OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יחסי גינאה–שווייץ

יחסי גינאה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גינאה לבין הקונפדרציה השווייצרית.

== היסטוריה ==
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין רפובליקת גינאה הם יחסים טובים, אך לא אינטנסיביים (על פי משרד החוץ השווייצרי).

שווייץ הכירה בעצמאותה של הקולוניה הצרפתית לשעבר שבגינאה בתאריך 13 באוקטובר 1958. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו בשנת 1960. ב-1959 נפתחה במקום קונסוליה שווייצרית, ובשנת 1965 היא שודרגה למעמד שגרירות. השגרירות השווייצרית בקונאקרי נסגרה בשנת 1992 ומאז 2001 קיימת במקום קונסוליית כבוד.

בשנות השישים, יחד עם הסכם תעופה שנחתם בין שתי המדינות, חתמו שווייץ וגינאה על הסכם בנושא הסחר, ההגנה על השקעות ושיתוף פעולה טכנולוגי. מאז אותו ההסכם ועד 2010 לא התפתחו יחסי שיתוף הפעולה שבין המדינות. שווייץ סיפקה בשנות השמונים ושנות התשעים של המאה העשרים עזרה כלכלית.

מזכר הבנות בנושא הגירה נחתם בין שתי המדינות בשנת 2004, במזכר ההבנות סוכם על שילוב מחדש של גינאים המתגוררים בשווייץ בצורה לא חוקית, בגינאה. הסכם נוסף נחתם בין שתי המדינות בנושא ב-2011.

ב-2015 התגוררו בגינאה 106 אזרחים שווייצרים, האזרחים השווייצרים רובם פועלים כמיסיונרים של הדת הנוצרית.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* שווייץ אינה מיוצגת בגינאה בדרג השגרירות. שווייץ מיוצגת בגינאה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בקונאקרי, בירת המדינה. 
* גינאה אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. גינאה מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בז'נבה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.fdfa.admin.ch/eda/en/home/laender-reise-information/guinea/schweiz-guinea.html Bilateral relations Switzerland–Guinea], אתר משרד החוץ של שווייץ

== הערות שוליים ==
עבודות כפייה של יהודים ברומניה במלחמת העולם השנייה

קבוצת העבודה בלדובינשט-בראילה, שהורכבה מיהודים רומנים שנשלחו לעבודות כפייה באביב 1944.
בתקופת מלחמת העולם השנייה בממלכת רומניה, סולקו החיילים היהודים מצבא רומניה והחקיקה הרומנית קבעה תרומה חילופית עבור היהודים - עבודת כפייה ותשלומי מיסים נוספים.

== חוקים ==
ברומניה היה חוק משנת 1933 שדן בארגון האומה והטריטוריה בשעת מלחמה, וקבע שניתן לגייס בני 18 ומעלה שאינם בשירות צבאי לעבודות כפייה. על פי חוק זה הגיוס לעבודה, חלוקת העבודה וארגון העבודה הוטלו על משרד העבודה, הבריאות וההגנה הסוציאלית. בגרמניה הנאצית חוקקו חוקי עבודת הכפייה. ביוני 1935. בעקבותיהם חוקקו חוקים דומים בספרד, בפולין, בהונגריה וברומניה.

==קישורים חיצוניים ==
* [http://www.sferapoliticii.ro/sfera/167/art10-Arhiva.php Legi rasiale în regimul Ion Antonescu Munca obștească obligatorie Arhivele Sfera Politicii] ו.
* [https://adevarul.ro/cultura/istorie/munca-obligatorie-evreilor-romania-in-interesulpatriei-1940-1944-1_53026a1ac7b855ff566deab3/index.html Munca obligatorie a evreilor din România, „în interesul patriei” (1940-1944)] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עבודת כפייה
קטגוריה:יהדות רומניה
קטגוריה:שואת יהודי רומניה
קטגוריה:רומניה: היסטוריה
קטגוריה:רומניה: חוק ומשפט
פרויקט העברת המים דרום-צפון

פרויקט העברת המים דרום-צפון ולפעמים פרויקט הסטת המים דרום-צפון (במנדרינית: 南水北调工程, פין-יין: Nánshuǐ Běidiào Gōngchéng, תרגום מילולי: "הפרויקט שנועד להסיט מימי הדרום לאזור הצפון") הוא מגה-פרויקט להטיית מים שנועד לפתור בעיית התייבשות קשה באזורים נרחבים בסין. הפרויקט נחשב על ידי כמה אנליסטים ליקר בעולם המודרני, ונפרש על פני עשרות שנים של פיתוח תשתיות. עד שנת 2014, הושקעו בפרויקט מעל 79 מיליארד דולר<ref name="chang"></ref>. תכליתו לתעל כ-45 מיליארד קוב מים נקיים כל שנה למרכז וצפון סין<ref name=xinhuanet></ref>, מנהר היאנג צה שבדרום סין, באמצעות שלוש מערכות של תעלות ענק<ref name=forbes></ref>:
* הציר המזרחי - לאורך התעלה הגדולה
* הציר המרכזי - זורם מהאזורים הרמים של נהר האן לבייג'ינג וטיאנג'ין
* הציר המערבי - יוצא משלושה נחלים שמזינים את היאנג-צה ליד רכס הרי באיאן-קראס לכוון צ'ינגהאי, גאנסו, שאאנשי, שאנשי, מונגוליה הפנימית ונינגשיה<ref name="Jaffe and Schneider"></ref>

== מחלוקות וביקורת ==

* מימוש הפרויקט דורש טרנספר של מעל 330,000 תושבים. נגבו עדויות של כפריים שטענו כי הממשל החתים אותם בכפייה על הסכמה למיקום מחדש.
* כמה מומחים טוענים כי הפרויקט יגרום נזק סביבתי אדיר עקב הטיית המים.
* בקיץ 2013 התלוננו חקלאי-דייג של אגם דונגפינג כי מימי היאנג-צה המזוהמים שנשפכים לאגם עקב הציר המזרחי של הפרויקט, הורגים את הדגים באגם.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מגה-פרויקטים
קטגוריה:סין: גאוגרפיה
קטגוריה:אספקת מים
קטגוריה:סין: תעלות
קטגוריה:הטיית מים
רשת צרעות (סרט)

רשת צרעות (באנגלית: Wasp Network) הוא סרט דרמה, שנכתב ובוים על ידי אוליבייה אסאיאס, המבוסס על סיפורה של החמישייה הקובנית: מרגלים קובנים שנשלחו לארצות הברית בשנות ה-90 של המאה ה-20 על ידי מנגנון המודיעין של קובה. מבוסס על הספר "החיילים האחרונים של המלחמה הקרה" (The Last Soldiers on the Cold War) מאת פרננדו מוראיס. בסרט מככבים פנלופה קרוז, אדגר רמירז, ארנסטו רואז פקסאס, וגנר מורה, גאל גרסיה ברנאל, אדריה ארחונה, אנה דה ארמס ולאונרדו סברוליה.<ref></ref><ref></ref>

הקרנת הבכורה העולמית נערכה בפסטיבל הסרטים של ונציה ב-1 בספטמבר 2019. הוא הופץ ב-19 ביוני 2020 בשרתי נטפליקס.
== תקציר עלילת הסרט==
טייס קובני בשם רנה גונזלס טס למיאמי, פלורידה כדי לחדור לארגון המתנגד לפידל קסטרו, כשהוא מותיר את אשתו ובתו בהוואנה. אט-אט נחשפת רשת של קובנים שעורקים לכאורה למדינות המערב, אך נחשפים כמרגלים עבור המשטר הקובני במטרה לחדור לארגונים המתנגדים לקובה.

== צוות השחקנים ==
* פנלופה קרוז בתפקיד אולגה גונזלס
* אדגר רמירס בתור רנה גונזלס
* ואגנר מורה בתפקיד חואן פאבלו רוק
* גאל גרסיה ברנאל בתפקיד ג'רארדו הרננדז
* אנה דה ארמס בתפקיד אנה מגריטה מרטינז
* לאונרדו סברגליה בתפקיד חוסה בסולטו
*אדריה ארחונה
* אדריה קארי פרז
== הפקה ==
הסרט הוכרז במאי 2018 כאשר פדרו פסקל ואדגר רמירס לוהקו לתפקידים בסרט, שנכתב על ידי אוליבייה אסאיאס.<ref></ref> בספטמבר נוספו לצוות השחקנים פנלופה קרוז, ואגנר מורה וגאל גרסיה ברנאל.<ref></ref><ref></ref> אדריה ארחונה לוהקה בדצמבר.<ref></ref> בפברואר 2019 לוהקה אנה דה ארמאס.<ref></ref>

הצילומים החלו ב-18 בפברואר 2019 בקובה.<ref></ref>

== שחרור ==
הקרנת הבכורה העולמית נערכה בפסטיבל הסרטים של ונציה ב-1 בספטמבר 2019.<ref></ref> הוקרן גם בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, בפסטיבל הקולנוע של ניו יורק ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי סן סבסטיאן בספטמבר 2019.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטים ברזילאיים
קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:סרטים באנגלית
שברולט בייזון

שברולט בייזון (באנגלית: Chevrolet Bison, קרויה גם: GMC General) אשר הורכבה על ידי חטיבת המשאיות GMC Truck & Coach Division של GMC, בבעלות ג'נרל מוטורס, היא משאית כבדה אשר יוצרה בין השנים 1977–1988 בארצות הברית.

משנת 1986 חברת האם הייתה קרויה Volvo GM Heavy Truck Corporation.

==מאפיינים==
* דגמי "שברולט בייזון" יוצרו והורכבו במפעלי פונטיאק וחטיבת המשאיות "GMC Truck & Coach Division Plant 6" בעיר "Pontiac" במישיגן.
* שלדות דגמי "שברולט בייזון" בדרוג 8, על פי דרוג של הגבלת משקל מקסימלי בארצות הברית (Medium/heavy-duty) .
* בעזרת מכסה המנוע הארוך יותר תוכננו להכיל מנועי דיזל מתוצרת "Detroit" ומתוצרת "Cummins".
* תא הנהג כולו נבנה מאלומיניום על ידי חברת "Budd Company" .
* משנת 1985 תאי נהג כולל תאי שינה.
* בשנת 1986 "משאיות וולוו" בבעלות וולוו נכנסה לשותפות (joint venture) עם ג'נרל מוטורס לענף ייצור המשאיות. "משאיות וולוו" היו בבעלות 85% מהחברה. החברה שמוזגה הייתה קרויה "Volvo GM Heavy Truck Corporation".

===סוגי הנעות===
* הנעה אחורית 4x2.
* הנעה כפולה 6x4.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="130">
1984 GMC General; Dual Headlights-Air Cleaner Side.JPG | דגם "GMC ג'נרל" שנת 1984
1984 GMC General; Dual Headlights-Dual Rear Axle.JPG | דגם "GMC ג'נרל" שנת 1984
1984 GMC General; Dual Headlights-Dashboard.JPG | דגם "GMC ג'נרל" שנת 1984, מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
1984 GMC General; Dual Headlights-Driver's Side Door.JPG | דגם "GMC ג'נרל" שנת 1984
1980 - GMC General fleet.jpg | דגמי "GMC ג'נרל"
Falcon Colorado Fire Station.jpg | "שברולט בייזון" בתצורת מכלית בתחנת כיבוי אש בעיירה "Falcon" בקולורדו
</gallery>

==ראו גם==
* GMC

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משאיות
קטגוריה:משאית מכלית
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1977
בייזון
קטגוריה:רכבי GMC
קטגוריה:כלי רכב אמריקאיים
אווזים: רשמי מסע בשוודיה

אווזים: רשמי מסע בשוודיה הוא ספר מאת עלית קרפ שנכתב בעקבות מגוריה של המחברת הישראלית בשוודיה.

הספר יצא לאור בשנת 2018 בהוצאת אפיק כחלק מסדרת "נוודים".

==הספר==
הספר מורכב מאוסף סיפורים קצרים ומסות העוסקים בהיבטים שונים של שוודיה, לרבות ההיבטים הפוליטיים בהם משבר ההגירה בשוודיה ויחס השוודים ליהודים ולישראל.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.shortstoryproject.com/he/story/נעליים פרק נוסף]
על הספר:
* .
* ציפי נון-גרוס מארחת את עלית קרפ, [https://glz.co.il/גלצ/תוכניות/ספרים-רבותיי-ספרים/ספרים-רבותיי-ספרים28-06-2019-1704?fbclid=IwAR2SivhyaZuujveGpBzZhxREkqxDBlmPv9vjewE7Gb-tV6jEazA12qI83oU "ספרים רבותיי ספרים" (מדקה 33)], גלי צה"ל
*
קוניור שחור ראש

קוניור ניזון מזרעי [[חמניה בפלורידה, שם הוא מין פולש.]]
קוניור שחור ראש (שם מדעי: Aratinga nenday) הוא מין של תוכי מהסוג קוניור החי בטבע באמריקה הדרומית במדינות: בוליביה, ברזיל, פרגוואי וצפון ארגנטינה סביב הפנטנל אך הוא הופץ כמין פולש בכמה אזורים בארצות הברית (בעיקר בקליפורניה, פלורידה ובטקסס), וגם בישראל (בעיקר בפרדס חנה).

קוניור זה מגיע לאורך 27–30 ס"מ ולמשקל 140 גרם. הוא בעל כסות נוצות ירוקות עם ראש שחור, עורף ירוק בהיר, גב וכנפיים ירוקים עם קצוות שחורים וזנב ארוך ירוק בעל קצוות שחורים עד כחולים. החזה בעל גוני תכלת ותחתיו בטן ירוקה בהירה, הרגליים אדומות והמקור כהה. תוכי זה הוא קרובו של קוניור השמש לסוג וקרוב רחוק יותר של הארות הגדולות.

תפוצת הקוניור היא ביערות טרופיים וקרחות יער אך גם בסוואנות וגם בכרמים ושדות. הם אוכלי פירות לצד זרעים, פירות יער, פרחים, אגוזי דקלים וניצנים. באזורים מסוימים הם מזיקים לצמחייה וניצודים בידי החקלאים. הקוניורים עפים בחבורות גדולות בעיקר בעונת הרבייה ומקננים בחורי עצים טבעיים בהם הם מטילים 3–4 ביצים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1823
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואי-פייר וייו
קטגוריה:תוכיים
קטגוריה:ארץ ישראל: תוכאים
קטגוריה:מיני בעלי חיים פולשים בישראל
בובי סולו

בובי סולו עם סופי טקל ב-1970
בובי סולו (באיטלקית: Bobby Solo; נולד בשם רוברטו סאטי ב-18 במרץ 1945) הוא זמר, מוזיקאי ושחקן קולנוע איטלקי.

==קריירת שירה==
הוא נולד ברומא בשם רוברטו סאטי. בצעירותו למד לנגן בגיטרה. ב-1963 הציעה לו חברת תקליטים להקליט סינגל. השם "בובי סולו" נולד כתוצאה מטעות של מזכירת חברת התקליטים. אביו סירב ששם משפחתם יופיע על התקליט, וביקש שיקראו לו "בובי" בלבד ("בלבד" באיטלקית זה סולו (Solo)), וכך נולד שם הבמה שלו בובי סולו.

ב-1964 השתתף סולו בפסטיבל סן רמו עם השיר "Una lacrima sul viso" ("דמעה על פנייך") שכתב לונרו. מכיוון שהוא לקה בדלקת במיתרי הקול הוא נאלץ לשיר עם פלייבק, מה שפסל את השתתפותו בתחרות. עם זאת היה השיר ללהיט בינלאומי. זה היה התקליט הראשון באיטליה שנמכרו ממנו יותר ממיליון עותקים, המכירות ברחבי העולם עלו על שלושה מיליון, והוענק לו תקליט זהב.

בשנה שלאחר מכן זכה סולו במקום הראשון בפסטיבל סן רמו עם השיר "Se piangi, se ridi". באותה שנה שר את השיר גם באירוויזיון 1965 שנערך באיטליה, וסיים במקום החמישי.

ב-1969 זכה סולו שוב בפסטיבל סן רמו עם השיר "Zingara" ("צוענייה") יחד עם איווה זניקי (כל שיר בוצע בשני ביצועים). השתתפותו האחרונה בפסטיבל הייתה ב-2003 (יחד עם טוני הקטן בשיר "Non si cresce mai".

==קריירת משחק==
סולו שר שיחק בתפקיד זמר במספר סרטים איטלקים, צרפתים ואמריקאים.

<div class="mw-content-ltr">
* Tears on Your Face (1964)
* Viale della canzone (1965)
* Zingara (1969)
* "FF.SS." – Cioè: "...che mi hai portato a fare sopra a Posillipo se non mi vuoi più bene?" (1983)
</div>

==חיים אישיים==
סולו נולד ברומא לאם מאיסטריה ואב פורלני. בדצמבר 1967 הוא התחתן עם סופי טקל, רקדנית בלט צרפתייה. לבני הזוג נולדו שלושה ילדים, אלן (נולד ב-1968), שנטל (נולדה ב-1971) ומיוריאל (נולדה ב-1975). השניים התגרשו ב-1991. ב-1995 התחתן עם טרייסי קווייד, אמריקאית-קוריאנית, ועבר לגור בארצות הברית. בין שתי תקופות הנישואים נולד לסולו ילד רביעי.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים איטלקים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1965
קטגוריה:נציגי איטליה באירוויזיון
קטגוריה:זוכי פסטיבל סן רמו
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1945
כל שבת שנייה

כל שבת שנייה היא סדרה ישראלית לילדים ולנוער, בעלת 15 פרקים, ששודרה בערוץ הילדים בשנת 2004 בכיכובם של ערן איוניר, מוטי כץ, חנה רוט, אפרת אביב, אידו גולן ומיכל טרבס.
הסדרה מספרת על אב גרוש עם שלושה ילדים, המנסה לשמור על שפיותו לצד חברו השכן, אמו האובססיבית ודמויות נוספות שמופיעות בהפתעה.
הסדרה מבוססת על ספר בעל אותו שם של עופר קניספל, ונוצרה על ידיו ועל ידי אבי כהן והופקה על ידי עמי אמיר.

==שחקנים ראשיים==
* יואל בר-שלום (ערן איוניר) בעל גרוש מאשתו טליה. מנהל יומן על חייו כאיש גרוש. בסוף הסדרה פותח פרק ב'. 
* עמנואל (מוטי כץ): חברו הטוב ושותפו לעבודה של יואל. נשוי לרונית שמנהלת לו את חייו.
* חנה בר-שלום (חנה רוט): אמו של יואל. הייתה בעברה ילדת פלא במולדתה איטליה עד שעלתה לארץ. רוצה שיואל וגרושתו טליה יחזרו. בהמשך, כשיואל היה בזוגיות חדשה, היא לא חיבבה אותה. 
* שירה (אפרת אביב), עומר (אידו גולן) ועמליה בר-שלום (מיכל טרבס): ילדיו של יואל.

==שחקנים אורחים==
* סוניה (שרית וינו אלעד) ואריאל (רמי ברוך): שחקנית ובמאי מחוג הדרמה של עמנואל.
* טליה (אביטל פסטרנק): גרושתו של יואל.
* מיקו (ששי סמוכה): מוכר בחנות צעצועים.
* עודד מנשה
* יותם (עופר סקר): חבר טוב של שירה.
* ורדה (נטע הבר)
* גורן (יובל סמו): מאמן הכדורגל של עומר.
* שלו (תמר שם אור)
* תחייה (דינה לימון): אמה של טליה.
* אוסי (שירי גדני): בת הזוג של יואל. עיתונאית במקצועה.
* צ'ואי (פלורנס בלוך) ורפי (יהויכין פרידלנדר)
* נחמן פרנקל (גדי פור): במאי פרסומות, למד עם יואל בכיתה.
* חוקר משטרה (אבי פניני): חוקר שעצר את עמנואל, בגלל אי הבנה. מעריץ את אמו של יואל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קומדיות מצבים ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה על משפחות
דררה אדומת חזה

דְּרָרָה אֲדֻמַּת חָזֶה (שם מדעי: Psittacula alexandri) הוא מין תוכי ממשפחת הדרראים ומהסוג דררה החי בטבע בדרום-מזרח אסיה והודו בטווח שבין דרום סין ודרום ההימלאיה עד האי ג'אווה שבאינדונזיה. המשמעות של שם המין הוא: תוכי אלכסנדר הגדול, אשר צבאותיו הביאו את התוכי ליוון לראשונה.

== מאפיינים ==
אורכה של הדררה 33–35 ס"מ והיא דומה במראה לדררה מצויה אך בעלת גוונים צבעוניים יותר. הנוצות שלה ירוקות עם עורף ירוק עז, ראשה וחזה סגולים, ומקורה אדום. לדררה פס שחור דק בין העיניים, ופס שחור עבה מתחת למקור. הבטן בעלת גוון של אפרסק והזנב ירוק עם קצוות כחולים. הכנפיים ירוקות עם מרכז צהוב מבחוץ.

תפוצת התוכי בטבע במטעים, הרים נמוכים ויערות לחים עד גובה 3,000 מטר. הוא ניזון מפירות, אגוזים וזרעים שונים ומשתמש במקורו כדי לפצח אגוזים קשים. בכמה אזורים תוכים אלה מזיקים מאוד לחקלאות והם ניצודים על ידי החקלאים. במספר ערים כמו במומביי הם חיים בלהקות גדולות.

התוכי מצוי בסיכון קטן עקב סחר לחיית מחמד. מספר תוכים שוחררו לחופשי באזורים בהם הם לא חיים בטבע כעופות פולשים מזיקים.

==תת-מינים==
לדררה זו ישנם 8 תת-מינים:
* Psittacula alexandri abbotti
* Psittacula alexandri alexandri
* Psittacula alexandri cala
* Psittacula alexandri dammermani
* Psittacula alexandri fasciata
* Psittacula alexandri kangeanensis
* Psittacula alexandri major
* Psittacula alexandri perionca

== גלריה ==
<gallery widths=200>
Psittacula alexandri qtl2.jpg
Psittacula alexandri (mating) -Assam -India-8.jpg|דררות באסאם, הודו
Red-breasted parakeet.jpg
Red-breasted Parakeet.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:דררות
קטגוריה:בעלי חיים פולשים
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:מיאנמר: עופות
קטגוריה:עופות יערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
שברולט נומד

שברולט נומד (באנגלית: Chevrolet Nomad) היא מכונית סטיישן מתוצרת חטיבת המכוניות שברולט בחברת ג'נרל מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1955–1961 ובין השנים 1968–1972 בארצות הברית.

==דורות==
* דור ראשון - יוצר בין השנים 1955–1957.
* דור שני - יוצר בין השנים 1958–1961.
* דור שלישי - יוצר בין השנים 1968–1972.

==מפרט טכני==
* מנוע קדמי.
* מנוע בנזין.
* סוג הנעה: הנעה אחורית.
* מנוע קירור מים.
* קיבולת מכל דלק - 68 ליטר (דור שלישי).
* 2 דלתות + חלון אחורי מוסט כלפי מעלה וחלק תחתון של דלת אחורית מתחת לחלון מוסט כלפי מטה, מושבים דו-ספסלים (דור ראשון).
* 4 דלתות, 5 מושבים (דור שני, דור שלישי).

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Flickr - DVS1mn - 55 Chevrolet Bel Air Nomad (1).jpg | "שברולט נומד", שנת 1955
קובץ: 1955 Chevrolet Nomad Bel Air (2676356027).jpg| "שברולט נומד בל-אייר", שנת 1955 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ: 1956 Chevrolet Bel Air Nomad KDP148.jpg| "שברולט נומד בל-אייר", שנת 1956
קובץ: Flickr - DVS1mn - 56 Chevrolet Nomad.jpg| "שברולט נומד", שנת 1956
קובץ:Chevrolet Bel Air Nomad 1957 (5636076069).jpg | "שברולט נומד בל-אייר", שנת 1957
קובץ:Chevrolet Nomad 1957 (7899601256).jpg | "שברולט נומד", שנת 1957
קובץ:Flickr - DVS1mn - 60 Chevrolet Nomad (3).jpg | "שברולט נומד", שנת 1959
קובץ:1960 Chevrolet Nomad.jpg | "שברולט נומד", שנת 1960
קובץ:1969 Chevrolet Chevelle Nomad.jpg | "שברולט שבט נומד", שנת 1969
</gallery>

==ראו גם==
* שברולט
* שברולט בל אייר
* שברולט אימפלה

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות סטיישן
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1955
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
נומד
נמל התעופה הבין-לאומי אשגבאט

נמל התעופה הבין-לאומי אשגבאט ספרמיראט טורקמנבאשי (בטורקמנית: Saparmyrat Türkmenbaşy halkara aeroporty) הוא נמל התעופה הראשי של טורקמניסטן, הממוקם כ-10 ק"מ צפון מערבית לבירה אשגבאט, בשולי העיר.

הנמל משמש כבסיסה של חברת התעופה טורקמניסטן איירלינס.

== יעדים ==
{| class="wikitable"
|+
!חברת תעופה
!יעדים
|-
|בלאביה
|עונתי: מינסק
|-
|טורקיש איירליינס
|איסטנבול
|-
|טורקמניסטן איירליינס
|אבו דאבי, אלמטי, אמריטסר, אנקרה, בלקנאבט, בנגקוק – סוברנבהומי, בייג'ינג - קפיטל, דשוגוז, ניו דלהי, דובאי, פרנקפורט, איסטנבול, ג'דה, קאזאן, קואלה לומפור, מרי, מוסקבה – דומודדובו, סנט פטרסבורג, טורקמנבאט, טורקמנבאשי
|-
|S7 איירליינס
|מוסקבה - דומודדובו
|-
|פליי דובאי
|דובאי
|-
|צ'יינה סאות'רן איירליינס
|אורומצ'י
|}

== מתקני הנמל ==
בנמל קיימים שני מסלול המראה מקבילים, ומסלול קצר נוסף עשוי אספלט.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:טורקמניסטן: תחבורה
אשגבאט
קטגוריה:אשגבאט: מבנים
טורקמניסטן איירלינס

טורקמניסטן איירלינס (באנגלית: Turkmenistan Airlines; בטורקמנית: Türkmenhowaýollary/ Түркменховаёллары) היא חברת התעופה הלאומית של טורקמניסטן ובסיסה הראשי ממוקם בנמל התעופה הבינלאומי אשגבאט. החברה מפעילה טיסות מסחריות וטיסות תובלה ליעדים פנימיים ובינלאומיים.

==תולדות החברה==
החברה הוקמה ב-4 במאי 1992. ב-1992 הייתה חלוצת חברות התעופה הסובייטיות לשעבר שרכשו מטוס בואינג 737. באפריל 1993 הצטרפה ל-ICAO. טיסת התובלה הראשונה של החברה הושקה באפריל 1993, במטוס האיליושין Il-76, מאשגבט לברסט.

משנת 2001 החלה החברה להמיר את צי המטוסים שלה מהתקופה הסובייטית לצי מחודש יותר של מטוסי בואינג 717. אלה שימשו בעיקר לטיסות פנים, עד שיצאו משימוש. 7 מטוסי בואינג 717 נרכשו; הראשון הוצג בתערוכת הסלון האווירי במוסקבה ב-2001. בשנת 2009 הודיעה חברת בואינג כי טורקמניסטן איירלינס הזמינה ארבעה מטוסי בואינג 737 - 700 בשווי של 192 מיליון דולר אמריקאי. במאי 2013 נוסף מטוס בואינג 737 - 800 לצי.

בשנת 2012 נשאה החברה 57,500 נוסעים ל-15 יעדים בינלאומיים, ו-90,000 נוסעים בקירוב בחודש, ליעדים פנימיים.

בפברואר 2019 הקפיאה הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה את אישורה של החברה לטוס מעל שמי אירופה, מה שמאלץ את החברה להימנע מלטוס מעל שמי בריטניה, צרפת וגרמניה.

==יעדים==
נכון לאפריל 2015 החברה מפעילה טיסות ל-23 יעדים בינלאומיים ופנימיים מבסיסה בנמל התעופה אשגבט, ומבסיסה המשני בנמל התעופה טורקמנבט.

===שותפות קוד===
החברה מקיימת שותפות קוד עם חברות התעופה בלאביה ו-S7 איירליינס.

==צי המטוסים==
צי המטוסים נכון לפברואר 2019:
<center>
{| class="wikitable" border="1" cellpadding="5" style="border-collapse:collapse;text-align:center"
|+ צי מטוסי טורקמניסטן איירלינס
|-
!rowspan="2"|מטוס
!rowspan="2"|בשירות
!rowspan="2"|בהזמנה
!colspan="3"|קיבולת נוסעים
!rowspan="2"|הערות
|-
!<abbr title="מחלקת עסקים">C</abbr>
!<abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
!סה"כ
|-
|rowspan="2"|בואינג 700–737
|rowspan="2"|4
|rowspan="2"|—
|8
|118
|126
|rowspan="2"|
|-
|—
|149
|149
|-
|בואינג 737–800
|8
|—
|16
|144
|160
|
|-
|בואינג 200–757
|3
|—
|16
|173
|189
|
|-
|בואינג 777-200LR
|2
|1
|28
|263
|291
|
|-
!colspan="7"|צי אח"מים
|-
|בואינג 700–737
|1
|—
|colspan="3"|
|
|-
|BBJ1
|1
|—
|colspan="3"|
|
|-
|בואינג 777-200LR
|1
|—
|colspan="3"|
|
|-
|בומברדיה צ'לנג'ר 870
|1
|—
|colspan="3"|
|
|-
!colspan="7"|צי מטוסי התובלה
|-
|איליושין Il-76
|8
|—
|colspan="3"|
|
|-
!סה"כ
!29
!1
!colspan="4" |
|}
</center>

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:טורקמניסטן: תחבורה
ירון גינדי

ירון גינדי הוא יועץ מס ומשנת 2012 מכהן כנשיא לשכת יועצי המס בישראל. גינדי עומד בראש פירמת הייעוץ המס י. גינדי ושות'.

== ביוגרפיה ==
ירון גינדי נולד וגדל בחולון כבן יחיד, למד בבית הספר היסודי שנקר ובתיכון קוגל ומקיף תל גיבורים. ירון הוא דור שני ליועצי מס: אביו היה מפקח מס הכנסה במשך 25 שנה, ובשנת 1976 פתח את פירמת ייעוץ המס "י. גינדי ושות'". אמו עבדה כתופרת וכעוזרת גננת.

בשנת 1984 התגייס לצבא כלוחם. במהלך שירותו הצבאי יצא גינדי לקורס מפקדי כיתות, קורס קציני חי"ר וקורס מפקדי פלוגות רב חיילי. לאחר 5 שנים, בשנת 1988 השתחרר מהצבא בדרגת סגן, ובתפקידו האחרון כיהן כמפקד פלוגה בקורס מפקדי כיתות. במהלך שירות המילואים מילא מספר תפקידים בגדודים הקרביים ביניהם מ"פ, קמב"ץ, סמג"ד ומג"ד. גינדי השתחרר בסיום שירות המילואים בדרגת סגן אלוף וכמג"ד לפרויקט חץ וקשת - תוכנית מיוחדת של תנועת הצופים לנוער מחוץ לישראל, עליה פיקד כ-7 שנים.<ref name=":1"></ref>

לאחר השחרור נסע לטייל בעיקר למזרח הרחוק ולדרום אמריקה למשך שנתיים רצופות, במהלכן עשה קורס טיס פרטי בארצות הברית ועבד למימון הטיול באוסטרליה, יפן, תאילנד וארצות הברית.

בשובו מחוץ לישראל בסוף שנת 1990 התחיל לעבוד כמרכז שבט הצופים של רמת אפעל ובמקביל שקד על לימודי תואר ייעוץ המס.<ref name=":0" />

לקראת תחילת שנת 1992 החל את דרכו כיועץ מס במשרד ייעוץ המס של אביו ובהמשך ניהולה עבר לידיו. הפירמה מייצגת מעל אלף עצמאים ועסקים קטנים ובינוניים בכל רחבי הארץ.<ref name=":1" />

ירון גינדי ואשתו עידית מתגוררים ביישוב תלמי מנשה. הם הורים ל-3 בנות.<ref name=":0" />

=== פעילות במסגרת לשכת יועצי המס ===
בשנת 2010 הצטרף גינדי ללשכת יועצי המס בישראל כחבר הנהלת מחוז תל אביב בלשכה.<ref name=":1" />

בשנת 2011 נבחר ליו"ר מחוז תל אביב בלשכת יועצי המס.

החל משנת 2012 גינדי ממלא את תפקיד נשיא הלשכה, ומתוקף תפקידו הוא משתתף בדרך קבע בדיוני ועדת הכספים ובדיונים השוטפים מול הנהלת רשות המיסים.

בשנת 2022 הכריז יו"ר ועדת הכספים, ח"כ אלכס קושניר, כי ירון יעמוד בכנציג המגזר העסקי בראש צוות לגיבוש מתווה הפיצויים בעקבות השלכות גל הקורונה החמישי (האומניקרון) על בעלי העסקים. במהלך המשא ומתן מונה גידני כיועץ הכלכלי וחבר בצוות הכלכלי המיוחד שייעץ לראש הממשלה, נפתלי בנט, בנושא הקורונה.

== ראו גם ==
* לשכת יועצי המס בישראל

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלכלנים
קטגוריה:יועצים
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
הפורום הדוקומנטרי בישראל

לוגו הפורום הדוקומנטרי בישראל
הפורום הדוקומנטרי בישראל (לשעבר "פורום היוצרים הדוקומנטריים") הוא עמותה ללא מטרת רווח המשמשת כארגון גג ליוצרות וליוצרים התיעודיים בישראל<ref></ref>.

בניגוד לאיגודי יוצרים אחרים הפורום מתפקד הן כאיגוד יוצרים והן כגוף ששם לעצמו למטרה לקדם את הז'אנר התיעודי, לשכלל את איכות היצירה ולשמור על חופש אמנותי מול גופי השידור, קרנות הקולנוע וגופי הרגולציה השונים. הפורום הוקם בשנת 1998, יושב הראש הראשון שלו היה הבמאי דורון צברי ולהנהלתו המייסדת נבחרו הקולנועניות מיכל אביעד ואילנה צור<ref></ref>.

בפורום חברים יותר מ-300 יוצרות ויוצרים משלל תחומי העשייה התיעודית: במאים, מפיקים, עורכים ותחקירנים שעומדים מאחורי יצירתם של עשרות רבות של יצירות תיעודיות בשנה.

הפורום יזם ומקיים מדי שנה את פרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי - המקבילה התיעודית לתחרות פרסי אופיר המתקיימת מאז שנת 2005<ref></ref>.

במרץ 2020 בעת מגפת הקורונה פתח הפורום סרטים רבים לצפייה חופשית ברשת.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* [http://www.fdoc.org.il/corona/?fbclid=IwAR1pyZQMqiYD4Qq-MiY2V6ktKbWlDFiHAEvot7Z9DmkyHNQBDOfnM5FT1Ug דוקורונה] (ערוץ הבידוד)

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: עמותות
יחסי גינאה–צרפת

יחסי גינאה–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גינאה לבין הרפובליקה הצרפתית.

== היסטוריה ==
=== התקופה הקולוניאלית (1827–1958) ===
לקראת סיומן של המלחמות הנפוליאוניות, לאחר שהשיבה לחיקה את האי גורֵה (Gorée) בסנגל של ימינו, החלה צרפת לגלות עניין בחבל ארץ זה. בו בזמן החלו הבריטים, ממקום מושבם בגמביה וסיירה לאון, לגלות עניין ב"נהרות הדרומיים" (Rivieres du Sud), כלומר שמדרום לסנגל, כפי שנקרא האזור באותו הזמן, וכן לאזור רכס הרי פוטה ג'אלון (Fouta Djallon) שבפנים הארץ. מסעו של מגלה הארצות הצרפתי רנה קאייה (René Caillé), האירופי הראשון ששב בחיים מטימבוקטו אפופת המסתורין, החל מהעיר בוקה (Boké) שבאזור בשנת 1827 והחיש את ההתעניינות הצרפתית בחבל הארץ. החל משנת 1838 החלו הקברניט הצרפתי בו-וילומה (Bout-Willaumez) וממשיכי דרכו ללמוד את אזור החוף ביסודיות.

גנרל פיידרבה (Faidherbe), שמונה בשנת 1854 למושל סנגל, פעל לביסוס השליטה הצרפתית באזור כנגד שאיפות בריטיות דומות. ביסוס השליטה נעשה באמצעות מספר הסכמים בין השנים 1848 ו-1865 עם שבטים מקומיים שהצדיקו את הנוכחות הצרפתית לשם הגנה על הילידים, והסכמים נוספים נחתמו בין השנים 1876–1880. בשנת 1881 הציב עצמו האמיר של פוטה ג'אלון תחת הגנת הצרפתים ובכך עלה בידי הצרפתים למנוע את יצירתו של רצף בריטי בין גמביה וסיירה לאון. שנה לאחר מכן, ב-1882, הכירה בריטניה בזכותה של צרפת על רצועת החוף, ובשנת 1886 זנחו הגרמנים את תביעותיהם באזור. בשנת 1886 הוסדר הגבול הצפוני של הפרוטקטורט עם פורטוגל. במהלך השנים הבאות חלו מספר שינויים בגבולותיה של המושבה בהתאם לשינויים מנהליים פנימיים בתוך גבולות אפריקה המערבית הצרפתית ובשנת 1891 הופרדה גינאה הצרפתית מסנגל והפכה למושבה עצמאית. עם זאת, הוכפפה גינאה הצרפתית לסמכותו של המושל הכללי שניהל את כלל מערב אפריקה הצרפתית החל משנת 1895 מדקר, על אף ששמרה על מידה מרובה של אוטונומיה ואף ניהלה תקציב נפרד.

הפרוטקטורט קיבל עצמאות מצרפת בשנת 1958 לאחר דחיית חוקת הרפובליקה החמישית של שארל דה גול, והיה למושבה היחידה שסירבה לקבל את החוקה החדשה. גינאה הצרפתית הפכה למדינת גינאה, ושמרה על הצרפתית כשפתה הרשמית, אך במדינה גם מדברים ערבית.

=== גינאה העצמאית (1958–הווה) ===
מיד לאחר דחיית החוקה הכירה צרפת בעצמאותה של גינאה. מאז עליית הנשיא אלפה קונדה לשלטון התגברו היחסים הדיפלומטיים ושיתופי הפעולה הכלכליים בין שתי המדינות.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* גינאה מיוצגת בצרפת בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בפריז, בירת המדינה. גינאה מיוצגת בצרפת גם בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בליון, ובבורדו.
* צרפת מיוצגת בגינאה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בקונאקרי, בירת המדינה. צרפת מיוצגת בגינאה גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בעיר קמסר.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.diplomatie.gouv.fr/fr/dossiers-pays/guinee/relations-bilaterales/ Relations bilatérales], אתר משרד החוץ של צרפת

== הערות שוליים ==
Se piangi, se ridi

"Se piangi, se ridi" (בעברית: "אם את בוכה, אם את צוחקת") הוא שיר שנכתב בידי ג'אני מרקטי, רוברטו סאט ומוגול. בינואר 1965 בוצע השיר לראשונה בפסטיבל סן רמו ה-15. הזמר האיטלקי בובי סולו ולהקת הפולק האמריקאית המיניסטרלים החדשים על שם כריסטי ביצעו בתחרות שתי גרסאות של השיר וזכו במקום הראשון.

השיר נבחר לייצג את איטליה בתחרות האירוויזיון של שנת 1965, באיטלקית, בביצועו של בובי סולו. השיר שובץ במקום ה-13 בסדר ההופעה, אחרי השיר "Sol de Inverno" בביצוע סימון דה אוליביירה מפורטוגל, ולפני השיר "For din skyld" של ברג'יט ברואל מדנמרק. לשיר הוענקו 15 נקודות, והוא הגיע למקום החמישי מתוך 18.

השיר הוא בלדת אהבה שבה אומר הזמר לאהובתו שהוא תמיד מרגיש כמוה בשל הקרבה שביחסים שביניהם. כפי שמתבטא במילות השיר "זכרי תמיד: מה שאת עושה / תראי זאת על פני".

בתחרות האירוויזין בשנת 1966 היה דומניקו מודוניו נציגה של איטליה עם השיר "Dio, come ti amo".

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1965
קטגוריה:שירי אירוויזיון 1965
קטגוריה:שירי איטליה באירוויזיון
קטגוריה:שירים באיטלקית
קטגוריה:שירי פסטיבל סן רמו 1965
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
אצטדיון סק"א רוסטוב

אצטדיון סק"א רוסטוב הוא אצטדיון ברוסטוב על הדון. נבנה בשנת 1971 והיה מסוגל לקלוט בשיאו 27,300 צופים. בשנים 2016–2018 בוצע שחזור בהיקף נרחב עם הריסת כל יציעים, שלאחריה הקיבולת הוקטנה לכדי 2,200 מושבים בלבד. משמש בתור אצטדיונה הביתי של קבוצת סק"א רוסטוב.

== היסטוריה ==
הקמת מתחם הספורט החלה באמצע שנות ה-60 ביוזמת מפקד כוחות מחוז הצבא הקווקזי, אלוף-משנה אלטונין. הצבא החזיק בבעלות על מועדון הכדורגל ולכן יזם את הקמת המתחם. מתחם הספורט המחוזי כלל את זירת הספורט העיקרית עם יציעים ל-33,000 מושבים, מגרש כדורגל, מרכז אתלטיקה למגרשים ושטח, מתחם ספורט מים עם שלושה בריכות, מגרשי ספורט, בית הארחה עם 300 מקומות ישיבה ואולם אתלטיקה במגרש המזרחי.

זירת הספורט העיקרית וכל מתחם הספורט הושלמו באפריל 1971. מעצב הבניינים והמבנים היה ארגון Voenproekt, שפעל בחסות משרד ההגנה הסובייטי.

ב-1981 נערכו משחקי 16 האחרונות ושמינית גמר גביע המחזיקות האירופי בעונת 1981/1982, כאשר מחזיקת הגביע הסובייטי סק"א רוסטוב פגשה את אנקראגיוז'יו ואת איינטרכט פרנקפורט.

מאז פברואר 2007 האצטדיון שופץ פעם אחת. היציעים המזרחיים והמערביים (השכבה הנמוכה יותר ולא האח"מי) תפקדו באופן מלא. האצטדיון יכול להכיל 11,000 איש. לאחר שחזור יציעי הדרום והצפון, קיבולת האצטדיון הייתה 25,000 איש.

ב-28 בינואר 2016 אישרה פיפ"א רשימה של 36 מגרשי אימונים למונדיאל 2018, כולל אצטדיון סק"א. לכן היה צורך לשפץ שוב את האצטדיון כדי להתאימו לדרישות.

בשנת 2018, לאחר שלב השיפוץ הראשוני (כאשר נהרסו לחלוטין כל היציעים הישנים), קיבולת האצטדיון הייתה 500 איש. אז הותקנו היציעים החדשים עם עלייה בקיבולת הכוללת של האצטדיון ל-2,200 מושבים, הותקן לוח התוצאות הדיגיטלי ונוספו מסלולי האתלטיקה. הפתיחה הרשמית של הזירה המשופצת התקיימה ב-23 במרץ 2019, עם משחק בין סק"א (רוסטוב) לדינמו (סטברופול) (0: 2). נחתם הסכם בין צסק"א לבין סק"א, כך שהשניים התקשרו בהסכם שיתוף פעולה ארוך טווח. ביולי 2020 בעלי קבוצת סק"א הצהירו על כוונתם לשפץ את האצטדיון או לבנות חדש במקומו.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סק"א רוסטוב
קטגוריה:אצטדיוני כדורגל ברוסיה
על גגות תל אביב

על גגות תל אביב הוא פזמון שכתבה, הלחינה וביצעה אלונה דניאל. השיר יצא לאור בשנת 1990.

==רקע==
השיר נכלל באלבום הבכורה של אלונה דניאל "מסיבה במרתף הארמון", לאחר התפרקותה של להקת טאטו, שבה הייתה סולנית.

בחורף 1991, במהלך מלחמת המפרץ והתקפות הטילים על ישראל, הושמע השיר רבות ברדיו. הוא היה ללהיט המזוהה עם המלחמה.

אלונה דניאל סיפרה על השיר: "בכלל לא התכוונתי לכתוב על מלחמות. 'על גגות תל אביב' היה יכול להיות גם שיר על מסיבה, אבל במלחמת המפרץ שידרו אותו אחרי כל טיל. בשבוע השלישי למלחמה הזמינו אותנו להופיע לפני חיילים. הסיעו אותנו לבסיס סודי בוואן עם חלונות סגורים. ירדנו באמצע יער. אני זוכרת שהיו שם מיקרופונים ומגברים, אבל לא הייתה במה. הנחנו את התופים על האדמה, התחלנו לכוון את הכלים, ופתאום הגיעו לשם אוטובוסים עם אלפיים חיילים. כששרנו את השיר, היער נדלק. החיילים השתוללו, שרו ורקדו, היו באטרף של שמחה, וכמו שבאו, ככה נעלמו אל תוך הלילה. מאז אני מפחדת להוציא אלבום, שלא תפרוץ עוד מלחמה. בכל פעם שיש טילים על ישראל, אנשים שואלים אותי, התחלת לעבוד על סקיצות?".

במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשנ"א (1991) הגיע השיר למקום ה־17.

השיר נכלל באלבום האוסף "אני תל אביבי" שהפיק סאבלימינל במסגרת משפחת תאקט בשנת 2009.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990048005360205171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1990
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:מלחמת המפרץ בתרבות
קטגוריה:שירים על תל אביב-יפו
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
בית הקברות היהודי ברחוב גראנאטוש

בית הקברות היהודי ברחוב גראנאטוש (בהונגרית: Gránátos utcai izraelita temető) הוא בית הקברות האורתודוקסי היחיד הפועל בבודפשט בשנות ה-2000.

== היסטוריה ==
קברים בבית הקברות
בית הקברות נפתח בשנת 1927 ושטחו נגזר מבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה. הכניסה של בית הקברות הייתה מול מסוף הלולאה לשעבר של החשמלית מספר 28 ברחוב גראנאטוש. מאז שהטרמינל נסגר ב -1995, גדלה צמחייה צפופה מול הכניסה לבית הקברות שהטיפול בה הוזנח וחלקו התחיל לשמש כמזבלה. הכניסה לבית הקברות אם כן היא רק מסוף הרחוב הקצר היחיד שנפתח מרחוב גראנאטוש, מרחוב צ'וּצ'וֹר.

בית הקברות מוקף גדר ובכניסה אליו ממוקם בית לוויות בן שלוש קומות צבוע בצהוב. בבית הלוויות חדרים נפרדים לנפטרים גברים ונשים. בהשוואה לבית הלוויות של בית הקברות ברחוב קוזמה הצמוד, בניין זה הוא פוריטני ומינימליסטי. המבואה מסוידת בלבן ומוצב בה שלט בעברית. מנקודה זו ניתן להגיע לחדרי הטהרה של בית ההלוויות של הנשים ושל הגברים, שם מכינים את המתים לקבורה על פי מצוות הדת המחמירות (האורתודוקסים).

הדבר המעניין ביותר בבית הקברות הוא שעל פי מסורת הקבורה לא ניתן לכסות את הקברים. כיסוי יכול להיבנות רק במקרה של אנשים מפורסמים עם פתרון הדומה לגג אוהל. בבית קברות זה טמונים כמאה דרי בית האבות ברחוב אלמה שנטבחו שם במהלך מלחמת העולם השנייה, כמו גם רבים ובולטים מהיהדות האורתודוקסית (בעיקרו חרדית) ההונגרית: רבנים, מנהיגים דתיים, ראשי הקהילה היהודית, כגון: מרטין וייס, ינו שיק, מור קוהן, ארמין שכטר, מתיאש וייס.

עד 1995 שימש בית הקברות כתחנה הסופית של חשמלית מספר 28 ואחרי זה של 37. מאז סגירת קווים אלה ישנה תחנת אוטובוס בפינת רחוב קוזמה ורחוב גראנאטוש בה עוצרים אוטובוסים 68 ו -195. כעת בית הקברות נמצא ברשות ובהשגחה של הקהילה היהודית האוטונומית היהודית האורתודוקסית, שלקחה על עצמה את המשימה מהתאחדות הקהילות היהודיות בהונגריה לאחר ההכרה בהם כזרם יהודי דתי עצמאי בשנת 2012.

== גלריית תמונות ==
<gallery>
קובץ:Gránátos utcai izraelita temető1.jpg
קובץ:Gránátos utcai izraelita temető51.jpg
קובץ:Gránátos utcai izraelita temető14.jpg
קובץ:Gránátos utcai izraelita temető30.jpg
קובץ:Gránátos utcai izraelita temető3.jpg
</gallery>

== לקריאה נוספת ==
* [https://web.archive.org/web/20161227061131/http://www.maoih.hu/?page_id=92&lang=hu בית הקברות היהודי האורתודוקסי היחיד המתפקד ברחוב גראנאטוש] : ערכים שלא ניתן להערכה בבתי העלמין היהודיים בבירה, עמוד 5, רב-גילאי, 12 בנובמבר 2004 (ניגש ל -26 במרץ 2012)
* [https://web.archive.org/web/20161227061131/http://www.maoih.hu/?page_id=92&lang=hu בתי קברות], אתר הקהילה היהודית האוטונומית היהודית בהונגריה (גישה 26 בדצמבר 2016)

== קישורים חיצוניים ==

גראנאטוש
מאלמה ארנה

מאלמה ארנה (בשוודית: Malmö Arena) הוא אולם מקורה רב תכליתי במאלמה שבשוודיה.

==היסטוריה==
על אף היותה של מאלמה העיר השלישית בגודל אוכלוסייתה בשוודיה, היא החמיצה פעמים רבות הזדמנויות לקיים בה אירועים וקונצרטים בסדר גודל מסוים, עקב מחסור באולם המתאים לכך.

ההחלטה לבנות אולם חדש במאלמה הוגשה לראשונה במאי 1997, הרישיון להתחלת בניית האולם אושר על ידי עיריית מאלמה בספטמבר 2006.

ב-2008 נפתח האולם באופן רשמי, באירוע הפתיחה של המקום הופיעו אמנים רבים וביניהם ייל יונסון.

הוא משמש כאצטדיון הבית של קבוצת ההוקי קרח "Malmö Redhawks".

עבור אירועי ספורט האולם מכיל 12,600 מקומות ישיבה.

ב-2009 אירח את תחרות האתלטיקה "Malmö Indoor Gala".

ב-2011 הזמרת בריטני ספירס ביצעה הופעה במקום.

ב-2014 אירח האולם את אליפות העולם בהוקי קרח לצעירים.

האולם אירח מספר קונצרטים ואירועי מוזיקה שונים, אירוויזיון 2013 נערך במקום, שוודיה בחרה בו לארח את התחרות עקב מיקומו האסטרטגי במערכת התחבורה השוודית וכמו כן היה רצון לקיים את התחרות באולם קטן יותר מבשנים הקודמות.

המקום אירח את אירוויזיון 2024.

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאלמה: מבנים
קטגוריה:מאלמה: ספורט
קטגוריה:שוודיה: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:מאלמה: תרבות
פסאודופלטיומה

פסאודופלטיומה (שם מדעי: Pseudoplatystoma) הוא סוג של דגי גרם ממשפחת הפימלודיים שבסדרת השפמנונאים. דגים אלה חיים בטבע במים מתוקים בנהרות ואגמים באמריקה הדרומית וגם ביערות מוצפים, בהם מצויים בעיקר הצעירים.

שפמנונים אלה מגיעים לאורך 55 ס"מ עד 1.5 מטרים והם בעלי גוונים אפורים-סגולים עם פסים או נקודות כחולות עד סגולות מעליהם והצידיים התחתונות או בטנם לבנה. הראש מוארך עם שפמות מחודדים ועיניים גדולות. אלו דגים בעלי גוף זרים המותאם לתאוצה והם צדים דגים אחרים, בעיקר חריתאים גדולים, אמנוניים ודגי חשמל טרופיים וגם חסילונים וסרטנים, בעיקר במימי האמזונאס ויובליו. הם צדים בעיקר בלילה. דגים אלו אינם מסוכנים לבני אדם. 

האוכלוסיות החיות על גדות האמזונאס צדות את השפמנונים הללו באופן קבוע. בנוסף הם נידוגים כדגי מאכל ברחבי ברזיל ובכמה אזורים מספרם פחת ביותר.

==מינים==
* פסאודופלטיומה קורוסקאנס (Pseudoplatystoma corruscans)
* חתול שוולנוס מנומר (Pseudoplatystoma fasciatum)
* Pseudoplatystoma magdaleniatum
* Pseudoplatystoma metaense
* Pseudoplatystoma orinocoense
* Pseudoplatystoma punctifer
* Pseudoplatystoma reticulatum
* Pseudoplatystoma tigrinum

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1862
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בליקר
קטגוריה:פימלודיים
פרס גולדבאג

פרס גולדבאג (בשוודית: Guldbaggen) הוא פרס הקולנוע השוודי, המוענק באופן שנתי עבור הישגים בקולנוע השוודי. הפרס הוא המקבילה השוודית לפרס אוסקר.

==היסטוריה==
טקס פרסי הגולדבאג הראשון נערך ב-1964 במלון גראנד הוטל בסטוקהולם, ונכללו בו ארבע קטגוריות: הסרט, הבמאי, השחקן והשחקנית הטובים ביותר.

לזוכים מוענק פסלון נחושת בצורת חיפושית.

הסרט הזוכה בקטגוריית " הסרט הטוב ביותר" נשלח להתמודד מטעם שוודיה על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.

ב-1981 שודר לראשונה הטקס בטלוויזיה בערוץ הציבורי SVT2, ולאחר מכן שודר בערוצים נוספים.

עד 1990 לא הוצגו המועמדים לפרס אלא הוכרזו אך ורק הזוכים. ב-1991 קרן הקולנוע השוודית החלה להציג שלושה מועמדים בכל קטגוריה.

משנת 2000 מתקיימת בו הקטגוריה "פרס מפעל חיים" לאישים בתעשיית הקולנוע השוודית.

ב-2005 קיבל הפרס ביקורת בשל העובדה שמכל 33 הסרטים שהופקו בשוודיה ב-2004 רק שלושה היו מועמדים לפרס בקטגוריות הראשיות בו. מכאן ניתן היה להסיק שחבר השופטים במועצה השוודית לקולנוע הבוחרים את הזוכים לא צפו בכל 33 הסרטים.

עם מנחי טקס פרסי הגולדבאג נמנים לנה אנדרה ופייטרה מיידה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://guldbaggen.se/english/ אתר הפרס] 
* [https://www.filminstitutet.se/ מכון הסרטים השוודי] 

גולדבאג
גולדבאג
ברצ'יפלטיסטומה

ברצ'יפלטיסטומה (שם מדעי: Brachyplatystoma) הוא סוג של דגי גרם גדולים מאוד ממשפחת הפימלודיים שבסדרת השפמנונאים. דגים אלה מצויים במימי נהרות באמריקה הדרומית סביב אמזוניה ויובלי נהר האמזונאס והאורינוקו ונמצאים לעיתים גם במים מליחים בקרבת החוף. חלק מהמינים נודדים דרך קבע.

שפמנונים אלה יכולים להגיע לאורך 3.6 מטרים ומשקל 200 ק"ג אצל הפיראיבה בעוד שאר המינים מגיעים לאורך 1.2 מטר בממוצע. גופם מוארך מעט ומנומר בכתמים כהים ובטנם לבנה. כמו מרבית השפמנונים הם בעלי שפמות ארוכות ומחודדות מצידי חוטמם ועיניהם קטנות. הם בעלי סנפיר גב גדול ואונות זנב גדולות העוזרות להאיץ במים. דבר מוזר אצל דגים אלה הוא קיומה של בלוטה המפרישה מעין "חלב" בחלק הקדמי של סנפירי החזה. לא ידועה הסיבה לקיומה.

המינים חיים במים טרופיים סביב הקרקעית ומחפשים בעזרת שפמיהם טרף של דגים אחרים וסרטנים אך מסופר שהפרטים הגדולים כבר טרפו קופים והם מאיימים אף על אנשים.

מינים אלה הם דגי מאכל נפוצים בנהרות אמריקה הדרומית ולעיתים משמשים גם כדגי נוי לאקווריום.

==מינים==
**מין Brachyplatystoma promagdalena - נכחד. חי במשך המיוקן
*תת-סוג Brachyplatystoma
**מין Brachyplatystoma juruense
**מין Brachyplatystoma platynemum
**מין Brachyplatystoma tigrinum
**מין Brachyplatystoma vaillantii
*תת-סוג Malacobagrus
**מין Brachyplatystoma capapretum
**מין פיראיבה (Brachyplatystoma filamentosum)
**מין Brachyplatystoma rousseauxii

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1862
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בליקר
קטגוריה:פימלודיים
מאיר רפאל

הרב מאיר רפאלי (1865 – 1972, ה'תשל"ג) היה רב עדת היזדים בירושלים ורב בית הכנסת תפארת ירושלים בית כנסת היזדים בשכונת הבוכרים בירושלים.

==ביוגרפיה==
נולד ביזד שבאיראן ובשנת ה'תרפ"ג עלה עם קבוצה גדולה של בני עדתו והתיישבו בירושלים בשכונת הבוכרים.
שימש כמורה בתלמוד תורה אור החיים במשך כ-34 שנים.

בשנת ה'תרצ"א הוציא לאור את הספר ליקוטי שושנים שבו ליקט את שושני האגדה על כל פרשיות התורה וחגי ומועדי ישראל מפי סופרים וספרים.

יסד ישיבה בשם "יגדיל תורה" בבית הכנסת שאולוף ברחוב בן ציון גול בשכונת הבוכרים.
שימש כנשיא ועד העדה היזדית מיום היווסדה עד יום פטירתו.

הקים קרנות צדקה וחסד לעזור לנזקקים.

לאחר פטירתו מי שעזרו לניהול וחיזוק התורה בבית הכנסת הם צאצאי האור שרגא המתגוררים שניהם בירושלים ליד בית הכנסת, ר' יוסף שרגא רב בית הכנסת היזדים המתגורר ברחוב שמואל הנביא בשכונת שמואל הנביא וקרוב משפחתו ר' ברוך שרגא רב שכונת הגבעה הצרפתית המתגורר ברחוב רבינו גרשום בשכונת הבוכרים.

==פעילותו בבית הכנסת היזדים==
הוא יסד עם זקני הקהילה סדר לימוד בחצות הלילה של ספר הזוהר המהווים עמוד תווך עד היום בהקפדתם על לימוד ותפילות יוצאות דופן המושרשות בקהילה מזה זמן רב. כגון: לימוד בחצות הלילה, תיקון כרת, ושירת הבקשות.
כיום בשכונת הבוכרים בירושלים שוכן מעוז קהילת יזד: תפארת ירושלים בית כנסת היזדים. במהלך כל ימות השבוע וכן בשבתות ישנה פעילות תורנית חיה ותוססת של אנשי הקהילה. אנשי הקהילה מקפידים ללמוד תורה וכן ישנה הקפדה על זמני תפילות מיוחדים מעבר למניינים עצמם.

במהלך השבוע ובשבתות מתקיימים גם שיעורי תורה לילדים, צעירים ומבוגרים בעברית וביזדית. נוסף על כך מתקיימת קריאת תהילים מדי יום בשעות הצהריים, ובשעות הערב יושבים אברכים ולומדים ש"ס. שיאו של הלימוד והפעילות התורנית היה כשהרב עובדיה יוסף היה מגיע לשאת את שעורו השבועי. מכל קצווי ירושלים והארץ באו להאזין לו בשיעורי הלוויין, השיעור ניתן בבית הכנסת של הקהילה שהיה מלא עד אפס מקום.

קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:ישראלים ילידי איראן
קטגוריה:שכונת הבוכרים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
Zingara

"Zingara" (בעברית: "צוענייה") הוא שיר באיטלקית, שכתבו אנריקו ריקרדי ולואיג'י אלברטלי. השיר זכה בתחרות השירים פסטיבל סן רמו ה-19 שנערכה ב-1969, בביצועם של בובי סולו ואיווה זניקי . השיר בביצועו של בובי סולו הגיע לראש מצעד הפזמונים האיטלקי ושהה בו במשך שבועיים.

הזמר דני בן ישראל הקליט גרסה עברית לשיר. אהוד מנור כתב את המילים, ועיבד אלכס וייס.

בשם "Zingara" נקרא גם סרט מוזיקלי איטלקי (Musicarello) בבימויו של מריאנו לאורנטי ובכיכובם של בובי סולו ולורטה גוג'י.

== רשימת רצועות ==
=== הגרסה של בובי סולו ===
; סינגל 7" – SRL 10-527
* "Zingara" (אנריקו ריקרדי, לואיג'י אלברטלי)
* "Piccola ragazza triste" (סזרה גיליי, ג'אני סנג'סט, קפואנו, בובי סולו)

=== הגרסה של איווה זניקי ===
; סינגל 7" – REN NP 16327
* "Zingara" (אנריקו ריקרדי, לואיג'י אלברטלי)
* "Io Sogno" (סלבטורה וינצ'יגוארה)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1969
קטגוריה:סינגלים מ-1969
קטגוריה:שירי פסטיבל סן רמו 1969
קטגוריה:שירים באיטלקית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
ג'פרי שיונג

ג'פרי שיונג (באנגלית: Jeffery Xiong; נולד ב־30 באוקטובר 2000, פלאנו, טקסס) הוא שחמטאי אמריקאי בדרגת רב-אמן. האמריקאי השלישי בצעירותו שהשיג את דרגת רב-האמן (בטרם מלאו לו 15 שנים).

נכון ליולי 2021, מדורג במקום ה-33 בעולם והשישי בארצות הברית לפי מד כושר.

==ביוגרפיה==

נולד בפלאנו, שבטקסס.

==הישגים בולטים==
באוגוסט 2016, בבובנשוואר, הודו, הוא זכה באליפות העולם לנוער בשחמט (שחקנים מתחת לגיל עשרים) בגיל חמש עשרה לפני ולאדיסלאב ארטמיאב (Владислав Артемьев) הרוסי וסונילדות ליינה נאראיאנאן (Sunilduth Lyna (Narayanan. זכייה זו העניקה לו כרטיס לגביע העולם בשחמט 2017 בטביליסי, בו הודח בסיבוב הראשון על ידי אלכסנדר מוטילב.

הוא זכה פעמיים ברציפות בטורניר האביב הקלאסי בסנט לואיס, בכל פעם ללא הפסד: בשנת 2018 (עם 6.5 נקודות מתוך 9, +4 =5) ו-2019 (עם 6 נקודות מתוך 9, +3 =6).

ג'פרי שיונג זכה בטורניר שיקגו הפתוח במאי 2015 ובטורניר סנט לואיס ביולי אותה שנה, בשתי התחרות ההלו הוא צבר 7 נקודות מתוך 9 אפשריות.

בגביע העולם בשחמט 2019 הוא ניצח בסיבוב השלישי את המדורג שני בטורניר, אניש גירי, והודח ברבע הגמר על ידי טיימור רג'אבוב.

==קבלת דרגות בינלאומיות==
* אמן פיד"ה - 2010
* אמן בינלאומי - 2014
* רב-אמן - 2015.

==מבחר תחרויות בהן השתתף==
* גביע העולם בשחמט: 2017, 2019, 2021
* תחרות העל טאטא סטיל 2020

==ממשחקיו==
ג'פרי שיונג - סם שנקלנד 2018

בספרם של נעם מנלה וזאב זוהר "Think like a machine"<ref></ref> מביאים המחברים דוגמה זו בעמוד 38 כדוגמה לעמדה שגם שחקנים מוכשרים ביותר לא מביאים בחשבון את המסע הנכון. המסע ששוחק במשחק הוא מסע טבעי - הכאת רץ - אך אילו שנקלנד היה בוחן חלופות אחרות היה יכול לאתר את החלופה החזקה שמובאת בהערת השוליים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבי-אמנים אמריקאים
קטגוריה:אלופי עולם לנערים בשחמט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2000
תל עין הבשור

תל עין הבשור, הוא תל בנגב הצפוני על גדתו של נחל הבשור, בתוך גן לאומי אשכול. יחודו של התל הוא בהיותו עדות לנוכחות של ממלכת מצרים העתיקה באזור כבר מראשיתה באלף ה-3 לפנה"ס, בנוסף נמצאה במקום עדות ארכאולוגית ראשונה למבשלת בירה בארץ ישראל.
==מיקום==
התל ממוקם על גבעה קטנה כ-50 מטר מדרום מערב למעיין עין הבשור, בסמיכות לשני תלים ארכאולוגיים גדולים באפיק נחל הבשור, תל שרוחן כקילומטר מדרום ותל גמה כחמישה קילומטר מצפון. במהלך מלחמת העולם הראשונה סלל צבא האימפריה העות'מאנית מסילת רכבת מרפיח לבאר שבע, לצורכי אספקה. מסילה זו חצתה את אפיק נחל הבשור בגשר סמוך לתל.
==החפירות==
התל שנחפר על ידי משלחת מאוניברסיטת תל אביב בשנים 1970–1983 בניהולם של רם גופנא ודן גזית. באתר נמצאו ארבע שכבות יישוב. שלוש שכבות מתקופה הברונזה התיכונה (3,300-2,900 לפנה"ס) ושכבה אחת מהתקופה ההלניסטית (המאה ה-2 לפנה"ס). באחת מהשכבות הקדומות נתגלו שרידי תחנת דרכים מצרית ממלכתית. ממצאים אלו מוכיחים קיום נוכחות מצרית קבועה בדרום כנען בראשית השושלת הראשונה של מצרים. בין הממצאים שנתגלו בתל היו פסל של אל מצרי עשוי מפיאנס מצרי, הקדום ביותר שנמצא בארץ ישראל ומעל מאה גושי טין ששימשו לחתימת כלים, ועליהם טביעות חותמות.

עדות ארכאולוגית למבשלת בירה בארץ ישראל נמצאה לראשונה בתל עין הבשור בתקופת השושלת הראשונה המצרית (3100–2890 לפנה"ס). האתר מאופיין במבני לבנים מיובשות בשמש ובכלי חרס המאפיינים מבשלות מצריות כמו קערות קמח. ניתן לומר שהמבשלה של עין בשור היא תופעה מצרית שקושרה לשלטון המצרי בארץ ישראל בתקופת השושלות הראשונות של הממלכה הקדומה ולא תופעה מקומית עתיקת יומין.

==תמונות==
<gallery>
אתר עין בשור 1.jpg|שחזור שרידי תחנת דרכים מצרית עתיקה, 3,200 לפנה"ס
שלט עליון אתר עין בשור 1.jpg|שלט באתר
Shawabti of Lady Sati.jpg|צלמית מפיאנס מצרי שדומה לה נמצא בתל
</gallery>

==ראו גם==
* בירה בעת העתיקה

==הערות שוליים==

עין הבשור
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים כנעניים בארץ ישראל
קטגוריה:אתרים הלניסטיים בארץ ישראל
קטגוריה:עין הבשור (מושב)
מפרץ מגנט (אנטארקטיקה)

מפרץ מגנט (באנגלית: Magnet Bay) הוא מפרץ רדוד, בצידו הצפון מערבי של מישור אדוארד השמיני שבאנטארקטיקה.

המפרץ ממוקם 9 קילומטים מערבית לכף דייוויס.

רוחב פתחו של המפרץ 13 קילומטרים, ואורכו (לכיוון היבשת) 3.7 קילומטרים.

== היסטוריה ==
=== גילוי המפרץ ===
פיטר קמפ, אשר הפליג על הספינה מגנט (Magnet) בשנת 1833, ראה לראשונה את חוף היבשת באזור זה.

משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה בפיקודו של דאגלס מוסון, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1931–1929, סברה כי המפרץ משתרע בין כף דייוויס לכף בורלי.

משלחת לארס כריסטנסן אשר חקרה את האזור בין השנים 1937–1936, גילתה כי המפרץ קטן יותר בשטחו (ממה שחשבה משלחתו של מוסון).

=== מקור השם ===
שמו של המפרץ ניתן לו על ידי מוסון.

מוסון קרא למפרץ על שם הספינה מגנט (ספינתו של קמפ).

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:9273 מפרץ מגנט] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=8849&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR מפרץ מגנט] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

==הערות שוליים==

מגנט
מדצויה

מדצויה (שם מדעי: Madtsoia) הוא סוג של נחש נכחד ענקי אשר חי במשך הקרטיקון העליון, ושרד לאחר הכחדת הקרטיקון עד תקופת האאוקן בטווח של 89.3-37.3 מיליון שנה. בסוג זה ישנם 5 מינים אשר התגלו בארגנטינה, ברזיל, בספרד, בהודו, במדגסקר ובניז'ר. המאובנים לא שלמים ובדרך כלל נמצאים מהם החוליות שלאורך הגוף. הוא סווג לראשונה ב-1933 בידי החוקר האמריקאי ג'ורג' גיילורד סימפסון.

המדצויה היה שייך לנחשים הקדומים ממשפחת המדצואידיים (אם כי כמה חוקרים סוברים שהיה שייך למשפחה אחרת) ומהנחשים הגדולים ביותר. אורך המינים הגיע ל-1.8 עד 5 מטרים. הדימוי הרווח של הנחש מדמה לו מראה של רב חנק מצוי אשר השתמש בחוליות הרבות כדי למעוך את קורבנותיו ולאחר מכן לבלוע אותם בשלמותם. עם זאת אין קרבה אמיתית למשפחת החנקיים או בכלל למשפחת נחשים קיימת.

נחש זה כנראה ניזון מיונקים קטנים ואף מדינוזאורים צעירים. לאחר ההכחדה נראה ששניזון מיונקים בינוניים שהלכו וגדלו לאיטם, עופות ואף מתנינאים קטנים. לא ברור איך נחש זה שרד את הכחדת הדינוזאורים. אולי חילופי החומרים והדם החם שלו עזר לו לשרוד תקופות רעב ולשקוע בשינה עמוקה, מה שעזר לו לחמוק מהתקופות הקשות.

==ראו גם==
* גיגנטופיס
* וונאמבי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1933
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' גיילורד סימפסון
קטגוריה:מדצואידיים
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באוקיאניה
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באמריקה הדרומית
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הדרומית
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בפלאוקן באוקיאניה
קטגוריה:בעלי חיים שחיו באאוקן באוקיאניה
קטגוריה:לפידוזאורים שחיו בפלאוגן
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1933
משה שרון (סופר)

משה שרון (נולד בו' בניסן ה'תשל"ח, 13 באפריל 1978) הוא סופר, מרצה ומאמן אישי ישראלי.

==ביוגרפיה==
נולד ביקנעם עילית להורים חילוניים: ליוסף - בעל רשת מזנונים בבתי ספר, ורוזי - חשבת שכר בעייריה. למד בפנימיית שטיינברג ובית הספר התיכון "כצנלסון" בכפר סבא במגמות פסיכולוגיה וספרות. בשנות התיכון התיידד עם נערה שלמדה קבלה, ובעקבות כך החל ללמוד את הנושא. בצה"ל שירת כנהג אמבולנס ומפקד מחלקה בגדוד 202 בחטיבת הצנחנים.

הוא התחתן בגיל 25, והחל לעסוק בכתיבה. בגיל 27 החל תהליך של חזרה בתשובה ולמד אצל הרב מרדכי שיינברגר.

הוא בעל תואר ראשון בפסיכולוגיה והתנהגות ארגונית מאוניברסיטת בר-אילן. בין השנים 2000–2005 ניהל את סניף תל אביב של מכללת "הנקודה שבלב" מבית קבלה לעם. 

בין השנים 2010–2012 למד כתיבה יוצרת בבית הספר לכתיבה "סדנאות הבית" של אשכול נבו ואורית גידלי.

משנת 2016 מכשיר מאמנים ומטפלים לצד אהרון דרמון במסגרת "טוב ומיטיב" - הכשרת מאמנים ומטפלים ברוח היהדות.

==ספריו==
* אייכה, הוצאת רימונים, 2013
* יום ליום, הוצאת פראג, 2015
* עשרה נכנסו לפרד"ס, הוצאת ספר טוב, 2017
* הנסיך קוקוריקו (ספר ילדים), איורים: נעמה להב, הוצאת דברי שיר, 2020
* אחי אהרן ואמא בהריון (ספר ילדים), איורים: שלהבתיה זיס, פראג הוצאה לאור, 2024

=== סדרת הספרים "יהדות - מדריך מעשי" ===
* "העולם לא יכול להתקיים בלעדיך", הוצאת ספר טוב, 2016
* "זוגות זוגות", הוצאת דברי שיר, 2018
* "נפלאות הכעס", הוצאת דברי שיר, 2019
* "קליפות הנפש", הוצאת דברי שיר, 2022

== חיים אישיים ==
נשוי ואב לארבע, והם מתגוררים בראש העין.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* ערן קמינסקי, [http://www.mnews.co.il/%D7%AA%D7%A8%D7%91%D7%95%D7%AA%D7%95%D7%91%D7%99%D7%9C%D7%95%D7%99/%D7%A1%D7%A4%D7%A8%D7%95%D7%AA/%D7%96%D7%94-%D7%A9%D7%99%D7%95%D7%93%D7%A2-%D7%9C%D7%A9%D7%90%D7%95%D7%9C/ זה שיודע לשאול], באתר "מודיעין ניוז", 9 בספטמבר 2013
* 
* אהוד מקסימוב, [http://www.mirror.upsite.co.il/uploaded/files/748_35a8d0d0d0f932d6d2c2483e4a9af29d.pdf מרוץ שליחים], בעיתון "מקור ראשון", 22 ביוני 2016
* [https://datilim.co.il/על-אהבה-כבוד-וקבלה-ראיון-עם-משה-שרון/ על אהבה כבוד וקבלה: ריאיון עם משה שרון], 29 באוגוסט 2017
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:מאמנים אישיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון כצנלסון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:סופרים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:יקנעם עילית: אישים
קטגוריה:מודיעין-מכבים-רעות: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978