OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
עגבניות ירוקות מטוגנות

עגבניות ירוקות מטוגנות הן מאכל פופולרי ומסורתי בדרום ארצות הברית. המנה מורכבת מפרוסות עגבנייה לא בשלה, ירוקה (אם כי גם עגבנייה אדומה אפשרית), המצופות בקמח תירס ומטוגנות בשמן רדוד.
ישנן וריאציות שונות למאכל עם שינויים קלים ביניהן. לעיתים משתמשים בקמח חיטה או בפירורי לחם (או בשניהם ביחד) במקום בקמח תירס. כמו כן, יש הנוהגים לטבול את הפרוסות במטבל כלשהו, כמו ביצה טרופה, קודם לטיגונן. עוד מתכון פופולרי, שהומצא במסעדת ה-Upperline בניו אורלינס, הן עגבניות ירוקות מטוגנות בתוספת חסילונים ברוטב רמולד (רוטב על בסיס מיונז וחרדל, עם צלפים, מלפפונים חמוצים ואנשובי).

== בתרבות ==
עלילת הרומן רב המכר "עגבניות ירוקות מטוגנות", מאת פאני פלאג, מתרחשת על רקע תרבות דרום ארצות הברית. בשנת 1991 עובד הספר לסרט קולנוע "עגבניות ירוקות מטוגנות" בכיכובה של קתי בייטס, שהיה מועמד לפרס האוסקר.

== קישורים חיצוניים ==

*[https://archive.today/20130801134730/sirsabat.96fm.co.il/sir_leshabat_recipe.phtml?id=68&i=27 מתכון] באתר רדיו קול רגע

קטגוריה:המטבח האמריקאי
קטגוריה:מאכלי עגבניות
פרקט

ריצוף פרקט קלאסי בטירה בבמברג
אריחי פרקט אמיתי
סקאומורפי דמוי עץ]]
פרקט (בצרפתית: Parquet) הוא שם של רצפה עשויה עץ. תחליף זול יותר ובעל מראה דומה נקרא פרקט למינציה. פרקט משמש בבתים פרטיים, מוסדות ציבוריים, שטחי מסחר, ארמונות ואולמות ספורט.

לפרקט מספר שימושים: ריצוף בסגנון פרקט היה מקובל בבתי מלוכה ובארמונות באירופה החל מן המאה ה-17, ואחת הדוגמאות המוקדמות לריצוף בפרקט הוא ארמון ורסאי. הוא ידוע עד היום כמשווה מראה רך, טבעי ועמוק לחללים.

ריצוף פרקט עשוי לעיתים עץ מלא, לעיתים עץ רבוד ולעיתים חומר במראה דמוי עץ. ריצוף זה נחשב קל להקמה, נוח לתחזוקה ובעל יתרונות רבים על פני ריצוף באבן - החומר רך יותר, קל לניקוי ביחס לשטיח, קל לתחזוקה בבתים עם ילדים קטנים או עם חיות מחמד, שומר היטב על טמפרטורה נוחה ומסייע בבידוד החדר, ועוד.
באולמות ספורט המשמשים למשחקי כדורסל מקצועני, רצפת הפרקט נבנית על גבי מתקן מיוחד שתפקידו לספוג ולשכך חלק מהמאמצים המופעלים נגד שלד השחקן.
בעשרים השנים האחרונות חלה עליה בפופולריות ריצוף הפרקט גם בבתים פרטיים, ובמבנים ציבוריים (כמו אולמות ספורט, ספריות, אולמות אירועים, ועוד). בשל עמידותו, יופיו, והנוחות שבתחזוקה, הפופולריות של ריצוף פרקט נמצאת בעליה מתמדת.

ישנם כמה סוגים עיקריים של פרקטים:
*פרקט עץ מלא - הפרקט המסורתי, עשוי קורות עץ אציל.
*פרקט עץ שכבתי (רבוד) - פרקט העשוי שיכבה עד שתיים מעץ לבן, OSB או HDF ושיכבה עליונה של עץ אציל. הפרקט השיכבתי נועד להוזיל עלויות ועם זאת לשמר את הטקסטורה והתחושה הטבעית של העץ האציל.
*פרקט סינתטי (למינציה) - עשוי מתשתית של HDF, עליו שכבה דקה וקשיחה של הדפס עץ אציל ושכבת מגן שקופה (ומכאן שמו). ניתן לרכישה גם בתוספת שכבת בידוד אקוסטי מתחת למצע הבסיסי. פרקט הלמינציה זול מפרקטי העץ למיניהם משום שאין משתמשים בעץ אציל שהוא המרכיב היקר בפרקט. מראהו ותחושתו נופלים מפרקט העץ, אולם מחירו הזול ודרישות האחזקה הנמוכות שלו, כמו גם נוחות ההתקנה והטכנולוגיה ההולכת ומשתפרת של ייצורו מציבים אותו כאלטרנטיבה טובה לפרקטי העץ.
*פרקט פולימרי עמיד במים - בשנים האחרונות עם התפתחות הטכנולוגיה נוצר סוג חדש של פרקטים סינתטיים שהם אינם פרקט למינציה אלא פרקט פולימרי עמיד במים ורטיבות ב-100%. הפרקט הפולימרי מגיע בלוחות בעובי 3 מ"מ עד 8 מ"מ.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חומרי בניין
קטגוריה:העץ בשירות האדם
קטגוריה:רצפות
In This Skin

In This Skin הוא האלבום השלישי של זמרת הפופ האמריקאית, ג'סיקה סימפסון.

זהו אלבומה הנמכר ביותר של הזמרת שמכירתו עומדת על סך 7 מיליון עותקים ברחבי העולם. האלבום קיבל אלבום פלטינה מרובע בארצות הברית. האלבום יצא לחנויות המוזיקה בסוף 2004 וצולמו לו ארבעה קליפים.
בשנת 2004 קיבל האלבום את תואר "האלבום השני הטוב ביותר בעולם לשנת 2004" ואת תואר "האלבום השלישי הטוב ביותר באינטרנט לשנת 2004". הצלחת האלבום נבעה מהצלחתה של תוכנית המציאות בה השתתפה ג'סיקה ובעלה לשעבר, ניק לאשיי. מסע ההופעות של האלבום- Reality Tour הוצג מול מיליון בני אדם באמריקה בלבד. בעקבות הופעות אלו שבהן הרעיון המרכזי היה שימוש בסאונד לייב חזק במיוחד מצדה קיבלה הזמרת ליקוי גרוני לאחר 160 הופעות. דבר זה לא איפשר לה להמשיך לשיר בין השנים 2005-2008. האלבום הביא לאור את הלהיט "With You" שהפך להמנון מוזיקה מיוחד במינו בקרב נשים רבות וזכה במקומות ראשונים במצעדים רבים ברחבי העולם. השיר נכתב על ידי ג'סיקה עצמה כמו שירים רבים אחרים מהאלבום.

== קליפים ==
# Sweetest Sin - הסינגל הראשי של האלבום שהפך ללהיט גדול באמריקה. שיר אהבה מרגש באירוח של הזמר ניק לאשיי.
# Take My Breath Away - שיר של "ברלין" - זמרת אמריקאית, שחידשה ג'סיקה סימפסון. הפך לסינגל הנמכר ביותר באותה השנה.
# Angels - חידוש לשיר המפורסם של רובי ויליאמס. נרשם במקום השישי ברשימת הסינגלים הלוהטים ב-2004 ובהפגנת הקולניות והלייב הכי טובה ב-2004.
# With You - השיר המפורסם ביותר של ג'סיקה סימפסון. נרשם במקום ה-14 בשירים הכי לוהטים של אמריקה והפך להמנון ראשי של נשים רבות בעולם. השיר נכתב על ידי ג'סיקה עצמה וכך גם הקליפ שצולם באחוזתה בלוס אנג'לס, שיר זה הפך את ג'סיקה לאחת מזמרות הפופ המפורסמות ובעלות המשמעות ביותר בעולם-הסינגל מכר מעל מיליון עותקים בארצות הברית בלבד.

== רשימת רצועות ==
# Angels.
# With You.
# Take My Breath Away.
# My Way Home.
# Sweetest Sin.
# I Have Loved You.
# Forbidden Fruit.
# Everyday See You.
# Underneath.
# You Don't Have to Let Go.
# Loving You.
# In This Skin.
# Be.

== ראו גם ==
* ג'סיקה סימפסון

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 2003
קטגוריה:אלבומי ג'סיקה סימפסון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טוני דוראן
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ריק וייק
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
אובר-דאבינג

מיקרופון באולפן הקלטה
אובר-דאבינג (מאנגלית: Overdubbing) היא טכניקת הקלטה המיושמת על ידי מפיקים מוזיקליים וטכנאי קול, ונהוגה במוזיקה הפופולרית מאז שנות ה-60 המוקדמות. מכונה גם "טכניקת העלאות".

תהליך האובר-דאבינג משמש לאיחודן של מספר הקלטות אודיו נפרדות לכדי הקלטה אחידה.

לרוב נוהגים תחילה להקליט את מחלקת הקצב (כלים כגון גיטרה בס ותופים), לאחר מכן להוסיף באובר-דאבינג את תפקידי הסולו של כלים כגון גיטרה ופסנתר ולבסוף להקליט את תפקידי השירה ולאחדם עם שאר ההקלטות בתהליך המיקס.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מונחים מוזיקליים
מונותליטיזם

מונותליטיזם היא אחת ההשקפות הכריסטולוגיות שהכנסייה הכריזה עליהן כעל מינות לפיה אף-על-פי שלישו היו שתי מהויות, אלוהית ואנושית, היה לו רק רצון אחד.

גישה זו פותחה והופצה על ידי בשנת 630 לערך בהוראת הקיסר הרקליוס ופטריארך קונסטנטינופול סרגיוס הראשון כניסיון לפשר בין הדוקטרינה המונופיזיטית והדיופיזיטית (אורתודוקסית), שכן קרע זה שיסע את האימפריה הביזנטית מבפנים. לדידם של הקיסר ושל סרגיוס, המונופיזיטים יכלו לקבל את שתי המהויות של ישו אם יובטח שרצונו אחד, ואילו הדיופיזיטים יכלו לקבל את אחדות הרצון של ישו לו הובטח להם שמהויותיו שתיים. המונותליטיות הייתה נפוצה ברחבי העולם הנוצרי ואף זכתה לתקופת-מה לתמיכת קיסרי ביזנטיון ואף לתמיכת האפיפיור הונוריוס.

השקפה זו נדחתה על ידי האפיפיור מרטינוס הראשון בשנת 641 ולבסוף גונתה כמינות בוועידת קונסטנטינופול השלישית בשנת 681, אשר קבעה כי לישו היו שני רצונות נפרדים, אלוהי ואנושי, אשר תמיד היו בהסכמה מלאה האחד עם השני, דוקטרינה הנקראת גם דיאותליטיזם (דיאו-תליטיות - שני רצונות, לעומת מונו-תליטיות - רצון אחד). 

כיום אין כנסיות המחזיקות בגישה המונותליטית, אף שיש המאשימים את הקהילה המרונית במונותליטיות. ברם, המרונים עצמם טוענים כי הם מעולם לא ניתקו את הקשר התאולוגי עם הכנסייה הקתולית.

==ראו גם== 
* המינות המונופיזיטית
==קישורים חיצוניים==
* [http://www.newadvent.org/cathen/10502a.htm מונותליטיות באנציקלופדיה הקתולית]
* 

קטגוריה:כריסטולוגיה
קטגוריה:האימפריה הביזנטית: דת
כיסא מקסימיאנוס

250px
200px
"כיסא מקסימיאנוס" הוא כס הבישופות של מקסימיאנוס (Maximianus), בישוף העיר רוונה במאה ה-6. הכיסא, אשר הוצב בבזיליקה של סן ויטאלה, מוצג כיום במוזיאון הארכיבישופי (Museo Arcivescovile) ברוונה.

הכיסא עשוי עץ ועליו תבליטי שנהב מגולפים. סגנון התבליטים, הדומים לתבליטים שנעשו בתקופה זו בעיר קונסטנטינופול, עשוי להעיד כי הכיסא נשלח לרוונה על ידי יוסטיניאנוס הראשון, כמתנה לחנוכת הבזיליקה של סן ויטאלה, בה נמצא פסיפס עם דיוקנו של הקיסר לצד דיוקנו של מקסימיאנוס. פער באיכות העבודה בין פנלים שונים עשוי להעיד, לדעת החוקרים, על מספר אמנים אשר עבדו במקביל על ייצור תבליטי הכיסא.

בחזית הכיסא מוקמו חמישה תבליטים מוארכים הממוסגרים בעזרת תבליטים אופקיים. התבליטים מציגים את דמותו של יוחנן המטביל ואת ארבעת האוונגליסטים, כותבי הבשורות ואילו נושאי התבליטים שבשוליים הוא דגם המכיל בעלי חיים כגון טווסים הממוקמים בתוך דגם מופשט של שריגי גפן. בין השריגים, בחלק אשר מופיע במרכז החזית העליונה של הכיסא מופיעה מונוגרמה של מקסימיאנוס. תיאורים נוספים המופיעים על הכיסא הם תיאור בריחתה של מריה, אם ישו למצרים, לצד תיאורים של סיפורי יוסף. השילוב בין שני סיפורים אלו הוא שילוב במסורת פרשנות פרה פיגורטיבית נוצרית של התנ"ך והברית החדשה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
 

קטגוריה:אמנות ביזנטית
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:כסים
קטגוריה:פיסול ביזנטי
קטגוריה:רוונה
ביטליס (נפה)

נפת ביטליס (טורקית Bitlis ili; כורדית Bedlîs) היא נפה במזרח טורקיה. בירת הנפה בעיר ביטליס והיא נחלקת ל-7 יחידות אדמיניסטרטיביות. שמה של הנפה בא משמו של בדליס, מפקד בצבאו של אלכסנדר מוקדון, אשר בנה מצודה בעיר ביטליס.

==גאוגרפיה==
נפת ביטליס שוכנת לחופה המערבי של ימת ואן. הנפה גובלת בנפת ואן ממזרח, בנפת סיאירט מדרום, בנפת בטמאן ממערב ובנפת מוש ונפת אארי מצפון. שטחה של הנפה הוא 8,413 קמ"ר, מהם 1,876 ק"מ בשטח הימה. כ-70% משטח הנפה הוא הררי ויתרתה רמה בגובה של כ-2,000 מטרים. ההרים הגבוהים בתחומי הנפה הם הר סופהאן (4,434 מטרים), הר הגעש נמרוט (3,050 מטרים) והר זיארט (2,540 מטרים). חלקה המזרחי של הנפה מנוקז אל ימת ואן, ימה ללא מוצא בגובה של 1,719 מטרים, וחלקה המערבי מנוקז על ידי יובליו של נהר מוראט, אחד ממקורותיו העיקריים של נהר הפרת.

==אוכלוסייה==
אוכלוסיית הנפה מנתה 350,994 תושבים בשנת 2020, רובם כורדים. קבוצות אתניות אחרות הן הטורקים והזאזא. לפני מלחמת העולם הראשונה מנתה האוכלוסייה בנפה 437,500 תושבים, כרבע מהם ארמנים.

==היסטוריה==
נראה כי האזור היה מיושב כבר בתקופה הנאוליתית, אם כי לא נמצאו ממצאים התומכים בכך בתחומי הנפה עצמה. האזור היה מיושב על ידי שבטי נאירי באלף ה-2 לפנה"ס, ובתקופת אוררטו, במחצית הראשונה של האלף ה-1 לפנה"ס, שכן בלב הממלכה. עם נפילת אוררטו במאה ה-6 לפנה"ס, נכבש האזור על ידי מדי ולאחר מכן נשלט על ידי הפרסים. בשנת 331 לפנה"ס כבש אלכסנדר מוקדון את האזור, ובדליס, מפקד בצבאו, הקים מצודה בעיר ביטליס והעניק לה את שמו.
תחת הקיסר טראיאנוס כבשו הרומאים את האזור בשנת 113 לספירה. עם חלוקת האימפריה הרומית נותרה הנפה בשליטת האימפריה הביזנטית עד סוף המאה ה-5, אז נכבשה בידי הסאסאנים. במאה ה-7 לספירה החזיקה האימפריה הביזנטית באזור למשך פרק זמן קצר ושבה לשלוט בו שוב במאה ה-10 לספירה, לאחר שהוחזק על ידי הערבים והסג'ידים מאזרבייג'ן.

בשנת 1182 לספירה הקימו בני שבט רוג'אקי הכורדי את נסיכות בדליס שמרכזה שכן בעיר ביטליס. הנסיכות השתרעה על שטחה של הנפה ובאזור ססון בצפונה של נפת בטמאן שממערב לה. הנסיכות נכבשה על ידי האק קויונלו בין השנים 1467 ו-1495 ועל ידי הספווים מ-1507 עד 1514, אך הצליחה לשמור על מידה מסוימת של עצמאות גם לאחר שנכבשה בידי העות'מאנים בשנת 1514, ועד 1847.

לאחר כיבוש קצר בידי רוסיה במהלך מלחמת העולם הראשונה, חזר האזור לשליטת הטורקים והיה לחלק מהרפובליקה הטורקית.

==ראו גם==
* ימת ואן

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.Bitlis.gov.tr האתר הרשמי של נפת ביטליס]
* [http://www.pbase.com/dosseman/bitlis_siirt תמונות מהעיר ביטליס וסביבותיה]

ביטליס (נפת)
קטגוריה:כורדיסטן הטורקית
קטגוריה:כורדיסטן: גאוגרפיה
האצטדיון האולימפי (מונטריאול)

פנים האצטדיון.
חזית האצטדיון. 
האצטדיון האולימפי של מונטריאול (באנגלית: Olympic Stadium, בצרפתית: Le Stade Olympique) שימש כאצטדיון המרכזי של אולימפיאדת מונטריאול שנערכה בשנת 1976. האצטדיון נמצא במונטריאול שבפרובינציית קוויבק שבקנדה. באצטדיון 43,739 מושבים (במשחקי בייסבול), או 56,245 (במשחקי פוטבול) והוא משמש כיום למטרות שונות.

==היסטוריה==
האצטדיון הוקם על פי תוכניות האדריכל הצרפתי רוז'ר טייליבר. בעת הקמתו היו תוכניות המבנה חדשניות וייחודיות. לאצטדיון תוכנן גג נפתח המונע באמצעות מגדל שגובהו 175 מטרים (המגדל הנטוי הגבוה בעולם, והמגדל השישי בגובהו במונטריאול). האצטדיון כולל מתקני ספורט רבים, ומתחת למגדל בנויה בריכת השחייה האולימפית. המבנה נבנה עבור המשחקים האולימפיים במטרה שייערכו בו טקסי הפתיחה והסיום, תחרויות האתלטיקה, משחקי הכדורגל ותחרויות השחייה.

=== הקמת המבנה === 
עבודות הקמת המבנה החלו ב-28 באפריל 1973. בשל שביתה נגרמו עיכובים רבים לבניית המגדל, ובעת פתיחת האצטדיון, ב-17 ביולי 1976 טרם הושלמה בנייתו. הגג הנפתח לא הותקן עד שנת 1982, ורק בשנת 1988 הסתיימה בנייתו וניתן היה לפתחו. לבסוף לא נעשה שימוש בפונקציה זו בשל הנזקים הרבים שנגרמו לגג בשל הרוחות העזות באזור כאשר פתחו אותו.

=== מימון הקמת המבנה ===
עלות הקמת המבנה הוערכה בשנת 1970 בעלות של 120 מיליון דולרים קנדיים. בשל השביתות הרבות והעיכובים בבנייה, בעת שנפתח המבנה (בטרם הושלמו המגדל והגג הנפתח) הגיעו עלויות המבנה ל-250 מיליון דולרים קנדיים. ממשלת קוויבק נאלצה להטיל מס מיוחד על טבק במאי 1976 על מנת לממן את העלויות. רק בדצמבר 2006 הצליחה ממשלת הפרובינציה לסיים את התשלומים על הבנייה, ועלותה הכוללת הגיע ל-1.47 מיליארד דולרים קנדיים.

=== שימושים נוספים ===
כאצטדיון אולימפי הכיל האצטדיון עד 73,000 מושבים. בשנת 1991 שופץ האצטדיון והוסרו 12,000 מושבים על מנת לאפשר את קיומם של משחקי מונטריאול אקספוז - משחקים שלבסוף קוימו במקום אחר בשל התמוטטות של קורת בטון במשקל 55 טונות ב-8 בספטמבר באותה שנה.

בשל הבעיות בהפעלת הגג הנפתח הוחלט בשנת 1992 כי הגג יוחלף בגג קבוע חדש. גג חדש זה התמוטט בחלקו בינואר 1999. הגג שופץ באותה שנה אולם אירועי תחרויות המרוצים שתוכננו לאצטדיון הועברו למקום אחר. גם בגג חדש זה נפערו חורים בחודשי החורף הבאים בשל משקל הקרח והשלג שהצטברו עליו, ובשל כך לא נערכים באצטדיון פעילויות בחודשי החורף מחשש לקריסת הגג.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20121019062244/http://www.baseballlibrary.com/baseballlibrary/ballplayers/O/Olympic_Stadium.stm Baseball Library]
* [https://web.archive.org/web/20080525095437/http://www.rio.gouv.qc.ca/index.jsp המתקנים האולימפיים באתר ממשלת קבק]
* [http://www.imtl.org/montreal/building/Stade-Olympique-Montreal.php מידע ותמונות על האצטדיון]
* [http://archives.cbc.ca/IDC-1-41-1316-7812/sports/montreal_olympic_games/clip4 ריאיון עם הארכיטקט על המבנה, ברשת CBC] 
* [http://archives.cbc.ca/IDC-1-41-1316-7926/sports/montreal_olympic_games/clip12 ההיסטוריה של המבנה - כתבה של רשת CBC]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מונטריאול
קטגוריה:מונטריאול: ספורט
קטגוריה:אולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:קנדה: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:מונטריאול: מבנים
קטגוריה:קנדה: אתלטיקה
קטגוריה:אצטדיוני גביע העולם בכדורגל נשים
האצטדיון האולימפי (סיאול)

האצטדיון האולימפי ג'סמיל (בקוריאנית בכתיב הנגול: 서울종합운동장, בכתיב הנג'ה: 서울綜合運動場) הנמצא בסיאול, בירת קוריאה הדרומית, ושימש כאצטדיון המרכזי של אולימפיאדת סיאול בשנת 1988. האצטדיון נמצא במרכז הספורט ג'סמיל באזור סונגפה-גו של העיר, דרומית לנהר האן.

האצטדיון תוכנן על ידי האדריכל קים סו-גאון, ועיצובו נועד לדמות כד בסגנון שושלת ג'סאון. האצטדיון מקורה כולו. הכיסאות מצויים בשתי קומות המבנה. במהלך האולימפיאדה היו בו 100,000 מושבים, אולם כיום באצטדיון 69,841 מושבים.

כיום האצטדיון הוא הגדול ביותר בקוריאה. בניית האצטדיון החלה בשנת 1977 במטרה שהאצטדיון יארח את משחקי אסיה בשנת 1982 אולם כאשר נקבע בספטמבר 1981 שסיאול תארח את האולימפיאדה של 1988 שונה האצטדיון במטרה לארח את המשחקים האולימפיים.

האצטדיון נפתח ב-29 בספטמבר 1984. בשנת 1986 נערכו בו משחקי אסיה העשיריים. לאחר האולימפיאדה כמעט לא נעשה שימוש באצטדיון והוא הוזנח. מסיבה זו לא נערכו בו משחקים במסגרת מונדיאל 2002.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160312102530/http://worldstadiums.com/stadium_pictures/asia/south_korea/seoul/seoul_olympic.shtml האצטדיון] ב-[http://www.worldstadiums.com/ World Stadiums]

סיאול
קטגוריה:סיאול: מבנים
קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בקוריאה הדרומית
קטגוריה:אולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:אצטדיונים ומתקני ספורט לאומיים
האצטדיון האולימפי ליואיס קומפאניס

האצטדיון האולימפי ליואיס קומפאניס (בקטלאנית: Estadi Olímpic Lluís Companys), המכונה גם אצטדיון מונז'ואיק (בקטלאנית: Estadi de Montjuïc), הוא אצטדיון רב-תכליתי הממוקם בעיר ברצלונה, בקטלוניה שבספרד, ומשמש בתור מגרשה הביתי של קבוצת ברצלונה. האצטדיון מכיל 60,713 מקומות ישיבה, והוא האצטדיון החמישי בגודלו בספרד.

==היסטוריה==
האצטדיון הוקם בשנת 1927 עבור התערוכה העולמית של ברצלונה (1929). בשנת 1989 עבר האצטדיון שיפוץ נרחב על מנת לשמש כאצטדיון המרכזי של אולימפיאדת ברצלונה שנערכה בשנת 1992.

האצטדיון, הקרוי על שם הפוליטיקאי הקטלאני ליואיס קומפאניס, ממוקם על פסגת גבעת המונז'ואיק הנמצאת בדרום-מערב העיר, וצופה אל נמל ברצלונה. בשנת 1940 הוצא קומפאניס להורג במצודת מונז'ואיק המצויה בקרבת המקום בו נמצא כיום האצטדיון, על ידי "הפרנקיסטים", תומכי פרנסיסקו פרנקו, בשל תמיכתו של קומפאניס בעצמאותה של קטלוניה מספרד.

באצטדיון 60,713 מושבים, והוא שימש את קבוצת אספניול מאז שנת 1998 ועד 2009. עד שנת 2003 האצטדיון שימש גם את קבוצת הפוטבול דרקוני ברצלונה, אולם הקבוצה הפסיקה להשתמש בו מאחר שהאצטדיון קצר בכשלושה מטרים מהנדרש על פי תקנות הפוטבול האמריקאי. החל משנת 2009 משמש אצטדיון קורנליה-לה פראט כמגרשה הביתי של קבוצת אספניול.

בשנת 2010 אירח האצטדיון את אליפות אירופה באתלטיקה.

בעונת 2023/24 מארחת ברצלונה את משחקי הבית שלה באצטדיון זה עקב שיפוצים של אצטדיון הקאמפ נואו.

==קישורים חיצוניים==

* 
 
* [https://web.archive.org/web/20080216224620/http://www.stadiumguide.com/montjuic.htm האצטדיון] ב-[https://web.archive.org/web/20090708044302/http://www.stadiumguide.com/index.htm Stadium Guide]
* [https://web.archive.org/web/20080512182028/http://www.worldstadiums.com/stadium_pictures/europe/spain/catalonia/barcelona_montjuic.shtml האצטדיון] ב-[http://www.worldstadiums.com/ World Stadiums]

ברצלונה
קטגוריה:ברצלונה: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בספרד
קטגוריה:אולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:התערוכה העולמית של ברצלונה (1929)
קטגוריה:אספניול
קטגוריה:ברצלונה (כדורגל)
אטואי

תצלום האנדרטה לזכרו של אטואי בקובה
אטואי (נולד במהלך המאה ה-15 - הוצא להורג בשריפה ב-2 בפברואר 1512) היה מנהיג שבט הטאינו שלחם בספרדים בהיספניולה ובקובה בתקופת הכיבוש הספרדי באמריקה. 

אטואי עמד בראש אימפריה אינדיאנית נרחבת שהשתרעה על פני רוב שטחה של קובה ומספר איים שכנים בים הקריבי. לאחר הכיבוש הספרדי עמד אטואי בראש מרד אינדיאני כנגד הכובשים. ההתנגדות המזוינת של אטואי החלה באי היספניולה (כיום האיטי והרפובליקה הדומיניקנית) בעידן קולומבוס, וככל הנראה התגברה לאחר 1502 כאשר צי של 30 ספינות ספרדיות הביא את המושל החדש ניקולה דה אובנדו. על אף שזכה להצלחה בתחילה, כאשר השתמש בלוחמת גרילה כנגד הצבא הספרדי, המרד נכשל בסופו של דבר ואטואי עצמו הוצא להורג. עם זאת אטואי היה לאינדיאני הראשון להרים נס מרד כנגד הכיבוש הקולוניאליסטי ובכך הפך לגיבור בעיני בני שבטו ושכניהם. כלוחם החופש הבולט הראשון של אמריקה, האטוי לא רק איחד אפריקאים ואנשים ילידים נגד הפולשים, אלא בהבאת עמו ולוחמיו מהיספניולה לקובה, הוא יזם את מאבק ההתנגדות הפאן-אמריקני הראשון. כיום פסל בקובה חוגג את אטואי כגיבור לאומי.

כתוצאה מדיכוי מרד שבטי הטאינו בהנהגתו של אטואי בידי הספרדים נטבחו מאות אלפי אינדיאנים והיתר מתו כתוצאה מעבודות פרך שהוטלו עליהם בידי הכובשים וכן ממגפות שהביאו הכובשים הזרים לעולם החדש, מפניהן תושבי האזור לא היו מחוסנים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפטרים ב-1512
קטגוריה:ילידי 1478
קטגוריה:אינדיאנים
קטגוריה:מורדים
קטגוריה:הרוגי שרפות
קטגוריה:היספניולה: היסטוריה
אבא שטולצנברג

אַבָּא שְׁטוֹלְצֶנְבֵּרְג (בכתיב יידי: אַבא שטאָלצענבערג; באנגלית: Aba (Abo) Stolzenberg או Shtoltsenberg; 1 באוקטובר 1905 –1941) היה משורר יידי אמריקני.

== חייו ==
אבא שטולצנברג נולד בהליניאני (אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום באוקראינה) והיגר לארצות הברית.
התגורר בניו יורק ונמנה עם חוג משוררי היידיש של זישה לנדוי. השתייך לזרם המודרניזם בספרות היידיש ולמה שמקובל להגדיר בחקר ספרות היידיש, "הדור השלישי של משוררי היידיש באמריקה", לצד משוררים כוויינשטיין, השלס, פרייל, טלר, שטיקר, כ"ץ, צייטלין וגראדה. שירתו תוארה על ידי אברהם נוברשטרן כ"ביטוי הבולט ביותר בשירת יידיש בארצות הברית בשאיפה למזג בין האימפרסיוניזם של 'די יונגע' לבין המודרניזם של האינזיכיסטים".

קטע משירו "נודנע טעג" (ימים מטרידים):

בין השירים שכתב:
<div style="direction: ltr;">
* Bolsheviks (הבולשביקים)
* Boring Days (ימים משעממים)
* Dream Canaan 
* Galician Winter (חורף גאליציאני)
* Wolf Bezberider 
* Young Ukrainians (אוקראינים צעירים)
</div>

==ספרו בבית הספרים==
בבית הספרים הלאומי בירושלים מצוי ספר שירים שלו:
*לידער, שירים, ניו יורק, 1941.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Seth L. Wolitz, Abo Shtoltsenberg: A Poet and His Personae, Yiddish, Vol. 7, No. 1, 1987, pp. 15-26.
* Abraham Ber Tabatshnik, Aba Shtoltsenberg, Fun Haverim, New York, 1951.
* Irving Howe, Ruth R. Wisse and Khome Shmeruk (eds.), The Penguin Book of Modern Yiddish Verse, Penguin Books, 1988.
* Seth L. Wolitz, Personnae in Aba Shtoltsenberg's Poetry., Annual YIVO Conference, New York, October, 1985.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:משוררים יהודים
קטגוריה:משוררים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1941
משמעות לוואי

בסמנטיקה, משמעות לוואי (או הוראת לוואי), או קונוטציה, היא המשמעות הנוספת, הנלווית, שניתן להסיק אותה מהמסר –(שרואים, שומעים או קוראים). המושג קונוטציה מתייחס לאסוציאציות התרבותיות-החברתיות או האישיות של האדם. זוהי הדרך שבה החברה או מישהו בתוך החברה חושבים על המסר. פירוש קונוטטיבי קשור למעמד, גיל, מגדר, מוצא של הנמען והיא כוללת את כל מה שהמסר מביעה מעבר למשמעות הבסיסית שלו, הדנוטציה. הדנוטציה היא בדרך כלל אובייקטיבית ושווה אצל כל הדוברים, ואילו הקונוטציה משקפת את עמדת הדובר ואת התייחסותו הסובייקטיבית למילה. בנוסף, קונוטציה היא גם המשמעות הרגשית של כל אדם הנלווית למילה, סיפור, תמונה, מוזיקה ועוד. 

לדברי גד בן-עמי צרפתי,

לעיתים הקונוטציה עשויה להבדיל בין מילים בשפה שיש להן משמעות יסודית זהה. לדוגמה, לביטויים "נפטר", "הלך לעולמו", "מת" ו"התפגר" יש משמעות יסודית אחת שווה – חייו של האדם נפסקו. ואולם, ל"נפטר" ול"הלך לעולמו" יש קונוטציה חיובית, ל"התפגר" יש קונוטציה שלילית ואילו ל"מת" אין בדרך כלל קונוטציה. קונוטציה יכולה לשמש גם כאמצעי ספרותי או רטורי: לדוגמה, שימוש במילה "אביב" מעורר קונוטציות של התחדשות ולבלוב אצל הקורא או השומע.

==ההבחנה בין משמעות לוואי לאסוציאציה==
יש המבחינים בין משמעות לוואי, ובין אסוציאציה. משמעות לוואי משמשת לציון משמעות המתקשרת לעצם, בעוד אסוציאציה היא של עצם אחר המתקשר אליו. לדוגמה: לצבע אדום יכולה להיות משמעות לוואי של אהבה או אזהרה, ואילו לעורר אסוציאציות לפרחים אדומים, שטיח אדום או מאדים - הכוכב האדום. הגבול בין משמעות לוואי ואסוציאציה מטושטש, ותלוי במידה רבה בהקשר ובאדם. לדוגמה, בהקשר של פרס האוסקר, הצבע האדום יכול לעורר משמעות לוואי אל השטיח האדום; ובהקשר של אסטרולוגיה, הוא יכול להיות בעל משמעות לוואי למאדים.

==שימושים למשמעות לוואי==

השימוש במשמעויות לוואי עשוי לאפיין ז'אנרים שונים של כתיבה: בנאום, בפשקוויל או בפרסומת עושים בדרך כלל שימוש רב במשמעויות לוואי, ולעומת זאת בכתיבה מדעית או אנציקלופדית מקובל למעט ככל האפשר במשמעויות לוואי.

==לקריאה נוספת==
*גב"ע צרפתי, העברית בראי הסמנטיקה, ירושלים ה'תשס"א, עמ' 10–12

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סמנטיקה
קטגוריה:טכניקות ספרותיות
אנסטטיט

אנסטטיט הוא מינרל השייך לקבוצת הפירוקסן, קבוצה של מינרלים אינוסיליקטים - (סיליקטים במבנה בצורת שרשרות) בעלי שרשרת בודדת. האנסטטיט (MgSiO<sub>3</sub>) המכיל בעיקר מגנזיום מצוי בתחילתה של שורת המינרלים האיזומורפית (כלומר שורה של תרכובות אנלוגיות בהרכבן) הקרויה "קבוצת האנסטטיט" שנוסחתה הכללית Mg,Fe)SiO<sub>3</sub>), המסתיימת בפרוסיליט המכיל בעיקר ברזל (FeSiO<sub>3</sub>).

בעבר היה נהוג לכנות בשם היפרסתן מינרל המצוי באמצעיתה של קבוצת האנסטיט והמכיל כמויות שוות של מגנזיום וברזל, אך הוועדה לשמות מינרלים באגודה הבינלאומית למינרלוגיה פסלה ב-1988 את השימוש בשם זה וקבעה כי במקומו להשתמש בשם אורתופירוקסן ולציין את כמות האנסטטיט (En) או הפרוסיליט (Fs) בהתאם ליחס מגנזיום/ברזל במינרל (לדוגמה En<sub>80</sub>Fs<sub>20</sub>).

המינרלים שבקבוצת האנסטטיט מכונים גם אורתופירוקסנים משום שהם שייכים לקבוצת הפירוקסן והמבנה שלהם אורתורומבי. והם מינרלים בוני סלעים נפוצים המצויים בסלעי יסוד, סלעים מותמרים ומטאוריטים.

אנסטטיט המכיל מעט ברזל והעובר בליה מקבל ברק תת-מתכתי וצבע דמוי ארד (ברונזה), ולכן יש המכנים חומר זה ברונזיט, אם כי השם הנכון יותר הוא אנסטטיט שעבר שינוי. רוב הגבישים הטבעיים הם אורתורומביים, למרות שידועים שלושה פולימורפים. הפולימורף של טמפרטורה גבוהה ולחץ נמוך מכונה פרוטואנסטטיט ואף הוא אורתורומבי. הפולימורף של טמפרטורה נמוכה מכונה קלינואנסטטיט והוא מונוקליני.

הברונזיט וההיפרסתן היו מוכרים זמן רב לפני שנתגלה האנסטטיט לראשונה. המינרל תואר לראשונה על ידי ג. א. קננגוט (G. A. Kenngott) ב-1855. מקור השם מיוונית - "אנסטטס" – יריב, בשל עמידות המינרל לחום ולחץ.

נוהגים לחתוך את סוג האנסטטיט שלו גוון ירוק אזמרגד, המכונה אנסטטיט-כרום, לשימוש כאבן חן. הצבע הירוק נגרם בשל כמויות זעירות של כרום, ומכאן שם הסוג. גם בברונזיט עושים לעיתים שימוש כאבן חן.

==תפוצה==
ניתן למצוא אנסטטיט בסלעי תהום כדוגמת גברו ודיוריט. אנסטטיט יכול ליצור פנוקריסטים קטנים בעלי צורה ייחודית כמו גם את הגרגרים של מסת האם בסלעי פרץ כדוגמת בזלת, אנדזיט ודקיט

אנסטטיט המכיל מעט ברזל (En<sub>90</sub>Fs<sub>10</sub>) הוא מינרל משמעותי בסלעי פרידוטיט ופירוקסניט המצויים במעטפת כדור הארץ. קסנוליתים של פרידוטיט נפוצים בקימברליט ולעיתים בבזלת. מדידות של תכולת הסידן, האלומיניום והכרום באנסטטיט בקסנוליתים אלו היו הגורם המכריע בקביעת העומקים מהם נלקחו קסנוליתים אלו על ידי המגמה העולה.

ניתן למצוא אנסטטיט טהור או אנסטטיט המכיל מעט ברזל בחלק מהסרפנטינים שעברו התמרה. גבישים גדולים באורך של 30 סנטימטר שרובם עברו שינוי לסטיאטיט נמצאו ב-1874 בעורקים של אפטיט כשהם חוצים שיסט-נציצי ושיסט-הורנבלנדה במכרה האפטיט של קיורסטד (Kjorrestad) בקרבת ברוויג בדרום נורווגיה.

אנסטטיט הוא מינרל נפוץ במטאוריטים. גבישים של אנסטיט נמצאו במטאוריטים סלעיים או מטאוריטים של ברזל, כולל במטאוריט שנפל בברייטנהאך שליד ארזגבירג', בוהמיה. בחלק מהמטאוריטים מהווה האנסטטיט, יחד עם אוליבין את רוב החומר. האנסטטיט יכול להיווצר בגושים כדוריים קטנים שהמבנה הפנימי הוא של קרניים מהמרכז כלפי חוץ.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Deer, W. A., Howie, R. A., and Zussman, J. (1992). An introduction to the rock-forming minerals (2nd ed.). Harlow: Longman 
</div>

==קישורים חיצוניים==

*[http://webmineral.com/data/Enstatite.shtml אנסטטיט באתר webmineral]
* 

קטגוריה:קבוצת הפירוקסן
קטגוריה:אינוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים
ברוך אדלר

ברוך אדלר (1 באוגוסט 1926 – 30 בנובמבר 2005, כ"א באב ה'תרפ"ו - כ"ט בחשוון ה'תשס"ו) היה עיתונאי, עורך לילה וכתב בעיתון "הצופה". אדלר כתב גם ב"הארץ", ב"ידיעות אחרונות", ב"שערים" וב"מבט".

==ביוגרפיה==
נולד בטרנבה שבצ'כוסלובקיה, ונקרא על שמו של רבי ברוך הגר, האדמו"ר השני לבית חסידות ויז'ניץ. ב-1936 עלה ארצה עם משפחתו ממניעים ציוניים, הורים ושבעה ילדים, חלקם נשואים, ובהם גיסו יהודה שפיגל. אביו, מנחם מנדל אדלר, היה מראשוני חסידי ויז'ניץ בארץ ישראל. המשפחה לקחה איתה ארצה מכונות סריגה ופתחה עסק משפחתי של ייצור סוודרים ומוצרי סריגה בתל אביב.

לאחר תום לימודיו בישיבת היישוב בתל אביב הצטרף לאגודת אליצור, בה עסק בפעילות ציונית דתית. כמו כן, היה חבר בהגנה. במלחמת העצמאות נלחם עם חטיבת אלכסנדרוני באזורים שונים ובהם כיבוש מחנה תל ליטוינסקי, כיבוש לוד ורמלה במבצע דני ועוד. במילואים שירת בתותחנים וכקצין הגנה מרחבית. ב-1956 נישא לרחל לוי, ועבר להתגורר בשכונת יד אליהו בתל אביב.

בשל מצבה הדחוק של משפחתו לא זכה להשכלה על-תיכונית.

עבד תחילה כמורה לחינוך גופני. ב-1954 החל לעבוד כעיתונאי במערכת העיתון הציוני דתי הצופה, שם עבד במשך 46 שנים. תחום הכתיבה העיקרי שלו היה בנושאים כלכליים, אך הוא שימש גם ככתב צבאי, כתב לענייני תחבורה ותעופה וכתב לענייני תיירות. גם לאחר שחלה בפרקינסון, והתקשה בכתיבה, הוא המשיך להכתיב את כתבותיו למזכירותיו במערכת. בנוסף לעבודתו ב"הצופה" עבד כפרילנסר, בעיקר בתחום הכלכלי, בעיתונים נוספים כדוגמת "הארץ", והעיתונים הכלכליים "מבט" ו"שערים".

בעבודתו ב"הצופה" קידם נושאים שהיו חשובים בעיניו, בעיקר בהובלת מאבקים סוציאליים לטובת עמיתיו בעיתון.

נפטר בכ"ט בחשוון ה'תשס"ו ונקבר בבית העלמין ירקון. הותיר אחריו אישה, רחל אדלר, מפקחת בחינוך הממלכתי-דתי במשרד החינוך, שלושה בנים ובת. צעיר הבנים הוא הזמר-יוצר אורי אדלר. התגורר בבית מגורי העיתונאים, שני בנייני מגורים בשכונת יד אליהו בתל אביב בהם התגוררו כמה עיתונאים מרכזיים, ובהם יוסף לפיד, יגאל לב, שבתי דון-יחייא, לוי יצחק הירושלמי, יצחק בראט ונפתלי קראוס.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל הצופה
קטגוריה:בוגרי ישיבת היישוב החדש
קטגוריה:דיירי בית מגורי העיתונאים
קטגוריה:ישראלים ילידי צ'כוסלובקיה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
ברוך
קטגוריה:כתבי תיירות ישראלים
קטגוריה:כתבים כלכליים ישראלים
קטגוריה:כתבים צבאיים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
הטלוויזיה הרומנית

הטלוויזיה הרומנית (בשמה המלא ברומנית: Televiziunea Română, בקיצור: TVR) היא תחנת טלוויזיה ציבורית בבעלות ממשלת רומניה המפעילה את הערוצים: TVR1, TVR2, TVR international ו-TVR cultural.
התחנה הוקמה ב-1956 ושידרה לראשונה ב-31 בדצמבר באותה השנה. בשנת 1968 החלו שידורים של ערוץ נוסף ובשנת 1983 החלו שידורי צבע. 

בשנת 1961 החלו שידורי התוכניות של TVR מדי יום (למעט בימי שני) משעה 18.30 - עד 22.00. ביום ראשון ולעיתים בשבת הייתה תוכנית בוקר משעה 9.00 עד הצהריים. התוכניות היו מגוונות ומושכות, מה שהביא לגידול בקהל. כך, בשנת 1965 מספר המנויים לשירות הטלוויזיה הציבורי הגיע ל 500,000, וחמש שנים אחר כך ל 1.5 מיליון. במהלך תקופה זו נחנכה תוכנית 2 (2 במאי 1968). תחילה היא שידרה יום אחד בשבוע בלבד, ביום חמישי, כך שמיום ה-16 ביוני הוא ישודר ביום ראשון, אחר כך ביום שני ושבת. בגלל איכות התוכניות, קהל הטלוויזיה גדל והיה אמצעי חשוב ליידע את האוכלוסייה. אולם, מאז 1985, באופן בלתי צפוי, מסיבות אידאולוגיות, תוכנית הטלוויזיה הוגבלה לשעתיים בלבד ביום, כאשר התוכניות הוקדשו בעיקר לפולחן האישיות של ניקולא ואלנה צ'אושסקו.<ref></ref>

בישראל משודר ערוץ TVR international.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומניה: טלוויזיה
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה
קטגוריה:שידור ציבורי
פרמי (יחידת מידה)

הדמיה של [[אטום הליום וסדרי הגודל. מידות שימושיות לתיאור מבנה האטום הן פרמי, אנגסטרום וננומטר. הכתם האפור הוא ענן ההסתברות להימצאות האלקטרונים, ובמרכז בסגול גרעין האטום]]
פרמי היא יחידת אורך שאינה נמנית עם מערכת יחידות SI. יחידה זו קרויה על שם אנריקו פרמי, והיא נמצאת בשימוש נפוץ בפיזיקה גרעינית ובפיזיקת חלקיקים.

==הגדרה==
יחידת הפרמי שווה בערכה לפמטומטר, כלומר מטר. משום שהאותיות fm הן גם הקיצור המקובל לפמטומטר וגם מופיעות בשמו של אנריקו פרמי (Fermi) מסמנים גם את יחידת פרמי באמצעות אותיות אלו.

לצורך המחשה ניתן לומר שהרדיוס של גרעין זהב הוא בערך 8.45 פרמי. פרמי הוא סדר הגודל של רוב גרעיני היסודות.

==היסטוריה==
היחידה הומצאה בשנת 1956 על ידי הפיזיקאי האמריקאי רוברט הופשטטר, שזכה חמש שנים מאוחר יותר בפרס נובל לפיזיקה. הופשטטר, שבעצמו עסק בפיזיקה גרעינית, רצה להעניק בצורה זו כבוד לאנריקו פרמי, מחלוצי המחקר הגרעיני ומתכנן הכור הגרעיני הראשון.

==ראו גם==
* יחידות מידה על שם אישים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פרמי
בלוטות קאופר

בלוטות קאופר (Cowper's gland; על שם האנטומיסט ויליאם קאופר), הידועות גם בשם בלוטות הבולבוס (בלטינית: glandulæ bulbourethrales; באנגלית: Bulbourethral gland), הן בלוטות אקסוקריניות קטנות בגוף הגבר הנפתחות אל השופכה ומפרישות מעט נוזל שקוף וצמיגי בשלב הראשון של העוררות המינית.

הבלוטות נמצאות משני צידיו של צינור השופכה ומתחת לערמונית. תפקידי ההפרשה הם לסכך את השופכה ולהקל על מעבר נוזל הזרע בזמן הפליטה ולסתור את הסביבה החומצית שבשופכה, ובכך לאפשר סביבה מתאימה יותר לנוזל הזרע. הפרשתה של בלוטת קאופר היא הראשונה שנפלטת; לאחריה נפלטת הפרשת בלוטת הערמונית ותאי הזרע, ולבסוף הפרשת שלפוחית הזרע. הפרשת בלוטת קאופר מופיעה בפתח השופכה כטיפה צמיגה, המכונה נוזל טרום-שפיכה. בנוזל זה קיימים לפעמים גם תאי זרע. למרות כמותם הקטנה של תאי הזרע קיים הסיכוי לעיבור אם הנוזל נפלט בנרתיק האשה. הסיכוי לקיומם של תאי זרע בהפרשת בלוטות קאופר מקטין את בטיחותה של שיטת המשגל הנסוג כאמצעי למניעת הריון.

הבלוטה ההומולוגית בגוף הנקבה לבלוטת קאופר היא בלוטת ברטולין.
<center></center>

==קישורים חיצוניים==

* 

קאופר
קונספציה (אתר אינטרנט)

קונספציה היה אתר אינטרנט (בכתובת exego.net) ששימש מגזין ובמה לתרבות הדיגיטלית. האתר הוקם בשנת 1999 על ידי ירדן לוינסקי, אילן גליני ואורי ברוכין. פעילותו הופסקה בשנת 2009, אם כי כמה תת-פרויקטים היו פעילים עד ל-2012.

האתר עסק בתרבות דיגיטלית ובמסגרתו פותחו מספר פרויקטים, כגון:
*[http://www.notes.co.il/ רשימות] - מערכת אתרים אישיים.
* הכללים - פרויקט המסביר בהרחבה על סטנדרטים בבניית אתר אינטרנט.
*[http://www.thecollective.co.il/ הקולקטיב] - עלון שבועי שנשלח למנויים שלו באימייל ועוסק בטכנולוגיה.
*אופטימום - אתר המציג קישורים לאתרים נבחרים ומשמש מפה לאינטרנט הישראלי.
* המוסף הטיפוגרפי - מגזין שעוסק בטיפוגרפיה בישראל.
* נמלים עובדות - פרויקט המציג ראיונות עם אנשים שמשפיעים על עולם האינטרנט הישראלי.
*הפורום של קונספציה - "לדבר על סביבות דגיטליות, עיצוב, טכנולוגיה, טרנדים, וסתם דברים שכיף להראות."

בנוסף נמצאו באתר מספר פרויקטים נוספים הקשורים גם הם לנושא התרבות הדיגיטלית והאינטרנט.

האתר היה מגזין תרבות רשת פופולרי וחשוב בשנותיו הראשונות, בעיקר עבור העוסקים בפיתוח ועיצוב אתרים או בקידום האינטרנט בעברית. ב-2002 הגדיר אתר ynet את האתר כ"גורם משפיע בתחום המדיה החדשה בישראל". שנה אחר כך נבחרו יוצרי האתר לרשימת 100 מובילי התרבות הישראלית של ידיעות אחרונות, בין השאר לפני יעקב אילון ואריק איינשטיין.

ב-2004 ו-2005 איגוד האינטרנט הישראלי קיים שיתופי פעולה עם המגזין כמו כן זכה האתר בתעודות הוקרה ו"תג ההתנדבות" 2005-2006 של איגוד האינטרנט הישראלי.]

האתר התבסס על תורמי תוכן חופשי ולא הכיל פרסומות. ב-2006, האתר נסגר לתקופה מה עקב קשיי תקציב. לאחר תקופה נוספת נסגרו רוב מיזמי האתר, ומה שנותר מקונספציה היה אתר [http://www.notes.co.il/ רשימות] - אתר בלוגים אליטיסטי באופיו, שהמשיך לרכז בלוגים של סופרים, מוזיקאים, אנשי תקשורת ואקדמאים. במהלך השנים עם השינויים שעברו בבלוגוספירה התעמעם יחודו של "רשימות". בסוף 2009 עזרו מנהלי הפרויקט לכל המשתתפים לייצא את החומרים שלהם ולעבור לאתרים עצמאיים על גבי וורדפרס, זאת מאחר שהמשך פיתוח מערכת נפרדת הסתבר כלא יעיל. מרבית הכותבים עברו, עם כל החומרים שלהם באותו שלב, לפלטפורמות אחרות כמו וורדפרס או בלוגספוט והאתר עצמו הפך למעשה לאגרגטור שהציג כותרות של כותבים שבחרו לעשות זאת בעודם כותבים בפלטפורמה אחרת. רשימות שהיה ציון דרך ברשת הישראלית. לאחר הודעה רשמית [https://notesadmin.wordpress.com/ בבלוג הפרויקט] בדצמבר 2019, ירד עמוד העדכונים סופית מהרשת באפריל 2020. 

לאחר סגירת אתר "רשימות", פרויקט "[https://isra-parparim.blogspot.com/ פרפרים - הבלוגוספרה שלנו]" משמש פלטפורמה להמשיך את דרכו.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
*
*
*
*
*[https://web.archive.org/web/*/exego.net אתר קונספציה בארכיון האינטרנט]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים שנסגרו
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-1999
ועידת קונסטנטינופול השלישית

ועידת קונסטנטינופול השלישית הייתה ועידה אקומנית של הכנסייה, אשר נערכה בשנים 680–681 תחת הקיסר הביזנטיני קונסטנטינוס הרביעי וגינתה את המינות המונותליטית.

==רקע היסטורי==

המינות המונותליטית הוצעה בעשור הרביעי של המאה ה-7 כפשרה בין האורתודוקסיה הדיופיזיטית לקהילות המיאפיזיטיות אשר פרשו מהכנסייה בעקבות ועידת כלקדון על ידי הקיסר הרקליוס ופטריארך קונסטנטינופול סרגיוס הראשון. היא התגלתה עד מהרה כסלע מחלוקת בין הקיסרות הביזנטית (אשר רצתה לבסס את המונותליטיות כדוקטרינה הרשמית בקיסרות) לבין הכנסייה המערבית, ובראשה האפיפיור. הדברים הגיעו עד כדי כך, שהקיסר הביזנטיני קונסטנס השני צר על רומא, הדיח, כלא ולבסוף הגלה את האפיפיור מרטינוס הראשון, אחד המתנגדים החריפים של המונותליטיות.

==מהלך הוועידה והחלטותיה==
על-מנת ליישב את הסכסוך ולהפיג את המתח בין קהילות המזרח לקהילות המערב, החליט הקיסר קונסטנטינוס הרביעי פוגונטוס לזמן כנס של הייררכים מקונסטנטינופול בנוכחות נציגים של הפטריארכיות האחרות. הכנס נפתח ב-7 בנובמבר 680 בנוכחות הקיסר, ומיד הכריז על עצמו כעל הוועידה האקומנית השישית, הכרזה שהייתה מבחינה מסוימת חוקית, שכן בכנס נכחו נציגים של כל הפטריארכיות (רומא, קונסטנטינופול, אלכסנדריה, אנטיוכיה וירושלים). בסך הכול היו בוועידה כ-200 בישופים, ועל החלטותיה חתומים 174.

ב-18 מושביה של הוועידה נדונה בעיקר הסוגיה המונותליטית. לבסוף רוב הנוכחים בוועידה השתכנעו ממכתבו של האפיפיור דאז אגתו, והחליטו לדחות את הדוקטרינה המונותליטית כמינות, ולקבל תחתיה את הגישה הדיותליטית, דהיינו שלישו, על שני טבעיו, אלוהי ואנושי, היו שני רצונות (thelema) ושתי פעולות (energia), אלוהית ואנושית, אשר התקיימו בהסכמה מלאה זו לצד זו.

מקריוס פטריארך אנטיוכיה, אשר התמיד בתמיכתו במונותליטיות, הודח והוכרז אנאתמה. כמו כן הוחלט להכריז אנאתמה על יוזמיה ותומכיה של המינות, כגון סרגיוס הראשון, קירוס האלכסנדרוני והאפיפיור הונוריוס, ומאידך לזכות את מגיני האורתודוקסיה אשר נרדפו על ידי הקיסרות קודם לכן, האפיפיור מרטינוס הראשון ומקסימוס המוודה.

הוועידה ננעלה ב-16 בספטמבר 681 בנוכחות הקיסר קונסטנטינוס, והחלטותיה אושרו על ידי האפיפיור החדש לאו השני (האפיפיור אגתו מת במהלך הוועידה).

==ראו גם==
* הקיסרות הביזנטית
* המינות המונותליטית
==קישורים חיצוניים==
* 

קונסטנטינופול 3
ועידה 3
קופסה שחורה (פסיכולוגיה)

תאוריית קופסה שחורה היא תאוריה פילוסופית ופסיכולוגית לגבי התהליך הנסתר המתרחש בתודעה של האדם, או בהמשגה מופשטת יותר - בתהליכים פנימיים וחבויים בתחומים שונים בפילוסופיה ומדעים.

קיימות מספר תאוריות קופסה שחורה, שנוסחו ויושמו במגוון תחומי עיון פילוסופיים ומדעיים. בין החשובות בהן ניתן לציין את תאוריית הקופסה השחורה של התודעה. על פי תאוריה זו, ניתן להגיע להבנה שלמה של התודעה כל עוד מוגדרים היטב קלט ופלט של החושים. הבנה כזו באה בדרך כלל בכפיפה אחת עם ספקנות קיצונית כלפי כל ניסיון לתאר כיאות את המבנה, המנגנון והדינמיקה החבויים של התודעה. למשל, לפי התאוריה הביהביוריסטית בפסיכולוגיה, על מנת להבין את השינויים ההתנהגותיים אין חשיבות להבין את ההליכים הפנימיים המתרחשים במוחו או בגופו של האדם, חשובה בעיקר ההבנה של ההשפעות הסביבתיות על האדם בהקשר אבולוציית המין (ברירה טבעית) ובהקשר ניסיון חייו (התניה אופרנטית), משום שהביהביוריזם דוגל בכלל שטוען: את ההתנהגות ניתן להסביר רק דרך השפעות הסביבה החיצונית, וכך, למעשה, לפתח באופן מהימן את החקר המדעי של ההתנהגות. על פי ב. פ. סקינר, מה שנמצא בתוך ה'קופסה השחורה' זהו תחום המחקר של ענפים אחרים במדע (כגון פיזיולוגיה, נוירולוגיה, מדעי המוח וכדומה).

בתחומי המדעים העיוניים קיימת המשגה מופשטת יותר של המונח "קופסה שחורה". המשגה זו מתייחסת להליך של "קופסה שחורה" כפי שהוא מיושם בתהליכים חברתיים. הסוציולוג ברונו לאטור טען בנוגע להמשגה זו: "זוהי הדרך בה פעילות מדעית וטכנית מתעמעמת, בהיותה מוצלחת. כאשר מכונה מופעלת בהצלחה או עניין עובדתי בא לידי יישוב, נותרת הדרישה להתמקד בקלט ובפלט, ולא במורכבות פנימית כלשהי. כך, למרבה הפרדוקס, ככל שמצליחים המדע והטכנולוגיה, כך הם הופכים לסתומים ומעורפלים".

== ראו גם ==
* ביהביוריזם
*פסיכולוגיה קוגניטיבית

==הערות שוליים==

קטגוריה:ביהביוריזם
קטגוריה:תורת ההכרה

fr:Boîte noire#Psychologie
לבלו

מבחר שפתוני לבלו: לבלו קלאסי, לבלו תות ולבלו "ויטמין פאואר" (נדיר)
לבלו (Labello) הוא מותג שפתוני לחות של חברת ביירסדורף (Beiersdorf) הגרמנית, הקיים למעלה ממאה שנים.

השם "לבלו" אינו שם המשפחה של ממציא המותג כפי שחושבים רבים, אלא מגיע מאיחוד המילים
הלטיניות "labium" (שפה) ו"bellus" (יפה).

בשנת 1902 המציא ד"ר אוסקר טרופולביץ בהמבורג את קרם הלחות לשפתיים “Beiersdorf Lippenpomade“ ששווק בקופסת פח כחולה-לבנה. המוצר החדש לא הכה גלים. רק ב-1907, אז שונתה האריזה, וקרם הלחות לשפתיים החל להימכר כליפסטיק (באתר הרשמי של לבלו נטען כי הרעיון הומצא על ידם) המכירות עלו. שנתיים מאוחר יותר, זכה המוצר לשם החדש "לבלו".

בנוסף ללבלו הקלאסי נמכרים שפתוני לבלו בשלל טעמים ותכונות: לבלו רוז (הנותן גוון ורדרד עדין לשפתיים), לבלו קאמיל, לבלו חלב ודבש, לבלו לתנאי קור קיצוניים, לבלו בטעמי פירות שונים ועוד. לאחרונה החלו להימכר גם מוצרי ליפ גלוס של לבלו, המגיעים באריזת שפופרת.

מוצרי "לבלו" נמכרים היטב באירופה, ואינם משווקים בארצות הברית, שם שולטים המתחרים "בליסטקס" ו"צ'פסטיק". במדינות שונות (אנגליה, למשל) משווקים אותם ליפסטיקים תחת המותג "ניוואה" השייך גם הוא לחברת ביירסדורף.

==קישורים חיצוניים==

* 
קטגוריה:קוסמטיקה
קטגוריה:גרמניה: המצאות
מילימטר כספית

ההבדל בגובה פני הנוזל הוא יחסי להפרש הלחצים בקצות הצינור: <math>H=\frac{P_a-P_o}{g \rho}</math>
מילימטר כספית היא יחידת מידה של לחץ. היחידה, שסימונה הוא <math>mmHg</math>, מוגדרת כבדיוק 133.322387415 פסקל. 

למרות שאינה יחידה סטנדרטית, היא עדיין נמצאת בשימוש ברפואה, מטרולוגיה, תעופה, ותחומים מדעיים אחרים.

יחידה זו כמעט שווה ליחידה טוֹר (Torr) שהיא יחידת מידה של לחץ המוגדרת כבדיוק <math> \frac{101325}{760}</math> פסקל. היסטורית, היא הייתה אמורה להיות שווה למילימטר כספית, אך מספר הגדרות־מחדש של שתי היחידות הובילו לכך שהן שונות במקצת (בפחות מ-0.000015%). עם זאת, לרוב היישומים ההנדסיים, ההבדל עשוי להיות זניח עד כדי כך שלפעמים רבות מתייחסים אליהן כשקולות.
יחידת המידה טור קרויה על שם אוונג'ליסטה טוריצ'לי, ממציא הברומטר.

==הגדרה==
היחידה נבחרה משום שאחת הדרכים להגדיר ולמדוד לחץ אטמוספירי היא על ידי בחינה של הלחץ (כוח ליחידת שטח) שמפעיל נוזל בצינורית אנכית. הנוסחה לחישוב הלחץ שיוצרת עמודת נוזל היא:

<math>P=\rho g H</math>

<math>P</math> – לחץ בפסקל.

<math>H</math> – גובה עמודת הנוזל.

<math>g</math> – תאוצת הכובד – .

<math>\rho</math> – צפיפות הנוזל (בכספית הצפיפות היא 13,579 קילוגרם למטר מעוקב).

מכיוון שתאוצת הכובד וצפיפות הכספית ידועות, ידיעת גובה העמודה תספיק כדי לחשב את הפרש הלחצים. היחידה מילימטר כספית משמשת בעיקר במנומטרים פשוטים שבהם הנוזל הבודק את הפרש הלחץ הוא כספית. הכספית נבחרה בשל היותה נוזל בעל צפיפות גבוהה במיוחד, דבר המאפשר בניית מדי לחץ בגדלים נוחים למדידת שינויים בלחץ האטמוספירי. שימוש בנוזלים אחרים, למשל מים, היה דורש בניית צינורות ארוכים מאוד, ולא מעשיים.

ההגדרה העדכנית של מילימטר כספית הוא הלחץ הדרוש על מנת להעלות בצינור של ברומטר מלא כספית בדיוק 1 מילימטר, בטמפרטורה של אפס מעלות צלזיוס.

==ראו גם==
* יחידות מידה על שם אישים

==קישורים חיצוניים==
* ממיר היחידות- [https://www.convertworld.com/he/ convert world]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יחידות מידה: לחץ
קטגוריה:כספית
ניקולו קולאנטוניו

ניקולו אנטוניו קולאנטוניו (באיטלקית: Niccolò Antonio; סביבות 1420 – סביבות 1460) הוא צייר איטלקי, מגדולי אמני השמן הפלנדרי בנאפולי שבאיטליה. נחשב לאחד מגדולי אמני הרנסאנס. נודע בעיקר בשל היותו מדריכו של הצייר המפורסם אנטונלו דה מסינה.

קולאנטוניו נולד ב-1420 בנאפולי שבאיטליה. מרבית פרטי חייו נותרו עלומים. לטענת פייטרו סומונטה, הוא לימד את מסינה ציור בין השנים 1449 ל-1455.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ציירים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-15
פטרוס כריסטוס

הורדת ישו מהצלב, 1450~
פטרוס כריסטוס (בהולנדית: Petrus Christus או פטר מברוז (לפעמים: Petrus Brugensis); (1410 – 1476), היה צייר פלנדרי. מגדולי אמני צבעי השמן הפלנדריים בברוז' שבבלגיה, ומגדולי אמני הרנסאנס. נולד בברוז' אשר בבלגיה, ובה גם נפטר.

פטרוס כריסטוס עבד עבור משפחת ספורצה (איטלקית: Sforza).
<br>לדעתו של פייטרו סומונטה (איטלקית: Pietro Summonte), בשנים 1456–1458 במילאנו, איטליה, היה פטרוס כריסטוס מורהו של אנטונלו דה מסינה, בזמן שזה הציג עצמו כאנטונלוס סיציליינוס (איטלקית: Antonellus Sicilianus).

{| align=center
|<gallery>
image:Gesichtsausschnitt Antonello Da Messina Mann.jpg
Image:Petrus Christus 007.jpg
Image:Detail2 PetrusChristus.jpg
</gallery>
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ציירים פלמים
קטגוריה:ילידי 1410
קטגוריה:נפטרים ב-1475
פיליפ סנדרוס

פיליפ סילביין סנדרוס (Philippe Sylvain Senderos; נולד ב-14 בפברואר 1985 בז'נבה) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ממוצא סרבי וספרדי ששיחק כבלם. לזכותו 57 הופעות בנבחרת שווייץ.

== קריירה ==
בסיום עונת עם 11 משחקי ליגה רצופים ללא ספיגה (כאשר סול קמפבל נעדר עקב פציעה). על אף שסנדרוס לא היה שחקן הרכב קבוע בארסנל, הרי שתרומתו הייתה משמעותית, בין היתר בעונת כאשר עזר לקבוצה לא לספוג שער בליגת האלופות במשך עשרה משחקים. גם במהלך אליפות אפריקה הוא מילא היטב את מקומו של קולו טורה בהרכבה של ארסנל.

באוגוסט 2008 הושאל סנדרוס לקבוצת מילאן לעונה אחת, בעיקר בשל התחרות על המקום בהרכב עם קולו טורה וויליאם גאלאס. בינואר 2010 הושאל לאברטון האנגלית בה השתתף בשני משחקים בלבד. 

ביוני 2010 חתם בפולהאם לשלוש שנים. ב-31 בינואר 2014 הושאל לולנסיה הספרדית. ב-5 ביוני 2014 חתם באסטון וילה לשנתיים. ב-29 בינואר 2016 חתם בגראסהופרס ציריך עד לסוף העונה. ב-31 באוגוסט 2016 חתם בגלאזגו ריינג'רס לעונה אחת. ב-7 באוגוסט 2017 חתם ביוסטון דינמו.

==נבחרת שווייץ==
כשחקן בקבוצת הנוער של המועדון השווייצרי סרבט ז'נבה, פיליפ היה צריך לבחור עבור איזה נבחרת לאומית הוא ישחק. הייתה לו האפשרות לשחק עבור ספרד הודות לאביו הספרדי, עבור סרביה הודות לאימו הסרבית או עבור שווייץ, ארץ מולדתו.

סנדרוס בחר בשווייץ ושיחק בכל הנבחרות של שווייץ החל מהנבחרת עד גיל 15 והלאה. הוא תפס את תשומת לבו של עולם הכדורגל רק לאחר שבתור קפטן הנהיג את נבחרת הנוער של שווייץ לאליפות אירופה עד גיל 17 ב-2002. כתוצאה מהופעתו המרשימה, קבוצות מהטובות באירופה כגון מנצ'סטר יונייטד, ליברפול, יובנטוס ושתי הקבוצות המילאנזיות אינטר מילאנו ומילאן. כאשר חתם בסוף במועדון האנגלי ארסנל. סנדרוס שימש כקפטן נבחרת שווייץ במספר משחקים לאחר מונדיאל 2006, ביניהם משחק הידידות מול נבחרת אנגליה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:כדורגלנים שווייצרים
קטגוריה:בלמי כדורגל שווייצרים
קטגוריה:ז'נבה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סרבט ז'נבה
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני אברטון
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני אסטון וילה
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:כדורגלני גלאזגו ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני יוסטון דינמו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שווייץ
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:שווייצרים ממוצא ספרדי
קטגוריה:ספורטאים שווייצרים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים שווייצרים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים בסקוטלנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בארצות הברית
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1985
אנטונלו דה מסינה

אנטונלו דה מסינה (באיטלקית: Antonello Da Messina; סביבות 1430 – 1479) היה צייר סיציאלני שפעל בתקופת הרנסאנס, תלמידו של ניקולו קולאנטוניו. הוא הכניס כנראה ציורי שמן וטכניקות ציור פלמיות לאמנות הוונציאנית של אמצע המאה ה-15.

ביוגרפיה של דה מסינה נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר. בשנים 1475–1476 היה אנטונלו בוונציה ואולי במילאנו. תוך זמן קצר מהגעתו לוונציה, עבודתו משכה תשומת לב כל כך חיובית שהוא נתמך על ידי המדינה הוונציאנית, וציירים מקומיים אימצו בהתלהבות את טכניקת השמן שלו.

== גלריה ==
"[[הירונימוס בחדר העבודה שלו". ציורו של האומן הסיציליאני מתקופת הרנסאנס, אנטונלו דה מסינה]]

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ארצות הברית
קטגוריה:חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-15
קטגוריה:ילידי 1430
קטגוריה:נפטרים ב-1479
האצטדיון האולימפי סנטניאל

האצטדיון האולימפי סנטניאל (באנגלית: Centennial Olympic Stadium) היה האצטדיון העיקרי של אולימפיאדת אטלנטה שנערכה באטלנטה שבמדינת ג'ורג'יה שבארצות הברית.

==היסטוריה==
עבודות בניית האצטדיון החלו ב-10 ביולי 1993 והוא נפתח ב-19 ביולי 1996 עבור טקס הפתיחה של האולימפיאדה. האצטדיון בן ה-85,000 מושבים נבנה על פי תכנון של משרד האדריכלים הירי, משרד רוזר ומשרד ויליאמס - ראסל וג'ונסון.

לאחר סיום האולימפיאדה, עבר האצטדיון שינויים נרחבים על מנת להתאימו לשמש כאצטדיון קבוצת הבייסבול אטלנטה ברייבס. חלקו הדרום מערבי של האצטדיון נבנה מראש באופן המותאם למשחק הבייסבול. חלקו הצפוני של האצטדיון נהרס לחלוטין ובכך קטן מספר המושבים באצטדיון ל-49,000 בלבד.

שמו של האצטדיון שונה לאחר האולימפיאדה ל"שדה טרנר" - על שם הבעלים של קבוצת הברייבס - טד טרנר. העובדה שהוועד האולימפי שארגן את משחקי אטלנטה נתן את האצטדיון בשווי 207 מיליון דולרים במתנה לקבוצת הברייבס ולא לעיר אטלנטה עוררה ביקורת.

עבודות שיפוץ האצטדיון הושלמו בשנת 1997.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.andrewclem.com/Baseball/TurnerField.html תרשימי האצטדיון ותמונות של האצטדיון]
* [https://web.archive.org/web/20090204120720/http://www.worldstadiums.com/stadium_pictures/north_america/united_states/georgia/atlanta_turner.shtml האצטדיון] ב-World Stadiums

אטלנטה
קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בארצות הברית
קטגוריה:אולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אטלנטה: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:ארצות הברית: אצטדיונים ומתקני ספורט
Introducing... The Beatles

Introducing... The Beatles הוא האלבום הראשון של להקת הביטלס שיצא בארצות הברית האלבום מקביל לאלבום שיצא בבריטניה תחת השם Please Please Me. האלבום יצא בשתי גרסאות, הראשונה ב-6 בינואר 1964 והשנייה ב-10 בפברואר על ידי חברת קפיטול רקורדס, בעריכתו של דייב דקסטר, אשר שינה את סדר השירים וקיצץ את האלבום המקורי, שכלל 7 שירים בצד לסטנדרט האמריקאי של 6 שירים בצד (תוך השמטת השירים "Ask Me Why" ו-"There is a place"). מפיק האלבום המקורי היה ג'ורג' מרטין, אך בארצות הברית נרשם גם שמו של דקסטר כמפיק בארצות הברית. שירי האלבום הוקלטו באולפני אבי רוד בשנת 1963.

== רשימת השירים ==
כל השירים נכתבו על ידי פול מקרטני וג'ון לנון, למעט אם צוין אחרת.

=== צד ראשון ===
# I Saw Her Standing There
# Misery
# (Anna (Go to Him (ארתור אלכסנדר)
# Chains (ג'רי גופין - קרול קינג)
# Boys (לוטר דיסון-ואס פארל)
# Love Me Do

=== צד שני ===
# P.S. I Love You
# Baby It's You (ברט בכרך-האל דויד-ווליאמס)
# Do You Want to Know a Secret
# Taste of Honey (ריץ' מרלו-בובי סקוט)
# There's a Place
# Twist and Shout (פיל מדלי-בארט ראסל)
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 1964
קטגוריה:אלבומי הביטלס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
מרד שייז

מרד שייז היה מרד איכרים אלים במרכז ומערב מסצ'וסטס, ארצות הברית. המרד פרץ ב-29 באוגוסט 1786 עד לינואר 1787 עם מעצרם של למעלה מ-1,000 מורדים. המרד נקרא על שמו של סרן דניאל שייז (1747 - 1825), ותיק מלחמת העצמאות האמריקאית, שהיה אחד מראשי המרד. 
האיכרים מחו על הנטל שהוטל עליהם בעקבות מלחמת העצמאות האמריקאית, נטל שנבע מאובדן הכנסות בזמן הלחימה והכספים אותם הם השקיעו בלחימה נגד אנגליה. כוונת המרד הייתה להקל במיסים והחובות ובעיקר על חוסר מימוש של איגרות החוב אותן הנפיקה הנהגת המושבות בזמן המלחמה באנגליה. האיכרים עלו לבית המשפט בבוסטון במטרה לשרוף את רישומי החובות שבו אולם המיליציות המקומיות של בוסטון דיכאו את המרד, לאחר מספר התקפות על בתי משפט ותחנות משטרה.

במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית מכרה הממשלה המרכזית איגרות חוב לתושביה כדי לממן את המאמץ המלחמתי. לאחר המלחמה התברר שהמדינה אינה יכולה לעמוד בתשלום איגרות החוב, שכן לא הייתה לה הסמכות לגבות מיסים מתושבי שלוש-עשרה המושבות העצמאיות. המוני תושבים החזיקו באיגרות חוב שלא ניתנו למימוש. רוב התושבים מכרו אותם לבסוף לספסרים בחצי חינם. ספסרים אלו עשו הון רב כאשר קמה ארצות הברית כפדרציה, ואז יכלה לשלם את ערכן הנקוב של איגרות החוב. 

המרד התרחש בזמן כינוס ועידת אנאפוליס במרילנד. בוועידה התכנסו ראשי הקונפדרציה של אמריקה למען ויסות הסחר והמסחר בין המושבות. כאשר הגיעה אליהם הידיעה על המרד, דרש ג'ורג' וושינגטון, לימים נשיאה הראשון של ארצות הברית, לדכא את המרד בכוח. אולם על פי הסכם הקונפדרציה האמריקאית לממשלה המרכזית לא הייתה הזכות להתערב בעניינים שבתוך המושבות. לאחר המרד קיבלו את ההחלטה ובראשם ג'ורג' וושינגטון שהקונפדרציה חלשה מדי מכדי להתמודד עם בעיות המושבות ולכן יש צורך בהחלפת התשתית ובהקמת גוף ריכוזי חזק יותר. לשם כך התאספה ועידת הקונגרס שכונתה 'הוועידה המהוללת' בה הוחלט על כינון חוקה וממשלה מרכזית 'של העם, בידי העם ולמען העם'. לפי היסטוריונים רבים, המרד היה זרז להקמת ארצות הברית כפדרציה וכינון החוקה האמריקאית.

למרות דיכויו של המרד משתתפיו כמעט ולא נענשו, והמושל שפיקד על דיכוי המרד הובס בבחירות שנערכו אחריו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:1786 בארצות הברית
קטגוריה:1787 בארצות הברית
שייז