OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אורות התפילה

אורות התפילה הוא ספר העוסק בהסברה עיונית והדרכה מעשית לתפילה. הספר הוא לקט מתוך כתבי הראי"ה קוק שנלקט ונערך על ידי תלמידו הרב משה צבי נריה. בפרק המבוא לספר ישנו תיאור העוסק בתפילתו של הראי"ה עצמו, תחת הכותרת "וכך היה מתפלל".

==תוכן הספר==
הספר הוא בן שמונה פרקים, אשר לפי תיאור הספר במספר מקומות הם "מקיפים ומאירים את נתיבות העבודה שבלב, מגלים את השיאים והמעמקים של עבודת הא-להים".

הספר עומד על היבטים שונים בתפילה, ביניהם: תפילתה התמידית של הנשמה, אשר התפילה בפה היא הבאתה לידי ביטוי בחלקים מסוימים מהזמן - וחשיבותה של זו, תפקידה של התפילה בגילוי היות הכוח האלוהי טבוע בכל אדם - המוציאו לפועל בעולם, השפעת התפילה על נפשו של האדם המתפלל – עד כדי שינוי מהותי בין אדם שמתפלל לאדם שאינו מתפלל החורג מגבולות ההבדל בשבפועל ומהווה הבדל בכל מהות החיים, העלאת הבריאה כולה והשתוקקותה לאלוהים על ידי תפילת האדם, ועוד.

==="וכך היה מתפלל"===
פרק "וכך היה מתפלל" מתאר את תפילתו של הראי"ה עצמו, בהקדמת הספר מציין הרב נריה כי ראה לנכון לצרף פרק זה לספר - "ללמד על כל פרקי הספר יצא: לא רק רעיונית-הגיונית של מוח חושב לפנינו כאן, אלא כך הייתה תפילתו של כהן גדול, כך הייתה עבודתו שבלב – הלב הטהור אשר ברא לו אלוקים ואשר היה כולו נתון לשמים".

במבוא זה נמצא המקור לציטוט המפורסם בשם הרב איסר זלמן מלצר ביחס לתפילתו של הראי"ה: "ולואי והייתי מתפלל 'מנחה' בערב יום הכפורים כמו שהרב מתפלל 'מנחה' ביום חול רגיל".

==הוצאה לאור==
הספר יצא לאור בשנת ה'תשל"ט. מהדורה שנייה מנוקדת ומורחבת יצאה בהוצאת "מעליות" שעל ידי ישיבת ברכת משה במעלה אדומים בשנת ה'תשס"ג. בשנת ה'תשפ"ב יצאה לאור מהדורה של הספר עם פירוש מאת הרב חגי לונדין, בהוצאת ידיעות ספרים.

==לקריאה נוספת==
*תפילת הרא"ה - שיעורים על אורות התפילה, הרב ארל'ה הראל, ה'תשע"ט.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.ybm.org.il/list?catId=444 שיעורים בפרק א'] מאת הרב חיים סבתו, באתר ישיבת ברכת משה
* [https://yatir.org.il/אורות-התפילה-לקט/ שיעורים לאורך הספר אורות התפילה], באתר מכינת בית יתיר

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרשני התפילה
מיס ארצות הברית 1983

[[ג'ולי האייק, מיס ארצות הברית 1983]]
מיס ארצות הברית 1983 הייתה תחרות מיס ארצות הברית ה-32 במספר. התחרות נערכה בנוקסוויל שבטנסי.

את התחרות הנחו בוב ברקר וג'ואן ואן ארק, הזוכה הייתה נציגת קליפורניה ג'ולי האייק.

==תוצאות==
===מיקום===
{| class="wikitable"
|-
! תואר
! זוכה
|-
| מיס ארצות הברית 1983
|
* - ג'ולי האייק
|-
| סגנית ראשונה
|
* - ליסה אלרד
|-
| סגנית שנייה
|
* - אליסון גריסו
|-
| סגנית שלישית
|
* - פמלה ג'ו פורסט
|-
| סגנית רביעית
|
* - אליזבת יגר
|-
| 12 המועמדות הסופיות
|
* - מיגנון מרצ'אנט
* - כריסטה דניאל
* - קאטי טוקר
* - קימברלי מקסיקוט
* - ג'ולי פייג'
* - דוטי טים
* - ג'ניפר מיקניניך
|}

==השופטים==
*קים סילברד
*ברברה פיטרסון

==קישורים חיצוניים==
* [https://cdnc.ucr.edu/?a=d&d=SCS19830513.1.35&srpos=9&e=------198-en--20--1--txt-txIN-%22miss+usa%22----1983---1 מיס קליפורניה זכתה במיס ארצות הברית]
* [https://www.sun-sentinel.com/news/fl-xpm-1986-05-20-8601300320-story.html זכייה היא לא הכול]

קטגוריה:מיס ארצות הברית
קטגוריה:1983 בארצות הברית
קטגוריה:תחרויות יופי ב-1983
קטגוריה:טנסי
מקנזי אסטין

מקנזי אלכסנדר אסטין (באנגלית: Mackenzie Alexander Astin; נולד ב-12 במאי 1973) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידיו כאנדי בסדרת הטלוויזיה "עובדות החיים" בין השנים 1985–1988, נואה בסדרת הטלוויזיה "סקנדל" בין השנים 2014–2017, וד"ר מקס צ'אן בסדרה "רוזווד" בין השנים 2015–2016.<ref name="LAT"></ref>

== ביוגרפיה ==
אסטין נולד ב-12 במאי 1973 בלוס אנג'לס, קליפורניה, בנם של השחקנית פטי דיוק והשחקן ג'ון אסטין.<ref></ref> אחיו למחצה הוא השחקן שון אסטין. הוא למד בבית הספר התיכון ראלף וולדו אמרסון ובתיכון האוניברסיטאי בלוס אנג'לס. הוא נשוי לג'ניפר אבוט אסטין (לבית באוץ).

=== קריירה ===
אסטין ערך את הופעת הבכורה שלו בגיל 9 בסרט הטלוויזיה "לויס גיבס ותעלת האהבה", אך ככל הנראה זכור בעיקר בזכות תפקידו בטלוויזיה כאנדי מופט במשך ארבע עונות בין 1985 ל-1988 בקומדיית המצבים "עובדות החיים". הוא שיחק בתפקיד חוזר בסדרות "סקנדל", "הקוסמים" ו"הומלנד", והופיע בתפקידי אורח בסדרות "אבודים", "האוס", "בניחוש חוקר", "האנטומיה של גריי", "NCIS" ו"האורוויל".

אסטין הופיע בסרטי קולנוע הכוללים את "המנצח לוקח הכל" עם קווין ספייסי, "וויאט ארפ" עם קווין קוסטנר, "כוכב של ערב" עם שירלי מקליין ו"ימי הדיסקו האחרונים". במהלך צילומי הסרט "כוכב של ערב", איבד את הקצה העליון של אוזנו הימנית בתאונת דרכים. על מנת להתאים לסצינות שצולמו בעבר, הותאם לו חיבור תותב לאוזנו למשך שארית ההפקה. בין השנים 2005–2010 עבד עם אביו, מנהל התוכנית לאמנויות תיאטרון ולימודים באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור, מרילנד.

בנובמבר 2020 לוהק אסטין לתפקיד חוזר בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה של נטפליקס "את"; שעלתה לשידור ב-15 באוקטובר 2021.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
צ'רי (יצרנית רכב)

ממוזער
צ'רי (באנגלית: Chery Automobile Co. Ltd., בסינית: 奇瑞汽車股份有限公司) היא יצרנית כלי רכב, המבוססת באנחווי. החברה נמצאת בבעלות ממשלתית והיא מרכזת בייצור מכוניות נוסעים, מסחריות ומיניוואנים.

== היסטוריה ==
צ'רי הוקמה בשנת 1997 והחלה לייצר מכוניות בשנת 1999. החל משנת 2001 היא מייצאת אותם מחוץ לגבולות סין.

כלי הרכב הראשון מתוצרתה הנקרא Fengyun והוא היה מבוסס על SEAT Toledo. בשנת 2007 החברה החלה בשיתוף פעולה עם קרייזלר. באותה שנה הוקם מיזם משותף עם קנון הולדינגס שפועל בשם "קורוס".

בשנת 2009 ייצור המכוניות על ידי החברה הגיע ל-509 אלף מכוניות ובשנת 2010 ל-700 אלף.

בהתאם למדיניות הממשלתית, החברה נכנסה לתחום של מכוניות היברידיות ומכוניות חשמליות בשנת 2010.

בנוסף למפעלים בסין, בבעלות החברה מפעלים במצרים, אינדונזיה, איראן, מלזיה, פקיסטן, רוסיה, אוקראינה ומדינות נוספות.

בשנת 2012 נחתם הסכם עם יצרן כלי רכב בריטי "יגואר לנדרובר". ייצור מכוניות אלו מרוכז במפעל חדש בצ'אנגשו.

ב-8 ביוני 2022 דווח כי קרסו מוטורס, יבואנית רנו וניסאן, תפיץ ותשווק את מכוניות צ'רי בישראל, עם יחידות הנעה של בנזין וחשמל.

== גלריה ==

==== סדנים ====

<gallery>
File:2017 Chery Arrizo 5.jpg|צ'רי אריזו 5
File:Chery Arrizo 5 Plus 001.jpg|צרי אריזו 5 פלוס
File:Chery Arrizo 8, front 20200923.jpg|צ'רי אריזו 8
</gallery>

==== רכבי שטח ====
*
<gallery>
File:Chery Tiggo 3 facelift 001.jpg|צ'רי טיגו 3
File:Chery Tiggo 7 II 010.jpg|צ'רי טיגו 7
File:Chery Tiggo 3X 01 China 2017-03-19.jpg|צ'רי טיגו 3x
File:Chery Tiggo 5x facelift 001.jpg|צ'רי טיגו 5x
File:Chery Tiggo 8 009.jpg|צ'רי טיגו 8
File:Karry_K50_001_China_2015-04-08.jpg|קארי K50
File:Chery TJ-1 C-DM front view.png|צ'רי אקספלורר 06
File:2022 Chery Omoda 5.jpg|צ'רי אומודה 5
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יצרני רכב סיניים
*
לינדזי ברנרד הול

לינדזי ברנרד הול (באנגלית: Lindsay Bernard Hall; 28 בדצמבר 1859 – 14 בפברואר 1935) היה אמן, מורה ומנהל גלריה לאמנות אוסטרלית יליד אנגליה.<ref>Ann E. Galbally, 'Hall, Lindsay Bernard (1859 - 1935)', Australian Dictionary of Biography, Volume 9, MUP, 1983, pp 164–165. Retrieved 19 January 2009</ref>

== ביוגרפיה וקריירה ==
הול נולד בגארסטון, ליברפול, אנגליה, בנו של מתווך. הול התחנך במכללת צ'לטנהאם וגדל באווירה של תרבות. הוא למד ציור בבית הספר לאמנות דרום קנזינגטון, באנטוורפן ומינכן, ועבד מספר שנים בלונדון.

הוא הציג באקדמיה המלכותית והיה אחד החברים המקוריים של מועדון האמנות האנגלית החדשה. הוא הציג עם המועדון ב-1886 וב-1887.<ref>“Bernard Hall’s Art,” The Herald (Melbourne) 29 September 1935, p.12</ref>

עם מותו של ג'ורג' פולינגסבי בשנת 1891, הוא מונה למנהל הגלריה הלאומית של ויקטוריה וכמנהל בית הספר לאמנויות במלבורן. הוא החל את תפקידו במרץ 1892.

הול התחתן עם אלסינור מרי שוטר ב-18 בדצמבר 1894, אולם היא מתה בשנת 1901. הוא מילא את התפקיד בגלריה במשך 43 שנים ורבים מהציירים הידועים של אוסטרליה הוכשרו על ידו בבית הספר של הגלריה הלאומית לאמנות בוויקטוריה. ארנסט באקמאסטר ואלסי בארלו היו בין תלמידיו.

הול שימש גם כיועץ לרכישת תמונות לגלריה ולמוזיאון לאמנות, וכאשר התקבל הירושה של אלפרד פלטון בשנת 1904, האחריות שלו גדלה בהרבה. בשנת 1905 הול חזר לאנגליה כדי לבצע רכישות במסגרת הירושה. לאחר חזרתו הוא היה צפוי לייעץ בהקשר לכל מה שהוגש ועשוי למצוא מקום במוזיאון לאמנות ואף שמעולם לא טען שהוא מומחה בכל הדברים האלה, הוא השלים את הידע שלו בקריאה רבה וביצע טעויות מעטות יחסית.

== יצירה ==
לינדזי ברנרד הול, לאחר ארוחת הערב
הציורים של הול עצמו היו בדרך כלל חללי פנים, עירום או ציורי טבע דומם. לעיתים קרובות הוא היה מיוצג בתערוכות של האמנים הוויקטוריאניים וחברות אחרות וקיים כמה תערוכות יחיד, אך הוא היה עסוק כמנהל ויועץ, וציוריו היו צריכים להיעשות בסופי שבוע ובחופשות.

בפברואר 1934 נסע שוב ללונדון כיועץ של נאמני קרן פלטון ונפטר שם ב-14 בפברואר 1935.

בשנת 1912 התחתן הול בפעם השנייה, הפעם להרייט גרייס תומסון, נולד לו בן אחד בנישואין הראשונים ושני בנים ובת בנישואים השניים.
לינדזי ברנד הול, דיוקן של אדמונד ארמסטרונג
הול היה אדם גבוה ומכובד, אדיב ועשה רושם חזק. הוא היה שמרן ביותר כמעט בכל דבר, החל באמנותו וכלה בפוליטיקה שלו. בעניינים אחרים פנייתו הייתה למסורת ולמומחיות. הול היה איש ישר, הוא לא ראה שום יתרון בבית הספר לציור מודרני. נראה שציוריו תוכננו בקפידה ותמיד צוירו היטב. צביעתו לא תמיד הייתה כל כך טובה, והדבר ניכר במיוחד בכמה עירומים ישנים שלו.

הדוגמאות ליצירותיו בגלריות מלבורן, סידני ואדלייד מראות שהוא היה אמן מצפוני ומצוין. כמורה התנהגותו הייתה קרה במקצת, שבאה מסוג של ביישנות, דחתה לפעמים את תלמידיו בימיו הראשונים, אך הוא התמתן ככל שהתבגר. היו חילוקי דעות רבים ביחס לערך שיטות הלימוד שלו, אך הרשימה הארוכה של תלמידיו המכובדים מרמזת שהתעקשותו על כנות, אמת וציור טוב, ודאי היו בעלי ערך רב עבורם. בכל מקרה, לאישיותו של הול הייתה השפעה חזקה לטובת האמנות בתקופתו.

== חיים מאוחרים ==
הול נפטר בלונדון ב-14 בפברואר 1935 ונקבר בבית העלמין גולדרס גרין. <ref>The Argus 21 February 1935, p.10</ref> בין הנוכחים היו האמנים האוסטרלים ג'ורג' בל, א.מ. כהן, ג'יימס פיטר קווין, בס טייט ומריון ג'ונס וכן הפסלים הבריטים גילברט בייס וליידי הילטון יאנג.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אוסטרלים
קטגוריה:ילידי 1859
קטגוריה:נפטרים ב-1935
אנה קוז'מינסקה

אנה הלנה קוז'מינסקה (בפולנית: Anna Helena Koźmińska; 22 במאי 1919, ראדומסק – 24 במרץ 2021, ורשה) הייתה גיבורה פולנייה בתקופת מלחמת העולם השנייה ושואת יהודי פולין, שהוכרה כחסידת אומות העולם בשנת 1991.

==ביוגרפיה==
קוז'מינסקה התגוררה בצ'נסטוחובה שבפולין עם אביה ואמה החורגת. בין השנים 1943–1945 הם סיפקו מחסה לאברהם יבלונסקי, ילד יהודי פולני שנמלט מגטו צ'נסטוחובה. לילד ניתנה זהות בדויה והוא אף השתתף במיסות בכנסייה כנער מזבח. המשפחה סיפרה כי עקבותיו של אביו נעלמו, והאם תגיע לקחתו. המשפחה סיפקה מחסה לשלושה יהודים נוספים.<ref></ref>

לקוז'מניסקה הוענק אות חסידת אומות העולם בשנת 1991 על ידי יד ושם. בשנת 2016 היא קיבלה את צלב המפקד של מסדר פולוניה רסטיטוטה .<ref></ref>

לרגל יום הולדתה ה-101, בשנת 2020, הפכה קוז'מינסקה לחסידת אומות העולם המבוגרת ביותר. היא קיבלה ברכות ליום הולדתה מנשיא מדינת ישראל ומנשיא פולין.<ref></ref><ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נשים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:פולנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:פולניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות האזרחי פובונזקי
קטגוריה:ילידות 1919
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1919
קטגוריה:פולניות שנפטרו במאה ה-21
קטגוריה:נפטרות ב-2021
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-2021
ג'ורג' פולינגסבי

ג'ורג' פרדריק פולינגסבי (באנגלית: George Frederick Folingsby; 23 באוגוסט 1828 – 4 בינואר 1891) היה צייר ומחנך אמנות אוסטרלי יליד אירלנד.<ref>Zubans, Ruth. "Folingsby, George Frederick (1828–1891)". Australian Dictionary of Biography. Melbourne University Press</ref>

==ביוגרפיה==

פולינגסבי נולד במחוז וויקלו, אירלנד. בגיל 18 היגר לקנדה. בהמשך נסע לעיר ניו יורק, למד רישום ותרם איורים למגזינים, כולל "הרפרס מגזין". בשנת 1852 נסע למינכן ובילה שנתיים בבית הספר לציור של האקדמיה המלכותית. לאחר מכן נסע לפריז ובמשך כמה חודשים היה תלמידו של תומאס קוטור. בשובו למינכן עבד חמש שנים אצל קרל פון פילוטי.

בשנת 1864, תמונתו של פולינגסבי "בוניאן בכלא", נרכשה על ידי הגלריה הלאומית של ויקטוריה. הוא המשיך להתגורר במינכן אך הציג מדי פעם באירלנד ובאנגליה; "השיעור הראשון" שלו נתלה באקדמיה המלכותית בשנת 1869, "ניצחונה של ליידי ג'יין על הבישוף גרדנר" בשנת 1871. הוא זכה במדליות על ציורים היסטוריים בתערוכות שהתקיימו בווינה בשנת 1871 ובפילדלפיה בשנת 1873.<ref>Mennell, Philip (1892). "Folingsby, George Frederick" . The Dictionary of Australasian Biography. London: Hutchinson & Co</ref>

פולינגסבי הגיע למלבורן, אוסטרליה עם בתו בת העשר, ב-1 ביולי 1879. המוניטין שלו כצייר דיוקנאות הקדים את בואו והוא היה מבוקש במהירות כצייר, והתפרנס מעבודות של אישים בולטים בחברה במלבורן. לפולינגסבי הוצע תפקיד מאסטר בבית הספר לציור בגלריה ומונה ב-1 ביוני 1882.

בספטמבר אותה שנה הוא מונה למנהל הראשון של הגלריה הלאומית של ויקטוריה וארגן מחדש את בית הספר לציור. הפרקטיקה של יצירת עותקים של תמונות נפסקה וכל עידוד ניתן לציור מהחיים.<ref>Serle, Percival (1949). "Folingsby, George Fredrick". Dictionary of Australian Biography. Sydney: Angus and Robertson</ref>

בין תלמידיו היו ג'ון לונגסטאף ואבי אלטסון, קלרה סאות'רן, ואיזובל ריי. הראשונים זכו במלגות הנסיעות הראשונות.

לאחר מותו של פולינגסבי מונה לינדזי ברנרד הול למנהל הגלריה הלאומית של ויקטוריה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="170">
File:George Foliingsby The First Lesson.jpg|השעור הראשון

File:George Folingsby Bunyan in Prison.jpg|בוניאן בכלא

File:George Folingsby Kitchen of castle of Hohenaschau.jpg| מטבח בטירה גרמנית

File:George Folingsby William Saurin Lister.jpg|ויליאם ליסטר
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:ציירים אוסטרלים
קטגוריה:ילידי 1828
קטגוריה:נפטרים ב-1891
עלעליות

עַלְעַלִּיּוֹת (שם מדעי: Sacoglossa) הן ענף קטן של 284 מיני חשופיות ימיות, החיות על ידי בליעת תוכן התאים של אצות.
== מאפיינים ==
עלעליות נוהגות לנקב אצות ולצרוך את נוזל התאים כמזון. חלקן פשוט מעכלות את הנוזל, אך מינים מסוימים מסוגלים לסנן את הכלורופלסטים מתוך הנוזל שהן מוצצות ולשלב אותו ברקמותיהם. מאחר שעורן של העלעליות שקוף הכלורופלסטים שהן מצצו מהאצות ממשיך להחשף לאור השמש וכתוצאה לייצר סוכר בדומה לתהליך הפוטוסינתזה בצמחים ולספק אנרגיה לעלעלית. למעשה העלעלית נעה בזכות אנרגיה סולרית. תופעה יוצאת דופן זו מכונה kleptoplasty (גנבת פלסטידה).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו באאוקן
קטגוריה:חשופיות ים
טיקול

טיקול (בספרדית: Ticul) היא עיר במדינת יוקטן שבמקסיקו. היא ממוקמת במרחק של כ-100 קילומטר דרומית למרידה, הבירה של יוקטן. נכון ל-2020, מתגוררים בעיר 40,495 תושבים והיא ממוקמת במקום ה-8 ביוקטן מבחינת מספר תושבים.<ref></ref> 

גובהה של העיר הוא 20 מטרים.

העיר מכונה פנינת הדרום, מפני שהיא נמצאת בחלקה הדרומי של יוקטן.

למעלה ממחצית מתושבי העיר דוברים את שפות המאיה, בנוסף לשפה הספרדית.

== היסטוריה ==
טיקול הייתה חלק מתרבות המאיה בתקופה הפרה-קולומביאנית. לאחר הכיבוש הספרדי של יוקטן, טיקול הוקמה מחדש כיישוב קולוניאלי ספרדי בשנת 1549. טיקול הוכרזה כעיר בשנת 1847.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יוקטן (מדינה)
קטגוריה:מקסיקו: ערים
משה כהן (אמן)

משה יוסף כהן (1897 בקירוב – 12 במרץ 1965) היה אמן הדפס ישראלי.

==ביוגרפיה==
משה כהן, בן אברהם הכהן, נולד בשנת 1897 בקירוב באימפריה הרוסית. בשנות ה-20 של המאה ה-20 עלה לארץ-ישראל והתיישב בירושלים, שם שימש כעובד ב"דפוס גרפיקה" של מאיר גור אריה וזאב רבן, שהוקם בחסות בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות ופעל עד לשנת 1930 וכן כדפס-אמן אצל אבל פן. בשנת 1939 יצר איורים עבור הספר "מאה פלא ופלא: מבחר פלאי מדע, להטים ושעשועים לילד ולנער" שנערך בידי אברהם אבן שושן. ב-16 בינואר 1948 נפל בנו היחיד אלכסנדר-יהודה, שצורף לפלוגת הל"ה, בקרב ליד הכפר צוריף. רעייתו, נחמה כהן, נפטרה ב-16 ביולי 1948 לאחר מחלה ארוכה ונקברה בהר המנוחות בירושלים. בשנת 1949 הוציא כהן לאור הגדה של פסח לזכר בנו. הגדה זו לוותה באיורים שיצר ויצאה במספר מהדורות.

על פי גדעון עפרת, כהן שימש, החל משנת 1940, כאחראי על סדנת הדפס-האבן של "בצלאל החדש" וכמורה בתחום זה. הוא לימד בבית הספר עד עד לשנת 1960. במקביל הועסק גם ב"מפעל השכפול" של האוניברסיטה העברית. בשנת 1955 בקירוב הקים את הסדנה לדפוס-אבן בכפר האמנים עין הוד. הוא אף עבר להתגורר שם באופן חלקי. ב-1955 גם הדפיס הדפסי-אבן של אביגדור אריכא, ששובצו במהדורה של הסיפור "ספיח" מאת חיים נחמן ביאליק בהוצאת מוסד ביאליק. ב-1963-1962 פרש גם מעבודתו באוניברסיטה. במרץ 1965 נפטר ונקבר בהר המנוחות בירושלים. בשנת 1968 ראה אור "מדריך טכני לליטוגרפיה" שכתב בהוצאת אגף הנוער של מוזיאון ישראל.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.palmach.org.il/memorial/fighterpage/?itemId=6176 רב"ט כהן אלכסנדר-יהודה ז"ל], באתר מוזיאון הפלמ"ח

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:מורים לאמנות בישראל
קטגוריה:אמני הדפס ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1964
Movieline

Movieline (בתרגום לעברית: קו הסרטים) היה אתר אינטרנט ולשעבר מגזין קולנוע ובידור מודפס. המגזין רכש הצלחה גדולה, תחילה כהוצאה מקומית בלוס אנג'לס, שהושק בשנת 1985, ומאוחר יותר, בשנת 1989, הופץ בקנה מידה לאומי. 

המגזין נודע מאוד גם בקרב מבקרים רבים שאינם עובדים בו, כאשר זכה להתייחסות כמעט פולחנית מצדם<ref></ref>. עם זאת, ככל שחלפו השנים, התחלפה ההנהלה של המגזין והמכירות שלו החלו להתדרדר, עד כדי כך שבשנת 2009 ההוצאה המודפסת נסגרה. המגזין שרד רק משום שחברת PMC האמריקאית רכשה חלק מהזכויות על המגזין מעט קודם לכן, בספטמבר 2008. החברה מימנה הוצאה אינטרנטית של המגזין, ועם עידן האינטרנט שהחל לתפוס תאוצה העיתון צבר פופולריות גבוהה מאוד באינטרנט. אף על פי כן, גם הגרסה האינטרנטית של העיתון נסגרה לבסוף בשנת 2014 מפאת בעיות תקציב.

בין כותבי העבר של המגזין במרוצת השנים נמנים ג'ו קווין, סטיבן פרבר, מרתה פרנקל וסטיבן רבלו.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://www.filmsite.org/movieline.html 100 הסרטים הטובים ביותר אי-פעם], רשימה של אתר Movieline

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי אינטרנט אמריקאיים
צ'ארלס הנרי רוס

צ'ארלס הנרי רוס (באנגלית: Charles Henry Ross) היה עורך, סופר וקומיקסאי בריטי, שנודע בזכות יצירת הקומיקס אלי סלופר שהיה מהחלוצים בתחום.

== ביוגרפיה ==
רוס נולד בשנת 1835 בעיר לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד.

עם השנים נמשך רוס לכיוון העיתונות עד שבשנת 1867<ref></ref> התקבל לעבודה במגזין הקומי הבריטי "ג'ודי", שהיווה את המתחרה המשמעותי ביותר למגזין פאנץ'. במסגרת העיתון פרסם את אחת מדמויות הקומיקס הראשונות אי פעם - אלי סלופר. תחילה אייר בעצמו את רצועות הקומיקס שכתב, אולם מהר מאוד שותפתו ובת זוגו לעתיד אמיליה דה טסלר (בשם הבדוי מרי דוואל) קיבלה עליה את מלאכת הציור, בעוד שרוס המשיך לחבר את התוכן שברצועות.<ref></ref> ייתכן שטסלר ורוס נישאו בשלב מסוים, ולשניים נולד בן בשם צ'ארלס.<ref name=":0"></ref>

לאחר מספר שנים בעיתון התקדם רוס לתפקידים בכירים, עד שלבסוף היה לעורך הראשי של המגזין. במסגרת תפקידו כעורך גם פרסם מספר טורים ורצועות קומיקס שזכו להצלחה.<ref></ref> עד לסוף חייו איגד רוס את רצועות הקומיקס שפרסם בעצמו ויחד עם אשתו בשישה ספרים.

רוס נפטר ב-12 באוקטובר 1897, כשבע שנים אחרי אשתו, בלונדון.<ref name=":0" />

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.gutenberg.org/author/Ross,+Charles+H. עבודותיו של רוס] באתר פרויקט גוטנברג
* [https://archive.org/search.php?query=((subject%3A%22Ross%2C%20Charles%20Henry%22%20OR%20subject%3A%22Ross%2C%20Charles%20H.%22%20OR%20subject%3A%22Ross%2C%20C.%20H.%22%20OR%20subject%3A%22Charles%20Henry%20Ross%22%20OR%20subject%3A%22Charles%20H.%20Ross%22%20OR%20subject%3A%22C.%20H.%20Ross%22%20OR%20creator%3A%22Charles%20Henry%20Ross%22%20OR%20creator%3A%22Charles%20H.%20Ross%22%20OR%20creator%3A%22C.%20H.%20Ross%22%20OR%20creator%3A%22C.%20Henry%20Ross%22%20OR%20creator%3A%22Ross%2C%20Charles%20Henry%22%20OR%20creator%3A%22Ross%2C%20Charles%20H.%22%20OR%20creator%3A%22Ross%2C%20C.%20H.%22%20OR%20creator%3A%22Ross%2C%20C.%20Henry%22%20OR%20title%3A%22Charles%20Henry%20Ross%22%20OR%20title%3A%22Charles%20H.%20Ross%22%20OR%20title%3A%22C.%20H.%20Ross%22%20OR%20description%3A%22Charles%20Henry%20Ross%22%20OR%20description%3A%22Charles%20H.%20Ross%22%20OR%20description%3A%22C.%20H.%20Ross%22%20OR%20description%3A%22Ross%2C%20Charles%20Henry%22%20OR%20description%3A%22Ross%2C%20Charles%20H.%22)%20OR%20(%221835-1897%22%20AND%20Ross))%20AND%20(-mediatype:software%29 עבודות על או של רוס] באתר ארכיון האינטרנט
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קומיקסאים בריטים
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1835
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1897
מנצ'סטר סיטי (כדורגל נשים)

מועדון הכדורגל מנצ'סטר סיטי נשים (באנגלית: Manchester City Women's Football Club), ובקיצור מנצ'סטר סיטי נשים, הוא מועדון כדורגל נשים אנגלי מהעיר מנצ'סטר, המשחק בסופר ליג - ליגת העל האנגלית. המועדון נוסד בשנת 1988 בשם מנצ'סטר סיטי ליידיס (באנגלית: Manchester City Ladies Football Club) כפעילות צדדית במועדון מנצ'סטר סיטי, והחל משנת 2012, במסגרת הסכם חדש, הפך למחלקת כדורגל הנשים הרשמית של המועדון.

==היסטוריה==
מנצ'סטר סיטי ליידיס, נוסד בשנת 1988 כמועדון נשים המסונף למועדון הגברים. למרות זאת, המועדון לא קיבל תמיכה ממועדון הגברים, נאבק במשך שנים על קיומו וסבל מקשיי תקציב ותנאים לאימון ומשחק. מאז הקמתה שיחקה הקבוצה בליגת המחוזות במסגרת המחוז הצפון מערבי. בשנת 2000 עלתה למחוז הצפוני בליגת המישנה.

כשבוצעה המהפכה בליגת הנשים האנגלית והוקמה הסופר ליג בשנת 2010, הקבוצה לא זכתה להצטרף לליגה והמשיכה לשחק שלוש עונות בליגת המישנה. במסגרת הרחבת הליגה המקצוענית באנגליה ל-18 קבוצות בשתי ליגות קיבלה גם הקבוצה הזדמנות ואף קודמה ישר לליגה הבכירה. כנראה גם כיוון שבתקופה זו החלה לקבל את תמיכת מועדון הגברים מבחינה תקציבית וכן זכתה לשיתוף מלא במתקני המועדון ובשדרוג תנאי האימון. במסגרת הכניסה לליגה הבכירה שינתה הקבוצה את שמה למנצ'סטר סיטי נשים והחתימה מספר שחקניות מפתח מהטובות באנגליה בתקופה זו.

ח'דיג'ה שאו היא מלכת הכיבושים עם 68 שערים (נכון למרץ 2024).

==בזירה המקומית==
מאז הצטרפה לסופר ליג הפכה הקבוצה לאחת החזקות והדומיננטיות שבה. היא זכתה באליפות בשנת 2016 ו-6 פעמים סיימה כסגנית האלופה. כמו כן זכתה שלוש פעמים בגביע וארבע פעמים בגביע הליגה.

==בליגת האלופות==
בעונת 2016/2017 העפילה לראשונה לליגת האלופות והצליחה להגיע חצי הגמר בו הפסידה לליון. זה היה הישג השיא של הקבוצה אותו שחזרה גם בעונה הבאה שגם בה הפסידה בחצי הגמר לליון.

מאז העפילה לראשונה לליגת האלופות הקבוצה משחקת בה ברציפות.

==תארים והישגים==
* הסופר ליג האנגלית לנשים - (1): 2015/2016
* גביע ה-FA לנשים - (3): 2016/2017, 2018/2019, 2019/2020
* גביע הליגה - (3): 2014, 2016, 2018/2019, 2021/2022

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל נשים אנגליות
מאזדה CX-4

מאזדה CX-4 (באנגלית: Mazda CX-4) היא קרוסאובר קופה בעלת חמש מקומות שמיועדת לסין, היא מיוצרת על ידי מאזדה משנת 2016 והוצגה בשנת 2016 בתערוכת הרכב הבינלאומית של בייג'ינג.

== מפרט טכני ==
ה-CX-4 כוללת מנוע בנזין I4 צילנדרים בנפח 2.0 ליטרים או 2.5 ליטרים בהספקים של 158 או 192 כוחות סוס. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים.

== מתיחת פנים 2020 ==
בשנת 2020 עברה ה-CX-4 מתיחת פנים הכוללת פגוש קדמי ואחורי בעיצוב שונה אך מערכת ההנעה נשארה כמו לפני מתיחת הפנים.

== גלריה ==
<gallery widths="220" heights="135">
קובץ:Mazda CX-4 001 China 2017-04-03.jpg|לפני מתיחת הפנים
קובץ:Mazda CX-4 facelift 001.jpg|אחרי מתיחת הפנים
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
CX-4
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2016
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
אדגר פ. ז'אקובס

אדגר פליקס פייר ז'אקובס (בצרפתית: Edgard Félix Pierre Jacobs; 30 במרץ 1904 – 20 בפברואר 1987), הנודע בשם העט אדגר פ. ז'אקובס (Edgar P. Jacobs), היה קומיקסאי וצייר בלגי, שנחשב לאחד מהאבות המייסדים של הקומיקס הבלגי, בעיקר בזכות סדרת הקומיקס שלו בלייק ומורטימר ושיתוף הפעולה הפורה שלו עם הרז'ה.

==ביוגרפיה==
ז'אקובס נולד בבריסל, בלגיה ב-30 במרץ 1904. בצעירותו התעניין באמנות ובמוזיקה ועבד בעבודות מזדמנות באופרה.

בשנת 1919 סיים את לימודיו, ופנה לקריירה מוזיקלית כזמר בריטון באופרה. בשנת 1929 זכה במדליה השנתית של ממשלת בלגיה על שירה קלאסית. הוא המשיך לעסוק בשירה באופרות בבריסל ובליל בשילוב עבודות איור קטנות, עד שבשנת 1940 נטש לחלוטין את תחום המוזיקה ופנה לעסוק בציור. הוא החל בציור איורים מסחריים, ואף אייר במגזין הקומיקס לילדים Bravo.

במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר הקומיקס פלאש גורדון נאסר לפרסום בבלגיה על ידי שלטונות הכיבוש הגרמניים, התבקש ז'אקובס לצייר לקומיקס סוף חלופי.<ref name=":0"></ref>

במקביל, הוא הפך לעוזרו וידידו הקרוב של הקומיקסאי הבלגי הרז'ה, ועזר לו באיור הקומיקס הסיגרים של פרעה. לאחר מכן סייע לו בצביעת הכוכב המסתורי, ובסידור וצביעה מחדש של הספרים טינטין בקונגו, טינטין באמריקה, שרביטו של אוטוקר והלוטוס הכחול. בהמשך גם השתתף בציור הספרים שבעת כדורי הבדולח ואסירי השמש. הרז'ה אזכר אותו בקריצות שונות לאורך הסדרה; כך למשל, בספר הסיגרים של פרעה מצויר ז'אקובס כאגיפטולוג חנוט בקבר פרעה, בשם "E.P. Jacobini".<ref>ראו "הסיגרים של פרעה" עמ' 8, תיבה ראשונה</ref> בנוסף מופיע ז'אקובס יחד עם הרז'ה בסצנת הסיום של הספר כרישי הים האדום.

הרז'ה סיפר ש

בשנת 1946 החל ז'אקובס לפרסם את סדרת הקומיקס שלו, בלייק ומורטימר, במגזין טינטין. הסיפור הראשון שהתפרסם היה "סודו של דג החרב".

בשנת 1947 ביקש ז'אקובס מהרז'ה לקבל קרדיט על חלקו ביצירת טינטין, אך הרז'ה סירב. מאז היחסים ביניהם התקררו, אך הסדרה של ז'אקובס המשיכה להתפרסם במגזין. בשנים הבאות המשיך לפרסם את פרקי הסדרה, שזכתה להצלחה רבה.

בשנת 1973 זכה ז'אקובס בפרס פרי סן־מישל ליצירת המדע הבדיוני הטובה ביותר, עבור החלק הראשון של ספרו "שלושת הנוסחאות של פרופסור סאטו".

ב-20 בפברואר 1987 מת ז'אקובס, בגיל 83. לפני מותו כתב תרחיש לחלק השני של "שלושת הנוסחאות של פרופסור סאטו", אך לא הספיק לסיים אותו. בוב דה מור השלים את האלבום, שהתפרסם שלוש שנים לאחר מכן, בשנת 1990.<ref name=":0" />

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קומיקסאים בלגים
קטגוריה:ציירים בלגים
קטגוריה:מאיירים
קטגוריה:ילידי 1904
קטגוריה:בלגים שנפטרו ב-1987
פער מגדרי

פער מגדרי (באנגלית: Gender gap) הוא פער יחסי בין אנשים ממגדר שונה, והוא בא לידי ביטוי במגוון מגזרים בחברות רבות. קיימים הבדלים בין גברים ונשים כפי שהם באים לידי ביטוי בהישגים או עמדות חברתיות, פוליטיות, אינטלקטואליות, תרבותיות, מדעיות או כלכליות.<ref></ref>

דוגמאות לפער מגדרי כוללות, בין השאר:
* פערי שכר מגדריים – ההפרש הממוצע בין התגמול לגברים עובדים לבין התגמול לנשים עובדות, כאשר לגברים משלמים יותר מאשר נשים.
* פער מגדרי בחינוך – אפליה מינית במערכת החינוך המשפיעה על גברים ונשים כאחד במהלך ואחרי חוויותיהם החינוכיות.
* פער מגדרי בהתאבדויות – שיעורים שונים של התאבדויות שהושלמו והתנהגות אובדנית; נשים סובלות, לעיתים קרובות, ממחשבות אובדניות, ואילו גברים מתאבדים בתדירות גבוהה יותר.
* פער מגדרי בוויקיפדיה – העובדה שתורמים בוויקיפדיה הם בעיקר גברים, ישנם מעט יחסית ביוגרפיות שעוסקות בנשים, וקיים שיעור נמוך של נושאים שקהל היעד שלהם הוא נשים.

== ראו גם ==
* בינאריה מגדרית

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:מגדר
קטגוריה:נשים בשוק העבודה
Scandal

Scandal הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין. הוא יצא כסינגל הרביעי באלבום The Miracle בשנת 1989 והגיע לשיא במקום ה-12 בהולנד, ולמקום ה-25 במצעד הבריטי.

==הרקע לשיר==
השיר, שנכתב על ידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי, עוסק בתשומת הלב הלא רצויה שקיבלו מיי וסולן הלהקה פרדי מרקיורי מהעיתונות בסוף שנות השמונים, שכללה את גירושיו של מיי מאשתו הראשונה כריסי מולן ויחסיו עם השחקנית אניטה דובסון, וספקולציות גוברות בתקשורת בנוגע לבריאותו של פרדי מרקיורי. מרקיורי אובחן כחולה איידס באפריל 1987, אך הוא לא סיפר לתקשורת על מצבו עד יום לפני מותו ב-24 בנובמבר 1991.

==הקליפ==
בקליפ של השיר מופיעה הלהקה על במה שתוכננה להיראות כמו עיתון. הוא צולם באולפני פיינווד בספטמבר 1989.

==מיקומי שיא==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי קווין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על המדיה
קטגוריה:שירי מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הוליווד רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
מאזדה MX-30

מאזדה MX-30 (באנגלית: Mazda MX-30) היא קרוסאובר חשמלית בעלת חמישה מקומות, שמיוצרת על ידי מאזדה משנת 2020. היא הוצגה בשנת 2019, והגיע לישראל ב-19 באוגוסט 2021<ref></ref>.

== מפרט טכני ==
ה-MX-30 כוללת מנוע חשמלי המספק כ-141 כוחות סוס עם סוללת ליתיום-יון בעלת קיבולת של 35.5 קילוואט שעה המספקת טווח חשמלי של 200 קילומטרים.

== גרסה היברידית ==
בשנת 2020 חשפה מאזדה גרסה היברידית, הכוללת מנוע בנזין בנפח 2.0 ליטרים המספק כ-156 כוחות סוס ב-6,000 סיבובים לדקה, המנוע נעזר במערכת מיקרו היברידית המספקת כ-6.9 כוחות סוס עם סוללת לתיום יון במתח 24 וואט.

== גלריה ==
<gallery widths="220" heights="135">
קובץ:Mazda MX-30 IMG 3756.jpg|מאזדה MX-30
קובץ:Mazda MX-30 Highest Set -Industrial Classic- 2WD (5AA-DREJ3P) front.jpg|הגרסה ההיברידית
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

MX-30
קטגוריה:מכוניות חשמליות
קטגוריה:כלי רכב יפניים
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:מכוניות היברידיות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2020
ג'וני קנאק

קריקטורה המייצגת את ג'וני קנאק משנת 1910 לערך.
ג'וני קנאק (באנגלית: Johnny Canuck) הוא גיבור סרטי קריקטורה וגיבור-על קנדי, שנוצר כקריקטורה פוליטית בשנת 1869 ומאוחר יותר הומצא מחדש, בעיקר כגיבור פעולה ממלחמת העולם השנייה בשנת 1942. הוונקובר קנאקס, קבוצת הוקי קרח מקצועית בליגת הוקי הבינלאומית (NHL), משתמשת כיום במוטיב חוטב העצים של ג'וני קנאק כאחד מסמלי הלוגו שלהם.

==כקריקטורה פוליטית==
ג'וני קנאק הוא חוטב עצים בדיוני וההאנשה המדינית והלאומית של קנדה. הוא הופיע לראשונה בסרטים מצוירים פוליטיים מוקדמים משנת 1869, שם הוצג כבן דוד צעיר יותר של הדוד סם האמריקאי וג'ון בול הבריטי לבוש כחוטב עצים, חקלאי, צייד, חוואי או חייל הוא אופיין כבריא ופשוט נפש ולעיתים קרובות תואר כמתנגד לבריונות של ג'ון בול או הדוד סם. הוא הופיע באופן קבוע בקריקטורות במשך 30 שנה לפני שירד בשימוש בתחילת המאה ה-20.

==כגיבור על==
הדמות צצה מחדש במהלך מלחמת העולם השנייה בגיליון פברואר 1942 של חוברת קומיקס מספר 1 של "מאפייני בל". הקריקטוריסט ליאו באקל יצר את הדמות כנער. בתחילה, לג'וני קנאק לא היו כוחות על. מעלליו המצוירים של ג'וני קאנוק סייעו לקנדה במאבק נגד הנאציזם. כמו קפטן אמריקה, הוא נפגש עם אדולף היטלר וכמעט סיים את המלחמה.

השימוש בדמויות קריקטורה כאלה פחת בפופולריותן לאחר מלחמת העולם השנייה. עם זאת, בשנת 1975 צצה דמות קומיקס חדשה, בדמות קפטן קנאק. קפטן קנאק, שנוצר על ידי ריצ'רד קומלי (שהיה אז לא מודע לדמותו הקודמת של ג'וני קנאק), היה גיבור-על ולא רק גיבור, הוא לבש גרביונים אדומים-לבנים ונשא מסכת עלה מייפל אדום שהוטבע על מצחו.

בשנת 1995 הוציא דואר קנדה סדרה של בולי דואר קנדיים שחגגו את גיבורי העל הקומיקסאיים של קנדה. ג'וני קנאק מתואר כשהופיע בספרי הקומיקס, לבוש במעיל טיסה, משקפי מגן, כיסויי ראש מעור ומגפיים. ג'וני קנאק קשור למסורת של גיבורים קנדים עמידים, כנים, בעלי מעמד.

ספריו של טי. טימפטון בהוצאת מונסטון הקימו לתחייה את הדמות בקומיקס שנקרא במקור "ג'וני קנאק ושומרי הזוהר הצפוני" ואז חידש את כותרתו מחדש "המשמר הצפוני". הסופר פרסם שני גליונות בדצמבר 2010 ובמרץ 2011.

==הוונקובר קנאקס==
באמצע המאה ה-20, הוונקובר קנאקס, קבוצת הוקי קרח מקצועית גדולה של ליגת ההוקי של חוף האוקיינוס השקט ואחר כך ליגת ההוקי המערבית, השתמשה בדמות חוטב העצים, ג'וני קנאק כלוגו שלהם. כאשר הקנאקס עברו לליגת ההוקי הלאומית בשנת 1970, הם הפסיקו השימוש בלוגו של ג'וני קנאק לטובת הלוגו "Stick-in-Rink".

==הערות שוליים==

קטגוריה:קנדה: סמלים לאומיים
קטגוריה:האנשת מדינות
לידיה וסט

לידיה דורותי וסט (באנגלית: Lydia Dorothy West; נולדה ב-1993) היא שחקנית בריטית. היא ידועה מהופעותיה בסדרות הטלוויזיה "השנים" של BBC One, ו"החטא" של ערוץ 4.

==ביוגרפיה==
וסט נולדה ברובע איזלינגטון שבלונדון. אמה היא אחות, ואביה עובד בארגוני צדקה. יש לה אחות גדולה ממנה.

בנעוריה למדה וסט בלט, סטפס, מחול ג'אז ומחול מודרני. היא הפסיקה לרקוד בשל פגיעה ברגל. אחרי שסיימה את התואר הראשון באוניברסיטה, עבדה וסט כעוזרת אישית ולמדה בחלק מזמנה בבית הספר למשחק Identity School of Acting.

ב-2019, עם סיום הלימודים ב-IDSA, לוהקה וסט לסדרה "השנים" של ראסל טי דייוויס שהופקה על ידי BBC One ו-HBO. ב-2021 כיכבה בסדרה "החטא" של ערוץ 4, סדרה שנכתבה אף היא על ידי דייוויס. היא גילמה בסדרה את ג'יל בקסטר, המבוססת באופן חלקי על אחת מחברותיו של דייוויס. הוא כינה את הדמות "הלב של הסיפור". הופעתה בסדרה זכתה לשבחים בעיתון "i".

עוד הופיעה וסט בתפקיד אורח בסדרה "דרקולה" של ערוץ BBC One. וסט הקליטה את הספר "הקוסם מארץ עוץ" לצדו של ג'ים ברודבנט עבור חברת Audible.

==פילמוגרפיה==
{| class="wikitable"
! שנה
! שם
! תפקיד
! הערות
|-
| 2019
| השנים
| בתאני ביזמה-ליונס
| סדרת טלוויזיה (6 פרקים)
|-
| 2020
| דרקולה
| לוסי וסטנרה
| בפרק "The Dark Compass"
|-
| 2021
| החטא
| ג'יל בקסטר
| תפקיד ראשי
|-
|2022
|החמשושויה
|ריילי קלייטון
|תפקיד ראשי; 6 פרקים
|-
|2022
|מבפנים
| בת' דוונפורט
|מיני-סדרה
|-
|2023
| לאהוב מחדש 
|ליסה סקוט
| סרט קולנוע
|-
|2024
|Big Mood
|אדי
|תפקיד ראשי; 6 פרקים
|-
| rowspan="2" | TBA
|Higher Grounds
| ברידג'ט
|
|-
|Suspicion
| מוניק
| סדרת טלוויזיה
|}

==אודיו==

{| class="wikitable"
! שנה
! שם
! שם באנגלית
! תפקיד
! הערות
|-
| 2020
| דוקטור הו
| dir="ltr" | Doctor Who: The Sorcerer of Albion
| ויוויאן
| בפרק "Donna Noble: Kidnapped!"
|-
| 2020
| הקוסם מארץ עוץ
| dir="ltr" | The Wizard of Oz
| דורותי גייל
| Audible
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:פורבס 30Under30: אירופה
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-1993
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1993
אברהם יורוביץ

הרב אברהם יורוביץ (ביידיש: יאָראָוויטש; כ"ח בניסן ה'תש"ח - א' בניסן ה'תשס"ג) הוא רב ומקובל ומייסד קהילת אהל מנחם ויטעבסק.

==ביוגרפיה==
נולד ברומניה לאהרן, סופר סת"ם שבוע לפני הקמת מדינת ישראל. אביו, פליט השואה, היגר ללונדון עם שלושת בניו.

בבחרותו התקרב לרבי אברהם יצחק קאהן מתולדות אהרן (בביתו גדל מגיל 14, כאשר עלה לארץ בגפו), לרבי אשר פריינד ולרב עקיבא רבינוביץ (האדמו"ר מפוריסוב)..

התחתן בירושלים עם בתו של משה שטרן, חסיד תולדות אהרן. מונה על ידי האדמו"ר לראש כולל לאברכים. זמן קצר לאחר מכן, קיבל מינוי של מו"צ בבד"ץ העדה החרדית בירושלים, בגיל 27 (הצעיר ביותר שנתמנה למשרה זו, נכון לשנת תשפ"ג).

גיסו היה הרב אברהם משה קרויס, מו"ל ספרי רבי אהרן מסטרשלה.

בשנת ה'תשנ"ז, בזמן הפיצול בחסידות תולדות אהרן, עזב את החסידות והקים בהשראת רבי אשר פריינד את בית מדרש "אהל מנחם ויטבסק" ברחוב עבודת ישראל, על שם רבי מנחם מנדל מוויטבסק. כמה משפחות שעזבו את חסידות תולדות אהרן בגלל הסכסוך הצטרפו לקהילתו החדשה.

==תורתו ודרכי חסידות==
למד ולימד קבלה וחסידות בשיעורים בבית מדרשו. הגה רבות בספר פרי הארץ לרבי מנחם מנדל מוויטבסק ופעל להפצת הלימוד בו.

סמוך לפטירתו התחיל לכתוב את הספר "דרכי השגה" אבל נפטר זמן קצר אחרי שהתחיל לכותבו ונותרו בידינו עמודים בודדים שהם בקושי הקדמה<ref></ref>.

תורותיו ומאמריו שדרש לפני תלמידיו הודפסו אחר פטירתו על ידי צאצאיו בספרים "עבודת אברהם" ו"ערבות נחל".

בין שומעי לקחו היו הרב יצחק מאיר מורגנשטרן, הרב איתמר שוורץ (מחבר ספרי בלבבי משכן אבנה) והרב מתתיהו ספרין.

יורוביץ עסק הרבה ברפואה מסורתית, ונהג להכין תמציות צמחי מרפא המכונות "טיפות הרב מירושלים". עסק בכתבי הרפואה של הרמב"ם ובכתבי קבלה רפואיים.

==פטירתו==
נפטר בא' ניסן ה'תשס"ג. האדמו"ר מתולדות אהרן הספיד אותו אחרי מותו במילים "אחד היה אברהם". נטמן בחלקת חסידות תולדות אהרן בהר הזיתים.

==משפחתו==
חמשה עשר ילדים נולדו לו מאשתו. בין בניו: הרב מאיר יהודה יורוביץ, משפיע רוחני, רב ביהמ"ד וויטעבסק בירושלים; הרב שאול, משפיע רוחני ומגיד שיעור בקבלה וחסידות.

אחיו הקטן רבי יעקב מנדל יורוביץ הוא חבר בבד"ץ העדה החרדית ירושלים ומרבני חסידות תולדות אהרן.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:רבנים ישראלים
ג'רום מיינסה

ג'רום דיו דון מיינסי (באנגלית: Jerome Dieu Donne Meyinsse; נולד ב-18 בדצמבר 1988) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הסנטר בעירוני נס ציונה.

==קריירה==
מיינסי נולד וגדל בבאטון רוז' שבלואיזיאנה. הוא למד ושיחק כדורסל בבית הספר התיכון מקינלי, כשבעונתו האחרונה הוא העמיד ממוצעים של 18.5 נקודות, 11 ריבאונדים, 5 חסימות ו-3 אסיסטים למשחק. מיינסה שימש כקפטן נבחרת התיכון ונבחר לחמישייה השנייה של המחוז. מיינסה שיחק בנבחרת המזרח במהלך משחק האולסטאר של כוכבי התיכון.

לאחר התיכון, מיינסי החל לשחק באוניברסיטת וירג'יניה, כשב-89 משחקים בהם שיחק במכללה, הוא העמיד ממוצעים של 3.4 נקודות ו-2.5 ריבאונדים ב-12.7 דקות.

מיינסי החל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 2010, ושיחק עם כמה מועדונים בארגנטינה וברזיל. בינואר 2013, שוחרר מיינסה מסנטרו חובנטוד סיוניסטה וחתם ברגטאס קוריינטס. הוא התחבר במהירות לקבוצה, ובמאי זכה עימה באליפות.

ב-2013, חתם מיינסה בפלמנגו. בעקבות שליטתו בשפה הפורטוגזית וההסתגלות המהירה שלו לתרבות הברזילאית, מיינסה היה חביב האוהדים בפלמנגו. הוא זכה לכינוי "הגדול" על ידי האוהדים, והיה אחד משחקני הכדורסל הפופולריים ביותר בברזיל באותה תקופה. מיינסה חווה הצלחה בפלמנגו וזכה במספר תארים איתם.

בשנת 2016, הצטרף מיינסה לסן לורנסו וזכה איתה בליגה הארגנטינאית. ב-2017, הוא חתם באתנאס דה קורדובה.

ב-22 בנובמבר 2020, חתם בעירוני נס ציונה מהליגה הישראלית.

בעונת 2020/21 זכה עם קבוצת נס ציונה בגביע היורופקאפ, לאחר שניצחו את סטאל אוסטרוב מפולין 74:82. הוא העמיד במדי הכתומים ממוצעים של 14.2 נקודות, 7.5 ריבאונדים ו-1.2 חסימות למשחק. משחק השיא שלו באותה עונה היה במשחק מס׳ 2 ברבע גמר הפלייאוף נגד הפועל חולון, כרשם 28 נקודות, 14 ריבאונדים ו-48 נקודות מדד - שיא מועדון בליגת העל - בניצחון נס ציונה על חולון בתוצאה 75:86.

בעונת 2021/22 חתם במועדון סנדאי מהליגה היפנית השנייה.

בעונת 2022/23 חזר לעירוני נס ציונה וחתם לעונה אחת במועדון. בעונה זו העמיד ממוצעים 14.0 נקודות, 6.3 ריבאונדים ן-1.4 חסימות למשחק - כשבקטגוריית החסימות היה מדורג במקום השני בליגת העל.

לאחר סיום עונת 2022/23 האריך מיינסי את חוזהו לעונה אחת בעירוני נס ציונה.

נכון לתאריך 29 בינואר 2024, מיינסי מדורג השישי בכל הזמנים במדי נס ציונה במשחקים, רביעי בנקודות, שלישי בריבאונדים ושני בחסימות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת וירג'יניה
קטגוריה:כדורסלני עירוני נס ציונה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1988
מולדובה באירוויזיון 2021

מולדובה השתתפה באירוויזיון 2021 עם השיר "Sugar", שבוצע על ידי הזמרת המולדובית נטליה גורדיינקו.

== לפני האירוויזיון ==
ב-29 בפברואר 2020, גורדיינקו זכתה בקדם המולדובי לאירוויזיון 2020, ונבחרה לייצג את ארצה בתחרות, עם השיר "Prison". ב-18 במרץ 2020, תחרות האירוויזיון לשנת 2020 בוטלה עקב מגפת הקורונה. זמן קצר לאחר ההודעה, רשות השידור המולדובית הכריזה כי גורדיינקו תייצג את מולדובה גם באירוויזיון 2021. ב-14 בפברואר 2021, נחשפה כותרת השיר, "Sugar".

== באירוויזיון ==
ב-17 בנובמבר 2020, הוכרז כי מולדובה תופיע במחצית הראשונה של חצי הגמר השני של התחרות.<ref name="Allocation draw"></ref> היא הוגרלה במקום ה-7 בסדר ההופעות, לפני איסלנד ואחרי פולין. ב-20 במאי 2021, גורדיינקו ביצעה את השיר בחצי הגמר השני של התחרות, והגיעה למקום השביעי עם 179 נקודות. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה גורדיינקו למקום ה-13 עם 115 נקודות.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מולדובה באירוויזיון
קטגוריה:מדינות באירוויזיון 2021
קטגוריה:2021 במולדובה
סטפן יגודז'ינסקי

סטפן יגודז'ינסקי היה פעיל במחתרת הפולנית וחסיד אומות העולם שהציל משפחה יהודית בשואה. יגודז'ינסקי התגורר בסטארי קורצ'ין ליד קרקוב בפלישת גרמניה הנאצית לפולין. הוא היה פעיל במחתרת הפולנית והיה מבוקש על ידי הגסטפו. יגודז'ינסקי הוכר כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם בירושלים בשנת 1986, על שהציל משפחה יהודית.<ref name="Yad_Vashem">Yad Vashem, [https://righteous.yadvashem.org/?searchType=righteous_only&language=en&ind=0&itemId=4015386 The Righteous Among the Nations, "Stefan Jagodzinski, Poland"]</ref><ref name="JVL">Jewish Virtual Library, [http://www.jewishvirtuallibrary.org/jsource/Holocaust/Stefan.html Stefan Jagodziński, Righteous among the Nations.]</ref>

==מעשה ההצלה==
בסוף שנת 1942, באמצעות קשרים עם המחתרת, יגודז'ינסקי בא לעזרת משפחתו של ד"ר ברוניסלב טננוורצל, שגורשו לגטו מייחוב ליד קרקוב. מוקדם יותר שלח טננוורצל את בנם בן ה-14 למנזר נזירים ציסטרציאנים בכפר הסמוך מוגילה. הילד לא אהב את השהות במנזר וברח. חבר פולני שלח אותו להתארח במקום עם סטפן יגודז'ינסקי, שניהם בשמות בדויים. יחד הם הפכו לפעילים במחתרת. עד מהרה זהותו היהודית של הנער נודעה ולכן, תחת איום חדש הם עברו לקרקוב, משם הודות לקשריו של יגודז'ינסקי עמנואל הוברח להונגריה. הוא חי שם עד לשחרור בתחילת 1945. בינתיים, סטפן יגודז'ינסקי סייע לאמו ולאחותו של טננוורצל וסיפק להם ניירות מזויפים עם בריחתם מגטו מייחוב. אבי המשפחה נרצח במחנה פלאשוב.

בעשורים שלאחר מכן עמנואל טננוורצל נותר בקשר עם מושיעו בזמן המלחמה בעודו חי בארצות הברית. הודות למאמציו, ב-24 ביולי 1986 הכיר יד ושם בסטפן יגודז'ינסקי כחסיד אומות העולם.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פולנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: פולין
פיטר ווגה

גולדברג, 1891]]
פיטר ווגה (בנורווגית: Peter Waage; 29 ביוני 1833 – 13 בינואר 1900) היה כימאי ופרופסור נורווגי. הוא היה פרופסור לכימיה באוניברסיטת קריסטיאניה. יחד עם גיסו קאטו מקסימיליאן גולדברג, הוא גילה ופיתח את חוק פעולת המסות בין השנים 1864–1879.<ref>Asimov, Asimov's Biographical Encyclopedia of Science and Technology 2nd Revised edition</ref><ref></ref>

== ביוגרפיה ==
ווגה גדל באי הידרה שבמערב אגדר, נורווגיה. הוא היה בנם של פדר פדרסן ווגה (1796–1872) ורגין לוביז ווטה (1802–1872). הוא למד כימיה ומינרולוגיה באוניברסיטת כריסטיאניה (כיום אוניברסיטת אוסלו) בהנהלת אדולף סטרקר. הוא זכה לתואר האקדמאי "Candidatus realium" (מעין תואר דוקטור בנורווגיה) בשנת 1859. לאחר מכן נסע לצרפת וגרמניה, שם למד במשך שנתיים כולל זמן בילוי עם רוברט בונזן בהיידלברג.<ref></ref><ref name="bio"></ref>

בשנת 1861 הוסמך ווגה כפרופסור חבר ובשנת 1866 הוא מונה לפרופסור לכימיה באוניברסיטת כריסטיאניה. הוא נשאר פרופסור באוניברסיטה במשך 30 שנה. הוא היה גם יו"ר האגודה הפוליטכנית הנורווגית בין השנים 1868–1869, והיו"ר הראשון בסניף הנורווגי של ימק"א כשהוקם בשנת 1880.<ref></ref>

== חיים אישיים ==
ווגה התחתן פעמיים. בשנת 1862 הוא התחתן עם ג'והנה כריסטיאן טנדברג רידרוולד (1838–1869), בתם של הנס רידרוולד (1795–1876) ואן מארי בול (1804–1870). לאחר מות אשתו הראשונה הוא התחתן בשנת 1870 עם מתילדה סופי גולדברג (1845–1907), אחותו של קאטו גולדברג.<ref></ref>

== פרסומים ==
* 
* - English translation of Waage and Guldberg's 1864 paper (above)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנשי חינוך נורווגים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אוסלו
קטגוריה:כימאים
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1833
קטגוריה:נורווגים שנפטרו ב-1900
יוליה פמפיאק

יוליה פמפיאק (בפולנית: Julia Pępiak; 21 בספטמבר 1890 – 17 במרץ 1971) הייתה אישה פולנייה שהצילה שתי נשים יהודיות והוכרה כחסידת אומות העולם.<ref></ref><ref></ref><ref name="auto1"></ref>
יוליה פמפיאק לוח בבית הספר שהותקן לכבודה

== מעשה ההצלה==
במהלך מלחמת העולם השנייה והכיבוש הגרמני בפולין, במשך שלוש שנים (משנת 1941) עד לשחרורה, הסתירה בבלז'ץ' שתי נשים יהודיות: סלומיה הלמן ובתה ברוניה. לאחר מלחמת העולם השנייה שתי הנשים עלו לארץ.

ב-27 בדצמבר 1999 קיבלה יוליה פמפיאק את התואר חסידת אומות העולם שהוענק ביד ושם בירושלים. היא נקברה בבית העלמין ברודנו בוורשה.<ref name="auto"></ref>

בנה זיגמונט פמפיאק הפך לכומר פרנציסקני ונקרא האב סבסטיאן.

הספר "Righteous from Bełżec", מאת אנטוני מדז'סקי, מתאר את מעשה ההצלה בזמן השואה.

==בספרות יפה==
*לרגל הנסיבות מאת רוית ראופמן. כנרת זמורה דביר, 2019. מסת"ב: 978-965-566-891-9 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://pamiecitozsamosc.pl/il/julia-pepiak-uratowala-salomee-helman-i-jej-coreczke על סיפור ההצלה באתר מידע בינלאומי]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פולניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: פולין
קטגוריה:ילידות 1890
קטגוריה:נפטרות ב-1971
מאור כהן (איש הלגו)

מאור כהן (נולד ב-8 בספטמבר 1980), המכונה "איש הלגו", נבחר להשיא משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה-73 למדינת ישראל על מפעל חיים התנדבותי כ"איש הלגו" במחלקות אונקולוגיות לילדים ונוער.

==ביוגרפיה==
מאור נולד ביבנה ליעקב ופאני, יוצאי מרוקו. הוא הבן הצעיר מבין ארבעת האחים במשפחה.

למד בבית ספר ממלכתי דתי "עציון" ובהמשך, בתיכון אמי"ת. בנעוריו היה מדריך בתנועת "בני עקיבא" ובין מקימי סניף בני עקיבא לעולים חדשים. כנער התנדב אף במשמר אזרחי.

מאור כהן החל את שירותו בצבא הגנה לישראל בחיל השריון, לאחר מכן עבר לכוח תומך לחימה. בגיל 25 יצא לקורס קצינים, ומאז שירת בחיל משאבי האנוש.

בשנת 2016 זכה כהן בתעודת מצטיין שר הביטחון. שנתיים אחר כך, יצא לאור ספרו, "מלים מחברות - חלק א'" בהוצאה פרטית. "חלק ב'" פורסם ב-2019.

בשנת 2021 נבחר להשיא משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות.

בתפקידו האחרון בצה"ל, אותו סיים בשנת 2022, שימש ראש מדור שרות ייחודי ביחידת מיטב, בדרגת רס"ן. במסגרת תפקידו, היה אחראי על גיוס אוכלוסיות ייחודיות לצה"ל, ביניהן מתנדבים. הוא מלווה באופן אישי מלש"בים (מיועד לשירות ביטחון) מתנדב.

לאחר פרישתו מצה"ל, החל כהן ללמוד סיעוד והוא עובד כאח בבית החולים איכילוב בו הוא גם מתנדב.

כהן הוא בוגר אוניברסיטת אריאל במדעי המדינה ומזרח תיכון ומוסמך ביחסים בינלאומיים מטעם אוניברסיטת בר-אילן.

===ערכות לגו===
רס"ן מאור כהן (מימין)
כהן החל לתרום ערכות לגו ולעזור לילדים בהרכבתן ב"בית אורנית" (מוסד לטיפול בילדים ובנערים חולי סרטן של עמותת עזר מציון) בפתח תקווה. הוא אף פתח בהתנדבות חוג לגו, בתחילה פעם בשבוע וכיום ארבע או חמש פעמים בשבוע.

משנת 2012, מתנדב מאור כהן גם במחלקות אונקולוגיות לילדים בבתי חולים.

בשנת 2016 העניק לו המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי את פרס המתנדב המצטיין.

לא רק בבית חולים איכילוב מחלק מאור ערכות לגו, אלא גם במרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל ואף במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר. בנוסף לכך הוא שולח שליחים מצוידים בערכות לגו לבתי החולים מרכז רפואי הדסה בירושלים, מרכז רפואי העמק בעפולה ורמב"ם - הקריה הרפואית לבריאות האדם בחיפה.

את ערכות הלגו רכש כהן בעיקר מתרומות של אנשים באמצעות המשפחה, מכרים, חברים ורשתות חברתיות. חלק מהמחלימים הופכים בעצמם למגייסי כספים.

כהן נשוי לענת, סגן אלוף במילואים במחלקת נפגעים, נכדתו של חיים בסוק. הם מתגוררים בתל אביב והורים לשלוש בנות ובן.

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 2021
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אריאל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:מצטיין שר הביטחון
קטגוריה:יבנה: אישים
קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:לגו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
אם אין להם לחם, שיאכלו עוגות

בריוש
אם אין להם לחם, שיאכלו עוגות (במקור בצרפתית: Qu'ils mangent de la brioche – "שיאכלו בריוש") היא אמרת כנף המבטאת ניתוק בין ההנהגה או האליטה הכלכלית לבין העם. האמרה מיוחסת בטעות למלכת צרפת מארי אנטואנט, אך לאמיתו של דבר היא הופיעה בספר זיכרונותיו של לואי ה-18 בו הוא מייחס את האמרה למריה תרסה, נסיכת ספרד.

==מקור ומשמעות==
מקור האמרה הוא בספר "הווידויים" של ז'אן-ז'אק רוסו, שנכתב ב-1765 ופורסם ב-1782. בספר מספר רוסו על זמן שבו חיפש לחם כדי לאכול עם יין שגנב, הוא התבייש להיכנס למאפייה כאדם פשוט ולקנות לחם, ואז נזכר במילותיה של "נסיכה גדולה", שבמענה לתלונה על כך שלאיכרים אין לחם לאכול ענתה "שיאכלו בריוש!" בעקבות כך החליט לקנות בריוש:

האמרה מציגה את הניתוק בין השלטון ומעמד האצולה לבין 'האזרח הקטן', כך שהמלכה לא העלתה בדעתה שהמחסור בלחם נובע מעוני והציעה לאכול במקומו דבר יקר יותר.

==בעלת האמרה==
מארי אנטואנט
בספר של אלפונס קאר שיצא לאור ב-1843, יוחסה האמרה למרי אנטואנט אשתו של לואי ה-16, שאמרה זאת בעקבות המשבר הכלכלי שהיה בזמן המהפכה הצרפתית. חוסר הפופולריות של המלכה בשנים שלפני פרוץ המהפכה השפיע ככל הנראה גם על רבים לייחס לה את הביטוי. עם זאת, בשנות האלפיים אין עוד ספק כי המשפט לא נאמר על ידי מארי אנטואנט. בספר זיכרונותיו של לואי ה-18 מיוחסת האמרה למריה תרסה, נסיכת ספרד.

לדברי ההיסטוריון פול ג'ונסון מסתבר שמדובר באנקדוטה שהמציא רוסו, והיא לא נאמרה מעולם על יד מלכת צרפת. אמרה דומה אך במשמעות שונה מיוחסת לויקטואר , אחת מבנותיו של לואי ה-15, שבזמן רעב קוננה על סבלם של אנשים חסרי לחם ואמרה: "אבל אלוהים, אם הם היו יכולים להפטר מאכילת קרום הפאי!". קרום הפאי זול יותר מלחם ודבריה נאמרו מתוך רחמים ולא מתוך זלזול וניתוק.

בתרבות הסינית מיוחסת אמרה דומה לקיסר משושלת ג'ין במאה הרביעית, שכששמע שלאנשים אין אורז, תמה למה אינם אוכלים בשר.

==קישורים חיצוניים==

* דניאל זילברברג, [https://alaxon.co.il/interest/מארי-אנטואנט-לא-אמרה-שיאכלו-עוגות/ מארי אנוטואנט לא אמרה שיאכלו עוגות] באתר אלכסון

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמרות כנף
קטגוריה:ז'אן-ז'אק רוסו
קטגוריה:המהפכה הצרפתית
קטגוריה:מארי אנטואנט
בלעא

בלעא (בערבית: بلعة) היא עיירה פלסטינית בנפת טולכרם, הממוקמת בגובה כ- 430 מטר מעל פני הים, כתשעה ק"מ צפונית-מזרחית לטולכרם, וכשלושה ק"מ מכביש טול-כרם-שכם. 

== מקור השם ==
המחקר המדעי אינו יודע מה מקור השם<ref name=":1"></ref> 
אגדות מקומיות מספרות על שני מקורות אפשריים לשֵם <ref></ref>:

# המקום נקרא על שם בלעם בן קאיס שחי במקום, בתקופה הכנענית (אין פרטים).
# המקום נקרא כך כי בשל מיקומו הגבוה, הוא בולע את כל מי שמנסה לתפוס אותו. 

== אוכלוסייה ==
{| class="wikitable"
| colspan="3" |מפקדי אוכלוסין
|-
|שנה 
|מס' תושבים
|הערות
|-
|1922
|1,259
| rowspan="9" |<ref name=":0"></ref>
|-
|1931
|1,539
|-
|1945
|2,220
|-
|1961
|2,888
|-
|1967
|3,400
|-
|1987
|3,800
|-
|1997
|4,780
|-
|2005
|7,083
|-
|2007
|7,490
|-
|2012
|7,199
|
|-
|2017
|7,822
|<ref></ref>
|}

== היסטוריה ==
הכפר נוסד ככל הנראה בתקופה העות'מאנית. אדם זרטל ביקר בכפר במסגרת סקר הר מנשה ומצא חרסים בעיקר מהתקופה העות'מאנית (80%) והתקופה המודרנית (20%), ועל בסיס ממצא זה הסיק כי הכפר נוסד מתישהו במשך המאה ה-16 או ה-17. על פי דוד גרוסמן, תושבי הכפר הגיעו ממספר מקומות, בהם ברברה, דיר אל-ע'וסון וג'ת.<ref name="Zertal2"></ref><ref>Grossman, D., 1986. "Oscillations in the Rural Settlement of Samaria and Judaea in the Ottoman Period”, SS, 351.</ref>

בתקופת המרד הערבי, הכפר היה בסיס של כנופיות ערביות והבריטים ערכו שם מספר קרבות נגדן.<ref name=":1" /> 

== קרקעות, חקלאות ומים ==
הכפר יושב על שטח של 21,151 דונם, מתוכם 21,109 דונם בבעלות פרטית ו 42 דונם מושע.<ref name=":0" /> 

רוב האדמות משמשות לחקלאות וזה מקור ההכנסה העיקרי של של התושבים. חקלאי העיירה מייצרים מדי שנה כ-10,000 טונות של שמן זית בממוצע. בנוסף על כך, החקלאים בכפר מגדלים גם תאנים, משמשים ושקדים. חיטה ושעורה מגודלים בחורף ואילו עגבניות ופלפלים ירוקים גדלים במהלך הקיץ. משפחות רבות מחזיקות אלפי תרנגולות וכן כבשים, עזים ובקר. 

מקור תעסוקה משמעותי נוסף הוא הרשות הפלסטינית. רבים מתושבי הכפר עובדים כמורים, רופאים, מנהלי עסקים ובשירות הביטחון המסכל. בבלעה שישה בתי ספר: שני תיכונים וארבעה יסודיים. בנים ובנות לומדים בבתי ספר שונים. ישנם גם שלושה גני ילדים.

== אתרים ==
בבלעה יש 8 מסגדים, העתיק שבהם הוא מסגד אל-ח'דר, שזה כינויו של אליהו הנביא. ההקשר והסיבה אינם ידועים. 

==קישורים חיצוניים==
סרטון אודות הכפר (ערבית): https://www.youtube.com/watch?v=gnQDzNS3hkw&ab_channel=RoyaTV

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נפת טולכרם
Princes of the Universe

Princes of the Universe (בעברית: נסיכי היקום) הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין, שנכתב על ידי סולן הלהקה פרדי מרקיורי. השיר נכתב עבור פסקול הסרט איש הנצח, ונכלל באלבום A Kind of Magic בשנת 1986. הוא נכלל גם באלבום האוסף Greatest Hits III משנת 1999.

השיר, שנכתב עבור פסקול הסרט איש הנצח, הוא היחיד באלבום A Kind of Magic שמרקיורי כתב לבדו. השיר גם שימש כשיר הנושא בסדרת הטלוויזיה איש הנצח.

==קליפ==
את הקליפ לשיר ביים הבמאי האוסטרלי ראסל מולקאי , שביים את שני הסרטים הראשונים של איש הנצח, והוא צולם ב-14 בפברואר 1986 באולפני אלסטרי שבלונדון. לצד הופעתה של קווין בקליפ, מוצגות סצנות מהסרט איש הנצח. כריסטופר למברט, שמגלם את "קונור מקלאוד" בסרט, מופיע אף הוא בקליפ, ונלחם בחרב עם פרדי מרקיורי שמשתמש במעמד למיקרופון שלו כחרב.

==משתתפים==
* פרדי מרקיורי: שירה, סינתיסייזר
* בריאן מיי: גיטרה חשמלית, ליווי
* רוג'ר טיילור: תופים, ליווי
* ג'ון דיקון: גיטרה בס

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי קווין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי נושא מסרטי קולנוע
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:שירים על נסיכים
קטגוריה:שירי הארד רוק
קטגוריה:שירי מטאל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הוליווד רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס