OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סמואל בארבר

סמואל בארבר (באנגלית: Samuel Barber; 9 במרץ 1910 – 23 בינואר 1981) היה מלחין אמריקאי.

==ביוגרפיה==
בארבר נולד בווסט-צ'סטר שבפנסילבניה, למשפחה מוזיקלית: אמו הייתה פסנתרנית ואחותה זמרת אלט מפורסמת. הוא החל לנגן בפסנתר בגיל שש, את יצירתו הראשונה כתב בגיל שבע, ובגיל 12 כבר שימש כנגן עוגב בכנסייה המקומית. בגיל 14 התקבל למכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, שם למד פסנתר, שירה וקומפוזיציה. שם גם פגש את ג'אן קרלו מנוטי, לימים שותפו לחיים וליצירה (מנוטי כתב את הלברית לשתיים מהאופרות שהלחין).

בגיל 23 כתב בארבר את יצירתו התזמורתית הראשונה: האוברטורה "The School of Scandal", שביצעה תזמורת פילדלפיה. בשנת 1936 כתב רביעייה לכלי קשת, ובשנת 1938 עיבד את חלקה השני לתזמורת כלי קשת רחבה תחת השם "האדאג'ו לכלי מיתר". גרסה זו הייתה ליצירתו המוכרת ביותר וכן ליצירה האמריקנית הראשונה שבוצעה על ידי המנצח ארטורו טוסקניני. 

בהשפעת דודתו הזמרת וכבעל הכשרה בשירה בעצמו, הרבה בארבר לכתוב יצירות ווקאליות, מהפופולריות ברפרטואר הקלאסי של המאה ה-20. גם את האדג'ו הידוע לכלי מיתר עיבד למקהלה מעורבת בת שמונה קולות. פרט לכך כתב מספר אופרות, יצירות לכלי סולו ותזמורת (ביניהן קונצ׳רטו לכינור, יצירות לצ'לו ולפסנתר), יצירות לפסנתר סולו ולהרכבים קאמריים שונים.

בארבר זכה בפרסים רבים על יצירתו, בהם שלושה פרסי "פוליצר" בשנים 1935, 1936 (על הקונצ'רטו לפסנתר ותזמורת), וב-1958 (על האופרה "Vanessa"). יצירותיו בוצעו על ידי רשימה ארוכה של אמנים ידועי שם, בהם ולדימיר הורוביץ, מרתה גרהם, ארטורו טוסקניני, ג'ון בראונינג, ג'ני טוראל ואלאנור סטבר.

כמעט בכל יצירותיו של בארבר ניתן להבחין בקו מלודי אחד לפחות ברור ודומיננטי, לכן הוגדר לעיתים כ"נאו-רומנטיקן", אולם ניתן לזהות בהן גם השפעות קלאסיות ומאפיינים מודרניים ודיסוננטים בסגנון סטרווינסקי. סגנונו היה אקלקטי וקשה לאפיון: הוא לא ייסד אסכולת כתיבה חדשה, לא דבק בסגנון מסוים, נמנע מלהיקלע לוויכוח הנפוץ בזמנו בעולם המוזיקה – סטרווינסקי (מוזיקה טונאלית) לעומת שנברג (מוזיקה אטונאלית) – וככזה משך אליו אש מבקרים וקולגות. בשנת 1966 הועלתה הופעת הבכורה של אופרה שכתב – "אנטוני וקלאופטרה" – בטקס פתיחת האודיטוריום של בניין המטרופוליטן אופרה במרכז לינקולן לאמנויות הבמה. האופרה ספגה ביקורת קשה וסימנה את בארבר כמלחין ש"אינו רלוונטי לתקופתו". לאחר מפלה זו מיעט בארבר לכתוב, ויצירותיו האחרונות זכו להתעניינות מועטה בלבד.

== לקריאה נוספת ==

* Barbara B. Heyman, Samuel Barber: the Composer and his Music, Oxford University Press, 1992 
* Barbara B. Heyman, Samuel Barber: a Thematic Catalogue of the Complete Works, Oxford University Press, 2012 
* Peter Dickinson, Samuel Barber Remembered: a Centenary Tribute, Boydell & Brewer, 2010 
* Wayne C. Wentzel, Samuel Barber: a Research and Information Guide, Routledge, 2010 
* Daniel Felsenfeld, Britten and Barber: their Lives and their Music, Amadeus Press, 2005 

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.classical.net/music/comp.lst/barber.html סמואל בארבר] באתר Classical.net
* 
* 

קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:מלחיני אופרה אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:בוגרי מכון קרטיס למוזיקה
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1910
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1981
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: מוזיקה
נבחרת מאוריציוס בכדורגל

נבחרת מאוריציוס בכדורגל (באנגלית:Mauritius national football team, בצרפתית: Équipe de Maurice de football), הידועה בכינוייה "Club M", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מאוריציוס.

הנבחרת מורכבת בעיקר על ידי כדורגלנים חובבנים מקומיים. משחקים בה גם כדורגלנים שנולדו באירופה ומשחקים בה בליגה מקצוענית.

==כל גביעי העולם==
* 1930 עד 1970 - לא נכנסה
* 1974 - לא העפילה
* 1978 - לא נכנסה
* 1982 - לא נכנסה
* 1986 - לא העפילה
* 1990 - כניסתה נדחתה בגלל חובותיה לפיפ"א
* 1994 - לא נכנסה
* 1998 עד 2010 - לא העפילה
* 2014 - פרשה
* 2018 עד 2022 - לא העפילה

==כל גביעי אפריקה==
{| class="wikitable" style="text-align: center;" 
|-
!שנה
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|- 
|1957 עד 1965|| colspan="7" |לא הייתה חברה בCAF
|-
| 1968|| colspan="7" rowspan="3" |לא העפילה
|-
| 1970
|-
| 1972
|-
| 1974||סיבוב ראשון||3||0||0||3||2||| 8
|-
| 1976|| colspan="7" rowspan="6" |לא העפילה
|-
| 1978
|-
| 1980
|-
| 1982
|-
| 1984
|-
| 1986
|-
| 1988|| colspan="7" |פרשה
|-
| 1990|| colspan="7" rowspan="12" |לא העפילה
|-
| 1992
|-
| 1994
|-
| 1996
|-
| 1998
|-
| 2000
|-
| 2002
|-
| 2004
|-
| 2006
|-
| 2008
|-
| 2010
|-
| 2012
|-
| 2013|| colspan="7" |לא נרשמה
|-
| 2015|| colspan="7" rowspan="6" |לא העפילה
|-
| 2017
|-
| 2019
|-
| 2021
|-
| 2023
|-
| 2025
|-
!סה"כ!!1/35!!3!!0!!0!!3!!2!!8
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאוריציוס: כדורגל
מאוריציוס
בחירות ישירות

בחירות ישירות הן בחירות שבהן ציבור הבוחרים בוחר ישירות את ראשי הממשל: ראש ממשלה, נשיא, ראש עירייה וכדומה. זאת בניגוד לבחירות עקיפות, שבהן ציבור הבוחרים בוחר את נציגיו (חברי הפרלמנט, למשל) ואלה בוחרים את ראש הממשל.

תומכי הבחירה הישירה מייחסים לה קשר הדוק יותר בין המועמד לבוחריו, ותלות נמוכה יותר של המועמד במפלגה שבה הוא חבר.

==המצב בארצות הברית==
* נשיא ארצות הברית: שיטת הבחירות לנשיאות איננה ישירה (כזו שבה הנבחר הוא זה שזכה לרוב קולות הבוחרים) אלא אלקטורלית. בנוסף, בכל המדינות למעט נברסקה ומיין, מועמד שזכה ברוב הקולות במדינה מסוימת, גורף את כל קולות האלקטורים של אותה מדינה. מסיבה זאת, מערכת הבחירות של שני המועמדים מתמקדת בעיקר במדינות ה"מתנדנדות", בהן אין יתרון ברור למפלגה מסוימת. מספר האלקטורים בכל מדינה נקבע לפי גודל האוכלוסייה, ולכן ייתכן מצב שבו מועמד זוכה ליותר קולות כלליים (מה שמכונה "Popular Vote") אך פחות קולות אלקטורליים, ולכן מפסיד בבחירות (כדוגמת אל גור, שהפסיד בבחירות 2000 לג'ורג' ווקר בוש או הילרי קלינטון שהפסידה בבחירות 2016 לדונלד טראמפ).
* חברי בית הנבחרים נבחרים בבחירות ישירות.
* חברי הסנאט נבחרו בבחירות עקיפות בידי בתי המחוקקים של המדינות, אך התיקון השבעה עשר לחוקה, שהתקבל ב-8 באפריל 1913, העביר את בחירתם לבחירות ישירות.
* מושלי המדינות נבחרים בבחירה ישירה.

==המצב בישראל==
* נשיא המדינה: הנשיא נבחר בבחירות עקיפות, על ידי חברי הכנסת.
* ראש הממשלה: בחירת ראש ממשלת ישראל נעשתה במרבית שנות המדינה, וגם כיום, בבחירות עקיפות: הציבור בוחר את חברי הכנסת, ואלה ממליצים על המועמד להרכבת הממשלה ומאשרים את מינויו לראש הממשלה. בשלוש מערכות בחירות, בשנים 1996–2001 נערכו הבחירות בשיטת בחירה ישירה של ראש הממשלה, על פי חוק יסוד: הממשלה, שהוחלף בשנת 2001 בגרסה אחרת שלו, שבה בוטלה הבחירה הישירה. בשנת 2021 לאור המשבר הפוליטי הונחה על שולחן הכנסת הצעת חוק לבחירה ישירה בראש הממשלה. עם זאת, החוק החדש טרם עבר הליך אישורים בכנסת.
* חברי הכנסת: בבחירות לכנסת הבוחרים מצביעים עבור רשימה ולא עבור אדם מסוים ברשימה. בחלק מהמפלגות מתקיימות בחירות מקדימות (פריימריז) על פיהן נבחרים מועמדי מפלגות אלו לכנסת בתהליך בחירה ישירה על ידי חברי המפלגה. ישנן מפלגות שבהן מוסדות המפלגה (על פי רוב מרכז המפלגה או ראש המפלגה) בוחרים את המועמדים. במפלגות החרדיות המועמדים נקבעים על ידי מנהיגיהן הרוחניים.
* ראשי רשויות מקומיות: עד 1975 הייתה שיטת הבחירות לרשויות המקומיות דומה לשיטת הבחירות לכנסת. תושבי הרשות המקומית היו בוחרים ברשימות שהתמודדו על מושבים במועצת העירייה, וחברי המועצה שנבחרו הם שבחרו בראש הרשות. השיטה הביאה לחוסר יציבות ברשויות המקומיות ולמקרים רבים בהם חברי מועצה העבירו את תמיכתם ממועמד אחד למועמד אחר תוך שהם זוכים לתפקידים בהנהלת העירייה. בעקבות זאת, נעשו ניסיונות לשנות את שיטת הבחירות ולקבוע בחירה אישית של ראש הרשות. בשנת 1975 תוקן החוק לבחירה ישירה של ראשי הרשויות המקומיות. המועמד שקיבל את המספר הגבוה ביותר של קולות הוא שנבחר לראש הרשות, אך אם איש מהמועמדים לא הצליח להשיג 40% מקולות הבוחרים, נערך שבועיים לאחר הבחירות סיבוב בחירות נוסף ובו מתמודדים שני המועמדים שקיבלו את מספר הקולות הרב ביותר. כששונתה שיטת הבחירות נקבע תחילה רף של 50%, ואולם לאחר חודשים אחדים, עוד בטרם יושם החוק החדש, החוק תוקן ונקבע בו כי הרף יעמוד על 40%.

==ראו גם==
* דמוקרטיה ישירה

==לקריאה נוספת==
* גדעון אלון, בחירה ישירה - המאבקים והדרמה אשר הולידו בישראל את הבחירה הישירה של ראש הממשלה, הוצאת ביתן, 1995

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שיטות בחירות
נבחרת בוטסואנה בכדורגל

נבחרת בוטסואנה בכדורגל, הידועה בכינוייה "הזברות", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של בוטסואנה.

 נבחרת בוטסואנה מעולם לא העפילה לגביע העולם בכדורגל. הנבחרת השתתפה פעם אחת בגביע אפריקה לאומות בשנת 2012, אך הפסידה בכל משחקיה והודחה בסיבוב הראשון.

==כל גביעי העולם==
* 1930 עד 1990 - לא נכנסה
* 1994 - לא העפילה
* 1998 - לא נכנסה
* 2002 עד 2022 - לא העפילה

==כל גביעי אפריקה==
{| class="wikitable" style="text-align: center;" 
|-
!שנה
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|- 
|1957 עד 1965|| colspan="7" |הייתה חלק מבריטניה
|-
|1968 עד 1976|| colspan="7" |לא הייתה חברה בCAF
|-
| 1978|| colspan="7" rowspan="8" |לא נרשמה
|-
| 1980
|-
| 1982
|-
| 1984
|-
| 1986
|-
| 1988
|-
| 1990
|-
| 1992
|-
| 1994|| colspan="7" rowspan="9" |לא העפילה
|-
| 1996
|-
| 1998
|-
| 2000
|-
| 2002
|-
| 2004
|-
| 2006
|-
| 2008
|-
| 2010
|-
| 2012||סיבוב ראשון||3||0||0||3||2||| 9
|-
| 2013|| colspan="7" rowspan="6" |לא העפילה
|-
| 2015
|-
| 2017
|-
| 2019
|-
| 2021
|-
| 2023
|-
| 2025|| ||||||||||||| 
|-
|סה"כ||1/34||3||0||0||3||2||9
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

==שחקנים מפורסמים==
* דיפסי סלולוואנה

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוטסואנה: כדורגל
בוטסואנה
מתמר

מתמר הוא רכיב הממיר אות פיזי כלשהו לאות חשמלי ולהפך, לשם מדידה, בקרה או העברת מידע.

דוגמאות:
* מיקרופון – ממיר קול לאות חשמלי.
* רמקול – ממיר אות חשמלי לקול.
* CCD – ממירה אור לאות חשמלי.
* שפופרת קרן קתודית – ממירה אותות חשמליים לאור המוצג כתמונה דו-ממדית.
* דיודה פולטת אור – ממירה אות חשמלי לאור.
* אנטנה – ממירה גלים אלקטרומגנטיים לאות חשמלי.
* משדר – ממיר אות חשמלי לגלים אלקטרומגנטיים.
* פיקאפ – ממיר תנודות של מיתרי הגיטרה לאות חשמלי.

גם חיישן הוא מתמר. חיישן הוא רכיב הרגיש לגירוי מסוים בסביבתו. הוא ממיר את הגירוי לאות חשמלי המשמש למדידה או לבקרה. חיישן אור – רגיש לשינויי אור בסביבתו, חיישן טמפרטורה – רגיש לשינויי טמפרטורה בסביבתו וכדומה.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:רכיבים חשמליים
Colony 5

Colony 5 (עברית: מושבה 5) היא להקת סינתפופ/EBM שוודית שנוסדה בשנת 1999.

== חברים בלהקה ==
* פי או סוונסון (1999-הווה)
* מאגנוס קאלנינס (2002-הווה)
* מאגנוס לופדהל (1999–2001)
* יוהאן נילסון (2001–2003)

== ביוגרפיה ==
הלהקה הוקמה על ידי פי או סוונסון וגנוס לופדהל כתחביב, במרץ 1999. בד בבד עם השינויים הפרסונליים, השתנה סגנונה המוזיקלי של Colony 5 וצלילה הפך עקבי יותר. הלהקה הופיעה במספר מדינות ברחבי אירופה, מקסיקו, ובשנת 2010 אף הופיעה הלהקה בישראל.

בשנת 2001, בעקבות זכייה במקום השני בתחרות Quest for Fame, הקליטה הלהקה את המיני-אלבום הראשון שלה, Colony 5, ואת אלבומה המלא הראשון, Lifeline. בתקופה זו עזב מאגנוס לופדהל את הלהקה והצטרף יוהאן נילסון. בשנת 2002 הצטרף מאגנוס קאלנינס, והלהקה בהרכבה המחודש הקליטה את הסינגל Follow Your Heart.

בשנת 2003 הושק הסינגל "Black" ובעקבותיו האלבום המלא Structures. בשנים 2004–2005 ערכה הלהקה הופעות רבות באירופה, ולא השיקה אלבומים חדשים.

בשנת 2005 הוציאה Colony 5 אוסף סינגלים בשם Colonisation ואלבום בשם Fixed, שהושק גם במהדורת אלבום כפול (הדיסק השני כלל רמיקסים לשירים מהאלבום וגרסת כיסוי לשיר
"Last Man On Earth" של להקת S.P.O.C.K).

== דיסקוגרפיה ==
* Colony5 - 2001
* Lifeline - 2001
* Follow Your Heart - 2002 - סינגל
* Black - 2003 - סינגל
* Structures - 2003
* Colonisation - 2004
* Fixed - 2005
* 2005 - Plastic World - סינגל
* 2007 - Knives - סינגל
* 2008 - Buried Again

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:להקות סינת'-פופ
קטגוריה:להקות EBM
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1999
מערת חריטון

מערת חריטון (בערבית: مغارة المعصة; תעתיק מדויק: מע'ארת אלמעצה) היא מערה קרסטית,<ref></ref> השנייה בגודלה בארץ ישראל. גדולה ממנה רק מערת מלח"ם בהר סדום, שהיא מערת מלח. המערה נמצאת צמוד ליישוב תקוע, סמוך לחרבת חריטון, בגדה המערבית של נחל תקוע. היא נקראת על שם הנזיר הנוצרי בן המאה ה-4 חריטון, שחי באזור.

==תיאור==
שטחה הכללי של המערה הוא 3,450 מ"ר, והיא כוללת ארבעה מפלסים עיקריים ו־55 חדרים, שחלקם נקראים גם אולמות. המרחק מפתח המערה ועד לנקודה הרחוקה ביותר ממנה הוא כ־400 מטרים. הפרשי הגובה בין המפלסים מגיעים עד שלושה מטרים בין מפלס ראשון לשני, עד שבעה מטרים בין השני לשלישי ועד 12 מטרים בין השלישי לרביעי. פנים המערה כולל תהומות, מצוקים, אולמות גדולים ומחילות טבעיות. היא מופתה בעזרת צלעון מדוד רק בשנת 1969 על ידי קבוצת מתנדבים חברי "החברה להגנת הטבע" מירושלים בראשות גדעון מן. המרכז לחקר מערות מיפה את המערה במלואה בשנים 2008–2009.

פתח המערה נמצא מעל מצוק הפונה אל הנחל מאחורי שני גושי סלע גדולים המכונים על ידי המטיילים "לוחות הברית". היא מכילה אולם כניסה גדול ומרווח כאשר מחילת הכניסה למכלול המסועף של המחילות והחדרים נמצא בקיר אולם הכניסה.

==היסטוריה==
בתקופה הביזנטית ובתקופת הצלבנים זוהתה המערה בטעות כמערת עדולם שבה הסתתר דוד המלך מפני שאול. בשנת 1139 פשטו כוחות בדואים על העיר תקוע, שהייתה יישוב צלבני חשוב. תושבי העיר נמלטו אל המערה והסתתרו בה.

הראשון שחקר את המערה בתקופה המודרנית היה טיטוס טובלר, בשנת 1853. הוא דיווח על חלקי ארונות מתים, חציבות במעברים ומערכת מים שכללה בורות מים, תעלות ובריכה בעומק המערה. כמו כן דיווח על כתובות רבות ביוונית עתיקה, ערבית ועברית. אולם כוונתו של טובלר לא הייתה למערה הנקראת בימינו מערת חריטון אלא למערה הנמצאת כ־500 מטרים דרומה לה, הקרויה "מערת חריטון האמיתית" (כיוון ששם סביר להניח שהתגורר הנזיר) או "מערת חריטון התלויה".

ב־1873 חקרה את המערה משלחת הקרן לחקר ארץ ישראל בראשות קלוד קונדר, שמיפתה בדיוק רב את מה שחשבה לכלל המערה. כיום ידוע שהמיפוי חלקי ביותר וכולל רק חלק קטן ממנה. מיפוי נוסף ותיאור מפורט ורחב היקף נערך ב־1965 על ידי משלחת גרמנית בראשות שטרובל (Strobel) ופורסם ב"עיתון האגודה הגרמנית לחקר ארץ ישראל". אולם המפה אינה שימושית כיוון שהיא מכילה שגיאה חמורה בכיוון ולא ניתן לנווט על פיה במערה.

בשנת 1969 מופתה המערה בעזרת צלעון (מפוי 'השלד' של המערה) על ידי גדעון מן, חנן וורקר וצוות מתנדבים מהחברה להגנת הטבע בירושלים.

המרכז לחקר מערות מיפה את המערה במלואה בשנים 2008–2009.

ב־8 במאי 2001, במהלך האינתיפאדה השנייה, נרצחו סמוך למערה הנערים קובי מנדל ויוסף איש־רן מתקוע שיצאו לטייל באזור.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.malham.info/מערתחריטון מערת חריטון], באתר מלח"ם
* בועז לנגפורד ועמוס פרומקין, [http://media.wix.com/ugd/2121fb_e7f472d4e0cf49eab88ceb55fbfa084f.pdf מערות הגיר הארוכות בישראל]
* [http://media.wix.com/ugd/2121fb_fdf7069a0c014f7b97ce3eee83e0d07e.pdf עמוס פרומקין: מערת חריטון. בתוך: אטלס מערות מדבר יהודה, הוצאת מאגנס ומלח"ם (כולל מפה)]
* [http://www.k-etzion.co.il/Index.asp?ArticleID=123&CategoryID=92&Page=1 מערת חריטון] באתר בית ספר שדה כפר עציון
* [http://www.tekoa.co.il/טיול-נחל-תקוע-ומערת-חריטון מערת חריטון] באתר היישוב תקוע
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גוש עציון
חריטון
יועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר

יחידת יועצת הרמטכ"ל לענייני המִגדר (בראשי תיבות: יוהל"ם; בעבר נקראה יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים; יוהל"ן) היא יחידה השייכת לאגף כוח האדם ותפקידה לספק מידע והמלצות למטה הכללי של צה"ל בנושאים הקשורים למגדר, בעיקר בנושא שירות נשים בצה"ל, לרבות שילוב נשים בתפקידי לחימה. היחידה הוקמה בשנת 2001, בעקבות פירוקו של חיל הנשים, ובראשה עומדת קצינה בדרגת תת-אלוף. בשנים 2004–2006, בימי כהונתם של הרמטכ"לים משה יעלון ודן חלוץ, יזם ראש אגף כוח האדם, האלוף אלעזר שטרן, את ביטול תפקיד היוהל"ן ואיחודו עם תפקיד קצין שלישות ראשי, או ראש מחלקת סגל באכ"א. היוזמה לא אושרה.

ב-23 בפברואר 2016 שונה שם היחידה ל"יועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר". מסמך צבאי שכותרתו "מנשים למגדר - הבסיס התפיסתי" שנכתב על ידי ענף מוקד ידע מגדר ביוהל"ן, פירט את הבסיס התפיסתי לשינוי. לאחר חשיפת המסמך בידי ארגון "תורת לחימה" הוא הוסר מאתר האינטרנט של צה"ל.

היוהל"ם הנוכחית היא תא"ל אלה שדו שכטמן, שנכנסה לתפקיד בתחילת חודש נובמבר 2021.

==תפקידים ותחומי עיסוק==
* ייעוץ לרמטכ"ל ולפורום מטכ"ל בנושא קידום שוויון הזדמנויות מגדרי וקידום שילוב ומיצוי משמעותי של נשים בשירות.
* טיפול בנושאים ייחודיים הנובעים ממינם, נטייתם המינית וזהותם המגדרית של המשרתים.
* ייצוג צה"ל בפעילות מול גופים ממלכתיים וציבוריים העוסקים בנושאים מגדריים.
* גיבוש המדיניות בנושא פגיעה על רקע מיני בצה"ל והטמעתה.
* תמיכה בנפגעי ונפגעות פגיעה על רקע מיני, אלימות במשפחה ובזוגיות (דרך יחידת מהו"ת הכפופה ליועצת).
* טיפול בהיריון לא מתוכנן של חיילות בשירות חובה (דרך יחידת מהו"ת הכפופה ליועצת).
* סיוע וליווי למשרתות ולמשרתים בחיבור בין הורות לשירות (דרך מרכז "מצפים" הכפוף ליועצת).

==יועצות הרמטכ"ל לענייני נשים ומגדר==
{| class="wikitable" border="1" cellpadding="4" cellspacing="0"
|- bgcolor="#dcdcdc"
|שם היועצת||תקופת הכהונה||הערות||תמונה
|-
| סוזי יוגב || 2001–2003 || קצינת ח"ן ראשית האחרונה, והראשונה לאייש את תפקיד יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים||שמאל
|-
| דבורה חסיד || 2003–2006 |||-
| יהודית גריסרו || ספטמבר 2006 – יוני 2009 |||-
| גילה כליפי-אמיר || יוני 2009 – ינואר 2012 |||-
| רחל טבת-ויזל || ינואר 2012 – יולי 2016 || האחרונה שנשאה בתואר יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים, והראשונה שהוגדרה כיועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר|-
| שרון ניר || יולי 2016 – ספטמבר 2019 ||||-
|יפעת תומר-ירושלמי||ספטמבר 2019 – נובמבר 2021||לימים הפרקליטה הצבאית הראשית בדרגת אלוף|-
|אלה שדו שכטמן
|נובמבר 2021 ואילך
|
-
|}

==ראו גם==
* שירות נשים בצה"ל
* חיל הנשים
* קצינת ח"ן ראשית

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://d9924739-f99a-425f-82c3-7eb7a875d648.filesusr.com/ugd/6d8b4a_0c259f128c3b4213b9a5076df7e4f162.pdf פקודת יוהלן לגבי שירות טרנסג'נדרים.]

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:אגף כוח אדם
קבוצת עבודה

קבוצת עבודה או קבוצת משימה (באנגלית: Working Group) היא קבוצת אנשים העובדים תוך שיתוף פעולה רב תחומי לשם השגת מטרה משותפת או לביצוע פרויקט משותף. לרוב תהייה זו חבורה של עובדים המועסקים במסגרת ארגונית משותפת המייצרת או מפיקה מוצר או שירות, לעיתים תהייה זו קבוצת חוקרים העובדים על פעילויות מחקר חדשות, שיהיה קשה לפתח בשיטות הארגון המסורתיות. במקרים אחרים יכולה זו להיות קבוצה שנועדה להפיק מסמך, לקבוע תקינה או למצוא פתרון לבעיה. 

מקרים פרטיים של קבוצת עבודה הם:
* ועדה
* צוות חשיבה
* קבוצת עבודה שמטרתה לגרום לשיפור מתמשך
* קבוצת ייעוץ טכני
* מעגל איכות
* קבוצת מוזיקאים או שחקנים הנפגשים להעלות מופע משותף

תוחלת החיים של קבוצת עבודה יכולה להשתרע בין חודשים ספורים לבין שנים רבות. לקבוצות מעין אלה יש לעיתים קרובות נטייה לשאוף להמשך קיום גם לאחר שהמשימה הושגה, ומכאן הצורך לפרק קבוצת עבודה אחרי שהיא סיפקה פתרון לבעיה שלשמה כונסה. הכללים למי מותר להיות חלק מקבוצת עבודה וכיצד קבוצת עבודה מקבלת החלטות, משתנים באופן ניכר בין ארגונים.

במעבר מעבודה עצמאית לעבודה משותפת בקבוצה נדרשת מחברי הקבוצה הדדיות ושיתוף פעולה מלא בינם לבין עצמם, תוך התגברות על אגו ועל חילוקי דעות אישיים ומקצועיים. וכן התגברות על בטלנות חברתית שהיא התופעה בה אדם משקיע פחות מאמץ בעבודה מאשר היה משקיע לו היה מבצע את העבודה לבדו. בקבוצת עבודה קיימת סינרגיה בין החברים הנובעת מתרומות שונות של כל אחד מחברים, שכל אחד מהם בעל ידע והשקפה שונה על הפרויקט המשותף. הידע השונה ומיומנויות שונות משלימים זה את זה לצורך הגשמת הפרויקט בצורה אופטימלית. יתרון נוסף הוא שהחלטה שגויה יכולה להיות ממוזערת כי יותר אנשים, בעלי רקע שונה, צופים בתהליך ובוחנים אותו. 

בארגונים גדולים יש להבדיל בין עבודת צוות לבין קבוצת עבודה. אמנם בשני המקרים יש לכידות קבוצתית אבל יש שני הבדלים מהותיים: צוות הוא חלק מהמבנה הארגוני הפורמלי בעוד שקבוצת עבודה כוללת עובדים ממחלקות שונות ברמות היררכיה שונות. בתוך קבוצת העבודה יכול כל חבר לתקשר ישירות עם חבר אחר בקבוצה ולא בעקיפין, באמצעות איש קשר מרכזי, כגון ממונה משותף.

לא כל ארגון תקינה הוא קבוצת עבודה, ארגונים כמו ארגון התקינה הבינלאומי, Internet Engineering Task Force, World Wide Web Consortium נועדו לפעול כל עוד יש צורך בשירותיהם.

==קישורים חיצוניים==
*[http://books.google.co.il/books?id=dDVvIieogkcC&printsec=frontcover&dq=%D7%9C%D7%A7%D7%A1%D7%99%D7%A7%D7%95%D7%9F+%D7%93%D7%91%D7%99%D7%A8+%D7%9C%D7%A1%D7%95%D7%A6%D7%99%D7%95%D7%9C%D7%95%D7%92%D7%99%D7%94&source=bl&ots=fofv4eZ1t6&sig=hyl5sxPOxNmJv_bTwQpMa7CpLXw&hl=iw&ei=H-X8S6LYA5Oh_AbEs4HIAw&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=1&ved=0CAYQ6AEwAA#v=onepage&q&f=false לקסיקון דביר לסוציולוגיה]
*Managing Groups and Teams/Social Loafing
*[http://www.getbookee.org/organizational-behavior-robbins-judge-14th-edition ספר "התנהגות ארגונית" מאת רובינס ג'אדג', מהדורה 14]
* 

קטגוריה:פעילות שיתופית
צער בעלי חיים (עמותות)

בישראל פועלות כמה עמותות שונות בשם צער בעלי־חיים, שמטרתן העיקרית היא מניעת צער וסבל מבעלי חיים. העמותות השונות פועלות למתן הגנה ולמקלט לבעלי החיים, נאבקות בהתאכזרות לבעלי החיים, מעודדות אימוץ חיות מחמד ופועלות לשכנע את הקהילה להבנה ולטיפול בבעלי חיים. העמותות ממומנות על ידי תרומות, דמי חבר ומענקים רפואיים-וטרינריים.

פועלות כיום עמותות שונות הנושאות את אותו השם, אך מדובר בעמותות שונות שפועלות בערים תל אביב, ירושלים, חיפה, רמת גן, באר-שבע והנגב, ורחובות.

==העמותות השונות==
קצין בריטי בסיוע המשטרה המקומית ממתינים להיכנס לאחר העוצר לעיר העתיקה בירושלים עם רכב של צער בעלי חיים, כדי לאסוף ולטפל בבעלי חיים חולים' 1938
====תל אביב====
משרדי עמותת צער בעלי חיים בתל אביב
עמותת "צער בעלי־חיים תל אביב" היא הוותיקה ביותר, ונקראה במקור צער בעלי־חיים בישראל, על פי הפסוק ופירשו חז"ל: האגודה נוסדה בשנת 1927 בסיוע האגודה המלכותית למניעת התאכזרות לבעלי חיים שפעלה בארץ ישראל מטעם המנדט הבריטי. האגודה הקימה בית מחסה לבעלי חיים באבו כביר בדרום תל אביב, דומה לאלו שקמו באנגליה ובאירופה באותה תקופה, ובו אושפזו וטופלו סוסים, חמורים וגמלים.

====רמת גן====
עמותת "צער בעלי חיים רמת גן והסביבה" הוקמה בשנת 1944 בשכונת נחלת יצחק בו שוכן המקום עד היום. את העמותה הקימה גרטה בירן שנמלטה לישראל מהנאצים בזמן מלחמת העולם השנייה.

==המתה יזומה של בעלי חיים==
אחד הנושאים השנויים במחלוקת לגבי פעילות העמותות הוא המתת בעלי חיים שאינם נמסרים לאימוץ. מכיוון שלעמותות רבות יש מדיניות של "דלת פתוחה", הן מקבלות לבית המחסה כל בעל חיים שננטש. באופן זה, מתמלאים בתי המחסה בבעלי חיים מעבר לצפיפות המקובלת, מבלי שיימצאו מאמצים לכל בעלי החיים. פתרון לבעיית הצפיפות הוא המתת בעלי החיים.

==ראו גם==
* יד 4

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://jfc.org.il/news_journal/60479-2/94734-2/ אגודת צער בעלי חיים בתל אביב], 1964, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני בעלי חיים בישראל
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:מקלטים לבעלי חיים
מנכ"ל הכנסת

מנכ"ל הכנסת אחראי על הפן הניהולי בכנסת: שמירת הסדר הניהולי במשכן הכנסת, פיקוח וניהול על עובדי המשכן ואחריות תפעול המערכת הלוגיסטית והאדמיניסטרטיבית.

==יצירת התפקיד==
בשנת 2000 המליצה ועדה בראשות פרופ' יצחק גל-נור ליצור תפקיד זה, אך עד הכנסת ה-17 פעילות זו הייתה כלולה בתפקיד מזכיר הכנסת, אשר אחראי בין השאר על קביעת סדר היום, ניהול הצעות החוק וארגון דיונים ואירועים בכנסת. עם הסמכתה ליו"ר הכנסת בשנת 2006, החליטה דליה איציק לפצל את התפקיד לשניים, כאשר מזכיר הכנסת אחראי על הניהול הפרלמנטרי ומנכ"ל הכנסת אחראי על הצד הניהולי של המשכן. ההצעה למנות מנכ"ל הובאה על ידי איציק עקב מצבו הקשה של מבנה המשכן, הכלים הדלים בו, ואף כניסתם של גורמים מזיקים. למנכ"ל הראשון מונה אבי בלשניקוב.

==מנכ"לי הכנסת==
{| class="wikitable"
|+
!מספר
!תמונה
!שם
!כהונה
!תחת יושב ראש הכנסת
|-
|1
אבי בלשניקוב
|יוני 2006 - אפריל 2009
|דליה איציק
|-
|2
דן לנדאו
|אפריל 2009 - מאי 2013
|ראובן ריבלין
|-
|3
רונן פלוט
|מאי 2013 - 13 ביוני 2016
|יולי אדלשטיין
|-
|4
|101x101 פיקסלים
|אלברט סחרוביץ 
|13 ביוני 2016 - 20 ביוני 2020
|יולי אדלשטיין, בני גנץ, יריב לוין
|-
|5
סמי בקלש
|21 ביוני 2020 - 21 ביוני 2021
|יריב לוין, מיקי לוי
|-
|6
גיל סגל
|21 ביוני 2021 - 10 בינואר 2023
|מיקי לוי, יריב לוין
|-
|7
צ'יקו אדרי
|10 בינואר 2023 - מכהן
|אמיר אוחנה
|}

==ראו גם==
* מזכיר הכנסת

==קישורים חיצוניים==
* [http://main.knesset.gov.il/About/Departments/Pages/KnAdminDirector.aspx דף מנכ"ל הכנסת] באתר הכנסת
* שוריק דריישפיץ, [http://www.idi.org.il/Parliament/2010/Pages/66_2010/B/b_66.aspx נשיאות הכנסת], 2010, פרלמנט 66, אתר המכון הישראלי לדמוקרטיה

==הערות שוליים==

קטגוריה:הכנסת
קטגוריה:ישראל: מינהל ציבורי
RQ-3 דארקסטאר

RQ-3 דארקסטאר בטיסה
RQ-3 דארקסטאר בטיסה - מבט מלמטה
RQ-3 דארקסטאר מוצג ב[[מוזיאון הטיסה בסיאטל, וושינגטון]]
RQ-3 דארקסטאר (RQ-3 DarkStar; מאנגלית: כוכב אפל) (כונה "טיר-3 מינוס" במהלך פיתוחו) הוא כלי טיס בלתי מאויש (כטב"ם) לאיסוף מודיעין שהופעל על ידי חיל האוויר האמריקני. טיסת הבכורה שלו נערכה ב-29 במרץ 1996. מחלקת ההגנה הפסיקה את תוכנית הדארקסטאר בינואר 1999, לאחר שקבעה שהכטב"ם לא היה יציב מבחינה אווירודינמית ולא עמד ביעדי העלות והביצועים.

ה-RQ-3 דארקסטאר תוכנן ככטב"ם לגובה רב ולשהות ארוכה (HALE), וכלל טכנולוגית חמקנות על-מנת להקשות על גילויו. הדארקסטאר היה אוטונומי לחלוטין: הוא יכל להמריא, לטוס למטרה שנקבעה לו, להפעיל את חיישניו, לשדר את המידע, לחזור לבסיסו ולנחות ללא התערבות אדם. מפעילים אנושיים יכלו, אמנם, לשנות את נתיב הטיסה של הדארקסטאר ואת כיוון החיישנים שלו באמצעות תקשורת רדיו בקו ראייה או באמצעות תקשורת לוויינית. ה-RQ-3 נשא חיישן אלקטרואופטי או מכ"ם, ויכל לשדר מידע בעת מעופו.

טיסת בכורה של האבטיפוס הראשון נערכה ב-29 במרץ 1996, אך טיסתו השנייה, ב-22 באפריל 1996, הסתיימה בהתרסקות זמן קצר לאחר ההמראה. תכנון יציב יותר של הדארקסטאר שכונה RQ-3A עשה את טיסתו הראשונה ב-29 ביוני 1998, וביצע בסך-הכל חמש טיסות. שני RQ-3A נוספים נבנו, אך מעולם לא טסו לפני שהתוכנית בוטלה. הראשון מתוכם (A/V #3) מוצג כיום בגלריה הגדולה במוזיאון הטיסה בסיאטל, וושינגטון.

אף על פי שדווח כי התוכנית הסתיימה ב-28 בינואר 1999, מגזין התעופה אוויאיישן וויק דיווח באפריל 2003 שה-RQ-3 נמצא עדיין בפיתוח כ"פרויקט שחור". דווח כי הוא הוגדל ויכולתיו שופרו. המגזין טען עוד שדוגמאות ראשונות שימוש במלחמת עיראק. לדיווח זה לא היה אישור מוסמך.

== מאפיינים ==
=== מאפיינים כלליים ===
* ייעוד עיקרי: איסוף מודיעין
* קבלנים: "סדנת הבואשים" של לוקהיד מרטין בפאלמדייל, קליפורניה, ובואינג בסיאטל, וושינגטון.
* הנעה: מנוע ויליאמס-רולס FJ44-1A בעל דחף של 1,900 lbf (8.5 kN).
*משקל: 8,500 ליברות (3,860 ק"ג)

=== ממדים ===
*אורך: 15 רגל (4.6 מטר)
*גובה: 3 רגל 6 אינץ' (1.1 מטר)
*מוטת כנפיים: 69 רגל (21.3 מטר)

=== ביצועים ===
*מהירות שיוט: 288 מייל/שעה (464 קמ"ש)
*טווח: 575 מייל (925 ק"מ)
*סייג רום: 45,000 רגל (13,500 מטר)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:לוקהיד מרטין
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים אמריקאיים
קטגוריה:כלי טיס חמקניים
תחבושת היגיינית

תחבושת היגיינית חד-פעמית.
תחבושת היגיינית חד-פעמית עם כנפיים.
תחבושת היגיינית רב-פעמית עם כנפיים.
תחבושת היגיינית (נקראת גם פד) משמשת נשים בימי וסת כאמצעי לספיגת דם הווסת. התחבושת נמצאת בין גוף האישה לתחתונים ודם המחזור נספג בתוכה, בניגוד לטמפון אשר סופג את הדם כאשר הוא נמצא בתוך הנרתיק ולגביעונית אשר אוגרת את הדם כשהיא נמצאת בתוך הנרתיק.

התחבושות ההיגייניות מתחלקות לחד-פעמיות ולרב-פעמיות וממוינות בדרך כלל על פי רמת ספיגה.

==תחבושות חד פעמיות==
בישראל החברות המובילות ביצור תחבושות חד-פעמיות הן פרוקטר אנד גמבל עם המותג "אולוויז" וחוגלה-קימברלי עם המותג "קוטקס".

==תחבושות רב-פעמיות==
התחבושות הרב-פעמיות עשויות בד. הן אינן נזרקות לאחר שימוש בודד ולכן מהוות אלטרנטיבה חסכונית יותר ואקולוגית יותר. ניתן להכין אותן בקלות בבית. עבור נשים רבות, מגע בד טבעי רך עם הגוף נעים יותר ממגע תחבושת סינתטית. הן נחשבות נוחות במיוחד עבור דימום שלאחר לידה כאשר הפות רגיש במיוחד. נוסף לכך, תחבושת מבד טבעי מסריחה פחות מתחבושת סינתטית מאחר שהיא עשויה מחומר נושם יותר. החסרונות של התחבושות הרב-פעמיות הם הצורך לכבס אותן, וכן הצורך לשמור אותן בתיק ייעודי אטום למים ולריח במידה והן מוחלפות מחוץ לבית.

==ראו גם==
* טמפון
* גביעונית

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:היגיינה נשית
קטגוריה:וסת
קטגוריה:המצאות במאה ה-19
קטגוריה:מוצרים חד-פעמיים
קטגוריה:תחבושות
סקוונצה

סֶקְוֶנְצָה היא מהלך מוזיקלי בו קטע מלודי או הרמוני חוזר על עצמו ברצף, אך בהשאה כלפי מטה או כלפי מעלה. כל חזרה שכזו מכונה "חוליה", או לעיתים מכונה בעצמה "סקוונצה", דבר הגורם לעיתים בלבול במינוח.

*סקוונצה טונאלית היא סקוונצה בה נשמרים במדויק המרווחים בין צלילי הקטע בכל חזרה.
*סקוונצה דיאטונית היא סקוונצה בה המרווחים מותאמים לסימני היתק (הדיאזים או הבמולים) של הסולם בו כתובה היצירה בה היא מופיעה.
מהלך סקוונציאלי יכול להתרחש פעמיים, שלוש ואף יותר בזה אחר זה, כפי שניתן לראות באיור הבא:

500px

גם מי שאינו קורא תווים, יכול להבחין כי תצורת התווים בקטעים 2,1 ו-3 חוזרת על עצמה, בכל פעם מעט נמוך יותר על גבי החמשה.

הסקוונצה היא מרכיב דומיננטי במוזיקת הבארוק (מייחסים במיוחד לויולדי שימוש נכבד בסקוונצות). אחת הדוגמאות המוכרות והמובהקות ביותר היא הקנון של פכלבל. בתקופה הקלאסית הצטמצם מאוד השימוש בסקוונצות, ואילו בתקופה הרומנטית הן חזרו לשימוש נרחב יותר, אם כי לא באותה מידה כמו בבארוק.

בהיותה טכניקת הלחנה בסיסית במוזיקה המערבית, ניתן לזהות מהלכים סקוונציאליים בקטעים מוזיקליים רבים כמעט בכל סגנון: קלאסי, עממי, מודרני או פופולרי.

דוגמאות מובהקות לשימוש בסקוונצה בזמן המודרני:
* פזמון השיר "עלי שלכת" בלחן ז'וזף קוסמה
* השיר "דו-רה-מי" (מהמחזמר צלילי המוסיקה) בלחן ריצ'רד רוג'רס
* הפתיחה למנגינת הריקוד "קומה אחא" בלחן שלום פוסטולסקי
* השיר "כפל" (בביצוע חוה אלברשטיין) בלחן נחום היימן
* פזמון השיר "עוד לא תמו כל פלאייך" בלחן רמי קלינשטיין
* תחילת פזמון השיר "דמעות" (בביצוע אייל גולן) בלחן זאב נחמה ותמיר קליסקי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:תאוריית המוזיקה
קרב גבעת בנקר

"מותו של גנרל וורן בקרב גבעת בנקר" על ידי האומן ג'ון טרומבל
קרב גבעת בנקר (באנגלית: Battle of Bunker Hill) היה קרב במלחמת העצמאות של ארצות הברית שחל ב-17 ביוני 1775 בגבעת בריד, במסגרת המצור על בוסטון. גנרל ישראל פטנאם (Israel Putnam) פיקד על הכוחות המהפכניים האמריקאיים, ומייג'ור גנרל ויליאם האו פיקד על כוחות הצבא הבריטי. היות שרוב הלחימה לא התרחשה בגבעת בנקר עצמה, הקרב נקרא לעיתים נדירות (אך באופן מדויק יותר) קרב גבעת בריד.

תוצאת הקרב הייתה ניצחון פירוס עבור הבריטים. הם ספגו את מספר האבדות הגדול ביותר במהלך המלחמה כולה: 226 הרוגים ו-828 פצועים. המתיישבים הצליחו להחזיק מעמד ולהדוף את 2 המתקפות הראשונות. במתקפה השלישית אזלה התחמושת של המתיישבים, והכוחות הבריטים הצליחו לכבוש את ביצורי האדמה בגבעות בריד ובנקר. לאחר מכן הגנרל הבריטי הנרי קלינטון העיר ביומנו ש"עוד כמה ניצחונות כאלה יביאו לבטח לקץ השלטון הבריטי באמריקה".

המטרה המיידית של גנרל האו הושגה, אבל לא השפיעה על המצור; עם זאת היא הדגימה את העובדה שהמתיישבים הבריטים היו מוכנים לעמוד בקרב קשה. מקובל שאת הפקודה המפורסמת "אל תירו עד שתראו את הצבע הלבן בעיניהם (של הבריטים)" נתן הקולונל ויליאם פרסקוט אך יש היסטוריונים החולקים על כך.

לזכר הקרב הוקמה בבוסטון אנדרטת גבעת בנקר.

==קישורים חיצוניים==

*[http://books.google.co.il/books?id=Pgkenq6nYGcC&pg=PA743&lpg=PA743&ots=FweDED7Efp&dq=%D7%A7%D7%A8%D7%91+%D7%91%D7%95%D7%A1%D7%98%D7%95%D7%9F&hl=iw&ie=windows-1255&output=html מרעיון לממשות מאת גיורא קולקה]
* 
* 

גבעת בנקר
קטגוריה:בוסטון: היסטוריה
The Singles 86-98

The Singles 86>98 הוא אלבום אוסף של להקת המוזיקה האלקטרונית הבריטית דפש מוד, שיצא ב-1998.

האלבום הכיל את כל הסינגלים של הלהקה מהשנים 1986 עד יציאת האלבום (הסינגלים שקדמו ל-1986 יצאו ב-The Singles 81-85).

חלק מהשירים מופיעים בגרסתם המקורית, בעוד שחלק מהם מופיעים בגרסאות מיקס (פירוט ברשימת השירים).

בעקבות האלבום יצאה הלהקה לסיבוב הופעות קצר בן 4 חודשים, בשם The Singles Tour.

באותה השנה, הוציאה הלהקה את The Videos 86>98, קלטת וידאו (היה זמין גם ב-DVD) המכילה את כל הוידאו-קליפים של השירים המופיעים באלבום.

== רשימת השירים ==
<div style="direction: ltr;">
{|border=0
|-
|
=== CD1 ===
#Stripped [7"] (3:51) 
#A Question of Lust (4:30) 
#A Question of Time [Remix] (4:00) 
#Strangelove (3:47) 
#Never Let Me Down Again (4:22) 
#Behind The Wheel [Remix] (4:00) 
#Personal Jesus (3:46) 
#Enjoy The Silence [7"] (4:16) 
#Policy Of Truth (5:14) 
#World In My Eyes [7"] (3:57) 
|}
{|border=0
|-
|

=== CD2 ===

#I Feel You (4:35) 
#Walking In My Shoes (5:02) 
#Condemnation [Paris Mix] (3:23) 
#In Your Room [Zephyr Mix] (4:50) 
#Barrel Of A Gun (5:26) 
#It's No Good (5:59) 
#Home (5:46) 
#Useless (4:53) 
#Only When I Lose Myself (4:41) 
#Little 15 (4:14) 
#Everything Counts [Live] (6:38) 
|}
</div>

*כל השירים נכתבו על ידי מרטין גור.
*כל השירים מבוצעים על ידי דייב גהאן, למעט A Question Of Lust ו-Home שמבוצעים על ידי מרטין גור.

== סינגלים ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי דפש מוד
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
Brain Damage (שיר)

Brain Damage הוא הרצועה התשיעית באלבום של להקת הרוק המתקדם "פינק פלויד" משנת 1973, "The Dark Side of the Moon". את השיר שר והקליט רוג'ר ווטרס וליווה אותו דייוויד גילמור, שימשיך לשיר אותו גם בהופעות הסולו שלו, גילמור שר את הקול המוביל בהופעות שלהם ב-1994 (כפי שניתן לשמוע ב-Pulse). הלהקה קראה בהתחלה לרצועה "Lunatic" במהלך הופעות חיות ובמהלך ההקלטות.

== הרכבה ==
כאשר הלהקה התאוששה לאחר סיבוב ההופעות האמריקאי של Meddle, רוג'ר ווטרס הביא איתו גרסה ראשונית של "Brain Damage" יחד עם שירים אחרים כגון "Money". הוא ניגן את השיר במהלך ההקלטות של האלבום Meddle בשנת 1971, כשזה נקרא "The Dark Side of the Moon". בסופו של דבר כותרת זו תשמש לשם האלבום עצמו. השיר נראה בהשראה חלקית על חבר הלהקה לשעבר שלהם סיד בארט שסבל מהתמוטטות נפשית. לאחר כמה בדיקות, הסוויטה החדשה נקראה "A Piece for Assorted Lunatics", השיר הוקלט באוקטובר יחד עם "Any Colour You Like". היצירה מייצגת את ההסתדרות של ווטרס עם בלדות אקוסטיות, ויחד עם "If" ו-"Grantchester Meadows", "Brain Damage" משתמש במנגינה פשוטה ומסורה. דייוויד גילמור עודד את ווטרס לשיר את השיר, למרות שבאותו זמן הוא לא היה בטוח במיוחד ביכולותיו הקוליות.

השיר הוא איטי במקצת, עם ארפג'ו של גיטרה בדומה ל"Dear Prudence" של הביטלס. זה בסולם די מז'ור וכולל תבנית ליריקלית חוזרת ומקהלה.

== הצלחה ==
נכון לפברואר 2023, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-146 מיליון.<ref></ref>

== משתתפים ==
=== פינק פלויד ===
* רוג'ר ווטרס – גיטרה בס, שירה מובילה, אפקטים קוליים
* דייוויד גילמור – גיטרות חשמליות, קולות רקע
* ריצ'רד רייט – אורגן האמונד, סינתיסייזר (VCS3)
* ניק מייסון – תופים, פעמוני צינור, אפקטים קוליים

=== מוזיקאים נוספים ===
* לסלי דאנקן – קולות רקע
* דוריס טרויה – קולות רקע
* בארי סנט ג'ון – קולות רקע
* ליזה סטרייק – קולות רקע

הצחוק המשוגע חסר הקרדיט הוא של מנהל הדרך של פינק פלויד, פיטר ווטס.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי פינק פלויד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על בריאות הנפש
קטגוריה:שירים על סיד בארט
סוף עונת התפוזים

סוף עונת התפוזים הוא אלבומה היחיד של להקת הרוק הישראלית תמוז. הוא יצא לאור בפברואר 1976 ובהוצאה מחודשת כעבור 30 שנים בתחילת 2006 על ידי חברת התקליטים NMC. האלבום הופק מוזיקלית על ידי לואי להב. האלבום גם היה שם סיבוב ההופעות של הלהקה ב-1976, שבמסגרתו הופיעה 200 פעמים ברחבי המדינה.

== תיאור ==
רוב שירי האלבום מהווים ביצועים מחודשים לשירים של חברי הלהקה שלום חנוך ואריאל זילבר. "הולך בטל" נכתב על ידי מאיר אריאל, אשר ביצע אותו במקור בלחן משלו (הביצוע של אריאל מופיע באלבום האוסף "המיטב"). הלחן שכתב זילבר לשיר הוקלט לראשונה באנגלית בביצועו בשנת 1972 ונקרא "wheel chair". השיר "מה שיותר עמוק יותר כחול" היה במקור שיר קצר בן פחות משלוש דקות באלבומם של חנוך ואריק איינשטיין "שבלול", והפך ליצירה בת כמעט תשע דקות. את השיר "אנ'לא יודע איך לומר לך" הקליט חנוך בשנת 1973 עם להקת "בני נוח", ואת "אהבה שקטה" ביצע במקור באנגלית תחת השם Peaceful Love. את "ככה את רצית אותי", שהלחין זילבר למילים של יהונתן גפן, ביצעו במקור צמד העופרים בשנת 1968, כ-"Purple Eyes". גם השיר "סוף עונת התפוזים" הוקלט מחדש, בסולו של חנוך, לאחר שזילבר לא אהב את העיבוד המחודש. שני השירים הנוספים באלבום היו מקוריים - "פנס הרחוב" ו"לא יכול לישון עכשיו", אשר נכתבו והולחנו שניהם על ידי חנוך.

בשנת 2006 יצא האלבום במהדורה חדשה כפולה. האלבום במהדורת הדיסק יצא בחברת NMC במסגרת הסדרה "סימני דרך", וכולל דיסק בונוס ובו שישה שירים מתוך הופעה של הלהקה בצוותא ב-1975.

בתחילת שנת 2015 יצא האלבום מחדש במהדורת תקליט ויניל מוגבלת. חברת NMC, בעלת הזכויות על הקטלוג העצום של הד ארצי, הוציאה את האלבום יחד עם התקליטים של החלונות הגבוהים ושל הצ'רצ'ילים, ובכך סימנה את חזרתם של תקליטי הויניל לשוק המכירות בישראל. בעקבות ההוצאה המחודשת ערכו חברי תמוז הופעת איחוד.

=== השפעה ===
האלבום נחשב לאבן יסוד ברוק הישראלי, ושירים רבים ממנו היו ללהיטים המושמעים רבות גם כיום. ב-1998 ערך חוקר הרוק הישראלי יואב קוטנר סדרה תיעודית על הרוק הישראלי, שנקראה על שם האלבום: "סוף עונת התפוזים". בשנת 1999 זכה עליה קוטנר בפרס תמוז, שנקרא על שם הלהקה.

בשנת 2005 "סוף עונת התפוזים" הגיע למקום העשירי ברשימת מאה האלבומים הישראלים הטובים של ידיעות אחרונות.

בשנת 2006, עם ההוצאה המחודשת של האלבום, הגדיר אותו מבקר המוזיקה יואב קוטנר כ"אלבום הטוב מעולם".

ב-15 בפברואר 2008, האלבום דורג במקום השישי ברשימת 50 אלבומי הבכורה הישראליים הטובים בכל הזמנים, מטעם מוסף 7 לילות של עיתון ידיעות אחרונות.

בשנת 2017 יצא לאור ספרו של בועז כהן "וכשאפתח את הדלת" שהוקדש לאלבום ותהליך יצירתו על רקע ישראל של אמצע שנות ה-70.

== רשימת השירים ==

== מבצעים ==
חברי הלהקה:
* שלום חנוך – זמר, גיטרה אקוסטית, כותב מילים, מלחין
* אריאל זילבר – זמר, פסנתר, קלידים - אורגן האמונד, מלוטרון, פנדר רודס, מלחין
* יהודה עדר – גיטרות
* איתן גדרון – גיטרה בס, קולות
* מאיר ישראל – תופים, כלי הקשה, קולות

נגנים נוספים:
* מורטון קם – סקסופון
* זאב דיקוורט – סקסופון
* חיים רומנו – גיטרה ווא ווא
* צרויה להב – כינור
* לואי להב – מפיק מוזיקלי
* אלונה טוראל: עיבוד נגינת סקסופונים
* טומי פרידמן – טכנאי הקלטה

== קישורים חיצוניים ==

* יוסי חרסונסקי, [https://www.yosmusic.com/להקת-תמוז-סוף-עונת-התפוזים/ על האלבום תמוז, סוף עונת התפוזים (הוצאה מחודשת)], באתר יוסמיוזיק, 2006
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1976
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי לואי להב
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני טריטון
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
לוקאס ארטס

משחקי לוקאס פילם (באנגלית: Lucasfilm Games, "לוקאס-ארטס" לשעבר) היא חברת בת של לוקאס פילם שמתמחה בהפצה של משחקים למחשב ולקונסולות המשחק השונות.

החברה נוסדה במאי 1982 על ידי מפיק הסרטים ג'ורג' לוקאס ונקראה "לוקאס פילם". בשנת 1990 לאחר ארגון מחדש ואיגוד של החברות בבעלות ג'ורג' לוקאס הוחלט להקים חברה אחת תחת השם "לוקאס ארטס" אשר התמתחה בפיתוח משחקי וידאו והפצתן למחשב ולקונסולות, החברה התפרסמה בזכות משחקי הרפתקה אותם פיתחה בשנות ה-80 וה-90, ביניהם משחקים רבים שהתבססו על סדרת סרטי "מלחמת הכוכבים".

בתחילת חודש אפריל 2013 הודיע תאגיד דיסני, שרכש את כלל נכסי לוקאס פילם ולוקאס ארטס, על סגירת חברת "לוקאס ארטס". בינואר 2021, קמה החברה מחדש על ידי תאגיד דיסני תחת השם "משחקי לוקאס פילם" (Lucasfilm Games), החברה תשמש ארגון גג שיעבוד מול שלל אולפני פיתוח משחקים.

==היסטוריה==
החברה נוסדה במאי 1982 על ידי מפיק הסרטים ג'ורג' לוקאס ונקראה "לוקאס פילם".
ג'ורג' לוקאס רצה שהחברה תתעסק במגוון תחומים בתחום הבידור, ולכן שיתף פעולה עם חברת אטארי בפיתוח משחקי מחשב בפרט וקונסולת משחקים בכלל.
שיתוף פעולה זה הניב תוצאות, כבר בשנת 1984 שוחררו שני המשחקים Ballblazer ו-Rescue on Fractalus לקונסולת המשחק אטארי 5200 תחת השם "לוקאס פילם".
בשנת 1985, הופצו שני משחקים אלו למחשב. כשבוע לפני הפצתם למחשב הודלפו גרסאות בטא של שני המשחקים.

שני משחקים נוספים שהופצו על ידי החברה מעט אחרי הפצת שני המשחקים הנ"ל הם: Koronis Rift ו-The Eidolon.

ב-1990 לאחר ארגון מחדש ואיגוד של החברות בבעלות ג'ורג' לוקאס הוחלט להקים חברה אחת תחת השם "לוקאס ארטס" (LucasArts Entertainment Company).

ב-3 באפריל 2013 הודיע באופן רשמי תאגיד דיסני על סגירתה של לוקאס ארטס ומעבר לפיתוח משחקים תחת זיכיונות שיוצעו לחברות חיצוניות.

ב-13 בינואר 2021, נודע כי תאגיד דיסני הקים לתחייה את החברה מחדש תחת השם "משחקי לוקאס פילם" (Lucasfilm Games), החברה תשמש ארגון גג שיעבוד מול שלל אולפני פיתוח משחקים.

<gallery class="center">
קובץ:200px-LFGames.jpg|הלוגו של "לוקאס פילם" מ-1982 עד 1991
קובץ:LucasArts_GoldGuy_logo_purple.jpg|הלוגו של "לוקאס ארטס" מ-1992 עד 2005
קובץ:1280px-Lucasarts logo.svg.png|הלוגו של "לוקאס ארטס" מ-2005 עד 2013
</gallery>

==משחקי הרפתקאה==

* "מבוך" (1986) - משחק ההרפתקאה הראשון מבית לוקאס פילם. מבוסס על סרט שנקרא כך.
* "אחוזת המטורפים" (1987) - רון גילברט, יוצר המשחק, כתב במיוחד עבורו שפה סקריפטית חדשה שנקראת SCUMM, אחר כך שימשה השפה בסיס לכל משחקי ההרפתקאה של החברה עד שנת 1998.
* (1988) "Zak McKracken and the Alien Mindbenders"
* "אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון" (1989)
* "האורגים" (1990)
* "הסוד של אי הקופים" (1990)
* "אי הקופים 2: נקמתו של לה צ'אק" (1991)
* "אינדיאנה ג'ונס וגורלה של אטלנטיס" (1992)
* "יומו של הטנטקל" (1993) - משחק המשך ל"אחוזת המטורפים".
* "סם ומקס מתגלגלים בדרכים" (1993)
* (1995) "Full Throttle"
* (1995) "The Dig"
* "אי הקופים 3: קללת אי הקופים" (1997)
* "גרים פנדנגו" (1998) - המשחק הראשון שהשתמש במנוע ה-GrimE
* "אינדיאנה ג'ונס והמכונה מן הגיהנום" (1999)
* "אי הקופים 4: הבריחה מאי הקופים" (2000) - המשחק השני והאחרון שהשתמש במנוע ה-GrimE
* משחקי לגו מלחמת הכוכבים (2005–2007)
* "לגו אינדיאנה ג'ונס: משחק הווידאו" (2008)
* "מלחמת הכוכבים: באטלפרונט" Star Wars: Battlefront
* "מלחמת הכוכבים: באטלפרונט II" Star Wars: Battlefront II (2005)

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות תוכנה אמריקאיות
קטגוריה:חברות משחקי וידאו
*
קטגוריה:לוקאס פילם
השוק האפור

בישראל, "השוק האפור" הוא כינוי למערכת מימון הפועלת מחוץ למערכת הפיננסית הממוסדת (שעיקרה בנקים, וכן פועלים בה גופים נוספים של שוק ההון כגון חברות ביטוח ונותני שירותי מטבע).

מוסדות מימון חוץ בנקאיים עוסקים במגוון פעילויות בתחום זה בדומה לבנקים כגון: קבלת פיקדונות, הענקת הלוואות בריבית, נכיון צ'קים, המרות ורכישות של מטבע חוץ, העברה וקבלה של מטבע חוץ וכדומה והם נקראים נש"מים (נותני שירותי מטבע).

בדרך כלל מתקשר המושג "אפור" עם מתן הלוואות בריבית הנלקחות על ידי לקוחות אשר המערכת הפיננסית הממוסדת מסרבת לבקשתם לקבלת מימון (או מסרבת לתת להם הלוואות נוספות על אלה שכבר קיבלו), משום שעקב מצבם הפיננסי הם נחשבים לסיכון גבוה מדי. הסיכון הגבוה יותר גורם לכך שהריבית בשוק האפור גבוהה במידה ניכרת מזו שבמערכת הבנקאית, וגם אמצעי הגבייה, במקרה שהלווה אינו עומד בהחזר ההלוואה, נוקשים יותר.

השוק האפור מעולם לא הוסדר אך כדרך להתמודדות בריכוזיות של המערכת הבנקאית והגברת התחרותיות בין הבנקים נחקק חוק הסדרת הלוואות חוץ-בנקאיות, תשנ"ג-1993 שתוקן מספר פעמים במרוצת השנים. בחוק זה נדרש המלווה לתת מידע מלא על הריבית הנדרשת וכל תוספת אחרת שנדרש הלווה לשלם, ונקבעו בו גבולות לעלותה של ההלוואה - לא יותר מפי 2.25 מהריבית הממוצעת לאשראי לא צמוד בפרסומי בנק ישראל. חוקים נוספים המשמשים גם למטרה זו הם חוק החוזים האחידים, התשמ"ג-1982, חוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981, וחוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ"א-1961.

לעיתים מזומנות מעורבים גורמי פשע מאורגן בשוק האפור. מסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת ציין בנוגע לשוק ההלוואות בריבית החוץ-בנקאיות כי: "לצד הגורמים הלגיטימיים פועלים בו גורמים עברייניים שעוסקים בין השאר במתן הלוואות בתנאים בלתי סבירים, בגבייה באמצעות סחיטה ואיומים ובהלבנת הון".

== ראו גם ==
* שוק שחור

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.nevo.co.il/law_html/law01/047_031.htm חוק הסדרת הלוואות חוץ-בנקאיות, תשנ"ג-1993], באתר "נבו"
* אליעזר שוורץ, [http://www.knesset.gov.il/committees/heb/material/data/H19-06-2007_9-08-55_mmm.doc הלוואות חוץ-בנקאיות – הסדרה ואמצעי פיקוח], אתר הכנסת, 14 בפברואר 2007
* 
* 
* 
* 
* 
* , בערוץ ה-YouTube הרשמי של תאגיד השידור הישראלי, 9 במאי 2020

==הערות שוליים==

קטגוריה:שוק ההון בישראל
המנהל למחקר ולפיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית

המִנהל למחקר ולפיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית (מַפְאָ"ת)<ref></ref> המשתייך למשרד הביטחון ולצה"ל מרכז את כל תוכניות המחקר ופיתוח הביטחוני במדינת ישראל. המינהל מרכז את שיתוף הפעולה בין הגופים הביטחוניים השונים בישראל ובהם צה"ל, משרד הביטחון, התעשיות הביטחוניות השונות (רפא"ל, תע"א, תע"ש, אלביט מערכות וכו') וגופים כדוגמת המכון למחקר ביולוגי בישראל. כמו כן מנהל תוכניות מחקר, פיתוח והצטיידות מול מדינות זרות במסגרת הסכמים בין המדינות.

ראש מפא"ת משמש הן כראש אגף במשרד הביטחון והן כחבר פורום מטכ"ל. ביוני 2016 מונה לתפקיד תת-אלוף (מיל') דני גולד.

== היסטוריה ==
[[סמלילו הקודם של מפא"ת, שהיה בשימוש עד 2023]]
מפא"ת היא המשכה של יחידת המחקר והפיתוח (מו"פ) במשרד הביטחון, שהוקמה ביולי 1972 כמיזוג בין מחלקת אמצעי לחימה בצה"ל לבין סמכויות מהמדען הראשי במשרד הביטחון. בנובמבר 1982 אורגנה מחדש היחידה ומאז היא נקראת בשמה הנוכחי.

== פעילויות עיקריות של מפא"ת ==
שיגור טיל "חץ"
* קידום התשתית המדעית והטכנולוגית הנחוצה למו"פ ביטחוני.
* הכוונת המו"פ הביטחוני.
* רכש וניהול פרויקטי פיתוח עבור זרועות צה"ל.
* ניתוח ותיאום העבודה בנושאי מו"פ.
* קיום קשרים עם גורמים בחו"ל בנושאי התשתית והמו"פ הביטחוני.
* מתן שירותי מידע לעוסקים במו"פ במערכת הביטחון.
* תוכנית פסגות, תוכנית אודם תוכנית תלפיות ותוכנית BIO להכשרת מתגייסים לצה"ל ושילובם בתחומי המו"פ הביטחוני, ופרויקט מלגות קציר לטיפוח כוח-אדם טכנולוגי.
* הכוונת המו"פ של כלל המערכות להגנת ישראל נגד טילים בליסטיים באמצעות מנהלת חומה. אחד התוצרים של פעילות זו היא מערכת ה"חץ" ליירוט טילים בליסטיים.
* הכוונת המו"פ בתחום החלל והלווינות באמצעות מנהלת תוכנית החלל. אחד התוצרים של פעילות זו הוא משפחת לוויינים מסוג אופק.

=== מיזמים שנתמכו על ידי מפא"ת ===
* כרמל
* חץ
* כיפת ברזל
* קלע דוד

== מבנה ופיקוד ==
=== גופי המטה ויחידות הביצוע ===
* היחידה למחקר ותשתית טכנולוגית – מת"ט. יחידה שאחראית לתשתיות הטכנולוגיות הביטחוניות ולמחקר המדעי היישומי בתחומי הביטחון, אשר מבוצעים בתקציב המחקר והפיתוח המרכזי.
* היחידה למחקר ופיתוח – מו"פ. היחידה אחראית לפיתוח אבני בניין טכנולוגיות, בדיקות היתכנות, קדמי פיתוח והדגמות שמבוצעים בתקציב המחקר והפיתוח המרכזי, ועל הרכשת פרויקטי פיתוח מלא וניהולם עבור צה"ל, בתקציבי זרועות הביטחון.
* מנהלת תוכנית החלל "אתגר" – מת"א. אחראית לפיתוח ובניית הלוויינים ומשגרי הלוויינים של מערכת הביטחון, לשיגור הלוויינים ולתפעולם.
* מנהלת ההגנה מטילים ורקטות – "מנהלת חומה". אחראית לפיתוח והתעצמות בשכבות ההגנה האקטיבית הרב-שכבתית נגד טילים, למערכות ההגנה "כיפת ברזל", "קלע דוד", "חץ 2" ו"חץ 3". "חומה" פועלת בשיתוף פעולה עם הסוכנות האמריקאית – MDA (ראשי תיבות של Missiles Defense Agency), אשר משתתפת בתקצוב התוכניות ובניהולן.
* מנהלת מל"טים – המנהלת אחראית להתעצמות במערכות כלי הטיס הבלתי מאוישים.

=== ראשי מפא"ת ===
{| class="wikitable"
|-
! שם !! שנות כהונה
|-
| יצחק יעקב || 1972–1973
|-
| עוזי עילם || 1973–1975
|-
| שלמה ענבר || 1975–1977
|-
| אהרן בית-הלחמי || 1977–1982
|-
| בן ציון נוה || 1982–1985
|-
| עוזי עילם || 1986–1997
|-
| יצחק בן ישראל || 1998–2002
|-
| שמואל קרן || 2002–2010
|-
| אופיר שהם || 2010–2016
|-
| דני גולד || 2016 ואילך
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [https://ddrd-mafat.mod.gov.il אתר האינטרנט הרשמי] של מפא"ת
* [http://www.mod.gov.il/Departments/Pages/Research_and_Development_Agency_Mafaat.aspx מפא"ת], באתר משרד הביטחון

== הערות שוליים ==

*
דימתיל מתילפוספונט

דימתיל מתילפוספונט
מבנה תלת־ממדי של דימתיל מתילפוספונט
דימתיל מתילפוספונט (Dimethyl methylphosphonate, באנגלית: methylphosphonic acid dimethyl ester; ובקיצור: DMMP), הוא נוזל חסר צבע שנוסחתו הכימית C<sub>3</sub>H<sub>9</sub>O<sub>3</sub>P. נוסחת המבנה שלו: CH<sub>3</sub>PO(OCH<sub>3</sub>)<sub>2</sub>. נקודת ההתכה שלו היא 50°C- ונקודת הרתיחה שלו היא 181°C. חומר זה הוא חומר דליק. במגע עם מים עובר החומר הידרוליזה באיטיות. מספר ה-CAS שלו [756-79-6].

שימושו המסחרי העיקרי של הדימתיל מתילפוספונט הוא כחומר מעכב בעירה. שימושים מסחריים אחרים של החומר הם כתוסף הצתה מוקדמת לבנזין, מונע קצף, פלסטיסייזר, מייצב, חומר אנטי סטטי, ותוסף לממסים ולנוזלים הידראוליים עם טמפרטורה נמוכה. החומר יכול לשמש כזרז וכמגיב בסינתזה אורגנית, מאחר שהוא יכול ליצור יליד מגיב מאוד. הייצור השנתי של החומר בארצות הברית נע בין 91,000 ל-910,000 קילוגרם.

דימתיל מתילפוספונט אינו מסווג כרעל, אך הוא מזיק אם נשאף, נבלע או נספג דרך העור; על פי אמנת הנשק הכימי מסווג החומר כ-schedule 2 chemical והוא משמש בסינתזה של גז העצבים סארין. הוא יכול לשמש כמדמה לתרגולי הכשרת סארין ולכיול גלאים. הוא חשוד כחומר מסרטן.

דימתיל מתילפוספונט נודע בשמות רבים נוספים:
* dimethoxymethyl phosphine oxide
* dimethyl methanephosphonate
* dimethyl methyl phosphonate
* Fran TF 2000
* Fyron DMMP
* Metaran
* NSC 62240
* O,O-dimethyl methylphosphonate
* Reoflam DMMP

ב-4 באוקטובר 1992, כ-190 ליטר של דימתיל מתילפוספונט, יחד עם חומרים אחרים, השתחררו בהתרסקות טיסת אל על 1862 בביילמר, אמסטרדם.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרכובות אורגניות
קטגוריה:נשק כימי
קטגוריה:חמצן: תרכובות
קטגוריה:זרחן: תרכובות
פסיליום

פסיליום (באנגלית Psyllium) הוא תכשיר אשר מופק מקליפות זרעי לחך ומשווק בישראל תחת השמות: פסיליום, מוציוויטל, קונסיל ועוד. לתכשיר אין התוויה רפואית מאושרת.

==תכונות==
צמח הלחך, מקליפת זרעיו מיוצר הפסיליום, הגן הבוטני, טכניון, חיפה

לפסיליום כושר ספיחת מים רב - סיבי קליפות הפסיליום יכולים לספוג עד פי 25 מנפחם. פסיליום סופח את מי השתייה ויוצר נוזל צמיג במעי, דבר המגדיל את נפח תוכן המעי, גורם לגירוי עדין של המעי, להגברת התנועתיות של שרירי המעי (פריסטלטיקה) וקיצור משך מעבר המזון במעי. הגדלת נפח תוכן המעי יוצרת תחושת שובע.

פסיליום מתחיל להשפיע רק 12–24 שעות מרגע נטילתו ועשוי להגיע להשפעה רק לאחר יומיים שלושה של שימוש סדיר. פסיליום כמעט ואינו נספג מהמעי למחזור הדם ואינו עובר מטבוליזם משמעותי.

סיבים המופקים מקליפת זרע הצמח לחך (Plantago Ovata), צמח רב שנתי הצומח באסיה, מזרח אפריקה והמזרח התיכון, בעיקר באדמות מלוחות. רוב הפסיליום כיום מגיע מהודו. לפי מסורת האיורוודה, כזרע שלם, הוא שימש כצמח לטיפול בשפעת והצטננות, שיעול יבש, ברונכיטיס, ראומטיזם, הפרעות כילייתיות ודלקות בדרכי השתן.

השימוש המוכר ביותר הוא סיבי קליפת הזרע המכילים 65% סיבים מסיסי מים ו-10-15% סיבים לא מסיסים. הוא המרכיב העיקרי של התכשיר המשלשל Metamucil ומחקרים מעידים על השפעתו המיטיבה של הורדת רמות כולסטרול.<ref></ref><ref></ref>

הפסיליום נותן נפח לצואה כמו הצלולוז, המתיל צלולוז, סודיום-קרבוקסי-מתיל-צלולוז, לתת, סובין חיטה ואחרים. כל הסיבים לעיל בעלי תכונות היגרוסקופיות ובכך הם מגדילים נפח הצואה.

קליפת הפסיליום מכילה כמעט אך ורק סיבים. הקליפה מכילה כ-65% סיבים מסיסים שהם mucilage (חומרים ג'לטיניים שהם הן glycoproteins והן פוליסכרידים) שמורכב בעיקר מהסוכרים arabinose ו-xylose, וכ-15% סיבים לא מסיסים: צלולוזה, וליגנין.

== שימוש ==
ניתן להשתמש בפסיליום כחומר מקשה בהכנת מזון באופן דומה לשימוש בג'לטין. לדוגמה, מוסיפים פסיליום למחית פירות בהפקת תמליא (פאי) טבעונאי .

הפקה מסחרית של פסיליום נעשית מאז שנת 1934.<ref></ref> הפקתו המסחרית נעשתה לראשונה על ידי חברת G.D. Searle שמכרה אותו כסיבים תזונתיים בשם מטאמוציל (Metamucil).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיליפ מילר
קטגוריה:צמחי מרפא
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1754