פנינה גרי

פנינה גרי (24 בספטמבר 1927 – 2 באוגוסט 2023) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע, במאית, מחזאית, מנהלת אמנותית ודרמטורגית ישראלית, מן הנשים המשפיעות והחשובות בתיאטרון הישראלי.

==ביוגרפיה==
פנינה גרי (מימין) עם חברתה בתיה בן ברק (אמו של [[מאיר שלו) בנחל הירקון בזמן טיול בתל אביב, 1944]]
פנינה גרי היא בתם של צִפּורה (אוסטרובסקי) ויוסף (קוֹטלָר) דרומי. הוריה עלו לארץ מאוקראינה בשנת 1919 באניה "רוסלאן", עם קבוצת חלוצים שנשלחה להתיישב בחברון ולהקים משתלה כדי ליער את הרי ירושלים. אביה שינה את שמו ל"דרומי" באניה, בדרך מאודסה דרומה, לארץ ישראל. כששמע על הקמת המושב העברי הראשון, יצא לדרך על עגלה לגבעת שימרון בעמק יזרעאל, מעל הביצות, שם הוקמו האוהלים הראשונים של קבוצת המייסדים של נהלל. ב-1921, קצת לפני פרעות תרפ"א, עברה המשפחה לנהלל. פנינה היא בתם השלישית של צפורה ויוסף, אחרי מנחם (נולד בחברון) ורבקה. פנינה ורבקה נולדו בבית החולים הראשון בעמק, בעין חרוד.

גרי למדה בתיכון בבית הספר החקלאי בנהלל. בגיל 18 החלה ללמוד להיות גננת בסמינר למורים וגננות, במשך שנה בתל אביב, ולאחר מכן במשך שנה נוספת בגבעת השלושה. ב-25 במרץ 1948, בחג פורים, הייתה אמורה להינשא לארוסה עלי בן צבי, בנם של רחל ינאית ויצחק בן-צבי, אך ב-16 במרץ הוא נהרג יחד עם ששת חבריו, בהתקפת כנופיות ערביות בשדות קיבוץ בית קשת. דוד בן-גוריון, שביקר את המשפחה מיד לאחר שחזרה מהלוויה, ציין ביומנו: "בעוד ימים אחדים עמד להתחתן עם נערה מנהלל...".

בסוף ספטמבר 1948 נסעה במשלחת של מורים וגננות למחנות העקורים סביב מינכן בגרמניה ועבדה בהקמת גני ילדים במחנות, הדרכת גננות והקנית השפה העברית לילדים. לאחר כחצי שנה, נשלחה להתגורר בעיר אוּלְם, כדי להמשיך בעבודתה, הפעם במחנות העקורים סביב שטוטגרט. במינכן הכירה את בעלה.

ב-1951 כתבה (במשך שנתיים) עבור "דבר השבוע" טור בשם "כדאי לדעת", שעסק באירועים שונים מרחבי העולם.
פנינה גרי עם בעלה [[רוברט גרי, ארצות הברית 1955]]

== קריירה בתיאטרון ==
פנינה גרי בזמן לימודיה ב"אולפן השחקנים", ניו-יורק 1953
בשנים 1957–1953 למדה משחק בניו יורק, בבתי הספר הפרטיים של הרברט ברגהוף (Berghof) ולי סטרסברג וכן השתתפה בשיעורי "אולפן השחקנים".

ב-1958 השתתפה בהצגה "מריוס" של "הקאמרי", ושחקה עם זיגמונט טורקוב ומאיר ינאי בתיאטרון "זותא" בהצגה "ירח הדבש של הפרופסור וולטר".

=== הקמת תיאטרון זווית ===
בסוף 1958, יזמה את הפקת המחזה "בדלתיים סגורות" מאת ז'אן-פול סארטר ושִחקה בו יחד עם שמואל עצמון, זהרירה חריפאי ואלי גרא. הצלחתו הולידה את תיאטרון זווית (בהשראת שירו של נתן אלתרמן "זווית של פרוור").

תיאטרון זווית נוסד על ידי פנינה גרי, שמואל עצמון, שמואל עומר ונאווה שאן ופעל תשע שנים כתיאטרון נייד, אינטימי, שהצטיין ברפרטואר ערכי וחדשני.

ב-1961 חתמה על חוזה לשנה אחת עם תיאטרון חיפה ושִחקה בהצגה "אילוף הסוררת", שחנכה את היכל התיאטרון העירוני.

ב-1966 שִחקה בהצגה "העתיד צפון בביצים", שלוש קומדיות קצרות בבימויו של תיאודור תומא: "בית הספר לאלמנות" מאת ז'אן קוקטו, "האיש שנשא אילמת" מאת אנטול פראנס ו"העתיד צפון בביצים" מאת אז'ן יונסקו.

ב-1968, ביוזמת משרד החינוך, צורפו מנהלי תיאטרון זווית ל"הבימה", שם שיחקה 12 שנים.

=== הקמת הבימרתף ===
באותה תקופה יזמה את הקמתה של סדנה למחזה מקורי במרתף "הבימה", שנקרא "הבימרתף" ונִהלה אותו במשך 3 שנים, מ-1973 עד 1976. כמה מהצגותיו הפכו ללהיטים: "קלות דעת וצביעות", "דייר משנה", "בוסמן ולנה" ועוד.

=== התנדבות ותפקיד ציבורי ===
ב-1980 העבירה בהתנדבות חוג דרמטי בבית הסוהר לנשים "נווה תרצה", שם עבדה עם אסירות במשך שנה.

ב-1983 הייתה חברת הנהלת פסטיבל עכו.

=== ניהול אומנותי ===
ב-1981 שמשה מנהלת אמנותית של סדנת תיאטרון הגליל בקריית שמונה. באותה שנה הוזמנה על ידי אורנה פורת, מיסדת ומנהלת "התיאטרון לילדים ולנוער", לכהן כמנהלת האמנותית של התיאטרון. בזמן כהונתה בתפקיד זה (1990–1981), יזמה, ליוותה והציגה כ-45 מחזות, לכל הגילים, 36 מביניהם מחזות מקוריים שנוצרו בתיאטרון כמו: "שמוליק של זהרה", "אליעזר בן-יהודה" (מאת חגית רכבי), "האי ברחוב הציפורים" מאת אורי אורלב, "תרנגול כפרות" מאת אלי עמיר ועוד.

בשנים 1990–1997 שמשה כדרמטורגית בתיאטרון.

בשנים 1997–2005 הייתה דרמטורגית בתיאטרון באר שבע ובין 2005 ל-2010 הייתה לקטורית בתיאטרון "בית ליסין".

=== במאית ===
ב-2011 ביימה את "תמול שלשום", עיבוד למחזה לחמישה שחקנים, שעשתה לרומן מאת ש"י עגנון. ההצגה (בהשתתפות תמר אלקן ואילה זילברמן) עלתה בתיאטרון הערבי-עברי ביפו וגרי הייתה מועמדת לפרס "קיפוד הזהב" 2012 על העיבוד למחזה.

ב-2012 ביימה את "קוראים לי יודה", עיבוד לתיאטרון שירה שעשתה לשירי יהודה עמיחי. גרי יצרה מעין דיוקן עצמי של המשורר בעזרת גבר ואשה (השחקנים ישי בן משה ועדי בילסקי), המייצגים את הפיצול הפנימי בנפשו.

ב-2014 ביימה את ההצגה "הנשים של בשביס זינגר", עיבוד לבמה שעשתה לחמישה סיפורים מאת יצחק בשביס-זינגר: "התיק", "הקורבן", "בתחפושת", "המפתח" ו"ינטל".

== כתיבת מחזות ==
=== "סיפור אהבה ארץ ישראלי" – יצירתה על אהבתה – מחזה רומן וסרט ===
ב-2008 כתבה וביימה מונודרמה בשם "סיפור אהבה ארץ ישראלי", המבוססת על סיפור אהבתה לעלי בן צבי ואסון מותו ערב חתונתם. הצגת היחיד, בביצוע השחקנית עדי בילסקי (במספר רב של תפקידים), הייתה מועמדת בקטגוריית "מחזאי/ת השנה" לפרס "קיפוד הזהב" 2009 ליוצרי הפרינג' בישראל וזכתה בפרס זה בקטגוריית "שחקנית השנה" (בילסקי).
ב-28 במרץ 2011, נערכה הצגה חגיגית בצוותא לציון 250 הצגות של "סיפור אהבה ארץ ישראלי" במעמד שרת התרבות לימור לבנת.
ב-2012 זכתה גרי על הצגה זאת ב"פרס ליצירה בתחום הציונות", בשנה הראשונה בה הוא מחולק. מנימוקי השופטים (ליא קניג, מולי שפירא ונורית רביב): 

המחזה תורגם לאנגלית וההצגה רשמה הופעות באנגליה, בפסטיבל לידס (2009)
וב-"New End Theatre" בלונדון (2010), וגם באוטווה, מונטריאול, טורונטו ווושינגטון (2011), ושוב בטורונטו (פברואר 2014). ב-2013, הועלה המחזה בפריז בתיאטרון דריוס מיו (Théâtre Darius Milhaud, Paris) (בצרפתית), בשם "Une histoire d'amour israélienne", על ידי השחקנית הצרפתייה אסטל גרינשפן (Estelle Grynszpan), בבימויה של גרי.

בשנת 2015 הוציאה גרי את הספר "סיפור אהבה ארץ ישראלי" (הוצאת שוקן, תשע"ה), רומן אוטוביוגרפי שנכתב בהשראת ההצגה.

בשנת 2017 יצא הסרט "סיפור אהבה ארץ ישראלי" בהשראת המחזה שכתבה גרי, בבימויו של דן וולמן על פי תסריט מאת דיתה גרי ובכיכובם של עדי בילסקי ואביב אלוש.

=== "מניה: אגדה בחייה" ===
בשנת 2019 העלתה "קבוצת התיאטרון הירושלמי" את ההצגה "מניה: אגדה בחייה", מחזה שכתבה גרי על חייה של מניה שוחט.

== חיים אישיים ==
בסוף 1949 נישאה פנינה במהלך שליחות בגרמניה לרוברט גרי, עיתונאי יהודי-אמריקאי, שדיווח מגרמניה שאחרי המלחמה. שבועיים אחר-כך עבר הזוג לישראל והתגורר בירושלים. ב-1953 עברה המשפחה לניו יורק וב-1957 שבה לתל אביב.

נולדו להם שתי בנות, דורית ומירב, הנכד הראפר מיכאל כהן (כהן@מושון) ושני נכדים נוספים.

== פרסים והוקרה ==
* ב-2006 קבלה גרי פרס מפעל חיים על שנות עבודתה כמנהלת אמנותית ב"תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער", במיוחד על פתוח המחזה המקורי לילדים ונוער: לווי והדרכת מחזאים מתחילים וצעירים, יבול של 35 מחזות מקוריים חדשים.
* פרס הבמה לילדים ונוער שניתן מטעם ארגון "אסיטז'" ומשרד החינוך והתרבות.
* 2012 פרס ליצירה בתחום הציונות.

==תפקידים מרכזיים בתיאטרון==
פנינה גרי, "בדלתיים סגורות", תיאטרון זווית, 1958
* 1959, 1964 – "בדלתיים סגורות" (אסטל ריגו) מאת ז'אן-פול סארטר, ביים יוסף קריסטוף, תיאטרון זווית
* 1960, 1965 – "אהבה שכזאת" (לידה) מאת פבל קוהוט, ביים גיורא מנור, תיאטרון זווית
* 1961 – "אילוף הסוררת" (ביאנקה) מאת ויליאם שייקספיר, ביים יוסף מילוא, תיאטרון חיפה
* 1962 – "בית במצב טוב" (רות) מאת ובבימוי משה שמיר, תיאטרון זווית
* 1969 – "שלכם באהבה" (סיפורי צ'כוב), ביים תיאודור תומא, צוותא
* 1971 – "טעם של דבש" (הלן) מאת שילה דילייני (תרגום תרצה אתר), ביימה אהובה ליאון, במת צוותא
* 1975 – "אנה פרנק" (פטרונלה ואן דאן) מאת פרנסס גודריץ' ואלברט האקט, ביימה אורנה פורת, תיאטרון ילדים ונוער
* 1976 – "שובי שבא הקטנה" (לולה) מאת ויליאם אינג', ביים בנימין צמח, במת צוותא

===תפקידים בתיאטרון הבימה===
* 1969 – "שש נפשות מחפשות מחבר" (שחקנית משנה בלהקה) מאת לואיג'י פיראנדלו, בימוי יוסי יזרעאלי.
* 1970 – "עקידת יוסף" (גב' פסקאל, אשה א', בלה) מאת ובבימוי יורם קניוק.
* 1971 – "השושנה המקועקעת" (פלורה) מאת טנסי ויליאמס, בימוי מייקל מיצ'ם.
* 1971 – "משחק החלומות" (הקוקטית) מאת אוגוסט סטרינדברג, בימוי סנדרו מאלמקוויסט.
* 1972 – "סטמפניו" (רבקה המחותנת) מאת שלום עליכם, בימוי שמואל בונים.
* 1974 – "דלתות דופקות" (ארלן) מאת מישל פרמו, בימוי נינה מיכואלס.
* 1974 – "מות דנטון" (אדלאיד) מאת גאורג ביכנר, בימוי יוסף מילוא.
{|
| valign=top |
==הופעות בסרטים==
* 1960 – "The Dock" (פול קְרֶש), בתפקיד רחל.
* 1969 – "חלומות" (יעקב ורדי), בתפקיד האשה המבוגרת.
* 1970 – "למוות אין חברים", בתפקיד גברת בוורמן.
* 1971 – "אריאנה" (ג'ורג' עובדיה), בתפקיד השכנה.
* 1972 – "סלומוניקו" (אלפרד שטיינהרדט), בתפקיד השכנה.
* 1988 – "A Dinner of Herbs" (מייקל דארלו, BBC), בתפקיד הסבתא.
| valign=top |

| valign=top |
==רומנים ישראלים שעִבּדה למחזות==
* "שווים ושווים יותר" מאת סמי מיכאל (בסדנת תיאטרון הגליל, 1981)
* "מקום אחר" מאת עמוס עוז (בתיאטרון הקאמרי, 1982).
* "מנוחה נכונה" מאת עמוס עוז (בפסטיבל עכו ובתיאטרון הנגב, 1992)
* "פנתר במרתף" מאת עמוס עוז (בפסטיבל חיפה להצגות ילדים, 1997)
* "גיא אוני" מאת שולמית לפיד (בתיאטרון לילדים ולנוער, 1998)
* "תרה" מאת צרויה שלו (בתיאטרון הקאמרי, 2008).
* "תמול שלשום" מאת ש"י עגנון (בתיאטרון הערבי-עברי ביפו, 2011)
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאיות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרות התיכון החקלאי ויצו נהלל
קטגוריה:בוגרי התיכון החקלאי ויצו נהלל
קטגוריה:בוגרות בית המדרש למורים ע"ש שיין
קטגוריה:בוגרי בית המדרש למורים ע"ש שיין
קטגוריה:נהלל: אישים
קטגוריה:זוכי פרס הבמה לילדים ונוער
קטגוריה:זוכי פרס היצירה בתחום הציונות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בנהלל
קטגוריה:עלי בן-צבי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2023
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023