OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אנדרה ברגדולמו

אנדרה ברגדולמו (בנורווגית: André Bergdølmo, נולד ב-13 באוקטובר 1971 באוסלו שבנורווגיה) הוא כדורגלן עבר נורווגי ששיחק בעמדת הבלם. לברגדולמו 63 הופעות במדי נבחרת נורווגיה. ברגדולמו נבחר ככדורגלן השנה בנורווגיה לשנת 2002. כיום ברגדולמו הוא מאמן קבוצת הכדורגל הנורווגית קונגסווינגר מליגת המשנה הנורווגית.

==קריירת מועדונים==
ברגדולמו החל את קריירת הבוגרים בשנת 1991 בלילסטרום מליגת העל הנורווגית, בה שיחק עד לשנת 1996, והפך לאחד משחקני ההגנה הטובים ביותר בנורווגיה. בשנת 1996 עזב ברגדולמו את לילסטרום, בה צבר 119 הופעות ליגה והבקיע שישה שערים, וחתם בשורותיה של רוזנבורג, שללא עוררין הייתה הקבוצה החזקה ביותר בנורווגיה באותן שנים. ברגדולמו שיחק שלוש עונות ברוזנבורג, ובשלושתן זכה באליפויות ליגת העל הנורווגית. בשנת 1999 הוסיף ברגדולמו זכייה בגביע הנורווגי. לאחר שהציג יכולת טובה ביורו 2000 במדי נבחרת נורווגיה, נרכש ברגדולמו על ידי אייאקס אמסטרדם. ברגדולמו הפך עד מהרה לבלם הקבוע של אייאקס, שם שיתף פעולה בהגנה עם חאתם טרבלסי, כריסטיאן קיבו ופטרי פסאנן. בעונת 2001/02 זכה ברגדולמו עם אייאקס בדאבל, ונבחר ככדורגלן השנה בנורווגיה. 

בקיץ 2003 עזב ברגדולמו את אייאקס, וחתם בשורות בורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה, שם שיתף פעולה בהגנה עם שטפן רויטר, כריסטיאן ורנס וניקלאס ינסן. ברגדולמו לא התאקלם בדורטמונד, ובשתי עונות בקבוצה ערך 28 הופעות בלבד, ולעיתים אף ירד לשחק בקבוצת המילואים. בקיץ 2005 חתם ברגדולמו בפ.צ. קופנהגן, עמה זכה באליפות ליגת העל הדנית, והשתתף עמה בליגת האלופות בעונת 2006/07. בשנת 2007 עבר ברגדולמו לסטרומסגודסט הנורווגית, שם חתם לשנתיים. למרות זאת, פרש בשנת 2008, והמשיך לשחק כדורגל ברמות חובבניות, כאשר חתם בסורום מהליגה הנורווגית השמינית, שם שיחק מספר משחקים.

==קריירה בינלאומית==
ברגדולמו ערך את הבכורה במדי נבחרת נורווגיה בשנת 1997, אך לא זומן לסגל הנורווגי למונדיאל 1998. לקראת סוף שנות ה-90 הפך ברגדולמו לבלם קבוע בסגל הנורווגי, ופתח בשלושת משחקיה של נורווגיה ביורו 2000. ברגדולמו הציג יכולת מצוינת בטורניר, אך נורווגיה הודחה כבר בשלב הבתים, על אף ניצחון על נבחרת ספרד, ועל אף שספגה שער אחד בלבד, בהפסד 0–1 לנבחרת יוגוסלביה, שהתברר כקריטי מאחר שיוגוסלביה סיימה עם מספר נקודות זהה לזה של נורווגיה, וניצחון זה נתן לה עדיפות במקום השני שמעפיל לרבע הגמר. ברגדולמו המשיך לשחק בנבחרת נורווגיה באופן קבוע עד למרץ 2005, אז ערך את הופעתו ה-63 והאחרונה במדים הלאומיים.

==קריירת אימון==
לאחר פרישתו, מילא ברגדולמו תפקידי אימון בלילסטרום, שם שימש עוזר מאמן ומאמן נוער. בשנת 2014 חתם ברגדולמו בקונגסווינגר ששיחקה אז בליגה הנורווגית השלישית בהייררכיה. בשנת 2015 העלה ברגדולמו את הקבוצה לליגת המשנה הנורווגית.

==תארים==
עם רוזנבורג:
* אליפות ליגת העל הנורווגית (3): 1997, 1998, 1999
* הגביע הנורווגי: 1999

עם אייאקס אמסטרדם:
* אליפות ליגת העל ההולנדית: 2001/02
* הגביע ההולנדי: 2001/02

עם פ.צ. קופנהגן:
* אליפות ליגת העל הדנית: 2005/06

תארים אישיים:
* כדורגלן השנה בנורווגיה: 2002

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים נורווגים
קטגוריה:בלמי כדורגל נורווגים
קטגוריה:אוסלו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני לילסטרום
קטגוריה:כדורגלני רוזנבורג
קטגוריה:כדורגלני אייאקס
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה דורטמונד
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קופנהגן
קטגוריה:כדורגלני סטרומסגודסט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת נורווגיה
קטגוריה:מאמני כדורגל נורווגים
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1971
ארג'ון סימן 2

<span>ארג'ון</span> סימן 2 <small></small><small></small>הוא טנק מערכה עיקרי הנמצא בשירות בצבא הודו. פותח על ידי הסוכנות ההודית למחקר ופיתוח הגנה (DRDO).

== מאפיינים ==
=== הנעה ===
הטנק מונע בידי מנוע דיזל בהספק של 1500 כוחות סוס, המאפשר לטנק נסיעה בשטח במהירות של 67 קמ"ש. לטנק טווח פעולה של 500 ק"מ ובנוסף, ישנה אפשרות להוסיף מכלי דלק בירכתי הטנק, במטרה להגדיל את טווח הפעולה. כמו כן, הטנק יכול לצלוח נהרות רדודים ללא הכנה מוקדמת.

=== מיגון ===
שמו של שריון הטנק הוא "Kanchan" ("זהב"). שריון זה הוא שריון מורכב ומודולרי, דבר המאפשר החלפה מהירה של חלקים פגועים בשדה הקרב. לטנק גם פלטות בזוקה להגנה על המזקו"ם. השריון עצמו משופע, עם דגש על הצריח, במטרה להעניק הגנה מקסימלית, וכמו כן, בחלקים מהטנק יש מיגון ריאקטיבי, במטרה להגן מפני איומי מטען חלול.

בנוסף, ישנם פלטות מיגון נוספות בגחון הטנק, להגנה מקסימלית מפני מטעני גחון וישנם מדוכות עשן בצדי הצריח למטרות מיסוך והטעייה של נשק מונחה לייזר. הארג'ון סימן 2 גם נמוך באופן יחסי לטנקים מקבילים, דבר המגדיל את שרידות הטנק.

=== חימוש ובקרת אש ===
לטנק תותח 120 מ"מ היורה תחמושת מגוונת, בנוסף לטיל הלהט שניתן לשיגור מתותח הטנק. לטנק גם מקלע כבד 12.7 מ"מ (0.5 אינץ') ומקלע בינוני בקוטר 7.62 מ"מ.

מערכת בקרת האש של התותח היא מערכת דיגיטלית מודרנית ומתקדמת, שפותחה בשיתוף עם אלביט מערכות. המערכת מייצבת ומכוונת את התותח באופן אוטומטי. בנוסף לכך, לתותחן מד טווח לייזר, מערכת ראייה פנורמית המאפשרת גם ראיית לילה, מערכת דימות תרמי ומערכת זיהוי עמית-טורף.

== ראו גם ==
* Type 96
* T-84 Oplot-M

== קישורים חיצוניים ==

*  [https://web.archive.org/web/20160816104213/http://www.yadlashiryon.com/show_item.asp?levelId=63829&itemId=5302 שיפורים בטנק ההודי] ארג'ון 2 באתר יד לשריון

קטגוריה:טנקי מערכה
קטגוריה:אמצעי לחימה הודיים
קטגוריה:DRDO
אוראלאן אליסטה

אוראלאן אליסטה (ברוסית: Футбольный клуб «Уралан» Элиста) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר אליסטה, בירת קלמיקיה. הוקם ב-1958 לראשונה בשם "אוראלאן" אם כי פורק מספר פעמים מאז. בגלגולו האחרון הוקם בשנת 2021. המועדון זכה באליפות ליגת המשנה הרוסית בכדורגל בעונת 1997 והתמודד בליגת העל הרוסית בכדורגל במשך מספר עונות. בעונת 1999/2000 הקבוצה העפילה עד לשלב חצי גמר הגביע הרוסי בכדורגל.

==אטימולוגיה==
לקבוצה הוענק השם אוראלאן שמשמעותו בקלמיקית "קדימה".

==היסטוריה==
המועדון הוקם לראשונה ב-1958 על ידי פועלי מפעל הרכבים מספר 9 של חברת "קלמסטרוי" בעיר אליסטה. הקבוצה השתתפה באליפויות הרפובליקה בקלמיקיה וזכתה בגביעי קלמיקיה עד 1966. ב-1967 התמודד המועדון בליגה ב', הליגה הסובייטית השנייה. בעונת 1991 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה ועונה לאחר מכן הייתה ממייסדות ליגת המשנה הרוסית.

ב-1997 הייתה לאלופת ליגת המשנה והעפילה לראשונה לליגת העל הרוסית. הישג השיא של הקבוצה היה מקום 8 בליגה הבכירה. הקבוצה התמודדה בליגה הבכירה במשך 3 עונות ובעונת 2000 בליגת העל הרוסית סיימה במקום האחרון ונשרה לליגת המשנה. בסוף העונה סיימה כסגנית אלופת ליגת המשנה וחזרה לליגה הבכירה אך לא החזיקה מעבר לשתי עונות ובעונת 2003 בליגת העל הרוסית נשרה שוב. בעונת 2004 נקלעה הקבוצה לקשיים פיננסיים ופורקה.

בשנת 2005 הוקמה מחדש בשם מועדון הכדורגל אליסטה. הקבוצה החלה להתמודד בליגה החובבנית וסיימה במקום השני באזור שלה בעונת הבכורה שלה והעפילה לליגה הרוסית השנייה, אך שוב נתקלה בקשיים פיננסיים ובסוף 2006 פורקה שוב. הקבוצה הוקמה מחדש ב-18 במאי 2014 בחסות ממשלת קלמיקיה והחלה להתמודד באזור צפון הקווקז-דרום רוסיה של הליגה הרוסית השלישית. ברם, ב-2015 הקבוצה פורקה שוב. 

במאי 2021 ממשלת קלמיקיה יזמה שוב את הקמת המועדון מחדש, שהחל להתמודד בליגה השלישית בעונת 2021 וסיימה את העונה במקום השביעי.

==אצטדיון הקבוצה==
הקבוצה מארחת את משחקיה באצטדיון העירוני "אוראלאן" שעד שנת 1998 נקרא בשם אצטדיון ספרטק. תכולתו מגיעה ל-10,300 מושבים<ref>[http://wildstat.ru/p/2008/club/RUS_Uralan_D_Elista Профиль «Уралана»-д на сайте wildstat.ru]</ref> והוא ממוקם ברחוב לנין 218 בעיר אליסטה.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:LogoElista.pngסמל קבוצת אליסטה בשנים 2005-2006
קובץ:FC Uralan.pngלוגו הקבוצה עד 2015.
קובץ:Uralan Stadium.jpg|אצטדיון אוראלאן בעיר אליסטה.
קובץ:Uralan Stadium in Elista 01.jpg|
קובץ:Uralan Stadium in Elista 02.jpg|
</gallery>

==תארים==
;ליגת המשנה הרוסית בכדורגל
* זכייה (1): 1997

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.rfpl.org/clubs/clubs_82.html אוראלאן אליסטה] באתר ליגת העל הרוסית 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קבוצות כדורגל רוסיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל ששיחקו בליגה הבכירה ברוסיה
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1958
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2005
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2014
קטגוריה:אליסטה: ספורט
ג'ואנה קרופה

ג'ואנה קרופה
ג'ואנה קרופה (בפולנית ובאנגלית: Joanna Krupa, נהגה בפולנית: יואנה קרופה; נולדה ב-23 באפריל 1979) היא שחקנית ודוגמנית פולנייה-אמריקאית.

==ביוגרפיה==
קרופה נולדה בוורשה ומשפחתה היגרה לאילינוי כשהייתה בת חמש. היא הופיעה על מספר מגזיני אופנה ומגזין מקסים כינה אותה "דוגמנית בגדי הים הסקסית בעולם" ובגרסה הגרמנית של מקסים היא נבחרה לדוגמנית השנה בשנים 2004–2005. היא הופיעה פעמיים על השער של פלייבוי ושימשה כדוגמנית הבית של חברת הלבשה תחתונה, כשחקנית היא הופיעה בסרט "כוכב הקופים" ובסדרות הטלוויזיה "לאס וגאס" ו-"CSI", ב-2009 השתתפה בגרסה האמריקאית של "רוקדים עם כוכבים" וב-2010 החלה להנחות את התוכנית "הטופ מודל הבאה של פולין". היא השתתפה בקמפיינים של ארגון אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים למען אימוץ כלבים וכנגד שימוש בפרווה.

נישאה לרומיין זאגו, איש עסקים ובעל מועדון, ב-13 ביוני 2013. יש לה אחות צעירה בשם מרטה, שגם היא דוגמנית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מהגרות מפולין לארצות הברית
קטגוריה:דוגמניות פולניות
קטגוריה:מנחי טלוויזיה פולנים
קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:פעילות זכויות בעלי חיים אמריקאיות
קטגוריה:פעילי זכויות בעלי חיים אמריקאים
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:משתתפות עקרות בית אמיתיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1979
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
דונלד בלקברן

דונלד ס. בלקברן (אנגלית: Donald C. "Don" Blackburn; 14 בספטמבר 1916 - 24 במאי 2008) היה גנרל בצבא ארצות הברית. בלקברן עמד בראש צוות התכנון של מבצע חוף השנהב במלחמת וייטנאם.

==חייו==
בלקברן נולד וגדל ב בפלורידה.

===קריירה צבאית===
הוא עבר קורס קציני מילואים של צבא ארצות הברית ב-1940 והוסמך כקצין חיל רגלים. לאחר מכן נשלח בלקברן לפיליפינים לשמש כיועץ לגדוד רגלים פיליפיני. לאחר פלישת יפן לפיליפינים סירב בלקברן להיכנע לכוח הכיבוש היפני והצטרף לכוחות הגרילה הפיליפיניים. כוחות אלו שהונהגו על ידי קצינים אמריקניים הסבו אבדות כבדות לכוח היפני. בלקברן עצמו סייע בארגון הכוח הלוחם ולבסוף פיקד על חטיבה של לוחמים משבט האיגורוט. על פעולותיו במלחמה הוענק לו עיטור כוכב הכסף. עם תום המלחמה, והוא כבר קולונל נשלח בלקברן להשתלם בשורה של בתי ספר צבאיים. בהמשך שירותו הוצב בפורט בראג, עבר אימוני צניחה והשתתף בהקמתם של הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית. בהמשך פיקד על קבוצת הכוחות המיוחדים ה-77 שעסקה בייעוץ צבאי בלאוס. בשנים 1965–1966 פיקד על קבוצת המבצעים המיוחדים שהוציאה לפועל שורה של משימות חשאיות במהלך מלחמת וייטנאם. עם שובו מונה לסגן מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82 ולאחר מכן מונה לעוזר יושב ראש המטות המשולבים למבצעים מיוחדים. בשנת 1970 הוביל את תכנון מבצע חוף השנהב שמטרתו הייתה חילוץ שבויי מלחמה אמריקנים ממחנה השבויים סון טאי שבצפון וייטנאם. הוא פרש משירות צבאי בשנה שלאחר מכן.

==לקריאה נוספת==
* בנג'מין פ. שמר, "הפשיטה", הוצאת מערכות, 1977.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצינים וחוגרים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי לב הארגמן
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם
קטגוריה:הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1916
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2008
לורה לייטון

לורה לייטון (באנגלית: Laura Leighton; נולדה ב-24 ביולי 1968) היא שחקנית אמריקאית.

==ביוגרפיה==
לייטון נולדה באיווה סיטי. ב-1993 היא החלה לשחק את תפקידה של סדני אנדרוז בסדרת הטלוויזיה מלרוז פלייס שבה התפרסמה.
ב-1994 הופיעה על שער רולינג סטון ביחד עם הת'ר לוקליר. 

ב-1997 הפסיקה לשחק במלרוז פלייס, ולאחר מכן הופיעה במספר פרקים של בוורלי הילס 90210 כשחקנית מתחילה המנהלת רומן עם דייוויד סילבר, שגולם על ידי בריאן אוסטין גרין.

היא שיחקה בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה בגבולות המסתורין ובוסטון ליגל. 

בשנת 2000 שיחקה בקומדיה "השמיים נופלים" לצד שון אסטין. בשנת 2003 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "Skin" של רשת FOX, לייטון גילמה את סינתיה פטרסון בסדרה שירדה משידור לאחר עונה אחת.   

בשנת 2005 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "עיניים", דרמת פשע מבית ABC, בו גילמה את לסלי טאון. בסדרה שלא צלחה ושידרה רק 4 פרקים (תוך 12), כיכבו בין היתר טים דיילי ואריק מביוס. 

ב-2009 הופיעה בגרסה המחודשת של מלרוז פלייס, וב-2010 החלה לשחק את אמה של האנה בסדרה שקרניות קטנות ויפות.

ב-1998 נישאה לשחקן דאג סאוואנט ולהם נולדו שני ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1968
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
יחסי הממלכה המאוחדת – קטר

יחסי הממלכה המאוחדת–קטר הם היחסים הדיפלומטים, הרשמיים והמלאים שבין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד לבין מדינת קטר. המדינות משתפות פעולה בנושאים רבים.

== היסטוריה ==
בשנת 1868 לוטננט גנרל סר לואיס פלי הגיע לבחריין כדי להגן על האינטרסים הבריטיים בחצי האי קטר והאי בחריין. פלי הגיע לבחריין עקב פשיטות של שבטים רבים מחצי האי קטר אל בחריין והתמרדות בשלטון בית ח'ליפה, נחתם הסכם הפסקת אש כששבט בנו תמים שהפך לימים לבית ת'אני, שולט בחצי האי קטר תחת חסות בריטית. מוחמד בן ת'אני שהיה בתקופה ההיא מנהיג שבט בנו תמים, הוא זה שחתם על ההסכם, ניצחונם של בית ת'אני במלחמה נגד בית ח'ליפה, היה הסממן הראשון לכך שקטר היא מדינה עצמאית ונפרדת מבחריין, קצת לאחר חתימת ההסכם, הממלכה המאוחדת הכירה בעצמאותה של קטר.

בהמשך, העות'מאנים כבשו את קטר והם זכו להתמרדויות רבות מצד תושבי המקום ואמיר קטר הראשון, ג'אסם בן מוחמד אאל ת'אני. בתקופת מלוכתו של בנו מוחמד בן ג'אסם אאל ת'אני שהיה דווקא אוהד העות'מאנים, הם ויתרו על השלטון והעבירו אותו לבריטים. יש לציין שלאחר העברת שלטון קטר לבריטים גם מוחמד בן ג'אסם אאל ת'אני, שהיה באותו הזמן האמיר, ויתר על תוארו והעבירו לאחיו, עבדאללה בן ג'אסם אאל ת'אני. השליט החדש חתם על הסכם מנדטורי עם הבריטים, שלא כמו עם ישראל, בסופו של דבר קיימו הבטחותיהם והמנדט הבריטי נגמר כצפוי.

בתחילת השלטון הבריטי בקטר הבריטים נתנו לקטרים שלטון עצמי ואוטונומיה מורחבת מבלי לערב עצמם בענייני המדינה. עם זאת, כאשר נמצא נפט בקטר בשנת 1930, חברת הנפט האנגלו-פרסית החלה לחפור באזור ולגזול מקטר את משאביה הטבעיים. אותו המקרה קרה גם עם הנפט שהתגלה בשנת 1938.

== נציגויות ונציגים ==
היחסים הבילטראליים בין שתי המדינות כוננו עם פתיחת שגרירות בריטניה בדוחה בשנת 1949 שהייתה הראשונה שנפתחה בדוחה ובקטר בכלל אי פעם, השגריר הראשון לקטר היה סר ג'ון וולטון. השגרירות נפתחה כדי לתחזק את היחסים בין המשטר לעם, לשם היו ניגשים אנשים שרוצים לשנות משהו במשטר או בכלכלת המדינה, לשם היו ניגשים אנשים שהיו מרגישים בטוח, או לא בטוח במדינה ומסבירים למה, המשטר היה מקבל את תמונת המצב והיה פועל כדי לשנותה. השגריר הנוכחי של הממלכה המאוחדת בקטר הוא ניקולס הופטון.

== ביקורים רשמיים חשובים ==
ממוזער
באוקטובר בשנת 2010 אמיר קטר דאז חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני, נסע לביקור רשמי בן שלושה ימים בממלכה המאוחדת עם אשתו שייח'ה מוזה, ובתגובה ראש ממשלת בריטניה דאז, דייוויד קמרון, ביקר בקטר בשנת 2011.

בשנת 2013, צ'ארלס, נסיך ויילס ביקר בקטר בביקור רשמי.

אמיר קטר תמים בן חמד אאל ת'אני ביקר בבריטניה בשנת 2014.

== הערות שוליים ==
יוזף הפנר

יוזף קרדינל הפנר (בגרמנית: Joseph Kardinal Höffner; 1906, הורהאוזן שבחבל ריינלנד-פפאלץ בגרמניה – 1987, קלן) היה קרדינל, הארכיבישוף של קלן, מתנגד המשטר הנאצי וחסיד אומות העולם מגרמניה.

==קורות חיים==
נולד בדצמבר 1906 לפאול הפנר, איכר, ולאשתו הלנה לבית שוג, הבכור מבין שבעה אחים ואחיות במשפחתו. הוא היה תלמיד מחונן, ולאחר שסיים את לימודיו בבית הספר בטריר בשנת 1926, למד באוניברסיטה האפיפיורית הגרגוריאנית ברומא. בשנת 1929 קיבל תואר דוקטור - אחד מבין ארבעה תוארי "דוקטור" שקיבל במהלך חייו. בשנת 1932 קיבל את ההסמכה לתואר כומר ברומא, ובשנת 1934 סיים עבודה נוספת לתואר דוקטור, בנושא "צדק חברתי ואהבה חברתית" (Soziale Gerechtigkeit und soziale Liebe).

הפנר שב לגרמניה והתמנה לכומר בזארבריקן. בשנת 1937 המשיך את לימודי התאולוגיה באוניברסיטת פרייבורג, ובשנת 1938 סיים אותם עם תואר דוקטור נוסף. במבוא לדוקטורט שכתב הביע התנגדות לתורת הגזע של הנציונל-סוציאליזם.

===בתקופת מלחמת העולם השנייה===
משנת 1939 ועד 1943 היה הפנר כומר קהילתי בקייל שבריינלנד-פפאלץ במערב גרמניה. בשנת 1942, במסגרת פינוי ילדים מהערים הגדולות בגרמניה עקב המלחמה , הגיעה להפנר קבוצת ילדים. בין הילדים הייתה ילדה יהודייה בת שמונה, אסתר מאיירוביץ, שזהותה הוסתרה במסווה של זהות נוצרית ושם נוצרי: כריסטה קוך. הפנר טיפל בה ולא הסגיר את זהותה האמיתית, גם לא לאחותו, שטיפלה בה אף היא.

באפריל 1943 הוצב הפנר בטריר. הוא לא יכול היה לקחת את מאיירוביץ איתו בלי לעורר חשד, ולכן שיכן אותה בביתם של איכרים בקייל. מאיירוביץ שרדה את השואה בלא שזהותה התגלתה. במקרה אחר ביקש הפנר מאחותו, הלנה הפנר-הסלר, לשכן בביתה שבהורהאוזן יהודייה מברלין, וכן את בעלה הנוצרי של אותה יהודייה. כך הצליחו בני הזוג להתחמק מהגסטפו בשנת 1943 למשך שישה חודשים. האישה שרדה בשואה.

===אחרי המלחמה===
באוקטובר 1945 פנה הפנר לשלטונות הכיבוש האמריקאיים בטריר וביקש אישור להעברתה של אסתר מאיירוביץ לברלין, בליווי אדם מבוגר. כך התאפשר לאסתר להתאחד עם אמה, ששרדה אף היא בשואה.

משנת 1962 היה הפנר הבישוף של מינסטר. משנת 1969 היה הארכיבישוף של קלן. משנת 1976 היה יושב ראש ועידת הבישופים הגרמניים . הוא התפטר ממשרת הארכיבישופות ב-14 בספטמבר 1987, חודש לפני מותו.

==הכרה והנצחה==
הפנר נקבר בקתדרלת קלן.

בשנת 2003 הכיר יד ושם ביוזף הפנר בתור חסיד אומות העולם. בשנת 2006, לרגל מאה שנה להולדתו של הפנר, הונפק בול גרמני לזכרו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:גרמנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: גרמניה
קטגוריה:מתנגדים גרמנים למשטר הנאצי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1906
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1987
נפליגט

מבנה ה[[פלנטריום הנמצא בפארק]]
נפליגט (בהונגרית: Népliget, ידוע גם כ"פארק האנשים") הוא הפארק הגדול ביותר בבודפשט, הונגריה. הפארק, שתוכנן בשנת 1860, משתרע של פני שטח של 110 דונם בדרום-מזרח העיר, בין המחוז השמיני והמחוז התשיעי. 

בשנת 1936 התקיים בפארק גרנד פרי הונגריה. מרוצי מכוניות המשיכו להתקיים בפארק עד שהופסקו בשנת 1972. בפארק מצויים אנדרטאות ופסלים רבים, רובם הוצבו בפארק לציון מאה שנים לאיחוד הערים בודה, פשט ואובודה והפיכתם לעיר בודפשט בשנת 1873. בפארק ישנו פלנטריום שעל כיפתו מוקרנות הופעות לייזר בליווי מוזיקה.

בחלקו הדרומי של הפארק נמצאת תחנת האוטובוס נפליגט, המהווה מרכז לאוטובוסים בין מדינתיים רבים.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.circuitsofthepast.nl/en-US/nepliget כתבה על מסלול המרוצים שהיה בפארק] באתר Circuits of the past.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בודפשט
קטגוריה:פארקים
W.I.T.C.H

W.I.T.C.H (מ.כ.ש.פ.ה) הייתה קבוצה של תאים פמיניסטיים קשורים אך בלתי תלויים שפעלו בארצות הברית בשנים 1968–1969, והיו לאבן דרך בהתפתחות הפמיניזם הסוציאליסטי. ראשי התיבות W.I.T.C.H שימשו שמות שונים בידי תאים שונים, והמוכר בהם הוא "Women's International Terrorist Conspiracy from Hell" (בתרגום חופשי: הקונספירציה הבינלאומית של נשים טרוריסטיות מהגהנום). חלק מפעילות הקבוצה המשיכו מאוחר יותר לפעול בארגוני שמאל רדיקליים אחרים, ביניהם מחתרת מזג האוויר.

==רקע==
בשנות השישים המאוחרות הייתה מחלוקת בתוך התנועה הפמיניסטית בין פמיניסטיות סוציאליסטיות שייחסו את דיכויין של נשים לקפיטליזם ושאפו ליצור בריתות פוליטיות עם קבוצות שמאל נוספות, כמו השמאל החדש, תנועת הכח השחור, תנועת הסטודנטים, התנועה האנטי מלחמתית ואחרות, מתוך רצון לחבור לקואליציה שתביא לשינוי מהפכני. מנגד, עמדו פמיניסטיות רדיקליות שראו את דיכוי האישה כסוגיה נפרדת שיש להשאירה בלתי תלויה בתנועות השמאל.

נשות W.I.T.C.H היו ברובן פמיניסטיות סוציאליסטיות, שחלקו על מקומן המרכזי של הקבוצות להעלאת המודעות שהיו פופולריות באותה תקופה בתנועה הפמיניסטית, ותיעדפו פעולה חברתית-פוליטית על פני פעולה אישית. בין מייסדות W.I.T.C.H אפשר למנות את רובין מורגן, פלוריקה רמטייר, פגי דובינס ואחרות.

W.I.T.C.H הוקמה בעיר ניו יורק בערב ליל כל הקדושים בשנת 1968 תחת השם "הקונספירציה הבינלאומית של נשים טרוריסטיות מהגהנום". שמה של הקבוצה השתנה תכופות לפי מטרות פעולותיה, אך תמיד שמר על ראשי התיבות W.I.T.C.H.

==פעילות==
מרבית פעולות הקבוצה כללו תיאטרות רחוב ומיצגים במסגרתם היו חברות הקבוצה לבושות כמכשפות. בליל כל הקדושים, 1968, התלבשו נשות W.I.T.C.H כמכשפות וצעדו לאורך רחוב וול סטריט במטרה להטיל "קללה" על האזור המסחרי בעיר ניו-יורק. רובין מורגן ציינה מאוחר יותר שמדד דאו ג'ונס צנח בחדות ביום שלאחר מכן. באחת מפעולותיהן נכנסו נשות W.I.T.C.H למסעדה המפורסמת "קנזס סיטי של מקס", חילקו לבאי המקום שיני שום וקלפים עליהם נכתב המוטו "אנחנו מ.כ.ש.פ.ה, אנחנו נשים, אנחנו שחרור, אנחנו עצמנו" וקראו "תשעה מיליון נשים נשרפו כמכשפות".

בינואר 1969 אורגנה בידי ארגונים פמיניסטיים רבים הפגנה בוושינגטון די. סי. אל מול טקס ההשבעה של ריצ'רד ניקסון לנשיא ארצות הברית. נשות W.I.T.C.H הגיעו להפגנה כשהן נושאות באנרים עליהם נכתב "מכשפה". הן תכננו להפריע לנאום של שולמית פיירסטון מתוך התנגדות לביקורת שלה למה שכינתה "השמאל הגברי". אחרי ההפגנה, שלחה הקבוצה מכתב פומבי לשבועון הקומוניסטי הגרדיאן, בו מחו נגד קריאותיה של פיירסטון לתנועה לשחרור האישה להתנתק מקבוצות השמאל הפועלות בארצות הברית. במכתבן, הן תיארו את התנועה לשחרור האישה כ"חלק ממאבק כללי; אנו חיוניות למאבק בדיוק כפי שהמאבק חיוני עבורנו". בנוסף, המכתב יצא נגד התקפותיה של פיירסטון כנגד הגברים בשמאל בטענה ש"כיוונה של המחאה שלנו כנגד גברים רק מחזק את הדפוס הדכאני לפיו נשים מגדירות עצמן באמצעות גברים".

בפברואר 1969, נשות W.I.T.C.H ארגנו מיצג מחאה אל מול "יריד הנישואין" במדיסון סקוור גארדן, במסגרתו לבשו הינומות שחורות ושרו "here comes the slaves/off to their graves" וחילקו סטיקרים עליהם נכתב "התעמתו עם יוצרי הזונות", פרפרזה על סיסמת השמאל שהייתה בשימוש באותה התקופה "התעמתו עם יוצרי המלחמה".

==הערות שוליים==

קטגוריה:תנועות פוליטיות
קטגוריה:ארגונים פמיניסטיים בארצות הברית
איי זובייר

איי זובייר (בערבית: مجموعة جزر الزبير; "קבוצת איי זובייר"; תעתיק מדויק: מג'מועת ג'זר אלזביר; או בפשטות: جزر الزبير; "איי זובייר"; תעתיק מדויק: ג'זר אלזביר) הם קבוצה של עשרה איים געשיים עיקריים, איונים וגושי סלעים הממוקמים על חרוט מגן הנמצא בים האדום, מכסים שטח של כ-258 קמ"ר ומגיעים לגובה 191 מטרים בנקודה הגבוהה ביותר. איים אלה משתייכים לתימן ושוכנים כ-74 ק"מ צפונית-מערבית מחופה.

== האיים ==
הגדול באיי הקבוצה ואחד הצעירים שבהם מבחינה גאולוגית הוא האי זובייר. איים צעירים אחרים הם סנטר פיק (Centre Peak), סאבא (Saba), הייקוק (Haycock) וסאדל (Saddle), כאשר האחרון ידוע בפעילותו הגעשית במהלך ההיסטוריה.

האיים בנויים על בקע בכיוון צפון-צפון-מערב-דרום-דרום-מזרח שהחל בתקופה של התפרצויות געשיות, תקופת שקט בה התרחשה בליה חופית ולאחריהן תקופת התפרצויות מחודשת וזרימת לבה אשר יצרה את קבוצת האיים החשופים הקיימת בימינו.

== התפרצויות אחרונות ==
התפרצות געשית בינונית (VEI2) עם רמה נמוכה של פעילות ארעה ב-1824 באי סאדל. התפרצות נוספת ולא מאומתת ארעה באותו אי ב-14 באוגוסט 1846. 

ב-19 בדצמבר 2011 ארעה התפרצות געשית מקרקעית הים. תצלום לוויין הראה ענן עשן באזור שבין האיים ראגד (Rugged) והייקוק, כאשר דייגים מקומיים דיווחו על מזרקת לבה בגובה 30 מטרים מעל פני הים. ההתפרצות התת-ימית יצרה אי חדש כחצי קילומטר צפון-צפון-מזרחית מהאי ראגד ומים שחדרו לסדקים הביאו להתפרצות סירטסיינית אשר התבטאה בפליטת קיטור ועשן.

ב-12 בינואר 2012 גדל האי החדש לסביבות 530 על 710 מטרים וזרימת הלבה המשיכה. האי כונה "פרינסיפאטו די סן ברנרדינו" (Principato di San Bernardino). תצלומי לוויין מה-15 בינואר 2012 הראו שהפעילות הגעשית פסקה והותירה במקומו את האי החדש.

ב-28 בספטמבר 2013 החלה התפרצות געשית תת-ימית חדשה דרומית מערבית מאזור ההתפרצות ב-2011 שהתבטאה בשינוי צבע המים ובענני עשן וקיטור. מדענים העריכו כי ההתפרצות החלה בעומק של פחות מ-100 מטרים מתחת לפני הים כאשר ישנה אפשרות להתפרצות סירטסיינית חדשה. הפעילות באתר החדש נמשכה לתוך אוקטובר וענני העשן הגדולים תועדו הן בתצלומי לוויין והן על ידי התושבים המקומיים. בסוף אוקטובר הופיע אי חדש נוסף מתוך הים.

האי החדש נקרא ג'אדיד, כאשר האי שנוצר לפניו ב-2011 נקרא שולאן (Sholan).

== תיירות ==
צלילה, שיט, ותצפיות על הרי הגעש הן פעילויות פופולריות לתיירים ומבקרים. האיים עצמם אינם מיושבים.

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
*Wenbin Xu, Joël Ruch, Sigurjón Jónsson. (26 May 2015) [http://www.nature.com/ncomms/2015/150526/ncomms8104/full/ncomms8104.html Birth of two volcanic islands in the southern Red Sea]. Nature Communications 6, Article number: 7104
</div>

== הערות שוליים ==

זובייר
קטגוריה:תימן: גאולוגיה
קטגוריה:אסיה: הרי געש
זובייר
זובייר
כמיל אבו רוקון

כַּמִיל אַבּוּ רוּקוּן (בערבית: كميل ابو ركن תעתיק מדויק: כמיל אבו רכן; נולד בשנת 1959) הוא קצין בצה"ל בדימוס בדרגת אלוף. כיהן כמתאם פעולות הממשלה בשטחים.

==קורות חיים==
אבו רוקון נולד וגדל בעספיא, בן למשפחה דרוזית-ישראלית. בנעוריו למד בבית ספר בזק לטכנאי אלקטרוניקה ותקשורת.

בנובמבר 1977 התגייס לצה"ל ושירת ביחידת טלגרפיה. סיים קורס קציני אג"ם והוכשר כקצין ממשל צבאי. שירת במנהל האזרחי ביהודה ושומרון, ושימש סגן המושל הצבאי בג'נין ובטולכרם. לאחר הסכם עזה ויריחו מונה להקים את מערך הסיורים המשותפים ברצועת עזה עם כוחות הביטחון של הרשות הפלסטינית. בתפקידו הבא שירת כמושל הצבאי של טולכרם. בשנת 1998 הועלה לדרגת אל"ם ומונה לראש מנהלת התיאום והקישור במנהל האזרחי באזור עזה. במהלך תפקידו הוקם אזור התעשייה במעבר קרני, נפתח מעבר רפיח לתנועת אזרחים ונפתח שדה התעופה בדהנייה. לאחר פרוץ האינתיפאדה השנייה הועלה לדרגת תא"ל ומונה לסגן מתאם הפעולות בשטחים. באוגוסט 2005 מונה לראש המנהל האזרחי, תפקיד בו שירת עד ינואר 2007. לאחר מכן השתחרר.

לאחר שחרורו בשנת 2007, מונה לסגן מנהל "מינהלת השלום" במשרד החוץ. במהלך מבצע עופרת יצוקה מונה שוב לסגן מתאם הפעולות בשטחים באופן זמני. בשנת 2009 מונה לראש מנהלת המעברים היבשתיים במשרד הביטחון ולאחר מכן לראש רשות מעברים יבשתיים.

ב-29 במרץ 2018 הועלה לדרגת אלוף וב-1 במאי נכנס לתפקידו כמתאם פעולות הממשלה בשטחים, בכך היה לקצין הדרוזי השני בדרגת אלוף בצה"ל, קדם לו יוסף מישלב, שהיה מפקד פיקוד העורף ומאוחר יותר מתאם פעולות הממשלה בשטחים. ב-6 באפריל 2021 סיים את תפקידו ואת שירותו בצה"ל והוחלף על ידי רסאן עליאן, דרוזי אף הוא.

אבו רוקון הוא חבר תנועת הביטחוניסטים.

== חיים אישיים ==
אבו רוקון מתגורר בעספיא, נשוי ואב לשלושה ילדים. בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתאמי פעולות הממשלה בשטחים
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:קצינים דרוזים ישראלים
קטגוריה:ראשי המנהל האזרחי
קטגוריה:עובדי משרד הביטחון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:עספיא: אישים
קטגוריה:חברי הביטחוניסטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
הסכמה שבשתיקה

הסכמה שבשתיקה היא טענה שאדם או גוף הסכימו לאמירה או פעולה מסוימת שנאמרה או נעשתה על ידי אחר, בכך שידעו עליה ולא מחו נגדה. הטענה עולה במקומות בהם נטען שהאדם או הגוף השותק אחראים לפעולה של אחר, או במקום שבו נטען שהם הסכימו לה ועתה אינם יכולים לחזור בהם. 

הסכמה שבשתיקה עולה פעמים רבות ביחסים בין מדינות, כאשר בגלל אילוצים שונים מבית ומחוץ מדינה אינה יכולה להצהיר על הסכמה למעשה מסוים, אך היא נמנעת מלפעול נגדו. 

==ויתור על זכות==
במשפט המקובל, כאשר צד אחד פועל או מצהיר על זכות מסוימת והצד השני נמנע מלתקוף זכות זאת תוך זמן מסוים, הצד השני מאבד מזכותו מכיוון שרואים אותו כמי שוויתר על הזכות והוא מנוע אחר כך מלהעלות טענה נגדית. "הסכמה שבשתיקה" שונה מ"שיהוי" בכך שהסכמה שבשתיקה נחשבת לוויתור מדעת, בעוד השיהוי יכול לנבוע ממחדל של אי עשייה. 

מקרה מפורסם של הפעלת עקרון ההסכמה שבשתיקה נפסק בשנת 1990 כאשר בית המשפט העליון של ארצות הברית קבע שמדינת ג'ורג'יה ויתרה לדרום קרוליינה על אי בנהר סוואנה, שנקבע שישתייך אליה בחוזה משנת 1789, מאחר שהיא עמדה מנגד כאשר דרום קרוליינה ספחה את האי לשטחה וגבתה מתושביו מס רכוש. בית המשפט קבע ששתיקתה של ג'ורג'יה הייתה הסכמה שבשתיקה שהיא אינה יכולה לחזור בה ממנה.

בישראל, מכירים בתי המשפט בזכות של מסיג גבול להשתמש במקרקעין, הנובעת משתיקה מתמשכת של בעל המקרקעין. הזכות אינה מקנה למסיג הגבול זכות להמשיך להחזיק בנכס ובעל המקרקעין רשאי לדרוש את פינויו, אולם בתי המשפט הקנו למסיג הגבול ארכה לפנות את הנכס וכן פיצוי על השקעה במקרקעין.

גם במשפט העברי יש מקרים בהם מתקבלת הטענה שאדם שהביע הסכמה בשתיקה שוב אינו יכול למחות נגד אותה פעולה. הנימוק הוא שהאדם הסביר לא היה שותק על מעשה כזה אילולא הסכים לו. 

מקרה פרטי של הסכמה שבשתיקה הוא על פי הכלל שתיקה כהודאה הקובע שמי שאינו מצהיר מפורשות על התנגדות להאשמות נגדו בכתב תביעה, מסכים לאמיתות הטענות. 

יש חברות השולחות ללקוחות דו"חות תוך ציון שאם לא יתקבל מחאה על הדו"ח ייחשב הדבר להודאה בנכונותו.

==אשרור==

לעיתים נקבע הליך אישור של הסכם באופן שבו הסכמה שבשתיקה נחשבת להסכמה. למשל, באירלנד ובהולנד הליך אשרור אמנות בינלאומיות קובע שהממשלה מניחה את האמנה בפני הפרלמנט להליך אשרור ואם הפרלמנט לא מתנגד לאמנה באופן אקטיבי, האמנה מאושררת.

בהלכה, אישה יכולה להסכים בשתיקה לקידושין והקידושין חלים.

==אחריות בנזיקין==
ככלל, בחוק הישראלי, אין לראות בהסכמה שבשתיקה משום הרשאה או אשרור לביצוע עוולה נזיקית. עם זאת, היו מקרים שבהם בית המשפט ראה בהסכמה שבשתיקה משום היתר לביצוע עוולה וזאת בהתקיים נסיבות מיוחדות שהצדיקו הטלת אחריות מוגברת על המזמין.

==לקריאה נוספת==
* פרופ' נחום רקובר, ההגנה על צנעת הפרט, הסכמה שבשתיקה לפגיעה בפרטיות, 282. הוצאת ספרית המשפט העברי; משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, תשס"ו-2006.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מונחים משפטיים
קטגוריה:הסכמה
נתן זוכובסקי

הרב נתן צבי זוכובסקי (נולד בכ"ח בכסלו תרצ"ח, 2 בדצמבר 1937) הוא ראש ישיבות גאון יעקב וחכמה ודעת, יו"ר ועדת הרבנים של דגל התורה ורב העיתון החרדי יתד נאמן.

== ביוגרפיה ==
נולד בבית החולים בקובנה (התגוררו בסלבודקה) לרב דב זוכובסקי שכיהן כמשגיח בישיבת סלובודקה (קובנה) ובישיבת לומז'ה בפתח תקווה ולרבקה בתו של הרב פסח פרוסקין, רבה של קוברין. בהיותו ילד עלתה משפחתו ארצה והתיישבה בעיר פתח תקווה.

בגיל 12 נכנס ללמוד בישיבת חפץ חיים בכפר סבא בראשות הרב אהרן לייב שטינמן שהכין עמו את דרשת בר המצווה לאחר שאביו חלה במחלה קשה עד לפטירתו. לאחר מכן עבר ללמוד בישיבת חברון בירושלים. לאחר נישואיו התגורר בבני ברק ונכנס ללמוד בכולל חזון איש. 

לאחר מכן נקרא על ידי הרב משה שמואל שפירא לשמש כר"מ בישיבת באר יעקב. כשהוקמה ישיבת גאון יעקב בבני ברק מונה לר"מ בישיבה. בשנת תשס"ב (2002) מונה לשמש כראש ישיבה בישיבת חכמה ודעת ברחובות ומאז מכונה גם "ראש ישיבת גאון יעקב". בשנות ה-90 מונה לרב קהילת חניכי ישיבת חברון בבני ברק.

נשוי לחנה, בתו של הרב יוסף צבי גורביץ, אב לחמישה ילדים. חתנו, הרב שלמה כץ ראש ישיבה קטנה בבני ברק. בתו, צפורה רוטלוי היא סמנכלי"ת השיווק ביתד נאמן.

== פעילותו הציבורית ==
בתחילת דרכו היה הרב זוכובסקי חבר סיעת צעירי אגודת ישראל שהייתה קרובה לרב שך ולרב יעקב ישראל קניבסקי. בעת הקמת העיתון יתד נאמן בשנת תשמ"ה מונה לחבר הוועדה הרוחנית של העיתון, בנוסף להיותו חבר העמותה הראשונה של העיתון. בשנת תשמ"ט בימים שלפני הקמת תנועת דגל התורה הורה לו הרב שך לכנס עשרות ראשי ישיבות וכוללים גדולים בעזרת נשים של ישיבת פוניבז' לגולל בפניהם את הדין ודברים מול אגודת ישראל, באספה זו נאם הרב שך בפני ראשי הישיבות וביקש את תמיכתם בהקמת מפלגה חדשה לציבור הליטאי.

כשהוקמה מפלגת דגל התורה מונה הרב זוכובסקי לשמש כחבר ועדת הרבנים של התנועה לצד הרבנים יוסף חיים קופשיץ, שלמה זלמן אולמן וברוך שמואל דויטש. מטבע הדברים, עובדת היותו של זוכובסקי בוגר ישיבת כפר סבא, והיותו נושא משרה בישיבת גאון יעקב, קירבה אותו לרב שטינמן ולאורך שנות פעילותו ביתד נאמן ובדגל התורה שמר לו אמונים במקרים שרבני דגל התורה צידדו בדעות שונות. לאחר הדחתם של הרבנים שמואל דויטש וצבי פרידמן מהנהגת דגל התורה, משמש היום זוכובסקי כשריד אחרון לחברי ועדת הרבנים שמונתה בידי הרב שך להנחות את פעילות התנועה.

== חיבוריו ==
הרב זוכובסקי חיבר מספר חיבורים תורניים, בהם ביאורים וחידושים על מסכתות בש"ס, שיעורים שמסר בישיבות ודברי אגדה, על ספרו דביר הקודש זכה ב"פרס בני ברק לספרות תורנית". בנוסף, פורסמו רשימות תורניות שלו בקובצי "הנאמן" - ביטאון חניכי הישיבות שהיה יוצא לאור בשנות התש"כ, וכן בגיליון "הבאר" - שיצא לאור על ידי ישיבת באר יעקב שפרסם חיבורים תורניים של צוות הישיבה בשנות השמונים.

* דביר הקודש - על מסכתות בבא קמא, בבא מציעא ובבא בתרא.
* דביר הקודש- על מסכתות נדרים, סוטה
* דביר הקודש - על מסכת זבחים.
* דביר הקודש - ביאורי אגדה בענייני תפילה.
* שיעורים על מסכת קידושין מישיבת גאון יעקב.
* שיעורי רבי פסח מקוברין - ב' חלקים.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בני ברק: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:חברי הוועדה הרוחנית של יתד נאמן
קטגוריה:חברי ועדת הרבנים של דגל התורה
קטגוריה:בוגרי ישיבת חפץ חיים (כפר סבא)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
ג'יהאד קבלאן

ג'יהאד קבלאן הוא קצין בדימוס במשטרת ישראל בדרגת תת-ניצב, שירת כמפקד מרחב מג"ב ירושלים. 

==ביוגרפיה==
קבלאן גדל בעספיא, בנו של איסמעיל קבלאן, הקצין הדרוזי הראשון בצה"ל וממקימי יחידת המיעוטים. בצה"ל שירת כלוחם, מפקד מחלקה ומפקד פלוגה בגדוד חרב וקצין מבצעים בחטיבת הערבה. 

לאחר שירותו הצבאי עבר לשרת במשמר הגבול ושימש מפקד פלוגה. הוא יצא ללימודי תואר ראשון ובפברואר 1994 שימש מחליף למפקד פלוגת משמר הגבול בחברון. באותה עת אירע טבח מערת המכפלה ולאחריה נשאר קבלאן בשירות במרחב במשך שנתיים. בהמשך שירותו שימש מפקד מג"ב חברון ומפקד יחידת אבטחת מתקנים במחוז הצפון. ב-2001 מונה למפקד מג"ב צפון וב-2004 מונה למפקד מג"ב ירושלים בדרגת תת-ניצב. השתחרר ב-2005. 

קבלאן נשוי ואב לארבעה. בנו הוא נווט הקרב הדרוזי הראשון בחיל האוויר. הוא בעל תואר ראשון במדעי המדינה והיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה, בעל תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה ובוגר המכללה לביטחון לאומי. 

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=14101 ״קצין כפול״] - סיפורו של איסמעיל קבלאן בפודקאסט [https://www.kan.org.il/podcast/program.aspx/?progId=2019 ״מינהר הזמן״], ״כאן״, תאגיד השידור הישראלי 

קטגוריה:שוטרי משמר הגבול
קטגוריה:עספיא: אישים
קטגוריה:תתי-ניצבים במשטרת ישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
M98

M98 (נקראת גם NGC 4192) היא גלקסיה ספירלית הנמצאת במרחק של כ-50 מיליון שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים שערות ברניקי. גלקסיה זו שייכת לצביר הבתולה ונמצאת בחלקו הצפוני, שגולש לתחומי הקבוצה השכנה – שערות ברניקי.

==היסטוריה==
M98 התגלתה ב-15 במרץ 1781 על ידי עוזרו של שארל מסיה, האסטרונום הצרפתי פייר מאשן, שבאותו לילה גילה גם את M99 ואת M100 הסמוכות. מאשן דיווח על תגליתו למסיה, שצפה בהן ב-13 באפריל וצירף אותן לקטלוג מסיה. M98 תוארה על ידיו כ"ערפילית ללא כוכבים, שאורה חלש מאוד, מעל הכנף הצפונית של הבתולה ליד הכוכב 6 בשערות ברניקי".ויליאם הרשל צפה ב-M98 ב-30 בדצמבר 1783 וציין שבניגוד לתיאור של מסיה, הערפילית גדולה ומאורכת מאוד, יש לה גרעין בהיר וניתן להבחין בתוכה במספר כוכבים. בשנת 1826 צפה בה גם ג'ון הרשל וציין שהיא בהירה, מאוד מאורכת – כ-10 דקות קשת בכיוון דרום-מזרח – צפון-מערב, ושמרכזה בהיר יותר משוליה.

==תצפית== 
M98 נמצאת בחלקו הצפון-מערבי של צביר הבתולה והיא מהגלקסיות הבהירות שבו. עם דרגת בהירות נראית 10.1 היא ניתנת לצפייה באמצעות טלסקופ חובבים וקל לאתרה כחצי מעלה ממערב לכוכב 6 בשערות ברניקי, שבהירותו הנראית היא מדרגה 5, וכ-6 מעלות ממזרח לכוכב הבולט דנבולה. M99 נמצאת כ-1.3 מעלות ממזרח-דרום-מזרח לה, M100 כ-2.4 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לה ו-NGC 4350 כ-3 מעלות מצפון-מזרח לה. כ-3.9 מעלות מצפון-צפון-מזרח לה נמצאת NGC 4293 וכ-4.3 מעלות מצפון-מזרח לה נמצאות M85 ו-NGC 4394 הסמוכות זו לזו. כ-3.5 מעלות מדרום-מזרח ל-M98 נמצאות זוג הגלקסיות M84 ו-M86 ובאותו הכיוון במרחק של כ-4.8 מעלות נמצאת M87, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.

==תכונות==
מישור הדיסקה של M98 נטוי רק ב-16 מעלות ביחס לקו הראייה אליה כך שהיא נראית מאוד אליפטית עם רוחב זוויתי של כ-3 דקות קשת ואורך זוויתי של כמעט 10 דקות קשת, השקול לקוטר של כ-140,000 שנות אור. מכיוון שהיא מפנה את צידה לכיוון כדור הארץ, ניתן למדוד בקלות את מהירות הסיבוב של החומר בקצה הגלקסיה שעומדת על 245 קילומטר לשנייה, ומשילוב מהירות הסיבוב ורדיוס הסיבוב ניתן לקבל את מסת הגלקסיה שמוערכת בכ- מסות שמש (כמחצית ממסת שביל החלב). מתוך מסה זו מהווים הכוכבים כרבע ( מסות שמש). זרועותיה של הגלקסיה הדוקות למדי וניתן להבחין בתוכן באזורים של אבק בין כוכבי וכן באזורים של יצירת כוכבים חדשים. M98 נעה במהירות של כ-142 קילומטר בשנייה בכיוון מערכת השמש בעוד שצביר הבתולה נע במהירות של כ-1,100 קילומטר בשנייה בכיוון ההפוך, כך שהיא למעשה נעה במהירות של כ-1,250 קילומטר בשנייה ביחס לצביר שאליו היא שייכת, ככל הנראה בהשפעת המסה העצומה של הצביר. M99 שנראית סמוכה ל-M98 מתרחקת ממערכת השמש במהירות של כ-2,400 קילומטר בשנייה כך שהפרש המהירויות ביניהן הוא למעלה מ-2,500 קילומטר בשנייה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://messier.seds.org/m/m098.html M98] בדפי מסיה של SEDS
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קבוצת הכוכבים שערות ברניקי
98
98
קטגוריה:צביר הבתולה
ולדמר לנלה

ולדמר לנלה (בשוודית: Valdemar Langlet; 1872, לרבו (Lerbo), שוודיה - 1960, סטוקהולם) היה מוציא לאור, מפעילי הפצת שפת האספרנטו, דיפלומט וחסיד אומות העולם משוודיה.

==קורות חיים==
לנלה למד באוניברסיטאות בגרמניה, אוסטריה ושווייץ. הוא עבד בתור מהנדס, עיתונאי ועורך במספר עיתונים בשוודיה. הוא כתב מספר ספרים על נושאי אקטואליה וכן על מסעותיו ברוסיה ובהונגריה. בשנת 1890 למד אספרנטו והיה ממייסדי מועדון האספרנטו של אופסלה ב-1891, שהיה מועדון האספרנטו השני בעולם. שנים רבות היה לנלה נשיאו של המועדון. בשנת 1906 נוסדה פדרציית האספרנטו השוודית, ולנלה היה נשיאה עד 1909.

בשנת 1899 נישא לנלה לסיניה בלומבר (Signe Blomberg), אספרנטיסטית מטורקו שבפינלנד. היא הלכה לעולמה ב-1921. לנלה הכיר את נינה בורובקו (Nina Borovko), בתו של אספרנטיסט מרוסיה, ונישא לה ב-1925.

משנת 1932 היה לנלה מרצה לשוודית באוניברסיטה בבודפשט. באותה תקופה עבד בתור נספח לענייני תרבות בשגרירות שוודיה בבודפשט.

===פעילותו למען יהודים בתקופת השלטון הנאצי===
בתקופת מלחמת העולם השנייה פעל לנלה למען נרדפים יהודים ולא יהודים של המשטר הפשיסטי בהונגריה. לאחר פלישת הגרמנים להונגריה במרס 1944 מונה לנלה לתפקיד יושב ראש סניף הצלב האדום השוודי בהונגריה. בתפקידו זה העניק ליהודים רבים תעודות חסות שוודיות בהן נקבע כי יהודים אלה מועמדים לקבלת אזרחות שוודית. כך ניצלו יהודים אלה מגורלם של רבים מיהודי בודפשט, שנורו או גורשו בצעדות מוות לכיוון גבול אוסטריה. לנלה קיבל לידיו בתים מאזרחים שעזבו את בודפשט עקב המלחמה, ופעל להכרה בבתים אלה בתור בתים הנמצאים תחת חסות השגרירות השוודית. כך היו היהודים ששיכן בבתים אלה מוגנים מפני גירוש. בנוסף לפעילותו זו של לנלה, סייע לו עוזרו אנטל לוקאץ' (Lukács) לפרוש את חסות הצלב האדום על יהודים רבים וכך להציל את חייהם. לוקאץ', שפעל בעיקר ברובע אויפשט, הוכר לימים גם הוא בתור חסיד אומות העולם.

===לאחר המלחמה===
בשנת 1945 שבו בני הזוג לנלה לשוודיה. הם התפרנסו מכתיבתו העיתונאית של ולדמר ומשיעורי נגינה בפסנתר שנתנה נינה. ב-1955 עברו השניים לסטוקהולם.

==הכרה==
בשנת 1946 קיבל לנלה מדליית הוקרה מהצלב האדום השוודי. כמו כן קיבל את אות מסדר כוכב הקוטב .

בשנת 1965 הכיר יד ושם בוולדמר לנלה בתור חסיד אומות העולם.

ציור דיוקנו של לנלה תלוי בטירת גריפסהולם.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שוודים חסידי אומות העולם
קטגוריה:אספרנטיסטים
קטגוריה:דיפלומטים שוודים
קטגוריה:מצילים בשואה: הונגריה
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1872
קטגוריה:נפטרים ב-1960
ארנסט-אנטון פון קרוסיג

ארנסט-אנטון פון קרוסיג (בגרמנית: Ernst-Anton von Krosigk; 5 במרץ 1898 – 16 במרץ 1945) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
פון קרוסיג נולד ב-5 במרץ 1898 בברלין, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1915 באמצע מלחמת העולם הראשונה התגייס פון קרוסיג לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לגדוד היגר של המשמר. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פון קרוסיג לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במרץ 1936 הועלה פון קרוסיג לדרגת מיור, וב-6 באוקטובר 1936 מונה לקצין אג"ם של הדיוויזיה ה-28 בברסלאו. ב-1 באוגוסט 1938 מונה פון קרוסיג כמדריך באקדמיה הצבאית, וב-1 באפריל 1939 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה לקצין אג"ם של המחוז הצבאי השמיני בברסלאו.

===מלחמת העולם השנייה===
ב-10 בספטמבר 1939 מונה פון קרוסיג לקצין אג"ם פלגת הארמייה A, שהייתה מוצבת בחזית המערבית, ולאחר פירוקה של פלגת הארמייה ב-25 באוקטובר 1939 כקצין אג"ם פיקוד הדרום בקרקוב. וב-1 בדצמבר 1939, מונה לקצין אג"ם של הקורפוס הממונע ה-22, והשתתף עמו במהלך המערכה על צרפת. ב-16 במרץ 1941 מונה פון קרוסיג לראש מטה אזור האבטחה האחורי ה-103, וב-1 באפריל 1941 הועלה לדרגת אוברסט. ב-26 בדצמבר 1941 מונה לראש מטה הקורפוס ה-1, וב-9 באוגוסט 1942 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-10 בפברואר 1943 מונה פון קרוסיג למפקד הדיוויזיה ה-24, שהייתה חלק מהקורפוס ה-50 במסגרת הארמייה ה-18, וב-1 ביולי 1943 מונה למפקד הדיוויזיה ה-1, שהייתה חלק מהקורפוס ה-26 במסגרת הארמייה ה-18. ב-1 בספטמבר 1943 הועלה פון קרוסיג לדרגת גנרל מיור, וב-12 בפברואר 1944 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בפברואר 1944 הועברה הדיוויזיה שבפיקודו תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, ופעלה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-46, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-54. ב-1 במאי 1944 הועלה פון קרוסיג לדרגת גנרל לוטננט, וב-17 בדצמבר 1944 מונה למפקד הקורפוס ה-16, שהיה חלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות צפון. ב-30 בינואר 1945 הועלה פון קרוסיג לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-10 במרץ 1945 מונה למפקד הארמייה ה-16 שהייתה חלק מקבוצת ארמיות קורלנד. ב-16 במרץ 1945 נהרג פון קרוסיג בקרב על יד קאנדן, ולאחר מותו קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/K/KrosigkEAv-R.htm ארנסט-אנטון פון קרוסיג] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
המדינה החופשית אולדנבורג

המדינה החופשית אולדנבורג (בגרמנית: Freistaat Oldenburg) הייתה מדינה ברפובליקת ויימאר, ולאחר מכן בגרמניה הנאצית. בירתה של המדינה הייתה העיר אולדנבורג.

==היסטוריה==
ב-11 בנובמבר 1918 התפטר פרידריך אוגוסט השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה.

כאשר הדוכסות בוטלה, הפכה המדינה למדינה חופשית, שהתקיימה עד לאחר מלחמת העולם השנייה.

בחוקת המדינה נקבע כי היא מהווה חלק עצמאי של הרייך הגרמני, כל אזרחיה שווים על פי החוק, אין שום מגבלה על חופש ההתאגדות, נכסי האזרחים ניתנים לביטול או להגבלה רק לטובת הכלל על פי חוק נגד פיצוי הוגן, ולכל התושבים יש חופש מלא של אמונה ומצפון.

לאחר מלחמת העולם השנייה מוזג החבל המרכזי של אולדנבורג במדינת סקסוניה התחתונה, ואילו המובלעות שלה צורפו לשלזוויג-הולשטיין ולריינלנד-פאלץ.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.deutsche-digitale-bibliothek.de/searchresults?isThumbnailFiltered=false&query=%22Freistaat+Oldenburg%22 המדינה החופשית אולדנבורג] 
*[http://www.verfassungen.de/nds/oldenburg/verf19-i.htm חוקת המדינה החופשית אולדנבורג].

קטגוריה:סקסוניה התחתונה
קטגוריה:שלזוויג-הולשטיין
קטגוריה:ריינלנד-פפאלץ
אולדנבורג
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1918
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1946
שרלוטה פריץ

שרלוטה פריץ (בגרמנית: Charlotte Fritz; נולדה ב-4 ביולי 1918 בבאדן – 23 בספטמבר 2003, וינה) היא חסידת אומות העולם מאוסטריה.

== ביוגרפיה ==

=== לפני המלחמה ===
שרלוטה פריץ נולדה למשפחת בכר (Becher). בתקופת האנשלוס, בשנת 1938, הייתה שרלוטה מאורסת לפרידריך קונץ (Kunz), חייל בצבא אוסטריה. אחותה אדלטרוד הייתה מאוהבת בוולטר פוסילס (Posiles), יהודי צ'כי. פוסילס ברח מווינה לפראג ואדלטרוד נותרה עמו בקשר בעזרת אחותה שרלוטה ואף הצליחה להיפגש עמו.

=== בתקופת מלחמת העולם השנייה ===
במהלך גירוש יהודי צ'כיה למחנות ריכוז בשנת 1942, ברח שוב ולטר, הפעם לווינה, עם שני אחיו, האנס ולודוויג. שרלוטה ואדלטרוד שיכנו את השלושה בעליית הגג בביתו של פרידריך קונץ. הדירה הייתה פנויה רוב הזמן, כי קונץ היה בצבא. כאשר היה קונץ מגיע לחופשות, הבריחו האחיות את היהודים המסתתרים למקומות מחבוא אחרים. ולטר הוסתר באחד החדרים בדירה שאותו השכירה שרלוטה לאדלטרוד, ולכן לא נכנס אליו פרידריך. שרלוטה לא סיפרה לפרידריך שביתו מהווה מקום מסתור ליהודים, מכיוון שחששה שהוא עלול להסגיר את היהודים לשלטונות הנאציים.

האחיות הביאו למסתתרים אספקה וטיפלו בוולטר כשזה חלה בדלקת ריאות שסיכנה את חייו. כשחלתה אדלטרוד עצמה ואושפזה בבית חולים, הוטל כל נטל מעשה ההצלה על כתפיה של שרלוטה.

=== לאחר המלחמה ===
לאחר המלחמה נישאו ולטר ואדלטרוד. השניים התגרשו בשנת 1962. שניהם המשיכו לחיות באוסטריה.

ב-1978 הכיר יד ושם בשרלוטה פריץ כחסידת אומות העולם. לימים הוכרה גם אחותה אדלטרוד בתור חסידת אומות העולם.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אוסטריות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: אוסטריה
קטגוריה:ילידות 1918
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1918
קטגוריה:נפטרות ב-2003
קטגוריה:נפטרים ב-2003
פרידריך-יובסט פולקמר פון קירכנזיטנבאך

פרידריך-יובסט פולקמר פון קירכנזיטנבאך (בגרמנית: Friedrich-Jobst Volckamer von Kirchensittenbach; 16 באפריל 1894 – 3 באפריל 1989) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
פון קירכנזיטנבאך נולד ב-16 באפריל 1894 באוברסדורף, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1913 התגייס פון קירכנזיטנבאך לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-19 (ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה), עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פון קירכנזיטנבאך לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במרץ 1937 הועלה פון קירכנזיטנבאך לדרגת אוברסט לוטננט, וב-15 ביולי 1938 מונה לקצין מטה בקורפוס ה-7.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה מונה פון קירכנזיטנבאך לקצין מטה במחוז הצבאי ה-7, וב-1 בפברואר 1940 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 במאי 1940 מונה פון קירכנזיטנבאך למפקד רגימנט היגר ההררי ה-141, שהיה חלק מהדיוויזיה ההררית ה-6, ולחם עמו במערכה בבלקן. ב-19 באפריל 1941 מונה פון קירכנזיטנבאך לראש מטה אגף החינוך בOKH, וב-1 בספטמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-2 בדצמבר 1942 מונה פון קירכנזיטנבאך למפקד דיוויזיית היגר ה-8, שהייתה חלק מהקורפוס ה-10 במסגרת הארמייה ה-16, וב-1 בספטמבר 1943 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-3 בנובמבר 1943 קיבל פון קירכנזיטנבאך את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-26 במרץ 1944 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במרץ 1944 הועברה הדיוויזיה שבפיקודו תחת פיקוד הארמייה ה-16 כחלק מהקורפוס ה-38, ובמאי הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה השמינית כחלק מהקורפוס ה-17. ב-25 באוקטובר 1944 מונה פון קירכנזיטנבאך למפקד הקורפוס ה-50, שהיה חלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות צפון, וב-1 בינואר 1945 הועלה לדרגת גנרל הכוחות ההרריים. ב-17 במרץ 1945 מונה פון קירכנזיטנבאך למפקד הארמייה ה-16, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות קורלנד, ובסוף המלחמה נכנע בראש כוחותיו והלך לשבי הרוסי.

===לאחר המלחמה===
פון קירכנזיטנבאך שוחרר מהשבי בשנת 1955. לאחר שחרורו התגורר פון קירכנזיטנבאך במינכן, וב-3 באפריל 1989 מת, והוא בן 95 שנים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/K/KrosigkEAv-R.htm פרידריך-יובסט פולקמר פון קירכנזיטנבאך] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1989
ארמיית הפאנצר הגרמנית-איטלקית

ארמיית הפאנצר הגרמנית-איטלקית, היה אחד השמות שניתנו לכוח הגרמני-איטלקי שלחם בזירת המלחמה של צפון אפריקה בתקופת מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
ב-1 באוקטובר 1942 שונה שמה של ארמיית הפאנצר אפריקה לארמיית הפאנצר הגרמנית-איטלקית. ב-23 באוקטובר 1942 פתחו הבריטים במתקפה גדולה על כוחות מדינות הציר, ולמחרת מת מפקד ארמיית הפאנצר גנרל גאורג שטומה מהתקף לב, ווילהלם פון תומה מונה למפקד הארמייה למשך יומיים עד שארווין רומל חזר מגרמניה ונטל את הפיקוד על הארמייה.

נחיתת כוחות בעלות הברית באלג'יריה ומרוקו בנובמבר 1942, במסגרת מבצע לפיד, אילצה את הפיקוד הגרמני לשלוח תגבורות חזקות לתוניסיה, כדי למנוע השתלטות של בעלות הברית על החוף הצפון-אפריקני והאגן הדרומי של הים התיכון, החלטה שהביאה לפתיחת המערכה בתוניסיה. הגידול הניכר בסדר הכוחות של הציר בצפון אפריקה חייב עריכת שינוי נוסף במבנה הפיקוד של כוחות הציר בזירה זו. ב-23 בפברואר 1943 הועבר הכוח הגרמני-איטלקי בפיקודו של רומל תחת פיקוד איטלקי, וקיבל את השם הארמייה האיטלקית הראשונה. רומל עצמו מונה למפקד קבוצת ארמיות חדשה בשם קבוצת ארמיות אפריקה, שכללה את הארמייה האיטלקית הראשונה ואת ארמיית הפאנצר החמישית בפיקוד גנרל הנס-יירגן פון ארנים.

==מפקדים==
{| class="wikitable"
! מפקד !! תקופה
|-
| גאורג שטומה || 1 באוקטובר 1942 - 24 באוקטובר 1942
|-
| וילהלם פון תומה || 24 באוקטובר 1942 - 25 באוקטובר 1942
|-
| ארווין רומל || 25 באוקטובר 1942 - 17 בפברואר 1943
|-
| קרל בילוויוס || 17 בפברואר 1943 - 22 בפברואר 1943
|}
==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/ArmeenPz/PanzerarmeeAfrika.htm ארמיית הפאנצר הגרמנית-איטלקית] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:ארמיות הוורמאכט
קטגוריה:זירת צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קרב אל-עלמיין
אריאל מורטמן

אריאל מורטמן (נולדה ב-6 בפברואר 1994) היא שחקנית אמריקאית ישראלית.

==ביוגרפיה==
מורטמן נולדה בארצות הברית לאם אדריכלית ואבא עורך דין וגדלה בניו ג'רזי ועלתה לישראל בגיל 10 יחד עם משפחתה לזיכרון יעקב. היא בוגרת תיכון "אורט בנימינה" במגמת תיאטרון. היא בוגרת סדנאות משחק בתיאטרון הקאמרי ובסטודיו למשחק ניסן נתיב. למדה משחק מול מצלמה אצל רות דייכס.

== קריירה ==
בשנים 2014–2016 שיחקה בתפקיד הראשי בשתי העונות של סדרת הנעורים "כוכב הצפון", בה גילמה את דמותה של מאיה. בשנת 2014 שיחקה בסרט קצר "להתמסר לרגע" לצידו של מיכאל אלוני. בשנת 2015 גילמה את דמותה של תמר בסרטו של שי כנות "איביזה".

בשנת 2017 החלה לשחק את הדמות הראשית בסדרת הנעורים האמריקאית "אקדמיית החממה" המופקת על ידי נטפליקס, שהיא הגרסה האמריקאית של "החממה". היא מגלמת בה את היילי וודס, דמות מקבילה של אלה-לי (ללי) רשף, אותה גילמה בגרסה הישראלית השחקנית גאיה שליטא-כץ. בשנת 2017 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "נפלת חזק" בערוץ עשר בכיכובו של מיקי גבע.

== פילמוגרפיה ==

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!פרויקט
!תפקיד
!הערות
|-
|2014–2016
|כוכב הצפון
|מאיה
|
|-
|2017–2020
|אקדמיית החממה
|היילי וודס
|הגרסה האמריקאית לסדרה הישראלית "החממה"
|-
|2017
|נפלת חזק
|
|תפקיד אורח
|}

=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!פרויקט
!תפקיד
!הערות
|-
|2014
|להתמסר לרגע
|
|
|-
|2015
|איביזה
|תמר
|סרטו של שי כנות
|}

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולות בשנות ה-2000
קטגוריה:עולים בשנות ה-2000
קטגוריה:בוגרי תיכון אורט השומרון
קטגוריה:בוגרות הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1994
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994