OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ביג'ו

בַיְג'וּ (טורקית Baycu Noyan - באיג'ו נויאן) היה מצביא מונגולי בפרס. הוא נולד קודם לשנת 1230 ונפטר בשנת 1260. הוא מונה בשנת 1241 בידי אוגדיי חאן כמחליפו של המצביא צ'ורמגן אשר החל להרחיב את הכוח המונגולי מערבה לתוך המזרח התיכון.

בשנת 1242 הוא אסף צבא גדול ויצא למלחמה כנגד סולטנות רום. הוא הנחית עליה תבוסה נחרצת בקרב קסדה. הסולטנות הסלג'וקית של רום הפכה למדינה וסאלית ונאלצה לשחרר את המלך הגאורגי השבוי דוד נארין השישי כצעד לבלום את כוחה של המלכה רוסודן. למונגולים היו רק כוחות מעטים באזור ולפיכך הם הסתפקו בשמירת מעמדן של הממלכות הוסאליות באזור ובעריכת מסעות עונשין כנגד אלו שסררו. ביג'ו הוביל את צבאו לפשיטה גדולה על אזור סוריה בשנת 1246. למרות הצלחותיו החלקיות בסוריה, נכשלו מספר ניסיונות שערך לפלוש לח'ליפות העבאסית בין השנים 1238 - 1246.

לאחר מותו של אוגדיי חאן, עלה לכס הח'אן הגדול גויוק ח'אן. ביג'ו הוחלף על ידי אלג'יגידיי (Eljigidei) כמפקד החזית ב-1246. עם זאת, כעבור שש שנים סר חינם של אלג'יגידיי ומשפחתו והם חוסלו עם עלייתו לשלטון של מונגקה חאן ב-1252. תחת ביג'ו הצליחו המונגולים לשמר כוחם באזור ואת כפיפותן של ממלכת גאורגיה, הסלג'וקים והנסיכויות הרבות שברמת איראן. המונגולים התערבו בסכסוכים שושלתיים וגבו מהן מס חסות. רק הח'ליפות העבאסית והחשישיון הצליחו לשמר את עצמאותם עד להגעת אחיו של מונגה, הולאגו ח'אן, בשנת 1255 לאזור.

הולאגו ח'אן נזף בביג'ו בשל אי-הצלחתו להרחיב את השפעת המונגולים מערבה. הולאגו תפס את הפיקוד וביג'ו המשיך לשרת תחתיו במסעו נגד הסולטנות הסלג'וקית של רום בשנת 1256, במהלכו הודח הסולטאן ונגבה מס רב. הוא שימש כמפקד אחד הגייסות במהלך המסע לכיבוש הח'ליפות העבאסית ששיאו היה בנפילת בגדאד והבאת הקץ על השושלת העבאסית בת 500 השנים. בשנה העוקבת (1259) הוא ערך מסע נוסף שהרחיב את תחומי השליטה המונגולית מערבה לתוך סוריה ולגבולה של הסולטנות הממלוכית במצרים.

משלב זה והלאה לא ברור מה עלה בגורלו של ביג'ו. לאחר עזיבתו של הולאגו ח'אן בשנת 1260 דוללו הכוחות המונגולים ששהו במרחב בצורה משמעותית. הכוח הנותר נשאר תחת פיקודו של קיטבוגה. לפי ההיסטוריון בן התקופה רשיד א-דין הוא הוצא להורג בידי הולאגו ח'אן לאחר שאגד מאורדת הזהב ערק מפרס לרוסיה ולמצרים בעקבות קרב עין ג'אלות (עין חרוד). משרתו כמפקד בצבא נמסרה בידי שירמון (Shiremun), בנו של צ'ורמגן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנשי צבא מונגולים
קטגוריה:ממלוכים
קטגוריה:נפטרים ב-1260
קוני-קוני

קוּנִי-קוּנִי (באנגלית: Kunekune) הוא גזע קטן ושעיר במין חזיר בר שבסוג חזיר, שמוצאו בניו זילנד. 

צבעיו של הקוני-קוני נעים בטווח רחב משחור-לבן, לבן, זהבהב, חום בהיר ועד חום. מבנה גופו גוצי עגלגל, ורגליו קצרות, ומכאן שמו במאורית (שפירושו "שמן ועגלגל"). למרבית חזירי הקוני-קוני צומחים תחת הלסת התחתונה שני גדילים. לקוני-קוני מזג שלו וידידותי, ובעקבות כך מרבים לגדל אותו כחיית מחמד.

המדענים נוטים להאמין כי במקור מוצאו מאסיה, וכי הוא הגיע לניו זילנד בתחילת המאה ה-19 על ידי סוחרים או ציידי לווייתנים. הקוני-קוני אומץ על ידי המאורים, שגידלו אותו ואף נתנו לו את שמו. בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20, עמד חזיר זה בפני סכנת הכחדה, וההערכה היא שנותרו כ-50 פרטים בלבד.

המין ניצל בזכות מייקל ויליס וג'ון סימיסטר, בעלי פארק ספארי, שהצליחו לאסוף 18 פרטים, אשר היוו בסיס לתוכנית הצלה למין. בשנת 2015 הקוני-קוני מסווג במצב שימור "פגיע". 

כיום מגדלים את הקוני-קוני בניו זילנד, באנגליה ובארצות הברית, והמגדלים מאורגנים באגודות רשומות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100116115033/http://www.ansi.okstate.edu/breeds/swine/kunekune/index.htm Kunekune], באתר אוניברסיטת המדינה של אוקלהומה 
* [http://www.kunekune.co.nz/ The New Zealand Kunekune Association], באתר הבית של האגודה בניו זילנד 
* [http://www.britishkunekunesociety.org.uk/ The British Kunekune Pig Society], באתר הבית של האגודה באנגליה 

קטגוריה:חזיר
דוקוז חאתון

דוקוז והולאגו, איור מתוך כתב יד סורי נוצרי בן התקופה (פניהם הושחתו)
דוֹקוּז חָאתוּן (בטורקית: Dokuz Hatun - "דוקוס הטון") הייתה אשתו הנסטוריאנית של הח'אן הגדול המונגולי הולגו חאן. היא הייתה נסיכה טורקית מקונפדרציית הקרייד (Kerait). בנם אבקא ח'אן ירש את אביו בתפקיד השליט המונגולי של ממלכת פרס - האילח'אן. דוקוז נודעה בשל העובדה שהייתה נלווית לבעלה במסעות המלחמה שלו נגד אויביהם. כאשר התקיף הלה את בגדאד העבאסית ב-1258 שכנעה אותו דוקוז לחוס על חייהם של רבבות תושבי העיר הנוצרים ולפטור אותם ממסע ההרג והביזה שניהלו המונגולים בעיר.

בכתבים נוצריים מוצגת דמותה של דוקוז כמיטיבה גדולה עם הנצרות והנוצרים. כאשר שליחים נוצרים נשלחו לאירופה, הם ניסו לנצל את נצרותה של דוקוז לטובתם בטוענם שהיא בתו של הכומר יוחנן האגדי. דוקוז ובעלה נפטרו שניהם בשנת 1265.

כתב היד "דברי ימי תבל" מאת רשיד א-דין בפרסית; המאה ה-14]]

קטגוריה:נסיכות המאה ה-13
קטגוריה:נשים מונגוליות

קטגוריה:נפטרים ב-1265
אוויר דחוס

אוויר דחוס הוא אוויר שנדחס ללחץ הגבוה מלחץ אטמוספירי, ומשמש בדרך כלל ככוח מניע - כאמצעי הנעה למכשירים מכניים בתעשייה ובתחבורה, או כאמצעי לפיזור חלקיקים בכוח רב. דוחסים אוויר לצרכים אלה מאחר שזמינותו בלתי מוגבלת (ואין צורך לשלם בעבור השימוש בו), הוא אינו רעיל, אינו מזהם ואינו דליק כחלופות אחרות. החיסרון העיקרי בשימוש באוויר דחוס הוא שבלחצים הנמוכים יחסית בהם משתמשים בו (כעשרה בר) הוא אינו נוזלי ונפח האחסון שלו גדול. לכן, ביישומים בהם נדרש נפח גדול של אוויר דחוס מותקנת לרוב משאבה בצד מיכל האחסון, שדוחסת את האוויר למיכל כשהלחץ בו יורד. 

במדינות אירופה, 10% מכל המכשור הנמצא בשימוש בתעשייה מונע על ידי אוויר דחוס.

==שימושים==
אוויר דחוס משמש למטרות רבות ומגוונות כגון: 
*פנאומטיקה (השימוש בגז דחוס לצורך ביצוע עבודה)
* הנעת מנוע דיזל (כתחליף להנעה חשמלית)
* התזת חול
* קירור
* בלמי אוויר
* צלילת סקובה
* שפופרות אוויר
* ירי ברובי אוויר
* ניקוי באמצעות אקדחי אוויר
* ניפוח צמיגים, מזרנים, חסימת עורקים במד לחץ דם, ועוד
* צופרי משאיות ורכבות

==סכנות==
*בשימוש באוויר דחוס, בעיקר באגירתו, קיים סיכון להתבקעות המיכל אם לא מקפידים על התקנים הנדרשים.
*אוויר דחוס בלחץ גבוה המופנה כלפי ראש אדם עלול לגרום לקריעת עור התוף, ואף לנזק מוחי.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טכנולוגיה
קטגוריה:הנדסת מכונות
כל השלום

כל השלום היא תחנת רדיו ישראלית-פלסטינית המשדרת
בעברית, בערבית ובאנגלית ומקדמת על פי הצהרתה "רעיונות של שלום, כבוד הדדי, דו קיום, פלורליזם, צדק וסולידריות חברתית". כמו כן, הרדיו "מסקר את פעילותם של ארגוני שלום ישראלים ופלסטינים ומשמש במה לקולות אלטרנטיביים, שאינם מקבלים ביטוי באמצעי התקשורת הקיימים". התחנה משדרת 24 שעות, ושידוריה כוללים ראיונות, תוכניות אקטואליה, תרבות, לימוד שפה, תוכניות נוער, ספורט ומוזיקה.
==היסטוריה==
היוזמה להקמת התחנה החלה ב-2003 כהמשך לתחנת קול השלום של אייבי נתן. הפרויקט הוא יוזמה משותפת של הארגון הפלסטיני "בילאדי" ו"המרכז היהודי-ערבי לשלום" בגבעת חביבה. מנהלי הערוץ הם מייסה בראנסי-סניורה (נכדתו של חנא סניורה) ומוסי רז. הרדיו בבעלות משותפת של "קרן חבצלת" של השומר הצעיר ותנועת בילאדי בראשות חנא סניורה. מנהל התוכן הישראלי ברדיו הוא העיתונאי רן אדליסט.

התחנה משדרת 24 שעות ביממה בשלוש שפות: עברית, ערבית ואנגלית באינטרנט מוזיקה, חדשות ואקטואליה מאולפנים ברמאללה ומשכונת שייח' ג'ראח שבמזרח ירושלים אל מדינות המזרח התיכון. עד שנת 2011 שידרה בתדר 107.2 FM, שידורים שנקלטו בישראל וברשות הפלסטינית זאת על מנת להניע דו-שיח דו-צדדי, ישראל-פלסטיני. אך משטרת ישראל ומשרד התקשורת הפסיקו את שידוריה בטענה שם משודרים באופן פיראטי. מנהלי הרדיו טוענו שהמשדרים שלהם, המצויים בשטחי הרשות הפלסטינית, אינם כפופים לחוק הישראלי כי אם לזה הפלסטיני, ולכן אין למשרד התקשורת סמכות לסגור אותו.

עתירה לבג"ץ נגד סגירת התחנה נדחתה ומאז היא משדרת רק באינטרנט.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://allforpeace.org/ אתר הרדיו]
* [http://www.haaretz.com/hasite/pages/ShArt.jhtml?more=1&itemNo=825982 ריאיון עם מנהלת התחנה]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: תחנות רדיו
קטגוריה:רדיו פיראטי
סעודת יתרו

סעודת יתרו היא סעודה מיוחדת שנערכת על פי מסורת יהודי תוניסיה ביום חמישי שלפני השבת בה קוראים את פרשת יתרו (בין ט"ו בשבט לכ"ב בשבט).

==מקור המנהג== 
הסבר ראשון והמקובל ביותר הוא, שהייתה מגפה שפגעה והפילה חללים רבים, בעיקר בקרב הילדים הבנים הזכרים, והמגפה פסקה בשבוע שבו קראו את פרשת יתרו. 

הסבר שני הוא שהסעודה מקורה בפרשת השבוע (פרשת יתרו) בה כתוב: " ... ויבוא אהרון וכל זקני ישראל לאכול לחם עם חותן משה לפני האלוקים ... " (שמות י"ח יב'). לזכר הארוחה שסעדו אהרון וזקני ישראל אצל יתרו, חותן משה, עורכים יהודי תוניסיה "סעודת יתרו" בשבוע שבו קוראים את הפרשה. 

הסבר שלישי קשור בפרשת יתרו בה קוראים את עשרת הדיברות (שמות כ' א'-יג'). זאת הייתה הזדמנות לילדים הקטנים שלמדו קריאת התורה ב"כותאב" (=חדר), לקרוא בתורה בפעם הראשונה את עשרת הדיברות. לציון האירוע היו ההורים עורכים חגיגה וסעודת מצווה.

המנהג הובא מתוניס גם לאי ג'רבה, על ידי רבי אבא יהודה חדאד (נפטר תרנ"ח 1888). במקורות שונים מצוין שהמנהג התקיים גם בקרב יהודי אלג'יריה וכן במרוקו באזור הספרדי (כעיר טיטואן ועוד).

==מאפייני המנהג==
סעודת יתרו היא אחד המנהגים הפופולריים במורשת היהודית התוניסאית. בסעודת יתרו ניתן למצוא כלים קטנים המכילים את המאכלים הרבים שממלאים את השולחן. "סעודת יתרו" נקראת גם "חג הבנים", לכן, היות שמדובר בחג לילדים הסעודה מוגשת כסעודת ילדים בכלים קטנים.
 
המנה העיקרית כוללת יונה או פרגית היונה לזכר מרק העוף שהכינו לילדים החולים בזמן המגפה שהשתוללה בתוניסיה ובעזרתו הם נרפאו, לקינוח נוהגים לחלק טארטים על מנת להיזכר בנס הגדול שנעשה להם. הסבר נוסף לאכילת היונה הוא שעם ישראל נמשלו ליונה, מה יונה אינה ניצולת אלא בכנפיה אף ישראל אינן ניצולין אלא במצוות. בסעודת יתרו יש פולים קטנים ולרוב ירוקים. הסלטים התוניסאים המתובלים והמגוונים מוגשים בצלוחיות קטנות. על השולחן פמוטים קטנים עם נרות צבעוניים קטנים.
בנוסף מחלקים בסוף הסעודה ממתקים לילדים כדי להגביר אצל הילדים את האהבה לתורה.

בדומה לסעודת מצווה, הסועדים שרים פיוטים, לומדים מכתבי הקודש ואומרים דברי תורה כדי לזכות את בעל הסעודה ובני ביתו בברכות. קטעי הקריאה והפיוט וכן עשרת הדיברות שבפרשת השבוע, מופיעים על גבי "וארקת יתרו" שהוא דף המכיל את כל הברכות, הפיוטים, ברכת הנהנין, ברכת המזון לנערים, קריאת שמע לקטנים (לפני השינה) וכן ברכות התורה ועוד.

יש מיהודי תוניסיה (כולל קהילות בדרום תוניסיה וג'רבה) הנוהגים שלא לומר תחנון ביום שישי שלמחרת הסעודה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהדות תוניסיה
קטגוריה:מנהגים יהודיים
קטגוריה:פרשת יתרו
קבוצת אסקום

קבוצת אסקום היא חברת נפט וגז טבעי במולדובה.

החברה הוקמה ב-25 במרץ 1994, נשיא החברה הוא אנטול סטאטי ולו ארבעה סגנים: סבטלנה סובין, גבריאל סטאטי, ולריו סברדלוב ואנדריי באסטובוי. 

התחומים בהם עוסקת החברה הם:
* מחקר ופיתוח שדות נפט וגז
* מסחר בנפט, גז, מוצרי נפט וגז נוזלי
* אספקת שירותי קבלן לחברות נפט וגז אחרות
* עבודות ציבוריות כולל הקמת מתקני ייצור נפט וגז, צינורות, מכלים ועוד.

באוקטובר 2005 הקימה החברה חברת בת (אסקום גרופ בלקן) לטיפול בשני שדות נפט וגז בטורקמניסטן (Depe Gotur ו-Barsa Gelmez). במרץ 2006 החלה החברה ביצור נפט בשדה Depe Gotur. 

ביולי 2000 מקבלת אסקום רישיונות לארבעה אזורים באגן הים הכספי בחבל מנגיסטו שבקזחסטן. ב-2003 מתגלה מצבור משמעותי של נפט בשדה הנפט מזרח בוראנקול, באותה שנה מוקם צינור נפט באורך 50 ק"מ בין השדות בוראנקול וטולקין (שניהם בקזחסטן).

ב-2005 נחתם חוזה גדול לחיפוש ויצור נפט בסודאן . ב-2006 השקיעה אסקום 150 מיליון דולר בפיתוח דרכי גישה ובבדיקות ססמיות ברישיונות בסודן.

החברה מייצרת כ-500 אלף טון נפט לשנה וכ-1.3 מיליארד מטר מעוקב של גז טבעי בשנה. הנהלת החברה יושבת בעיר קישינב, לחברה כ-500 עובדים. אסקום מחזיקה בקזחסטן עתודות של כ-10 מיליון טון נפט וכ-13 מיליארד מטר מעוקב גז טבעי.

==קישורים חיצוניים==
* 
==הערות שוליים==

אסקום
אסקום
קטגוריה:חברות מולדוביות
פרנסיס האצ'סון

פרנסיס האצ'סון (באנגלית: Francis Hutcheson; 8 באוגוסט 1694 – 8 באוגוסט 1746) היה פילוסוף יליד אירלנד ממוצא סקוטי, ואחד האבות המייסדים של הנאורות הסקוטית. הוא היה פילוסוף של המוסר, שדגל בגישה התועלתנית הנובעת לדעתו לא מאגואיזם אלא מ"החוש המוסרי הטבעי" של האדם.

==ביוגרפיה==
האצ'סון נולד בכפר דרומאליג באירלנד ובצעירותו למד פילוסופיה, קלאסיקה וספרות כללית באוניברסיטת גלאזגו בסקוטלנד. בהמשך סיים תואר בתאולוגיה והוסמך לכומר ומטיף נוצרי-פרסביטריאני. באותן שנים הוא לימד בגלאזגו פילוסופיה של המוסר, והשפיע מאוד על תלמידו אדם סמית'. האצ'סון גם תמך בפילוסוף דייוויד יום בראשית דרכו. 

בהמשך, עבר האצ'סון ללמד בדבלין, וכתב בין השנים 1725–1728 ארבע מסות חשובות, שהיוו תמצית של הגותו. בכתביו, הביע האצ'סון התנגדות לתפיסות אגואיסטיות ומטריאליסטיות של טבע האדם שהובעו בכתביהם של תומאס הובס, ברנרד מנדוויל והוגים נוספים, וטען כי "החוש המוסרי" הטבעי והמצפון משחקים תפקיד חשוב בהתנהגות האדם. לדבריו, מצפייה פשוטה בבני אדם ניתן לראות כי מעשיהם מכוונים פעמים רבות לעשיית המעשה הטוב בעיניהם מבחינה מוסרית וסלידה מעוול, גם כאשר לכך אין כל תגמול חומרי. בשל כך יש לדעתו לטפח חוש זה, הקשור גם לרגש האמפתיה, וזאת על מנת להביא לחברה מוסרית יותר. הוא היה מראשוני ההוגים שהדגישו את חשיבות האסתטיקה, המתבטאת בדבריו בשאיפה ליופי, פרופורציה והרמוניה. 

פרופ' אלעזר וינריב בספרו "רציונליזם ואמפיריציזם" מציג את האצ'סון כפילוסוף אשר העמיד את עולם המוסר והאסתטיקה על הרגש תוך שלילת התבונה כגורם בתחומים אלה.

האצ'סון גם היה אמפיריציסט אדוק ופיתח חשד לגבי טענות מטאפיזיות שלא התבססו על צפייה או על ניסיון.

== ראו גם ==

* נאורות סקוטית
* מידות טובות

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גלאזגו
קטגוריה:פילוסופים אירים
קטגוריה:פילוסופים של עידן הנאורות
קטגוריה:פילוסופים של המוסר
קטגוריה:אסתטיקנים
קטגוריה:תאולוגים בריטים
קטגוריה:תאולוגים נוצרים
קטגוריה:כמרים בריטים
קטגוריה:ליברליזם: הוגים
קטגוריה:הנאורות הסקוטית
קטגוריה:ילידי 1694
קטגוריה:נפטרים ב-1746
לידה שלאחר המוות

לידה שלאחר המוות היא לידה המתרחשת לאחר מותו של אחד מההורים הביולוגים של הילד. מטבע הדברים על פי רוב מדובר בלידה לאחר מותו של האב, אך המונח מתאר גם תינוקות שנולדו מיד לאחר מות אמם, בדרך כלל באמצעות ניתוח קיסרי.

==ההיבט המשפטי==
ללידה שלאחר המוות יש השלכות מיוחדות על מצבו המשפטי של הילד, בעיקר סביב סוגיות של זכויות המועברות מההורה הנפטר כגון זכאות לאזרחות, ירושה וכיוצא באלה. מערכות משפטיות בדרך כלל כוללות הוראות מיוחדות לגבי ילדים שלאחר המוות בסוגיות אלו; כך לדוגמה מדינת מסצ'וסטס מחשיבה ילדים שלאחר המוות כאילו נולדו לפני מות ההורה. החוק האמריקאי הפדרלי גורס כי ילדים של אזרחים אמריקאיים שנולדו מחוץ לגבולות ארצות הברית בלידה שלאחר המוות, זכאים לאותן זכויות אזרחיות כהוריהם. ללידה שלאחר המוות של בן או אח האב הנפטר משמעות גם בדיני ייבום וחליצה.

סוגיה משפטית מורכבת יותר היא הולדה לאחר המוות, שבה ההתעברות מתחילה לאחר מותו של אחד ההורים.

==דוגמאות לאנשים שנולדו לאחר מות אביהם==
* ז'אן הראשון, מלך צרפת
* ביל קלינטון
* ראול ולנברג
* בלדווין החמישי, מלך ירושלים
* ויליאם השלישי, מלך אנגליה
* הנרי השביעי, מלך אנגליה
* סבשטיאו, מלך פורטוגל
* אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד
* קלמנס השביעי
* אנדרו ג'קסון
* סטנלי קוניץ
* רתרפורד הייז
* שארל התם
* צ'סטר נימיץ
* אייזק ניוטון
* ג'ונתן סוויפט

== ראו גם ==

* הולדה לאחר המוות
* קצירת זרע מהמת

==הערות שוליים==

קטגוריה:שארות ומוצא
קטגוריה:דיני משפחה
קטגוריה:לידה
אנסמבל וירטואוזים של תל אביב

אנסמבל "וירטואוזים של תל אביב" הוא הרכב קאמרי ישראלי, הכולל שלושה כינורות, ויולה, צ'לו וקונטרבס, מורכב מנגני כלי קשת מן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, פרט לכנר יוג'ין פובולוצקי, שאיננו חבר בתזמורת. את האנסמבל הקים בשנת 1996 הכנר והמלחין אלכסנדר פובולוצקי. בנו יוג'ין ובתו מריאנה, שניהם כנרים ותלמידיו בעבר, מנגנים גם הם באנסמבל.

האנסמבל משתתף בפסטיבלי מוזיקה בישראל וברחבי העולם ויוצא לסיורי הופעות בארצות הברית, בקנדה, באירופה ובדרום אמריקה. כמו כן הוציא האנסמבל כמה תקליטורים מיצירותיו ועיבודיו של אלכסנדר פובולוצקי. רפרטואר האנסמבל מקיף מוזיקה קלאסית, מוזיקה יהודית וג'אז.

== חברי ההרכב == 
* אלכסנדר פובולוצקי – כינור, מלחין ומנהל אמנותי 
* מריאנה פובולוצקי, יוג'ין פובולוצקי - כינור 
* ולדיסלב קרסנוב - ויולה 
* דמיטרי גולדרמן - צ'לו 
* שי פקר - קונטרבס

== קישורים חיצוניים ==

*[http://bravo.local.co.il/announce/5429 בראבו.לוקאל, אנסמבל "וירטואוזים של תל אביב"]

קטגוריה:הרכבים קאמריים ישראליים
קטגוריה:התזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:נגנים בתזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:תל אביב-יפו: מוזיקה
יום האהבה (סרט)

יום האהבה (באנגלית: Valentine's Day) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת הקומדיה בבימויו של גארי מרשל, אשר יצא לאקרנים בפברואר 2010. את התסריט כתבה קתרין פאגייט. הסרט עוסק בהתמודדותם של מספר זוגות זה עם זה במהלך חג האהבה.

בסרט מככבים שחקנים הוליוודים ידועים רבים: אשטון קוצ'ר, ג'ניפר גארנר, טופר גרייס, אן האת'וויי, ג'יימי פוקס, ג'סיקה בייל, אריק דיין, פטריק דמפסי, בראדלי קופר, אמה רוברטס, הקטור אליזונדו, שירלי מקליין, קארטר ג'ניקס, קווין לטיפה, טיילור לאוטנר, טיילור סוויפט, ג'ורג' לופז, ג'וליה רוברטס, ברייט רובינסון, ג'סיקה אלבה וקתי בייטס.

הסרט גרף במהלך השבוע הראשון להקרנתו כ-52.4 מיליון דולר, ובהמשך חצה את רף ה-200 מיליון דולר.

בדצמבר 2011 יצא הסרט "סילבסטר בניו יורק" שהוא סרט ההמשך ליום האהבה בכיבובם של ליאה מישל, אשטון קוצ'ר, זאק אפרון, מישל פייפר, שרה ג'סיקה פרקר ובון ג'ובי. את נעימת הנושא של הסרט "Today Was a Fairytale", כתבה וביצעה טיילור סוויפט.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי גארי מרשל
סמדר כהן

סמדר כהן היא פרופסור לביוכימיה וכיהנה כראש המחלקה להנדסת ביוטכנולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון בין השנים 2002–2010, כמו כן היא חברה באגודה האמריקנית לכימיה.

== קורות חיים ==
כהן רכשה את השכלתה באוניברסיטת תל אביב. היא סיימה תואר ראשון בכימיה וביולוגיה ב-1981, תואר שני בביוכימיה וביופיזיקה ב-1983, ותואר שלישי באותו תחום ב-1988. היא ביצעה את הפוסט-דוקטורט ב-MIT. המחקר שביצעה במסגרת הפוסט-דוקטורט התמקד בפולימר שישמש נשא לחיסונים ויקנה יתרונות משמעותיים: ללא צורך בקירור החיסון וכן שחרור מושהה של המנות, כך שאין צורך במספר מנות חיסון עוקבות. בסיום המחקר, ארגון הבריאות העולמי הקים תוכנית להכנסת חיסונים אלו לשימוש במדינות אפריקה.

== מחקר ==
כהן עמדה בראש צוות שפיתח מוצר חדשני בתחום הטיפול במחלות לב המאפשר החלמה של רקמת לב פגועה. המוצר מורכב מרב-סוכר בשם אלגינט (Alginate) שמקורו באצות, היוצר מעין פיגום עליו צומחת רקמה חדשה. מטרתו היא לקדם את התאוששות הלב לאחר אירוע כמו התקף לב. המוצר נמצא כיום בבדיקות קליניות.

בנוסף כהן פיתחה תכשיר המורכב משתי שכבות הידרוג'ל גמישות, אשר מטרתו היא לעזור לסחוס להתחדש מהר יותר, במקרים של שחיקת סחוס עקב מחלה או פציעת ספורט.

== פרסים והכרה ==
ב-2016 זכתה פרופ' סמדר כהן בפרס לנדאו למדעים ולמחקר על סך 150 אלף ש"ח. ב-2010 הייתה הראשונה לזכות בפרס ע"ש ברוך רפפורט בתחום הרפואה על סך 100 אלף דולר. ב-2009 זכתה בפרס מייסדי טבע למצוינות מדעית בתחום מדעי החיים והמקצועות הביורפואיים, על סך 200,000 ש"ח. ב-1993 הוענק לה פרס וולפסון למחקר.

כהן נבחרה לאחת מ-50 הנשים המשפיעות בישראל לשנת 2013 על ידי מגזין ליידי גלובס.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://fohs.bgu.ac.il/research/PersonalWebSite1main.aspx?id=jjVMsust דף אישי] של כהן באתר אוניברסיטת בן-גוריון.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: מדעי ההנדסה
קטגוריה:זוכות פרס רפפורט
קטגוריה:זוכי פרס רפפורט
קטגוריה:זוכי פרס מייסדי טבע
קטגוריה:זוכי פרס לנדאו למדעים ולמחקר
קטגוריה:ביוכימאיות ישראליות
קטגוריה:אימונולוגיות ישראליות
קטגוריה:אימונולוגים ישראלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מדענים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
הובלה פעילה

מנגנונים פעילים וסבילים להובלת חומרים דרך תאי דופן של [[נפרון. משאבות נתרן-אשלגן (6) מבצעות הובלה פעילה ראשונית של יוני נתרן מהתאים, בצד הרחוק מהנפרון, בעזרת אנרגיה וכנגד מפל הריכוזים. נתרן שואף להיכנס לתוך התאים מצד הנפרון ועושה זאת בפעפוע, בין היתר דרך תעלות בקרום התא(1). תנועת הנתרן פנימה לתאים מנוצלת להובלה פעילה שניונית של גלוקוז מהנפרון לתא(3) ושל יוני מימן מהתא לנפרון(2).]]
בביולוגיה, הובלה פעילה מתארת רתימת אנרגיה לשם הובלתם של חומרים דרך קרום התא, בכיוון המנוגד לסך כוחות מפל הריכוזים, לכוח החשמלי וללחצים המשפיעים על מעבר אותם חומרים. הובלה פעילה נערכת בעזרת חלבונים טראנסממברנלים המנצלים אנרגיה כימית זמינה באופן ישיר או עקיף, כדי לקשור אליהם חומרים ולהובילם דרך קרום התא. מנגנוני חלבונים המובילים חומרים באופן פעיל דרך קרומים מכונים משאבות.

הובלת חומרים כנגד מפל הריכוזים היא חיונית לתפקוד התא ולתפקוד כל אורגניזם המורכב מתאים. בעזרתה נוצרים התנאים לתפקוד התאים הודות להובלת יונים כגון אשלגן, נתרן וכלור ובניית יחס מסוים בין ריכוזם בתוך התא לריכוזם מחוץ לתא ומתאפשר מטבוליזם בתאים עם הובלתם של חומצות אמינו וסוכרים לתוך התאים.

חומרים בריכוז גבוה נמצאים במצב אנרגטי גבוה יותר מחומרים בריכוז נמוך. כדי להוביל חומרים מריכוז נמוך לגבוה יש להוסיף אנרגיה למערכת. האנרגיה מגבירה או מפחיתה את האפיניות של אתרי הקשירה בחלבונים הטראנסממברנלים לחומרים אותם הם מובילים ומאיצה את קצב תנועת אתרי הקשירה מפני החלבון הפונים לחוץ התא אל פני החלבון הפונים לפנים התא ובכיוון ההפוך.

לאנרגיה הנדרשת להובלה פעילה שני מקורות אפשריים. המקור הראשון הוא שימוש ישיר באנרגיה הכימית הגלומה במולקולות אדנוזין תלת-זרחתי (ATP). משאבות העושות שימוש באנרגיה זו כוללות חלק המתפקד כ-ATPase המפרק את האדנוזין. פירוק קבוצת זרחה מאדנוזין תלת-זרחתי משחרר אנרגיה רבה המנוצלת לתהליך ההובלה. הובלה מסוג זה מכונה הובלה פעילה ראשונית.

מקור אנרגיה נוסף להובלה גלום במפל הריכוזים שיוצרת הובלה פעילה ראשונית. יוני נתרן שנשאבו אל מחוץ לתא בעזרת האנרגיה של מולקולות האדנוזין תלת-זרחתי שוהים בריכוז גבוה מחוץ לתא ושואפים להיכנס לתוכו בחזרה כדי לאזן בין ריכוזם מחוץ לתא לבין ריכוזם בתוכו. מספר משאבות מאפשרות ליוני נתרן לחזור לתוך התא אך מצמידות לתהליך או מתנות אותו בהובלה של חומרים נוספים לנתרן אל מחוץ לתא או לתוכו. הובלה מסוג זה מכונה הובלה פעילה שניונית.

==ראו גם==
* אנדוציטוזה
* אקסוציטוזה

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Guyton AC, Hall JE. Textbook of Medical Physiology, 9th Ed., W.B. Saunders Company, 1996, p. 51
* Vander A, Sherman J, Luciano D. Human physiology, 7th Ed., McGraw-Hill, 1998, pp. 121-122
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תא
קטגוריה:פיזיולוגיה

de:Membrantransport#Aktiver Transport
הליגה הלומברדית

שלט המנציח את החלטת חברות הליגה הלומברדית על הקמתה מחדש של [[מילאנו ב-1167]]
הליגה הלומברדית (באיטלקית: Lega Lombarda) הייתה ברית בין ערי לומברדיה (צפון איטליה) במאה ה-12, שהתגבשה נגד הקיסרות הרומית הקדושה בכלל והקיסר פרידריך ברברוסה בפרט. בברית היו חברות הערים אסטי, מילאנו, פיאצ'נצה, קרמונה, מנטובה, ברגמו, ברשה, בולוניה, פדובה, טרוויזו, ויצ'נצה, ונציה, ורונה, לודי, רג'יו אמיליה ופארמה וכן כמה בתי אצולה. הברית התגבשה לכדי כוח פעיל ב-1167 כאשר פרידריך ברברוסה פלש לצפון איטליה במטרה ליטול לידיו את השלטון בחבל הארץ, בהתאם לפרשנותו את ההסכם בין האימפריה הרומית הקדושה לנציגי ערי הליגה משנת 1158.

הליגה זכתה בתמיכתו של האפיפיור אלכסנדר השלישי, שביקש אף הוא להשיג שליטה למדינת האפיפיור בצפון איטליה. בקרב ליינו (Legnano; 29 במאי 1176) הנחיל צבא הליגה הפסד לצבא הקיסר, צעד שהוביל ל"שלום ונציה", חוזה שביתת נשק לשש שנים (1178–1183), הסכם שהורחב מאוחר יותר. במסגרת זו הסכימו הערים להיות תחת שלטון רשמי של הקיסרות, תוך שהן שומרות על אוטונומיה.

תומכי הליגה באיטליה התרכזו במפלגת ה"גואלפים" בעוד מתנגדיהם התרכזו במפלגת ה"גיבלינים".

הליגה, כברית הגנה אנטי-קיסרית הנתמכת על ידי האפיפיור, המשיכה להתקיים גם לאחר המאה ה-12. החל מ-1226 נלחמה נגד חילותיו של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. במסגרת מרד הלומברדים נפלו הערים ויצ'נצה (1226) וברשה (1238) לידי כוחות הקיסרות אולם במהלך המצור על פארמה (1249) הובסו לבסוף כוחות הקיסרות המותשים ממרידות הערים הצפון איטלקיות הבלתי פוסקות. לאחר מותו של פרידריך השני ב-1250 לא פעלו עוד כוחות הליגה במסגרת משותפת.

כיום מתקיימת בצפון איטליה תנועה פוליטית בשם "הליגה הצפונית" הקוראת לעצמאות הצפון ("פדניה" בטרמינולוגיה של התנועה) מאיטליה. המודל לדוגמה של תנועה זו היא הליגה הלומברדית.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Giabluca Raccagni, The Lombard League (1164-1225), Oxford University Press, 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://avalon.law.yale.edu/medieval/venice.asp הטקסט של "שלום ונציה"] 
* 

קטגוריה:איטליה: היסטוריה
אלפונסו דה סמורה

אלפונסו דה סמורה (בספרדית: Alfonso de Zamora; נולד בסמורה סביב שנת 1474, מת בשנת 1544) היה בלשן ומלומד מקראי ספרדי, יהודי מומר. ערך את העמודות העברית והארמית במהדורת התנ"ך הרב-לשונית הקומפלוטנסית ("הפוליגלוטה הקומפלוטנסית").
Introductionis artis Grammaticae hebraica ([[Alcalá de Henares, 1526).]]

==קורות חיים==

אביו, חואן דה סמורה, גורש מספרד בשנת 1492, אבל חזר אליה והוטבל עם בנו לנצרות בשנת 1506. אלפונסו מונה כמרצה לעברית באוניברסיטת סלמנקה. הוא נקרא על ידי הקרדינל פרנסיסקו חימנס דה סיסנרוס לעבוד על מהדורת הביבליה הרב-לשונית שיזם, ואשר תוכננה לכלול את הטקסט בעברית, לטינית, יוונית, וארמית. העבודה על המיזם השאפתני נמשכה כ-15 שנה, משנת 1502 עד 1517. המהדורה ידועה כיום בשם "הפוליגלוטה הקומפלוטנזית" (Biblia Poliglota Complutense). סמורה היה אחראי על נוסח העמודות של הטקסט העברי והתרגום הארמי למקרא. בעבודתו הוא הסתייע בשני מומרים נוספים, פבלו קורונל (Pablo Coronel) ואלפונסו דה אלקלה (Alfonso de Alcala).

סמורה כתב דקדוק עברי בשפה הלטינית שפורסם בכרך השישי של הפוליגלוטה, ולאחר מכן הורחב ופורסם בנפרד בשנת 1526. דקדוק זה הוא אחד הטובים והמלאים שפורסמו באירופה בתקופת הרנסאנס. באותה שנה חיבר גם איגרת ליהודי רומא שבה עודד אותם להתנצר (אבל ספק אם האיגרת אמנם נמסרה להם). כמו כן כתב מילון עברי, תרגום ופירוש לחלק מספרי המקרא, מבוא לתרגום הארמי, חיבור פולמוסי העוסק במחלוקות בין היהדות לנצרות, ועוד.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יהודים מומרים ספרדים
קטגוריה:חוקרי השפה העברית
קטגוריה:מורים לעברית
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים ספרדים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים ספרדים
קטגוריה:ילידי 1474
קטגוריה:נפטרים ב-1531
קטגוריה:מתנצרים
גל אברהם

גל אברהם (באנגלית: Gal Avraham; נולד ב-15 באוגוסט 1981) הוא כדורידן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקיצוני השמאלי.

אברהם, גדל בעירוני רחובות, ממנה עבר למכבי ראשון לציון והיה לשחקן פעיל בנבחרת ישראל<ref></ref><ref></ref>.

== קריירה ==
אברהם נולד בקיבוץ ברור-חיל, והיה לשחקן כדורעף פעיל בקבוצות ילדים.

בגיל 12, החל לשחק כדוריד בקבוצת הילדים של הפועל רחובות, תחת המאמן אלוני גמליאל<ref></ref>.

עד גיל 18 שיחק בקבוצת הנוער של הפועל רחובות ששהדרדרה מבחינה כלכלית ומקצועית [https://web.archive.org/web/20160303190553/http://www.mynet.co.il/articles/0,7340,L-4351425,00.html ופורקה]<ref></ref>.

בעונת 1999/2000, חתם ל-3 שנים בקבוצה הבוגרת של עירוני רחובות<ref></ref>.

בעונת 2004/2005, חתם בקבוצת מכבי ראשון לציון.

בעונת 2008/2009, הגיע עם קבוצתו, מכבי ראשון לציון, עד לשלב שמינית גמר גביע ההתאחדות האירופי (EHF).

בעונת 2009/2010, במהלך משחק ליגה נגד בני הרצליה, נפצע אברהם ואובחן עם קרע בכליה.

בתאריך 13 במאי 2013, הושהה השחקן למשך 6 שבועות לאחר שבדמו נמצאו חומרים אסורים<ref></ref>.

בתאריך 31 ביוני 2017, הודיע על פרישה ממשחק פעיל<ref></ref>.

== תארים ==

; מכבי ראשון לציון
* אליפות (8): 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012, 2016/2017.
* גביע המדינה (6): 2003/2004, 2005/2006, 2006/2007, 2010/2011, 2012/2013, 2013/2014.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.haaretz.co.il/sport/1.1206270 אורי טלשיר, ריאיון עם גל אברהם: "זה מסע להצלת הענף"], אתר הארץ
* 

* [https://www.makorrishon.co.il/nrg/online/3/ART2/166/919.html גוליבר: גל אברהם פותח עונה], אתר מקור ראשון
* [https://sport1.maariv.co.il/handball/Article-699830/ ניצחון מרשים למכבי ראשל”צ], אתר ספורט 1

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני כדוריד ישראלים
קטגוריה:ברור חיל: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון קציר (רחובות)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
אצטדיון רויאל בפוקנג

אצטדיון רויאל בפוקנג (אנגלית Royal Bafokeng Stadium) הוא אצטדיון רוגבי, כדורגל ואתלטיקה, הנמצא בעיירה פוקנג שבדרום אפריקה. האצטדיון קרוי על-שם השבט רויאל בפוקנג, שבירת החבל שבו הוא יושב היא פוקנג. האצטדיון נבנה בשנת 1999 כמגרש רוגבי אך כיום מתקיימים בו גם משחקי כדורגל. לקראת גביע הקונפדרציות 2009 ומונדיאל 2010 הורחב ושופץ האצטדיון. במסגרת השיפוצים הורחבה קיבולת האצטדיון מ-38,000 מקומות ל-42,000 מקומות, נוסף גג לחלקו המערבי, מערכות הכריזה והתאורה שופרו ונוסף לוח תוצאות אלקטרוני. השיפוץ הסתיים במרץ 2009.

== טורנירים ==
===גביע הקונפדרציות 2009===
אצטדיון רויאל בפוקנג היה אחד מתוך ארבעת האצטדיונים שאירחו את משחקי גביע הקונפדרציות 2009 שנערך בדרום אפריקה. האצטדיון אירח 3 משחקים בשלב הבתים ואת המשחק על המקום השלישי.
{| class="wikitable" style="text-align: right;" width="70%"
|-
!תאריך
!קבוצה 1
!תוצאה
!קבוצה 2
!שלב
!מספר צופים
|-
|14 ביוני 2009|| ספרד||5–0
| ניו זילנד|| שלב הבתים, בית א' ||21,649
|-
|17 ביוני 2009|| ניו זילנד||0–2
| דרום אפריקה|| שלב הבתים, בית א' ||36,598
|-
|21 ביוני 2009|| ארצות הברית||3–0
| מצרים|| שלב הבתים, בית ב' ||23,140
|-
|28 ביוני 2009|| ספרד||3–2 (בהארכה)
| דרום אפריקה|| המשחק על המקום השלישי ||35,369
|}
===מונדיאל 2010===
אצטדיון רויאל בפוקנג הוא אחד מתוך עשרת האצטדיונים שלקחו חלק באירוח משחקי מונדיאל בשנת 2010. האצטדיון אירח חמישה משחקים בשלב הבתים ומשחק אחד בשמינית הגמר.

{| class="wikitable" style="text-align: right;" width="60%"
|-
!תאריך
!שעה (+2)
!קבוצה 1
!תוצאה
!קבוצה 2
!שלב
!צופים
|-
|12 ביוני 2010||20.30|| אנגליה
|1–1
| ארצות הברית|| שלב הבתים, בית ג'
|38,646
|-
|15 ביוני 2010||13.30|| ניו זילנד
|1–1
| סלובקיה|| שלב הבתים, בית ו'
|23,871
|-
|19 ביוני 2010||16.00|| גאנה
|1–1
| אוסטרליה|| שלב הבתים, בית ד'
|34,812
|-
|22 ביוני 2010||16.00|| מקסיקו
|0–1
| אורוגוואי|| שלב הבתים, בית א'
|33,425
|-
|24 ביוני 2010||20.30|| דנמרק
|1–3
| יפן|| שלב הבתים, בית ה'
|27,967
|-
|26 ביוני 2010||20.30|| ארצות הברית 
|1–2
| גאנה|| שמינית גמר
|34,976
|}

===גביע אפריקה לאומות 2013===
האצטדיון הוא אחד מתוך חמשת האצטדיונים שלקחו חלק באירוח משחקי גביע אפריקה לאומות 2013. האצטדיון אירח שישה משחקים בשלב הבתים, ומשחק אחד ברבע הגמר.
{| class="wikitable" style="text-align: right;" width="60%"
|-
!תאריך
!שעה (+2)
!קבוצה 1
!תוצאה
!קבוצה 2
!שלב
!צופים
|-
|22 בינואר 2013||17.00|| חוף השנהב 
|2–1
| טוגו|| שלב הבתים, בית ד'
|2,000
|-
|22 בינואר 2013||20.00|| תוניסיה
|1–0
| אלג'יריה|| שלב הבתים, בית ד'
|8,000
|-
|26 בינואר 2013||17.00|| חוף השנהב
|3–0
| תוניסיה||שלב הבתים, בית ד'
|20,000
|-
|26 בינואר 2013||20.00|| אלג'יריה
|0–2
| טוגו||שלב הבתים, בית ד'
|35,000
|-
|29 בינואר 2013||20.00|| ניגריה
|2–0
| אתיופיה||שלב הבתים. בית ג'
|15,000
|-
|30 בינואר 2013||20.00|| אלג'יריה
|2–2
| חוף השנהב||שלב הבתים, בית ד'
|5,000
|-
|2 בפברואר 2013||17.00|| חוף השנהב
|1–2
| ניגריה||רבע הגמר
|25,000
|}

== קישורים חיצוניים==

* [http://www.supersport.com/football/africa-cup-of-nations/royal-bafokeng האצטדיון], באתר סופרספורט

רויאל בפוקנג
קטגוריה:הפרובינציה הצפון-מערבית
רויאל בפוקנג
קטגוריה:דרום אפריקה: אתלטיקה
קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 2010
האזור האפרוטרופי

האזור האפרוטרופי
ה[[סרנגטי, הסוואנה הגדולה של טנזניה.]]
[[מדבר, בערב הסעודית.]]

האזור האפרוטרופי הוא אחד משמונת האזורים הביוגאוגרפים המחלקים את שטח כדור הארץ. בעבר נקרא האזור האתיופי.

אזור זה כולל את אפריקה, דרום סהרה, השוליים הדרום-מזרחיים של חצי האי ערב, האי מדגסקר, דרום איראן, הקצה הדרום-מערבי של פקיסטן והאיים של האוקיינוס ההודי המערבי.ברוב האזור למעט אפריקה הדרומית יש אקלים טרופי.
האזור האפרוטרופי כולל סוואנות, ערבות עשב, מדבריות, הרים ויערות גשם.

==בעלי חיים וצמחים אנדמיים==
15 משפחות של עופות אנדמיות לאזור זה בין משפחות אלה נמנים יעניים, לבלריים, פניניתיים, קוליוסיים, קפצני הסלע, אריצרוצרסיים, ארקנטוריים, בברים אפריקנים, בברים מלגשים, הליוטאיים, ניקטוריים, סארוטרוניים,דוכיפתיות עצים, טוראקיים ופיקטרטיים.

באזור האפרוטרופי יש 3 סדרות אנדמיות של יונקים ביניהם שנבובאים, טנרקאים וחדפי פיל וכן 4 מיני קופי אדם הגדולים שימפנזה מצוי, שימפנזה ננסי, גורילה מערבית וגורילה מזרחית והמשפחות גלגויים, שפנאים, ג'ירפיים והיפופוטמיים וכל הלמורים כמו כן גם האבולוציה האנושית התחילה באזור זה.

מספר משפחות של דגים של מים מתוקים אנדמיים לאזור הזה כמו מוקוקיידים, דיסטיצ'ודונטיים, זאבנים אפריקאים, אלסטיים וקנרידיים.
מספר משפחות צמחים אנדמיות לאזור זה.

==ראו גם==
* האזור הפלארקטי

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:אפריקה: אזורים
שו (אות)

שוֹ (אות גדולה: Ϸ, אות קטנה: ϸ) הייתה אות שנוספה לאלפבית היווני לצורך כתיבת השפה הבקטריאנית. האות ייצגה עיצור חוכך בתר-מכתשי אטום (/IPA:/ʃ; כמו ש ימנית), פונמה שאינה קיימת ביוונית.

על אף הדמיון הגרפי, אין קשר בין שו ובין האות הגרמאנית ת'ורן (Þ), המשמשת עד היום באיסלנדית.

== קישורים חיצוניים ==

*[https://archive.today/20120628161421/http://www.tlg.uci.edu/~opoudjis/unicode/nonattic.html#sho שׁוֹ] 
* Þ (ת'ורן)

קטגוריה:אותיות ביוונית
בורמואלוס

בונואלוס מסוכרים
בורמואלוס לפסח בנוסח יהודי טורקיה
 בורמואלוס (לאדינו: Burmuelos ,Bermuelos, Burmuelicos) הן סוג של פריטר ספרדי יהודי, הנפוץ בעיקר בחגים חנוכה ופסח.

המאכל נקרא בישראל בשם שמקורו בלאדינו, והוא דומה בשמו ובמהותו ל-Buñuelo, פריטר ספרדי עממי.

יש המציינים כי המקור לפריטר הוא המטבח היהודי והמוסלמי מתפוצת ספרד, בעת שהייתה תחת השלטון האסלאמי וכונתה אל-אנדלוס. המאכל השתרש במטבח המקומי וגם לאחר תום הרקונקיסטה נותר חלק מהמטבח הספרדי הנוצרי, ממנו עבר ביחד עם המהגרים לאמריקה הלטינית ודרך מגורשי ספרד הגיע גם למטבח הבלקני והצפון אפריקאי בגרסאות שונות.

הבורמואלוס מוכנים בדרך כלל לחגים, כאשר בחג החנוכה הם עשויים מעיסת בצק המבוססת על קמח ושמרים, מלובבים לצורת לביבה, מטוגנים בשמן עמוק ומומתקים בסירופ מתוק מסוגים שונים.

התצורה הנפוצה ביותר, בעיקר בקרב יוצאי הבלקנים היא בורמואלוס לחג הפסח, אשר מוכנים מתערובת בסיסית של מצות, מים וביצים ממנה מלבבים לביבות בגדלים שונים ומטגנים בשמן עמוק. המאכל משמש בחלק מהגרסאות לקינוח מתוק, כשבוזקים מעליו אבקת סוכר או מפזרים גרגרי סוכר, או כתוספת לארוחות שונות, כאשר נהוג לגוון את התערובת בהתאם לייעוד, בתבלינים, בצל קצוץ וגבינה בולגרית.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:המטבח היהודי
קטגוריה:מאכלי פסח
קטגוריה:המטבח היהודי ספרדי
עמנו

עמנו (מאנגלית: Ameinu) היא תנועת ציונית יהודית אמריקאית. התנועה הוקמה ב-2004 כיורשתה של איגוד ציונות העבודה (Labor Zionist Alliance), נציגתה של תנועת העבודה בארצות הברית.

בשנת 1903 הוקמה תנועת פועלי ציון בארצות הברית (Poale Zion), שמטרתה הייתה לקדם התאגדויות עובדים, חינוך חילוני יהודי ביידיש. במהלך מלחמת העולם הראשונה פעל הארגון להקמת הגדודים העבריים בארצות הברית ורבים מהמגויסים מארצות הברית היו שייכים לתנועה. התנועה הקימה את ארגון הנוער הLabor zionist youth organization, שהיה לימים תנועת הבונים דרור. במשך שנים הוציאה את השבועון היידי "Yiddisher Kemfer" ואת השבועון באנגלית "the Jewish Frontier".

בשנת 1912 הוקם בארצות הברית ארגון פארדבאנד (Farband Labor Zionist Order), ביידיש "התאגדות", כאיגוד הפועלים היהודי הלאומי, ששימש כמסדר אחווה ציוני סוציאליסטי. ב-1971 והתאחד עם "פועלי ציון" בארצות הברית ועם תנועת בוגרי הבונים דרור (American Habonim Association) כדי ליצור את "ארגון איגוד ציונות העבודה" (Labor Zionist Alliance). ב-2004 שונה שם הארגון ל"עמנו".

התנועה נקטה עמדה תומכת בעבר במגוון יוזמות לקידום השלום בין ישראל לבין הפלסטינים. התנועה תומכת ביוזמת ז'נבה. התנועה הייתה בעד תוכנית ההתנתקות. התנועה יצאה בקמפיין הסברה נגד השמאל הרדיקלי, והוציאה חוברת הסברה בשם "Progressive Zionist Answers to the Anti-Israel Left" (תשובה ציונית מתקדמת לשמאל האנטי ציוני). התנועה גינתה את מחמוד אחמדינז'אד, נשיא איראן על התבטאויותיו בנוגע להשמדת ישראל.

הסניף המרכזי של התנועה שוכן בעיר ניו יורק, וסניפים נוספים נמצאים בלוס אנג'לס, שיקגו, דטרויט, פילדלפיה, סנט לואיס ובוושינגטון די. סי. התנועה מוציאה לאור מידי כמה חודשים ביטאון בשם "Revival - The English Newsletter of the Israeli Labor Party".

התנועה תומכת כספית ואידיאולגית בתנועת הנוער הבונים דרור בצפון אמריקה. התנועה מנוהלת על ידי ועד הנבחר על ידי הפעילים, ובראשות נשיא הארגון, שכיום משמש בתפקיד בוב קנת'. התנועה חברה בתנועה הציונית האמריקאית ובועידת הנשיאים.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* The New Jewish encyclopedia, David Bridger,Samuel Wolk
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.jewishvirtuallibrary.org/jsource/judaica/ejud_0002_0006_0_06278.html אודות הארגון ההיסטורי]

קטגוריה:יהדות ארצות הברית: ארגונים

קטגוריה:ארגונים ציוניים
תכונת ליוביל

תכונת ליוביל היא תכונה של גרפים שקיומה מצביע על כך שפיזור המסה בגרף מחקה את משפט ליוביל על המישור המרוכב.

כל הגרפים הסופיים מקיימים את תכונת ליוביל, באופן טריוויאלי. גם גרף הסריג <math>\ \mathbb{Z}^d</math> מקיים את תכונת ליוביל. התכונה אינה נשמרת תחת קוואזי-איזומטריות.

== הגדרה ==

גרף מקיים את תכונת ליוביל אם כל הפונקציות ההרמוניות החסומות עליו הן קבועות. בהקשר זה, פונקציה <math>\ f {:} X \rightarrow \mathbb{C}</math> היא הרמונית אם הלפלסיאן מאפס אותה, כלומר <math>\ \frac{1}{\deg x}\sum_{y \sim x}f(y) = f(x)</math> לכל קודקוד x (הסכום הוא על הקודקודים השכנים, ו- <math>\ \deg x</math> היא הדרגה).

== חבורות ליוביל ==

חבורה G היא חבורת ליוביל ביחס לקבוצת יוצרים S סופית, אם גרף קיילי של החבורה ביחס ל-S מקיים את תכונת ליוביל. לא ידוע האם התכונה תלויה בקבוצת היוצרים, וגם לא אם תת-חבורה של חבורת ליוביל היא חבורת ליוביל. חבורה היא ליוביל ביחס לקבוצת יוצרים S אם ורק אם תוחלת המרחק של הילוך מקרי על החבורה (בהתאם לקבוצת היוצרים הנתונה) היא תת-ליניארית.

כל חבורת ליוביל היא אמנבילית.

קטגוריה:תורת הגרפים
קטגוריה:אנליזה הרמונית
קומבינטוריקה אדיטיבית

קומבינטוריקה אדיטיבית היא ענף חדש יחסית בקומבינטוריקה, העוסק בקבוצות בעלות מבנה אלגברי מקורב.

התחום החל להתפתח סביב שנת 2000, כאשר טימותי גוארס מצא הוכחה חדשה ל.

== מבנה אלגברי מקורב ==
לקבוצה, נאמר של איברים בחבורה אבלית, יש מבנה של חבורה, אם היא סגורה תחת הפעולה: לכל <math>\ x,y \in S</math>, הסכום <math>\ x+y \in S</math>. במקרה כזה, לאוסף הסכומים <math>\ S+S</math> אותו גודל כמו לקבוצה המקורית. לעומת זאת, אם הקבוצה S "אקראית", חסרת מבנה, מספר הסכומים יהיה קרוב למספר הזוגות של איברים, כלומר לריבוע <math>\ |S|^2</math>. היחס בין גודלה של קבוצת הסכומים לגודלה של S מודד, אם כך, עד כמה הקבוצה קרובה להיות אלגברית.

משפט גרין-טאו מאפיין קבוצות בעלות מבנה אלגברי מקורב, ככאלו שאינן רחוקות מלהיות אלגבריות בעצמן: אם S קבוצת וקטורים במרחב וקטורי מעל השדה הסופי <math>\ \mathbb{F}_2</math> ו- <math>\ |S+S|\leq k|S|</math>, אז <math>\ |\operatorname{span}(S)| \leq 2^{2k(1+o(1))}|S|</math>.

קטגוריה:קומבינטוריקה
מבצע ולקיריה

"[[מאורת הזאב" לאחר הפיצוץ]]
מבצע ולקיריה (בגרמנית: Operation Walküre) הייתה תוכנית חירום גרמנית במלחמת העולם השנייה להבטחת המשכיות הממשלה שהונפקה לצבא התחלופה של גרמניה (Ersatzheer), על מנת שיבצעו ויישמו אותה במקרה של התמוטטות הסדר האזרחי במדינה. כישלון של הממשלה בשמירה על הסדר הציבורי היה יכול להגרם כתוצאה מהפצצות ערים גרמניות על ידי כוחות הברית, או התקוממות של מיליוני עובדי כפייה שאיישו מפעלים גרמניים.

מפקד כוחות היבשה של הוורמאכט, הגנרל פרידריך אולבריכט, הגנרל-מיור הנינג פון טרסקו והאוברסט קלאוס שנק פון שטאופנברג שינו את התוכנית מתוך כוונה לנצל אותה לטובת לקיחת שליטה על ערים גרמניות, לפרק את האס אס מנשקו ולעצור את ההנהגה הנאצית לאחר שיתנקשו בהיטלר במסגרת קשר העשרים ביולי. מות היטלר נועד גם לשחרר את הצבא משבועת האמונים האישית אליו. לאחר הכנות ארוכות קשר העשרים ביולי יצא לפועל ב-1944, אך נכשל.

== תכנון ==
התוכנית המקורית תוכננה כך שתוכל להתמודד עם הפרעות פנים מדינתיות במצבי חירום, היא תוכננה על ידי הצוות של גנרל פרידריך אולבריכט מתוקף תפקידו כראש משרד הצבא ואושרה על ידי היטלר. הרעיון להשתמש בצבא התחלופה על אדמת גרמניה לצורך ביצוע הפיכה היה קיים עוד קודם, אך הסירוב של מפקד צבא התחלופה הגנרל אוברסט פרידריך פרום, האדם היחיד למעט היטלר שיכול להפעיל את פקודת המבצע, לשתף פעולה עם התוכנית להפיכה, היוותה מכשול רציני לקושרי הקשר. יחד עם זאת, לאחר ניסיון התנקשות כושל בהיטלר ב-13 במרץ 1943, אולבריכט חש שתוכנית ההפיכה המקורית מספיקה, וכי יש להשתמש בצבא התחלופה לצורך ביצוע ההפיכה אפילו ללא שיתוף הפעולה של פרום.
[[הנינג פון טרסקו]]
פקודת "ולקיריה" המקורית עסקה רק במוכנות קרבית של יחידות המילואים. אולבריכט הוסיף את החלק הנוסף "ולקיריה 2" אשר סיפק התייצבות מהירה של יחידות כקבוצות קרב מוכנות לפעולה. באוגוסט וספטמבר 1943, הגנרל-מיור הנינג פון טרסקו מצא כי התוספת של אולבריכט לוקה בחסר, והרחיב בצורה משמעותית את תוכנית "ולקיריה". הצהרה סודית החלה במילים: "הפיהרר אדולף היטלר מת! קבוצה בוגדנית של מנהיגי המפלגה ניסתה לנצל את המצב על ידי תקיפת החיילים לקרב שלנו כדי לתפוס את השלטון לעצמם". הוראות מפורטות נכתבו להשתלטות על משרדי ממשלה בברלין, המפקדה של הימלר במזרח פרוסיה, תחנות רדיו, מרכזיות טלפונים, תשתיות נאציות אחרות ומחנות ריכוז. 

בתמצית, התוכנית של קושרי הקשר הייתה להטעות את צבא התחלופה על מנת שיתפוס שליטה על הממשלה האזרחית של גרמנית, בטענה שקרית כי האס אס מנסים לבצע הפיכה והתנקשו בהיטלר. תוכנית ההפיכה נכשלה.

== ראו גם ==
* קשר העשרים ביולי
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:1944 בגרמניה
קטגוריה:מתנגדים גרמנים למשטר הנאצי
קטגוריה:גרמניה הנאצית: צבא וביטחון
יין קרח

ענבים המיועדים ליין קרח, קפואים בעודם על הגפן
יֵין קרח הוא סוג של יין קינוח המופק מענבים אשר קפאו בעודם על הגפן. בתהליך קופאים המים הנמצאים בענב, בעוד הסוכרים ומוצקים מומסים אחרים אינם קופאים, ולכן לאחר סחיטת הפרי (בעודו קפוא) ניתן להפיק יין מרוכז ומתוק. יין קרח מאופיין במתיקות מרעננת, המאוזנת בחמיצות גבוהה יחסית.

מכיוון שכמויות קטנות יחסית של ענבים קפואים מופקות מדי בציר, מחירו של יין קרח הוא לרוב יחסית גבוה. קנדה וגרמניה הן יצרניות יין הקרח הגדולות בעולם. כ-75% מיין הקרח הקנדי מיוצר במדינת אונטריו.

==היסטוריה==
קיימות עדויות היסטוריות לכך שיין הופק מענבים קפואים בידי הרומאים, בתחילת המאה הראשונה לספירה, אולם ייתכן והיה מדובר ביין מצימוקים שנבצרו לאחר שקפאו.

האמונה הרווחת היא שיין קרח בתקופה המודרנית הופק לראשונה בפרנקוניה שבגרמניה בשנת 1794. בשנת 1830 תועד לראשונה בציר ענבים שיועדו ליין קרח. לאחר חורף קר מאוד, מספר חקלאים גרמניים השאירו את הענבים לקפוא על הגפן, על-מנת להשתמש בהם כמספוא. כאשר הבחינו החקלאים כי התירוש המופק מהענבים הקפואים הוא מתוק במיוחד, הענבים נסחטו להפקת יין קרח.

לאורך המאה ה-19 ועד 1960, בצירים אשר אפשרו הפקת יין קרח היו נדירים בגרמניה, ובמהלך המאה ה-19 ישנו תיעוד ל-6 שנים כאלו בלבד.

בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, החלו גם יקבים בקנדה לייצר יין קרח, מענבים מזן וידאל. תנאי הקור בחורף הקנדי מאפשרים ייצור של יין קרח מדי שנה, ובתחילת שנות ה-2000 הפכה קנדה ליצרנית יין הקרח הגדולה בעולם.

==יצרני יין קרח==
יינות הקרח המפורסמים והיקרים ביותר מיוצרים בגרמניה ובקנדה, אולם ניתן למצוא יצרני יין קרח גם באוסטריה, אוסטרליה, איטליה, ארצות הברית, הונג קונג, הונגריה, ישראל, לוקסמבורג, ניו זילנד, סלובניה, סלובקיה, צ'כיה, צרפת, קרואטיה ושוודיה. בחלק מהמדינות האלו, הענבים לא קופאים בצורה טבעית, אלא מוקפאים בצורה מלאכותית במקררים מיד לאחר הבציר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סוגי יין
קטגוריה:קרח
אלנה (בולגריה)

אלנה (בבולגרית: Елена) היא עיירה במרכז בולגריה ורכס הרי הבלקן, בשטח מחוז וליקו טרנובו, בתוך עמק נהר אלנה וממוקמת 42 קילומטרים דרומית מזרחית מבירת המחוז וליקו טרנובו, 230 קילומטרים מווארנה ו 280 קילומטרים מהבירה סופיה.

==היסטוריה==
מ-1430 עת שלטה באזור האימפריה העות'מאנית, מוכרת העיירה בשמות סטרמינה ואליאנה. אלנה נודעה כמרכז סחר ואמנות במהלך המאות ה-18 וה-19. באמצע המאה ה-19, תקופת התחייה הלאומית הבולגרית נודעה גם כמרכז רוחני אזורי שמרכזו כנסיית ניקולאס הקדוש, אשר נבנתה עוד במאה ה-16. ב-22 בנובמבר 1877, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נערך בסמוך לעיירה קרב עקוב מדם בין כוחות רוסיים ומתנדבי אופלצ'נצי בולגריים לבין הצבא העות'מאני, שהסתיים בניצחון הרוסים והבולגרים. העות'מאנים נקטו במדיניות של אדמה חרוכה, העלו את העיירה באש והיא נשרפה כליל. העיירה שוקמה בעמל רב לאחר המלחמה והפכה חלק מנסיכות בולגריה. בעיירה אלנה נולד תאודור תאודורוב שהיה ראש ממשלת ממלכת בולגריה.

==אקלים==
בעיירה שורר אקלים ממוזג עם השפעה יבשתית האופיינית לאזורים הרריים, אשר גורמת למזג אוויר להיות גשום מעת לעת גם בעונת הקיץ ולתקופת שלגים מתחילת דצמבר ועד אמצע מרץ.

==כלכלה ודמוגרפיה==
30 אחוזים מאוכלוסיית העיירה מוגדרים כמיעוטים, רובם ממוצא טורקי או צועני. בסמוך לעיר עובר הכביש המהיר בין העיר סליבן לרומניה וקו מסילת הברזל לגורנה אוריאחוביצה ומשם לווליקו טרנובו. בעיר קיים מפעל לייצור מוצרי זכוכית, מפעל מזון, מחלבה ומפעל לתיקון מנועים וציוד חקלאי. בשטח הרשות המקומית הכוללת גם מספר כפרים ענף החקלאות מהווה את עיקר התוצר המקומי הגולמי. הגידולים העיקריים הם חיטה, תות שדה, אוכמניות, פטל, תפוח עץ וכרמי ענבי יין. כמו כן מגדלים בעלי חיים לתנובת חלב ובשר וביניהם פרות, עיזים, כבשים וחזירים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערי מחוז וליקו טרנובו
אצטדיון מוזס מבהידה

אצטדיון מוזס מבהידה (אנגלית Moses Mabhida Stadium; אפריקאנס Moses Mabhida-stadion) הוא אצטדיון בעיר דרבן שבדרום אפריקה, שנבנה במטרה לקחת חלק באירוח משחקי מונדיאל 2010. 

המבנה נחנך ב-28 בנובמבר 2009 במשחק בין קבוצת אמאזולו המקומית ומריצבורג יונייטד.

ב-2022 יארח האצטדיון את טקס הפתיחה ותחרויות האתלטיקה של "משחקי חבר העמים".

== מבנה האצטדיון ==
המבנה תוכנן על ידי חברת האדריכלים הגרמנית "גרקן, מארג ושות'" (Gerkan, Marg and Partners), והוא הוקם במקום בו שכן אצטדיון קינגס פארק (Kings Park Stadium), שהריסתו הושלמה בשנת 2006. ב-1 באפריל 2007, החלה בניית האצטדיון החדש והוא הושלם ב-24 בנובמבר 2009. האצטדיון קרוי על-שם מוזס מבהידה שהיה המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית בדרום אפריקה. באצטדיון היה בתקפות המונדיאל 70,000 מושבים, אבל לאחר המונדיאל, צומצם נפחו ל-54,000 מושבים בלבד על ידי הסרת היציעים העליונים משני צידיו. אך באצטדיון נשמרת האפשרות להגדלתו מחדש עד לנפח של 80,000 מושבים. גג המבנה מכסה 88% משטחו, והוא ניכר בקשת שמעליו, שאורכה 350 מטר וגובהה 105 מטר. במקום שוכן גם מוזיאון כדורגל ומכון ספורט

== מונדיאל 2010==
אצטדיון מוזס מבהידה הוא אחד מעשרת האצטדיונים שלקחו חלק באירוח משחקי מונדיאל 2010. האצטדיון אירח חמישה משחקים במסגרת שלב הבתים, משחק אחד במסגרת שמינית הגמר ומשחק אחד במסגרת חצי הגמר.

{| class="wikitable" style="text-align: right;" width="60%"
|-
!תאריך
!שעה (+2)
!קבוצה 1
!תוצאה
!קבוצה 2
!שלב
|-
|13 ביוני 2010||20.30|| גרמניה||4–0|| אוסטרליה|| שלב הבתים, בית ד' 
|-
|16 ביוני 2010||16.00|| ספרד||0–1|| שווייץ|| שלב הבתים, בית ח'
|-
|19 ביוני 2010||13.30|| הולנד||1–0|| יפן|| שלב הבתים, בית ה'
|-
|22 ביוני 2010||20.30|| ניגריה||2–2|| קוריאה הדרומית|| שלב הבתים, בית ב'
|-
|25 ביוני 2010||16.00|| ברזיל||0–0|| פורטוגל|| שלב הבתים, בית ז' 
|-
|28 ביוני 2010||16.00|| הולנד||2–1|| סלובקיה|| שמינית גמר
|-
|7 ביולי 2010||20.30|| גרמניה ||0–1|| ספרד || חצי גמר
|}

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.mmstadium.com/ אתר האצטדיון]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מוזס מבהידה
קטגוריה:דרבן
קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 2010
שרדי ג'בארין

שרדי ג'בארין (בערבית: شريدي جبارين; נולד ב-2 בדצמבר 1981) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע, במאי ויוצר ערבי-ישראלי. היה מועמד ל"פרס אופיר" על משחקו בסרט "סוף שבוע בתל אביב".

== ביוגרפיה ==
ג'בארין נולד ביפו וגדל בה ובאום אל-פחם, בהמשך למד בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב. שיחק בתיאטרון הקאמרי במשך שלוש שנים, שבמהלכן השתתף במחזה "פלונטר" שהופיע גם באירופה, קוריאה הדרומית ודרום אפריקה. לאחר מכן, משנת 2008, שיחק ב"תיאטרון הנווי" בפוזנן שבפולין עד היום. הוא הופיע בפסטיבל אביניון הבינלאומי לתיאטרון, וב"תיאטרון האודאון" בפריז עם שחקני צרפתים בולטים כז'אן מורו ואריק אלמוסנינו.

==משחק==
{|
|- valign="top"
|
;משחק בתיאטרון
* נחיתת אונס - התיאטרון הערבי-עברי ביפו 2003
* חורף בקלנדיה ונולה צ'לטון - התיאטרון הערבי-עברי ביפו 2004
* רעולים - התיאטרון הערבי-עברי ביפו 2004
* האוהל האדום - תיאטרון הסמטה 2005
* פלונטר - תיאטרון הקאמרי 2006
* גפן בלדי - התיאטרון הקאמרי 2008
* הסוף של אירופה - תיבת נוח - תיאטרון הנווי פוזנאן, פולין 2008
* מלחמת אנשי אור באנשי חושך - פסטיבל אביניון 2009
* העלמה והמוות - תיאטרון אל-מידאן - חיפה 2010, בהשתתפות ג'וליאנו מר במשחק.
* היום לפני היום האחרון - תיאטרון הבימה - תל אביב 2011.
* טווח הפספוס - התיאטרון הערבי-עברי ביפו 2012, כתיבה ובימוי.

;משחק בקולנוע
* אזור חופשי - בימוי עמוס גיתאי, 2005
* נקם אחת משתי עיניי - בימוי אבי מוגרבי, 2005
* הבועה - בימוי איתן פוקס, 2006
* סוף שבוע בתל אביב - בימוי דרור זהבי, 2008
* כרמל - בימוי עמוס גיתאי 2009
* בדרך אל החתולים - בימוי חורחה גורביץ' 2009
* מיראל בימוי ג'וליאן שנאבל, 2010
* כידון בימוי עמנואל נקש, 2013
|
;משחק בטלוויזיה
* כוונות טובות - של אורי ברבש, 2008
* האמת העירומה - של אורי ברבש, 2009
* טקסי דרייבר - של איתן ענר, 2010
* עבודה ערבית - של שי קפון וסייד קשוע, 2010
* מינכן 72 - של דרור זהבי בערוץ צי. די. אף., 2012
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ishim.co.il/p.php?s=שרדי+ג'בארין שרדי ג'בארין] באתר "אישים"
* [https://archive.today/20130108003454/www.cameri.co.il/index.php?page_id=88 שרדי ג'בארין] באתר תיאטרון הקאמרי
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקנים ערבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: החוג לתיאטרון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
אפיאנו ג'נטילה

אפיאנו ג'נטילה (איטלקית: Appiano Gentile) היא עיירה הנמצאת במחוז לומברדיה שבצפון איטליה, כ-35 קילומטר צפונית-מערבית למילאנו וכ-12 קילומטר דרומית לקומו. גרים בה כ-8,000 תושבים. מפורסמת בעיקר בשל כך שבה שוכן מתחם האימונים של קבוצת הכדורגל האיטלקית, אינטר מילאנו. 

בעיירה שוכנת כנסיית סטפנוס הקדוש (Chiesa di Santo Stefano), הקדוש המגן על המקום, ובה מוצגות יצירות של קרלו פרנצסקו נובולונה ושל איזידור ביאנקי. כמו כן, שוכנות בה הכנסיות: פונטנה (עם פרסקאות מהמאה ה-17), לזרטו, סן ברתולומיאו (בסגנון רומנסק) והיכל הגברת מהר הכרמל.

==גאוגרפיה==
אפיאנו ג'נטילה היא עיירה עתיקה שנמצאת בפרובינציה של קומו. מרחקה מערים אחרות:

*15 קילומטר מקומו.
*35 קילומטר ממילאנו.
*20 קילומטר מקיאסו (שווייץ).
*20 קילומטר מוארזה.

==תחבורה==
בעיירה עוברים מספר קווי אוטובוסים שמופעלים על ידי חברת SPT שפועלת באזור קומו ועל ידי חברת FNM, אלו קווים שמתבצעים רק באזור האגמים. למען נסיעה ליעד רחוק ניתן לנסוע לאחת הערים הקרובות, כשקומו היא היעד הראשי ונסיעה אליה באוטובוס עורכת כ40 דקות, ומן העיר אליה מגיעים לנסוע ברכבת אל עבר היעד המבוקש, כולל הערים הגדולות כמו מילאנו, רומא, ונציה או פירנצה.

להלן קווי האוטובוסים שעוברים באפיאנו:
*קומו - מוצטה.
*אפיאנו - גואנצטה - לומאזו.
*אפיאנו - לוראנגו מרינונה - לומאזו.
*קומו - לואיסגו - אפיאנו.
*קומו - אפיאנו.
*אולגיאטה קומסקו - אפיאנו - לומאזו.
*אפיאנו - סארונו - ארסה.
*לומאזו - אפיאנו - טראדטה.

==מסורת==
* חגיגות הפטרון סטפאנוס הקדוש (26 בדצמבר).
* שוק אמצע השבוע מתקיים כל יום שלישי מ7:00 עד 13:30.
* שוק הפשפשים "אפיאנו נטורה" המוכר פריטים ביולוגיים ומלאכותיים מתקיים ביום הראשון השני של חודש אוגוסט וביום ראשון השלישי של חודש ספטמבר.
* "היריד הגדול" מתקיים ביום שלישי הראשון של חודש אוגוסט ויום שלישי הראשון של חודש דצמבר.
* הפסטיבל האפיאנסי מתקיים בספטמבר הראשון של העשור.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:לומברדיה: ערים