OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
היינריך השישה עשר, דוכס בוואריה

היינריך השישה עשר, דוכס בוואריה (בגרמנית: Heinrich XVI. von Bayern; 1386–30 ביולי 1450), היה דוכס בוואריה-לנדסהוט בין השנים 1450–1479.

==ביוגרפיה==
היינריך נולד ב-23 בפברואר 1417, לפרידריך, דוכס בוואריה ולמדלאנה ויסקונטי, בתם של ברנבאו ויסקונטי וביאטריצ'ה דלה סקאלה.

בשנת 1375 מת סבו שטפן השני, דוכס בוואריה, ואביו ודודיו פרידריך, דוכס בוואריה וסטפן השלישי, דוכס בוואריה ירשו את נחלותיו. בשנת 1392 חולקה דוכסות בוואריה בין אביו לדודיו: אביו קיבל את דוכסות בוואריה-מינכן, פרידריך, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-לנדסהוט, ואילו שטפן השלישי, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-אינגולשטאדט. בשנת 1393 מת אביו פרידריך, דוכס בוואריה, והיינריך עלה לשלטון במקומו, תוך שהוא הופך לאחד האצילים העשירים ביותר בגרמניה. בשנת 1410 דיכא היינריך באכזריות מרד של אזרחי לנדסהוט, ובשנים לאחר מכן נלחם נגד דודנו לודוויג השביעי, דוכס בוואריה, ואף הקים נגדו בשנת 1414 את ליגת קונסטנץ.

בשנת 1425 נרצח יוהאן השלישי, דוכס בוואריה-שטראובינג, ובשנת 1429 פסק זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בבוררות פרשבורג על חלוקת דוכסות בוואריה-שטראובינג בין הענפים האחרים של בוואריה. בשנת 1445 מת לודוויג השמיני, דוכס בוואריה-אינגולשטאדט, ובשנת 1447 קיבל היינריך את כל דוכסות בוואריה-אינגולשטאדט. ב-30 ביולי 1450 מת היינריך, ובנו לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-21 במרץ 1452 התחתן היינריך עם מרגרטה מאוסטריה, בתם של אלברכט הרביעי, דוכס אוסטריה ויוהנה סופיה מבוואריה, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
* יוהנה מבוואריה (1413–1444), התחתנה עם אוטו הראשון, רוזן פפאלץ-מוסבאך
* אלברכט מבוואריה (1414–1418)
* פרידריך מבוואריה (1415–1416)
* לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה (1417–1479)
* אליזבת מבוואריה (1419–1441), התחתנה עם אולריך החמישי, רוזן וירטמברג
* מרגרטה מבוואריה (1420)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.hdbg.eu/karten/karten/detail/id/91 מפת דוכסות בוואריה-לנדסהוט בסוף שלטונו של היינריך]

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| היינריך השישה עשר, דוכס בוואריה בית ויטלסבאך נולד:1386 מת:30 ביולי 1450
|-
| rowspan="1" align="center"| פרידריך
| rowspan="1" align="center"| דוכסות בוואריה-לנדסהוט 1393–1450
| rowspan="2" align="center"| לודוויג התשיעי
|-
| rowspan="1" align="center"| לודוויג השמיני
| rowspan="1" align="center"| דוכסות בוואריה-אינגולשטאדט 1447–1450
|}

קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:דוכסי בוואריה
קטגוריה:ילידי 1386
קטגוריה:נפטרים ב-1450
פרידריך, דוכס בוואריה

פרידריך, דוכס בוואריה (1341–4 בדצמבר 1393), היה דוכס בוואריה-לנדסהוט בין השנים 1375–1393.

==ביוגרפיה==
פרידריך נולד בשנת 1339 לשטפן השני, דוכס בוואריה ואיזבלה מסיציליה, דוכסית בוואריה, בתם של פדריקו השלישי, מלך סיציליה ואלינור מאנז'ו.

בשנת 1375 מת אביו שטפן השני, דוכס בוואריה, ופרידריך ואחיו יוהאן השני, דוכס בוואריה ושטפן השלישי, דוכס בוואריה ירשו את נחלותיו. בשנת 1392 חולקה דוכסות בוואריה בין יוהאן לאחיו: יוהאן השני, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-מינכן, פרידריך קיבל את דוכסות בוואריה-לנדסהוט, ואילו שטפן השלישי, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-אינגולשטאדט.

בשנת 1383 לחם פרידריך בפלנדריה לצד הצרפתים נגד האנגלים, ואף השתתף במצור על בורבורג. כמו כן ביקר פרידריך בלה קסנואה אצל דודו אלברכט הראשון, דוכס בוואריה-שטראובינג, ולאחר מכן ביקר בפריז בחצרו של שארל השישי, מלך צרפת. בשנת 1385 ליווה את אחייניתו איזבו מבוואריה לאמיין, לקראת נישואיה עם שארל השישי, מלך צרפת.

בשנת 1387 כלא פרידריך את ארכיבישוף זלצבורג, במטרה לאלצו לפרק את הברית שכרת עם קונפדרציית ערים בשוואביה. פרידריך שימש כיועצו של ונצל, מלך גרמניה, ואף היה מועמד מטעמו לרשת אחריו את כתר בוהמיה.

ב-4 בדצמבר 1393 מת פרידריך בצ'סקה בודייוביצה בבוהמיה, ובנו היינריך השישה עשר, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-16 במאי 1360 התחתן פרידריך עם אנה מנופן, בתו של ברטולד השביעי, רוזן נופן, ממנה הייתה לו בת אחת:
* אליזבת מבוואריה (1361–1382), התחתנה עם מרקו ויסקונטי

ב-2 בספטמבר 1381 התחתן פרידריך עם מדלאנה ויסקונטי, בתם של ברנבאו ויסקונטי וביאטריצ'ה דלה סקאלה, ממנה היו לו 5 ילדים:
* אליזבת מבוואריה, נסיכת הבוחר מברנדנבורג (1383–1442), התחתנה עם פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג
* היינריך השישה עשר, דוכס בוואריה (1386–1450)
* מרגרטה מבוואריה (1384)
* מגדלנה מבוואריה (1388–1410), התחתנה עם יוהאן מיינהארד השביעי, רוזן גוריציה
* יוהאן מבוואריה (1390–1396)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.deutsche-biographie.de/gnd133574415.html#ndbcontent פרידריך, דוכס בוואריה] 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| פרידריך, דוכס בוואריה בית ויטלסבאך נולד:1339 מת:4 בדצמבר 1393
|-
| rowspan="1" align="center"| שטפן השני
| rowspan="1" align="center"| דוכסות בוואריה-לנדסהוט 1375–1393
| rowspan="1" align="center"| היינריך השישה עשר
|}

קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:דוכסי בוואריה
קטגוריה:ילידי 1339
קטגוריה:נפטרים ב-1393
פרדוביצה (מחוז)

מחוז פרדוביצה או מחוז פרדוביצקי (בצ'כית: Pardubický kraj) הוא אחד מ-13 מחוזות של הרפובליקה הצ'כית, השוכן ברובו בחלקה המזרחי של בוהמיה ההיסטורית ובמיעוטו בחלק קטן של צפון-מערב מוראביה. המחוז נקרא על שם בירתו, העיר פרדוביצה.

מחוז פרדוביצה שימש במהלך ההיסטוריה כיחידה מנהלית בגבולות שונים, לראשונה הוקם ב-1850 והשתרע בין העיר צ'סקי ברוד לגבול בוהמיה-מוראביה. בין 1949 ל-1960 היה מחוז פרדוביצה אחד מ-19 מחוזות צ'כוסלובקיה, ובגבולותיו הנוכחיים הוא הוכרז בשנת 2000.

==מחוזות משנה==
מחוז פרדוביצה, מחולק לארבעה מחוזות משנה (אוקרס, Okres):
* מחוז משנה חרודים 
* מחוז משנה פרדוביצה 
* מחוז משנה סביטאבי 
* מחוז משנה אוסטי נד אורליצי 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.pardubickykraj.cz/ אתר הממשל של מחוז פרדוביצה] 

קטגוריה:צ'כיה: מחוזות
צבי בר-שירה

צבי (הוגו) בר שירה (צב"ש) (11 בנובמבר 1932 - 14 ביולי 2016) היה עיתונאי ישראלי, מנהל ומארגן תחרויות שחמט, ושופט שחמט בינלאומי.

==קורות חייו==

צבי בר שירה נולד באוסטריה. עלה לישראל בשנת 1939 (במסגרת העלייה החמישית). את הקריירה העיתונאית שלו החל בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20, ככתב בעיתון "עולם הספורט" ובך הכל סיקר אירועי ספורט במשך למעלה מ-50 שנים. <ref></ref> בהמשך כתב בעיתונים "דבר", "על המשמר", "חדשות הספורט" ובמשך שנים רבות היה כתב במדור הספורט של עיתון "מעריב". בנוסף, היה מנחה אירועים.

היה חבר הנהלת האיגוד הישראלי לשחמט, שימש כיו"ר או כחבר בוועדות רבות. במשך עשרות שנים ארגן וניהל מאות תחרויות שחמט, כולל אליפויות ישראל. 
היה בעל דרגה ראשונה<ref></ref>, ובשנת 1969 זכה באליפות מועדון "רטי" בתל אביב. בשנת 1974 העניק פיד"ה לבר-שירה את דרגת השיפוט שופט שחמט בינלאומי, והוא היה מהראשונים שקיבלו תואר זה בישראל.

היה ידוע בסטטיסטיקה שניהל על פעילויות ספורטאים (כולל שחמטאים) ותחרויות ספורט, וכשפרש לגמלאות המשיך לעבוד בהתנדבות במעריב, בעדכונים סטטיסטיים.

התגורר בגבעתיים, היה נשוי ליהודית ואב לבן.

==הוקרה והנצחה==
* בשנת 2012 העניק לו נשיא פיד"ה אות כבוד על פעילות בת 40 שנה
* לאחר מותו: החל משנת 2017 נערכת אליפות גבעתיים (ולעיתים גם רמת גן) בשחמט מהיר לזכרו.
* לאחר מותו הוקמה קבוצת שחמט הנושאת את שמו.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hapoel-ramatgan.co.il/%D7%A6%D7%91%D7%99-%D7%91%D7%A8-%D7%A9%D7%99%D7%A8%D7%94/ צבי בר שירה]
===כתבות שכתב===
* [http://www.jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/?action=search&text=צבי%20בר%20שירה#panel=search&search=0 כתבות של צבי בר-שירה], באתר עיתונות יהודית היסטורית
* [http://www.nrg.co.il/online/3/ART2/372/955.html הסגן של בר-כוכבא: הפספוס של גלפנד], באתר Nrg, מאי 2012

===כתבות אודותיו בעקבות פטירתו===
* סיון חדד ואלמוג בורשטיין, [http://www.chess.org.il/ContentPages/ContentPage.aspx?Id=1814 צבי בר- שירה], באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 15 ביולי 2016
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עסקני שחמט ישראלים
קטגוריה:כתבי שחמט ישראלים
קטגוריה:עיתונאי ספורט ישראלים
קטגוריה:סגל חדשות הספורט
קטגוריה:גבעתיים: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
עונת 1929/1930 בסרייה א'

עונת 1929/1930 בסרייה א הייתה העונה ה-30 (הראשונה כסרייה א') של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-6 באוקטובר 1929 והסתיימו ב-13 ביולי 1930. 

בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.

אמברוזיאנה זכתה באליפות הליגה בפעם השלישית בתולדות המועדון.
 
בסיום העונה לליגת משנה ירדו פדובה וקרמונה. במקומן לסרייה א' העפילו קסאלה ולניאנו.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" width=70% style="font-size:90%"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=15|שערי זכות
!width=15|שערי חובה
!width=15|הפרש שערים
!width=15|נקודות
!הערות
|- bgcolor="#FFFF00"
| 1. || אמברוזיאנה || 34 || 22 || 6 || 6 || 85||38 || 47 || 50||זכייה באליפות
|- 
| 2. || גנואה || 34 || 20 || 8 || 6 || 63||39 || 24 || 48 || rowspan="15"|
|-
| 3. || יובנטוס || 34 || 19 || 7 || 8 || 56||31 || 25 || 45
|-
| 4. || טורינו || 34 || 16 || 7 || 11 || 52||31 || 21 || 39
|-
| 5. || נאפולי || 34 || 14 || 9 || 11 || 61||51 || 10 || 37
|-
| 6. || רומא || 34 || 15 || 6 || 13 || 73||52 || 21 || 36
|-
| 7. || בולוניה || 34 || 14 || 8 || 12 || 56||46 || 10 || 36
|-
| 8. || אלסנדריה|| 34 || 14 || 8 || 12 || 55||49 || 6 || 36
|-
| 9. || פרו ורצ'לי || 34 || 12 || 9 || 13 || 52||60 || 8- || 33
|-
| 10. || ברשה || 34 || 13 || 7 || 14 || 45||56 ||11- || 33
|-
| 11. || מילאן || 34 || 11 || 10 || 13 || 52||48 || 4 || 32
|-
| 12. || מודנה || 34 || 11 || 8 || 15 || 48||55 || 7-|| 30
|-
| 13. || פרו פטריה || 34 || 12 || 6 || 16 || 46||64 || 18- || 30
|-
| 14. || ליבורנו || 34 || 12 || 5 || 17 || 51||79 || 28- || 29
|-
| 15. || לאציו || 34 || 10 || 8 || 16 || 49||50 || 1-|| 28
|-
| 16. || טריאסטינה || 34 || 11 || 6 || 17 || 42||59 || 17- || 28
|- bgcolor=#F08080 
| 17. || פדובה || 34 || 11 || 4 || 19 || 52||78 || 26- || 26 || rowspan="2"|ירידת ליגה
|- bgcolor=#F08080 
| 18. || קרמונזה || 34 || 4 || 8 || 22 || 31||83 || 52- || 16
|}

==כדורגלנים מצטיינים==
ג'וזפה מאצה מאמברוזיאנה כבש 31 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/tablesi/ital30.html נתונים מאתר rsssf]

איטליה
איטליה
קטגוריה:עונות בסרייה א'
ויסוצ'ינה (מחוז)

מחוז ויסוצ'ינה (בצ'כית: Kraj Vysočina) הוא אחד מ-13 מחוזות של הרפובליקה הצ'כית, המשתרע על חלקה הדרום-מזרחי של בוהמיה ההיסטורית ועל חלקה הדרום-מערבי של מוראביה. שם המחוז מבטא את היותו בשטח הררי.

מחוז ויסוצ'ינה הוא אחד משלושה מחוזות בצ'כיה (לצד בוהמיה המרכזית והבירה פראג) שאינו חולק גבול עם מדינה זרה. ממאי 2001 ועד יולי 2011 נקרא המחוז מחוז ייהלבה (או: ייהלבסקי, Jihlavský kraj) על שם בירת המחוז, העיר ייהלבה.

==מחוזות משנה==
מחוז ויסוצ'ינה, מחולק לחמישה מחוזות משנה (אוקרס, Okres):
* מחוז משנה הבליצקוב ברוד 
* מחוז משנה פלהז'ימוב 
* מחוז משנה טשביץ' 
* מחוז משנה ייהלבה 
* מחוז משנה ז'דיאר נאד סאזבואו 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.kr-vysocina.cz/ אתר הממשל של מחוז ויסוצ'ינה] 

קטגוריה:צ'כיה: מחוזות
מדליית הרזיסטנס

מדליית הרזיסטנס (בצרפתית: Médaille de la Résistance, מילולית: מדליית ההתנגדות) הייתה עיטור שהוענק על ידי הוועדה הצרפתית לשחרור לאומי, שבסיסה בבריטניה, במהלך מלחמת העולם השנייה. העיטור נוסד בצו של הגנרל שארל דה גול מ-9 בפברואר 1943 "להכיר במעשי האמונה המדהימים והאומץ, שבצרפת, באימפריה ובחו"ל, תרמו להתנגדות העם הצרפתי נגד האויב ונגד שותפיו מאז 18 ביוני 1940".

העיטור הוענק ל-38,288 אנשים חיים ול-24,463 לאחר מותם. העיטורים הוענקו גם בגין חברות בכוחות צרפת החופשית וגם בגין השתתפות בתנועת ההתנגדות הצרפתית במהלך הכיבוש הגרמני של צרפת במלחמת העולם השנייה. בגין מעשי גבורה עילאיים הוענק עיטור מסדר השחרור. מועמדויות לקבלת העיטור התקבלו עד ל-31 במרץ 1947, ובגין מעשים שהתרחשו בהודו-סין, עד ל-31 בדצמבר 1947.

העיטור הוענק גם ל-18 רשויות מקומיות, 21 יחידות צבאיות ו-15 ארגונים נוספים, כולל מנזרים, בתי ספר תיכוניים ובתי חולים.

==קישורים חיצוניים==

*
רזיסטנס
רזיסטנס
קטגוריה:צרפת החופשית
אמיל ביטש

אמיל ביטש (בגרמנית: Emil Bitsch; 14 ביוני 1916 – 15 במרץ 1944) היה אלוף הפלות גרמני שהשתתף בקרבות אוויר במלחמת העולם השנייה. היה אחד מטייסי הקרב המוצלחים ביותר בחזית המזרחית, לזכותו נרשמו 108 הפלות של מטוסי אויב. 104 מהם היו מטוסי קרב וארבעת הנוספים היו מפציצים בעלי 4 מנועים. נטען כי הוא הטייס הגרמני שהפיל את אלופת ההפלות הסובייטית יקטרינה בודנובה בקרב אווירי מעל אוקראינה. ביטש נהרג בקרב ב-15 במרץ 1944 מול טייסי חילות האוויר של צבא ארצות הברית.

==מלחמת העולם השנייה==
ביולי 1941, ביטש החל את שירותו בלופטוואפה כאשר הוצב בכנף קרב 3. ההפלה הראשונה של סגן ביטש הושגה ב-2 ביולי, המטוס שהפיל היה מדגם איליושין Il-2. עד לתחילת שנת 1942 הפיל 5 מטוסי אויב. ב-24 ביוני 1942 הפיל 2 מטוסי יאקובלב Yak-4 ורשם את הפלתו התשיעית והעשירית. ב-13 ביולי רשם את הפלתו ה-20 בקרב. ב-16 באוגוסט של אותה השנה ביצע את הפלתו ה-30, ועד ל-28 באוגוסט הספיק להפיל 40 מטוסים מיום כניסתו לתא הטייס.

ב-4 בספטמבר 1942 הופל צפון-מערבית לוולגוגרד (דאז "סטלינגרד"). הוא נטש את מטוסו מהדגם מסרשמיט Bf 109, נחת בשלום וספק פגיעות קלות בלבד. זמן קצר לאחר שהופל חזר לשירות מבצעי והוכיחו את יכולותיו. ב-19 במרץ 1943 רשם את ההפלה האווירית ה-50 שלו. ב-1 ביוני 1943 קודם לדרגת מפקד צוות. ב-19 ביולי הפיל מטוס יאקובלב Yak-1 מעל אוקראינה, את המטוס הטיסה כפי הנראה אלופת ההפלות יקטרינה בודנובה. יומיים לאחר מכן, ב-21 ביולי, הפיל מטוס קרב נוסף וזקף לזכותו 100 הפלות אויב. הוא היה טייס הלופטוואפה ה-46 במספר שצבר 100 הפלות. עיטור צלב האבירים הוענק לו ב-29 באוגוסט ועד אז צבר 4 הפלות נוספות.

הוא הוצא משירות בחזית המזרחית ונקרא להגן על שמי הרייך הגרמני. בקרבות מעל גרמניה הפיל 4 מפציצים כבדים בעלי 4 מנועים. טייסי P-47 ת'נדרבולט אמריקאיים הפילו אותו מעל שמי הולנד ב-15 במרץ 1944, הוא לא שרד הפלה זו.

קטגוריה:טייסי הלופטוואפה
קטגוריה:אלופי הפלות גרמנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1916
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
מוראביה הדרומית (מחוז)

מחוז מוראביה הדרומית או מחוז ייהומוראבסקי (בצ'כית: Jihomoravský kraj) הוא אחד מ-13 מחוזות של הרפובליקה הצ'כית, השוכן ברובו המוחלט בחלקה הדרום-מערבי של מוראביה ההיסטורית, יוצא מן הכלל הוא הכפר יובובה להוטה (Jobova Lhota) השוכן על אדמת בוהמיה ההיסטורית ומשתייך אף הוא למחוז מוראביה הדרומית. בירת המחוז היא העיר ברנו, העיר השנייה בגודלה בצ'כיה.

==מחוזות משנה==
מחוז מוראביה הדרומית, מחולק לשבעה מחוזות משנה (אוקרס, Okres):
* מחוז משנה בלנסקו 
* מחוז משנה ברנו-מייסטו (ברנו-העיר) 
* מחוז משנה ברנו-ונקוב (ברנו-המחוז) 
* מחוז משנה בז'צלב 
* מחוז משנה הודונין 
* מחוז משנה וישקוב 
* מחוז משנה זנוימו 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.kr-jihomoravsky.cz/ אתר הממשל של מחוז מוראביה הדרומית] 

קטגוריה:צ'כיה: מחוזות
ראהאן (סדרת טלוויזיה)

ראהאן (בצרפתית: Rahan) היא סדרת טלוויזיה צרפתית-איטלקית מונפשת, שמבוססת על קומיקס צרפתי בעל אותו שם שנוצר על ידי רוג'ר לקורו. הסדרה בוימה על ידי פסקל מורלי, והופקה על ידי Rai Fiction בשיתוף Xilam ו-Castelrosso Films.

הסדרה שודרה במקור החל מ-22 בדצמבר 2008 עד שנת 2009, כאשר בצרפת היא שודרה בערוץ Canal+ Family ובאיטליה בערוץ RAI. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ Yes Kidz החל מ-2 באפריל 2017. לסדרה הופקה עונה אחת הכוללת 26 פרקים באורך 26 דקות.

זוהי הסדרה השנייה שמבוססת על הקומיקס לאחר הסדרה "Rahan, fils des âges farouches" ששודרה לראשונה בשנת 1987.

== תקציר עלילה ==
בעמק נמצאים בני שבט הזאב ואנשי המערות בתקופה קדומה. במהלך מסע ציד נתקלים בני שבט הזאב בראהאן ומנסים להילחם בו. לאחר מכן מכיר את אורזוס יצור, ככל הנראה קוף שהיה דוב ונהפך על ידי מלכת הצללים המרשעת הרוצה שהיו מלחמות בעמק כדי לשאוב את נשמותיהם של אנשי העמק ומשתפת פעולה עם המכשף של בני שבט הזאב. במהלך הסדרה ראהאן אינו משתף פעולה עם האמונה ברוחות ורוצה רק שיהיה שלום בין השבטים בנוסף בסדרה משתף פעולה עם נואמה בת שבט הזאב וטטיאה המכשפת של אנשי המערות לקראת סוף הסדרה נהיה שלום בין השבטים אך נהרס על ידי המכשף של בני שבט הזאב שרוצח במהלך משחק בין שני השבטים את הצ'יף של בני שבט הזאב לאחר מכן קושרים את ראהאן על קרשים וזורקים אותו לנהר וגם לאחר מכן מגיע לים ומאבד את זכרונו ומוצא את עצמו על אי של בני שבט האילן ומטפלים בו ושם פוגש את אורזוס וחוזר לטפל במלחמה לאחר שזכרונו שב אליו לאחר תאונה שנפל מסירה ומצליח בכך.

== דמויות ==
=== דמויות ראשיות ===
*ראהאן בנו של קראו - נער אמיץ. לעיתים קרובות נקרא גם "שיער צהוב", בגלל צבע שערו הבלונדיני. עצמאי. מגיע לעמק הזאב לאחר ששבטו נהרג בתאונת הר געש. פירוש שמו הוא "בנם של אמיצים", בשל העובדה שאמו הצילה אותו מנמר שהרג אותה.
*אורזוס - יצור, ככל הנראה קוף, שמכיר את ראהאן בעמק, ועוזר לו להביא שלום. אורזוס הוא גרגרן ונוטה לאכול הרבה ולכן נעזר בראהאן.
*נואמה - נערה יפה. טום בוי. עוזרת לרהאן להביא שלום בין שני השבטים. בת לשבט הזאב.
*טטיאה - המכשפה של אנשי המערות. עיוורת, בעלת עיניים לבנות וכשפים שונים.

=== הרעים ===
*מלכת הצללים - מלכת עולם הרוחות, רעה ואכזרית. רוצה את נשמות של השבטים בעמק. הפכה את אורזוס מדוב ליצור. אסור להזכיר את שמה כי אז היא מופיעה.
*דראק - המכשף של בני שבט הזאב, בעל יכולות לזמן שדים ורוחות.

=== בני שבט הזאב ===
*מוגו - הצ'יף של בני שבט הזאב, בעל כובע שעשוי מראש של זאב. נהרג על ידי אנוק בעקבות תכסיס של דראק ומלכת הצללים.
*סנגה - לוחם מבני שבט הזאב. איבד את אשתו בעקבות המלחמה. נהרג על ידי דראק לאחר שעבר לצידם של הטובים.
*אנוק - בנו של מוגו. עצבני. שונא את ראהאן ומאוהב בנואמה. הרג את מוגו.

=== אנשי המערות ===
* אגאר - הצ'יף של אנשי המערות, בעל רוח למלחמה, עקשן מאוד ואגרסיבי.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות הנפשה איטלקיות
קטגוריה:סדרות הנפשה צרפתיות
קטגוריה:kidZ: תוכניות רכש
Grandes Éxitos

Grandes Éxitos (בעברית: הלהיטים הגדולים) הוא אלבום להיטים של הזמרת-יוצרת הקולומביאנית שאקירה. האלבום יצא לאור ב-2 בנובמבר 2002, והוא אלבום הלהיטים השני בכל הקריירה של הזמרת. האלבום כולל את כל להיטי הזמרת מכל שלושת אלבומי האולפן הראשונים של הזמרת (ללא Peligro ו-Magia). ב-AllMusic, האלבום הצליח לקבל דירוג של 4.5 כוכבי זהב.

האלבום זכה להצלחה עולמית כאשר מכר, 225,000 עותקים במקסיקו, 200,000 עותקים בארצות הברית, ובנוסף 40,000 עותקים בארגנטינה. האלבום זכה להצלחה רבה במצעדים כאשר הצליח להגיע למקום ה-1 במצעד האלבומים הלטיניים, ובמצעד אלבומי הפופ הלטיניים. האלבום הוא בין חמשת האלבומים היחידים של הזמרת אשר הצליחו להגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הלטיניים. לאחר כ-3 שנים יצאו לאלבום שתי מהדורות אשר בין היתר כוללות את הלהיטים "Whenever, Wherever", ו-"Underneath Your Clothes", ו-"Te Dejo Madrid" ועוד להיטים רבים אחרים של הזמרת אשר לא נכללו במהדורה הראשונה של האלבום.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!ארגנטינה (CAPIF)
|פלטינה
|40,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|פלטינה 2× <small>(לטיני)</small>
|200,000
|-
!מקסיקו (AMPROFON)
|פלטינה + זהב
|225,000
|-
! colspan="3" |סיכום
|-
!בכל העולם
|
|3,000,000
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי אוסף מ-2002
קטגוריה:אלבומי שאקירה
קטגוריה:אלבומי אוסף וידאו קליפים
קטגוריה:אלבומי אוסף בספרדית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אמיליו אסטפן
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי שאקירה
קטגוריה:אלבומי חברת סוני מיוזיק קולומביה
Live & off the Record

Live & off the Record (יצא לאור לראשונה בספרד ובאמריקה הלטינית בשם: En Vivo y en Privado) הוא אלבום ההופעה השני של הזמרת-יוצרת הקולומביאנית שאקירה, אשר יצא לאור ב-30 במרץ 2004. האלבום מכיל שירים מאלבומי האולפן הראשונים של הזמרת, כאשר כולם הוקלטו בהופעות חיות של הזמרת בשנים 2002–2003.

האלבום זכה להצלחה רבה במכירות כאשר בגרמניה מכר 75,000 עותקים, בצרפת 10,000 עותקים, באוסטרליה 17,500 עותקים, ובמקסיקו, ספרד, ו-ארצות הברית מכר בכל אחת מהמדינות 50,000 עותקים. במצעדים השיר לא זכה להצלחה רבה כאשר לא נכנס למצעדים רבים כמו אלבומיה הקודמים של הזמרת. המבקרים ב-AllMusic, נתנו לאלבום דירוג של שלושה כוכבי זהב, דבר אשר היה נחשב להצלחה בינונית בדירוגים כאשר כל אלבומיה הקודמים של הזמרת זכו לדירוגים יותר גבוהים. הדיסק מחולק לשני חלקים אחד חלק של די וי די, והשני הוא תקליטור.

== רקע ==
ב-30 במרץ 2004, הודיעה הזמרת כי האלבום ההופעה החיה השני שלה עומד לצאת וכך היה. האלבום יצא לאור לשווקים באותו תאריך והצליח למכור עותקים רבים ברחבי העולם. בעטיפת האלבום ניתן לראות את שאקירה כשהיא שרה לתוך מיקרופון ויש כיתוב האומר Shakira Live off the Record אך השם המוכר שלו הוא Live & off the Record.

== רשימת רצועות ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)
|זהב
|7,500
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|זהב
|50,000
|-
!גרמניה (BVMI)
|זהב 3×
|75,000
|-
!מקסיקו (AMPROFON)
|זהב
|50,000
|-
!ספרד (PROMUSICAE)
|זהב
|50,000
|-
!פורטוגל (AFP)
|זהב
|20,000
|-
!צרפת (SNEP)
|זהב
|10,000
|-
!קוריאה הדרומית (Gaon)
|
|2,834
|-
! colspan="3" |סיכום
|-
!בכל העולם
|
|1,000,000
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי הופעה מ-2004
קטגוריה:אלבומי וידאו מ-2004
קטגוריה:אלבומי הופעה של שאקירה
קטגוריה:אלבומי הופעה באנגלית
קטגוריה:אלבומי הופעה בספרדית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי שאקירה
קטגוריה:אלבומי חברת אפיק רקורדס
מערת קיטום

מערת קיטום (באנגלית: Kitum Cave), היא מערה הנמצאת בשמורת טבע בהר אלגון בשטח המתחלק בין קניה לאוגנדה.

המערה, הידועה גם בשם "מערת הפילים", נמצאת בהר אלגון ביבשת אפריקה, בגבול שבין קניה לאוגנדה. חלק מהמערה עשויה סלעים וולקניים, שכן הר אלגון הוא הר געש כבוי, אך דפנות הפנים שלה מכילות מלח שהיה חיוני להתפתחותם של בעלי חיים שחיו באזור.

במשך עשרות אלפי שנים נהגו הפילים שבאזור לחפור באמצעות לשונם את פנים המערה במטרה למצוא מלח, החשוב להתפתחותם וקיומם. פעולה זו ארוכת השנים גרמה להעמקת המערה עד לכ־200 מטרים. כאמור, חלק מהמלחים מסופקים לפילים על ידי אכילת פרות וירקות, אך לא בכמות מספקת.
עדויות לחפירתם של הפילים נמצאות בתוך מערת קיטום על גבי הקירות כשריטות וסדקים. כמו כן, עצמות פילון שכנראה נפל בתוכה ומת.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20170613060729/http://www.ugandawildlife.org/explore-our-parks/parks-by-name-a-z/mount-elgon-national-park/areas-of-interest אודות השמורה בצד של אוגנדה ועל המערות], אתר שמורות הטבע באוגנדה.
* [http://faculty.jsd.claremont.edu/dmcfarlane/MtElgon/index.htm המערות בשמורת הר אלגון]

קטגוריה:קניה: גאוגרפיה
קטגוריה:אפריקה: מערות
MTV Unplugged (אלבום של שאקירה)

MTV Unplugged הוא אלבום ההופעה הראשון של הזמרת-יוצרת הקולומביאנית שאקירה. האלבום יצא לאור ב-29 באוגוסט 2000, על ידי חברות התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט וקולומביה רקורדס. האלבום זכה להצלחה עולמית כאשר מכר 400,000 עותקים בארצות הברית, 150,000 בגרמניה, 150,000 במקסיקו ובנוסף מכר 5,000,000 עותקים ברחבי העולם, והוא במהרה הפך לאלבום ההופעה הנמכר ביותר בכל הקריירה של הזמרת, והוא אחד מאלבומי ההופעה הנמכרים ביותר בכל הזמנים.

במצעדים האלבום הצליח להגיע למקום ה-1 במקסיקו, ובנוסף הצליח להיכנס למצעדים רבים אחרים שם הגיע למקומות גבוהים. האלבום עצמו מכיל שני חלקים, החלק הראשון CD אשר יצא בשנת 2000, ובו נמצאים 11 שירים שבוצעו בהופעות, החלק השני הוא חלק של DVD אשר יצא בשנת 2002, כשנתיים לאחר צאת האלבום, והוא מכיל את אותם כמות שירים רק שסדר הרצועות בחלק זה שונה, ובנוסף זמן השירים קוצר או הוארך.

האלבום זכה לתואר של אחד מאלבומי ההופעה הלטיניים הטובים ביותר בכל הזמנים.

== רקע ==
בשנת 2000, הודיע הזמרת כי אלבום ההופעה ראשון שלה יצא ב-MTV ויקרא על שם האלבומים שלהם MTV Unplugged. במהרה האלבום זכה להצלחה רבה בכל רחבי האלבום כאשר מכר 5,000,000 עותקים ברחבי העולם והפך לאחד מאלבומי ההופעה הנמכרים בכל הזמנים. שנה לאחר מכן בשנת 2001, האלבום זיכה את הזמרת בפרס גראמי והפך לפרס גראמי הראשון של הזמרת, כאשר זכה בקטגוריית – "האלבום הלטיני הטוב ביותר של השנה".

בנוסף, האלבום קיבל דירוג של 4.5 כוכבי זהב ב-AllMusic.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!ארגנטינה (CAPIF)
|פלטינה
|60,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|פלטינה 4× <small>(לטיני)</small>
|400,000
|-
!ארצות הברית (RIAA) (וידאו)
|זהב
|50,000
|-
!ברזיל (Pro-Música Brasil)
|זהב
|100,000
|-
!גרמניה (BVMI)
|זהב
|150,000
|-
!מקסיקו (AMPROFON)
|פלטינה
|150,000
|-
! colspan="3" |סיכום
|-
!בכל העולם
|
|5,000,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי הופעה מ-2000
קטגוריה:אלבומי הופעה של שאקירה
קטגוריה:MTV Unplugged
קטגוריה:אלבומי הופעה בספרדית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אמיליו אסטפן
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי שאקירה
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לאלבום הפופ הלטיני של השנה
קטגוריה:אלבומי חברת סוני מיוזיק קולומביה
עופר גרשון

עופר גרשון (נולד בשנת 1968) הוא ספורטאי ישראלי בעבר. 6 פעמים ברציפות אלוף ישראל (1985–1990) בזריקת דיסקוס.

== ביוגרפיה ==
עופר גרשון גדל בבאר שבע. הוא התאמן בקבוצת הפועל באר שבע בהדרכתו של אמנון גור.
 
===1985===
אליפות ישראל שנערכה בסוף יוני 1985 זכה גרשון במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 49.18 מטר. 

===1986===
בתחרות שנערכה בתל אביב ב-27 ביולי 1986 הוא זכה במדליית ארד בהטלת כידון בשיא אישי חדש של 50.30 מטר. 

===1987===
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1987 הוא זכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 44.98 מטר.

===1988===
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1988 הוא זכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 45.18 מטר.

===1989===
בתחרות שנערכה בלברקוזן שבגרמניה ב-10 במאי 1989 זכה גרשון במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בשיא אישי חדש של 15.93 מטר. 
====המכביה ה-13====
בתחרויות האתלטיקה של המכביה ה-13 שנערכו ב-10 ביולי הוא זכה במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 50.22 מטר, אחרי טוד קאופמן מארצות הברית (55.70 מטר) וסיים במקום חמישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 14.96 מטר, שני בין האתלטים הישראלים. 

באליפות ישראל שנערכה באותה שנה הוא זכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 50.84 מטר. בתחרות שנערכה בדורטמונד שגרמניה ב-9 באוגוסט הוא זכה במדליית כסף בזריקת דיסקוס בשיא אישי חדש של 55.18 מטר, 4 ס"מ פחות מהשיא הישראלי של גדעון אריאל (55.22 מטר) והתוצאה השנייה בטיבה של אתלט ישראלי עד אותה העת. 

===1990===
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1990 הוא זכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 51.04 מטר.

== שיאים אישיים ==
* זריקת דיסקוס: 55.18 מטר (1989)
* הדיפת כדור ברזל: 15.93 מטר (1989)
* הטלת כידון: 50.30 מטר (1986)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.gbrathletics.com/nc/isr.htm אלופי ואלופות ישראל באתלטיקה], באתר gbrathletics 
* [https://web.archive.org/web/20180614233446/http://www.iaa.co.il/iaa/news/11543 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - זריקת דיסקוס], באתר איגוד האתלטיקה בישראל
* [https://web.archive.org/web/20180614224904/http://www.iaa.co.il/iaa/news/11542 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - הדיפת כדור ברזל], באתר איגוד האתלטיקה בישראל
* [https://web.archive.org/web/20180527190439/http://www.iaa.co.il/iaa/news/11545 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - הטלת כידון], באתר איגוד האתלטיקה בישראל

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופי ישראל בזריקת דיסקוס
קטגוריה:באר שבע: אישים
קטגוריה:הודפי כדור ברזל ישראלים
קטגוריה:מטילי כידון ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
סקוט האוול

סקוט א. האוול (באנגלית: Scott A. Howell; נולד ב-27 בינואר 1965) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים.

==ביוגרפיה==
האוול גדל בקדיז שבקנטקי, אחד משלושה ילדים של ג'י. די. וקרוליין. ב-1983 סיים את לימודיו בתיכון המחוזי טריג.

ב-1987 סיים תואר ראשון בניהול מאקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. לאחר גיוסו לחיל האוויר, סיים קורס טייסי מסוקים בפורט ראקר שבאלבמה.

שירת כטייס UH-1 בטייסת החילוץ ה-37, בדיוויזיה המשוריינת השנייה ובדיוויזיית הפרשים הראשונה. לאחר הסבה למטוסי MH-53 שירת ברגימנט הריינג'רס ה-75, בטייסת המבצעים המיוחדים ה-20, וכן בטייסת המבצעים המיוחדים ה-21 שהוצבה באנגליה.

שירת כראש ענף קצינים בכירים בתחום המסוקים במחלקת כוח אדם של פיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר.

באוגוסט 2004 מונה לקצין המבצעים של טייסת המבצעים המיוחדים ה-20 וביוני 2005 מונה למפקד הטייסת. בינואר 2007 מונה לסגן קצין אג"ם בפיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר.

ביוני 2008 מונה למפקד להק מבצעים מיוחדים מסווג (Aviation Tactics Evaluation Group) הפועל תחת פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים, וכן שימש מפקד מפקד כוח בראבו בפיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר שפעל בעיראק ובאפגניסטן. ביוני 2010 מונה לעוזרו של מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית. ביוני 2012 מונה לסגן מפקד כוח המשימה המשותף תחת פיקוד המבצעים המיוחדים של נאט"ו באפגניסטן.

במאי 2013 מונה לראש אגף המבצעים המיוחדים והלוחמה בטרור במטות המשולבים והועלה לדרגת בריגדיר גנרל. ביולי 2015 מונה לקצין אג"ם של פיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר.

ביוני 2016 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של נאט"ו באפגניסטן. ביולי 2017 הועלה לוטננט גנרל ומונה לסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים. ביולי 2018 מונה למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים. באוגוסט 2021 פרש משירותו הצבאי.

במהלך שירותו צבר הוואל כ-2,600 שעות טיסה על מסוקי בל UH-1 אירוקוי, TH-53, MH-53, MH-6 ליטל בירד, CH-47 צ'ינוק. הוא פעל במשימות חילוץ ומבצעים מיוחדים בין השאר בג'יבוטי, כווית, מוזמביק, עיראק, בוסניה, קוסובו, האיטי ואפגניסטן.

האוול בעל תואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת טרוי, הוא בוגר המכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר, בוגר מכללת המלחמה של חיל האוויר ובעל תואר שני באסטרטגיית ביטחון לאומי ממכללת המלחמה הלאומית. נשוי לסוזאן ואב לילדים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.af.mil/About-Us/Biographies/Display/Article/558245/major-general-scott-a-howell/ ביוגרפיה] באתר חיל האוויר של ארצות הברית

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:נאט"ו: אישים
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מפקדי פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טרוי
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה לביטחון לאומי
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
הנקודה הירוקה

סמל הנקודה הירוקה

הנקודה הירוקה (בגרמנית: Der Grüne Punkt) היא סמל הרישיון של רשת מערכות איסוף חומרי האריזה של מוצרי צריכה למיחזור, במימון התעשייה. הלוגו הוא סימן מסחרי מוגן ברחבי העולם. מקור הסמל מאירופה ושם בעיקר הוא נפוץ.

==מאפיינים==
הרעיון למערכת איסוף שכזו נהגה בידי קלאוס טופר (Klaus Töpfer), שר איכות הסביבה בגרמניה בתחילת שנות התשעים. הרעיון הבסיסי שלו הוא שצרכנים הרואים את הלוגו יודעים שהיצרן של המוצר תורם למימון המיחזור של האריזה של אותו מוצר.

האריזות יכולות להיאסף למיחזור בעזרת תשתית שתהיה פרוסה ברשויות המקומיות (בגרמניה למשל ישנם שקים צהובים שצריכים להכיל רק אריזות ריקות המיועדות למיחזור)

המערכת ממומנת בדמי טיפול שהיצרנים של אותם מוצרים משלמים. דמי הטיפול משתנים ממדינה למדינה וחומר לחומר שממנו האריזה מורכבת (כגון נייר, פלסטיק, מתכת, עץ, קרטון וזכוכית). דמי הטיפול צריכים לגלם את עלות האיסוף, מיון והעברה למיחזור של אותן אריזות. המערכת מעודדת יצרנים ויבואנים להקטין את גודל האריזות של המוצרים שלהם שכן זה חוסך להם בדמי טיפול שעליהם לשלם.

סמל הנקודה על מוצר קוסמטיקה

לוגו הנקודה הירוקה מנוהל על ידי ארגון בשם Pro Europe המהווה ארגון הגג של ארגונים אירופיים העוסקים באיסוף והעברה למיחזור של אריזות מטעם יצרנים במדינתם.

לעיצוב סמל הנקודה הירוקה יש דמיון ברור לסמל היין-יאנג ולסמל המיחזור.
הסמל רק מעיד על כך שהיצרן של המוצר העביר כספים לארגון העוסק באיסוף ומיחזור אריזות, כדי לממן את המיחזור של אותו מוצר. הסמל לא מעיד על כך שהאריזה של המוצר ניתנת למיחזור.

== ראו גם ==
* תווי סימון ותקינה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיחזור
קטגוריה:מיחזור בישראל
קטגוריה:סימון מוצרים
שטפן השלישי, דוכס בוואריה

שטפן השלישי, דוכס בוואריה (1337–26 בספטמבר 1413), היה דוכס בוואריה-אינגולשטאדט בין השנים 1375–1413.

==ביוגרפיה==
שטפן נולד בשנת 1337 לשטפן השני, דוכס בוואריה ואיזבלה מסיציליה, דוכסית בוואריה, בתם של פדריקו השלישי, מלך סיציליה ואלינור מאנז'ו.

בשנת 1375 מת אביו שטפן השני, דוכס בוואריה, ושטפן ואחיו פרידריך, דוכס בוואריה ויוהאן השני, דוכס בוואריה ירשו את נחלותיו. בשנת 1392 חולקה דוכסות בוואריה בין יוהאן לאחיו: יוהאן השני, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-מינכן, פרידריך, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-לנדסהוט, ואילו שטפן קיבל את דוכסות בוואריה-אינגולשטאדט. בשנת 1394 פרצה מלחמה בין שטפן שנתמך בבנו לודוויג השביעי, דוכס בוואריה, לבין אחיו יוהאן השני שנתמך בבניו ארנסט, דוכס בוואריה ווילהלם השלישי, דוכס בוואריה, ובסיומה ניצח יוהאן את שטפן. בשנת 1400 הגיע הסכסוך בין הדוכסויות לרופרכט, מלך גרמניה, ובשנת 1402 הוא פסק לטובת ארנסט ווילהלם. בשנת 1403 תמך שטפן בהתקוממות אזרחים במינכן, ובשנת 1410 ניסה לכבוש את טירול שהייתה תחת שלטון בית הבסבורג, אולם לא הצליח בכך.

ב-26 בספטמבר 1413 מת שטפן בצ'סקה בודייוביצה בבוהמיה, ובנו לודוויג השביעי, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-13 באוקטובר 1364 התחתן שטפן עם תדאה ויסקונטי, בתם של ברנבאו ויסקונטי וביאטריצ'ה דלה סקאלה, ממנה היו לו שני ילדים:
* לודוויג השביעי, דוכס בוואריה (1368–1447)
* איזבו מבוואריה (1370–1435), התחתנה עם שארל השישי, מלך צרפת

ב-16 בינואר 1401 התחתן שטפן עם אליזבת מקלווה, בתם של אדולף השלישי, רוזן מארק ומרגרטה מיוליך, אך לא היו לו ילדים ממנה.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* שטפן השלישי, דוכס בוואריה 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| שטפן השלישי, דוכס בוואריה בית ויטלסבאך נולד:1337 מת:26 בספטמבר 1413
|-
| rowspan="1" align="center"| שטפן השני
| rowspan="1" align="center"| דוכסות בוואריה-אינגולשטאדט 1375–1413
| rowspan="1" align="center"| לודוויג השביעי
|}

קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:דוכסי בוואריה
קטגוריה:ילידי 1337
קטגוריה:נפטרים ב-1413
לודוויג השביעי, דוכס בוואריה

לודוויג השביעי, דוכס בוואריה (בגרמנית: Ludwig VII, Herzog von Bayern; 1368–1 במאי 1447) היה דוכס בוואריה-אינגולשטאדט בין השנים 1413–1443.

==ביוגרפיה==
לודוויג נולד בשנת 1368 לשטפן השלישי, דוכס בוואריה ותדאה ויסקונטי, בתם של ברנבאו ויסקונטי וביאטריצ'ה דלה סקאלה. בצעירותו שהה לודוויג כמה שנים בצרפת, אצל אחותו איזבו, מלכת צרפת ובעלה שארל השישי, מלך צרפת, והושפע מאוד מהתרבות הצרפתית.

בשנת 1375 מת סבו שטפן השני, דוכס בוואריה, ואביו ודודיו פרידריך, דוכס בוואריה ויוהאן השני, דוכס בוואריה ירשו את נחלותיו. בשנת 1392 חולקה דוכסות בוואריה בין אביו לדודיו: יוהאן השני, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-מינכן, פרידריך, דוכס בוואריה קיבל את דוכסות בוואריה-לנדסהוט, ואילו אביו קיבל את דוכסות בוואריה-אינגולשטאדט. בשנת 1394 פרצה מלחמה בין דודו יוהאן השני שנתמך בבניו ארנסט, דוכס בוואריה ווילהלם השלישי, דוכס בוואריה, לבין אביו ולודוויג עמד לצד אביו, ובסיומה ניצח דודו יוהאן את אביו. בשנת 1400 הגיע הסכסוך בין הדוכסויות לרופרכט, מלך גרמניה, ובשנת 1402 הוא פסק לטובת ארנסט ווילהלם. בשנת 1413 מת אביו שטפן השלישי, דוכס בוואריה, ולודוויג עלה לשלטון במקומו. בשנת 1414 כרתו וילהלם וארנסט ברית עם בן דודם היינריך השישה עשר, דוכס בוואריה-לנדסהוט נגד לודוויג, ובשנת 1420 פרצה שוב מלחמה בין הדוכסויות, שהסתיימה בשנת 1422 בתבוסת בוואריה-אינגולשטאדט. בשנת 1425 נרצח יוהאן השלישי, דוכס בוואריה-שטראובינג, ובשנת 1429 פסק זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בבוררות פרשבורג על חלוקת דוכסות בוואריה-שטראובינג בין הענפים האחרים של בוואריה.

בשנת 1443 נכלא לודוויג על ידי בנו לודוויג השמיני, דוכס בוואריה שתפס את השלטון, וחבר להיינריך השישה עשר, דוכס בוואריה-לנדסהוט. בשנת 1445 מת בנו לודוויג השמיני, וב-1 במאי 1447 מת לודוויג כאסיר של היינריך השישה עשר, דוכס בוואריה, שסיפח עם מותו את דוכסות בוואריה-אינגולשטאדט לנחלותיו.

==משפחתו==
ב-1 באוקטובר 1402 התחתן לודוויג עם אן דה בורבון, בתם של ז'אן הראשון, רוזן לה מרשה וקתרין דה ונדום, ממנה היו לו שני ילדים:
* לודוויג השמיני, דוכס בוואריה (1403–1445)
* יוהאן מבוואריה (1404)

ב-1 באוקטובר 1413 התחתן לודוויג עם קתרין ד'אלנסון, בתם של פייר השני, רוזן אלנסון ומארי שאמילאר, רוזנת בומון-או-מן, ממנה נולדו לו שני ילדים:
* יוהאן מבוואריה (1414–1420)
* אנה מבוואריה (1416–1418)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| לודוויג השביעי, דוכס בוואריה בית ויטלסבאך נולד:1368 מת:1 במאי 1447
|-
| rowspan="1" align="center"| שטפן השלישי
| rowspan="1" align="center"| דוכסות בוואריה-אינגולשטאדט 1413–1443
| rowspan="1" align="center"| לודוויג השמיני
|}

קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:דוכסי בוואריה
קטגוריה:ילידי 1368
קטגוריה:נפטרים ב-1447
לודוויג השמיני, דוכס בוואריה

לודוויג השמיני, דוכס בוואריה (1 בספטמבר 1403 – 7 באפריל 1445), היה דוכס בוואריה-אינגולשטאדט בין השנים 1443–1445.

==ביוגרפיה==
לודוויג נולד ב-1 בספטמבר 1403 בפריז, ללודוויג השביעי, דוכס בוואריה ואן דה בורבון, בתם של ז'אן הראשון, רוזן לה מארשה וקתרין מוונדום.

בשנת 1413 מת סבו שטפן השלישי, דוכס בוואריה, ואביו לודוויג השביעי, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו. בשנת 1414 כרתו וילהלם, דוכס בוואריה-מינכן וארנסט, דוכס בוואריה-מינכן ברית עם בן דודם היינריך השישה עשר, דוכס בוואריה-לנדסהוט נגד לודוויג השביעי, ובשנת 1420 פרצה מלחמה בין הדוכסויות, שהסתיימה בשנת 1422 בתבוסת בוואריה-אינגולשטאדט. בשנת 1425 נרצח יוהאן השלישי, דוכס בוואריה-שטראובינג, ובשנת 1429 פסק זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בבוררות פרשבורג על חלוקת דוכסות בוואריה-שטראובינג בין הענפים האחרים של בוואריה.

החל משנת 1438 התנהל מאבק בין לודוויג לאביו, שהעדיף על פניו בן לא חוקי. ב-20 ביולי 1441 התחתן לודוויג עם מרגרטה מברנדנבורג, בתם של פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ואליזבת מבוואריה, נסיכת הבוחר מברנדנבורג, אך לא היו לו ילדים ממנה. בשנת 1443 כלא לודוויג את אביו לודוויג השביעי, דוכס בוואריה ותפס את השלטון, ולאחר מכן חבר להיינריך השישה עשר, דוכס בוואריה-לנדסהוט. ב-7 באפריל 1445 מת לודוויג במפתיע, ובשנת 1447 מת אביו לודוויג השביעי כאסיר של היינריך השישה עשר, דוכס בוואריה, שסיפח עם מותו את דוכסות בוואריה-אינגולשטאדט לנחלותיו.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.deutsche-biographie.de/gnd102507600.html#ndbcontent לודוויג השמיני, דוכס בוואריה] 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| לודוויג השמיני, דוכס בוואריה בית ויטלסבאך נולד ב-1 בספטמבר 1403; נפטר ב-7 באפריל 1445
|-
| rowspan="1" align="center"| לודוויג השביעי
| rowspan="1" align="center"| דוכסות בוואריה-אינגולשטאדט 1443–1445
| rowspan="1" align="center"| היינריך השישה עשר
|}

קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:דוכסי בוואריה
קטגוריה:ילידי 1403
קטגוריה:נפטרים ב-1445
קרקס הרעב

חנות הענק "אוניראה" (האיחוד) ב[[בוקרשט, בתקופה הקומוניסטית ואחריה. צולם ב-2010]]
"קרקס רעב" לא גמור באזור ראחובה ב[[בוקרשט, ב-2006]]
קרקס הרעב (ברומנית: Circ al foamei) היה כינוי רומני עממי למבני ענק שנבנו בתקופת שלטונו של ניקולאה צ'אושסקו ברחבי בוקרשט ונועדו לספק לאוכלוסייה מזון מוכן לאכילה. השם קרקס נגזר מהגג בצורת כיפה, שהזכיר את כיפת הקרקס.

לפי חזונו של צ'אושסקו, היו אמורים מרכזים אלה לספק לאוכלוסייה מזון מוכן לאכילה, כך שעקרות הבית יתפנו ממלאכת הבישול. המודל לכך היו הסופרמרקטים המערביים, אך עם תוספת של מסעדות גדולות בהן יוגש מזון בריא (פחות בשר ויותר רטבים, פחות סוכר בעוגות וכדומה) לרוצים לאכול במקום ואפשרות לרכוש מזון מוכן לאכילה ולקחת הביתה, שם יצטרכו רק לחמם אותו.

בכל מגזר של בוקרשט (בוקרשט הייתה מחולקת לשישה מגזרים) תוכנן מרכז כזה (אגרו-אָלימנטרי), אך עד המהפכה הרומנית (1989) הושלמו רק שניים ולאחר המהפכה נפסקה בניית יתר המרכזים. במרכזים שהושלמו נעשה מאמץ גדול למלא אותם במוצרי מזון, למרות המחסור הכללי במזון ברומניה באותה תקופה. המרכזים אכן התמלאו במזון המבוקש, אך זה היה על חשבון הצרכניות הרבות שהתרוקנו.

רבים הגיעו למרכזים כדי לרכוש מזון וכך התחיל המזון להיגמר בשעות הערב ולאחר זמן מה המזון התחיל להיגמר בשעות הצהריים ולבסוף המלאי אזל כבר בשעות הבוקר. לאחר המהפכה הרומנית אחד המרכזים הפך למרכז קניות בשם אוניראה והשני היה לחלק מהשוק של שכונת פנטלימון. המבנים שלא הושלמו עברו שינוי יעוד או הריסה - אחד מהם הפך ל"אוניברסיטה נוצרית על שם דימיטריה קנטמיר".

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20160305073049/http://jurnalul.ro/special/special/circurile-foamei-52499.html "Circurile foamei"]
* [https://web.archive.org/web/20180218091016/http://jurnalul.ro/scinteia/jurnalul-national/de-la-fabrica-de-mancare-la-circul-foamei-319162.html De la Fabrica de mâncare]
* [https://web.archive.org/web/20061025071101/http://stiri.rol.ro/stiri/2006/02/_circul_foamei_din_rahova_se_transforma_in_mall.htm "Circul foamei din Rahova se transformă în mall"]

==הערות שוליים==

קטגוריה:חנויות מזון
קטגוריה:בוקרשט: מבנים
קטגוריה:תקופת צ'אושסקו
קטגוריה:כלכלה מתוכננת
אולומואוץ (מחוז)

מחוז אולומואוץ או מחוז אולומואוצקי (בצ'כית: Olomoucký kraj) הוא אחד מ-13 מחוזות של הרפובליקה הצ'כית, המשתרע על פני מרכז וצפון-מערב מוראביה ההיסטורית, ועל פני חלק קטן של שלזיה הצ'כית. המחוז נקרא על שם בירתו, העיר אולומואוץ. שטחו הכולל של המחוז מסתכם ב -5,271.43 קמ"ר (כלומר 6.7% מכל שטח צ'כיה). האוכלוסייה הסתכמה נכון ליום 31 בדצמבר 2016 ב 633,925 תושבים .

בשטחו של המחוז הוקמו 13 מחוזות מינהליים של עיריות עם סמכויות מורחבות ו 20 מחוזות מינהליים של עיריות עם משרה עירונית מורשית.<ref></ref>

==מחוזות משנה==
מחוז אולומואוץ, מחולק לחמישה מחוזות משנה (אוקרס, Okres):
* מחוז משנה יסניק 
* מחוז משנה אולומואוץ 
* מחוז משנה פרוסטיוב 
* מחוז משנה פז'רוב 
* מחוז משנה שומפרק 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.kr-olomoucky.cz/ אתר הממשל של מחוז אולומואוץ] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צ'כיה: מחוזות
מוראביה-שלזיה (מחוז)

מחוז מוראביה-שלזיה או מחוז מוראבסקוסלזסקי (בצ'כית: Moravskoslezský kraj) הוא אחד מ-13 מחוזות של הרפובליקה הצ'כית, המשתרע על פני צפון-מזרח מוראביה ההיסטורית, ועל פני רוב שטח שלזיה הצ'כית.

המחוז מתועש מאוד ובעידן הקומוניסטי כונה "לב הפלדה של המדינה". במחוז גם אזורים הרריים.

עד מאי 2001 נקרא המחוז על שם בירתו אוסטרבה, מחוז אוסטרבה או מחוז אוסטרבסקי.

==מחוזות משנה==
מחוז מוראביה-שלזיה, מחולק לשישה מחוזות משנה (אוקרס, Okres):
* מחוז משנה ברונטאל 
* מחוז משנה פרידק-מיסטק 
* מחוז משנה קרבינה 
* מחוז משנה נובי ייצ'ין 
* מחוז משנה אופאבה 
* מחוז משנה אוסטרבה-מייסטו (אוסטרבה-העיר) 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.msk.cz/index-en.html אתר הממשל של מחוז מוראביה-שלזיה] 

קטגוריה:צ'כיה: מחוזות
זלין (מחוז)

מחוז זלין או מחוז זלינסקי (בצ'כית: Zlínský kraj) הוא אחד מ-13 מחוזות של הרפובליקה הצ'כית, הממוקם בחלק המרכזי-מזרחי של מוראביה ההיסטורית. המחוז נקרא על שם בירתו, העיר זלין.

==מחוזות משנה==
מחוז זלין, מחולק לארבעה מחוזות משנה (אוקרס, Okres):
* מחוז משנה קרומייז'יז' 
* מחוז משנה אוהרסקה הראדישטיה 
* מחוז משנה וסטין 
* מחוז משנה זלין 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:צ'כיה: מחוזות
מלכה ליף

מלכה ליף בעבודה עם בן-גוריון
מלכה ליף (24 באוקטובר 1928 – 18 בנובמבר 2017) הייתה מזכירתם של שרי הביטחון דוד בן-גוריון, פנחס לבון, לוי אשכול ומשה דיין. ניהלה את מוזיאון בית בן-גוריון בתל אביב מיום הקמתו כמוזיאון (1974, על פי צוואתו של דוד בן-גוריון) ועד שנת 2006. זכתה בפרס בן-גוריון לשנת 2006.

== ביוגרפיה ==
נולדה בת"א ליצחק ארוך, סוחר ובעל חנות לבדים, ומרים ארוך (לבית שלמן שנולדה בחברון), עקרת בית. למדה בתיכון למסחר ובאוניברסיטה העממית בתל אביב.

בשנת 1947 התנדבה למרכז המפקד לשירות העם. בשנים 1948–1951 שירתה במרכז הגיוס בתל אביב, בארכיון צה"ל ומערכת הביטחון (באיסוף חומר על חללי מלחמת העצמאות) ובמפקדת הגדנ"ע.

בשנים 1951–1963 הייתה מזכירת שרי הביטחון דוד בן-גוריון ופנחס לבון. בשנים 1963–1967 הייתה מזכירת שרי הביטחון לוי אשכול ומשה דיין.
בשנים 1968–1972 שהתה עם משפחתה בדרום אמריקה בעקבות שליחות בעלה.
בשנים 1974–2006 ניהלה את בית בן-גוריון בתל אביב.

ב-9 באוקטובר 2006 הוענק לה פרס בן-גוריון לאותה שנה, בו נכתב: "על מסירות, נאמנות ואהבה גדולה לבן-גוריון; על פעולתה המאומצת בארגון בית בן-גוריון ובעיצוב תכניו; על הפיכת הבית לאתר ביקורים פעיל לציבור רחב מהארץ ומהעולם ומיצובו כמוקד חינוכי מרכזי להנחלת מורשת בן-גוריון".

== משפחתה ==
הייתה נשואה לאל"ם עו"ד אליעזר ליף שנפטר בשנת 1993. לזוג נולדו שני בנים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* מלכה ליף, "בית בן-גוריון – כאן לוטשה מגילת העצמאות", בתוך: 
* 
* 

קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:זוכי פרס בן-גוריון
קטגוריה:עובדי ציבור ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2017
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
מעברת רחובות

מעברת רחובות, [[1951|שמאל|]]
קופת חולים כללית במעברת רחובות, 1951]]
250px
250px
מעברת רחובות<ref></ref> (נקראה גם "מעברת רמה") היא מעברת אוהלים שהוקמה על ידי הסוכנות היהודית בין השנים 1950–1951 בסמוך לעיר רחובות, אשר על שמה נקראה.

== הקמת המעברה ==
מעברת רחובות הייתה חלק ממספר מעברות אשר הוקמו מסביב לעיר רחובות מפני שלא הייתה להם את האפשרות לתפקד באופן עצמאי והזדקקו למשאבי העיר ומשרדי הממשלה. המעברה חולקה לשלושה מחנות: רחובות א', רחובות ב' ורחובות ג'. היא תוכננה להכיל כ-400 משפחות עולים ממגוון עדות (תימן ומזרח אירופה). בסוף 1950 שוכנו בה כ-100 משפחות.

== תנאי המעברה ==
תנאי המחיה במעברות ברחבי הארץ גרמו לסבל רב ולתחושת קיפוח בקרב תושביהן ומעברת רחובות לא יצאה מן הכלל. תושביה סבלו מצפיפות, תנאי תברואה ירודים ובידוד ממשאבי היישובים הקרובים למעברה. למרות תלונותיהם לרשויות, הדיירים לא זכו לפתרון ממשי לטווח ארוך, וכתוצאה מכך, החליטו הדיירים למחות. מחאתם כללה שביתת רעב בנוסף לנטישת אוהליהם ומעבר לשטח פתוח, סמוך לעיר רחובות, מתחת לכיפת השמיים.
בחורף 1951–1952, התרחשו שיטפונות קשים ברחבי מדינת ישראל. תושבי מעברת רחובות, אשר התגוררו באוהלים, איבדו את רכושם בעקבות השיטפונות וסבלו ממחלות שונות כתוצאה מהם. במהלך המבצע הארצי "קורת גג", תושבי מעברות הועברו למקומות מבטחים בעקבות השיטפון. בין האזרחים הרבים שהועברו לערים, היו תושבי מעברת רחובות.

== חיסול המעברה ==
ממשלת ישראל החליטה לסגור את המעברות בשנים שלאחר קום המדינה. המעברות שנסגרו התפתחו ליישובים עצמאים או שתושביהם עברו לשטח שיפוטן של ערים סמוכות. כחלק מכך, בקיץ 1958, בא קצה של מעברת רחובות בהפיכתה לשכונת אושיות בעיר רחובות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שנות ה-1950 בישראל
רחובות
קטגוריה:רחובות
מעברת בת ים

הפגנה של עולים ממעברת בת ים, 1966. מתוך אוסף דן הדני, הספרייה הלאומית
מעברת בת-ים היא שיכון עולים שהוקם ליד העיר בת-ים וחדל להתקיים בשנת 1953. בשיא צפיפותה הכילה המעברה כ-3000 משפחות שחיו באוהלים ובהמשך בצריפונים. 3 שנים לאחר סגירתה הוכרז על הקמת מעברה נוספת לשיכון 2,000 משפחות יהודיות ממצרים. המעברות הוקמו על ידי הסוכנות היהודית בשיתוף עם המועצה המקומית של בת ים.

== היסטוריה ==
התנאים במעברת בת-ים תוארו על ידי עיתון "הד בת ים" כקשים, צפופים ועניים יחסית. יתר על כן, העיתון הוסיף ותיאר את המעברה כמקום מצחין ולא היגייני שמצבו התחזוקתי ירוד. למרות זאת, לתושבי המעברה הייתה פרנסה ואלו שנמצאו כשירים לעבודה עבדו בעיר בת ים הסמוכה למעברה.

בשנת 1951, זמן מה לאחר הקמתה, נוצר מחסור בידיים עובדות בעיר בת-ים. משבר זה הוביל לדרישה מצד מועצת העיר להקמת מעברה נוספת שתכיל 500 משפחות, זאת בתנאי שיוקמו שיכונים ליושבי המעברה. באותה תקופה החלה הקמת בתי חרושת נוספים באזור התעשייה של העיר, אשר הגדילה אף יותר את הדרישה לידיים עובדות. הקמת מעברה זו גררה תגובות מעורבות מצד תושבי בת-ים. עוד בשנה זו, נאמר כי אוכלוסיית בת-ים (כולל אלו שעוד חיו במעברה) הגיעה לכ-8500 נפשות ונאמר כי ישנו צפי ל-14,000 איש בסוף שנת 1951.

בשנת 1952 פתחו יושבי המעברה במחאה על מצבם הקשה ועל כך שהסוכנות היהודית והמועצה מותירות אותם באוהלים ובפחונים, ולא מספקת להם שיכונים וצריפונים כפי שהובטח להם. הפגנה אשר נערכה אל מול בניין הסוכנות היהודית ב-24 במאי 1952 התמקדה בנושא זה. החלטת הסוכנות הייתה להעביר את יושבי המעברה לראשון לציון, שם הם יוכלו לקבל שיפור בתנאי החיים לפי דרישתם. לאחר קבלת ההחלטה פתחו יושבי המעברה ב-1 באוגוסט בשביתה שנמשכה 48 שעות כאות מחאה. לאחר מכן, בשנת 1953, הועברו חלק מיושבי המעברה לשיכוני קבע בבת-ים. בשנת 1956 הוקמה בבת ים מעברה<ref></ref> לשיכון 2000 משפחות ממצרים ובשנת 1958 הגיעה אוכלוסיית העיר והמעברה לכ-30,000 איש.

=== סוף המעברה ===
המעברה החדשה התקיימה עד שנות השמונים כאשר ב-1980 נותרו בה רק 115 משפחות. עיריית בת-ים תכננה לפנות 70 משפחות מהמעברה עד סוף 1980. מעברת בת-ים הייתה אחת המעברות האחרונות שחוסלו באופן סופי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שנות ה-1950 בישראל
בת ים
קטגוריה:בת ים
מעברת קיסריה

מעברת קיסריה<ref></ref> או מעברת חוף הכרמל הוקמה ב-17 באפריל 1951 באזור דיונות החול שליד קיסריה והתקיימה עד מאי 1955.

== היסטוריה ==
בשנת 1949 החליטו בפיק"א להקים יישוב תעשייתי על אדמות החברה בקיסריה. לצורך כך, בתחילת 1951 הוחלט להקים מעברה בקיסריה שתספק פועלים להקמת העיר התעשייתית. ב-17 באפריל 1951 יישבה הסוכנות היהודית שתי משפחות בדיונות החול השוממות של קיסריה בשני אוהלי בד רעועים, לאחר שמשרד השיכון יחד עם פיק"א קנו את הקרקע והניחו צינור מים שיעביר מים מבנימינה למעברה. ב-29 באפריל 1951 הגיעה קבוצה של 38 משפחות מרומניה למעברה ובכך התחילה המעברה לפעול כמחנה קליטה לעולים. בתחילת יוני 1951 היו במעברה 150 משפחות ובלחץ העלייה הועברו למעברה עולים רבים נוספים והמעברה הגיעה לכ-1000 משפחות. בתחילת 1952 עברו 150 משפחות ראשונות לדיור קבע.

בשנים 1952-1951 הגיעו עולים נוספים למעברה מרומניה, מהונגריה, ממרוקו, מתימן, מלוב, מפולין, מעיראק ומפרס, והביאו לגידול מהיר באוכלוסיית המעברה - מ-200 נפשות בשנת 1951, גדלה אוכלוסיית המעברה ל-1,200 נפשות בשנת 1952.

במאי 1952 צורפה המעברה לתחום שיפוטה של מועצת הפועלים המקומית חדרה.

בספטמבר 1953 הוחלט על מתן סטטוס מוניציפלי ליישוב ויחיאל וייסנברג נבחר לראש המועצה הראשון.

בסוף מאי 1955 תושבי המעברה התפנו ל-292 יחידות דיור שהוקמו צפונית למעברה ביישוב הסמוך אור עקיבא.

== תנאי המחיה==
תושבי המעברה התגוררו תחילה באוהלי בד, ואחר כך בצריפי פח שקירותיהם היו משוחים בזפת כדי למנוע חדירת גשם בחורף. לרשות כל תושבי המעברה עמדה מקלחת אחת בלבד, שנבנתה בפחון והייתה מיועדת לגברים בלבד. המים היו לוהטים ומלוחים ולא ראויים לשתייה מכיוון שצינור המים היה חשוף לשמש.

בנוסף, אף על פי שהובטחו למשפחות תשתיות חשמל, מים וביוב טרם הגיען למעברה, הגנרטור הראשון הגיע למעברה רק מספר שבועות לאחר הקמתה, ובעיית המים לא סודרה עד סוף שנת 1951, כשחברת מקורות קדחה את הבאר הראשונה ביישוב.

רוב תושבי המעברה היו מובטלים ומעטים הועסקו בעבודות קטיף ובציר, נטיעת עצים או חפירות ארכאולוגיות בקיסריה. כפתרון לבעיית התעסוקה במעברה הוקמה בה לראשונה לשכת עבודה בשנת 1951 בצריף רעוע, ובשנת 1952 הוקם במעברה בעזרת פיק"א מחסן למיון בוטנים שסיפק תעסוקה לכ-20 עובדים.

במעברה שרר באופן תמידי מחסור במצרכי מזון בסיסיים כמו ירקות, ביצים או שמן. התשלום על מצרכי המזון נעשה באמצעות תלושים שהוקצבו מראש לכל משפחה בהתאם למספר הנפשות בה, ופעמים רבות לא הספיקו בשביל לענות על צורכי המשפחה.

במעברה היה רופא אחד שהיה אחראי על שירותי הבריאות במעברה. עקיצות יתושים לצד מחלות מעיים היוו את גורם התחלואה העיקרי במעברה, ומות תינוקות במהלך הלידה היה שכיח בקרב נשות המעברה.

בשנתה הראשונה של המעברה הוקמו בה ארבעה גני ילדים ושני בתי ספר יסודיים, ממלכתי וממלכתי דתי, שכללו יחד 16 כיתות לימוד.

== הערות שוליים ==

קיסריה
קטגוריה:שנות ה-1950 בישראל
קטגוריה:קיסריה
קטגוריה:אור עקיבא