע החשמל כל העת, וטווח הפעילות של הטלפון על פי רוב מוגבל לכל היותר למבנה בו נמצאת תחנת הבסיס, ואשר בו ללקוח יש מנוי לרשת הטלפון הציבורית. לעיתים רבות הוא פועל רק במרחק קצר מתחנת הבסיס (תלוי בתדר בו פועל הטלפון).

תקני טלפון אלחוטיים עכשוויים, כמו PHS ו-DECT , טשטשו את מה שהיו בעבר הבדלים ברורים בין טלפונים אלחוטיים לטלפונים ניידים בכך שהם מכילים תכונות מתקדמות שונות, כגון העברת נתונים, ואפילו, נדידה למיקומים בחו"ל.

בניגוד לטלפונים חוטיים, טלפונים אלחוטיים זקוקים לחשמל (על מנת להפעיל את תחנת הבסיס). השפופרת האלחוטית מכילה סוללה נטענת, אותה תחנת הבסיס טוענת תמיד מחדש כאשר השפורפרת מונחת על תחנת הבסיס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
קטגוריה:מכשירי אלקטרוניקה בידורית
קטגוריה:טלפוניה
המדאנית יהודית

המדאנית־יהודית היא השפה הנעלמת של הקהילה היהודית המתגוררת בהמדאן ומהווה ניב של שפה פרסית יהודית המדוברת במקור על ידי קהילת יהודי המדאן שהם חלק מיהודי איראן באזורי המדאן ובורוג'רד במערב איראן.<ref name="Gholami 2022"></ref>. לשפה ההמדאנית־יהודית, כמו לשפות יהודיות אחרות, יש מספר רב של מילים המושאלות מעברית והיא נכתבת באלפבית העברי .

יהודי המדאן 1917

בעקבות ההגירה של הקהילה היהודית האיראנית באמצע המאה ה-20, השימוש בשפה זו הולך ופוחת, והנשארים שעוד דיברו בשפה זו באיראן החלו לדבר פרסית יהודית ופרסית. שפתן של קבוצות מהגרים לארצות הברית ולישראל עברה בהדרגה לאנגלית ולעברית.

== אוריינות ==
רוב אנשי המדאן לא ידעו קרוא וכתוב בפרסית, ואוריינותם הוגבלה לעברית. כלומר, אם היו רוצים לכתוב משהו, היו כותבים אותו בעברית ובפרסית, ולרוב היו מתאימים את האותיות לפרסית וכותבים. בחלק מבתי הכנסת ישנם ספרי דת – כמו תרגום של כתבי קודש – הכתובים בכתב עברי פרסי (פרסיהוד). היהודים מהמדאן למדו עברית בדרך כלל בבתי כנסת או בתי ספר שבהם לימדו עברית. לאחר תקופה של פעילות בית הספר, היו שיעורי עברית לילדים ובני נוער במקום שנקרא "גן ילדים".<ref name=":0"></ref>
לאחר זמן רב, הוקם בית הספר אליאנס בהמדאן בעקבות טהראן. לפני הקמת בית הספר אליאנס, יהודי המדאן לא היו במצב טוב מבחינת ביטחון ומבחינת מבנים חומריים ורוחניים.<ref name=":0" />

בית הספר אליאנס המדאן היה מתקדם מאוד. בשיאו היו בו המורים והמורים הטובים ביותר, ובתחרויות האקדמיות שנערכו מדי שנה בהמדאן, המקומות הראשון, השני והשלישי היו תמיד מבית הספר אליאנס, והם זכו בפרסים גם בתחרויות ספורט. בית הספר אליאנס היה קיים עד שנה לאחר המהפכה האיראנית, אך עקב הגירתם של מספר רב של יהודים של המדאן לטהראן ולעיתים גם לחו"ל, הוא פורק ושמו שונה, ולאחר מכן נהרס ובמקומו נבנה בית ספר נוסף.<ref name=":0" />

== דקדוק המדאני־יהודי ==
השוואת ניבים של שפות יהודיות מתוך The Journal of Jewish Languages בטבלה ניתן לראות השוואה בין ההמדאנית־יהודית לכמה ניבים אחרים של פרסית יהודית. הניב דומה לכאשאנית יהודית במספר סימנים. חלק מהמילים זהות לאספהאנית יהודית, למשל, המילים זריקה, רצון וחתול. בנוסף, המדאנית יהודית חולקת את המילה דרור לדוגמה עם בורוג'רדית יהודית.

== הערות שוליים ==

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20061022024550/http://www.mazdapub.com/Comprehensive-History-Jews.htm היסטוריה מקיפה של יהודי איראן]
* 

== מאמרים קשורים ==
* [https://web.archive.org/web/20120516012949/http://www.jta.org/news/article/1999/11/30/13288/Ancientlanguagecom שפה יהודית-פרסית עתיקה נשמרה בחיים]

קטגוריה:יהדות איראן ופרס
קטגוריה:שפות יהודיות
רג'ווה אל-חוסיין, נסיכת ירדן

הנסיכה רג'ווה אל-חוסיין (בערבית: رجوة الحسين; נולדה בשם רג'ווה אאל סייף (رجوة آل سيف) ב-28 באפריל 1994) היא אדריכלית ילידת ערב הסעודית ובת משפחת המלוכה הירדנית. היא נשואה לחוסיין בן עבדאללה, נסיך ירדן, יורש העצר של הממלכה.

התואר נסיכת הכתר אינו משמש בדרך כלל בירדן, ובמקום זאת נקראת רג'ווה "הוד מלכותה הנסיכה רג'ווה אל-חוסיין".

== ביוגרפיה ==
אאל סייף נולדה בריאד, בירת ערב הסעודית, ב-28 באפריל 1994. היא הצעירה מבין ארבעה ילדיו של איש העסקים הסעודי ח'אלד אאל סייף, מנכ"ל קבוצת אאל סייף, ואשתו עזה אאל סודאיירי. משפחת אאל סייף, הנחשבת לחלק מהאצולה הסעודית, מגיעה משבט סובאי, השייח'ים של העיירה אל-עטאר בסודאיר.

אמה נמנית עם משפחת אאל סודאיירי, אותה משפחה של אמו של מלך ערב הסעודית, וכן זו של בת זוגו המנוחה, סולטאנה בינת תורכי אאל סודאיירי. בדרך זו היא בת דודה מדרגה שנייה של סלמאן, מלך ערב הסעודית.

אביה, ח'אלד בן מוסאעד בן סייף בן עבד אל-עזיז אאל סייף, סיים תואר בהנדסה אזרחית ב והקים את אאל סייף קבלני הנדסה, אחת מחברות הבנייה המובילות בסעודיה יחד עם מספר חברות הפועלות במגזרים נוספים.

אאל סייף השלימה את לימודיה התיכוניים בערב הסעודית והשלימה את השכלתה הגבוהה בבית הספר לאדריכלות של אוניברסיטת סירקיוז. היא למדה ועבדה בלוס אנג'לס, קיבלה תואר ממכון האופנה לעיצוב ומרצ'נדייזינג ועבדה במשרד אדריכלות בקרבת מקום.

=== אירוסים וחתונה ===
טקס האירוסים בין א-סייף לנסיך חוסיין התקיים בבית אביה של בריאד. בטקס השתתפו מלך ומלכת ירדן ובנים נוספים ממשפחת המלוכה

א-סייף ערכה את הופעתה הפומבית הרשמית הראשונה ב-18 באוקטובר 2022, כשביקרה באמנה המלכותית עם יורש העצר חוסיין ודודו של אביו, חסן בן טלאל.

ב-1 ביוני 2023 התקיימה חתונת הנסיך חוסיין ורג'ווה אאל סייף בארמון זהראן שבעמאן. בין האורחים היו גם ויליאם, נסיך ויילס ורעייתו קתרין, נסיכת ויילס, וג'יל ביידן, הגברת הראשונה של ארצות הברית.

=== נסיכת ירדן ===
עם נישואיה הפכה רג'ווה לנסיכת ירדן וזכתה לתואר הוד מלכותה הנסיכה רג'ווה אל-חוסיין. תפקידיה כנסיכה כולל ייצוג יורש העצר באירועים, לרבות כאלה המתקיימים מחוץ למדינה, כגון חתונות של חברי בתי המלוכה. בהתאם, היא תשתתף בפעילויות הקשורות לפרויקטים חברתיים ולצדקה.

=== בתה ===
ב-3 באוגוסט 2024 ילדה בבית החולים המלך חוסיין בעמאן את בתה הבכורה, הנסיכה אימאן בינת אל-חוסיין.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המשפחה ההאשמית
קטגוריה:נשים סעודיות
קטגוריה:סעודים
קטגוריה:ילידי 1994
קטגוריה:סעודים שנולדו ב-1994
וואו!

וואו! הוא שיר של להקת ג'ירפות, שכתב גלעד כהנא, הלחינו כהנא ויאיר קז, ועיבדו חברי הלהקה<ref name=":0"></ref>.

== רקע ==
השיר יצא בשנת 1998<ref name=":0" /> ונכלל באלבום הבכורה של ג'ירפות, "משוחח עם כסא", אשר יצא בשנת 1999. לשיר הוקלט דמו בשנת 1994 במחסן בגינה של הוריו של כהנא<ref></ref>.

כהנא סיפר כי השיר נכתב בעת שהוא וקז ישבו בדירה ברחוב כ"ג יורדי הסירה בתל אביב, אשר קז התגורר בה בזמנו, והשניים עישנו יחד. בין היתר הם אלתרו שיר, כשקז מנגן בגיטרה אקוסטית וכהנא שר.

ישנה שמועה כי השיר נכתב על בת זוג לשעבר של כהנא שבגדה בו עם אישה, אך כהנא טען שהוא לא מאשר ולא מכחיש, וכי אין לו מושג אם אכן יצא עם מישהי שבגדה בו עם אישה. בנוסף, בראיון למעריב לנוער, סמוך לצאת האלבום, כהנא סיפר שהשיר נכתב בעקבות התערבות עם הקלידנית של הלהקה, וטען שהוא יכול לכתוב שיר עם מילים חסרות פשר שיהפוך ללהיט. עם זאת, מאוחר יותר הוא סיפר ששיקר ושהדבר לא קרה<ref></ref>.

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירים בעברית
האספה הלאומית של אקוודור

האספה הלאומית של אקוודור (בספרדית: Asamblea Nacional) הוא בית המחוקקים החד-ביתי של אקוודור המכיל כ-137 נציגים. האספה החליפה את הקונגרס הלאומי ב-2009 בעקבות רפורמות בחוקה ב-2008.<ref></ref> מבנה האספה ממוקם בבירת אקוודור קיטו. על פי סעיף 119 של חוקת אקוודור משנת 2008, מועמדים לאספה הלאומית חייבים להיות אזרחים חופשיים בני 18 לפחות.<ref></ref>

לאספה הלאומית יש את הסמכות לחוקק חוקים, בעוד שמינוי שופטים לבית הדין הלאומי לצדק נעשה על ידי מועצה שיפוטית נפרדת.<ref></ref>

נכון ליוני 2023, האספה מפוזרת לאור המשבר הפוליטי באקוודור ולאחר שפוזרה על ידי הנשיא גיירמו לאסו. הבחירות הקרובות אמורות להתקיים ב-20 באוגוסט 2023.

== הרכב האספה הנוכחית (יוני 2023) ==

{| class="wikitable"
|+
!מפלגה
!מושבים
|-
|איחוד לתקווה (התנועה האזרחית המהפכנית והמרכז הדמוקרטי)
|49
|-
|תנועת האחדות הרב-לאומית
|27
|-
|השמאל הדמוקרטי
|18
|-
|המפלגה הסוציאלית הנוצרית
|18
|-
|CERO
|12
|-
|עצמאיים
|3
|-
|אחרים
|10
|-
|בסך הכל
|137
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==
ויולט ח'ורי

ויולט ח'ורי (בערבית: فيوليت خوري; 1929<ref name=":0">Herzog 1999, p. 209</ref> – 1987<ref name=":4"></ref>) הייתה פוליטיקאית ועובדת סוציאלית ערבייה-ישראלית, וראשת המועצה המקומית של כפר יאסיף. היא הייתה האישה היחידה ששימשה כראשת מועצה ערבית בישראל<ref></ref><ref name=":1"></ref> והאישה הראשונה שנבחרה למועצה מקומית ערבית<ref name=":2">Herzog 1999, p. 211</ref>.

ויולט נולדה לשושלת ערבית של כמרים יוונים-אורתודוקסים<ref name=":0" /><ref name=":1" />, אם כי אביה היה שוטר ואמה מנהלת בית ספר ערבי לבנות-בלבד בחיפה. התחנכה בתיכון דובר-אנגלית מעורב ערבי-יהודי, בחיפה. לאחר מכן למדה עבודה סוציאלית, וכן עבדה במקצוע זה. במהלך עבודתה הסתובבה בכפרים ערביים בגליל, דבר שגרר ביקורת רבה מצד אנשים בכפר יאסיף שחשבו שזה לא-ראוי לאישה רווקה. לכן, ב-1952 התארסה דרך שידוך לפאוזי ח'ורי, שהיה גדול ממנה ב-18 שנה, ולאחר מכן התחתנו<ref name=":3">Herzog 1999, p. 210</ref>.

ויולט נכנסה לפוליטיקה מקומית בעקבות בעלה, פאוזי ח'ורי, שהיה בתחילה חבר מועצה בלבד בכפר יאסיף, אם כי מאוחר יותר התמנה כראש המועצה בעצמו. כשהוא נבחר לראשות המועצה ניסו להעביר את ויולט לעבוד בכפר ראמה, מכיוון שהייתה מועסקת כעובדת סוציאלית בידי מועצת כפר יאסיף, אך היא סרבה לכך, והתפטרה.<ref name=":3" /> לאחר מכן, פתחה חנות בגדים, ואחר כך פתחה גם את גן הילדים הראשון בכפר יאסיף.<ref name=":3" /> בעקבות משבר פוליטי במועצה, בעלה פאוזי ח'ורי נאלץ להתפטר, וויולט התבקשה על-ידי מליאת המועצה להחליף אותו<ref name=":2" /> וב-1972 נכנסה לתפקיד<ref name=":1" />. היא מינתה נשים רבות לתפקידים במועצה, בין השאר כדי להתמודד עם הקושי של גברים לעבוד תחתיה. במהלך הקדנציה במועצה קיבלה ח'ורי מענקים מיועץ ראש הממשלה לענייני ערבים, וכן התהדקו הקשרים עם הקיבוץ השכן, יחיעם. למרות ההישגים שלה היא הודחה מתפקידה לאחר כשנה וחצי. בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו בשנת 1978, רצה במפלגה עצמאית וזכתה במושב אחד במועצה, ועל-כן הייתה לאישה הראשונה שנבחרה באופן דמוקרטי למועצה מקומית ערבית<ref name=":2" />. ויולט ח'ורי הייתה במועצה כ-14 שנים<ref></ref>. לאחר מכן נבחרה לשמש כראש המועצה - עורך הדין, ג'מיל לביב ח'ורי.<ref name=":4" />

== לקריאה נוספת ==
* Herzog, Hanna (1999). [https://books.google.co.il/books?id=Jkk_DwAAQBAJ&redir_esc=y Gendering Politics: Women in Israel]. University of Michigan Press. .

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:נשים בראשות מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:עובדות סוציאליות ישראליות
קטגוריה:חברות מועצה ברשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1929
קטגוריה:פמיניסטיות ערביות ישראליות
קטגוריה:פוליטיקאיות ישראליות
קטגוריה:ערביות נוצריות ישראליות
קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1987
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1987
קטגוריה:פוליטיקאים ישראלים

קטגוריה:כפר יאסיף: אישים
קטגוריה:ערבים בראשות רשויות מקומיות בישראל
סוף המשחק (סרט)

סוף המשחק הוא סרט פשע ישראלי משנת 1997 בבימויו של יוני דרמון, עם משה אבגי וסער בדישי בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על ארבעה נערים מדימונה שמגיעים לבלות בתל אביב ומסתבכים עם המשטרה ברציחות, עד לסוף הטראגי.

להקת נקמת הטרקטור הייתה מועמדת לפרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר.

==תקציר העלילה==
ארבעה נערים מדימונה מגיעים לתל אביב כדי לבלות בעיר הגדולה. בראשם עופר המכונה "קינג" (סער בדישי), וכן איציק (אורון אבדן), בנג'י (חיים אלמקיס) ויואב (גילי נגר).

הם מתחילים את הבילוי במועדון מכונות משחקים, גורמים שם לאי סדר ומסולקים על ידי בעל המקום (דורון צברי).

לאחר מכן הם עוברים למועדון לילה שם הם רוקדים, מעשנים סמים ושותים משקאות אלכוהוליים. "קינג" מתחיל לרקוד עם נערה "זרוקה" בשם אור (אילור הרפז) שהחבר שלה (דני שטג) התעמר בה מקודם.

בנג'י מתחיל עם נערת הלווי סינדי (ליאת אקטע) ומתחיל לריב עם החבר של אור שמכה אותו קשות. בנג'י מתאושש ודוקר אותו למוות. מתחוללת מהומה והארבעה בורחים מהמקום.

אביעד (משה אבגי) הוא קצין משטרה ותיק שעומד להשתחרר באותו יום. הוא מבקש מהשוטר מוריס (יגאל עדיקא) להסיע אותו למסיבת שחרור עם חברתו מאשה (יבגניה דודינה). הם מקבלים הודעה על הדקירה, ממהרים למועדון ונתקלים בארבעת הנערים מדימונה. איציק נתפס והשלושה בורחים לאחר שבנג'י חובט באביעד ולוקח ממנו את אקדחו.

מצטרפת אליהם אור שבאה מבית הרוס והם עולים על רכבת צפונה שם נמצא בוזגלו, חבר של "קינג" שיעזור להם. אור מזהה ברכבת את בנג'י כרוצח של חברה, עוצרת את הרכבת ובורחת. השלושה רצים אחריה ובנג'י יורה לעברה אך קינג מתעמת אתו ובנג'י נופל על הפסים בדיוק כשרכבת עוברת...

אמא של "קינג" (ריטה שוקרון) מגיעה למשטרה ומבקשת שלא יגעו. שניהם סובלים מאב/בעל אלים שגרם לה לאובדן עין.

נהג טנדר משא בשם חזי (ערן בוהם) מסכים לקחת אותם צפונה בתנאי שאור תשב אתו. הם מגיעים לחוף אכזיב וליד אנדרטת פסל-ים של יחיאל שמי חזי עוצר ומנסה לאנוס את אור. לקול צעקותיה מגיע "קינג" שישב מאחור ובמאבק עם חזי הוא יורה בו למוות. "קינג" ואור רצים צפונה לעבר הקרוואן של בוזגלו, וכאשר הם רואים שהוא נטוש הם ממשיכים לנקרות ראש הנקרה ומתעלסים שם. אביעד דולק אחריהם. הוא מורה להם להסגיר את עצמם כי הם מוקפים מכל עבר. כשהוא מתקרב אל השניים הם יורים בו. בסוף הסרט כאשר הם מוקפים בכוחות משטרה רבים, ומסוק משטרתי שעוקב אחריהם וקורא להם להסגיר את עצמם, אור ו"קינג" קופצים אל מותם מהצוק שהם אוחזים יד ביד.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|משה אבגי
|אביעד
|קצין משטרה
|-
|סער בדישי
|עופר, "קינג"
|נער מדימונה
|-
|חיים אלמקיס
|בנג'י
|נער מדימונה
|-
|אורון אבידן
|איציק
|נער מדימונה
|-
|גילי נגר
|יואב
|נער מדימונה
|-
|אייל גפן
|שלומי
|מפקד של אביעד
|-
|אילור הרפז
|אור
|מבלה במועדון
|-
|דני שטג
|
|חבר של אור
|-
|יבגניה דודינה
|מאשה
|חברה של אביעד
|-
|ליאת אקטע
|סינדי
|נערת ליווי
|-
|יגאל עדיקא
|מוריס
|שוטר
|-
|ערן בוהם
|חזי
|נהג
|-
|ריטה שוקרון
|אמא של עופר "קינג"
|
|-
|דורון צברי
|
|בעל מועדון משחקים
|-
|שיש קולר
|
|קונדוקטור ברכבת
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטי 1997
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1997
קטגוריה:סרטי פשע ישראליים
קטגוריה:סרטי נעורים ישראליים
ארץ של חירשים (סרט)

ארץ של חירשים (ברוסית: Страна глухих) הוא סרט דרמה רוסי מוערך משנת 1998 שזכה בכמה פרסים והיה מועמד לפרס ניקה. הוא מציג את מערכת היחסים בין אישה שומעת ורקדנית חירשת. הסרט נכתב ובוים על ידי ואלרי טודורובסקי, מככבים בו צ'ולפן חמאטובה ודינה קורזון, שזכתה על תפקידה בסרט בפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר.

הסרט נחשב לאחד ממאה הסרטים הטובים בהיסטוריה של הקולנוע ברוסיה, על פי מגזין Afisha.
==עלילה==
ריטה חווה תקופה קשה: החבר שלה אליושה, שחקן רולטה נלהב, חייב סכום כסף עצום ועכשיו חייו, כמו חייה של ריטה, תלויים על הכף. במהלך פגישה עם הנושה שלו במסעדה שלו, אליושה עוזב מבלי לחזור ומותיר את חברתו לבדה עם הנושה. בעת יציאתה החוצה, ריטה פוגשת בטעות רקדנית חירשת בשם יאיא, שמצילה אותה ממרדף. יאיא, למרות היותה חירשת לחלוטין, מבינה היטב אנשים שומעים. היא משכנעת את ריטה לשכוח את אהובה ומשכנעת שכל הגברים הם נבלות וצריך לחיות רק בשביל עצמך.

השתיים מבלות יחד כל הזמן והופכות לחברות הכי טובות. יאיא מלמדת את ריטה שפת סימנים ומספרת לה על החלום שלה — לחסוך הרבה כסף ולנסוע אל "ארץ החירשים", שם היא, כמו אנשים דומים לה, יכולה לחיות באופן מוחלט מבלי להתכחש לעצמה. כשהיא שומעת את הרעיון, ריטה מתקשה להזדהות, אבל בכל זאת היא תומכת בה. החברות מנסות להרוויח כסף בזנות, אך ללא הצלחה. עד מהרה, יאיא מציגה לחברתה את מנהיג כנופיית החירשים, ״חזיר״, שמתאהב בריטה. לאחר זמן מה, הגבר מציע לה עבודה - להיות ה"אוזניים" שלו: ריטה חייבת לגלם את התפקיד של אשתו החירשת של ה״חזיר״ ולהזהיר אותו מפני סכנה. באחת הפעמים היא מצילה את חייו במהלך פגישה עם שותפים חסרי מצפון.

יום אחד, ריטה מקבלת טלפון מאדם אלמוני שמודיע לה על מקום הימצאו של אליושה. לאחר שמצאה אותו, ריטה מביאה את אהובה הביתה. בתחילה, יאיא מתנגדת החלטה כזו באופן מוחלט. מאוחר יותר, בהיעדרה של ריטה, היא לומדת להכיר את אליושה טוב יותר ושוכבת איתו. במשך כל הזמן הזה יאיא משוכנעת בהוללות ובאנוכיות של הצעיר, שהוא לא צריך את ריטה ומנסה לשכנע בכך את חברתה, שעדיין מאוהבת באליושה. פורץ ריב בין הבנות וריטה הולכת לאליושה, מנתקת את היחסים עם יאיא. כשיש בידיה סכום כסף גדול, ריטה מציעה לאליושה להחזיר את החוב. אבל הוא מפסיד את כל הכסף על שולחן הרולטה ואומר שזה משפיל בשבילו להיות לידה, בחורה מאוד מוסרית ועוזב אותה.

בינתיים יאיא מגיעה אל הנושה של אליושה, הבוס שלו, ומבקשת ממנו להעניש את החייב, תוך שהיא מתחננת שלא יגע בריטה. מאחר שאליושה שוב נעלם, הנושה, יחד עם אנשיו, מבקר אצל ריטה ודורש להחזיר את הכסף, תוך שהוא מאיים לחתוך את אוזניה של יאיא. ריטה הולכת אל ״חזיר״ ומבקשת עזרה. פורצת קטטה בין כנופיות החירשים לשומעים, שמסלימה לקרב יריות, בו מתים כל השודדים. אחרי שחיכו לבוקר, יאיא שנמלטה וריטה, שהתחרשה מקרב היריות, מבינה שעכשיו הם תמיד יהיו בלתי נפרדים. מאושרות הן יוצאות למרחקים: אל ארץ של חירשים.

==שחקנים ודמויות==
*דינה קורזון — יאיא
*צ'ולפן חמאטובה — ריטה
*מקסים סוחאנוב — ״חזיר״
*ניקיטה טיונין — אליושה (דיבוב: סרגיי בזרוקוב)
*אלכסנדר יאצקו — נושה
*אלכסיי גורבונוב — ספק
*פאבל פוימאלוב — מאו
*סרגיי יושקביץ' — נונה
*יארוסלב בויקו — חבר כנופיה
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטים רוסיים
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי 1998
קטגוריה:נכות באמנות
קטגוריה:זוכי פרס ניקה
יחסי הרשות הפלסטינית – לוקסמבורג

יחסי הרשות הפלסטינית–לוקסמבורג הם היחסים הבילטרליים בין הרשות הפלסטינית ללוקסמבורג. היחסים נחשבים לידידותיים.

נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס ביקר בלוקסמבורג ב-15 בפברואר 2015, ונפגש עם אנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג ובכירים בלוקסמבורג.<ref></ref> לוקסמבורג תומכת באונר"א ומגנה את ההתנחלויות.

למרות שעד היום לוקסמבורג לא הכירה במדינה פלסטינית, היא הצביעה בעד החלטות על הרשות הפלסטינית בהזדמנויות רבות. עם זאת, שר החוץ של לוקסמבורג ז'אן אסלבורן הצהיר על כוונתו להכיר במדינה פלסטינית ברגע שמעצמה אירופית גדולה תיקח את הובלת התהליך והפציר במדינות החברות באיחוד האירופי לעשות זאת גם.<ref></ref> ביוני 2020 לוקסמבורג קראה להכיר במדינה פלסטינית אם ישראל תספח את יהודה ושומרון.

באוגוסט 2020, שר החוץ של לוקסמבורג מתח ביקורת על הסכמתה של איחוד האמירויות הערביות לנרמל את יחסיה עם ישראל, ותיאר זאת כנטישה של הפלסטינים על ידי איחוד האמירויות הערביות. הוא הוסיף כי לא ניתן להשיג שלום במזרח התיכון ללא פתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני.

== הערות שוליים ==
איראקלי אזארובי

איראקלי אזארובי (בגאורגית: ირაკლი აზაროვი; נולד ב-21 בפברואר 2002 בטביליסי שבגאורגיה) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת שחטאר דונצק מליגת העל האוקראינית ובנבחרת גאורגיה.

== קריירת מועדונים ==
אזארובי גדל במחלקת הנוער של דינמו טביליסי. הוא ערך 12 הופעות ליגה בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הגאורגית, וזכה עם המועדון בשתי אליפויות גאורגיה.

ב-1 בינואר 2021 חתם אזארובי בדינמו בתומי מליגת העל הגאורגית. הוא ערך 53 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים, וזכה עם המועדון באליפות גאורגיה ובסופר קאפ הגאורגי.

ב-5 באוגוסט 2022 חתם אזארובי בהכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית.

== קריירה בינלאומית ==
ב-2 ביוני 2021 ערך אזארובי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה, בניצחון 1–2 על נבחרת רומניה במשחק ידידות.

== תארים ==
;דינמו טביליסי
* אליפות גאורגיה (2): 2019, 2020

;דינמו בתומי
* אליפות גאורגיה (1): 2021
* הסופר קאפ הגאורגי (1): 2022

;הכוכב האדום בלגרד
* אליפות סרביה (1): 2022/2023
* הגביע הסרבי (1): 2022/2023

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים גאורגים
קטגוריה:מגני כדורגל גאורגים
קטגוריה:כדורגלני דינמו טביליסי
קטגוריה:כדורגלני דינמו בתומי
קטגוריה:כדורגלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:כדורגלני שחטאר דונצק
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאורגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בסרביה
קטגוריה:ספורטאים זרים באוקראינה
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-2002
ארנסט נואמה

ארנסט אפיה נואמה (באנגלית: Ernest Appiah Nuamah; נולד ב-1 בנובמבר 2003 בקומאסי שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת אולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית, בהשאלה מר.ו.ד. מולנבק, ובנבחרת גאנה.

== קריירת מועדונים ==
נואמה גדל באקדמיית רייט טו דרים, ובחודש ינואר 2022 עבר למחלקת הנוער של נורשלן. בהמשך אותה שנה החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הדנית. הוא ערך 43 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 18 שערים.

ב-30 באוגוסט 2023 חתם נואמה בר.ו.ד. מולנבק מליגת המשנה הבלגית, והושאל ישירות לאולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית למשך עונת 2023/2024. ב-3 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-1 לפריז סן-ז'רמן במסגרת המחזור הרביעי בליגה.

== קריירה בינלאומית ==
ב-18 ביוני 2023 ערך נואמה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בתיקו 0-0 נגד נבחרת מדגסקר במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023. ב-7 בספטמבר 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-1 על נבחרת הרפובליקה המרכז-אפריקאית במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023.

נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים גנאים
קטגוריה:קשרי כדורגל גנאים
קטגוריה:קומאסי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נורשלן
קטגוריה:כדורגלני ר.ו.ד. מולנבק
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאנה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:ספורטאים זרים בדנמרק
קטגוריה:ספורטאים גנאים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים גנאים בצרפת
קטגוריה:גנאים שנולדו ב-2003
יחסי הרשות הפלסטינית – פרו

יחסי הרשות הפלסטינית–פרו הם היחסים הבילטרליים בין הרשות הפלסטינית לפרו. פרו הכירה במדינה פלסטינית ב-24 בינואר 2011.<ref></ref> שתיהן חברות בארגון המדינות הבלתי-מזדהות. לרשות הפלסטינית יש שגרירות בלימה.

בשנת 2014, נשיא פרו אויאנטה אומאלה ביקר ברשות הפלסטינית, נפגש עם נשיא הרשות מחמוד עבאס והניח זר על קברו של יאסר ערפאת במוקטעה.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

פלסטין
פרו
יחסי אירלנד – הרשות הפלסטינית

יחסי אירלנד–הרשות הפלסטינית הם היחסים הבילטרליים וההיסטוריים בין אירלנד לרשות הפלסטינית. בשנת 2000 הקימה אירלנד נציגות דיפלומטית ברמאללה ולרשות הפלסטינית יש נציגות דיפלומטית בדבלין.<ref></ref> שתיהן חברות באיחוד מדינות הים התיכון. נכון לשנת 2024, אירלנד מכירה במדינה פלסטינית.

== היסטוריה ==
עד סוף שנות ה-60 של המאה ה-20, אירלנד הייתה מודאגת יותר ויותר מגורלם של הפליטים הפלסטינים שנמלטו במלחמת ששת הימים ב-1967. בשנת 1969, שר החוץ האירי תיאר את בעיית הפליטים הפלסטינים כ"מטרה העיקרית והדחופה ביותר" של מדיניות אירלנד במזרח התיכון.

ב-1980 אירלנד הייתה המדינה הראשונה שחברה באיחוד האירופי שתמכה בהקמת מדינה פלסטינית. ישראל תקפה את אירלנד בחריפות על כך. בנאום בתחנת רדיו באירלנד אמר ראש ממשלת ישראל מנחם בגין כי מדיניות אירלנד לא יכולה לקבל את "זכותו של אש"ף להרוס את מדינת היהודים".<ref name="ForeignAffairs"></ref>

בינואר 2011 אירלנד העניקה למשלחת הפלסטינית בדבלין מעמד דיפלומטי. באוקטובר 2014 הסנאט האירי העביר פה אחד הצעה הקוראת לממשלה להכיר במדינה פלסטינית.<ref name="ireland 2014"></ref>בדצמבר אותה שנה הדאל אירן עשה זאת גם כן.<ref></ref>

למרות התמיכה הרבה ברשות הפלסטינית באירלנד, ממשלת אירלנד עדיין לא יישמה את ההחלטה משנת 2014 למיסוד היחסים הדיפלומטיים בין השתיים, אם כי שר החוץ סיימון קובני ציין בעבר שהדבר עשוי להשתנות. למרות ששני הבתים של הפרלמנט האירי העבירו את ההצעה להכיר במדינה פלסטינית, ממשלת אירלנד רוצה לעשות זאת כחלק ממהלך רחב יותר של האיחוד האירופי. ב-22 במאי 2024 אירלנד החליטה להכיר במדינה פלסטינית.

== הערות שוליים ==

פלסטין
אירלנד
יחסי מלטה–תוניסיה

יחסי מלטה–תוניסיה הם היחסים הבילטרליים בין מלטה לתוניסיה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1967,<ref></ref> לאחר עצמאותה של מלטה ב-1964.<ref></ref> למלטה יש שגרירות בתוניס ולתוניסיה יש שגרירות בולטה. שתי המדינות חברות באיחוד מדינות הים התיכון. מלטית ו הן שפות דומות מאוד. שתי המדינות חולקות קשרים היסטוריים ארוכים.

== היחסים כיום ==
ב-2012 הודיעה ממשלת מלטה על מאמצים להגביר את יחסי הסחר בין שתי המדינות,<ref></ref> ולשתי הממשלות יש כיום 3 הסכמים המכסים העסקה זמנית של תוניסאים במלטה.<ref>[https://tvmnews.mt/en/news/mistenni-jigi-three-agreements-for-better-relations-between-malta-and-tunisia-ftehim-ghat-tishih-tar-relazzjonijiet-bejn-malta-u-t-tunezija/ Three agreements for better relations between Malta and Tunisia], TVM news, February 5, 2019</ref>

== הערות שוליים ==
גולפיגאנית יהודית

גולפיגאנית יהודית הייתה ניב של פרסית יהודית שדוברה על ידי הקהילה היהודית שחיה בגולפיגאן שבמערב מחוז אספהאן, באיראן. הסימנים הראשונים לנוכחותן של קהילות יהודיות באזור זה מתוארכים לשנת 750 לפני הספירה לערך.

בעקבות עזיבתה של הקהילה היהודית האיראנית את איראן באמצע המאה ה-20, השימוש בשפה זו פחת בהדרגה, ודובריה באיראן החלו לדבר פרסית יהודית, המדאנית יהודית ופרסית. שפתן של קבוצות מהגרים לארצות הברית ולישראל עברה בהדרגה לאנגלית ולעברית.

לגולפיגאנית־יהודית, כמו לשפות יהודיות אחרות, היו הרבה מילות מושאלות מעברית, והיא נכתבה באלפבית העברי.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.lashon.org/1/taxonomy/term/380 הקלטות של מוניר מוצרתי ואסתר יהודאי, ילידות גולפיגאן בשפה הגולפיגאנית־יהודית] 

== ראו גם==
* יהדות איראן
* פרסית יהודית

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהדות איראן ופרס
קטגוריה:שפות יהודיות
יחסי אוגנדה–איטליה

יחסי אוגנדה–איטליה הם היחסים הבילטרליים בין אוגנדה לאיטליה, שהחלו באופן רשמי בשנת 1962, עת הכירה איטליה בעצמאותה של אוגנדה.<ref name=":0"></ref>

במהלך השנים התפתחו היחסים לכיוונים פוליטיים, כלכליים וחברתיים מוצקים.<ref name=":0" />

איטליה פעילה מאוד בתיאום מדיניות האיחוד האירופי באוגנדה, ובייחוד בתחומ שיתוף פעולה פוליטיים, מסחריים, תרבותיים ופיתוחיים.<ref name=":0" />

באוקטובר 2014 נפגש נשיא אוגנדה יוורי מוסווני עם שרת ההגנה של איטליה, רוברטה פינוטי.<ref name=":0" />

בעת ביקוריו של המפקד הכללי של הקרביניירי בקמפלה, נחתם מזכר הבנות עם משטרת אוגנדה.<ref name=":0" />

== נציגויות דיפלומטיות ==
* לאוגנדה יש שגרירות ברומא משנת 1987.<ref></ref> שגרירת אוגנדה באיטליה מיולי 2021 היא אליזבת פאולה נאפיוק.
* לאיטליה יש שגרירות בקמפלה.<ref></ref> שגריר איטליה באוגנדה מאוקטובר 2019 הוא מסימיליאנו מצאנטי, המשמש גם כשגריר איטליה בברוניי וברואנדה.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
ארמית חדשה יהודית טרנס-זאבית

ארמית חדשה יהודית טרנס-זאבּית (באנגלית: Trans-Zab Jewish Neo-Aramaic; בפרסית: هولئولا ) היא שפה יהודית הנקראת לרוב ארמית חדשה או ארמית יהודית, ונחשבת חלק מהארמית החדשה הצפון-מזרחיות. 

זו שפתם של היהודים דוברי הארמית שחיו בקהילות שממזרח לנהר זָאבּ הגדול בצפון עיראק, בכורדיסתאן האיראנית ובפרובנציית אזרבייג׳ן המערבית באיראן

בשפה זו יש שלוש קבוצות להגים:

# אִינטֵר-זאבּ - במחוז ארביל שבצפון עיראק, בין הנהר זאבּ הגדול לנהר זאבּ הקטן. דובריהם מכנים את שפתם לישאניד נושאן
# הלהגים של אזרבייג׳ן האיראנית. דובריהם כינוי את שפתם לישאן דידן 
# הלהגים של כורדסתאן האיראנית ואזורים סמוכים לה באיראן ומעבר לגבול העיראקי. חלק מדוברי להגים אלה מכנים את שפתם הוּלָאוּלָא או הוּלַוְולָא (״יהדוּת״)

השפה כתובה באלפבית העברי. האיות בדרך כלל פונטי מאוד, ואותיות שאינן נשמעות אינן נכתבות.

== מקור ==
מקור השפה בקצה הדרום-מזרחי של האזור הרחב בו דיברו בעבר ניבים שונים של הארמית החדשה. האזור משתרע מסננדג', בירת מחוז כורדסתאן, שבאיראן, האזור השתרע צפונה, ועד לגדות ימת אורמיה, משם הוא השתרע מערבה עד ימת ואן (בטורקיה), ודרומה אל מישור מוסול (בעיראק). ואז הוא פנה שוב מזרחה, דרך ארביל, חזרה לסננדג'.

התהפוכות לאחר מלחמת העולם הראשונה והקמת מדינת ישראל הביאו את רוב יהודי פרס להתיישב במולדת החדשה בתחילת שנות ה-50. רוב הדוברים המבוגרים עדיין מדברים כורדית כשפה שנייה, ואילו הדורות הצעירים עברו לעברית. יהודיותא היא החזקה ביותר מבין כל השפות במשפחת הארמית החדשה היהודית, עם כ-10,000 דוברים. כמעט כל אלה חיים בישראל, ומעטים נותרו באיראן, וחלקם בארצות הברית.

== השפעות ==
הדיאלקטים השונים של ארמית חדשה יהודית טרנס-זאבּית התקבצו סביב אזורי ההתיישבות העיקריים של היהודים באזור: הערים סננדג' וסאקז במחוז כורדיסטן, איראן, עם מוצב דרומי בקרנד, ומקבץ בעיר סולימניה בעיראק. ארמית חדשה יהודית טרנס-זאבּית מורכבת ממילים מושאלות מעברית, אכדית, פרסית וכורדית .

== ראו גם==
* אלפבית ארמי
* שפה ארמית
* שפות יהודיות
* פרסית יהודית
* ארמית יהודית

==לקריאה נוספת==
* Heinrichs, Wolfhart (ed.) (1990). Studies in Neo-Aramaic. Scholars Press: Atlanta, Georgia. .
* Maclean, Arthur John (1895). Grammar of the dialects of vernacular Syriac: as spoken by the Eastern Syrians of Kurdistan, north-west Persia, and the Plain of Mosul: with notices of the vernacular of the Jews of Azerbaijan and of Zakhu near Mosul. Cambridge University Press, London.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כורדיסטן: שפות
קטגוריה:ישראל: שפות
קטגוריה:שפות יהודיות
JSport

JSport הוא אתר אינטרנט, הסכת ובלוג העוסק בסיקור ספורט ישראלי, בדגש על כדורגל נשים וכדורגל נשים ישראלי.

זהו האתר היחידי, אשר מסקר כדורגל נשים ישראלי באופן תדיר.
==היסטוריה==
האתר הוקם בידי העיתונאים שאול גרינפלד וחורן סריבקיאן בשנת 2015 כשישראל אירחה את אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19

==מדורים ותכנים באתר==
JSport מקדיש את רוב תכניו לפרסום וקידום ענף כדורגל הנשים שאינו זוכה בישראל לסיקור רב. בין היתר באתר מופעלת מערכת סטטיסטיקת משחקים מליגת העל והאתר מביא תוצאות בזמן אמת מהליגה הלאומית וליגת העל.
האתר מכיל ראיונות בלעדיים עם שחקניות, אנשי צוות ומביא את הצבע מליגות הנשים בארץ.
JSport מפעיל קבוצות וואטסאפ לעדכונים שוטפים של תוצאות בזמן אמן וחדשות וכן את קבוצת הפייסבוק כדורגל נשים ישראלי שבה חברים אלפי משתתפים בין היתר שחקניות ישראליות וזרות, מאמנים, הורים של שחקניות וכן אנשי צוות ומביאה את כדורגל הנשים לבמה המרכזית.

==הסכתים==

האתר מפעיל הסכתים המסקרים כדורגל נשים, ומארח בהסכתים בין היתר שחקניות כדורגל, מנהלות קבוצה ואנשי צוות מענף כדורגל הנשים.
==קישורים חיצוניים==
* 
*[https://jsport.co.il/ אתר האינטרנט JSport]
*[https://www.facebook.com/jsport.co.il עמוד הפייסבוק של JSport]
*[https://www.facebook.com/groups/jsport.co.il/ קבוצת הפייסבוק כדורגל נשים ישראלי]
*[https://www.instagram.com/kaduregelnashim/ עמוד האינסטגרם JSport]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרי ספורט ישראליים
קטגוריה:פודקאסטים ישראליים
קטגוריה:בלוגים בעברית
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2015
עטלף עיוור (שיר)

"עטלף עיוור" הוא סינגל של הזמר-יוצר הישראלי חנן בן ארי, אשר יצא לאור ב-9 במאי 2023. השיר נכתב על ידי בן ארי, והופק על ידי תומר בירן.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב והולחן על ידי חנן בן ארי והופק על ידי תומר בירן.

בן ארי סיפר שבתקופת כתיבת השיר הוא עבר משבר מסוים.

==וידאו קליפ==
לא פורסם וידאו קליפ מלא לשיר. בן ארי פרסם בערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר, ב-9 במאי 2023, בסמוך לצאת הסינגל. האודיו מציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל ומילותיו של השיר.

==הצלחה==
במצעד השבועי של מדיה פורסט, בשבוע בו הסינגל יצא, הגיע השיר למקום ה-11, עם 57 השמעות בתחנות הרדיו בישראל. בשבוע שלאחר מכן, הגיע למקום הראשון עם 149 השמעות. הוא נשאר במקום הראשון גם בשבוע שלאחר מכן, עם 138 השמעות. גם בפלטפורמות הדיגיטליות זכה השיר להצלחה והגיע למקום השמיני במצעד היטליסט של מאקו.

== גרסאות כיסוי ==
השיר זכה לגרסאות כיסוי, בהן גרסה של הזמר אייל גולן, יובל דיין, שלום למר<ref></ref> ויובל טייב (בערבית).<ref></ref>

במלחמת חרבות ברזל הוציא ארגון זק"א גרסת כיסוי בשם "אבא ענה לי" המכילה שיחה בין מתנדב זק"א שנמצא בחזית הלחימה לבנו הקטן שנשאר בבית, בביצוע חיים אוטמזגין, מפקד היחידות המיוחדות של זק"א וקצין במילואים בפיקוד העורף, ובנו יהונתן. גרסת כיסוי לשיר שביצע שאול גרינגליק בתוכנית הכוכב הבא לאירוויזיון 2024 ששודרה במהלך המלחמה, זכתה לתפוצה רבה בעקבות מותו של גרינגליק בלחימה בצפון רצועת עזה, 3 שבועות לאחר שעבר את שלב האודישנים ופרש מהתחרות כדי להשתתף בלחימה.

== מיקומי שיא ==

=== הגרסה של איל גולן ===

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:סינגלים מ-2023
קטגוריה:שירי חנן בן ארי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על בעלי חיים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
חנוך מילוא

חנוך מתתיהו מילוא (1940 – 4 בינואר 2019) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, סגן ומ"מ ראש עיריית פתח תקווה והמנכ"ל הראשון של תאגיד המים "מיתב".

== ביוגרפיה ==
מילוא נולד ב-1940 בארץ ישראל, בנם של שמעון וזלמה אולמן. הוא גדל בפתח תקווה ולמד בתיכון אחד העם.<ref name=":3"></ref> התגייס לצה"ל ב-1958 לחיל השריון וסיים קורס מ"פים.<ref name=":6"></ref> הוא שירת בעוצבת סיני במלחמת ההתשה ושירת כקצין השלישות של גייסות השריון במלחמת יום הכיפורים.<ref></ref><ref name=":5" /> הוא התקדם עד לדרגת תת-אלוף וכיהן בין אוגוסט 1977 ליוני 1982 כראש חטיבת תכנון ומנהל כח האדם באגף כוח אדם בצה"ל והחל מאוגוסט 1982 כסגן ראש אכ"א.<ref name=":4"></ref><ref name=":6" /> לאחר סיום תפקידו כסגן ראש אכ"א ומשלא קודם לדרגת אלוף, השתחרר מצה"ל.<ref></ref>

לאחר שחרורו מצה"ל התמנה בשנת 1988 לסמנכ"ל וראש חטיבת כוח אדם, ארגון ומינהל בקופת חולים כללית.<ref></ref> לאחר מכן הוא כיהן גם כסמנכ"ל וראש אגף מינהל בחברת הביטוח הסנה, כדירקטור בחברת החשמל, בה כיהן גם כיושב ראש זמני וכחבר הנהלת מועדון הכדורגל הפועל פתח תקווה.<ref name=":4" /><ref></ref>

בשנת 1993 התמודד מול ראש העירייה המכהן גיורא לב בבחירות לראשות עיריית פתח תקווה מטעם מפלגת העבודה. בבחירות אלו הפסיד מילוא לראש העירייה לב לאחר שזכה ל-39.4% מהקולות, אך סיעתו הייתה לגדולה ביותר במועצת העיר עם שישה מושבים.<ref></ref> בקדנציה זו בין השנים 1993 ל-1998 שימש מילוא כחבר מועצת העיר וכסגנו של ראש העירייה, גיורא לב.<ref></ref><ref name=":5"></ref> בבחירות 1998 זכתה סיעתו של מילוא לב ל-10.8% מהקולות ונחלשה לסיעה החמישית בגודלה במועצה עם שלושה מושבים.<ref></ref> בין השנים 1998 ל-2002 שימש כממלא מקום ראש עיריית פתח תקווה.<ref name=":4" />

החל מתחילת 2003 מילוא שימש כיושב ראש צוות ההקמה של תאגיד המים של פתח תקווה והסביבה – "מיתב" ולאחר מכן החל מינואר 2004 ועד ל-2014 שימש כמנכ"ל הראשון של התאגיד.<ref></ref><ref></ref><ref name=":3" /> בנוסף שימש מילוא כחבר בהנהלת איגוד מנהלי תאגידי מים, כחבר בתנועת מפקדים למען ביטחון ישראל וכחבר בתנועת אומ"ץ.<ref name=":4" /><ref></ref><ref></ref>

חנוך מילוא הלך לעולמו ב-4 בינואר 2019 והובא למנוחות בבית הקברות סגולה.<ref name=":5" />

== חיים אישיים ==
מילוא התגורר בפתח תקווה והיה נשוי ואב לשלושה. היה בוגר תואר ראשון במדעי החברה מאוניברסיטת בר-אילן.<ref name=":6" />

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ראשי חטיבת התכנון ומנהל כוח האדם
קטגוריה:חברי מועצת העיר פתח תקווה
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:חיילי חיל השריון
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:עובדי חברת החשמל
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת ההתשה
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:עסקני כדורגל ישראלים
קטגוריה:חברי מפקדים למען ביטחון ישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
סויוז TM-31

סויוז TM-31 (ברוסית: Союз TM-31), הייתה משימה ראשונה עם משלחת קבועה לתחנת החלל הבין-לאומית.
==צוות המשימה==
===צוות המראה===
* יורי גידזנקו - מפקד וטייס החללית
* סרגיי קריקאליוב - מהנדס טיסה
* ויליאם שפרד - מהנדס טיסה ומפקד משלחת קבועה

===צוות נחיתה===
* טלגט מוסאבייב - מפקד וטייס החללית
* יורי בטורין - מהנדס טיסה
* דניס טיטו - מהנדס טיסה
===צוות גיבוי===
* ולדימיר דז'ורוב - מפקד וטייס החללית
* מיכאיל טיורין - מהנדס טיסה
* קנת באוארסוקס - מהנדס טיסה

==תיאור המשימה==
סויוז TM-30 שוגרה ב-31 באוקטובר 2000 מכן שיגור מס' 1 בקוסמודרום בייקונור שמופעל על ידי רוסיה ונמצא בקזחסטן. העגינה בתחנת החלל הבין-לאומית בוצע ב-2 בנובמבר למודול זבזדה.

עם מעבר לתחנת החלל אחריות על המשך משימה הועברה לוויליאם שפרד שהיה מפקד משלחת מס' 1 לתחנת החלל הבין-לאומית. תחילה אנשי הצוות הפעילו מערכות תחנת החלל שתומכות בחיי הצוות. לאחר סיום פעולות אלו הם התחילו בביצוע ניסויים לפי התוכנית. תוכנית זו כללה ניסויים בתחום בריאות, חקר כדור הארץ, גידול גבישים ועוד.

ב-24 בפברואר חללית "סויוז TM-31" התנתקה ממודול "זבזדה" ותוך זמן קצר חוברה למודול "זאריה".

ב-8 במרץ לתחנת החלל הגיע מעבורת STS-102. בין היתר איתה הגיע צוות משלחת מס' 2 לתחנת החלל הבין-לאומית. מפקד הטיסה היה ג'ים ות'רבי. הצוות כלל 7 אנשים, מהם 3 (יורי אוסצ'וב, ג'יימס ווס וסוזן הלמס) היו אמורים להישאר בתחנת החלל כמשלחת מס' 2. לאחר העברה מסודרת של תחנת החלל לצוות חדש, יורי גידזנקו, סרגיי קריקאליוב וויליאם שפרד חזרו לכדור הארץ בטיסה של "STS-102" לאחר כ-141 ימים בחלל.

ב-18 באפריל חללית "סויוז TM-31" התנתקה ממודול "זאריה" ותוך זמן קצר חוברה למודול "זבזדה".

חללית "סויוז TM-31" נותרה מחוברת לתחנת החלל לשימוש במקרה חרום. חללית "סויוז TM-31" חזרה לכדור הארץ ב-6 במאי 2001 כאשר על סיפונה טלגט מוסאבייב, יורי בטורין ודניס טיטו שהגיעו לתחנת החלל ב-30 באפריל 2001 בחללית סויוז TM-32. היא נחתה בשטח קזחסטן כמתוכנן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-tm31.htm סויוז TM-31] 
* [https://www.russianspaceweb.com/iss-soyuz-tm31.html תיאור המשימה]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:2000 ברוסיה
קטגוריה:2001 ברוסיה
תאונת הרכבת באודישה

תאונת הרכבת באודישה הייתה תאונת רכבת שהתרחשה ב-2 ביוני 2023 במדינת אודישה שבהודו, כאשר שתי רכבות נוסעים התנגשו זו בזו ועם רכבת משא. לפחות 294 בני אדם נהרגו ויותר מ-1,175 נפצעו, מה שהופך את התאונה לתאונת הרכבות הקטלנית ביותר במאה ה-21 בהודו, ולאחד מאסונות הרכבת הקטלניים בהיסטוריה.<ref></ref>

== רקע ==
למרות השקעות משמעותיות של ממשלות לשיפור התשתיות, תאונות רכבות נותרו תכופות בהודו, אשר מחזיקה באחת מרשתות הרכבת הגדולות בעולם. תאונת הרכבת החמורה ביותר בהיסטוריה של הודו התרחשה בשנת 1981, במהלך סופת ציקלון במדינת ביהר, כאשר רכבת נוסעים צפופה ירדה מהפסים וצללה לתוך נהר, וגרמה ליותר מ-800 הרוגים.<ref></ref>

== התאונה ==
ב-2 ביוני 2023, סמוך לשעה 19:00, שתי רכבות נוסעים התנגשו בקו הראשי של Howrah-Chennai ליד תחנת הרכבת Bahanaga Bazar במחוז בלרוסה במזרח מדינת אודישה. בתאונה נהרגו לפחות 288 אנשים ויותר מ-1,000 נפצעו.

על פי התחקיר הראשוני הרכבת הראשונה ירדה מהפסים וחלק מקרונותיה התהפכו והגיעו למסילה הנגדית שם נפגעו על ידי הרכבת השנייה שחלפה. גם רכבת משא הייתה מעורבת בתאונה.

הרכבות ההודיות, ממשלת אודישה ומערב בנגל הפעילו מספר קווי סיוע. לדברי המזכיר הראשי של אודישה, פראדיפ ג'נה, שלוש יחידות כוח תגובה הגיעו למקום האסון (NDRF), ארבע יחידות כוח פעולה מהיר, ויותר מ-15 צוותי חילוץ מכבי אש, 100 רופאים, 200 אנשי משטרה ו-200 אמבולנסים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הודו: תחבורה
קטגוריה:אסיה: תאונות רכבת
קטגוריה:אסונות ב-2023
קטגוריה:אודישה