OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יצחק דלויה (המאה ה-17)

הרב יצחק דלויה (סביב ה'שצ"ה<ref>רבי מאיר דלויה אביו, נולד לא יאוחר משנת ה'ש"ס, מכיוון שבשנת ה'שפ"ח (כתב יד דרך חיים, מרקש) ישנם חידושים שמועתקים בשמו. ולא מסתבר שיהיה הפרש כל כך גדול בין האב לבנו. מצד שני אין להקדים הרבה את לידתו, מכיוון שנפטר בשנת ה'תע"א. </ref> 1635 - אב ה'תע"א 1711) היה תלמיד חכם, דרשן, אב בית הדין מרקש, ראש הישיבה ורב העיר, בשלהי המאה ה-17 ובראשית המאה ה-18.

== ביוגרפיה ==
נולד סביב שנת ה'שצ"ה במרקש לרבי מאיר דלויה שהיה דרשן וחכם מחכמי העיר מרקש שבמרוקו. לא יאוחר משנת ה'תנ"ו,<ref>ראו ספר 'תורת משפחת דלויה' עמ' 54-55.</ref> הרב יצחק נתמנה לאב בית דין מרקש ובמקביל היה ראש ישיבה. לדברי תלמידו, הרב מרדכי עטייא, הרב יצחק עמד בראשה של הישיבה החשובה במרקש של אותה התקופה, לצד שניים מתלמידיו: הרב שלמה עמאר, והרב אברהם אזולאי.

בנו הוא הרב מרדכי דלויה שהיה מדייני מרקש.<ref>ע"פ פנקס הכתובות מפאס, ספריית חב"ד נ"י דף 165.</ref>

נפטר בחודש אב שנת ה'תע"א (1711).

== פעילותו הרבנית ==
=== תקנותיו ===
בשו"ת "משפט וצדקה ביעקב" מובאת תשובה בעניין ריבית, בחתימת שניים מחכמי העיר מקנס: הרב משה טולידאנו והרב חביב טולידאנו, שבה הם כותבים על פעילותו הרב דלויה:

רבי יצחק תיקן תקנות נוספות, ביניהן, שאין לקדש אישה שלא במעמד עשרה אנשים בנוכחות רב מוכר. וכן, תקנה בנושא נשיאת אישה שנייה לאחר שהאישה הראשונה לא ילדה ילד במשך עשר שנים.<ref>כתב יד חפץ נחמד לרבי מכלוף אוחיון, ספריית בית המדרש ללימודי יהדות, ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית Ms. 6403.</ref> התכתב עם בית הדין בפאס בראשות רבי מנחם סירירו ורבי וידאל הצרפתי.
שער תקנות ושו"ת רבי יצחק דלויה

=== ראש הישיבה ===
רבי יצחק לימד בישיבתו גמרא ופוסקים בשיטת 'אליבא דהלכתא'.<ref>כפי שהעיד תלמידו רבי מרדכי עטייא בהקדמתו לספר מר דרור.</ref> כמו כן היה מעביר שיעורים בספר שולחן ערוך. מקצת ביאוריו השתמרו בכתבי יד.<ref>ביאור ממנו על אורח חיים סימן רמט בעניין קביעת סעודה ביום שישי, בכ"י מכון פי ישרים. ביאור ממנו על הלכות נדה בכ"י רבי רפאל משה אלבאז, אוסף מכון פי ישרים.</ref>

==== ראש חברת הקבלה ====
רבי יצחק עמד בראשות חברת לימוד הקבלה. אחד מחברי חבורתו היה רבי יחיא ויזמאן. בשנת ה'תס"ב עת נפטר רבי יחיא, שלח היעב"ץ מכתב תנחומין לרבי יצחק.

==== קשריו עם היעב"ץ ====
בספר "לשון לימודים" לרב אבן צור ישנן שלוש אגרות שהוא שיגר לרב דלויה. אחת מהן שוגרה לאחר שהרב דלויה "נתפס למלכות בעלילת מלשינות", ובראשה הקדיש הרב אבן צור פיוט לכבודו.

כחלק מפעילותו הרבנית, היה דרשן ושליח ציבור קבוע.<ref>ספר החיד"א עמ' ק מס' 87.</ref>

== זיכרון והנצחה ==
קברו של הרב דלויה משמש עד היום למקום תפילה, ובמלאח מרקש בית כנסת על שמו. סופרו אגדות מופלאות על הרב יצחק דלויה. אולם ביחס לרבות מהן לא ברור אם הן עוסקות בנושא ערך זה או שיש להניח כי מדובר ברב קדום יותר, מהמאה ה-16, בעל שם זהה, למרות שאין אודותיו תיעוד ממשי.

ביישוב הר ברכה הוקם בית כנסת על שמו.

== תלמידיו ==
* הרב שלמה עמאר, רבה של העיר מרקש, פוסק הלכה ומקובל
* הרב אברהם אזולאי, רבה של העיר מרקש ומקובל
* הרב מרדכי עטייא, מחבר הספר "מר דרור" על התלמוד הבבלי (איזמיר ת"ץ)
*הרב יחיא ויזמאן, מחכמי מרקש.

== חיבוריו ==
*ביאורי הלכה 

*פסקי דין ותקנות

*דרשות

מקבץ משארית כתביו הנ"ל נדפסו בספר 'תורת משפחת דלויה' עמ' 279-316.

== לקריאה נוספת ==
* מבוא ראשון - תולדות משפחת דלויה וחכמיה<nowiki/>', נדפס בספר 'תורת משפחת דלויה' עמ' 47-63.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים מרוקאים
קטגוריה:ראשי ישיבה מרוקאים
קטגוריה:מרקש: רבנים
קטגוריה:נפטרים ב-1711
אליפות ברזיל בכדורגל 2014

אליפות ברזיל בכדורגל 2014 הייתה הפעם ה-58 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב-19 באפריל 2014 והסתיימו ב-7 בדצמבר 2014.

בתחרות השתתפו 20 קבוצות. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו פלמיירס, שאפקואנסה, רסיפה ופיגיירנסה.

המשחקים התקיימו בשיטת ליגה תוך מפגש כפול בין הקבוצות. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תיקו.

בסוף העונה ארבע קבוצות ירדו לליגת משנה. 

קרוזיירו זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה הרביעית בתולדות המועדון והשנייה ברציפות

בסיום העונה לליגת משנה ירדו ויטוריה, באהיה, בוטפוגו וקריסיומה. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו ז'וינוויל, פונטה פרטה, ואסקו דה גאמה ואוואי.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" width=70% style="font-size:100%"
!!width=10|מיקום
!קבוצה
!width=15|משחקים
!width=15|ניצחונות
!width=15|תיקו
!width=15|הפסדים
!width=15|שערי זכות
!width=15|שערי חובה
!width=15|הפרש שערים
!width=15|נקודות 
!הערות
|- bgcolor="#FFFF00"
| 1. || קרוזיירו || 38 || 24 || 8 || 6 || 67||38 || 29 || 80||זכייה בליגה העפלה לגביע ליברטדורס
|- bgcolor=#76EE00
| 2. || סאו פאולו || 38 || 20 || 10 || 8 || 59||40 || 19 || 70|| העפלה לגביע ליברטדורס
|- bgcolor=#76EE00
| 3. || אינטרנסיונל || 38 || 21 || 6 || 11 || 53||41 || 12 || 69|| העפלה לגביע ליברטדורס
|- bgcolor=#76EE00
| 4. || קורינתיאנס || 38 || 19 || 12 || 7 || 49||31 || 18 || 69|| העפלה לגביע ליברטדורס
|- bgcolor=#EFC6DC
| 5. || אתלטיקו מיניירו || 38 || 17 || 11 || 10 || 51||38 || 13 || 62 ||זכייה בגביע ברזיל העפלה לגביע ליברטדורס
|-
| 6. || פלומיננסה || 38 || 17 || 10 || 11 || 61||42 || 19 || 61
|-
| 7. || גרמיו || 38 || 17 || 10 || 11 || 36||24 || 12 || 61
|-
| 8. || אתלטיקו פרנאאנסה || 38 || 15 || 9 || 14 || 43||42 || 1 || 54
|-
| 9. || סנטוס || 38 || 15 || 8 || 15 || 42||35 || 7 || 53
|-
| 10. || פלמנגו || 38 || 14 || 10 || 14 || 46||47 ||1-|| 52
|-
| 11. || רסיפה || 38 || 14 || 10 || 14 || 36||46 ||10-|| 52
|-
| 12. || גויאס || 38 || 13 || 8 || 17 || 38||40 ||2-|| 47
|-
| 13. || פיגיירנסה || 38 || 13 || 8 || 17 || 37||47 ||10-|| 47
|-
| 14. || קוריטיבה || 38 || 12 || 11 || 15 || 42||45 ||3-|| 47
|-
| 15. || שאפקואנסה || 38 || 11 || 10 || 17 || 39||44 ||5-|| 43
|-
| 16. || פלמיירס || 38 || 11 || 7 || 20 || 34||59 ||25-|| 40
|- bgcolor=#F08080
| 17. || ויטוריה || 38 || 10 || 8 || 20 || 37||54 ||17-|| 38||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
| 18. || באהיה || 38 || 9 || 10 || 19 || 31||43 ||12-|| 37||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
| 19. || בוטפוגו || 38 || 9 || 7 || 22 || 31||48 ||17-|| 34||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
| 20. || קריסיומה || 38 || 7 || 11 || 20 || 28||56 ||28-|| 32||ירדה ליגה
|}

==שחקנים מצטיינים==
פרד, שחקנה של פלומיננסה כבש 18 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

ריקרדו גולארט, שחקנה של קרוזיירו זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.

אברטון ריביירו, שחקנה של קרוזיירו זכה בפרס כדורגלן העונה של קונפדרציית הכדורגל הברזילאית.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.rsssfbrasil.com/tablesae/br2014.htm נתונים מאתר rsssf]
* [https://web.archive.org/web/20210607154620/https://www.rsssfbrasil.com/tablesae/br2014.htm נתונים מאתר futpedia]

ברזיל
קטגוריה:עונות באליפות ברזיל בכדורגל
קטגוריה:2014 בברזיל
בית הכנסת בלשייא ברונייא

מראה מבנה המרכז הקהילתי החל משנת 2004
המרכז היהודי-קהילתי במרכז העיר מוסקבה, בבית הכנסת בלשייא ברונייא הוא מבנה של בית כנסת עתיק במחוז האדמיניסטרטיבי המרכזי במוסקבה בירת רוסיה. בשנות האלפיים חודש המבנה ונבנתה סביבו מעטפת שימור מבנים וכיום שוכן בו מרכז קהילתי גדול ליהודי האזור, והוא כולל בית כנסת, מקווה, מסעדה כשרה, מוזיאון ומשרדים, עם מספר מבנים נספחים ובהם אולמות, ישיבה וסמינריונים.

בית הכנסת נמצא בחזקת אגודת חסידי חב"ד העולמית, נשיא ורב המרכז הוא הרב יצחק קוגן (מוכר כ"הצדיק מלנינגרד").מראה בית הכנסת בין השנים 1991 - 2001

== היסטוריה ==
המבנה נבנה על ידי לזר פוליאקוב מראשי משפחת פוליאקוב ב-1872. ב-1883 קיבל אישור להסב בו בית כנסת. הוא נבנה בתכנון האדריכל מ. צ'צ'יגוב בסגנון בריטי ובחזיתו חרוט מגן דוד.

ב-1937 עצר השלטון הסובייטי את חזן וראש הקהילה, חיים רוטנברג, והוא הומת בירייה. ב-1938 הומת בירייה גם רב הקהילה שמריהו יהודה לייב מדליה. מאז נסגר המבנה לתפילה.

בשנות ה-50 שופץ המבנה והתקיים בו מועדון אמנות של הסתדרות העובדים.

ב-1991 הציע הרבי מלובביץ' להשיב את המבנה לייעודו המקורי. לאחר תקופה באה קבוצת יהודים והתמקמה במקום באופן פיראטי, לאחר זמן יצא צו ממשלתי להחזיר את בית הכנסת לקהילה היהודית, בפקודת יורי לוז'קוב, ב-8 במאי 1991.

ב-2001 החלה בניית 6 קומות חדשות על המבנה הישן, תוך שימור החלק הפנימי, בתרומת ודים רבינוביץ' ואלי יעקבי. הבנייה הסתיימה ב-2004. כיום המבנה מאובטח וכולל שירותי קהילה רבים, ואולמות תצוגה בשם "אולם הגבורה" ו"אולם הזיכרון".

בשנות האלפיים התקיימו בבית הכנסת מספר אירועי תקיפה, פיגועים והשלכות בקבוקי תבערה, והוגברה בו האבטחה. בין היתר ב-1999 נמצא במבנה חומר נפץ במשקל חצי ק"ג, לא היו נפגעים. ב-2006 דקר מחבל נאו-נאצי 8 אנשים, בהם רב הקהילה הרב קוגן. לאחר האירוע התקיימה סעודת הודיה על שלא נגדעו חיי אדם והרב קוגן קיבל אות הוקרה מראש העיר. על המחבל נגזרו 16 שנות מאסר.

מדי שנה מתקיים במקום טקס גדול כחלק ממצעדי יום הניצחון במוסקבה.

== גלריה ==
<gallery>
File:Синагога на Большой Бронной 1.jpg
File:Синагога на Большой Бронной 2.jpg
File:Синагога на Большой Бронной.jpg
</gallery>

== לקריאה נוספת ==
* "לעולם לא יכבה", הרב יצחק קוגן, ירושלים, ה'תשע"ד. עמ' 247–285.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהדות רוסיה
קטגוריה:בתי כנסת חב"דיים
בלשייא ברונייא
קטגוריה:בתי כנסת אשכנזיים
טראק רובינסון

לאונרד יוג'ין "טראק" רובינסון (באנגלית: Leonard Eugene "Truck" Robinson; נולד ב-4 באוקטובר 1951) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1974–1985. הכינוי "טראק" (שמשמעותו באנגלית "משאית") הוענק לרובינסון בשל מבנה גופו המאסיבי וסגנון המשחק הפיזי שאפיין אותו. לאורך קריירת ה-NBA רשם ממוצעים של 15.5 נקודות, 9.4 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק.

==נעורים ומכללות==
רובינסון נולד וגדל בעיר ג'קסונוויל שבפלורידה. בין השנים 1970–1974 למד באוניברסיטת המדינה של טנסי, ובארבע עונותיו כשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם ממוצעים של 20.3 נקודות ו-13.5 ריבאונדים למשחק. בעונתו השלישית, בה ממוצעיו הגיעו ל-25.7 נקודות ו-17.6 ריבאונדים למשחק, הוביל את קבוצתו למעמד גמר הדרג השני בליגת ה-NCAA (NCAA Division II Championship).

==קריירה ב-NBA==
בדראפט ה-NBA לשנת 1974 נלקח רובינסון בבחירה ה-22 על ידי קבוצת וושינגטון בולטס. בעונת הרוקי שימש כמחליפם מהספסל של שחקני האולסטאר וס אנסלד ואלווין הייז, ועזר לקבוצתו להעפיל לגמר ה-NBA בו הפסידה לגולדן סטייט ווריורס. בעונתו השלישית בוושינגטון שדרג את תפוקתו הממוצעת ל-16.0 נקודות ו-8.9 ריבאונדים למשחק, אך בעקבות עומס בקו הקדמי של הקבוצה נשלח באמצע העונה לאטלנטה הוקס, בתמורה לרכז טום הנדרסון. כשחקן ההוקס רשם רובינסון שיפור נוסף עם ממוצעים של 22.4 נקודות ו-12.8 ריבאונדים למשחק עד סוף העונה, שבסיומה עזב את הקבוצה.

לקראת עונת חתם על חוזה בניו אורלינס ג'אז, במדיה רשם את עונתו הטובה בקריירה עם ממוצעי שיא של 22.7 נקודות ו-15.7 ריבאונדים למשחק. באותה עונה השתתף במשחק האולסטאר ונבחר לחמישייה הראשונה של העונה לאחר שהוביל את כל שחקני הליגה בממוצעי דקות למשחק (44.4) וזכה בתואר מלך הריבאונדים (15.7). בעונה העוקבת המשיך רובינסון להציג יכולת גבוהה לצד כוכב הקבוצה פיט מרוויץ', אך באמצע העונה נשלח בטרייד לפיניקס סאנס לאחר שהג'אז צירפו את הפאוור פורוורד ספנסר הייווד. בחציה השני של העונה קלע 16 נקודות בממוצע למשחק ועזר לפיניקס להעפיל לגמר המערב, בו הפסידה לסיאטל סופרסוניקס בתוצאה 3–4. בשלוש העונות הבאות התבסס כחלק משלד הקבוצה המוביל בפיניקס, לצד וולטר דייוויס, אלבן אדמס ופול וסטפאל (ולאחר מכן דניס ג'ונסון), והעפיל עם הסאנס לשלב חצי גמר המערב במשך שלוש עונות רצופות (–). 

לאחר שלוש וחצי עונות בפיניקס, במהלכן העמיד ממוצעים של 18.1 נקודות ו-9.5 ריבאונדים למשחק, נשלח בטרייד לניו יורק ניקס בתמורה למוריס לוקאס. בניו יורק חזר רובינסון לשחק תחת המאמן יובי בראון, אשר אימן אותו באטלנטה, אך בשתי עונותיו כשחקן הניקס צנחה תפוקתו לכ-10 נקודות ו-8 ריבאונדים למשחק, ולאחר שני משחקים בעונת פרש ממשחק, בגיל 33.

בעונת שימש כסקאוט עבור קבוצת וושינגטון ויזארדס, ולאחר מכן שימש כעוזר מאמן בסקרמנטו קינגס.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של טנסי
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלני וושינגטון בולטס
קטגוריה:כדורסלני אטלנטה הוקס
קטגוריה:כדורסלני ניו אורלינס ג'אז
קטגוריה:כדורסלני פיניקס סאנס
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:בחירות דראפט של וושינגטון בולטס
קטגוריה:פלורידה: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
דאיה קרישנה

דאיה קרישנה (באנגלית: Daya Krishna; 1924–2007) היה פילוסוף הודי שכתב באנגלית ובהינדי. הוא היה הקול הבולט בפילוסופיה ההודית במחצית השנייה של המאה ה-20. הוא לימד באוניברסיטת ראג'סטהן בג'ייפור וכיהן כעורך של כתב העת "Journal of Indian Council of Philosophical Research" במשך יותר משלושה עשורים. דאיה פרסם עבודות בתחומי פילוסופיה הודית, פילוסופיה השוואתית, פילוסופיה פוליטית ואסתטיקה. 

דאיה בחן מחדש מושגים מההגות ההודית הקלאסית, תוך ביקורת על התדמית המיסטית של הודו שנוצרה במערב, וחלחלה גם לתודעה הפוליטית של הודו. במסגרת פרויקט ה"סמוואד" (דיאלוג בסנסקריט), הזמין פאנדיטים מסורתיים (שממשיכים לכתוב פילוסופיה בסנסקריט עד היום) לנהל דיאלוג עם פילוסופים אקדמאיים (שקיבלו חינוך מערבי וכותבים באנגלית), וזאת כדי לגשר מעל הנתק שנוצר בין הקהילות כתוצאה מהקולוניאליזם הבריטי. דאיה התמקד בפילוסופיה פוליטית ובשאלת הזהות ההודית, בניסיון ליצור תיאוריה חברתית בשביל הודו כמדינת לאום חדשה אחרי העצמאות. עבודתו השפיעה רבות על האופן בו עוסקים בפילוסופיה בהודו אחריו. 

אחד מתלמידיו הוא הפילוסוף הישראלי דניאל רוה.
== פרסומים חשובים ==
<div style="direction: ltr;">
*Contrary Thinking: Selected Essays of Daya Krishna (2011)
*Prolegomena to Any Future: Historiography of Cultures & Civilizations (1997)
*Bhakti, a contemporary discussion: philosophical explorations in the Indian Bhakti tradition (Ed with Mukunda Lāṭha, Francine Ellison) (2000)
*Developments in Indian philosophy from Eighteenth century onwards: Classical and Western (2002)
*Indian Philosophy: a counter perspective (2006)
*The Problematic and Conceptual Structure of Classical Indian Thought About Man, Society and Polity (1996)
*The Art of the Conceptual: Explorations in a Conceptual Maze Over Three Decades (1989)
*The Nature of Philosophy (1955)
</div>

==לקריאה נוספת==
*[https://kotar.cet.ac.il//KotarApp/Viewer.aspx?nBookID=106239683#1.0.6.default "לחשוב על יצירתיות ביצירתיות"]. דאיה קרישנה. (בתוך: דניאל רוה, חוטים פילוסופיים ביוגה של פטנג'לי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, סדרת קו אדום כהה בעריכת גיורא רוזן, 2010).

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.dayakrishna.org Daya Krishna - The Open Library] - ספרייה פתוחה של כל כתבי דאיה קרישנה 
* 
* "[http://muse.jhu.edu/login?auth=0&type=summary&url=/journals/philosophy_east_and_west/v058/58.4.deutsch.html A Memorial Tribute to Daya Krishna]". Project Muse. 2008 

== הערות שוליים ==
<div style="direction: ltr;">

</div>

קטגוריה:פילולוגים הודים
קטגוריה:פילוסופים הודים
קטגוריה:פילוסופים של המאה ה-20
קטגוריה:פילוסופים של המאה ה-21
קטגוריה:פוסטקולוניאליזם
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1924
קטגוריה:הודים שנפטרו ב-2007
אברהם אבן מוסה

הרב אברהם אבן מוסה (ה'ת"כ, 1660 (משוער) - כ"א באדר ה'תצ"ג, מרץ 1733) היה רב, פייטן, פוסק ומקובל מרוקאי מהמאה ה-18, שפעל בתטואן ובתוניס.

== קורות חיים ==
הרב אברהם בן שלמה למשפחת אבן מוסה, נולד ככל הנראה בעיר תטואן שבמרוקו ושם הוא למד אצל הרב יעקב מראג'י. נדד לעיר סאלי שבמרוקו ונהיה שם מחכמי המקום.

לדברי החיד"א, הרב אבן מוסה היה בר פלוגתא של הרב אברהם אזולאי ממרקש מגדולי המקובלים במרוקו על פירושים והגהות בתורתו של האר"י.

בסוף ימיו נסע לעיר תוניס ושימש שם אב בית הדין וראש ישיבה. הוא נפטר שם ביום כ"א באדר שנת ה'תצ"ג (מרץ 1733).

== תלמידיו ==
* הרב מרדכי קאראבלייו, מתוניס - מחבר הספר "מירא דכייא" - חידושים על התלמוד (ליבורנו, ה'תקנ"ב) וספרים נוספים.
* הרב יעקב לומברוזו, מתוניס.
* הרב אברהם גיגי - כתב פירושים ששמע מהרב אבן מוסה והוסיף להם את הערותיו.

== חיבוריו ==
שער הספר אוצרות חיים עם הגהותיהם של הרבנים אזולאי ואבן מוסה
הרב אבן מוסה הותיר אחריו חיבורים רבים שרובם הגדול מצוי בכתב יד וחלקם אבד.

ולהלן חיבוריו שנדפסו: 
* מנחת סוטה - חידושים על מסכת סוטה, מכון אהבת שלום - יד שמואל פרנקו, ירושלים, ה'תשס"ח.
* שיטה כתב יד על מסכת יומא, מכון מגן אבות, ירושלים, ה'תשע"ט. חלק ניכר מהחידושים הודפס בליבורנו בשנת ה'תקכ"ו, בתוך הספר "שיח יצחק" מרבי יצחק נוניס ואיס.
* חידושים על מסכת נזיר - חלקם נדפס על ידי הרב יעקב פייתוסי בספרו ברית יעקב, ליבורנו, ה'תק"ס.
* "ליקוטים על מסכת מגילה" - נדפסו במקבציאל, ל, ה'תשס"ה, עמ' סט - עג, מכון אהבת שלום - יד שמואל פרנקו.
* הגהות לספרי הרב חיים ויטאל. נדפסו בספרים: "מקום בינה" ו"שערי בינה", סלוניקי, ה'תקע"ג.

הוא חיבר גם פיוטים רבים, חלקם בעלי גוון קבלי וחלקם בעלי אופי אישי. שירו המפורסם ביותר הוא "נרדי נתן ריחו" המתאר את מתן תורה. שיר זה מושר בקרב העדה המרוקאית, בעיקר בחג השבועות.

== לקריאה נוספת ==
* הרב אברהם הלל, מנחת סוטה, מכון אהבת שלום, ירושלים, תשס"ח.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* יוסף בן נאים, [http://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=29102&st=&pgnum=34&hilite= מלכי רבנן ערך הרב אברהם אבן מוסה] באתר: HebrewBooks
* [https://www.nli.org.il/he/discover/music/jewish-music/piyut/articles/figures/rabbi-avraham-ibn-musa רבי אברהם אבן מוסה] באתר הפיוט והתפילה
* [https://www.kehilotsharot.org.il/p31 שירו של הרב אברהם אבן מוסא: נרדי נתן ריחו] באתר: קהילות שרות
* [http://hebrewbooks.org/19445 ספר ברית יעקב] באתר: HebrewBooks
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סלא: רבנים
קטגוריה:תטואן: רבנים
קטגוריה:פאס: רבנים
קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:תוניס: רבנים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:ראשי ישיבות בארצות האסלאם
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:פייטנים מרוקאים
קטגוריה:משוררים יהודים מרוקאים
קטגוריה:ילידי 1660
קטגוריה:נפטרים ב-1733
עבד אל-לטיף מוסא

עבד אל-לטיף מוסא, (בערבית: عبد اللطيف موسى) מכונה גם אבו נור אלמקדיסי (בערבית: أبو نور المقدسي),  היה מנהיג של ארגון הג'יהאד הסלפי ג'נד אנצאר אללה, קבוצה אסלאמית ברפיח, עזה שהתאגדה למטרות מיליטנטיות.

היה מקור הסמכות הדתי-אידאולוגי עבור פעילים ג'האדיים-סלפיים ברצועה, בהם גם צבא האסלאם. רופא במקצועו, ועבד בעבר במשרד הבריאות של הרשות הפלסטינית. שימש כאימאם במסגד אבן תימיה ברפיח.

ב-14 באוגוסט 2009 הכריז בדרשת יום שישי במסגדו ברפיח על הקמת "אמירות אסלאמית בפלסטין", ולמחרת, 15 באוגוסט 2009, נהרג בידי כוחות חמאס, כאשר אלו הסתערו על מפקדתו ועל מתחם המגורים. לטענת החמאס, מוסא נהרג כאשר מנהיגו הצבאי של ג'ונד אנסר אללה ח'אלד נבת פוצץ את עצמו כשכוחותיו סגרו עליהם.

המדינה האסלאמית הקימה יחידה שפעלה בסוריה שנקראה על שמו.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רצועת עזה: אישים
מוסא
קטגוריה:ראשי ארגוני טרור פלסטיני
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1959
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2009
ספקטרוניקס

ספקטרוניקס בע"מ היא חברה ישראלית העוסקת בפיתוח וייצור גלאי גז ולהבה אופטיים, בעיקר לתעשיית הנפט והגז ולמפעלים פטרוכימיים ופרמצבטיים.

==היסטוריה==
ספקטרוניקס הוקמה בשנת 1973 על ידי משפחת ספקטור (דב ספקטור ובנו יחיאל ספקטור), ובתחילת דרכה עסקה בעיקר בייצור ופיתוח מערכות גילוי וכיבוי אש אוטומטיות עבור כלי רכב ממוגני ירי וכלי שיט.

במהלך שנות ה-70 עסקה החברה בפיתוח מערכות כיבוי האש האוטומטיות הראשונות לתא מנוע ותא צוות וכלי לחימה מגוונים וכן גם לספינות, צוללות וכלי שיט אחרים (תחת הסימן המסחרי SAFETM). המערכות סופקו באופן תדיר לצה"ל, תוך עמידה בתקנים הצבאיים, והצילו את חייהם של לוחמים בשדה הקרב.

בשנת 1978 פיתחה החברה את גלאי ה-UV/IR בעל זמן תגובה של פחות מ-3 אלפיות השנייה (מילי שניות), ואף רשמה פיתוח זה כפטנט. עוד רשמה ספקטרוניקס כפטנט גם את מערכות הכיבוי SAFE אשר כוללות גילוי אש תוך אלפיות השנייה, פריקה מהירה ופיזור יעיל של חומר כיבוי אש.

בשנת 1982 הפכה ספקטרוניקס לחברה ציבורית הנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב.

בתחילת שנות ה-90, החלה ספקטרוניקס לפתח ולייצר את גלאי ה-UV/IR האופטיים לגילוי להבה, אשר התבססו על הפטנטים אותם רשמה בעבר, וביססו את מעמדה כחברה העוסקת בתחום זיהוי הלהבה. בשנים 1992–1993 רשמה החברה פטנט על הסימן המסחרי SharpEye, ופיתחה את גלאי האינפרה אדום המשולש (IR3) הראשון. פיתוח זה חולל שינוי משמעותי בתקני התעשייה, כאשר הגלאי תמך בזיהוי אש ממרחקים גדולים יותר והיה חסין בפני אזעקות שווא.

מתחילת שנות ה-2000 מספקת ספקטרוניקס את מוצריה בעיקר עבור מפעלי תעשייה העוסקים בחומרים מסוכנים, צבאות (ארצות הברית, גרמניה, צרפת, ספרד, ישראל) יצרנים של כלי רכב וחברות נפט וגז.

בשנת 2015 נרכשה ספקטרוניקס על ידי חברת אמרסון האמריקאית (Emerson Electric) בסכום של 99 מיליון דולרים, ומאז היא חברה פרטית הפועלת תחת חטיבת הגז והאש של Emerson Automation Solutions.

==מוצרים עיקריים==
===גלאי אש אופטיים===
====סדרת גלאי SharpEye™====
*גלאי UV/IR
*גלאי IR3
מגלים מאפייני אש בתחומים ספקטרליים עיקריים של UV ו-IR. עיקר תפקידם הוא הגנה מפני אש על אזורים בעלי סיכון גבוה במיוחד כגון: בתי זיקוק, אסדות קידוח ימיות, תעשיות הכימיה והפטרוכימיה, מצבעות האנגרים למטוסים וכדומה.

===גלאי גז אופטיים קווים===
====סדרת גלאי SafeEye™====
*SafeEye Quasar 900
*SafeEye 700 Xenon
משמשים לגילוי של ריכוזי גז דליק העלולים להגיע לנקודת התפוצצות בתנאי מזג אוויר קשים ולהגנה בפני דליפות גז על אניות קידוח מיוחדות, מצבעות, בתי זיקוק ומפעלים פטרוכימיים.

===מערכות כיבוי אש אוטומטיות===
====סדרת מערכות SAFE™====
מערכות כיבוי לכלי רכב ממוגנים, כלי שיט, רכבות, אוטובוסים וכדומה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות ישראליות
קטגוריה:כיבוי אש
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:שדרות
אביעזר סגל

אביעזר סגל הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, המשמש כנספח צה"ל באפריקה, אשר פיקד על גדוד 932 וחטיבת הבקעה.

== ביוגרפיה ==
עם גיוסו לצה"ל עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. סגל שימש במגוון תפקידי מטה ופיקוד בחיל הרגלים ובשנים 1987–1989 שימש כמפקד גדוד 932. בשנים 1993–1995 פיקד על חטיבת הבקעה ושימש כנספח צה"ל ברוסיה. בשירות המילואים משמש סגל כנספח צה"ל באפריקה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבת הבקעה
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת הנח"ל
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים ברוסיה
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים במדינות אפריקה
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
כאן מורשת

כאן מורשת היא תחנת רדיו ישראלית השייכת לתאגיד השידור הישראלי ובה משודרים בעיקר אקטואליה יהודית וחדשות. התחנה החליפה את רשת מורשת של קול ישראל שברשות השידור, ושידוריה החלו ב-15 במאי 2017.

שידורי התחנה כוללים שידורים חיים, המשתנים בהתאם ללוח השנה העברי ולמנהגי קהילות ישראל. התחנה משדרת מוזיקה חסידית, ובימים בהם על-פי ההלכה אין לשמוע מוזיקה כלית, היא משדרת מוזיקה קולית. בנוסף, לקראת חגי ישראל, עושה התחנה מאמץ לשדר תפילות ופיוטים בשידור חי. לכאן מורשת תוכניות המיועדות לילדים ולנוער. החל משנת תשע"ה מועבר במוצ"ש שיעורו של הראשון לציון הרב יצחק יוסף מבית כנסת היזדים בשידור חי. כאן מורשת משדרת גם תוכניות אקטואליה, כגון "יום חדש" עם ידידיה תנעמי, "הבוקר עם בני טיטלבוים", "מנדי וביתאן" עם מנדי גרוזמן ואלי ביתאן, "חמישי - יומן אקטואליה" עם דב אייכלר. התחנה גם משדרת את שיעורו השבועי של הרב דוד חי הכהן ולאחר מכן את פינתו השבועית של הרב יעקב שפירא.

בימי שישי מועבר בשעה 14:00 מדור שו"ת עם הרב בן ציון מוצפי. החל משנת תשע"ד (2015) חודשה פינת ההלכה בשעה 15:40 עם הרב יצחק יוסף, פינה אשר שודרה בעבר על ידי הרב עובדיה יוסף בתוכנית 'קבלת שבת' במסגרת המדור להווי ומסורת יהודית בקול ישראל.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: תחנות רדיו
מורשת, כאן
מורשת
פרבנים

מולקולת פרבן. R הוא שרשרת אלקילית.
פרבנים (Parabens) הם קבוצת חומרים משמרים נפוצים במוצרי קוסמטיקה ובתרופות. מבחינה כימית הפרבנים הם אסטרים של 4-הידרוקסי חומצה בנזואית. משתמשים בפרבנים בשל יעילותם הגבוהה כקוטלי חיידקים ופטריות. פרבנים נמצאים בשמפו, קרם לחות, תכשירי גילוח, שיזוף, איפור ומשחות שיניים וכן בתרופות לשימוש חיצוני ולהזרקה. בנוסף פרבנים משמשים גם כתוספי מזון ומספרי E שלהם E219–E214. יתרונם של הפרבנים כחומרי שימור הוא בעלותם הנמוכה, יעילותם הגבוהה וההיסטוריה הממושכת של השימוש בהם. 

הפרבנים מיוצרים בתגובת אסטריפיקציה של 4-הידרוקסי חומצה בנזואית ( 4-hydroxybenzoic acid) עם כוהל מתאים (מתנול, אתנול, 1-פרופנול, בוטנול או איזופרופנול ואיזו בוטנול) מנגנון הפעולה של הפרבנים אינו ברור לגמרי. רוב המחקרים מחזקים את ההשערה כי פעילותם כקוטלי חיידקים קשורה בקרום התא ומסיסותם בשכבה השומנית הכפולה גורמת הפרעה בהעברת חומרים דרך הקרום. היתרון של פרופיל פרבן על מתיל פרבן מוסבר במסיסותו הטובה יותר בליפידים של קרום התא.

==בטיחות== 

הפרבנים נחשבים בטוחים לשימוש וגורמים סיכון זניח בלבד למערכת האנדוקרינית. עם זאת המחקרים על בטיחות הפרבנים התמקדו בתרכובת אחת במוצר אחד ואין די ידע על ההשפעה המצטברת של כמה תרכובות פרבן במוצרים שונים. 

קיימת אלרגיה לפרבנים בקרב אחוז קטן באוכלוסייה אצלם החומרים עשויים לגרום דלקות ופצעים. על פי דו"ח של החברה האמריקנית לסרטן ומנהל המזון ותרופות האמריקאי משנת 2015 לא נמצאה עדות לעליה בסיכון לסרטן ברמות החשיפה לפרבנים במוצרי צריכה. 

מחקרים בחיות הראו פעילות מדמת אסטרוגן של פרבנים. פעילות זו מתחזקת ככל שהשייר הכהלי באסטר (השרשרת הפחמימנית) גדול יותר. מחקר אין ויוו בבוטיל פרבן - הפרבן בעל השרשרת האלקילית הארוכה ביותר שבשימוש הראה השפעה בעצמה חלשה פי 100,000 מזו של אסטרדיול וההשפעה ניכרה רק בחשיפה שהיא פי 25,000 מהמקובל בתכשירים לשימוש אישי. 

מחקר הראה כי מתיל-פרבן על העור עשוי, בחשיפה לקרינת על-סגול UVB (אורך גל של 315 עד 280 ננומטר) להחיש את הזדקנות העור ולפגוע ב DNA. 

הריכוז המרבי המותר של פרבנים על פי תקנות האיחוד האירופי הוא 0.4%,
קטגוריה:תוספי מזון
קטגוריה:תרכובות ארומטיות
מארי-ז'וזה טה לו

מארי-ז'וזה טה לו (בצרפתית: Marie-Josée Ta Lou; נולדה ב-18 בנובמבר 1988) היא אתלטית מחוף השנהב. סגנית אלופת העולם (לונדון 2017) בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר ואלופת אפריקה (דרבן 2016) בריצת 200 מטר.

==ביוגרפיה==
===2015===
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג באוגוסט 2015 סיימה טה לו במקום תשיעי בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 22.56 שניות, 3 מאיות השנייה מריצת הגמר ומקום עשירי בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 11.04 שניות.

===2016===
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה טה לו פעמיים במקום רביעי בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 10.86 שניות ובתוצאה זהה לזו של זוכת מדליית הארד שלי-אן פרייזר-פרייס מג'מייקה ובריצת 200 מטר בשיא חוף השנהב חדש של 22.21 שניות, 6 מאיות השנייה איטי ממדליית הארד של טורי בואי מארצות הברית (22.15 שניות).

===2017===
בתחרות נערכה בלוזאן ביולי 2017 קבעה טה לו בריצת 200 מטר שיא אישי חדש של 22.16 שניות.

====פעמיים סגנית אלופת העולם====
חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט היא זכתה בשתי מדליות כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.86 שניות, אחרי טורי בואי (10.86 שניות) ולפני דפנה סחיפרס מהולנד (10.96 שניות) ובריצת 200 מטר בשיא לאומי חדש של 22.08 שניות, אחרי דפנה סחיפרס (22.05 שניות) ולפני שוני מילר-אואיבו מבהאמה (22.15 שניות).

== תארים והישגים ==
בשנת 2015 הוכתרה טה לו לאתלטית השנה באפריקה.

== שיאים אישיים ==
===אצטדיון===
* ריצת 100 מטר: 10.72 שניות (2022), שיא אפריקה
* ריצת 200 מטר: 22.08 שניות (2017), שיא חוף השנהב

== ראו גם ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אצניות
קטגוריה:ספורטאים מחוף השנהב
קטגוריה:אצניות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:רצות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:נושאי דגל חוף השנהב באולימפיאדה
קטגוריה:ילידות 1988
כאן תרבות

כאן תרבות היא תחנת רדיו ישראלית, השייכת לתאגיד השידור הישראלי. התחנה החליפה את רשת א' של קול ישראל. ב-15 במאי 2017 החלו שידורי התחנה. התחנה משדרת תוכניות מגוונות בתחומים רבים: תרבות, אמנות, ספרות ושירה, מסורת, פולקלור, היסטוריה ותוכניות ייעוץ מומחים.

בין התוכניות הבולטות בתחנה: "גם כן תרבות" עם גואל פינטו העוסקת בתרבות, "שלושה שיודעים" עם שרון קנטור העוסקת במדע וידע, "פופ אפ" עם אלעד בר-נוי העוסקת בתרבות פופולרית, "ברית מילה" - תוכנית ראיונות אישית בהגשת שלומי חתוכה, תוכנית ההגות "התבודדות" עם עמיחי חסון ויאיר אסולין, הסכת הארכיון "זינוק לאתמול" בעריכת אלעד בר-נוי, "אש זרה" עם נדב הלפרין שמשלבת בין יהדות, תרבות והיסטוריה, "המעבדה" עם רונה גרשון תלמי, "מה שכרוך" - יומן ספרות יומי עם יובל אביבי ומיה סלע, "חלון גאווה" - מגזין שבועי העוסק בתרבות קווירית עם איציק יושע, "רדיו מונדו" - תוכנית מוזיקת עולם עם משה מורד, "גבוהה גבוהה" עם ויויאנה דייטש העוסקת באירועים שבכותרות מזווית פילוסופית, ועוד.

כיום העורך הבכיר של התחנה הוא אמיתי פוקמן. מנהל התחנה הנוכחי הוא תומר מיכלסון, אשר החליף את לימור גריזים מגן [https://b.walla.co.il/item/3646646] שנכנסה לנהל את התחנה בשנת 2019 לאחר שפעילות חטיבת הרדיו של 'כאן' נחלקה לשתי זרועות [https://www.globes.co.il/news/article.aspx?did=1001288004]: זרוע ה'אומר' - תחתיה "כאן תרבות", "כאן הסכתים" ו"כאן מורשת" וזרוע המוזיקה - תחתיה "כאן גימל", "כאן 88", ו"כאן קול המוזיקה".

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

תרבות
תרבות, כאן
קטגוריה:ישראל: תחנות רדיו
המפקריט

בלוקים לבנייה עשויים המפקריט
הֶמְפְּקְרִיט (באנגלית: Hempcrete) הוא חומר בניה ממקור טבעי, המשמש לבניית קירות, מחיצות, גגות וכן כחומר מבודד. החומר מורכב מתערובת של מים, סיד אווירי ושבבים מיובשים של צמח ההֶמְפּ, צמח ממשפחת קנאביס סאטיבה. לעיתים מוספים לתערובת ההמפקריט אגרגטים נוספים כגון חול או אפר פחם. זן צמח ההמפ המשמש כסיבים לחומר הבניה מכיל כמות מועטה ביותר של המרכיב הפסיכואקטיבי טטראהידרוקנאבינול (THC) אשר קיים בצמחי קאנביס לשימושים אחרים, ועל כן נחשב בטוח לשימוש ולהפצה.

להמפקריט יתרונות רבים בבניה, בהם בידוד תרמי מעולה, יכולת הולכה של אדי מים וחתימה אקולוגית נמוכה. ההמפקריט אינו חומר קונסטרוקטיבי (כלומר חומר בנייה בעל יכולת לשאת משקל מעבר למשקלו העצמי), ויכולת נשיאת המשקל שלו הנה סביב 1/20 מזו של בטון מזוין. ההמפקריט משמש כמילואה במערכת שלד מוכנה, לרוב שלד עץ, פלדה או פלדה דקת דופן, אך ייתכנו גם שיטות אחרות, בעיקר במקומות בהן משמש החומר לשחזור מבנים ישנים העשויים אבן או בטון.

== שיטת הבניה בהמפקריט==
את תערובת ההמפקריט ניתן להכין מראש במפעל או באתר הבניה עצמו. השיטה הנפוצה הנה ערבול שבבי המפ במערבל ידני באתר, יחד עם המים והסיד. בשיטה זו מתקבלת עיסה מאוזנת מבחינת כמויות החומרים, אשר עשויים להשתנות בהתאם לנתוני האתר כגון טמפרטורה, לחות, אבק ועוד. את העיסה יוצקים בשכבות בינות לתבניות שהוכנו מבעוד מועד, ומהדקים מעט עם היד או עם מכשיר הידוק ייעודי. בגמר היציקה מאפשרים לחומר להתייבש כיממה לפני פירוק התבניות. על ההמפקריט ניתן ליישם חומרי גמר כגון טיח בוץ או טיח תרמי, וכן לחפות בלוחות בניה. על מנת לשמר את תכונותיו של ההמפקריט, משתמשים בחומרי גמר בעלי תכונות של הולכת אדי מים.

קיימות גם שיטות בנייה מתועשות בהמפקריט, בהן הכנת לבנים מהמפקריט בתבניות במפעל, או הכנת קירות ומחיצות שלמות יצוקות מראש והבאתם לאתר הבנייה להרכבה.

==מאפייני קיר המפקריט==
קיר המפקריט בנוי מניצבי עץ או פלדה, וביניהם המפקריט כחומר מילואה. נפוץ לעטוף בהמפקריט את עמודי השלד לפחות מצד אחד, ובכך למנוע גשרי קור במבנה. עובי הקיר נע לרוב בין 22-35 ס"מ, תלוי בהרכב מערכת הקיר, אך ניתן לבנות גם קירות עבים יותר. דוגמאות לבידוד תרמי המתקבלות ממערכת קיר המפקריט הן R=2.94 בקיר בעובי 25 ס"מ, R=3.76 בקיר בעובי 32 ס"מ. את ערכים אלה ניתן אף לשפר משמעותית באמצעות הוספת מחיצות צלולוזה או מחיצות סיבי עץ.

את תכונותיו של ההמפקריט, אשר מצטיינות ביחס לחומרי בנייה אחרים שבשימוש מקבל החומר הודות למבנה המיקרוסקופי של שבבי ההמפ. השבבים מכילים בתוכם נקבוביות אוויר זעירות בעוביים משתנים, דבר המאפשר התנגדות למעבר חום, בידוד אקוסטי יחד עם הולכת אדי מים. עצירת החום מאפשרת את הבידוד התרמי המעולה, תכונה חשובה בבנייה ירוקה והקמת מבנים נוחים לאדם וחסכוניים באנרגיה. הולכת אדי המים מונעת הצטברות נוזלים בתוך הקיר ועל פניו, חיסרון נפוץ בשיטות בנייה אחרות כמו בנייה בבטון. מעבר הנוזלים מונע היווצרות עובש ופטריות, אשר מהוות גורם מפתח בתסמונת הבניין החולה.

== ראו גם ==
* קנבוס
* בנייה ירוקה

== לקריאה נוספת ==
* William Stanwix, A Alex Sparrow "he Hempcrete Book, Green Books, 2014

== קישורים חיצוניים ==

* ד"ר שיקמה זערור, [http://www.zavit.org.il/עלה-ירוק-בית-ירוק/ עלה ירוק? בית ירוק!], באתר זווית, 27 בינואר 2017

2017 08
קטגוריה:טכנולוגיות בנייה
קטגוריה:בנייה בת קיימא
כאן קול המוזיקה

כאן קול המוזיקה היא תחנת רדיו ישראלית, השייכת לתאגיד השידור הישראלי, שמשדרת מוזיקה קלאסית, ג'אז ומוזיקה אמנותית על כל גווניה השונים. התחנה החליפה את קול המוזיקה של קול ישראל שברשות השידור.

המנצחת וזמרת הסופרן יעל צ'רני שימשה כמנהלת התחנה עד פרישתה מהתפקיד באפריל 2018. צ'רני ניהלה אומנותית והגישה לסירוגין את "אתנחתא בצבע" ששודרה ב"קול המוזיקה" בין השנים 2013–2014.

בשנת 2018 השמיעה התחנה מערכה שלמה מתוך אופרה שכתב המלחין הגרמני ריכרד וגנר, בניגוד למדיניות השידור הציבורי שלא להשמיע מיצירותיו בשל דעותיו האנטישמיות. בעקבות הביקורת הודיעה הנהלת התאגיד כי הייתה זו החלטה שגויה.

בראשית שנת 2020 התמנה עומר פרנקל לעורך בכיר של התחנה. פרנקל מוביל שינוי במדיניות התחנה שבמרכזו שידור מוזיקה קלה יותר מכפי שהיה נהוג ב"כאן קול המוזיקה" לפני מינויו לתפקיד (וגם ב"קול המוזיקה" ההיסטורי). בהתאם, במשך רוב שעות השידור מושמעת רק מוזיקה קלה ואפילו לא קלאסית, כשמוזיקה רצינית יותר מושמעת למשכי זמן קצרים, ולרוב רק חלקים מתוך היצירות. מדיניותו שנויה במחלוקת. בתקופה יולי 2019 עד יוני 2020 חשיפת כאן קול המוזיקה הייתה בשיעור 4.1%, ובתקופה יולי 2020 עד יוני 2021 רק 3.8%, כלומר ירידה של 7.3% בשיעור החשיפה. לאחר מכן שב שיעור החשיפה לעלות.

בשנת 2021 עודכן שם התחנה מ"כאן קול המוסיקה" ל"כאן קול המוזיקה".

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.kan.org.il/content-pages/muzika-schedule/ לוח השידורים של כאן קול המוזיקה]

* 
* 

==הערות שוליים==

*
קול המוזיקה
קול המוזיקה, כאן
קטגוריה:ישראל: תחנות רדיו
קטגוריה:מוזיקה קלאסית ישראלית
קטגוריה:מוזיקה קלאסית
קטגוריה:תחנות מוזיקה
תעז (עיר)

תעִז (בערבית: تعز) היא עיר בדרום־מערב תימן, בירתו של מחוז תעִז. היא ממוקמת ברמת תימן ליד עיר הנמל מוח'א שעל יד הים האדום. גובהה כ-1,400 מטר מעל פני הים. זוהי העיר השלישית בגודלה בתימן כשלפניה ברשימה צנעא בירת תימן ועיר הנמל עדן. בזמני שלום נחשבה תעז לבירת התרבות של תימן.

במהלך המהפכה התימנית בשנת 2011, קרב בין תומכי ומתנגדי עלי עבדאללה סאלח הסתיים בניצחון המורדים. כחלק ממלחמת האזרחים התרחשו בעיר עימותים בין החות'ים לתומכי עבד רבו מנסור האדי. העיר הייתה תחת מצור והאו"ם הזהיר מפני מחסור חמור במזון בעיר באם הלחימה בעיר תימשך.

==מקומות==
מבצר קהיר לפני הריסתו.
בתעז יש רבעים ישנים יפים רבים בהם בתים שבנויים באופן אופייני עם לבנים חומות. המסגדים בדרך כלל לבנים. המסגדים המפורסמים בעיר הם אַשְרָפִיָּה, מֻכְּתַבִּיָּה, ומודחאפר. אחד המבנים המפורסמים בעיר הוא מבצר קהיר הממוקם על המדרון הצפוני של הר סאבר. המבצר נהרס ב-2015, במהלך מלחמת האזרחים בתימן. המבצר נכבש על ידי החות'ים ואז הותקף מהאוויר על ידי הקואליציה בראשות סעודיה. הר סאבר עצמו הוא אחד ההרים המפורסמים ביותר בתימן, בגובה של כמעט 3,000 מטר מעל פני הים ונשקף ממנו נוף פנורמי על העיר. בעיר יש גם מדרסה בעלת מעמד אוניברסיטאי.

==מזג אוויר==
בתעז שורר אקלים סובטרופי גשום.

==ראו גם==
* (שם משפחה של יוצאי תעִז)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תימן: ערים
אליפות ברזיל בכדורגל 2015

אליפות ברזיל בכדורגל 2015 הייתה הפעם ה-59 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב- 9 במאי 2015 והסתיימו ב-6 בדצמבר 2015.

בתחרות השתתפו 20 קבוצות. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו ז'וינווילי, פונטה פרטה, ואסקו דה גאמה ואוואי.

המשחקים התקיימו בשיטת ליגה תוך מפגש כפול בין הקבוצות. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תיקו.

בסוף העונה ארבע קבוצות ירדו לליגת משנה. 

קורינתיאנס זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה השישית בתולדות המועדון והשנייה ברציפות

בסיום העונה לליגת משנה ירדו אוואי, גויאס, ואסקו דה גאמה וז'וינווילי. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו בוטפוגו, סנטה קרוז, ויטוריה ואמריקה פוטבול קלוב.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" width=70% style="font-size:100%"
!!width=10|מיקום
!קבוצה
!width=15|משחקים
!width=15|ניצחונות
!width=15|תיקו
!width=15|הפסדים
!width=15|שערי זכות
!width=15|שערי חובה
!width=15|הפרש שערים
!width=15|נקודות 
!הערות
|- bgcolor="#FFFF00"
|1|| קורינתיאנס
|| 38 || 24 || 9 || 5 || 71 || 31 || 40 || 81 ||זכייה בליגה העפלה לגביע ליברטדורס
|- bgcolor=#76EE00
|2|| אתלטיקו מיניירו
|| 38 || 21 || 6 || 11 || 65 || 47 || 18 || 69|| העפלה לגביע ליברטדורס
|- bgcolor=#76EE00
|3|| גרמיו
|| 38 || 20 || 8 || 10 || 52 || 32 || 20 || 68|| העפלה לגביע ליברטדורס
|- bgcolor=#76EE00
|4|| סאו פאולו
|| 38 || 18 || 8 || 12 || 53 || 47 || 6 || 62 || העפלה לגביע ליברטדורס
|- 
|5|| אינטרנסיונל
|| 38 || 17 || 9 || 12 || 39 || 38 || 1 || 60
|- 
|6|| רסיפה
|| 38 || 15 || 14 || 9 || 53 || 38 || 15 || 59
|- 
|7|| סנטוס
|| 38 || 16 || 10 || 12 || 59 || 41 || 18 || 58
|- 
|8|| קרוזיירו
|| 38 || 15 || 10 || 13 || 44 || 35 || 9 || 55
|- bgcolor=#EFC6DC
|9|| פלמיירס
|| 38 || 15 || 8 || 15 || 60 || 51 || 9 || 53 ||זכייה בגביע ברזיל העפלה לגביע ליברטדורס
|- 
|10|| אתלטיקו פרנאאנסה
|| 38 || 14 || 9 || 15 || 43 || 48 ||5-|| 51
|- 
|11|| פונטה פרטה
|| 38 || 13 || 12 || 13 || 41 || 40 || 1 || 51
|- 
|12|| פלמנגו
|| 38 || 15 || 4 || 19 || 45 || 53 ||8-|| 49
|- 
|13|| פלומיננסה
|| 38 || 14 || 5 || 19 || 40 || 49 ||9-|| 47
|- 
|14|| שאפקואנסה
|| 38 || 12 || 11 || 15 || 34 || 44 ||10-|| 47
|- 
|15|| קוריטיבה
|| 38 || 11 || 11 || 16 || 31 || 42 ||11-|| 44
|- 
|16|| פיגיירנסה
|| 38 || 11 || 10 || 17 || 36 || 50 ||14-|| 43
|- bgcolor=#F08080
|17|| אוואי
|| 38 || 11 || 9 || 18 || 38 || 60 ||22-|| 42 ||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
|18|| ואסקו דה גאמה
|| 38 || 10 || 11 || 17 || 28 || 54 ||26-|| 41||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
|19|| גויאס
|| 38 || 10 || 8 || 20 || 39 || 49 ||10-|| 38||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
|20|| ז'וינווילי
|| 38 || 7 || 10 || 21 || 26 || 48 ||22-|| 31||ירדה ליגה
|}

==שחקנים מצטיינים==
ריקרדו אוליביירה, שחקנה של סנטוס כבש 20 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

רנאטו אוגוסטו, שחקנה של קורינתיאנס זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.

רנאטו אוגוסטו, שחקנה של קורינתיאנס זכה בפרס כדורגלן העונה של קונפדרציית הכדורגל הברזילאית.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.rsssfbrasil.com/tablesae/br2015.htm נתונים מאתר rsssf]
* [https://web.archive.org/web/20170826154231/http://futpedia.globo.com/campeonato/campeonato-brasileiro/2015 נתונים מאתר futpedia]

ברזיל
קטגוריה:עונות באליפות ברזיל בכדורגל
רדיו מכאן

רדיו מַכַּאן (בערבית: راديو مكان) היא תחנת רדיו ישראלית, השייכת לתאגיד השידור הישראלי. תחנה זו משדרת בערבית ועוסקת בחדשות ובתרבות. והיא החליפה את קול ישראל בערבית. שידורי התחנה החלו ב-15 במאי 2017. שידורי התחנה מושמעים מדי יום גם בערוץ מַכַּאן 33 בטלוויזיה, בשעות בהן הערוץ לא משדר.

אולפני התחנה נמצאים בבניין תאגיד השידור בירושלים, ובמרתף של מגדל הנביאים בחיפה.

פירוש המילה "מַכַּאן" הוא "מקום" בערבית.

לפי סקרים של לשכת הפרסום הממשלתית, רדיו מכאן היא (נכון לתחילת שנות ה-20 של המאה ה-21) התחנה השנייה מבחינת אחוזי האזנה בקרב ערביי ישראל.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

מכאן, רדיו
מכאן, רדיו
מכאן, רדיו
מכאן, רדיו
מכאן
גבריאל יאנקו

גבריאל יאנקו (ברומנית: Gabriel Iancu; נולד ב-15 באפריל 1994) הוא כדורגלן רומני, המשחק בעמדת הקשר באוניברסיטת קראיובה.

==קריירה==
יאנקו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של סטיאווה בוקרשט ממנה עבר לקונקורדיה קיאז'נה ומשם להאקדמיה של גאורגה חאג'י.

בקיץ חתם בויטורול קונסטנצה שנמצאת בבעלותו של גאורגה חאג'י. במרץ היה מועמד לאייאקס אמסטרדם ולגלאטסראיי.

בדצמבר חתם לחמש שנים בסטיאווה בוקרשט שקיבלה 70% מכרטיס השחקן שלו. ב-10 במרץ 2013 יאנקו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3-4 נגד צ'הלאול פיאטרה ניאמץ. ב-30 ביולי 2013 יאנצו הבקיע צמד בניצחון 0-2 נגד דינמו טביליסי במסגרת מוקדמות ליגת האלופות.

ב-31 באוגוסט 2015 הושאל לקראבוקספור מהליגה השנייה בטורקיה. ב-16 ביוני 2016 יאנקו חזר לפארול וזכה עימה באליפות הראשונה בתולדותיה.

ב-9 באוגוסט 2017 יאנקו חתם בהפועל רעננה מליגת העל, אך שוחרר מהקבוצה כעבור כמה ימים.

בקיץ יאנקו חתם בוולונטר מליגת העל הרומנית בה רשם רק 13 דקות משחק.

בפברואר יאנקו חתם בדונריה קלראש.

בקיץ חזר לוויטורול קונסטנצה.

ב-13 בינואר 2021, יאנקו חתם באחמט גרוזני מליגת העל הרוסית. ב-3 בפברואר 2022 הושאל לפארול קונסטנצה עד לסיום העונה.

בקיץ הצטרף לאוניברסיטת קראיובה.

==קריירה בינלאומית==
בצעירותו, יאנקו שיחק בנבחרות הצעירות של רומניה. ב-7 בספטמבר 2020, יאנקו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 2-3 נגד .

==תארים==
; סטיאווה בוקרשט
*ליגת העל הרומנית: , , 
*הגביע הרומני: 
*הסופר קאפ הרומני: 
*גביע הליגה הרומני: 

; ויטורול קונסטנצה
*ליגת העל הרומנית: 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:קשרי כדורגל רומנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל רומנים
קטגוריה:בוקרשט: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פארול קונסטנצה
קטגוריה:כדורגלני סטיאווה בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני קראבוקספור
קטגוריה:כדורגלני ל.ק.ס. ניצ'יצ'ה
קטגוריה:כדורגלני וולונטר
קטגוריה:כדורגלני אחמט גרוזני
קטגוריה:כדורגלני אוניברסיטת קראיובה
קטגוריה:כדורגלני הרמנשטאדט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1994
נאג'קאלו

נאג'קאלו (בהונגרית: Nagykálló, בפי היהודים נקראה קאלוב או קאליב) היא עיירה במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בה קהילה יהודית.

==היסטוריה==
נאג'קאלו הייתה ידועה כעיירת שוק כבר במאה ה-14. השם שלה כנראה מגיע מהמילה הישנה kálló שמשמעותה "מקום התכנסות". Nagy פירושו "גדול"; קידומת זו שימשה להבדיל בין Nagykálló לבין Kiskálló הסמוכה ("Kálló קטן"), אשר מאוחר יותר הפכה לחלק מנאג'קאלו.

בשנת 1315 העניק המלך קארוי הראשון מלך הונגריה לעיירה את הזכות להחזיק בשוק. לאחר מכן נערכו במקום מועצות המחוז, וכך הפכה העיר למרכז האזור. לאחר שהעות'מאנים שרפו את העיר בשנת 1556, בנו האזרחים טירת אבן להגנה. בשנת 1603 אישטוואן בוצ'קאי שליט טרנסילבניה התיישב במקום.

בשנת 1630 כבש ג'רג' ראקוצי הראשון את העיר והוציא את כרוז העצמאות כאן. פרנץ ראקוצי תקף את הטירה ב-29 ביולי 1703 (הקרב הראשון של מלחמת העצמאות של ראקוצי) וכבש אותה למחרת. בשנת 1704 הוא הורה להרוס את הטירה (היא נהרסה רק מאוחר יותר, בשנת 1709). בשנת 1747 ניתן לה מעמד של עיר המחוז, מעמד שנשלל ממנה בשנת 1867. רק בשנת 1989 ניתן לה מחדש מעמד של עיר.

קבר האדמו"ר מקאלוב

==יהודי נאג'קאלו==

על פי מצבות בבית הקברות היהודי במקום, יהודים גרו בעיר עוד בימי הביניים. רוב היהודים היו חקלאים ובעלי מלאכה. מהמאה ה-18 יש עדויות כתובות על הקהילה וצמיחתה המהירה.
המקום התפרסם בעולם היהודי הודות לרבה הראשון של הקהילה – ר' יצחק אייזיק טויב, שנודע כ"צדיק מקאלוב". תחילת כהונתו כנראה בשנת 1781. בתקופתו נוסדו בקהילה חברה קדישא ומוסדות לעזרה הדדית. כן נוסדו על ידו ישיבה ותלמוד תורה. בית הכנסת נוסד גם הוא על ידי הרב טאוב בשנת 1800. תשע עשרה שנה לאחר פטירתו מונה הרב ישעיה בנט לרב הקהילה.

בשנת 1944, עם כניסת הוורמאכט להונגריה, גורשו יהודי נאג'קאלו לגטו בעיר נירג'האזה, ומשם גורשו לאושוויץ, שם נרצחו רובם. אחרי המלחמה חזרו כ-98 יהודים לעיר וחידשו בה את חיי הקהילה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|693
|
|-
|1880
|627
|4,837
|-
|1910
|906
|
|-
|1920
|1,060
|
|-
|1930
|977
|
|-
|1941
|869
|9,863
|-
|}

==ילידי המקום==
* אימרה אמוש (במקור אונגאר, 1907 – 1944) היה צייר יהודי-הונגרי שניספה בשואה.
*פרידייש קוראני, הברון מטולצ'ווה (במקור קורנפלד, 1827 – 1913) היה רופא פנימי יהודי-הונגרי. פרופסור באוניברסיטת בודפשט, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים, אחת הדמויות המגדירות של הרפואה בהונגריה
*ז'יגמונד וידור (במקור לוסטיג, 1835 – 1908) היה רופא עיניים יהודי-הונגרי.
*מיקלוש ברנד (במקור בלויר, 1870 – 1919) היה רופא ילדים יהודי-הונגרי, פרופסור חבר באוניברסיטה.

==לקריאה נוספת==
* ל. טוביה סילאג'י-ווינדט, הצדיק מקאלוב וקהילתו, חיפה, 1975
* פנקס הקהילות – הונגריה, יד ושם, ירושלים, תשל"ו עמ' 371–372
* נאג'-קאלו (קאלוב, קאליב), בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 252–253. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
חן מזרחי (סטנדאפיסט)

חן מזרחי (נולד ב-5 ביולי 1985) הוא סטנדאפיסט, קומיקאי, שחקן ואושיית רשת ישראלי.

== ביוגרפיה ==
מזרחי גדל והתחנך בשכונת התקווה בתל אביב, למד ב"מכללת מקס פיין", ושירת בחיל האוויר. למזרחי שני אחים ואחות, הוא נשוי ואב לשתי בנות.

בגיל 16 החל להופיע בערבי במה פתוחה במועדון הקאמל קומדי קלאב. בהמשך הפך לאמן בית של המועדון.

ב-2010 השתתף בסדרה "הבורר" בתור נהג משאית, ולאחר מכן הוא התחיל להנחות סרטי דוקו ספורט בערוץ אגו.

ב-2012 הצטרף לפאנל התוכנית "צחוק מעבודה" בעונתה השביעית והאחרונה.

ב-2016 החל להופיע יחד עם גדי וילצ'רסקי בסדרה "שותפים" ששודרה בערוץ סנטרל קומדי של HOT. מזרחי נמנה עם יוצרי וכותבי הסדרה. בשנה זו השתתף בפרסומת למותג פפסי יחד עם בר רפאלי וגדי וילצ'רסקי.

מזרחי השתתף בעונה השנייה של הסדרה "שנות ה-80", ובעונה השלישית באופן משמעותי יותר בסדרה, בה הוא משחק בתפקיד "בבר המגזימן".

מזרחי מופיע ברחבי ישראל, ונחשב לאושיית רשת ברשתות החברתיות.

ב-2018 שיחק בקומדיית המצבים לנוער "טרנינג".

החל משנת 2019 השתתף בכמה סרטוני הסברה של הליכוד יחד עם בנימין נתניהו.

בשנת 2020 החל לשמש כפרזנטור של "פיצה האט".

באותה שנה השתתף בתוכנית המציאות "נינג'ה ישראל" במקצה ה-VIP, הגיע למקום השביעי ולא עלה לחצי הגמר.

בפברואר 2024 החל להשתתף בתוכנית הסטנדאפ והמערכונים "מועדון הסטנד-אפ" שמשודרת בכאן 11.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:סטנדאפיסטים ישראלים
קטגוריה:קומיקאים יהודים ישראלים
קטגוריה:משתתפי נינג'ה ישראל V.I.P
קטגוריה:בוגרי התיכון המקצועי ע"ש מקס פיין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
ריקו פריימוט

ריקו פריימוט (בגרמנית: Rico Freimuth; נולד ב-14 במרץ 1988) הוא אתלט גרמני, סגן אלוף העולם (לונדון 2017) ובעל מדליית ארד (מוסקבה 2015) בקרב עשר.

==ביוגרפיה==
פריימוט נולד בהאלה שבמזרח גרמניה. דודו אובה פריימוט היה אתלט שהתחרה בקרב עשר וייצג את מזרח גרמניה באולימפיאדת סיאול (1988) ודודו ירג פריימוט היה אתלט שזכה במדליית ארד בקפיצה לגובה באולימפיאדת מוסקבה (1980).

ב-2007 זכה פריימוט במדליית ארד בקרב עשר באליפות אירופה לנוער. ב-2011 ייצג את גרמניה באליפות העולם שנערכה בטגו קוריאה הדרומית אבל פרש במהלך התחרות. באולימפיאדת לונדון (2012) סיים במקום השישי בתוצאה של 8320 נקודות. באליפות העולם באתלטיקה 2013 סיים במקום השביעי בשיא אישי של 8382 נקודות. 

באליפות העולם באתלטיקה 2015 זכה במדליית ארד בשיא אישי של 8561 נקודות, לאחר המנצח אשטון איטון שקבע שיא עולם (9045 נקודות) וסגנו דמיאן וורנר שקבע שיא קנדה (8695 נקודות). באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) פרש במהלך תחרויות היום הראשון.

ביולי 2017 קבע את שיאו האישי 8,663 נקודות. 

באליפות העולם באתלטיקה 2017 זכה במדליית כסף בתוצאה של 8,564 נקודות, לאחר המנצח קווין מאייר מצרפת (8,768 נקודות).

==שיאים אישיים==
* ריצת 100 מטר: 10.40 שניות (2014)
* קפיצה לרוחק: 7.60 מטר (2017)
* הדיפת כדור ברזל: 15.62 מטר (2015)
* קפיצה לגובה: 2.01 מטר (2017)
* ריצת 400 מטר: 47.51 שניות (2012)
* ריצת 110 מטר משוכות: 13.63 שניות (2014)
* זריקת דיסקוס: 51.56 מטר (2017)
* קפיצה במוט: 4.90 מטר (2012)
* הטלת כידון: 65.04 מטר (2011)
* ריצת 1500 מטר: 4:34.69 דקות (2013)
* קרב עשר: 8663 נקודות (2017)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אתלטים גרמנים
קטגוריה:מתחרים בקרב עשר
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1988
יצחק אייזיק טויב

רבי יצחק אייזיק טויב (ה'תקי"א, 1751 – ז' באדר ב' ה'תקפ"א, 21 במרץ 1821) היה רבה של קאלוב ואדמו"ר חסידי, מייסד חסידות קאלוב.

== ביוגרפיה ==
רבי יצחק אייזיק טויב נולד בסרנץ' שבהונגריה לאביו ר' יחזקאל, שהיה סוחר וחוכר שדות. מסופר כי כבר בנערותו התבלט הנער יצחק אייזיק בין חבריו ונחשב בעיני יהודי קהילתו כעילוי, למדן ושקדן. בזכרונות ר' דב בער מבוליחוב מספר המחבר כי במסעותיו פגש ביצחק אייזיק הנער (שהיה אז בן ארבע-עשרה), שהיה "יפה מראה ויודע מראה ולומד בקול נעים".

החסידים סיפרו כי נפשו הגבוהה נשאה אותו להתבודד ימים ושבועות בשדות, וכי עסק ברעיית צאן; צמאונו לתורה ולדעת, להתעלות ולהתקדשות לא נתן לו להישאר בחיק הטבע אשר בכפר מולדתו, והוא נדד למרחקים עד שהגיע לבית מדרשו של ר' שמואל שמלקה מניקלשבורג ומשם לליז'נסק אצל ר' אלימלך מליז'נסק<ref></ref>. לפי גרסאות אחרות, רבי ליב שרה'ס, תלמידו של הבעל שם טוב, הרגיש ממעמקי רוסיה שבהונגריה חי נער בעל "נשמה גבוהה וקדושה מהיכל השירה והזימרה", והגיע לסרנץ' בקפיצת הדרך על מנת לאסוף את יצחק אייזיק, שהיה לפי גרסה זו יתום לבוש קרעים שעבד למחייתו כרועה אווזים. רבי לייב שכנע את אימו למסרו לידיו, והביא אותו לר' שמלקה מניקלשבורג. יצחק אלפסי עמד על חוסר הדיוק שבמעשיות אלו.

בערך משנת 1781 (יש שמאחרים זאת ל-1784) יושב כרב בנאג'קאלו (קאליב). השפעתו הייתה גדולה והוא מוזכר במקורות רבים כקדוש וצדיק. במחלוקת שהתעוררה בעקבות היתר עגונה, כתב לו החתם סופר: "צדיק ונשגב חסידא ופרישא".

בפעילותו הרבנית בקהילתו ידוע על יסוד תלמוד תורה, חברה קדישא, חברה לביקור חולים, ועוד.

עיקר פרסומו היה לו כצדיק חסידי והגיעו אליו יהודים ממרחקים. הוא נחשב לאדמו"ר החסידי הראשון שישב באופן קבוע בלב הונגריה.

הוא נפטר בז' באדר תקפ"א. בנו ר' משה חיים המשיך את האדמורו"ת אחריו בעיירה רודזול בגליציה.

==ניגוניו==
רבי יצחק אייזיק טויב נודע כמחבר מנגינות ושירים שנתקדשו בקרב חסידיו ואף מחוצה להם. חלקם היו שירים עממיים של האיכרים ההונגרים, שהפכו על ידו בשינויים מסוימים לשירי קודש ודביקות. סופר כי למד ניגונים אלו מהרועים בעת שהיה רועה אווזים בילדותו; לפי גרסה אחרת, רבי יצחק אייזיק "היה נוהג לנסוע יום-יום ליער, היה מקשיב לניגונים המתוקים שמזמרים הרועים ומפזמים בחליליהם, היה תופס אותם ניגונים ומכניסם אחר-כך חזרה אל הקדושה".

מבין שיריו התפרסמו: סול או קוקוש מאר ("קורא התרנגול", בהונגרית); הרועה והאדון; שירנהק רינהק ("הומים צועקים", בהונגרית); גלות גלות (נכתב ביידיש); ועוד. השיר "גלות גלות" עובד ותורגם לעברית בידי דן אלמגור, נקרא "יער יער" והושר בהצגה "איש חסיד היה".

==לקריאה נוספת==
* ל. טוביה סילאג'י-ווינדט, הצדיק מקאלוב וקהילתו, חיפה, 1975
* יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות חלק ב' , מוסד הרב קוק, ירושלים תשס"א, עמ' שפ"ב–שפ"ד

==קישורים חיצוניים==
* ד"ר יהורם לשם, [https://safranim.com/גיליון-לח/ב-על-שירו-של-אדמור-שהתגלגל-לארכיון-הש/ על שירו של אדמו"ר שהתגלגל לארכיון "השומר-הצעיר"]: על דמותו וניגוניו של הרבי מקאליב
* יצחק אלפסי, [http://www.daat.ac.il/daat/kitveyet/shana/alfasi-1.htm על אגדות יפות ללא כל בסיס היסטורי], באתר דעת: על הסיפורים אודות ילדותו של הרבי מקאליב
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:אדמו"רים
קטגוריה:מלחיני מוזיקה חסידית
קטגוריה:חסידות קאליב
קטגוריה:ילידי 1751
קטגוריה:נפטרים ב-1821
מרדכי אצבאן

הרב מרדכי אצבאן היה פוסק ומקובל בן המאה ה-18 שפעל בעיר מקנס במרוקו והיה החכם הכולל בעיר חלב שבסוריה.

== ביוגרפיה ==
הרב מרדכי בן הרב יצחק אצבאן, חי ופעל בעיר מקנס שבמרוקו, שם הוא למד אצל הרב משה בירדוגו, מחבר הספר 'ראש משביר' על מסכתות התלמוד. הרב אצבאן התכתב בידידות הרב שמואל חותה מהעיר צפרו שבמרוקו.

החיד"א כתב בספרו שם הגדולים כי הרב אצבאן: . לאחר מספר שנים התמנה שם למשרת הרב הכולל בחלב. בספר ביוגרפי על חכמי חלב נכתב כי הרב אצבאן נפטר בשנת ה'תק"י (1740)

== חיבוריו ==
* זובח תודה - ביאור על מצוות התורה לפי נוסח הווידוי הגדול (קושטא תצ"ג).
* ישא ברכה - בכתב יד.
* חיבור על אבעה טורים - בכתב יד
* הגהות על ספרי הרב חיים ויטאל - בכתב יד
ייחסו לו בטעות את הספר פרדס שושן<nowiki/>', אך התברר שמדובר בחיבור מזויף.<ref>ראו: משה הלל, ספרו של בדאי, פרק ז.</ref>

== לקריאה נוספת ==
* הרב יוסף בן נאים, מלכי רבנן, ירושלים תרצ"א

== קישורים חיצוניים ==
* [http://hebrewbooks.org/6995 ספר זובח תודה באתר] HebrewBooks
* [http://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=29102&st=&pgnum=187&hilite= ספר מלכי רבנן ערך הרב מרדכי אצבאן] באתר HebrewBooks
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים מרוקאים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:מקנס: רבנים
קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:ילידי 1700