הולדה לאחר המוות

הולדה לאחר המוות מתאפשרת ברפואה המודרנית באמצעות שאיבת זרע מגבר חי או זמן קצר לאחר מותו, לשם הפריה של אישה שקשורה לגבר המת בקשר משפחתי או בקשר קירבה אחר (בת זוג, חברה), כדי שתלד ילד למנוח, או שימוש בביצית מאישה שמתה לשם הריון, ובכך לאפשר למנוחים רבייה, המאפיינת יצורים חיים.

==תיאור השיטה==
התפתחות הטכנולוגיה הרפואית שאפשרה שמירה של זרע וביציות לתקופה ארוכה, בשילוב עם הפריה מלאכותית והפריה חוץ-גופית, יצרו אפשרות של לקיחת זרע או ביצית מאדם חי ואף מיד לאחר מותו, לשם הפריה של אישה שתסתיים בלידת ילד למנוח. נושאת ההיריון היא אם פונדקאית, כלומר בתום ההיריון תמסור את הילד למי ששכרו אותה למטרה זו, או אישה שתופרה בזרעו של המנוח ותהפוך לאמו של הילד.

==בישראל==
===זכות משפטית להורי המנוח===

בית המשפט העליון נדרש למחלוקת בין הורי המנוח שרצו למסור את זרעו לאם פונדקאית לבין אשתו של המנוח שהתנגדה לכך, והכריע כי זכותה של אשת המנוח גוברת על זכותם של הוריו. באוביטר היו חילוקי דעות לגבי מעמדם המשפטי של הורי המנוח במקום שאין התנגדות של אשתו: השופטים אסתר חיות ויורם דנציגר צידדו בזכותם של הורי הנפטר להעביר את זרעו של הנפטר לפונדקאית כשאין התנגדות לכך מצד אשתו, לעומת השופט מני מזוז שהתנגד לכך.

פסק דין של בית משפט לענייני משפחה בבאר שבע עסק בגבר שנפטר ללא בת זוג. בית המשפט התיר להוריו להשתמש בזרעו, רק לשם הפריית אישה שתהיה אם לילד זה (ולא לשם הפריית אם פונדקאית).

השופט שאול שוחט קבע, בפסק דין של בית משפט לענייני משפחה בתל אביב, שהורים שבנם נפטר ללא בת זוג זכאים לשאוב מגופו זרע שיופרה באמצעות אם פונדקאית, בתנאי שיוכיחו כי הבן הסכים לכך. על ההוכחה לכלול שלושה מרכיבים מצטברים לגבי רצונו של הבן המנוח:
# רצון כללי להביא ילדים לעולם
# רצון להוליד ילדים גם לאחר מותו
# רצון לממש זאת באמצעות אישה שיבחרו הוריו.

===זכות לקצבת שאירים ולפנסיית שאירים===
עובד מדינה פרש לגמלאות, החל לקבל פנסיה תקציבית, התחתן עם בת זוגו, ונפטר פחות משנה לאחר שנישאו. לאחר מותו עברה האם הפריה חוץ גופית בזרעו של המנוח וילדה בת. האם תבעה מהמוסד לביטוח לאומי קצבת שאירים לה ולבת, והמוסד אישר את תביעתה. היא תבעה מהמדינה פנסיית שאירים לה ולבת, ותביעתה נדחתה, בנימוק שהזכות לפנסיה מתגבשת ביום קרות האירוע המזכה, וביום פטירתו של המנוח לא היה לו ולאם ילד משותף, ועל כן האם והבת אינן זכאית לפנסיית שאירים. התביעה הובאה לבית הדין הארצי לעבודה, שפסק שהבת זכאית לפנסיית שאירים ואילו האם אינה זכאית.

==במדינות אחרות==
עד שנת 2000, תינוקות שנולדו בבריטניה באמצעות הפריה מזרעו של מת נרשמו כחסרי אב. בשנה זו הודיעה ממשלת בריטניה שתינוקות כאלה ירשמו בתעודת הלידה עם שם אביהם.

בשנת 2002 פסק בית המשפט העליון של מסצ'וסטס שילדה שנולדה בהפריה מלאכותית מזרעו של מת היא יורשת של אביה, בתנאי שהוכח קשר גנטי בין האב לבת, ושהוא הסכים להפריה בזרעו לאחר מותו והסכים לתמוך בצאצא שייוולד. 

בשנת 2012 פסק בית המשפט העליון של ארצות הברית בהחלטה תקדימית שתאומים שנולדו 18 חודשים לאחר מות אביהם תוך שימוש בזרע של האב אינם זכאים לקצבת שאירים מביטוח לאומי.

==ראו גם==
* לידה שלאחר המוות
* קצירת זרע מהמת

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.gov.il/he/departments/dynamiccollectors/legal-advisor-guidelines?skip=0&InstructionNumber=1.2202 נטילת זרע לאחר המוות ושימוש בו], הנחיות היועץ המשפטי לממשלה, 27 באוקטובר 2003
* 
* כרמל שלו, [https://www.nevo.co.il/books/כתבי%20עת/כתבי%20עת/רפואה%20ומשפט/גיליון%20מס'%2027/refua-umishpat-27-095.pdf הזרעה לאחר המוות - ינוח בשלום על משכבו], רפואה ומשפט 27, 2002
* 
* ירון אונגר, [https://main.knesset.gov.il/Activity/Info/LegalDepartmentSurveys/Survey040717_2.docx הפריה לאחר המוות על פי המשפט העברי], באתר הכנסת, 19 במאי 2017
* 
* 
* 
* יחזקאל מרגלית, [https://journal.lawforum.org.il/margalit-family-law/ עשיית שימוש בזרע של נפטר – בין הגשמת חלום לחלום בלהות], רשות הרבים - כתב העת של הפורום הישראלי למשפט וחירות, 17 במאי 2024

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבייה
קטגוריה:מוות
קטגוריה:שארות ומוצא
קטגוריה:דיני משפחה
קטגוריה:מוות: היבטים משפטיים ואתיים
en:Posthumous birth#Modern complications