אברהם הרופא פורטלאונה

רבי אברהם הרופא פורטלאונה (א' בניסן ה'ש"ב, 1542 – כ"ט בתמוז ה'שע"ב, 29 ביולי 1612) היה רב, איש אשכולות ורופא באיטליה.

==ביוגרפיה==
פורטלאונה (שער אריה) נולד לדוד, בראש חודש ניסן שנת ה'ש"ב (1542) במנטובה שבאיטליה למשפחה מיוחסת ועשירה, שהיו בה ארבעה דורות של רופאים. 

בצעירותו למד תורה אצל אביו, כמקובל באותם הימים, ואצל מורים פרטיים, ביניהם: רבי מאיר בן רבי אפרים מפדובה ורבי יהוסף בן רבי יצחק זרקא. בהמשך החל ללמוד משניות נ"ך עם פירושים, ורמב"ם אצל רבי יהוסף סיני. בהמשך למד פוסקים וגמרא בישיבת בולוניה אצל רבי יעקב מפאנו . 

בשנת ה'שי"ד (1554) לאחר גזירת שריפת התלמוד חזר למנטובה, ולמד בישיבה אצל רבי יהודה פרובינצאלו, ואצל רבי אברהם פרובינצאלו, שהפך לרבו המובהק. וכך הוא מספר על לימודו אצלו: .
Dialogi Tres de Auro. ספר הרפואה שכתב לבקשת הדוכס. וונציה 1584
בשלב מסוים, עבר, יחד עם הרב פרובינצאלו, לאוניברסיטת פאביה ללמוד רפואה, תוך שהוא ממשיך במקביל ללמוד תורה מהרב פרובינצאלו. בראש חודש ניסן ה'שכ"ו קיבל תואר דוקטור לרפואה, ובי"ט אלול באותה שנה התקבל כחבר באיגוד הרופאים של מנטובה. באותה תקופה, חלה אביו, שהיה רופא החצר של הדוכס של מנטובה, ופורטלאונה החליף אותו. כמו כן, הוא למד מאביו למול, והיה למוהל במנטובה. 

כחלק מעבודתו כרופא החצר, כתב כמה ספרי רפואה. אחד מהם, שעסק בשאלת סגולתיו הרפואיות של הזהב נכתב לבקשתו של הדוכס.

מלבד השכלתו התורנית, כללה השכלתו שליטה בשפות רבות, ידע נרחב ברבים ממדעי הטבע, והיכרות עם יצירות מופת קלאסיות בלטינית וביוונית.<ref>מבוא למהדורת מכון ירושלים תש"ע עמ' 22 ואילך</ref> בבעלותו הייתה אחת הספריות הגדולות והעשירות ביותר במנטובה.<ref></ref>

===מחלתו וחיבור הספר===
בשנת ה'שס"ה בעקבות שיתוק צדו השמאלי<ref>נכתב בריש הקדמת המחבר לספרו 'שלטי גיבורים'.</ref> נפל למשכב לתקופה ארוכה. בעשותו חשבון נפש הגיע למסקנה שמחלתו היא עונש על שמיעט לעסוק בתורה והתעסק בחכמות חיצונית, ובעקבות כך החליט, לאחר שהחלים ממחלתו, לכתוב את הספר "שלטי הגיבורים". הספר נכתב בתוך שנה וחצי בין ניסן ה'שס"ו לאלול ה'שס"ז.

== ספרו "שלטי הגיבורים" ==

ככל הנראה בעקבות שריפת התלמוד ומחסור בספרים קלאסיים באותה תקופה, פנו רבים מרבני איטליה לתחומים תורניים אחרים כמו דקדוק לשון ולימודי קבלה. בין הנושאים הללו נמנה העיסוק במקדש וחלקיו ובו עיקר עיסוק הספר הזה.<ref></ref>

הספר מורכב משני חלקים, חלק עיקרי המכיל תשעים פרקים, חלק זה משמש כמבוא לחלק השני הנקרא 'שלושת המגנים'. החלק הראשון מרחיב ביתר פירוט את כל חלקי המקדש, הן הפן ההלכתי והתורני כמו דרגות הקדושה, וחלקי הקרבנות והמנחות, והן פירוט מדעי על פי הידוע בתקופתו על אופן ביצוע מלאכות המקדש. כך למשל המחבר מרחיב מאד על שירת הלווים ומבנה המוזיקה במקדש<ref></ref> (פרקים ד-יא), על אבנים טובות ותכונותיהן (פרקים מח-מט) וכן על תורת הצומח הקשורה בזיהוי הקטורת (פרקים עח-פח). מעניינת הנחת המוצא של המחבר שכלל העניינים שבמקדש היו בתכלית השכלול והטכנולוגיה הידועה עד זמנו, מהם למדו שאר האומות בזמן מאוחר יותר. כך למשל הוא כותב בעניין המוזיקה:

וכן בעניין הדפוס :

דוגמה נוספת היא כמה מחוקי המלחמה שלדעתו המציא אברהם אבינו<ref>שלטי הגיבורים פרק מב עמ' קפג וכן פרק מא עמ' קסח</ref> וכן העלאת האפשרות ששמן האפרסמון הגיע למצרים בידי יעקב אבינו.<ref>שלטי הגיבורים עמ' שמג</ref>

יחד עם גישתו 'המדעית' חשוב להזכיר שלא זאת היא מטרתו העיקרית של הספר. כך למשל בהקדמה הוא מזכיר רק את החלקים התורניים של הספר ולא מזכיר כלל את עיסוקיו המדעיים, וכן אחרי דיון צדדי בענייני ייצור המלח הוא כותב:

על אף היות החלק הראשון רוב הספר, הוא נכתב בעצם כמבוא לחלק השני הנקרא 'שלושת המגינים'. חלק זה עוסק בסדר היום של יהודי הכולל תפילה ולימוד תורה ובסופו יש לימוד יומי, ככל הנראה לבניו על מנת שלא יבטלו מתורה וכך תשמש התורה 'מגן' מפני ייסורים כמו שהגיעו למחבר עצמו ושבעקבותיהם החל בכתיבת הספר. יש בחלק זה שלושה חלקים הראשונים הנקראים 'מגינים', השניים הראשונים (שלשמם נכתב החלק העיקרי) מתארים את סדר הבוקר של ימי חול, שבתות וימים טובים, ואחר כך סדר אמירת המעמדות (ב'מגן הראשון') וכן דברי התעוררות בדבר חשיבות תפילת מנחה הכוללים תחינה וקטעי לימוד הנוגעים לתמיד של בין הערביים. בחלק השלישי נמצא לימוד יומי לכל אחד מימי השנה בו הוא מפנה אלו קטעים מתוך הספרות הבסיסית יש ללמוד באותו יום, הלימוד כולל תנ"ך, משנה, גמרא, מדרש וזוהר. המחבר ממריץ את בניו ללמוד תורה בלילות. שמות החלקים מיוסדים על הפסוק ()

הספר מסתיים ב"מאמר במעלת לשוננו הקדוש" בו הוא מדבר על הכתב והלשון העברי וכן על ניקוד וטעמים. הספר נחתם בסיפור מוצאו של המחבר וברקע לכתיבת הספר.

=== התייחסויות לספר בדורות מאוחרים ===
חלק מפרשני המשנה העוסקים בענייני המקדש מצטטים את דבריו ומתייחסים אליו בכבוד ובהערכה, פעמים חולקים ופעמים מקבלים את דבריו<ref>למשל , , חסדי דוד שבת ב,ה, חוות יאיר סימן א ועוד</ref>. לא פעם כונה על ידם 'השליט'<ref></ref> וכן מסופר שהספר היה נחשב בעיני האדמו"ר מבעלזא.<ref>אוצר גדולים לרבי יעקב נפתלי הכהן כרך ב סימן קנה. ניתן למצוא באוצר החכמה.</ref>

הספר נדפס פעם אחת במנטובה בשנת ה'שע"ב (1612) באותיות צפופות ושבורות ובדורנו בדפוסי צילום על ידי אלישמע המדפיס<ref>הוא אלישמע בן רבי ישראל הזיפרוני מגוואסטלה שעסק בהדפסת ספרים במנטובה באותן שנים. ראה א"מ הברמן בספרו פרקים בתולדות המדפיסים העברים וענייני ספרים ירושלים, תשל"ח בפרק 'המדפיס ישראל הזיפרוני ובנו אלישמע' עמ' 215 ואילך.</ref> שהוזמן במיוחד מוונציא לעסוק בהוצאת הספר.<ref></ref>

בשנת תש"ע (2010), ההדיר כולל "בית הבחירה", שבכרמי צור, בשיתוף מכון שלמה אומן שע"י ישיבת שעלבים ומכון ירושלים, מהדורה מתוקנת מוערת ומפוארת של הספר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.tekhelet.com/pdf/kuntreis2010_katan.pdf רבי אברהם הרופא משער אריה וחילזון התכלת] מאת הרב יואל קטן
* 

;ספרו 'שלטי הגבורים' ועליו:
* [http://hebrewbooks.org/9009 שלטי הגיבורים - מהדורת צילום], מנטובה, שע"ב
* [https://www.elhamikdash.com/שלטי-הגיבורים 'שלטי הגיבורים'] - מאמר באתר אל המקדש
* זהר עמר, "[https://www.machonso.org/uploads/images/13.pdf ראשון חוקרי המקדש]", המעין נ [ד] (תמוז תש"ע), עמ' 86–90.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רופאים יהודים איטלקים
קטגוריה:מנטובה: רבנים
קטגוריה:ילידי 1542
קטגוריה:נפטרים ב-1612