OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אלימז'אן טוחטחונוב

אלימז'אן טורסונוביץ' טוחטחונוב (ברוסית: Алимжан Турсунович Тохтахунов; נולד ב-1 בינואר 1949) הוא איש עסקים רוסי ממוצא אויגורי, מצנט.

טוחטחונוב ידוע גם בכינוי "טייוואנצ'יק". בתקשורת הרוסית והמערבית מוזכר טוחטחונוב כאחת מדמויות הפשע הגדולות ברוסיה. החל משנת 2012, הוא היה ברשימת המבוקשים של האינטרפול<ref></ref>.

==ביוגרפיה==
אלימז'ן טוחטחונוב בילה את נעוריו בטשקנט, שם במהלך שנות הלימודים שלו פגש אנשים כמו אוליגרך האלומיניום העתידי מיכאיל צ'רנוי, הקפטן העתידי של קבוצת הטניס הרוסית שאמיל טרפישצ'ב.

בתקופת ברית המועצות, טוחטחונוב ריצה תקופת מאסר במסגרת תיק על בטלה , בכלא הוא פגש גנבים בחוק רבים<ref></ref>.

ב-1989 עזב לגרמניה ונשאר שם. עד מהרה קיבל אזרחות ישראלית. טוחטחונוב התחיל לעשות עסקים (לספק מזון לרוסיה) והרוויח הון לא קטן.

==אולימפיאדת החורף 2002==
בשנת 2002, טוחטחונוב היה מעורב בשערורייה סביב הענקת מדליות זהב בהחלקה אמנותית באולימפיאדת החורף סולט לייק סיטי, שבזכותה התפרסם לא רק במעגלים צרים. בקיץ 2002, לבקשת השלטונות האמריקאים ובסיוע ה-FBI, נעצר טוחטחונוב על ידי המשטרה האיטלקית באתר הנופש פורטה דיי מארמי שבצפון איטליה. על פי החוק האמריקאי, הוא הואשם בהונאה, מתן שוחד לשופטי ספורט וקשירת קשר לזיוף תוצאות התחרות האולימפית. הוא בילה יותר מ-10 חודשים בכלא בוונציה, ולאחר מכן שוחרר מבלי להגיש את התיק לבית המשפט. לאחר שערך חקירה משלו, הוועד האולימפי הבין-לאומי הגיע למסקנה שטוחטחונוב אינו מעורב, הרשויות בארצות הברית לא התעקשו על הסגרתו<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאפיונרים רוסים
קטגוריה:אנשי עסקים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1949
קים מין-ג'יי

קים מין-ג'יי (בקוריאנית: 김민재; נולד ב-15 בנובמבר 1996) הוא כדורגלן דרום קוריאני, המשחק בעמדת הבלם בקבוצת באיירן מינכן ובנבחרת קוריאה הדרומית.

== קריירה ==
קים הצטרף למועדון החצי-מקצועי Gyeongju KHNP ב-1 ביולי 2016, עמו שיחק בליגה הלאומית של קוריאה מאמצע עונת 2016. הוא שיחק 15 משחקים עבור KHNP עד לסיום העונה הסדירה.

ב-22 בדצמבר 2016, קים חתם בקבוצת ג'אונבוק יונדאי מוטורס.<ref></ref>

ב-29 בינואר 2019, עבר קים לבייג'ינג גוגואן.<ref></ref>

ב-16 באוגוסט 2021 חתם קים בפנרבחצ'ה, תמורת דמי העברה של 3 מיליון אירו בחוזה לארבע שנים. ב-17 באוקטובר הוא ערך את הופעת הבכורה בקבוצה בהפסד 1–3 לטרבזונספור. ב-20 במרץ 2022 כבש שער בכורה בניצחון 1–2 על קוניאספור.

ב-27 ביולי 2022 חתם קים בנאפולי מהסרייה א', עליו היא שילמה 18 מיליון אירו.<ref></ref> ב-21 באוגוסט כבש שער בכורה בקבוצה, בניצחון 0–4 על מונצה.

ב-18 ביולי 2023, חתם קים בבאיירן מינכן ל5 שנים תמורת 50 מיליון אירו.

=== נבחרת קוריאה הדרומית ===
ב-14 באוגוסט 2017 זומן קים לראשונה לסגל נבחרת קוריאה הדרומית לקראת צמד משחקי מוקדמות מונדיאל 2018 נגד איראן ואוזבקיסטן. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו נגד איראן ב-31 באוגוסט. הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת המונדיאל אך נפצע ולא השתתף בתחרות. ב-15 בדצמבר 2019 הוא כבש שער בכורה במדים הלאומיים, בניצחון 0–1 על נבחרת סין.

נכלל בסגל נבחרת קוריאה הדרומית לטורניר מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת קוריאה הדרומית לטורניר גביע אסיה 2023.

== תארים ==
צ'ונבוק מוטורס
* אליפות קוריאה הדרומית: 2017, 2018

;נאפולי 
* אליפות איטליה: 2022/2023

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים דרום קוריאנים
קטגוריה:בלמי כדורגל דרום קוריאנים
קטגוריה:כדורגלני בייג'ינג גואואן
קטגוריה:כדורגלני צונבוק יונדאי מוטורס
קטגוריה:כדורגלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קוריאה הדרומית
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2019
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2023
קטגוריה:דרום קוריאנים שנולדו ב-1996
אליפות תל אביב הפתוחה 1995

אליפות תל אביב הפתוחה 1995 היא טורניר טניס מסבב ה-ATP-250 שנערך ב-1995 באצטדיון קנדה ברמת השרון, ישראל בין ה-9-16 באוקטובר. האליפות הייתה המהדורה ה-16 של אליפות תל אביב הפתוחה. באליפות היחידים ניצח יאן קרוסלאק הסלובקי.

== התחרויות ==
=== תחרות היחידים ===
בתחרות היחידים השתתפו 32 טניסאים.

=== תחרות הזוגות ===
בתחרות הזוגות השתתפו 16 זוגות.

קטגוריה:1995 בישראל: ספורט
1995
ויקטור בוניפייס

ויקטור בוניפייס אוקו (באנגלית: Victor Boniface Okoh; נולד ב-23 בדצמבר 2000 בניגריה) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת באייר לברקוזן ובנבחרת ניגריה.

== קריירת מועדונים ==
בוניפייס גדל במחלקת הנוער של ריאל סאפייר הניגרית. ב-4 במרץ 2019 חתם בבודה/גלימט מליגת העל הנורווגית. הוא ערך 48 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 13 שערים.

ב-8 באוגוסט 2022 חתם בוניפייס על חוזה לארבע שנים ברויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית. הוא שיחק במועדון במשך עונה אחת, במהלכה ערך 37 הופעות ליגה והבקיע תשעה שערים.

ב-22 ביולי 2023 חתם בונפייס על חוזה לחמש שנים בבאייר לברקוזן מהבונדסליגה.

== קריירה בינלאומית ==
ב-10 בספטמבר 2023 ערך בוניפייס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה, בניצחון 6-0 על נבחרת סאו טומה ופרינסיפה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023.

נכלל בסגל נבחרת ניגריה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

== תארים ==
;בודה/גלימט
* ליגת העל הנורווגית (2): 2020, 2021

;באייר לברקוזן
* בונדסליגה (1): 2023/24
* הגביע הגרמני (1): 2023/24

;אישיים
* מלך השערים בליגה האירופית (1): 2022/23
* נבחרת העונה בליגה האירופית (1): 2022/23
* שחקן החודש בבונדסליגה (1): אוגוסט 2023
* נבחרת העונה בבונדסליגה (1): 2023/24

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ניגרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ניגרים
קטגוריה:כדורגלני בודה/גלימט
קטגוריה:כדורגלני רויאל אוניון סן-ז'ילואז
קטגוריה:כדורגלני באייר לברקוזן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ניגריה
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בנורווגיה
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בגרמניה
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-2000
הידמאסה מוריטה

הידמאסה מוריטה (ביפנית: 守田 英正; נולד ב-10 במאי 1995 בטקאצוקי שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת ספורטינג ליסבון מליגת העל הפורטוגלית ובנבחרת יפן.

== קריירת מועדונים ==
מוריטה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקווסאקי פרונטלה מליגת העל היפנית. הוא ערך 81 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

ב-7 בינואר 2021 חתם מוריטה בק.ד. סנטה קלרה מליגת העל הפורטוגלית. ב-25 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על ריו אבה במסגרת המחזור ה-15 בליגה לעונת . במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. בסך הכל ערך 48 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.

ב-1 ביולי 2022 חתם מוריטה בספורטינג ליסבון מליגת העל הפורטוגלית.

== קריירה בינלאומית ==
ב-11 בספטמבר 2018 ערך מוריטה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יפן, בניצחון 0–3 על נבחרת קוסטה ריקה במשחק ידידות. ב-30 במרץ 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–14 על נבחרת מונגוליה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת יפן לטורניר מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת יפן לטורניר גביע אסיה 2023.

== תארים ==
;קאווסאקי פרונטלה
* אליפות יפן (2): 2018, 2020
* גביע הקיסר (1): 2020
* גביע הליגה היפנית (1): 2019
* הסופר קאפ היפני (1): 2019

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים יפנים
קטגוריה:קשרי כדורגל יפנים
קטגוריה:כדורגלני קווסאקי פרונטלה
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג ליסבון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יפן
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2023
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1995
די לי די

די לי די הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנה אביטל. הוא יצא לאור בשנת 1987, על ידי חברת התקליטים הד ארצי, כסינגל מתוך אלבומה החמישי של אביטל, בלי בושה.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב והולחן על ידי שמרית אור ואביטל והופק על ידי קובי אשרת. לשיר לא הופק וידאו קליפ רשמי, אולם ב-2014 פורסם ביוטיוב אודיו לא רשמי שלו. אביטל השתתפה בקדם-אירוויזיון 1987 עם השיר, הגיעה למקום השני עם 66 נקודות והפסידה לדטנר וקושניר עם "שיר הבטלנים".

== הצלחה ==
ב-21 באפריל 1987 נכנס השיר למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' במקום החמישי. ב-19 במאי עלה למקום הראשון. ב-30 ביוני, לאחר תשעה שבועות רצופים, יצא מהמצעד. במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשמ"ז הגיע למקום ה-13.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1987
קטגוריה:סינגלים מ-1987
קטגוריה:שירי אילנה אביטל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי קדם-האירוויזיון
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בישראל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
אדם הרינגטון

אדם הרינגטון (באנגלית: Adam Harrington; נולד ב-18 ביוני 1970 בסן פרנסיסקו) הוא שחקן קולנוע ומדבב אמריקאי. ידוע בעיקר כמדבב במשחקי וידאו שונים, בעיקר של החברות Riot Games ו-Telltale Games. הוא דיבב את "ביגבי וולף", הדמות הראשית של משחק הווידאו The Wolf Among Us, שזכה בפרס באפט"א לקולנוע.

== פילמוגרפיה ==
* מעשיות אי הקופים - 2009
* בחזרה לעתיד: המשחק - 2010
* L.A. Noire - 2011
* המתים המהלכים - 2012
* The Wolf Among Us - 2013
* Minecraft: Story Mode - 2016
* Middle-earth: Shadow of War - 2017
* Red Dead Redemption 2 - 2018
* עולם היורה: מחנה הקרטיקון - 2022
* The Wolf Among Us 2 - 2023

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מדבבים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
ריכרד אבג

רִיכַרְד וִילְהֵלְם הַיְנְרִיךְ אַבֶּג (בגרמנית: Richard Wilhelm Heinrich Abegg; 9 בינואר 1869–3 באפריל 1910) היה כימאי גרמני וחלוץ של תורת הערכיות. הוא הציע שההפרש בין הערכיות החיובית המרבית והשלילית המרבית של יסוד כימי נוטה להיות שמונה. כלל זה, אשר קדם לפיתוח כלל האוקטט של גילברט ניוטון לואיס, זכה לכינוי כלל אבג. אבג גילה את תאוריית ירידת נקודת הקיפאון וחקר נושאים רבים נוספים בכימיה פיזיקלית, לרבות המקדם הדיאלקטרי של קרח, לחצים אוסמוטיים, פוטנציאלי חמצון ויונים מצומדים.

== חייו ==
אבג נולד בדנציג לווילהלם אבג ומרגרט פרידנטל. אחיו, וילהלם אבג, היה למזכיר המדינה של פרוסיה. לאחר שלמד בבית הספר התיכון וילהלם בברלין, למד כימיה אורגנית באוניברסיטת קיל ובאוניברסיטת טיבינגן. הוא קיבל את הדוקטורט שלו ב-19 ביולי 1891 מאוניברסיטת ברלין בהנחייתו של אוגוסט וילהלם פון הופמן. אף שלמד כימיה אורגנית תחת שרביטו של הופמן, בשנה שלאחר סיום הדוקטורט החל לחקור כימיה פיזיקלית, עת למד אצל וילהלם אוסטוולד בלייפציג. אבג שימש מאוחר יותר עוזרם האישי של ולטר נרנסט באוניברסיטת גטינגן ושל סוונטה ארניוס באוניברסיטת סטוקהולם. ב-1895 התחתן עם לינה סימון, שהייתה חובבת ספינות אוויר כמותו.

במהלך לימודיו מילא אבג את חובתו לצבא. בשנת 1891 הפך לקצין במילואים בצבא הקיסרות הגרמנית. בשנת 1900 הפך לאובר-לויטננט במילואים בגדוד ה-9 של ההוסרים. במהלך שנה זו ביצע את הטיסה הראשונה שלו בספינת אוויר למטרות צבאיות. טיסות בספינת אוויר הפכו לבילוי תדיר של אבג ואשתו. הוא ערך תצפיות מדעיות רבות במהלך טיסותיו שמעולם לא פורסמו.

בשנת 1897 קיבל משרה של פרופסור לכימיה באוניברסיטת ברסלאו. שנתיים לאחר מכן הועלה לדרגת פריבט-דוצנט, ובשנה שלאחר מכן התמנה לפרופסור. קלרה אימרווהר, אשתו הראשונה של פריץ הבר, למדה וסיימה את לימודיה כתלמידתו. ב-1909 הפך לפרופסור מן המניין.

אבג עסק בצילום ובמסעות בספינות אוויר. הוא היה היוזם והיושב ראש של המועדון שלזיה לאווירונאוטיקה בברסלאו. יתר על כן, היה לו תפקיד של מעריך בנשיאות איגוד מלחי האוויר הגרמני. הוא נהרג בהתרסקות ספינת האוויר שלזיה בשנת 1910 בטסין שבפומרניה.

== עבודתו ==
אבג נודע בעיקר בזכות מחקריו המכירים בתפקידה של הערכיות בהקשר של קשרים כימיים. הוא מצא שחלק מהיסודות נוטים פחות להצטרף לבניית מולקולות, ומכאן הסיק שליסודות היציבים יותר יש, מה שנקרא כיום, קליפות אלקטרונים מלאות. הוא הצליח להסביר את המשיכה של אטומים באמצעות מטענים חשמליים מנוגדים. הוא גם הבחין בין ערכיות רגילה לבין ערכיות נגד, ומצא שסכום שתי הערכיויות הללו מגיע תמיד לשמונה.

יחד עם עמיתו, גואידו בודלנדר, הוא פרסם על זיקה אלקטרונית, עיקרון חדש של כימיה אי-אורגנית באותה העת.

אבג היה העורך של כתב העת Zeitschrift für Elektrochemie מ-1901 ועד מותו ב-1910.

== ספריו ==
* Über das Chrysen und seine Derivate. שאדה, ברלין 1891
* Anleitung zur Berechnung volumetrischer Analysen. גראס, בארת ושות', ברסלאו 1900
* Die Theorie der elektrolytischen Dissociation. אנקה, שטוטגרט 1903

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטוקהולם
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טיבינגן
קטגוריה:כימאים גרמנים
קטגוריה:כימאים פיזיקליים
קטגוריה:ילידי 1869
קטגוריה:נפטרים ב-1910
קרחון ויליאמסון

קרחון ויליאמסון (באנגלית: Williamson Glacier) הוא קרחון באזור ארץ וילקס של אנטארקטיקה.

הקרחון מנקז לכיוון צפון-מזרח את השטח של אזור כיפת לא. הקרחון נשפך אל מפרץ קולבוקורסס.

== היסטוריה ==
=== מיפוי הקרחון ===
הקרחון מופה לראשונה בשנת 1955 על ידי ג'י. די. בלודג'ט (G.D. Blodgett), בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה (Operation Highjump), שנערך בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבין השנים 1946–1947.

=== מקור השם ===
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (Advisory Committee on Antarctic Names; בראשי תיבות: US-ACAN), של ארצות הברית.

הקרחון נקרא על שם ג'ון ג'י. וילימאסון (John G. Williamson), ששירת כאיש צוות על הסלופ ונסנס (Vincennes), במהלך מסעה במסגרת משלחת החקר מטעם ארצות הברית (שנערכה בין השנים 1838–1842), בפיקודו של לוטננט צ'ארלס וילקס.

וילימאסון
דפנה אפרת

דפנה אפרת (נולדה ב-9 בפברואר 1955) היא היסטוריונית של האסלאם, פרופסור מן המניין במחלקה להיסטוריה, פילוסופיה ומדעי היהדות באוניברסיטה הפתוחה.

==ביוגרפיה==
אפרת סיימה בהצטיינות תואר ראשון (1982) ותואר שני (1986) בהיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב. את תואר הדוקטור קיבלה בשנת 1993 מאוניברסיטת הרווארד. עבודת הדוקטורט שלה, שנכתבה בהנחית פרופסור (Prof. Roy P. Mottahedeh) עסקה בחכמי האסלאם ('עולמא') בבגדאד של המאה האחת עשרה.

בשנת 1997 הצטרפה לסגל המחלקה להיסטוריה, פילוסופיה ומדעי היהדות באוניברסיטה הפתוחה. פרופסור אפרת מילה תפקידים אקדמיים וניהוליים רבים באוניברסיטה הפתוחה ומחוצה לה. בין היתר היא חברת מערכת בכתב עת בתחום הסופיות וחברה בוועד המנהל של האגודה הישראלית לחקר הדתות.

מחקריה של אפרת מתמקדים בחסידים, במיסטיקנים ובקדושים מוסלמים הידועים בשם סוּפים, ובאופן שבו הם הפיצו את דרכם הרוחנית ברחבי עולם האסלאם וייסדו קהילות מקומיות של תלמידים וחסידים. מחקרה בוחן את מקורות הסמכות של השיח' הסופי ואת מופעיה השונים. היא מבססת את מסקנותיה על מגוון מקורות ראשוניים, ובהם כתבי יד המוקדשים לחיי קדושים ומעלותיהם.

==מספריה==
אפרת היא המחברת והעורכת של ספרים ומאמרים רבים בנושאים הקשורים לדת האסלאם. בין ספריה ניתן למנות את:
* אסלאם: מבוא להיסטוריה של הדת (בשיתוף עם נחמיה לב ציון ודניאלה טלמון-הלר), הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2008.

<div class="mw-content-ltr">
* Daphna Ephrat, Sufi Masters and the Creation of Saintly Spheres in Medieval Syria. ARC Humanities Press and Amsterdam University Press, 2021
* Daphna Ephrat, Spiritual Wayfarers, Leaders in Piety: Sufis and the Dissemination of Islam in Medieval Palestine. Cambridge, MA: Harvard University Press, 2008
* Daphna Ephrat, A Learned Society in a Period of Transition: The Sunni 'Ulama' of Eleventh-Century Baghdad. Albany, NY: State University of New York Press, 2000
</div>

==משפחתה==
נשואה לעובד אפרת (מוזיקאי, מלחין ומעבד מוזיקלי). אם לשלושה. אחד מילדיה הוא המחזאי והשחקן דניאל אפרת.

אביה הוא האלוף במיל. אברהם טמיר.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:סגל האוניברסיטה הפתוחה: היסטוריה, פילוסופיה ומדעי היהדות
קטגוריה:היסטוריוניות ישראליות
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
חסידות נארול

נארול היא חצר חסידית שמקורה בעיירה נארול, שבמערב גליציה (וכיום בפולין). החצר המרכזית נמצאת בעיר בני ברק ומונה כ-100 איש. 

== תולדות החסידות ==
רבי חיים מאיר יחיאל שפירא (ריינמאן) מנארול
שושלת נארול נוסדה בידי רבי יעקב ריינמן ה'תקל"ח, ד' תמוז ה'תקע"ד, (סביבות 1778–1814) שכיהן כרב של ראדיחוב, קוזובה והולישיץ בטרם מונה לרבנות נארול.

לאחר השואה כיהן רבי חיים מאיר יחיאל שפירא (ריינמאן), אשר נולד בכ"ה אלול תרס"ז ובעת פטירתו בגיל 99 היה זקן האדמו"רים בארץ ישראל. גם בעת כהונתו ראה עצמו כחסיד בעלז והיה מקורב מאוד לרבי "הינוקא" המכהן כיום. בהיותו בן 20, בשנת תרפ"ז (1927) מונה לרב ה-20 של חצר נארול. נשא לאישה את בתו של רבי משולם זלמן יוסף זילברפרב מטופורוב (כיום טופוריב באוקראינה). נולדו להם בן, אהרן, בת, מלכה, שנספתה בשואה, ובן, דב בריש שהוא האדמו"ר הנוכחי של חסידות נארול.

הרב חיים מאיר יחיאל שרד את מלחמת העולם השנייה בסיביר; לאחר מכן התגורר באנטוורפן, בלואר איסט סייד שבמנהטן, בקראון הייטס ולבסוף, ב-30 השנים האחרונות לחייו, בבני ברק שבישראל שם בנה בית מדרש שהיה נקודת ציון בולטת במרכז העיר. הרב שפירא נפטר ביום י"ח בתמוז ה'תשס"ז (4 ביולי 2007) בגיל 99. הוא כיהן בתפקיד אדמו"ר נארול במשך 80 שנה.

הרבי מנארול הנוכחי רבי דב בריש שפירא, הוא בנו של רבי חיים מאיר יחיאל. אחיו הגדול נספה כאמור בשואה הרב בריש הקים בית מדרש וכיהן כאדמו"ר בשכונת גרייווסנד שבברוקלין, ניו יורק, אך עם מות אביו עלה לארץ להחליפו בבית המדרש של החצר החסידית בבני ברק. הוא חבר הנהלה בולט של כולל חיבת ירושלים.

בנו של הרב בריש, רבי אשר שפירא פעיל בקהילה היהודית של סטמפורד היל, לונדון ואחת מיוזמותיו המוכרות היא [https://web.archive.org/web/20100517124711/http://minchauk.com/ מדריך מינחה בבריטניה]. ילדים נוספים של האדמו"ר מנארול הם הרבנים אהרן שפירא - רב קהילת נארול, זלמן שפירא, והרבנית אשת האדמור מקוידנוב.

צאצאים נוספים של שושלת נארול כוללים את רבי יעקב יוסף ריינמאן, מחבר תלמיד חכם ומחבר ספרים מוערך, בנו של רבי אריה לייב ריינמן מנארול.

== שושלת נארול ==
# רבי יעקב ריינמאן (1778–1814) מייסד השושלת. תלמידם של רבי שלמה מלוצק ושל רבי מנחם מנדל מרימנוב.
# רבי אברהם ריינמאן מנארול (1796–1841) בן רבי יעקב. רבו: רבי צבי הירש מזידיטשוב.
# רבי יצחק משולם זלמן (1817–1886) בנו של רבי דב בריש ניימרק מהרוביישוב וחתן רבי אברהם. היה תלמיד של רבי שלום מבלז.
# רבי שלום (כונה "שוּלֶם" 1856-1927) אב"ד נארול. בנו של רבי יצחק משולם זלמן, וחתן רבי שמואל אהרון רובין אב"ד קורטשין.
#
#* רבי דב בריש (נפ' 1919) בנו של רבי שולם. חתן רבי חיים מאיר יחיאל אונגר מרדיחוב.
#* רבי חיים ריינמאן. אב"ד נארול. אח של רבי דב בריש. (#5) נספה בשואה.
#
#* רבי חיים מאיר יחיאל שפירא (1907–2007), בן רבי דב בריש. שרד גלות בסיביר. נפטר בגיל 99 בצלילות הדעת, כיהן 80 שנה כאדמו"ר.
#* רבי אריה לייב ריינמאן - החי בארצות הברית.
#
#* רבי דב בריש שפירא - האדמור הנוכחי של החסידות, במרכזה שבבני ברק.
#* רבי יעקב יוסף ריינמאן.

== קישורים חיצוניים ==
* - מאורכב

נארול
משה ירמיה הכהן

הרב משה ירמיה הכהן (יש הרושמים כ"ץ; נפטר בי"ח באייר ה'תי"ט) המכונה משה מנארול היה רב בכמה קהילות בפולין, ולאחר גזירות ת"ח ות"ט נמלט למץ שבצרפת והיה רבה של יהדות מץ.
== ביוגרפיה ==
משה ירמיה הכהן נולד בעיר קרמניץ לאביו ר' אליעזר וועלשים, מניש קריווא, בן רבי שלום, אב"ד בצפת (גיסו של המקובל, אליהו די וידאש). נישא לפיגא בתו של הקצין ר' יונה דישוויץ מנארול. וכיהן כרב של העיירה נארול בפולין. בעת גזרות ת"ח ות"ט ברח מערבה ובשנת ה'ת"ט התקבל כרב במץ. הרב הכהן היה תלמיד המהרש"א, והב"ח ושל ר' יעקב מלובלין, ר' אברהם חיים שור.

בימיו הוגדרו באופן מדויק סמכויותיו של הרב, שכללו את סמכות השיפוט ופסיקת ההלכה וכן את ההכרעה בכל התחומים הדתיים, במץ גופא ובכפרים הסמוכים. באופן חריג לא קיבל מינוי זה אישור מלכותי כנדרש, ובעת ביקורו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת בקהילת מץ בשנת תי"ח והענקת כתבי הזכויות החדשים שלה, המלך קבל על כך וחידש את הדרישה לאישור מלכותי קודם מינוי הרב.

הרב מנרול חיבר תפילת הזכרת נשמות מיוחדת להרוגי גזירות ת"ח ות"ט, והיא התקבלה בקהילתו מץ ונאמרה לפני "אב הרחמים" בשווארץ שבת ובשבת חזון.

כתבים תורניים נוספים שלו נדפסו בידי בנו, הרופא טוביה כהן. מקובל לסמן את מינויו של הרב מנרול כראשית "תקופת הזוהר של רבנות מץ".

אלמנתו פיגא נשאה בחשוון תכ"ג לר' משה שמשון בכרך, אביו של רבי יאיר חיים בכרך. נפטרה במגפה ו' באב ה'תכ"ו.

== משפחתו ==
* חתנו - ר' משה ב"ר שלום פרידמן, הנקרא 'ר' משה ציפש'.
* בנו - ר' ידידיה גוטליב.
* בנו - הרופא טוביה כהן.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nli.org.il/en/a-topic/987007305491605171 כרטסת (ארבעת) ספריו המופיעים בספריה הלאומית]
* [https://hebrewbooks.org/45012 ספרו "ברכת טוב"] באתר כתבים עבריים (היברו בוקס)
==הערות שוליים==

קטגוריה:מץ: רבנים
קטגוריה:נפטרים ב-1659
ראמסוואמי אייר

צ'טפוט פאטבריהאמאן ראמסוואמי אייר (באנגלית: Sir Chetput Pattabhiraman Ramaswami Iyer; במלאיאלאם: ചെട്പുട് പട്ടാഭിരാമൻ രാമസ്വാമി അയ്യർ; 12 בנובמבר 1879–26 בספטמבר 1966) היה משפטן ופוליטיקאי הודי שכיהן כראש ממשלת טרוונקור.

==ביוגרפיה==
ראמסוואמי אייר נולד למשפחה אצילה מאזור מדרס. סבו עבד בחברת הודו המזרחית הבריטית. אביו היה שופט. ראמסוואמי אייר למד בבית הספר במדרס. בהמשך הוא למד משפטים וסיים את הלימודים בהצטיינות. הוא רצה להמשיך בקריירה אקדמית אך אביו לחץ אליו להיות משפטן. הוא הצטרף למשרד עורכי דין ופעל בבית המשפט העירוני.

בשנת 1917 אייר הצטרף לפעילות של הקונגרס הלאומי ההודי ומונה לתפקיד ניהולי בארגון. בהמשך לאור חילוקי דעות עם מהאטמה גנדי הוא הפסיק את פעילותו בארגון.

בשנת 1920 ראמסוואמי אייר מונה ליועץ המשפטי של הממשל המקומי במדרס. בשנים 1926–1927 הוא היה חבר משלחת הודית לחבר הלאומים. בשנת 1932 הוא השתתף בשיחות על רפורמות בהודו שנערכו בלונדון עם הממשל של הממלכה המאוחדת.

בשנת 1931 לאור גילו הצעיר היה קושי לאשר מינוי של מהראג'ה טרוונקור לבנו של השליט שנפטר. סוכם שראמסוואמי אייר יהיה יועץ ליד השליט הצעיר. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 1936. בשנת 1936 הוא מונה לראש ממשלת טרוונקור. באותה שנה יצאה צו ממשלתי שבכל האזור הודים מכל קאסטות יהיו שווי זכויות. הצהרה זו קיבלה תמיכה נרחבת מגנדי ופעילים הודים נוספים. בשנת 1937 הוא מינה לשופטת את אנה צ'אנדי, לראשונה בהודו. במשך כל הכהונה הוא קידם פיתוח תעשייתי וחקלאי של האזור.

ב-3 ביוני 1947 הודו קיבלה עצמאות. ב-18 ביוני 1947 הממשל המקומי של טרוונקור הכריז על עצמאותו. לאחר שיחות ממושכות סוכם שהאזור יהיה חלק של מדינת הודו החדשה.

בעקבות השינויים הפוליטיים ראמסוואמי אייר התפטר מכל תפקידיו. הוא סייר מספר שנים ברחבי העולם. בשנים 1949–1950 הוא היה פרופסור אורח באקדמיה ללימודי אסיה בקליפורניה.

בשנת 1954 הוא חזר להודו וכיהן במספר משרות ציבוריות.

בספטמבר 1966 אייר נסע ללונדון במטרה לאסוף חומר לספרו "A History of My Times". ב-26 בספטמבר במהלך שיחה עם עיתונאי הוא התמוטט ומת.

במהלך פעילותו אייר קיבל מספר עיטורים. הוא היה חבר פעיל בארגון הבונים החופשיים.

אייר קידם מספר רב של רפורמות בממשל וכלכלה במהלך כהונתו כראש הממשל. בשנת 1946 הוא פעל נחרצות נגד התקוממות קומוניסטית באזור.

==חיים אישים ==
אייר התחתן בשנת 1896 ולזוג נולדו מספר בנים. בנו הבכור היה פעיל בהקונגרס הלאומי ההודי ובשנים 1966–1967 כיהן כשר בממשלה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070930043452/http://cprfoundation.org/otherpages/01-cpr.htm ביוגרפיה]
* [http://www.stateofkerala.in/articles/c_p_ramaswami_iyer.php ביוגרפיה באתר מדינה קרלה]

קטגוריה:פוליטיקאים הודים
קטגוריה:משפטנים הודים
קטגוריה:מסדר כוכב הודו: אבירים מפקדים
קטגוריה:מסדר האימפריה ההודית: אבירים מפקדים
קטגוריה:חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:ילידי 1879
קטגוריה:נפטרות ב-1966
קטגוריה:טרוונקור
הדהודים

הדהודים (באנגלית: Echoes) היא מיני-סדרת מותחן דרמה אוסטרלית שעלתה לשידור בשירות "נטפליקס" ב-19 באוגוסט 2022.

==תקציר העלילה==
עלילת הסדרה עוסקת בתאומות הזהות, לני וג'ינה (בגילומה של מישל מונאהן), שחולקות סוד מסוכן, מאז היו קטנות השתיים חיו חיים כפולים בהן החליפו אחת את השנייה לסירוגין בסתר. סוד שמגיע לשיאו כשבהיותן מבוגרות הן חולקות שני בתים, שני בעלים ובת אחת. עם זאת, לאחר שאחת האחיות נעלמת, עולמן המושלם נקלע לכאוס מוחלט.

==צוות השחקנים והדמויות==
===דמויות ראשיות===
* מישל מונאהן – התאומות לני וג'ינה
** את דמויותיהן של לני וג'ינה בצעירותן מגלמות התאומות הזהות מדיסון וויקטוריה אבוט.
* מאט בומר – ג'ק בק
* דניאל סונג'אטה – צ'ארלי דבנפורט
* אלי סטרוקר – קלאודיה
** את דמותה של קלאודיה בצעירותה מגלמת לוסי האמונד.
* קארן רובינסון – השריף לואיז פלוס
* רוזני זייאס – סגנית פולה מרטינז
* מייקל אוניל – ויקטור מקלירי
* סיליה ווסטון – ג'ורג'יה טיילר
* גייבל סוונלנד – מתילדה "מתי" בק
* ג'ונתן טאקר – דילן ג'יימס
===דמויות משניות===
* טיינר ראשינג – מריה מקלירי
* אליס ויליס – מג
* מאדי ניקולס – נטשה
* אוניי אמה-אקוורי – בו מקמילן

==הפקה==
===פיתוח===
הסדרה נוצרה ונכתבה על ידי ונסה גאזי, שגם אמונה על הפקתה בפועל לצדם של בריאן יורקי, קווינטון פיפלס ואימוג'ן בנקס.
===ליהוק===
ביולי 2021, נמסר על ליהוקם של מישל מונאהן ומאט בומר לצוות השחקנים הראשי; ובאוגוסט 2021, על ליהוקם של דניאל סונג'אטה, אלי סטרוקר, קארן רובינסון ורוזני זייאס לצוות השחקנים הראשי. באוקטובר 2021, נמסר על ליהוקם של מייקל אוניל, סיליה ווסטון, גייבל סוואנלונד, טיינר ראשינג, הייזל וג'ינג'ר מייסון, אליס ויליס, מאדי ניקולס וג'ונתן טאקר לצוות השחקנים.

==הפצה==
הסדרה עלתה לשידור בשירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ב-19 באוגוסט 2022.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אוסטרליות
קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות מתח
קטגוריה:סדרות דרמה אוסטרליות
קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
אקדמיצ'סקאיה דאצ'ה

אקדמיצ'סקאיה דאצ'ה (ברוסית: Академическая Дача) הוא בית קיץ הידוע כבסיס היצירתי הוותיק והעיקרי של איגוד האמנים של הפדרציה הרוסית. הוא ממוקם ליד העיירה וישני וולוצ'יוק במחוז טבר, במיקום ציורי על גדות נהר Msta ואגם Mstino. במובן הרחב יותר, האקדמיצ'סקאיה דאצ'ה מתייחסת לכל האזור שמסביב לרבות הכפרים כמו בולשוי גורודוק, מאלי גורודוק שבהם התגוררו אמנים רוסים רבים באמצע המחצית השנייה של המאה ה -20.<ref>Романычева И. Академическая дача. Л., Художник РСФСР, 1975.</ref>

== היסטוריה ==
אקדימצ'סקאיה דאצ'ה
האקדמיצ'סקאיה דאצ'ה נפתחה ב-22 ביולי 1884, כמקום לתרגול קיץ לסטודנטים עניים של האקדמיה הקיסרית לאמנויות. חלקת האדמה עם הפארק, הבית והמבנים נחכרו על ידי האקדמיה לאמנויות. המקום נקרא במקור "מקלט ולדימיר ומריה" לכבוד הדוכס הגדול ולדימיר, נשיא האקדמיה הקיסרית לאמנויות, ורעייתו הדוכסית הגדולה מריה פבלובנה והקיסרית מריה אלכסנדרובנה. המבנים יוצאי הדופן של הדאצ'ה היו "הבקתות האקדמיות" שנבנו בתרומת הפטרון שלה ואסילי קוקורב, שהיה תעשיין גדול, ובעל אחד האוספים הגדולים ביותר של אמנות רוסית ומערב אירופאית.<ref>ergei V. Ivanov. Unknown Socialist Realism. The Leningrad School. Saint Petersburg, NP-Print Edition, 2007. PP.22–24, 40-41, 93, 98-99, 117-118, 194, 202, 223, 248, 261, 312, 335, 364, 377, 388.</ref>

לפני מהפכת אוקטובר של 1917, אמנים רוסים מפורסמים רבים עבדו במקום, כולל איליה רפין, ניקולאי בוגדנוב-בלסקי, פאבל צ'יסטיאקוב, ארכיפ קוינג'י, יצחק לויתן, אנדריי ריאבושקין, ניקולאי רוריך ולנטין סרוב.

לאחר מהפיכת אוקטובר, הבית המרכזי הועבר לילדים לשימוש כמחנה קיץ פתוח. תפקידו האמנותית שוחזר רק בשנת 1948. מאז הפכה הדאצ'ה לאחד ממרכזי החיים היצירתיים המוכרים בברית המועצות וברוסיה.
הבניין המרכזי
באותן שנים עבדו כאן ציירים רוסים כאלכסיי גריצאי, וצ'סלב זגונק, דמיטרי מייבסקי, מאיה קופיצבה, פיודור רשתניקוב, ניקולאי פוזדנייב, ניקולאי טימקוב ורבים אחרים. אין זה מקרי, בשים לב לתפקידה של הדאצ'ה האקדמיצ'סקיה בשימור וקידום מסורות האמנות הריאליסטית הרוסית, שהיא נקראת "הברביזון הרוסי".

מיטב יצירות האמנות של ציור נוף וז'אנר, שהוצגו בתערוכות אמנות של שנות ה-1960–1980, נוצרו בעיקר על ידי אמני הדאצ'ה וסביבתה. מאוחר יותר בשנות ה-1980 נבנו בתי מלאכה ובנייני משרדים מודרניים, המאפשרים שימוש כל השנה בדאצ'ה למטרות אמנותיות.<ref>Романычева И. Академическая дача. История и традиции. СПб., Петрополь, 2009.</ref>

בשנת 1964, האקדמיצ'סקאיה דאצ'ה נקראה על שמו של הצייר הרוסי המפורסם איליה רפין.

ב-1974, ליד הביתן הראשי הוקמה אנדרטה לזכרו של איליה רפין, שתוכננה על ידי הפסל אולג קומוב והאדריכל ניקולאי קומוב, לכבוד 130 שנה להולדת האמן.

בשנת 2004, במהלך חגיגת יום השנה ה-120 לדאצ'ה אקדמיצ'סקיה, נפתח לוח לזכרו של ואסילי קוקורב בבניין הביתן הראשי.

== הערות שוליים ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ציירים רוסים
ניקולאי טיכוברזוב

ניקולאי טיכוברזוב (ברוסית: Николай Иванович Тихобразов; 1818–1874) היה צייר רוסי, שנודע בעיקר בזכות ציורי ההיסטוריה וסצנות הז'אנר שלו. הוא למד באקדמיה בסנט פטרסבורג אצל קארל בריולוב, וקיבל את התואר אקדמאי בזכות עצמו ב-1852.<ref>С. Н. Кондаков (1915). Юбилейный справочник Императорской Академии художеств. 1764-1914 (in Russian). Vol. 2. p. 196.</ref>

== ביוגרפיה ==
את החינוך לאמנות קיבל בהשתתף בשיעורים של האקדמיה האימפריאלית לאמנויות (מאז 1835). הוא היה תלמידו של קארל ברולוב. במהלך לימודיו הוענקה לו מדליית כסף קטנה (1840), שתי מדליות כסף קטנות (1841) ומדליית זהב קטנה אחת (1843). הוא סיים את לימודיו בשנת 1845, מדליית זהב גדולה על העבודה "המשיח מגרש את הסוחרים מהמקדש".

לאחר שהאקדמיה נתנה לו מלגה לשהות באירופה ב־1847, הוא התיישב ברומא. ב-1849 חזר לרוסיה ומאז התגורר בסנט פטרבורג, עסק ביצירה ולימד רישום. בשנת 1852, על הציור "אישה בתלבושת אלבנית יושבת בעבודת התפירה" זכה בתואר אקדמאי.

בנוסף לציור תמונות, הוא עסק בציור מונומנטלי - הוא צייר את האיקונוסטזיס, יצר לוחות קיר וציורים דקורטיביים לקישוט מבנים. הוא קיבל את התואר פרופסור לפי דרגת האקדמיה לאמנויות (1859). <ref>Directory of the Imperial Academy of Arts 1915, p. 196.</ref>

בשנות ה-60 של המאה ה-19 היה טיכוברזוב בעל בית מלאכה לצילום בסנט פטרבורג.

הוא נפטר ב-14 בדצמבר (26), 1874 בסנט פטרבורג. הוא נקבר בבית הקברות נובודביצ'י.

ציוריו של האמן זמינים בגלריה טרטיאקוב ובמוזיאון הממלכתי של פושקין.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
File:Tikhobrazov NI - Interior 2.jpg|ציור פנים חדר באחוזה, 1844
File:Tikhobrazov NI - Interior 1.jpg| ציור פנים חדר באחוזה, 1844
File:Portrait of a Young Man by Nikolai Tikhobrazov.jpg|דיוקן איש צעיר
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1818
קטגוריה:נפטרים ב-1874
וייד-ג'יילס

עלון של ה-[[CIA משנת 1963 המכיל רשימה אלפביתית של שמות מקומות בהרפובליקה העממית של סין כתובים בווייד-ג'ילס.]]
ווייד–ג'יילס היא מערכת תעתוק ללטינית של מנדרינית תקנית. היא פותחה בראשיתה על ידי תומאס פרנסיס ווייד באמצע המאה ה-19, ופורסמה בצורתה הנוכחית במילון סיני-אנגלי אותו ערך הרברט ג'יילס בשנת 1892. השיטה משרתת תפקיד דומה לשיטת פין-יין לתעתוק של מנדרינית, שהיא גם השיטה המועדפת על ידי הרפובליקה העממית של סין, והחליפה את שיטת וייד ג'יילס כמעט לחלוטין.

מערכות הליטון שהיו בשימוש עד סוף המאה ה-19 התבססו על ניב נאנג'ינג של מנדרינית, אך שיטת ווייד ג'יילס התבססה על ניב בייג'ינג והייתה מערכת התעתיק המוכרת בעולם דובר האנגלית במשך רוב המאה ה-20. שתי צורות התעתיק שימשו למטרות דואר. שיטת וייד-ג'יילס הוחלפה רשמית ב-1958 עם אימוץ הפין-יין בסין היבשתית, למעט מספר צורות לטיניות שהשתרשו. בטאיוואן עדיין נהוג לתעתק שמות מקומות ואנשים בתעתיק ווייד-ג'יילס.

== ראו גם ==
* פין-יין
* יוטפנג

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ציטוט עם תסריט בשפה זרה (סינית)
קטגוריה:קצרמר סין
קטגוריה:בלשנות
קטגוריה:ליטון שפות
מיכאל ארליצקי

מיכאל ארליצקי (24 בנובמבר 1924-ספטמבר 2011) היה פרופסור בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון שמחקריו עסקו בזרם חזק.

== ביוגרפיה ==
מיכאל ארליצקי נולד בלודז', פולין, בשם סווק ארליך. לימודיו התיכוניים הופסקו עם פרוץ מלחמת העולם השנייה והוא הועבר לגטו לודז', שם עסק בתיקון מנועים חשמליים. עם חיסול הגטו באוגוסט 1944 הועבר ארליצקי לאושוויץ, שם הועסק בתיקון טנקים גרמניים. הוא השתתף בצעדת המוות ושוחרר על ידי הצבא האדום במאי 1945. אז שינה את שמו מארליך לארליצקי.<ref name=":0"></ref>

ארליצקי למד הנדסת חשמל בפוליטכניקה של לודז', והשלים תואר שני בשנת 1949. את הדוקטורט בנושא: The Influence of magnetic saturation upon the parasitic torque of induction motors קיבל בשנת 1954 מאותו מוסד.<ref name=":1"></ref>

ארליצקי עלה ארצה בשנת 1957 והצטרף לפקולטה להנדסת חשמל בטכניון כמרצה בכיר. בשנת 1965 קודם לפרופסור חבר, ובשנת 1971 הפך לפרופסור מן המניין.<ref name=":0" />

מחקריו של ארליצקי התמקדו בתחום הזרם חזק: תכנון ואופטימיזציה של מערכות הספק גבוה, ובמעגלים אלקטרומגנטים.

בהמשך השנים הנחה ארליצקי 14 סטודנטים לתואר שלישי ו-60 סטודנטים לתואר שני. הוא פרסם מעל 70 מאמרים ורשם על שמו 6 פטנטים. בין המצאותיו: כבל ירוק שמקטין את השדה המגנטי סביבו ומכשיר מגן למנועים חשמליים.<ref></ref><ref></ref> בין תלמידי הדוקטורט שלו: הפרופסורים אברהם אלכסנדרוביץ, יוסף אפלבוים ודוד שיבר ובכירים בחברת החשמל.<ref name=":1" />

ארליצקי כיהן גם כיושב ראש ועדות החקירה לבדיקת הסיבות להפסקות החשמל הגדולות שאירעו באוקטובר 1979 וביוני 1980.<ref></ref><ref></ref>

בשנת 2005 קיבל תואר עמית כבוד של התאגדות מהנדסי חשמל ואלקטרוניקה בישראל.<ref></ref>

היה נשוי להלנה ואב לשניים.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://ece.technion.ac.il/in-memoriam/michael-erlicki/?lang=he פרופ' מיכאל ארליצקי ז"ל], אתר הטכניון

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל הטכניון: הנדסת חשמל
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
מכירת פיל לבן

מכירת פיל לבן היא סוג של מכירת חצר שבה מוכרים פריטים משומשים במטרה לגייס כספים עבור מטרה מסוימת.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== אטימולוגיה ==
המונח "פיל לבן" מתייחס למתנה מיוחדת אך מכבידה, שלא ניתן להיפטר ממנה בקלות, המבוסס על האגדה על מלך תאילנד שהעניק פילים לבקנים נדירים לאנשי חצר שלא מצאו חן בעיניו, כדי שיוכרעו על ידי עלויות אחזקת החיות.

"מכירת פיל לבן" מוכרת פריטים ששומרים על ערך מסוים, אך אין להם שימוש מהותי; פריטים אלו מכונים לעיתים קרובות "פילים לבנים". פריטים כאלו עשויים עדיין למצוא קונים, אך קשה להעריך את שווי המכירה החוזרת שלהם.

==רקע==
מכירות פילים לבנים מאורגנות בדרך כלל על ידי ארגונים ללא מטרות רווח, כמו כנסיות ובתי ספר, כדי לגייס כסף למטרות צדקה או עבור אירועים מיוחדים כמו חג הפסחא או יום האם. הם פועלים בדומה לחנויות יד שנייה ללא מטרות רווח. חברים בארגון המקיים את מכירת הפיל הלבן יתבקשו לתרום פריטים ישנים שהם כבר לא משתמשים בהם.

לאחר איסוף הפריטים, תתקיים מכירה שלרוב תימשך יותר מיום אחד ותיערך בסגנון פסטיבל. חלק מהפריטים ימכרו במחירים נמוכים, כיוון שרבים מהם עתיקים, או שימושיים רק לאנשים מסוימים, ולא היו נמכרים אחרת.

מכירות פילים לבנים מועילות לרוב לקונים ולאספנים, מכיוון שהן מספקות דרך לרכוש פריטים עתיקים וקשים להשגה. בימי קדם המרשתת, מכירות פילים לבנים, יחד עם חנויות יד שנייה, מכירות בחצר וחנויות משכון, היו דרכים פופולריות לרכישת פריטי אספנות ופריטים מוזרים שאינם זמינים בחנויות קמעונאיות.

== חסרונות ==
יכולות להתעורר בעיות בשל מכירת פיל לבן מפני שנדרש הרבה מקום כדי להחזיק פריטים למכירה. בעיה נוספת היא שרבים מהפריטים לא יימכרו במכירה זו, ובשל כך נדרשת כמות גדולה של מקום שיוקדש לאחסון הפריטים.

בעיות אחרות כוללות את חוסר היכולת להעביר סחורה, או את מעט הכסף שמפיקה המכירה, למרות ההשקעה הראשונית הנמוכה (או לא קיימת). בנוסף, פריטים רבים שנתרמו לרוב אינם יכולים להימכר, מכיוון שהם שבורים או חסרי ערך בעליל, ונתרמו רק כדי שהבעלים הקודם יוכל להיפטר מהם.

מכירות פילים לבנים נושאות לעיתים קרובות גם מוניטין של מכירת פריטים קיטשיים.

==ראו גם==
* מכירת חצר
* סחורה משומשת
* שוק פשפשים

==הערות שוליים==

קטגוריה:שווקים
קטגוריה:ארצות הברית: תרבות
קטגוריה:צרכנות
ויניל אלכוהול

ויניל אלכוהול (Vinyl alcohol) היא תרכובות שנוסחתה CH<sub>2</sub>CHOH והיא האנול הפשוט ביותר. המולקולה אינה יציבה והיא הופכת לאצטאלדהיד. ויניל אלכוהול הוא המונומר לייצור הפולימר פוליויניל אלכוהול (Poly(vinyl alcohol), PVA).

ויניל אלכוהול שהוא אנול נמצא בשיווי משקל עם צורת הקטו -אצטאלדהיד
טאוטומריה קטו-אנול בין ויניל אלכוהול לאצטאלדהיד
צורת הקטו (אצטאלדהיד) יציבה יותר והפרש האנתלפיה במעבר מויניל אלכוהול לאצטאלדהיד:

<math>H_2C=CHOH\rightarrow H_3C-C(O)H \qquad \Delta H_{298} =-42.7kJ/mol</math>

שיווי המשקל נוטה, לכן, לטובת האלדהיד. עם זאת אנרגיית השפעול למעבר גבוהה ושיווי המשקל מושג בנוכחות זרז (חומצה או בסיס כולל מים). לא ניתן לבודד את החומר ליותר מכמה דקות או שעות בתנאי יובש לפני שמתקבל אצטאלדהיד.

האסטר של ויניל אלכוהול וחומצה אצטית - ויניל אצטט (vinyl acetate) משמש כמונומר לייצור פוליויניל אלכוהול (PVA). לאחר תגובת פולימריזציה בסיפוח מתקבל פוליויניל אצטט

n CH2=CHOAc → (CH2−CHOAc)n

פולימר זה עובר הידרוליזה לקבלת PVA וחומצה אצטית

(CH2−CHOAc)n + n H2O → (CH2−CHOH)n + n HOAc

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כהלים
הרמיוני (מיתולוגיה)

איור משנת [[1553]]
הרמיוני (ביוונית: Ἑρμιόνη) היא דמות במיתולוגיה היוונית, בתם של מנלאוס, מלך ספרטה ואשתו, הלנה מטרויה. לפני מלחמת טרויה, סבה של הרמיוני, טינדראוס, הבטיח אותה לבן דודה אורסטס, בנו של אגממנון. היא הייתה בת תשע כשפאריס, בנו של המלך הטרויאני פריאמוס, הגיע לחטוף את אמה, הלנה.

במהלך המלחמה, מנלאוס הבטיח אותה לבנו של אכילס, נאופטולמוס. לאחר סיום המלחמה, הוא שלח את הרמיוני לעיר פטיה (ביתם של פלאוס ואכילס), שם שהה ניאופטולמוס. השניים היו נשואים, אך זמן קצר לאחר מכן נסע נאופטולמוס לדלפי במטרה לבצע נקמה באפולו על שגרם למות אביו, רק כדי להיהרג שם. כשמת נאופטולמוס, הרמיוני הייתה חופשית להינשא לאורסטס, ולאחר מכן ילדה לו בן, טיסמנוס.

== מקורות ==
משוררים עתיקים חלוקים בשאלה אם מנלאוס היה מעורב בשני הארוסים. אוריפידס מצטט את אמרת אורסטס (אין סימוכין לדברי אוריפידס).<ref></ref>

אובידיוס, לעומתו, אומר שמנלאוס אפילו לא ידע על ההבטחה שנתן טינדראוס:

לפי האודיסאה, הרמיוני נישאה לנאופטולמוס עשר שנים לאחר סיום מלחמת טרויה; כאשר טלמאכוס, בנו של אודיסאוס, ביקר את מנלאוס בספרטה, הוא פגש אותו לראשונה.<ref></ref>

זמן קצר לאחר שהסתגלו לחיי הבית, התעורר סכסוך בין הרמיוני לאנדרומאכה (אלמנתו של הקטור, נסיך טרויה ואחיו הבכור של פאריס), הפילגש שניאופטולמוס השיג כפרס לאחר בזיזת טרויה. הרמיוני האשימה את אנדרומאכה בחוסר יכולתה להיכנס להריון, וטענה שהיא מטילה עליה כישופים כדי לשמור על עקרותה. היא ביקשה מאביה להרוג את אנדרומאכה ואת בנה בזמן שנאופטולמוס היה בדלפי, אך הם ניצלים על ידי התערבותו של פלאוס.<ref>Euripides, Andromache (play)|Andromache.</ref>

נאופטולמוס לא חזר מדלפי. במקום זאת, בן דודה של הרמיוני אורסטס הגיע לדווח שנאופטולמוס נהרג. הסיבות למותו משתנות. בכמה דיווחים, הוא פתח בקטטה במקדש אפולו ונהרג על ידי כומר, על ידי משרתי המקדש או על ידי האל עצמו. בדיווחים אחרים, אורסטס מצא אותו בדלפי והרג אותו.<ref>Emilio Suárez de la Torre, "Neoptolemos at Delphi", Kernos, 10 | 1997, 153-176.</ref> בכל מקרה, לאחר מותו של ניאופטולמוס, אורסטס לקח את הרמיוני חזרה למיקנה כדי למלא את ההבטחה המקורית שהרמיוני תהיה כלתו.

הרמיוני ואורסטס היו נשואים, ונולד להם יורש, טיסמנוס. נאמר שאורסטס התחתן גם עם אחותו למחצה אריגונה, בתם של קליטמנסטרה ואייגיסתוס, אם כי לא ברור אם זה קרה לאחר מותה של הרמיוני או שנישואיה לאורסטס הסתיימו מסיבה אחרת.<ref>Pseudo-Apollodorus, Epitome E.6.25</ref>

הרמיוני בסופו של דבר הצטרפה להוריה באליסיום.<ref>Homer, Odyssey, 4.554-565</ref> לפי איביקוס, הרמיוני נישאה לדיומדס לאחר האפתיאוזה<ref></ref> (הפיכה לאל) שלו וכי הוא חי כעת עם דודיה, קסטור ופולוקס, כאל בן אלמוות.<ref>J.B. Bury, Pindar: Nemean Odes (Amsterdam: Adolf M. Hakkert, 1965), 199.</ref> לפי מקורות אחרים, הוא מתגורר באיי המבורכים, ככל הנראה עם הרמיוני עצמה.<ref>Skolion 894. </ref>

== באמנות ובספרות ==
סצנה מהטרגדיה [[אנדרומאכה מאת אוריפידס: אורסטס הורג את ניאופטולמוס על מזבח אפולו בדלפי. הרמיוני המיואשת, אשתו של ניאופטולמוס שהובטחה בעבר לאורסטס, כורעת ברך למרגלות המזבח. פרסקו רומי בפומפיי.]]
* Ermione מאת ג’ואקינו רוסיני
* אנדרומקה מאת ז'אן ראסין

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים==

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
מיכאיל טיכאנוב

מיכאיל טיכאנוב (ברוסית: Михаил Тиханов; 1789–1862) היה אמן רוסי שליווה את מסעותיו של קפטן ואסילי גולובנין על סיפון הפריגטה "קמצ'טקה".

== ביוגרפיה ==
נולד כצמית בשנת 1789, טיכאנוב גילה כישרון אמנותי בגיל שבע עשרה ונשלח על ידי אדונו הנסיך גליצין לאקדמיה הקיסרית לאמנויות בסנט פטרסבורג. הוא שוחרר ב-1815, ועבד באקדמיה לפני שהומלץ על ידי אלכסיי אולנין לתפקיד אמן משלחת שילווה את מסעו של קפטן ואסילי גולובנין בפריגטה "קמצ'טקה" ברחבי העולם.<ref>Barratt, Glynn (1988). Russian View of Honolulu, 1809–1826. Ottawa: Carleton University Press. pp. 320–321</ref>

במהלך המסע בין 1817 ל-1819, צייר טיכאנוב לפחות 43 תמונות שונות של דמויות וסצנות חשובות מצפון אמריקה הרוסית, אלסקה, קליפורניה והוואי. הוא התמחה בדיוקנאות אנושיים וצייר דמויות כולל אנשים חשובים כמו מלך הוואי, הצ'יף בוקי, כן את המושל הקולוניאלי הרוסי אלכסנדר אנדרייביץ' ברנוב.<ref>Gibson, James R.; Istomin, Alexei A., eds. (2013). California Through Russian Eyes, 1806–1848. Norman, OK: University of Oklahoma Press. p. 241.</ref>

חוקר הוואי דייוויד פורבס הצהיר שעבודותיו של טיכאנוב שנעשו בהוואי היו "בין התיאורים הטובים ביותר של תושבי איי האוקיינוס השקט שנוצרו אי פעם".<ref>Forbes, David W. (1992). Encounters with Paradise: Views of Hawaii and Its People, 1778–1941. Honolulu: Honolulu Academy of Arts. p. 62</ref> ציורים נוספים הוא עשה בצפון קליפורניה.<ref>Farris, Glenn J. (1998). "The Bodega Miwok as Seen by Mikhail Tikhonovich Tikhanov in 1818". Journal of California and Great Basin Anthropology. Banning, CA: Malki Museum. 20 (1): 2–12.</ref>

== מחלה ומוות ==
בהפלגה הביתה ב-1818 חלה טיכאנוב במחלה קשה בזמן שהפריגטה עגנה במנילה שבפיליפינים. לאחר מכן, הוא החל להראות סימנים של מחלת נפש והוכנס לבית חולים בסנט פטרסבורג. למרות תקופה קצרה שבה הוא הראה סימני שיפור, הוא לא חזר לעצמו ומעולם לא התאושש.

הוא חי מקצבת נכות למשך שארית חייו. מ-1824 ועד מותו ב-1862, הוא בילה את שארית חייו בטיפולה של אלמנה של אחד מעמיתיו. אף על פי שחלק מיצירותיו פורסמו מאוחר יותר על ידי קפטן גולובנין בתיאור המשלחת שלו, רוב יצירותיו מעולם לא פורסמו בימי חייו.

עבודותיו נמצאות כעת במוזיאון האקדמיה הרוסית לאמנויות בסנט פטרסבורג.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="230">
File:Tikhanov - Balthazar Inhabitant of Northern California (1818).png|ילידים בקליפורניה, 1818
File:Tikhanov - Aleut in Festival Dress in Alaska (1818).png|בלבוש פסטיבל באלסקה, 1818
File:Sitka Island Chief Katlian With His Wife.jpg|צ'יף של איי סיטקה ואשתו, 1818
File:Tikhanov - Young Girl of the Sandwich Islands (1818).jpg|נערה מאיי סנדוויץ, 1818
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1789
קטגוריה:נפטרים ב-1862
פסגת הפיל הלבן

פסגת הפיל הלבן (באנגלית: White Elephant Butte) היא פסגה הממוקמת במחוז אלקו במדינת נבדה שבארצות הברית. היא נמצאת בפינה הצפון־מזרחית של המדינה, סמוך לגבול עם איידהו.<ref></ref><ref></ref>

הפסגה מתנשאת לגובה 2,574 מטרים, כשהיא גבוהה בכ־120 מטרים מהגובה הרגיל של השטח סביבה. רוחבהּ הוא כ־2.1 קילומטרים.

שמה של הפסגה ניתן לה בשל הצבע והמתאר של הפסגה. היא הררית ברובה,<ref></ref> ומכוסה בדשא ובמעיינות.

האקלים קר ויבש.<ref></ref> הטמפרטורה הממוצעת היא 8 מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא יולי, כשבשיאו נמדדות 26 מעלות צלזיוס בממוצע, והקר ביותר הוא דצמבר, שבשיאו נמדדות 10- מעלות צלזיוס בממוצע. כמות המשקעים הממוצעת היא 328 מילימטרים בשנה. החודש הגשום ביותר הוא ינואר, עם 39 מילימטרים של גשם, והיבש ביותר הוא אוקטובר, עם 9 מילימטרים.

== הערות שוליים ==

פיל לבן
רג'י קאנון

רג'ינלד ג'ייקוב קאנון (באנגלית: Reginald Jacob Cannon; נולד ב-11 ביוני 1998 בשיקגו שבאילינוי, ארצות הברית) הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת בואבישטה מליגת העל הפורטוגלית ובנבחרת ארצות הברית.

== קריירת מועדונים ==
קאנון גדל במחלקת הנוער של דאלאס. הוא ערך 69 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.

ב-9 בספטמבר 2020 חתם קאנון בבואבישטה מליגת העל הפורטוגלית. ב-19 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 3-3 נגד נסיונל מדיירה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת . בשתי העונות הראשונות שלו במועדון ערך 52 הופעות ליגה.

== קריירה בינלאומית ==
ב-16 באוקטובר 2018 ערך קאנון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית, בתיקו 1-1 נגד נבחרת פרו במשחק ידידות. הוא היה חלק מסגל נבחרת ארצות הברית בגביע הזהב 2019, בו הפסידה נבחרתו בגמר לנבחרת מקסיקו. ב-9 ביוני 2021 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 4-0 על נבחרת קוסטה ריקה במשחק ידידות. הוא היה חלק מסגל נבחרת ארצות הברית שזכה בגביע הזהב 2021, ואף שיחק בניצחון 1-0 על נבחרת מקסיקו בגמר.

== תארים ==
;נבחרת ארצות הברית
* גביע הזהב של CONCACAF (1): 2021
* ליגת האומות של CONCACAF (1): 2019/2020

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:מגני כדורגל אמריקאים
קטגוריה:שיקגו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דאלאס
קטגוריה:כדורגלני בואבישטה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2021
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1998
גונסאלו מונטייל

גונסאלו אריאל מונטייל (בספרדית: Gonzalo Ariel Montiel; נולד ב-1 בינואר 1997 בגונסאלס קטאן שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת המגן ימני בקבוצת נוטינגהאם פורסט מהפרמייר ליג ובנבחרת ארגנטינה.

== קריירת מועדונים ==
מונטייל גדל במחלקת הנוער של ריבר פלייט מליגת העל הארגנטינאית. ב-30 באפריל 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד ולס סארספילד במסגרת הליגה. בסך הכל ערך 72 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.

ב-13 באוגוסט 2021 חתם מונטייל על חוזה לשלוש עונות בסביליה מהלה ליגה. ב-14 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד רד בול זלצבורג במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות לעונת 2021/2022. ב-22 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 1–3 על ולנסיה במסגרת המחזור השישי לעונת 2021/2022. בעונתו הראשונה במועדון ערך 18 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.

ב-31 במאי 2023, כבש את הפנדל האחרון בשלב הפנדלים בגמר הליגה האירופית, מה שהביא לניצחונה של סביליה ולזכייתה בגביע.

ב-23 באוגוסט 2023 הושאל לנוטינגהאם פורסט.

== קריירה בינלאומית ==
ב-22 במרץ 2019 ערך מונטייל את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארגנטינה, בהפסד 1–3 לנבחרת ונצואלה במשחק ידידות. הוא היה חלק מסגל נבחרת ארגנטינה שזכה בקופה אמריקה 2021, ואף שיחק בניצחון 0–1 על נבחרת ברזיל בגמר.

נכלל בסגל נבחרת ארגנטינה בטורניר מונדיאל 2022. כבש את הפנדל האחרון בשלב הפנדלים בגמר גביע העולם, מה שהביא לניצחונה של ארגנטינה ולזכייתה השלישית בגביע העולם.

== תארים ==
; ריבר פלייט
*גביע ארגנטינה (3): 2016, 2017, 2019
*הסופר קאפ הארגנטינאי (2): 2017, 2019
*קופה ליברטדורס: 2018
*רקופה סודאמריקנה (2): 2016, 2019
*ליגת העל הארגנטינאית: 2021
; סביליה
* הליגה האירופית: 2022/2023
; נבחרת ארגנטינה
*גביע העולם בכדורגל: 2022
*קופה אמריקה: 2021

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:מגני כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:כדורגלני נוטינגהאם פורסט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2021
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2024
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים בספרד
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים באנגליה
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1997
טריברג אים שוורצוואלד

טריברג אים שוורצוואלד (בגרמנית: Triberg im Schwarzwald, מכונה לעיתים בקיצור טריברג) היא עיירה במדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה, הממוקמת באזור היער השחור. בשנת 2020 מנתה אוכלוסיית העיירה 4,656 תושבים. העיירה ממוקמת בלב אזור היער השחור בין 500 ל-1,038 מטרים מעל פני הים.

העיירה היא אתר תיירות פופולרי בשל מפלי טריברג הנמצאים בתחומה, אשר הם המפלים הגבוהים ביותר בגרמניה, ובשל שעוני הקוקייה הנודעים המיוצרים בעיירה.

הסופר האמריקני המפורסם ארנסט המינגוויי הזכיר את העיירה בסיפורו הקצר "שלגי הקילימנג'רו".

== אתרים בולטים ==
מוקדי עניין בולטים בתחום העיירה:
* מוזיאון היער השחור - במוזיאון מוצגים בתי מלאכה מהעבר, כלי מוזיקה מקומיים ותלבושות מסורתיות
* כנסיית מריה אין דר טאן - כנסיית עלייה לרגל בארוקית מהמאה ה-18
* שעון הקוקייה הגדול בעולם
* מגדל תצפית בגובה 23 מטרים המוקדש לקורבנות העיירה במלחמת העולם הראשונה

== גלריית תמונות ==
<gallery>
קובץ:Reuse-koekoekklok naby Triberg.jpg|שעון הקוקייה הגדול בעולם ממוקם בטריברג
קובץ:Triberg1.jpg|מפלי טריברג
קובץ:Schwarzwaldmuseum in triberg.png|מוזיאון היער השחור
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גרמניה: יישובים
קטגוריה:היער השחור
קטגוריה:באדן-וירטמברג: ערים
איסור לקיחת כופר כתחליף לעונש

איסור לקיחת כופר כתחליף לעונש הוא מצוות לא תעשה מתרי"ג מצוות לפיה אין לקחת כופר מרוצח תמורת המתתו או מרוצח בשגגה תמורת הגלייתו.

== מקור ושורשי המצווה ==
בספר במדבר נאמר:
ספר החינוך כתב בטעם המצווה שאם תהיה אפשרות לקחת כופר, הרי שהעשירים יוכלו להרוג ולשלם כופר והמצב יגיע לאנרכיה. עוד טעם כתב הרמב"ם: נפשו של הנרצח אינה שייכת ליורשיו, ואין להם זכות לקחת בעבורה כופר<ref></ref>.

=== במוני המצוות ===
נחלקו מוני המצוות בשאלה כמה מצוות נמנות בפסוקים אלו:
* לדעת רס"ג, ר' שלמה אבן גבירול, ור' יצחק הברצלוני יש כאן איסור אחד של לקיחת כופר לנפש רוצח. רס"ג הולך בהתאם לשיטתו בפירוש הפסוקים שבו הסביר שמדובר ברוצח במזיד שאסור לקבל שום חלופה למוות - לא ממון ולא גלות.
* לדעת רמב"ם וספר החינוך יש כאן שתי מצוות - 1. איסור לקיחת כופר לרוצח במזיד. 2. איסור לקיחת כופר לרוצח בשגגה.
* בה"ג לא מונה כאן שום מצווה. מסביר בדעתו ר"י פערלא שהוא לא קורא את המילים "ולא תיקחו" כאיסור, אלא כשלילה או תיאור מצב, כלומר - הרוצח אינו נפטר מעונשו באמצעות ממון.

== דיני המצווה ==
אפילו אם גואל הדם מוכן לפטור את הרוצח בעד הכופר, בית הדין אינו רשאי לפוטרו<ref></ref>.

מצווה זו היא בין בגברים ובין בנשים. מי שלקח כופר עבר על לאו ומוסיף ספר החינוך שעונשו גדול מאוד מכיוון שזו סיבה לרציחות עתידיות וחוסר זהירויות נוספות שיביאו לרצח בשגגה.

מצווה זו אינה נוהגת בימינו, משום שאין בתי דין שדנים בדיני נפשות.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.etzion.org.il/he/tanakh/torah/sefer-bamidbar/parashat-masei/masei-inadvertent-murderer-and-cities-refuge רוצח בשגגה ועיר המקלט] - פרופסור יונתן גרוסמן באתר תורת הר עציון.

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:מצוות לא תעשה
OK (שיר של רובין שולץ)

"OK" (בעברית: אוקיי) הוא סינגל של הדי ג'יי והמפיק הגרמני, רובין שולץ, בשיתוף פעולה עם הזמר-יוצר האנגלי, ג'יימס בלאנט, שיצא, על ידי חברות התקלטים וורנר מיוזיק גרופ ו-Tonspiel, ב-19 במאי 2017, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השלישי של שולץ, Uncovered.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

נכון ליולי 2022, השיר הושמע למעלה מ-372 מיליון פעמים בספוטיפיי.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ של הסינגל, בבימויה של ליזה מינאו מורברג, יצא בערוץ היוטיוב של רובין שולץ ב-19 במאי 2017. הווידאו קליפ הוא הומאז' לשמש נצחית בראש צלול. נכון ליולי 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-228 מיליון פעמים.<ref></ref><ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!אזור
!תואר
!מכירות
|-
!אוסטריה (IFPI Austria)
|2× פלטינה
|60,000
|-
!בלגיה (BEA)
|פלטינה
|20,000
|-
!קנדה (Music Canada)
|פלטינה
|80,000
|-
!צרפת (SNEP)
|פלטינה
|133,333
|-
!גרמניה (BVMI)
|2× פלטינה
|800,000
|-
!איטליה (FIMI)
|3× פלטינה
|150,000
|-
!פולין (ZPAV)
|2× פלטינה
|100,000
|-
!פורטוגל (AFP)
|זהב
|5,000
|-
!ספרד (PROMUSICAE)
|פלטינה
|40,000
|-
!שווייץ (IFPI Switzerland)
|2× פלטינה
|40,000
|-
!הממלכה המאוחדת (BPI)
|כסף
|200,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2017
קטגוריה:סינגלים מ-2017
קטגוריה:שירי רובין שולץ
קטגוריה:שירי ג'יימס בלאנט
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'יימס בלאנט
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מוזלה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סטיב מק
קטגוריה:שירי מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:שירי מוזיקת האוס
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפולין
Hunter (שיר של גלנטיס)

"Hunter" הוא סינגל של צמד המוזיקה האלקטרונית השוודי, גלנטיס, שיצא, על ידי חברות התקליטים וורנר מיוזיק גרופ ואטלנטיק רקורדס, ב-5 במאי 2017. השיר נכתב על ידי ג'וש ווילקינסון, האנה וילסון, קי פיצג'רלד, הנריק יונבאק, ג'ימי קויטש וגלנטיס, והופק על ידי ג'וש ווילקינסון, קי פיצג'רלד, הנריק יונבאק, ג'ימי קויטש וגלנטיס.

השיר מופיע באלבום האולפן השני של הצמד, The Aviary.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ, שבוים על ידי בן פי, יצא בערוץ היוטיוב של הצמד ב-29 ביוני 2017.<ref></ref><ref></ref> נכון ליולי 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-5 מיליון פעמים.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!אזור
!תואר
!מכירות
|-
!גרמניה (BVMI)
|זהב
|200,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
!אזור
!תאריך
!פורמט
!גרסה
!חברת תקליטים
!הערות
|-
! rowspan="3" scope="row" |עולמי
| 5 במאי 2017
| rowspan="3" |הורדת מוזיקה, הזרמת מוזיקה
|מקורית
| rowspan="3" |וורנר מיוזיק גרופ, אטלנטיק רקורדס
|<ref name="iTunes"></ref><ref name="iTunes"></ref>
|-
| 16 ביולי 2017
| רמיקסים EP
|<ref name="Remixes"></ref><ref name="Remixes"></ref>
|-
|11 באוגוסט 2018
|גרסת ביטפורט
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2017
קטגוריה:סינגלים מ-2017
קטגוריה:שירי גלנטיס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירי דאנס-פופ
קטגוריה:שירי מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:שירי מוזיקת האוס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר מיוזיק גרופ