שקל צורי

מחצית שקל צורי משנת 102/101 לפנה"ס
שקל צורי
השקל הצורי היה המטבע של העיר הפיניקית צור ואמצעי התשלום המרכזי בלבנט החל מ־126 לפנה"ס עד סביבות 60 לספירה.

== רקע ==
השימוש במטבע הגיע לפיניקים בסוף המאה ה־5 לפנה"ס, בזכות השגשוג בעריהם והמגעים עם יוון (שם גדל השימוש במטבעות במסחר).<ref name=":1">משורר, מטבעות עתיקים, עמ' 23</ref> בצור הוטבעו, בתחילה, סטטרים (לפי משקלם, 13.5 גרם, וחיקוי הינשוף – אך ייתכן שאותם מטבעות שימשו גם כשקל כפול צורי, שבהמשך הפך לשקל צורי<ref>קינדלר, מיטבעת צור, עמ' 320.</ref>), עליהם הופיעו בצד אחד (בקומבינציות שונות) מלקרת אלוהי העיר מזוקן וחמוש בחץ וקשת רוכב על היפוקמפוס, גלי ים, חלזונות הארגמן ודולפינים, כולם סמלים הקשורים לאופייה של צור והמיומנות הפיניקית בים, ובצד השני ינשוף (חיקוי למטבעות האתונאים), עם סמלים מצריים (מטה רועים, ḥḳ, המסמל שלטון, ומחבט דיש, ḥw, המסמל משילות) וסימון שנת ההטבעה.<ref>משורר, מטבעות עתיקים, עמ' 23–25</ref><ref name=":6232">קינדלר, מיטבעת צור, עמ' 319</ref> כבר מתקופה זאת הוטבעו בפיניקיה שקלים – השקל הכפול הצידוני, ואלה היו המטבעות המרכזיים בפיניקיה ובאזור באותה תקופה, אך בסביבות 350 לפנה"ס עברו הערים בפיניקיה להשתמש במטבעות לפי סטנדרט יווני.<ref>משורר, מטבעות עתיקים, עמ' 24</ref>

== השקל הצורי תחת ההלניסטים והרומאים ==
מטבעות מ[[מטמון עספיא, שכלל בעיקר שקלים וחצאי־שקלים צוריים]]
השקל הצורי היה המטבע החשוב ביותר והעיקרי בלבנט (בקרב אנשי סוריה, הכנענים־פיניקים והיהודים), החל מ־126/125 לפנה"ס (שנת ההטבעה הראשונה, עם ירידת הממלכה הסלאוקית<ref>קינדלר, מיטבעת צור, עמ' 318</ref>) עת ירש את הטטרדרכמה הסלאוקית, למשך כ־180 שנה.<ref>משורר, מטבעות עתיקים, עמ' 27</ref>

מבחינה עיצובית, על צדו האחד של השקל הצורי הופיע ראש מלקרת־הרקלס – מלקרת הוא האלוהות הראשית של צור, בעל צור והאל המגן שלה, שזוהה בתקופה ההלניסטית עם הרקלס היווני.<ref name=":0">משורר, מטבעות עתיקים, עמ' 28</ref><ref name="אניות וחלקי אניות3232"></ref> האל הופיע גם על מטבעות מקפריסין (כתיון, סלמיס, קוריון ואמתוס ) דבר המצביע על קשרי צור והערים הפיניקיות באי.<ref>קינדלר, מיטבעת צור, עמ' 321</ref> על צדו השני הופיעו הנשר הסלאוקי (ובהמשך, הנשר הרומי) שבין רגליו חרטום אניה, המסמל את אופייה של צור ועוצמתה הימית, אלת הרקלס שסימלה את מטבעת צור, וכיתוב יווני: ΤΥΡΟΥ ΙΕΡΑΣ ΚΑΙ ΑΣΥΛΟΥ – צור הקדושה ועיר מקלט.

השקל הצורי איבד ממעמדו בסביבות 60 לספירה, בעקבות הטבעה מאסיבית של דינר רומאי במזרח התיכון בימי נירון.<ref>משורר, מטבעות עתיקים, עמ' 39</ref><ref name=":2">קינדלר, מיטבעת צור, עמ' 322</ref> זמן קצר לאחר מכן, עוד בימי נירון, הוקמה בצור מטבעה רומית גדולה לטטרדרכמות שהוטבעו בה ובערים חשובות אחרות במזרח עד אמצע המאה ה־3 לספירה, ונועדו לספק מטבעות ללגיונות הרומיים באזור. גם בתקופה זאת, הייתה למטבעות הצוריים תפוצה רחבה בלבנט.<ref>קינדלר, מיטבעת צור, עמ' 322–323</ref>
קופסת מטבעות ולצדה שקלים צוריים ויורשיהם, השקלים הישראלים הקדומים
צור הייתה המקור העיקרי למטבעות כסף בארץ ישראל כמה מאות שנים קודם לשקל הצורי,<ref>קינדלר, מיטבעת צור, עמ' 323</ref> אך השקל הצורי הפך המטבע הבלעדי לתשלום חובות בבית המקדש השני.<ref>משורר, מטבעות עתיקים, עמ' 28</ref> המטבע היה כה חשוב בעיני היהודים, אולי בזכות טהרת מתכתו ודיוק משקלו, שקביעתו כסטנדארט לתרומות קודש למחצית השקל העלימה עין מהסמלים הפגניים שעליו כגון מלקרת והנשר.<ref>קינדלר, מיטבעת צור, עמ' 322</ref> במשנה מוזכר שכל השקלים המוזכרים בתורה הם שקלים צוריים.<ref>, , ראו משורר, מטבעות עתיקים, עמ' 28</ref> בתקופת המרד הגדול הוחלף השקל הצורי בשקל ישראלי – עם פרוץ המרד בשנת 66 לספירה (לא קיימים שקלים צוריים מאוחרים משנת 65) הוטבעו מטבעות יהודיים בירושלים, שמשקלם ותכולת מתכתם שווים לשקל הצורי, ואף הכיתוב "ירושלים הקדושה" עליהם מקביל לכיתוב "צור הקדושה" ביוונית על מטבעות צור.<ref>משורר, מטבעות עתיקים, עמ' 42</ref>

ערכם של שקלי צור חוקה גם על־ידי אנשי אשקלון והנבטים במטבעותיהם.<ref>משורר, מטבעות עתיקים, עמ' 29</ref>

==לקריאה נוספת==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מטבעות עתיקים
קטגוריה:מטבעות אסיה
קטגוריה:צור
קטגוריה:מטבעות שיצאו משימוש
קטגוריה:פיניקים
קטגוריה:לבנון: כלכלה
קטגוריה:סוריה: כלכלה
קטגוריה:ארץ ישראל: כלכלה