OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מרכז התרבות האסלאמי של מצרים

מרכז התרבות האסלאמי של מצרים הוא מסגד מרכזי ממוקם בבירה המנהלית החדשה של מצרים. זהו אחד המסגדים הגדולים באפריקה והגדול ביותר במצרים, המסגד משתרע על שטח של כ-250,000 מ"ר ויש לו יכולת להכיל כ-120,000 מתפללים במקביל<ref></ref><ref></ref>. עלות הפרויקט הסתכמה ב-45 מיליון דולרים אמריקאים.

בניית המסגד הגדול במצרים נעשתה ביוזמת ממשלת מצרים כחלק מפרויקט גדול יותר לשיפור תדמיתה של קהיר כמרכז בינלאומי של התרבות האסלאמית וכן כחלק מפרויקט הבירה המנהלית החדשה של מצרים.

== ארכיטקטורה ==
העיצוב של מרכז התרבות האסאלמי משלב אדריכלות אסלאמית מסורתית עם אלמנטים מודרניים, תוך השראה מהנוף הטבעי של הדלתא של הנילוס. המבנה החיצוני של המסגד מזכיר פרח לוטוס פורח (שנחשב לפרח המסמל טוהר וצמיחה רוחנית). חלקו הפנימי מעוטר בצורות גאומטריות מורכבות, קליגרפיה ואלמנטים טבעיים שונים.

המרכז כולל מסגד בו יש אולם תפילה מרכזי, ספרייה, מוזיאון אסלאמי, מרכז כנסים ועוד. בצדדי המסגד ניצבים כ-2 מינרטים בגובה של כ-140 מטר, המסגד עצמו מכיל כ-12 כיפות קטנות, 8 כיפות בינוניות וכיפה ראשית בקוטר של כ-29.5 מטר<ref></ref>.
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מצרים: מסגדים
קטגוריה:בירת מצרים החדשה
נאוסוכיה

[[תנין יאור בקניה.]]
נאוסוכיה (שם מדעי: Neosuchia) היא קבוצת זוחלים דמויי-תנינאים שהתפתחה החל מהתחילת היורה ועד היום. הקבוצה מכילה את הארכוזאורים מהקבוצה סוכיה (Suchia), הכוללת את מרבית הארכוזאורים שקרובים יותר לתנינים מאשר לדינוזאורים ושאר האוומטאטרסלים ומשם משמעות שמה: "סוכיה חדשה".

הראשון מבני הקבוצה היה ה-Calsoyasuchus שהתקיים במשך היורה התחתון שלפני 196 מיליון שנה.

קבוצה זו היא קלייד רחב המכיל מגוון דמויי-תנינאים בעלי גוף דומה לזה של התנינאים המודרניים האמפיביים ומבחינה אותם ממספר דמויי-תנינאים בעלי אורח חיים יבשתי, בני הקבוצה זיפוסוכיה (Ziphosuchia), הנכחדת. מבנה העצמות שלהם בנוי באופן מסיבי יחסית ולרובם לסתות מוארכות עם שיניים מחורצות בעלות מבנה מחודד ולעיתים השיניים בולטות החוצה מהפה, גם כשהוא סגור. מבנה הלסתות מרמז על רבים מהם שהיו טורפים מובהקים, בניגוד למספר דמויי-תנינאים יבשתיים.

רבים מראשוני הנאוסוכים נכדו ורק הקבוצה אאוסוכיה (Eusuchia) שרדה.

==מיון==
*סוג ללא מקור Burkesuchus - נכחד
*סוג ללא מקור Karatausuchus - נכחד
*סוג ללא מקור Khoratosuchus - נכחד
*סוג ללא מקור Montsecosuchus - נכחד
*סוג ללא מקור Stolokrosuchus? - נכחד
*סוג ללא מקור Wahasuchus? - נכחד
*סוג ללא מקור Gilchristosuchus - נכחד
*קבוצה Coelognathosuchia - נכחדה
*משפחה סטומטוסוכיים (Stomatosuchidae) - נכחדה
*משפחה Atoposauridae - נכחדה
*תת-סדרה Tethysuchia - נכחדה
**משפחה Elosuchidae
**משפחה פולידוזאוריים (Pholidosauridae)
**משפחה דריוזאוריים (Dyrosauridae)
*משפחה Goniopholidae - נכחדה
*משפחה Paralligatoridae - נכחדה
*משפחה Bernissartiidae - נכחדה
*משפחה Susisuchidae - נכחדה
*קבוצה אאוסוכיה (Eusuchia)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1988
קטגוריה:דמויי תנינאים
שדרות דב הוז

שדרות דב הוז היא שדרה ראשית במערב העיר חולון המקשרת בין הערים חולון ובת ים. השדרה קרויה על שמו של דב הוז, ממנהיגי תנועת העבודה וממייסדי ההגנה.

השדרה מתחילה בכיכר סטרומה ומסתיימת במחלף דב הוז.<ref></ref>

==מבנה השדרה==
נתיב מהלכן של שדרות דב הוז הוא בצורת האות ו' ואורכה כ-800 מטר. חלקה המזרחי של השדרה ניצב בכיכר סטרומה והיא נמשכת מערבה עד למחלף דב הוז. השדרה מהווה את חוט השדרה המרכזי של שכונת גרין עם.

בנייר עמדה שהוזמן בידי הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית נכתב על ידי חברת הייעוץ רטרופיט כי שדרות דב הוז מחולקות לשלושה "מקטעים ללא רצף להולכי הרגל", וכי "דבר זה פוגע ברמת ההליכתיות של השדרה".<ref></ref>

חתך השדרה כולל בנייני מגורים משולבים מסחר משני צדיה, ארבעה נתיבי נסיעה (שניים בכל צד) ושטח להולכי רגל במרכזה. שטח זה כולל שדרות עצים, שטחי גינון, ספסלים ודוכני מפעל הפיס במבני קיוסק. מרבית הבניינים לאורך השדרה הם בגובה של עד כ-3 קומות.

==תחבורה==
הרחוב הוא דו-סיטרי, בעל 4 נתיבי נסיעה (שניים בכל צד) את הרחוב חוצים רחובות שונים, חד-סיטריים ברובם. תכנון התנועה באופן זה מאפשר מצד אחד את זרימת כלי הרכב לאורך השדרה ומאידך הולכי הרגל, נאלצים לעבור מספר מעברי חצייה כדי להגיע להמשכה. הרחובות הנפגשים עם השדרה, ברובם רחובות חד-סיטריים, ואליהם מופנית חלק מתנועת כלי הרכב הפרטיים, כך שהתנועה מתפזרת ביעילות רבה יותר ומקטינה את העומס בשדרה.

כחלק מפרויקט המטרו של M1 פורסם כי תיבנה בסמוך לשדרה תחנת מטרו דב הוז ונתיב תחבורה ציבורית מעליה. בנוסף פורסם כי במסגרת התכנית יפותח כל המרחב העירוני של השדרה.<ref></ref>

==עתיד השדרה==
ב-30 ביוני 2022 פורסם כי אושרה תוכנית הפיתוח לשדרות דב הוז.<ref></ref> מטרת התוכנית היא: פיתוח מסחרי וכלכלי לאורך הרחוב על ידי הרחבת מדרכות והוספת אזורי ישיבה במדרכה. בנוסף, על פי הפרסום יבוצע חידוש השדרה שתכלול שביל אופניים, אזורי ישיבה מוצללים, כולל ביטול חלק מעמודי החשמל של חברת החשמל, ותוך שמירה על העצים הקיימים.

עוד פורסם כי הפרויקט יתבסס על תכנון מערך חנייה חדש ומודרני, וחיזוק השדרה כמרחב עירוני מרכזי, נגיש ומזמין אשר יאפשר גם פיתוח עסקי בשדרה עצמה, בזכות עבודות שימור למבנים הקיימים והסבתם לקיוסקים/עגלות קפה. 

החלק הראשון של העבודות לשיפוץ השדרה החל ב-30 במאי ובמסגרתם מבטלים את כל עמודי החשמל של חברת החשמל בשדרה וצפוי להסתיים בסוף שנת 2024.<ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:חולון
קטגוריה:רחובות ושדרות בישראל
סוכיה

סוכיה (שם מדעי: suchia; מילולית: "תנינים") היא קבוצת זוחלים דמויי-תנינאים שהתפתחה החל מהתחילת היורה ועד היום. הקבוצה מכילה את מרבית הארכוזאורים בני הקבוצה פסאודוסוכיה, הקרובים יחסית לתנינאים מאשר לדינוזאורים וקרוביהם. למעשה היא מכילה כמעט את כל המינים הפסאודוסוכים, למעט הסוג Dasygnathoides, האורניתוסוכיים (Ornithosuchidae). גם הפייטוזאוריים נחשבים לקבוצה בסיסית יותר של פסאודוסוכים, למרות דמיונם לתנינים ולפי כמה וקרים ייתכן שהם בכלל לא ארכוזאורים אמיתיים אלא דמויי-ארכוזאורים.

הקבוצה תוארה בידי החוקר הגרמני ברנרד קרבס (Bernard Krebs) ב-1974 על סמך הדמיון בין קרובי התנינאים שהתגלו לאורך הטריאס לתנינאים האמיתיים. ישנה מחלוקת גדולה מבחינת החוקרים על השיוך לקבוצה, מאחר שמרבית בני הקבוצה בעלי תכונות משתנות ורבים מהם כלל אינם דומים לתנינים המודרניים. התאוריות העיקריות על סיווג הסוכיים הם של החוקר סטרלינג נסביט ב-2011 ושל החוקר מרטין אוזכורה ב-2016. התיאוריה של פול סרנו מ-1991 כבר לא תקיפה עוד.

עם זאת ישנם מספר מאפיינים העוזרים להבדיל אותם מארכוזאורים אחרים, בין השאר מבנה עצמות לחי נמוכות ומסיביות יחסית, גפיים חלשות יותר מאשר דמויי דינוזאורים וקרוביהם, המעיד שאלה לא יכלו להזדקף על שתיים במשך זמן רב ולרבים מהם מאפיינים של טורפים. רבים מבני הקבוצה התבססו היטב במקווי מים, בהם הם שגשגו לאורך המזוזואיקון ואף שרדו את הכחדת הקרטיקון הגדולה. מינים מעטים יותר התאימו לחיי יבשה ואלה נכחדו. כיום רק התנינאים האמיתיים שרדו.

==מיון==
*סוג Koilamasuchus?
*סוג נונדסוכוס (Nundasuchus)?
*סוג Ticinosuchus
*משפחה Ornithosuchidae?
*משפחה Erpetosuchidae
*משפחה Gracilisuchidae
*דמויי-אטוזאורים (Aetosauriformes)
*פרה-תנינאים (Paracrocodylomorpha)
**על-משפחה Poposauroidea
***משפחה Ctenosauriscidae
***משפחה פופוזאוריים (Poposauridae)
***משפחה שובוזאוריים (Shuvosauridae)
**קבוצה לוריקטה (Loricata)
***על-סדרה דמויי תנינאים (Crocodylomorpha)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1974
קטגוריה:פסאודוסוכיה
מוסקאדל

מוסקאדל (בצרפתית: Muscadelle) הוא זן ענבי יין לבן. יש לו ארומה פשוטה של מיץ ענבים וצימוקים כמו ענבים ממשפחת הענבים מוסקט, אבל הם לא קשורים.

ניתוח DNA הצביע על כך שמוסקאדל הוא הכלאה בין גואה בלאן לזן ענבים לא מזוהה.

== אזורי יין ==
=== צרפת ===
בצרפת, הזן מוסקאדל מהווה מרכיב מינורי ביינות היבשים והמתוקים של בורדו, כגון סוטרן. לעיתים רחוקות הוא מהווה יותר מ-10% מהתערובת, אשר נשלטת על ידי סמיון וסוביניון בלאן. לאורך שנות ה-90 של המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21 ירדו נטיעות הענבים של הזן. לעומת זאת, כמה יינות מתוקים ממונבזילאק (Monbazillac) יכולים להיות בעלי שיעור גבוה יותר של מוסקאדל.

=== אוסטרליה ===
באוסטרליה משתמשים בעינב הזה לייצור יין מחוזק, הידוע כיום בשם טופאק (לשעבר טוקאי עד שנאסר השימוש בשם זה מחוץ להונגריה). אלה המיוצרים באזור Rutherglen מקבלים בדרך כלל התיישנות ניכרת במרתפים חמים, מה שמוביל לאופי מיוצר של חמצון-חיזור. כמה אזורי יין אוסטרליים אחרים, כולל עמק בארוסה, מייצרים יינות דומים. כמה יקבים אוסטרליים אחרים משתמשים במוסקאדל לייצור יינות שולחניים באופן דומה ליקבים צרפתיים. בהתאם להסכם שהושג עם האיחוד האירופי, היצרנים האוסטרלים פסקו בהדרגה מהשימוש שלהם במונח Tokay עד 2020, רובם בחרו במקום זאת בשם Topaque לייצג את הסגנון הזה.<ref></ref>

=== הונגריה ===
השם, טוקאי, שכנע כמה יצרנים אוסטרלים שהעינב הוא פינו גרי (שבעבר נקרא טוקאי על ידי היצרנים באלזס). אחרים חשבו שהעינב עשוי להיות מזן Hárslevelű, אחד המרכיבים של היין המתוק ההונגרי המפורסם Tokaji (יינות טוקאי). עם זאת, הוכח שהטוקאי האוסטרלי הוא מוסקאדל. 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זני ענבים
שלומית הרט

שלומית הרט (נולדה ב-11 באפריל 1963 היא מנכ"לית, דירקטורית ומשקיעת קרן הון סיכון ישראלית, לשעבר מייסדת ומנכ"לית הסניף הישראלי של חברת המחקר והייעוץ האמריקאית גרטנר וסגנית נשיא בגרטנר העולמית.

==ביוגרפיה==
שלומית הרט נולדה ב-1963 באביג'אן, חוף השנהב, בת לשניאור אלגר, מהנדס בניין שזכה באות לגיון הכבוד של ממשלת חוף השנהב עבור בניית מלון Ivoire. היא בת לאורה אלגר, מורה לתנ״ך, התקציבאית הראשונה בישראל בחברת הפרסום דחף ויקירת רמת השרון.

דוד שלה הוא שמריהו הוז, סבא רבא שלה היה שניאור זלמן הוז, ראש עיריית עפולה הראשון.
 שלומית שירתה כקצינה, ראש צוות פיתוח ביחידת המחשוב המבצעי של חיל האוויר.

בשנים 1992–1994 עבדה כמנהלת באפל.
 בשנים 1994–2000 עבדה כמנהלת תחום תשתיות ואלקטרוניקה בחברת היולט פקארד. ב-2000 מונתה לדירקטורית לשוק הטלקום, קרנות הון סיכון והיי­טק בגרטנר המזרח התיכון וסגנית נשיא המזרח התיכון בגרטנר. ב-2011 מונתה למנכ"לית גרטנר ישראל והקימה את הסניף הישראלי, העוסק בייעוץ ומחקר טכנולוגי לחברות ולגופים ציבוריים. ב-2019 פרשה מגרטנר.

בשנים 2011–2013 שימשה כיועצת לדירקטוריון הבורסה לניירות ערך בתל אביב. היא משמשת כדירקטורית חיצונית במיטב השקעות, המנהלת נכסים בסך 2.1 מיליארד שקלים, כדירקטורית באלקטריאון וירלס הנסחרת בבורסת תל אביב, וכיועצת לחד-קרן WalkMe, הנסחר בבורסת ניו יורק.

מאז פרישתה מגרטנר היא משקיעה בחברות הזנק באופן פרטי במסגרת אנליסט ונצ'רס שבבעלותה. היא השקיעה בעשרות חברות, בין השאר בקדמה מחשוב קוונטי, בחברת CyberX, אותה רכשה מיקרוסופט ב-170 מיליון דולר, ובחברת.Catch Co. בחד קרן היילו טכנולוגיות, ובחברת Alba Orbital.

היא Venture Partner בקרן ההון סיכון TPY Capital המנהלת כספים בהיקף של 135 מיליון דולר ויועצת לחברת ההשקעות Atlas Invest.
עומדת בראש הסניף התל אביבי של הארגון הבינלאומי Upward Women, לקידום נשים ביזמות בישראל.

החל מ-2022 חברת נבחרת הדירקטורים.
בשנים 2000–2022 שימשה כמנטורית לעסקים באואזיס, האקסלרטור לעסקים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, בתמיכת יבמ ישראל.

==חיים אישיים==
שלומית הרט נשואה לרופא והיזם, ד"ר יורם הרט , להם שני בנים, הם מתגוררים בהרצליה. מצעירותה היא עוסקת בספורט, ובכלל זה שחייה וזכתה במדליות בתחום. היא בוגרת תואר ראשון במדעי המחשב מאוניברסיטת מרכז פלורידה .

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דירקטוריות ישראליות
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:נשות עסקים ישראליות
קטגוריה:משקיעות הון סיכון ישראליות
יחסי אלג'יריה–פרו

יחסי אלג'יריה–פרו הם היחסים הבילטרליים בין אלג'יריה לפרו. שתי המדינות חברות באו"ם ובמדינות הבלתי-מזדהות.

== היסטוריה ==
אלג'יריה ופרו כוננו יחסים דיפלומטיים ב-10 במרץ 1972,<ref></ref> כאשר נשלטו על ידי הווארי בומדיין ו. לפני כינון היחסים הדיפלומטיים, פרו החזיקה בקונסוליה באלג'יריה הצרפתית מאז המאה ה-19יחסי כחלק מיחסיה הדיפלומטיים עם צרפת.

בשנת 1985 החלה אלג'יריה במדיניות חוץ שמטרתה הכרה ברפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית על ידי מדינות אמריקה הלטינית, מה שהוביל להכרתה של פרו ברפובליקה ב-1987.<ref></ref>

שגרירות פרו באלג'יר נפתחה ב-1972, אך היא נסגרה ב-1990 ונפתחה מחדש ב-2005. באותה שנה נחתמה שורה של אמנות בין שתי המדינות כחלק מהידוק היחסים ביניהן.

קיימת ליגה פרלמנטרית של ידידות בין אלג'יריה לפרו.

אלג'יריה ופרו מקיימות חילופי מסחר חשובים. אלג'יריה מייבאת 47 מיליון דולר בשנה במוצרים מפרו, המהווים 47.3% מסך היבוא מהעולם הערבי לפרו. השקעות אלג'יריה בפרו מסתכמות בכמעט מיליארד דולר.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* לאלג'יריה יש שגרירות בלימה.<ref></ref>
* לפרו יש שגרירות באלג'יר.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
מדס גילברט

מאדס פרדריק גילברט (נולד ב-2 ביוני 1947) הוא רופא נורווגי מומחה ברפואת חירום. מנהל מחלקת רפואת חירום בבית החולים האוניברסיטאי של צפון נורווגיה ופרופסור לרפואת חירום באוניברסיטת טרומסו .

גילברט הוא חבר מפלגת השמאל הנורווגית "המפלגה האדומה של נורווגיה" והתפרסם בפעילותו ההומניטרית כרופא בעיקר בקרב האוכלוסייה הפלסטינית, בלבנון וברצועת עזה.

ספרו "Eyes in Gaza" ("עיניים בעזה") מתעד את חוויותיו בעזה במבצע עופרת יצוקה בתקופה שנאסרה הכניסה לעזה על עיתונאים זרים.

גילברט מבקר חריף של מדיניות ישראל והמערב, בעת שירותו בעזה העביר תדיר דיווחים תומכים בגרסת הפלסטינים וחלקם זכו לתהודה רבה בעולם. כשחזר לנורווגיה זכה לשבחים רבים מאנשי המרכז-שמאל, בהם ראש הממשלה דאז, ולימים מזכ"ל נאט"ו, ינס סטולטנברג. מאידך, הימין הנורווגי גינה אותו וסיב ינסן מנהיגת מפלגת הקידמה גינתה אותו כשופר של תעמולה אנטי-ישראלית. בתגובה, טען נגדה שר החוץ יונס גר סטיורה שגילברט פועל כמיטב המסורת הרפואית של עזרה לעשוקים, ושורת אישים פוליטיים מהשמאל ומהימין: אודון ליסבאקן , ארנה סולברג ולארס ספונהיים , טענו נגדה שהיא זו שתומכת בטרור הישראלי נגד הפלסטינים.

בעקבות מכתב פתוח ששלח יחד עם ידידו לכתב העת הרפואי 'לאנסט'. דובר משרד החוץ הישראלי, יגאל פלמור האשים את גילברט בהפצת שקרים מרושעים. אך גילברט עמד על דבריו.

ב-2012, בעת מבצע עמוד ענן חזר גילברט לעזה והספיק לעבוד בבית החולים שיפא לפני שהפסקת האש נכנסה לתוקף.

ב-2014 אסרה עליו ישראל להיכנס לרצועת עזה. תחילה נמסר כי האיסור הוא ללא הגבלת זמן, הדבבר עורר מחאה בנורווגיה ובקשה רשמית של הממשלה הנורווגית שההחלטה תבוטל. גילברט פרסם בלאנסט בתגובה מכתב שנחתם על ידי 23 רופאים ומדענים נוספים, שבו נטען כי ישראל הכריזה על מצב חירום כדי להסוות טבח בפלסטינים ובמיוחד שמה למטרה פגיעה בנשים וילדים. בהמשך התנצל עורך הלאנסט, ריצ'רד הורטון, על פרסום המכתב. ישראל הרשמית הגיבה כי אסרה את כניסתו לישראל בלבד וכי אם המצרים יאפשרו לו להיכנס ממעבר רפיח, שהיה סגור באותם ימים, יוכל לפעול ברצועה.

גילברט תקף את ארגון רופאים ללא גבולות על שלא נקט עמדה ברורה אנטי ישראלית. זאת לאחר שמנהיג הסניף הנורווגי של הארגון ביקר את גילברט בחריפות על שהביע תמיכה בפיגועי 11 בספטמבר בארצות הברית.

גילברט זכה בפרסים רבים על פעילותו ההומניטרית.

הוא מתראיין בקביעות בנושא הישראלי-פלסטיני בערוץ אל-ג'זירה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.prnewswire.co.uk/news-releases/dr-mads-gilbert-from-norway-wins-hamdan-medical-award-for-humanitarian-medical-services-284297211.html ידיעה על זכייתו בפרס חמדאן לרפואה], "על שירותיו החברתיים המשמעותיים ברצועת עזה ועבודתו ההתנדבותית המרשימה בתחום הטראומה והרפואה הדחופה", דצמבר 2014
* [http://www.thelancet.com/journals/lancet/article/PIIS0140-6736(14)61044-8/fulltext המכתב הפתוח למען תושבי עזה] מיום 23 ביולי 2014, באתר הלאנסט
* נפתלי בלנסון ואלכס גרינברג, רשלנות רפואית: מעורבות ארגונים רפואיים בקמפיינים אנטי-ישראליים, באנגלית ובעברית (גרסה מקוצרת), באתר NGO Monitor (הדו"ח כולל מידע על פעילותו האנטי-ישראלית של מאדס גילברט).

קטגוריה:רופאים נורווגים
קטגוריה:פוליטיקאים נורווגים
קטגוריה:רצועת עזה: אישים
יחסי איי מרשל – מקסיקו

יחסי איי מרשל–מקסיקו הם יחסי החוץ בין איי מרשל למקסיקו. שתי המדינות חברות באו"ם.

== היסטוריה ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-28 בינואר 1993.<ref name=Relaciones>[https://www.senado.gob.mx/comisiones/relext_ap/docs/Dictamen46.pdf Relaciones México-Islas Marshall]</ref>

במרץ 2002 נשיא איי מרשל, קסאי נוטה, ביקר במונטריי כדי להשתתף בוועידה הבינלאומית למימון לפיתוח יחד עם מקבילו המקסיקני, ויסנטה פוקס.

בנובמבר 2010 שלחה ממשלת איי מרשל משלחת בת 12 חברים להשתתף בוועידת שינויי האקלים של האו"ם ב-2010 בקנקון.

== נציגויות דיפלומטיות ==

* לאיי מרשל אין שגרירות במקסיקו.
* למקסיקו אין שגרירות באיי מרשל, ושגרירות מקסיקו בפיליפינים אמונה על היחסים עם איי מרשל.

== הערות שוליים ==
השערת ההפרעה הבינונית

השערת ההפרעה הבינונית, תאוריית ההפרעה הבינונית או היפותזת ההפרעה הבינונית, היא השערה העוסקת בגורמים המשפיעים על מגוון המינים בטבע. ההשערה מציעה שמגוון המינים המקומי יהיה מרבי כאשר ישנן הפרעות אקולוגיות שמתרחשות ברמה שאינה נמוכה מדי ואינה גבוהה מדי. ברמות נמוכות של הפרעה, מתרחש תהליך של סוקצסיה, בו מגוון המינים משתנה ממיני חברת החלוץ עד לחברת השיא, בתהליך איטי של החלפת המינים. בסופו של דבר ישלטו במערכת האקולוגית אורגניזמים תחרותיים יותר, אשר ידחקו להכחדה מינים תחרותיים פחות. ברמות גבוהות של הפרעה, לדוגמה עקב שריפות יער תכופות או השפעות אנושיות כמו כריתת יערות, יתרחשו הכחדות מקומיות של מינים ולכן המגוון יהיה נמוך. לפי השערת ההפרעה הבינונית, ברמות ביניים של הפרעה, המגוון יהיה מרבי, מכיוון שמינים המשגשגים בשלבים מוקדמים ומאוחרים של הסוקצסיה יכולים להתקיים במקביל.<ref></ref><ref></ref>

ההשערה אינה חד משמעית עם הגדרותיה למונחים "ביניים" ו"הפרעה". היכולת להגדיר הפרעה נתונה כ"בינונית" תלויה מטבעה בהיסטוריה הקודמת של ההפרעות במערכת נתונה, כמו גם במרכיבי ההפרעה הספציפיים (כלומר התדירות, היקף, עוצמת או משך ההפרעות).

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אקולוגיה
קטגוריה:השערות מדעיות
נבוישה פבקוביץ'

נבוישה פבקוביץ (בסרבית: Небојша Павковић; נולד ב-10 באפריל 1946) הוא גנרל סרבי בדימוס. שימש כראש המטה הכללי בין השנים 2000–2002.

ב-2009, הואשם בפשעי מלחמה בידי בית הדין הפלילי הבין-לאומי ליוגוסלביה לשעבר, ונידון ל-22 שנות מאסר. הוא מרצה את עונשו בפינלנד.

==ביוגרפיה==
פבקוביץ' נולד ב-10 באפריל 1946 בכפר סניסקי רודניק. הוא עבר הכשרה כמורה, אולם בחר להתגייס לצבא יוגוסלביה. הוא סיים את האקדמיה של צבא היבשה ב-1970, וב-1988 סיים ללמוד בבית הספר לפיקוד ומטה. בין השנים 1988–1989 הוא שימש כמפקד הבריגדה הממונעת ה-16. לאחר מכן עבד במשרד ההגנה עד שנת 1993. ב-1994 הוא מונה למפקד קורפוס פריסטינה, ויחד עמו לחם במלחמת קוסובו. הוא היה מפקד הארמייה מ-3 מדצמבר 1998 עד פברואר 2000, ויחד עמו השתתף בלחימה כנגד כוחות נאט"ו. לאחר מכן מונה לראש המטה הכללי.

ב-24 ביוני 2002, פבקוביץ' הודח מתפקיד הרמטכ"ל בצו מיוחד של הנשיא ווייסלב קושטוניצה. פבקוביץ' עתר כנגד הדחתו לבית המשפט העליון, וטען כי הודח רק משום שסירב לבקשתו של קושטוניצה להורות לצבא לפשוט על משרדי הממשלה של הרפובליקה הסוציאליסטית של סרביה, כדי לחפש מכשירי האזנה שכביכול הותקנו שם. בית המשפט הגיע למסקנה כי הדחתו של פבקוביץ' אכן הייתה צעד לא-חוקתי, אולם לא ביטל אותה.

לאחר הדחתו, פבקוביץ' החל לעסוק בפוליטיקה. הוא הקים את מפלגת הגוש העממי, והיה מועמד בבחירות לנשיאות סרביה ב-2002 (הוא זכה ב-75,662 קולות).

באוקטובר 2003, בית הדין הפלילי הבין-לאומי ליוגוסלביה לשעבר הגיש כתב אישום כנגד פבקוביץ' על פשעים כנגד האנושות שבוצעו על ידו במהלך מלחמת קוסובו. כעבור שנתיים, הוא הסגיר את עצמו לבית הדין ועמד למשפט. המשפט הסתיים בפברואר 2009, ופבקוביץ' נידון ל-22 שנות מאסר. מאז 2014, הוא מרצה את עונשו בפינלנד.

==חיים אישיים==
פבקוביץ' התחתן והתגרש ארבע פעמים. נישואיו השלישיים היו עם אמנית הפופ גלוריה מרקוביץ'. מנישואיו הראשונים יש לו בן ובת, מנישואיו השניים בת, מנישואיו השלישיים בן. עם אשתו הרביעית, יש לו בת ובן.

במקביל לקריירה הצבאית והפוליטית שלו, פבקוביץ' עסק במהלך חייו בציור. הוא זכה בפרסים על ציוריו, שהוצגו ביותר מ-30 תערוכות (17 מהן עצמאיות).

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=-OohEbvXgJQ&t=7153s ראיון עם פבקוביץ']
* [http://www.icty.org/x/cases/pavkovic/ind/en/pav-ii031002e.htm נבוישה פבקוביץ'], באתר בית הדין הבין-לאומי בהאג

קטגוריה:גנרלים בצבא יוגוסלביה
קטגוריה:ילידי 1946
ברנקו קרגה

ברנקו קרגה (בסרבית: Бранко Крга; נולד ב-18 בפברואר 1945) הוא גנרל סרבי בדימוס ממוצא קרואטי. שימש כראש המטה הכללי בין השנים 2002–2004.

==ביוגרפיה==
קרגה נולד בדרובאר ב-18 בפברואר 1945. הוא למד באקדמיה של צבא היבשה, וב-1967 התגייס לצבא יוגוסלביה. הוא למד בבתי ספר צבאיים נוספים, ולאחר מכן החל לשרת באגף המודיעין. כמו כן, הוא שימש תקופה קצרה כנספח צבאי בפראג ובמוסקבה. בין השנים 1994–1997 שימש כראש אגף המודיעין. בין השנים 1997–1998 הוא שימש כיועץ לשר ההגנה. בינואר 1999 הוא חזר לתפקיד ראש אגף המודיעין, שם שהה עד שנת 2001, אז מונה לסגן ראש המטה הכללי. ביוני 2002 הוא מונה לראש המטה הכללי. הוא כיהן בתפקיד זה עד דצמבר 2004, אז פרש מהצבא.

מאז שנת 2007, קרגה משמש כפרופסור וסגן מנהל בפקולטה לדיפלומטיה וביטחון (FDB) באוניברסיטת בלגרד.

==קישורים חיצוניים==
* [https://archive.today/20121221151247/www.voa.mod.gov.rs/srb/Istorijat/rukovodstvo_VOS_kroz_istoriju/Branko_Krga.html ברנקו קרגה] באתר הצבא הסרבי

קטגוריה:גנרלים בצבא יוגוסלביה
קטגוריה:ילידי 1945
דראגן פאסקאש

דראגן פאסקאש (בסרבית: Драган Паскаш; נולד ב-4 באפריל 1951) הוא גנרל סרבי בדימוס, אשר שימש כראש המטה הכללי בין דצמבר 2004 לאוקטובר 2005.

קרגה נולד בכפר באצ'קי גראצ'אק ב-4 באפריל 1951. הוא למד באקדמיה הצבאית בבלגרד ובבית הספר להגנה לאומית. שימש כמפקד דיוויזיית הדרינה, וכראש מטה קורפוס פודגוריצה. בדצמבר 2004 הוא מונה לראש המטה הכללי של צבא סרביה ומונטנגרו, לאחר שברנקו קרגה סיים את תפקידו. הוא כיהן בתפקיד עד אוקטובר 2005, אז פרש מהצבא והוחלף בידי ליובישה יוקיץ'.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.b92.net/info/vesti/index.php?yyyy=2004&mm=12&dd=23&nav_category=11&nav_id=158531 Novi načelnik GŠ VSCG Dragan Paskaš]
* [https://www.blic.rs/vesti/politika/paskas-na-celu-vojske/d56xjbn Paskaš na čelu Vojske]
* [http://www.sta.si/vest.php?s=f&t=0&id=898074 "Dragan Paskaš novi načelnik generalštaba vojske SČG"]

קטגוריה:גנרלים בצבא יוגוסלביה
קטגוריה:ילידי 1951
ליובישה יוקיץ'

ליובישה יוקיץ (במונטנגרית: Љубиша Јокић; נולד ב-24 בספטמבר 1958) הוא גנרל מונטנגרי בדימוס. שרת בצבא סרביה ומונטנגרו, ושימש כראש המטה הכללי האחרון שלו. לאחר הכרזת העצמאות של מונטנגרו ב-2006, התגייס לצבא מונטנגרו, ושימש כראש המטה הכללי שלו במהלך שנת 2017.

==ביוגרפיה==
יוקיץ' נולד בפלאב ב-24 בספטמבר 1958. הוא התגייס לצבא יוגוסלביה ב-1981, ולמד באקדמיית חיל האוויר ובאקדמיית המטה הכללי. הוא שימש כמדריך טיסה, כמפקד טייסת וכמפקד בסיס חיל האוויר בפודוריצה. לאחר מכן הוא מילא תפקידי מטה במשרד ההגנה ובמטה הכללי. באוקטובר 2005 הוא מונה לראש המטה הכללי של הצבא המאוחד של סרביה ומונטנגרו.

ביוני 2006, מונטנגרו הכריזה על עצמאותה. יוקיץ' בחר לחזור למונטנגרו, והתגייס לצבא המונטנגרי. ביולי 2007, הוא נשלח לבריסל כנציג מונטנגרו בוועדות הצבאיות של נאט"ו והאיחוד האירופי. ב-2012 הוא נשלח לווינה, כנציג מונטנגרו בארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה. במקביל, הוא שימש כנספח צבאי לאוסטריה, צ'כיה וסלובקיה.

באוגוסט 2016, הוא חזר למונטנגרו, ומונה ליועץ מיוחד לשר ההגנה. ב-13 בינואר 2017, הוא מונה לראש המטה הכללי המונטנגרי, וכיהן בתפקיד עד 17 באוקטובר של אותה שנה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nato.int/cps/en/natohq/who_is_who_144612.htm ליובישה יוקיץ'] באתר נאט"ו

קטגוריה:גנרלים בצבא יוגוסלביה
קטגוריה:מונטנגרים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:מונטנגרו: צבא וביטחון
קטגוריה:ילידי 1958
גולני שלי

מדבקת הנצחה לזכרו של סמל מאור כהן עם הכיתוב "גולני שלי" במהלך מלחמת חרבות ברזל
דגל עם הכיתוב "גולני שלי" בחדרו של אחד הפצועים ב[[מלחמת חרבות ברזל]]

"גולני שלי" הוא שיר בביצוע הזמר הישראלי יהורם גאון, שהתפרסם ב־1974. עמוס אטינגר כתב את השיר, ואפי נצר הלחין אותו. השיר התקבל כהמנון חטיבת גולני.

== על השיר ==
ב־1974, אחרי מלחמת יום הכיפורים ולקראת כנס של חטיבת גולני בבנייני האומה בירושלים, הגיע מפקד החטיבה באותם הימים, אורי שמחוני, לאטינגר וביקש ממנו ומאפי נצר (שהיה גם המנהל המוזיקלי של המופע בכנס) לכתוב שיר לכבוד הכנס. אטינגר עיין בטקסט של איתן הבר ("מעין מקאמה", לדברי אטינגר) שבתוך חוברת של גולני שהייתה מונחת מולו, טקסט שנשא את השם "גולני שלי", ועל בסיסו כתב אטינגר בו במקום את המילים. "המקאמה שכתב איתן הבר שימשה בסיס לשיר הזה ואני נותן את כל הקרדיט לאיתן", אמר אטינגר. גם אפי נצר הלחין את השיר במקום בתוך 10–15 דקות. לאחר יצירת השיר הגיע שמחוני לאטינגר עם עוד מג"דים מהחטיבה כדי לשמוע את השיר, והתלהב מאוד מהתוצאה. נצר ביקש שיהורם גאון יבצע את השיר וכן הציע ש־200–300 חיילים ישירו אותו עם גאון בליווי תזמורת צה"ל. הבקשות התקבלו, והשיר בוצע בכנס החטיבה. יהורם גאון שר אותו שלוש פעמים באותו הערב, והשיר הפך להמנון החטיבה.

מילות השיר סוקרות ציוני דרך במורשת הקרב של החטיבה עד כתיבת השיר: מלחמת השחרור, מבצע קדש, קרבות רפיח, מלחמת ששת הימים וקרב תל פאחר והקרבות הקשים על החרמון במלחמת יום הכיפורים: הניסיון הישראלי לכיבוש החרמון מחדש ומבצע קינוח וכן הקרבות על שיא החרמון.

אפי נצר הלחין המנונים צבאיים רבים. הוא ביקש מכל פזמונאי שכתב את המילים להמנונים (במקרה הזה אטינגר) להוסיף שורה או שתיים על חיילים שנפלו. ובשיר: "ורעים שנותרו בצידי הדרכים למולי".

=== הוספת בית חדש, 2014 ===
לשיר התווסף עוד בית שאטינגר כתב לאחר מבצע צוק איתן, שבו ספגה חטיבת גולני אבידות קשות, כשזכור במיוחד קרב שג'אעייה, שבו נהרגו 13 מלוחמיה. עופר מנדלוביץ', אביו של סמ"ר עוז מנדלוביץ', לוחם "גולני" שנפל במבצע (והיה גם נגן ומוזיקאי) פנה ליוצרי ומבצע השיר המקורי וביקש מהם לעדכן את המנון החטיבה, כדי להנציח את בנו וחבריו שנפלו בקרב. בתחילה לא רצה אטינגר לגעת בשיר, בטענה שאם כל מלחמה יוסיפו בית להמנונים, לא יהיה לזה סוף, אך עופר מנדלוביץ' נסע לביתו של אטינגר ושכנע אותו. גם יהורם גאון הסכים להקליט גרסה חדשה, ואטינגר כתב את הבית. לימים אמר: "בסופו של דבר זה הצדיק את עצמו".

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://youtu.be/IXy7Oc-dUmc?si=seMZOGhulotiGTrR הגרסה בתוספת הבית לאחר מבצע "צוק איתן", 2014], באתר יוטיוב

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1974
קטגוריה:סינגלים מ-1974
קטגוריה:שירי יהורם גאון
קטגוריה:שירי שלומי שבת
קטגוריה:שירי רביב כנר
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי עמוס אטינגר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אפי נצר
קטגוריה:שירים על הצבא
קטגוריה:חטיבת גולני
לו באת – נשים שרות שם טוב לוי

לו באת – נשים שרות שם טוב לוי הוא אלבום הופעה משותף שהוקלט על ידי שם טוב לוי, קורין אלאל, דיקלה, לאה שבת ויהודית רביץ. את האלבום הוציאה בשנת 2006 לאור חברת התקליטים התו השמיני לאחר שהוקלט באביב 2003 בהופעה חיה שנערכה בפסטיבל ימי זמר בחולון. לכל זמרת שמשתתפת באלבום יש דואט עם לוי ושיר נוסף כסוליסטית. שלושה סינגלים יצאו מתוכו, "אור הירח" בביצוע אלאל ושבת, "לב ים" בביצוע דיקלה ו"יכול להיות שזה נגמר" בביצוע אלאל ולוי.

== רשימת רצועות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי הופעה מ-2006
קטגוריה:אלבומי שם טוב לוי
קטגוריה:אלבומי קורין אלאל
קטגוריה:אלבומי יהודית רביץ
קטגוריה:אלבומי דיקלה
קטגוריה:אלבומי גרסאות כיסוי
קטגוריה:אלבומי הופעה בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת התו השמיני
הדס מלכא

הדס מלכא (16 בינואר 1994 – 16 ביוני 2017) הייתה מפקדת צוות סיור במשטרת ישראל, מעוטרת צל"ש המפכ"ל לאחר נפילתה באירוע הפיגוע המשולב בירושלים (2017).

== ביוגרפיה ==
מלכא נולדה באשדוד וגדלה ביישוב הקהילתי עזר, השלישית מבין שישה ילדים במשפחה. היא למדה בבית הספר התיכון האזורי בבאר טוביה והייתה חניכה ומדריכה בתנועת בני המושבים. למדה צורפות במכללת שנקר ועסקה בציור, שחייה וכדורסל. בהמשך הייתה שחקנית נבחרת הפועל באר טוביה.

בשנת 2012 התגייסה לשירות צבאי. שירתה בתפקיד מש"קית תיאום ימי בחיל הים וכעבור שבעה חודשים אושרה בקשתה לעבור לשירות במשמר הגבול. מלכא שירתה כלוחמת ביחידת סיור מיוחדת במרחב עוטף ירושלים ובהמשך הוכשרה לפיקוד על טירונים בבסיס ההדרכה של משמר הגבול וכמפקדת צוותים בעוטף ירושלים.

בסיום השירות הסדיר השתחררה ועבדה בנמל אשדוד, עד חזרתה בשנת 2016 לשירות קבע כמפקדת צוות ביחידת סיור משמר הגבול המופקדת בקביעות על גזרת דרום הארץ ושותפה לסירוגין במשימות במרחבי עוטף עזה ועוטף ירושלים. מלכא נערכה לסיום השירות ולמדה במכון וינגייט לימודי תזונה והדרכת חדר כושר.

ב-16 ביוני 2017 שירתה באזור העיר העתיקה בירושלים במסגרת תגבור כוחות. היא הותקפה ונדקרה בסמוך לשער שכם, תוך כדי מאבק במחבל ושמירה על נשקה האישי. כעבור מספר שעות נקבע מותה.

לאחר מותה הועלתה לדרגת רב-סמל ראשון ובשנת 2018 הוענק לה צל"ש המפכ"ל "על הצטיינותה בפעילות משטרתית, שנעשתה תוך חירוף נפש".

זכרה הונצח בשיר של היוצר יוני יעיש ובשיר "לוחמת" של היוצרים מאור ומוטי דרעי. בבית הכנסת של בסיס משמר הגבול ביד מרדכי נערך טקס הכנסת ספר תורה לזכרה.

בשנת 2020 קראה עיריית ירושלים את שביל המדרגות המוביל אל שער שכם בשם מעלות הדר והדס, לזכרן של הדס מלכא והדר כהן.

בשנת 2021 הקימה משפחתה את עמותת מרכז מורשת לוחמת מג"ב הדס מלכא.

ארבע שנים לאחר מותה התגייסה אימה לשורות המשטרה כתובעת משטרתית.

==קישורים חיצוניים==

* [https://merkazhadas.org.il/ עמותת מרכז הדס]
* 
* [https://lezichram.police.gov.il/main/nofel/42009 הדס מלכא] באתר הזיכרון של משטרת ישראל
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=DwYAUXYmocc חברים מספרים על הדס מלכא ז"ל]

==הערות שוליים==

קטגוריה:שוטרי משמר הגבול
קטגוריה:מעוטרי משטרת ישראל
קטגוריה:חללי משטרת ישראל
קטגוריה:בוגרות תיכון אזורי באר טוביה
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי באר טוביה
קטגוריה:יישובים קהילתיים: אישים
קטגוריה:חללי טרור ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1994
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2017
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
קטגוריה:מועצה אזורית באר טוביה: אישים
קטגוריה:קורבנות פיגועים בירושלים
בת שבע עובדיה

בת שבע עובדיה (נולדה ב-1999) היא שחקנית כדורגל בנבחרת מכבי בנות עמק חפר ושחקנית עבר בנבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 19. במהלך שירותה בשירות חובה במשטרה עוטרה בצל"ש המפכ"ל.

== ביוגרפיה ==
עובדיה גדלה בפרדסיה ובכפר יונה. הייתה שחקנית בנבחרת אס"א תל אביב עד גיל 12 ובנבחרת מכבי חדרה עד גיל 17, אז נבחרה לשחק בנבחרת ישראל והייתה קשרית אחורית. שנתיים שיחקה בקבוצת בוגרות וזכתה עם נבחרת הפועל חדרה בגביע המדינה.

עובדיה שירתה שירות חובה צבאי במסגרת משטרת ישראל והוצבה ביחידת הסיור של משטרת חדרה.

ב-22 ביולי 2019 עצרה עם שותפה לירן כהן אדם חשוד שהתברר כשוהה בלתי חוקי וביצע ניסיון דקירה בשוטר כהן. במהלך ניסיון הימלטות רגלי, כהן רדף אחרי החשוד רגלית ועובדיה עקפה את השניים בניידת ובלמה את מסלול הבריחה, אז ניסה החשוד פעם נוספת לפגוע בשוטרים, נוטרל ביריות ונעצר. בשנת 2020 הוחלט להעניק לעובדיה וכהן את צל"ש המפכ"ל "על הצטיינותם בפעילות משטרתית, תוך הפגנת תושייה, יוזמה וחתירה למגע".

בעונת 2020/2021 שיחקה בקבוצת בני יהודה תל אביב ובשנת 2023 חזרה לשחק בקבוצת מכבי בנות עמק חפר.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלניות ישראליות
קטגוריה:כדורגלניות אס"א תל אביב
קטגוריה:כדורגלניות מכבי כישרונות חדרה
קטגוריה:קשריות כדורגל ישראליות
קטגוריה:מעוטרי משטרת ישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1999
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1999
זהבה סמואל

זהבה סמואל סבהתו היא לוחמת משמר הגבול בעלת עיטור המופת של משטרת ישראל.

== ביוגרפיה ==
סמואל שירתה שירות חובה במשטרה והוצבה בפלוגת משמר הגבול בעוטף ירושלים.

ביום 26 בספטמבר 2017 הייתה בהר אדר במשימת אבטחה. בפיגוע הירי בהר אדר נפגע רכז הביטחון של היישוב שנפצע קשה, נהרגו שני חברים בצוות האבטחה ונהרג לוחם משמר הגבול סלומון גברייה שהיה חברה לצוות של סמואל. בתגובה לירי הגיבה סמואל בירי וניטרלה את המפגע. בשנת 2018 הוחלט להעניק לה את עיטור המופת "על מעשה שנעשה באומץ לב, הראוי לשמש מופת". באותו מעמד הוענק לגברייה לאחר מותו צל"ש המפכ"ל.

בפעולתה מנעה סמואל את כניסת המחבל ליישוב ולמבנה סמוך בו שהו ילדים.

בשנת 2018 השתחחרה משירות.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שוטרי משמר הגבול
קטגוריה:שוטרים שעוטרו בעיטור המופת
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
סויוז MS-09

סויוז MS-09 (ברוסית:Союз МС-09) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-6 ביוני 2018 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-20 בדצמבר 2018. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה צוות שהתווסף למשלחת מס' 56 לתחנת החלל הבין-לאומית.

==הצוות==
* סרגיי פרוקופייב - מפקד
* אלכסנדר גרסט - מהנדס טיסה
* סרינה אוניון-צ'נסלור - מהנדס טיסה

===צוות גיבוי===
* אולג קונוננקו - מפקד
* אן מקליין - מהנדס טיסה
* דוויד סן-ז'אק - מהנדס טיסה

==תיאור המשימה==
חללית "סויוז MS-09" שוגרה ב-6 ביוני 2018 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

החללית התחברה למודול "ראסווט" של תחנת החלל הבין-לאומית כעבור יומיים ללא בעיות. באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 56 בפיקוד אנדרו פויסטל.

צוות החללית הצטרף למשלחת שגדלה ל-6 אנשי צוות. בהמשך הם עברו למשלחת מס' 57.

"סויוז MS-09" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.

בלילה מ-29 באוגוסט ל-30 באוגוסט במרכז בקרה הבחינו בירידת לחץ אוויר בתא מגורים של החללית. בבוקר החלה בדיקת החללית. התברר שבקיר נקדח חור בקוטר של כ-2 מ"מ. סרגיי פרקופייב אטם את החור בעזרת תחבושת ואפוקסי. צוות של "רוסקוסמוס" החל בחקירת האירוע שכלל גם בדיקת תא החללית לאחר נחיתה. ב-24 בדצמבר 2018 פרוקופייב ציין שחור נקדח מבפנים. ב-18 בספטמבר 2019 "רוסקוסמוס" דיווח על סיום החקירה, העברת ממצאים לנאס"א וסיכום על אי-פרסום הממצאים. באפריל 2021 אולג אטקוב רמז שחור נקדח על ידי אישה שהייתה בצוות החללית.

בעקבות תקלה במשימת חללית סויוז MS-10 הוחלט לדחות את הנחיתה מ-13 בדצמבר ל-20 בדצמבר.

ב-20 בדצמבר 2018 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ עם אותו צוות שהיה בהמראה. הנחיתה עברה ללא בעיות.

עם ניתוק החללית מתחנת החלל החלה לפעול משלחת מס' 57 לתחנת החלל הבין-לאומית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-ms-09.htm מידע על הטיסה]
* [https://www.russianspaceweb.com/soyuz-ms-09.html תיאור המשימה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:2018 ברוסיה
רנה אז'ן גאטו

רנה אז'ן גאטו (בצרפתית: René Eugène Gateaux; 5 במאי 1889 – 3 באוקטובר 1914) היה מתמטיקאי צרפתי. מחקרו עסק באנליזה פונקציונלית ועל שמו נקראת נגזרת גאטו.

שירת בצבא הצרפתי במהלך מלחמת העולם הראשונה, שם מצא את מותו.

== ביוגרפיה ==
=== נעוריו ===
גאטו נולד בשנת 1889 בעיירה <ref></ref>. אביו היה בעל מפעל לייצור אוכפים ואמו עבדה כתופרת. ב-1907 החל ללמוד באקול נורמל סופרייר. ב-12 באוקטובר באותה שנה חתם גאטו על טופס התנדבות לצבא צרפת, אם כי ביקש שלא להתגייס עד תום לימודיו האקדמיים. במהלך לימודיו באקול נורמל סופרייר המיר את דתו לנצרות קתולית.

=== שירות צבאי והוראה ===
בשנת 1910 נבחן גאטו להוראת מדעי המתמטיקה בצרפת, אם כי לא מונה להוראה עד שנת 1912. גאטו גויס לצבא צרפת ב-10 באוקטובר 1910, לגדוד חי"ר 94. ב-4 באוקטובר, לאחר שחרורו משירות צבאי, החל ללמד בבית-הספר התיכון בבר-לה-דוק. באותה עת החל לעבוד על עבודת הדוקטורט שלו בתחום האנליזה הפונקציונלית, ובפרט תורת הפוטנציאלים (כדוגמת הפוטנציאל החשמלי והפוטנציאל הכבידתי).

=== תקופתו ברומא ===
במהלך תקופתו בבר-דה-לוק עמד גאטו בקשר מכתבים עם אמיל בורל, וזה המליץ לו להגיש את מועמדתו למענק דוד וייל למימון מחקרו בעיר רומא, תחת פיקוחו של ויטו וולטרה. גאטו הגיש מועמדותו למענק וזכה בו לשנים 1913–1914. בעקבות כך עבר להתגורר ברומא, שם המשיך את מחקרו. במהלך תקופתו שם פרסם מספר תוצאות ב-Rendiconti dell'Accademia dei Lincei, וב-1914 העביר סמינר בקורס של וולטרה באוניברסיטת ספיינצה שברומא. ביוני 1914 חזר לצרפת לחופשה קצרה במטרה לחזור לרומא לאחר מכן, אך תוכניותיו אלו נקטעו עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה.

=== מותו ===
גאטו גויס לגדוד חי"ר 269 באוגוסט 1914. במהלך חודש אוגוסט הגן הגדוד על העיר נאנסי בקרב גראן קורונה. בסוף ספטמבר אותה השנה, השתתף הגדוד במרוץ אל הים ונשלח לארטואה. בבוקר 3 באוקטובר 1914, נורה גאטו מחוץ לכפר ונהרג.

== מחקריו ==
מחקרו של גאטו עסקו באנליזה פונקציונלית, ובפרט חקר פונקציונלים. גאטו ניסה לנסח מקבילה לנוסחת קושי עבור פונקציונלים, וכן ניסה לפתח שיטה לביצוע אינטגרציה של פונקציונל בעל אינסוף ממדים. מחקריו של גאטו נקטעו עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה ומותו בה.

לאחר מותו, ובהמלצתו של ז'אק אדמר, קיבל פול לוי לידיו את טיוטותיו של גאטו. לוי פרסם את תוצאותיו של גאטו, עם תוספת מתוצאותיו שלו, בשנת 1922<ref></ref>. באותה שנה, במהלך שיחה עם המתמטיקאי האמריקני נורברט וינר, הזכיר לוי את תוצאתו של גאטו בנוגע לאינטגרציה של פונקציונל בעל אינסוף ממדים. תוצאה זו הועילה לווינר, שהשתמש בה בניסוח מידת וינר לתנועה בראונית.

בכתביו ניסח גאטו מקרה פרטי של נגזרת גאטו<ref></ref>, ולאחר מותו זו נקראה על שמו על ידי לוי.

== הוקרה ==
לאחר מותו זכה גאטו בפרס פרנקר לשנת 1916.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:בוגרי אקול נורמל סופרייר
קטגוריה:צרפתים שנהרגו במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1889
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1914
אטואי (בירה)

אטואי (בספרדית: Hatuey) היא בירה קובנית שיוצרה במקור במבשלת מודלו שלמשפחת בקרדי.

== היסטוריה ==
אטוי נרקחה לראשונה בשנת 1927 בסנטיאגו דה קובה. זו הייתה בירת הפרימיום הראשונה במדינה.<ref name="brewbound national">[https://www.brewbound.com/news/bacardi-launches-national-distribution-of-hatuey Bacardi Launches National Distribution of Hatuey], Brewbound.com, 21 November 2014</ref> אנריקה שואג (Enrique Schueg) ממשפחת בקרדי שכר מבשלת בירה גרמנית כדי ליצור את המשקה.<ref name="10best interests">Libby McMillan, [https://www.10best.com/interests/drinks/hatuey-beer-cuban-tradition-in-florida/ Hatuey Beer: Cuban Tradition in Florida], 10best.com, 15 June 2012</ref> אטואי היה דמות מכובדת במשפחת בקארדי, אמיליו בקארדי תיאר את הצ'יף האינדיאני כ"הקדוש המעונה הראשון שמת למען קובה" (הוצא להורג על ידי הספרדים ב-1512).<ref>Tom Gjelten, [https://books.google.com/books?id=3BDH9FK6grMC Bacardi and the Long Fight for Cuba], Viking, 2008. p.6</ref>

הייצור של הבירה גדל לאחר פתיחת מבשלת הבירה Modelo ב-1948 בקוטורו, הוואנה. בשנת 1960, פידל קסטרו החרים (הלאים) את מבשלת מודלו ואת הייצור של אטואי. משפחת בקרדי ברחה מקובה ונטשה את ייצור הבירה אטואי.<ref name="orlandosentinel flavor">Linda Shrieves, [https://www.orlandosentinel.com/news/os-xpm-1996-07-11-9607080542-story.html Beer has flavor of Cuba], Orlandosentinel.com, 11 July 1996</ref>

ב-1996, בקרדי החייתה את בירה אטואי, בעיקר בזכות הברומאסטר אדוארדו מקורמיק שעבד במבשלת מודלו ורשם הכל על המבשלה והמתכון לאחר שברח מקובה בשנות ה-60. ב-1998 הכריזה בקרדי שהיא הופכת את אטואי לבירה מיוחדת במקום למוצר קובני.<ref>Alina Matas, [https://www.wsj.com/articles/SB894390736428103500 Bacardi Is Betting Cerveza Hatuey Will Translate Into Specialty Beer], Wsj.com, 6 May 1998</ref>

בשנת 2011, בקרדי הכריזה על השקה מחדש של המותג כמבשלת בוטיק.<ref>[https://beerstreetjournal.com/bacardi-hatuey/ Bacardi Announces Return Of Cuban Favorite], Beerstreetjournal.com, 22 June 2011</ref> <ref>Lee Klein, [https://www.miaminewtimes.com/restaurants/hatuey-beer-returns-as-a-microbrew-6577955 Hatuey Beer Returns as a Microbrew], Miaminewtimes.com, 6 December 2011</ref> בשנת 2012 שכרה משפחת בקרדי ברומאסטר כדי ליצור מחדש את הבירה אטואי. לאחר שהושקתה מחדש בדרום פלורידה באופן בלעדי, המותג הושק בניו יורק בשנת 2014. <ref>[https://impactolatino.com/hatuey-beer-launches-in-nyc/ Hatuey Beer launches in NYC], Impactolatino.com, 10 December 2014</ref> הרקדנית המקצועית קמילה ארויו (Camille Arroyo) הפכה לשגרירת המותג.<ref>Maria Prieto, [https://communitynewspapers.com/biscayne-bay/hatuey-beers-muse-contest-winner-introduced-new-brand-ambassador/ Hatuey Beer’s ‘Muse’ contest winner introduced as new brand ambassador], Communitynewspapers.com, 12 September 2014</ref>

== ראו גם ==
* מבשלת מודלו

== קישורים חיצוניים ==
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:מותגי בירה
קטגוריה:קובה: היסטוריה
קטגוריה:משקאות הקרויים על שם אישים
מילויה מילטיץ'

מילויה מילטיץ (בסרבית: Милоје Милетић; נולד ב-20 ביוני 1953) הוא גנרל סרבי בדימוס. כיהן כראש המטה הכללי בין השנים 2009–2011.

==ביוגרפיה==
מילטיץ' נולד בבלאץ' ב-20 ביוני 1953. ב-1976 הוא התגייס לצבא יוגוסלביה, ולמד באקדמיה הצבאית בבלגרד במגמת ארטילריה. בנוסף על כך, הוא למד בבית הספר לפיקוד ומטה ובבית הספר של המטה הכללי. הוא החל לשרת כמפקד מחלקה, והתקדם בהדרגה עד שהפך למפקד בריגדות. לאחר מכן הוא מילא תפקידים בכירים במטה הכללי הסרבי, וב-30 בדצמבר 2008 הוא מונה באופן זמני לראש המטה הכללי. ב-15 בפברואר 2009 הפך המינוי שלו לקבוע, והוא כיהן בתפקיד עד 12 בדצמבר 2011, אז סיים את הקדנציה שלו ופרש מהצבא. עם פרישתו, הוענקה לו דרגת גנרל - הדרגה הגבוהה ביותר בצבא הסרבי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.mod.gov.rs/sadrzaj.php?id_sadrzaja=1072 מילויה מילטיץ'] באתר הצבא הסרבי

קטגוריה:גנרלים סרבים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:סרביה: צבא וביטחון
קטגוריה:ילידי 1953
ג'יימס קי

ג'יימס קי (באנגלית: James Kee; ) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, שייצג את מחוז הקונגרס החמישי של וירג'יניה המערבית בשנים 1965–1973. הוא החליף בתפקיד את אמו, אליזבת קי, שהחליפה בתורה את בעלה, ג'ון קי.

== ביוגרפיה ==
קי נולד בבלופילד שבווירג'יניה המערבית. אביו, ג'ון קי, היה נציג מחוז הקונגרס החמישי של וירג'יניה המערבית בבית הנבחרים של ארצות הברית, ואמו אליזבת קי החליפה אותו בייצוג המחוז עד ל-1965. הוא בוגר אוניברסיטת ג'ורג'טאון. ג'יימס קי הגיע לראשונה אל גבעת הקפיטול כעוזר מנהלי בלשכתו של אמו בין השנים 1953–1965. כאשר אמו פרשה מהחיים הפוליטיים בבחירות 1964, התמודד קי על מחוז הקונגרס החמישי של וירג'יניה המערבית, ונבחר בהצלחה לקונגרס ה-89. הוא הצביע בעד חוק זכויות ההצבעה ב-1965 וחוק זכויות האזרח מ-1968.

לאחר מפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-1970 איבדה וירג'יניה המערבית מושב בבית הנבחרים האמריקאי. מחוז הקונגרס החמישי של וירג'יניה המערבית אותו ייצג קי אוחד עם המחוז הרביעי שבסיסו בהנטינגטון, שיוצג בידי עמיתו הדמוקרטי קן הקלר . בית המחוקקים המדינתי של וירג'יניה המערבית התכוון לאלץ את הקלר, מתנגד קולני של ממסד המפלגה הדמוקרטית, לפרוש מתפקידו. המחוז החדש, על אף שנספר כמחוז הרביעי, הכיל 65% מהשטח הקודם של המחוז החמישי, והקלפים לכאורה היו לטובתו של קי. עם זאת, הקלר ניצל את קשריו ההדוקים עם איגודי העובדים במחוזו וגבר על קי בבחירות המקדימות.

לאחר שהפסיד בבחירות לקונגרס פרש קי מהחיים הפוליטיים ועבר להתגורר בפאייטוויל. ב-11 במרץ 1989 נפטר במונטוגומרי שבווירג'יניה המערבית, בן 71 במותו.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מווירג'יניה המערבית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1917
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1989
יחסי גינאה–יוון

יחסי גינאה–יוון הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת גינאה לבין הרפובליקה ההלנית.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים, אולם כמעט ולא מתקיים שיתוף פעולה בין המדינות.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* יוון מיוצגת בגינאה באמצעות שגרירותה בדקר, סנגל.
* גינאה אינה מיוצגת ביוון לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
אמנות הבישול (ספר)

אמנות הבישול או ספר הבישול (בלטינית: Liber de Coquina) הוא אחד מספרי הבישול העתיקים ביותר מימי הביניים. שני קודסים המכילים את היצירה ששרדו מתחילת המאה ה-14. שניהם נשמרים בספרייה הלאומית של צרפת.<ref name="CapattiMontanari2013"></ref>

== תיאור ==
הטקסט מורכב משני חלקים עצמאיים, המצוטט בעיקר בתור "מסה" או "מסכת" (Tractatus) (חלק 1) ו"אמנות הבישול" (Liber de Coquina) (חלק 2). הכותרות לקוחות מהערות שוליים של העורך מימי הביניים. בעוד שזהות שני המחברים אינה ידועה, מאמינים כי ה"מסה" נכתב במקור על ידי סופר צרפתי ו"אמנות הבישול" על ידי סופר איטלקי מאזור נאפולי.

== תוכן ==
=== מסה - Tractatus (חלק 1) ===
* הרכבי יין
* עופות ובשר
* דג
* מנות לעשירים
* קטניות, ביצים, כרישה ורוטב

=== אמנות הבישול - Liber de Coquina (חלק 2) ===
* ירקות
* עוֹפוֹת
* מאפה
* דג
* קומפוזיציות של מרכיבים רבים

== טקסט ==
=== כתבי יד ===
* [https://gallica.bnf.fr/ark:/12148/btv1b52512738t/f196.item.r=7131 כתב יד לטיני 7131], פול. 94r-99v, Bibliothèque National, פריז (בערך 1304–1314)
* [https://gallica.bnf.fr/ark:/12148/btv1b100337705/f260.item.r=9328 כתב יד לטיני 9328], פול. 129r-139v, Bibliothèque Nationale, פריז (המאה ה-14)<ref name="Scully2000"></ref>

=== מהדורת טקסט ===
* מריאן מולון: "Deux traités inédits d'art culinaire médiéval", בול. פילול. et hist. année 1968, vol 1, p.&nbsp;369-435<ref name="SpeerWegener2006"></ref>

=== גרסאות דיגיטליות ===
שני החלקים זמינים באתר של תומאס גלונינג:

Tractatus de modo preparandi et condiendi omnia cibaria (מסכת על שיטת ההכנה והתיבול של כל סוגי המזון)
* https://www.uni-giessen.de/de/fbz/fb05/germanistik/absprache/sprachverwendung/gloning/tx/mul1-tra.htm
* https://www.uni-giessen.de/de/fbz/fb05/germanistik/absprache/sprachverwendung/gloning/tx/mul2-lib.htm

=== תרגומים ===
מהדורה לטינית-גרמנית מלאה:
* 

תרגום לאיטלקית של ה"מסה" - "טרקטטוס":
* אנריקו קרנוואל שיאנקה (עורך): "Tractatus de modo preparandi et condiendi omnia cibaria", Appunti di Gastronomia n. 26, Condeco srl Editore, מילאנו 1998

== ראו גם ==
* מטבח ימי הביניים
* לה ויאנדיה - אוסף מתכונים הנחשב בדרך כלל לגיום טירל, 1300 בערך
* שיטת הבישול (The Forme of Cury) - אוסף מלכותי של מתכונים אנגליים מימי הביניים מהמאה ה-14, בהשפעת הליבר דה קוקינה
* אפיקיוס - אוסף מתכוני בישול רומאיים

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי בישול
קטגוריה:ימי הביניים
ליובישה דיקוביץ'

ליובישה דיקוביץ (בסרבית: Љубиша Диковић; נולד ב-22 במאי 1960) היה גנרל סרבי אשר כיהן כראש המטה הכללי הסרבי בין השנים 2012–2018.

==ביוגרפיה==
דיקוביץ' נולד באוז'יץ' ב-22 במאי 1960. הוא למד באקדמיה הצבאית בבלגרד, וב-1984 התגייס לצבא יוגוסלביה. ב-1989 הוא מונה למפקד מחלקה, וב-1991 הפך למפקד פלוגה. זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1992 מונה למפקד הגדוד ה-16 במשמר הגבול. בין השנים 1996–1998 שימש כראש מטה הבריגדה הממונעת ה-37. ב-1998 הפך למפקד הבריגדה. הוא לחם עם הבריגדה במלחמת קוסובו, ובשנת 2001 מונה לראש מטה קורפוס אוז'יצ'ה. ב-2005 הוא מונה לסגן ראש המטה הכללי הסרבי. בין 2006–2007 הוא שימש בתפקיד ראש מטה פיקוד המבצעים המשותפים של המטה הכללי. ב-2007 הוא עבר לתפקיד מפקד פיקוד האימונים הסרבי. ב-2010 הוא מונה למפקד צבא היבשה הסרבי. ב-12 בדצמבר 2011 הוא מונה לראש המטה הכללי החדש.

לאחר מינויו לתפקיד הרמטכ"ל, פרסם ארגון זכויות האדם הסרבי "מרכז המשפט ההומינטרי", מסמכים המעידים על כך שדיקוביץ' היה מעורב בפשעי מלחמה כנגד האוכלוסייה האלבנית בקוסובו במהלך המלחמה. המסמכים כללו פקודות שהוציא דיקוביץ' בתפקידו כמפקד הבריגדה ה-37, אשר בהן הורה על רצח וגירוש של אזרחים. בשנת 2013, נמצא קבר אחים ליד הכפר רודניציה שבדרום סרביה, אשר בו נמצאו גופות של 52 אזרחים אלבנים. על פי עדויות ראייה ומסמכים צבאיים, מרכז המשפט ההומניטרי קבע כי האזרחים הללו נרצחו בידי חיילי הבריגדה ה-37, בהוראתו הישירה של דיקוביץ'. דיווחים אלו לא זכו לתפוצה מחוץ לסרביה, ובית הדין הפלילי הבין-לאומי ליוגוסלביה לשעבר לא פתח בחקירה כנגד דיקוביץ', או כנגד חיילי הבריגדה ה-37. הוא המשיך לכהן בתפקיד הרמטכ"ל עד ב-14 בספטמבר 2018 אז סיים את הקדנציה שלו ופרש מהצבא.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים סרבים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:סרביה: צבא וביטחון
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1960
אורלי שרגא

אורלי שרגא זקן היא שוטרת בעלת עיטור המופת של משטרת ישראל.

== ביוגרפיה ==
שרגא שירתה בתפקיד חובשת קרבית בפלוגה מ"ה של משמר הגבול.

בפרק זמן של שישה חודשים בשת 2001 העניקה טיפול רפואי בשלושה מצבי חירום: ב-30 ביולי העניקה טיפול ראשוני לשלושה נפגעים בפיגוע ירי לעבר ג'יפ של משמר הגבול, ב-11 בספטמבר העניקה טיפול רפואי לשוטר שנפגע בעמדת השמירה של בסיס אבתאן ושהתה בעמדת השמירה עד להגעת כוחות הפינוי, וביום 24 בנובמבר נפגעה על ידי רכב בעמדת בידוק במחסום ורדפה אחרי הרכב הנמלט תוך כדי תגובת ירי. שלושת אירועים אלה צוינו בהחלטת משטרת ישראל משנת 2003 על הענקת עיטור המופת "על כי במספר אירועים שונים הפגינה דבקות במשימה, מקצועיות ואומץ לב הראוי לשמש מופת".

שרגא הייתה הלוחמת הראשונה והשוטרת הראשונה ממשמר הגבול שעוטרה בעיטור המופת. קדמו לה שלוש שוטרות שעוטרו בעיטור המופת בתפקידים שאינם תפקידי לחימה.

שרגא המשיכה בשירות קבע בסגל המכללה הלאומית לשוטרים.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שוטרות ישראליות
קטגוריה:שוטרי משמר הגבול
קטגוריה:שוטרים שעוטרו בעיטור המופת
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
אינדסטריאל לייט אנד מג'יק

אינדסטריאל לייט אנד מג'יק (באנגלית: Industrial Light & Magic או בקיצור ILM – "אור וקסם תעשייתיים") היא חברה אמריקאית המתמחה ביצירה והפקת אפקטים חזותיים לסרטי קולנוע וטלוויזיה וכן באנימציית סרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה ופרסומות. החברה נוסדה ב-26 במאי 1975 על ידי ג'ורג' לוקאס.<ref></ref> החברה היא חטיבה נפרדת בחברת הפקת הסרטים לוקאס פילם (שנוסדה גם היא על ידי לוקאס) ושנוצרה כשלוקאס החל את הפקת הסרט "מלחמת הכוכבים" (שבדיעבד שוּנה שמו ל"מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה"), הסרט שלמעשה היה הראשון שהופק בסדרת מלחמת הכוכבים.<ref> (2006 )</ref>

לפי ראיונות עם לוקאס בסדרה "אור & קסם", חיפש לוקאס להפיק אפקטיים חזותיים שלא נראו קודם על המסך. את האפקטים המתקדמים ביותר בנושא מדע בדיוני, ראה בסרט 2001: אודיסיאה בחלל של סטנלי קובריק, אך אלה היו איטיים לטעמו ולא מספקים. עוד לפי דבריו בסדרה, באותה העת לא היו קיימות כלל חברות להפקת אפקטים חזותיים, כפי שדמיין ורצה, ולכן החל לאסוף בעלי מקצוע מתחומים שונים, מתעשיית הסרטים, הטלוויזיה והפרסומות, כדי ליצור תשתית להקמת ILM, ואלה הביאו איתם חברים ומכרים משלל מקצועות ותחומים, שאיפשרו המצאת והפקת אפקטים חזותיים, אליהם שאף וכיוון לוקאס.

ILM החלה דרכה בוואן נייס בקליפורניה, ומאוחר יותר, בשנת 1978, עברה לסאן רפאל בקליפורניה. מאז שנת 2005, בסיס החברה נמצא ב"מרכז לטרמן לאומנות דיגיטלית" בפרסידיו של סן פרנסיסקו. בשנת 2012, חברת וולט דיסני רכשה את ILM כחלק מרכישת חברת האם "לוקאס פילם".<ref name=latimes></ref>

בשנת 2004, זכתה ILM במדליה הלאומית לטכנולוגיה וחדשנות על 30 שנות חדשנות בטכנולוגיית אפקטים חזותיים לתעשיית הקולנוע, שהוענקה על ידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש.

נכון לשנת 2023, ILM זכתה ב-15 פרסי אוסקר לאפקטים הטובים ביותר ו-33 פרסי אוסקר על הישגים מדעיים וטכניים .<ref name=details/>

פסלון המציג את הלוגו הראשון של החברה, ושנוצר לרגל חגיגות 40 שנות פעילות החברה בשנת 2015.{{ש}}הכיתוב בלוחית: "חוגגים 40 שנה ליצירת הבלתי אפשרי" – "Celebrating 40 years of Creating the Impossible"
מלחמת הכוכבים הראשון.]]


== סמלילי החברה ==

{| align="center" style="text-align: center;"
| <gallery widths="150px" heights="150px" perrow="5">
קובץ:ILM original logo 1975–1991.webp|הלוגו הראשון של החברהבין השנים 1975–1991
קובץ:ILM logo 1991–1997.webp|הלוגו השני של החברהבין השנים 1991–1997
קובץ:ILM logo 1997–2005.png|הלוגו השלישי של החברהבין השנים 1997–2005
קובץ:Industrial Light and Magic logo till May 2023.png|הלוגו הרביעי של החברהבין השנים 2005–2023
קובץ:ILM footer logo 2023.png|אחד מהלוגויים החדשיםבמסגרת קו המיתוג החדשהחל מ-31 במאי 2023
</gallery>
|}



==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 20px [https://starwars.fandom.com/wiki/Industrial_Light_%26_Magic Industrial Light & Magic] באתר [https://starwars.fandom.com/ Wookieepedia]"
* 20px 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לוקאס פילם
קטגוריה:דיסני
קטגוריה:אולפני הנפשה
קטגוריה:זוכי אוסקר: האפקטים החזותיים הטובים
קטגוריה:חברות אמריקאיות להפקת סרטים