שמואל פרנקל (תעשיין)

שמואל פרנקל (נוֹלָד 22 בנובמבר 1801 צילץ, נפטר 28 ביולי 1881 <ref>[http://www.dobratrasa.eu/pl/misto/dobre-zachovaly-zidovsky-hrbitov-v-prudniku Dobrze zachowany – cmentarz żydowski w Prudniku].</ref> בפרודניק) היה תעשיין גרמני, מייסד מפעל אריגת בדי פשתן ודמשק (שנקרא לימים "פרוטקס") בפרודניק.

== קורות חיים ==
המפעלים של פרנקל (1864) בפרודניק

=== משפחה ===
שמאל פרנקל הגיע ממשפחת סוחרים יהודית. הוא היה בנם של אברהם יצחק פרנקל (1750–1835) ואשתו השנייה שאנדל'ה פרנקל (1773–1866).<ref></ref> בשנת 1824 התחתן שמואל עם אסתר פולקה-Polke (1802–1879), בתם של לובל פולקה וברכה אדלר<ref name=":0"></ref>. מנישואים אלה נולדו לשמאל ואסתר 14 ילדים (אחד עשר שרדו את ילדותם): צבי, מנחם, יהודה (1825–1858), עקיבא (1826–1834), דורותיאה (1829–1904), ססילי (1830–1916), יוסף (1831 - 1864) ג'ני (1833–1892), אברהם (1835–1904), אלברט (1837–1909), אוגוסט (1838–1919), רוזאלי (1840–1913), עמנואל (1842–1920) ו (1844–1901).

=== קריירה ===
עד גיל 26 שמואל גדל בקהילת יהודי צילץ. בשנת 1827 עבר שמואל פרנקל ומשפחתו מצילץ לפרודניק.<ref>[http://prudnik24.pl/index.php/2015/01/13/jak-zmienial-sie-prudnik-z-inicjatywy-rodzin-frankel-pinkus-cz-1/ Jak zmieniał się Prudnik z inicjatywy rodzin Fränkel i Pinkus – cz. 1].</ref> בפרודניק הוא הקים חנות בבית שכור שהיה ב. שם הוא מכר בין היתר בדים המיוצרים בבתי המלאכה המקומיים, חוטים וחומרי תפירה מפשתן, מטריות, כלי חרסינה וצעצועים. רק בשנת 1839, הוא קנה את הבניין מברברה פולזנר Pulzner תמורת 3090 טאלרים.

בשנת 1845 הקים פרנקל מפעל לבדי פשתן ודמשק ממש על גדות שזרם במרכז העיר, ברחוב ניסקה (לשעבר Neisserstrasse ).<ref></ref> בשנת 1847 פרנקל קנה מפעל מתחרה שפשט רגל בשם אוגוסטה ת'יל מהכפר הנמצא בפרברי פרודניק. המפעל של פרנקל הפך מהר מאוד לאחד ממפעלי הטקסטיל הגדולים לא רק בשלזיה ובגרמניה, אלא גם באירופה. שמואל פרנקל פתח כמה סניפים נוספים, בברלין, אאוגסבורג, , ו<ref name=":1"></ref> כך הפך לאחד מיצרני בדי הפשתן הגדולים בעולם<ref name=":2">[https://sztetl.org.pl/pl/biogramy/5438-frankel-samuel Wirtualny sztetl – Fränkel Samuel].</ref>.

בשנת 1854 שמואל פרנקל הפך ליושב ראש הקהילה היהודית בפרודניק לאחר שהקים אותה באותה שנה.

בשנת 1862, שמואל פרנקל, יוסף פינקוס (חתנו של שמואל פרנקל) ובנו אלברט, ערכו סיור לימודים ברחבי אנגליה וסקוטלנד כדי ללמוד ולצבור ניסיון בתעשיית הטקסטיל, בניסיון שצברו באותו סיור השתמשו אחר כך לפיתוח מפעל הטקסטיל המשפחתי.<ref>Wetzel A., History of the town of Prudnik in Upper Silesia, Opole 2005.</ref>

בדצמבר 1864 המבנה הארגוני של החברה השתנה. מאותה תקופה ועד שנת 1934 החברה הייתה רשומה במרשם המסחרי הגרמני כ-Die Offene Handelsgesellschaft S. Fränkel (). רשימת בעלי המניות בחברה הורכבה משמואל פרנקל, בנו אלברט ובעלה של בתו אוגוסטה, יוזף פינקוס.

==== תרומת משפחת פרנקל לקהילה ====
בשנת 1873, שמואל פרנקל, לרגל יובל נישואי הזהב שלו תרם 1,000 מטבעות טאלרים לגימנסיה המקומית.<ref>Borkowski M., Kirmiel A., Włodarczyk T., In the footsteps of Jews: Lower Silesia, Opole region, Ziemia Lubuska, Warsaw 2008, p. 139.</ref>

ב־3 במאי 1877 שמואל פרנקל חנך את בית הכנסת הגדול בפרודניק שהוא ממן את הקמתו.<ref></ref>

בשנת 1896 בני משפחת פרנקל, ממנו, ציורי שמן של הקיסרים וילהלם הראשון, פרידריך השלישי ווילהלם השני לטובת בניין העירייה החדש שנבנה. כמו כן, ארגנו לעיתים קרובות ערבי קריאת שירה וקונצרטים קאמריים של פסנתרנים מפורסמים בעולם (כולל וילהלם בקהאוס וולטר גיסקינג).

יהודים עשירים מפרודניק תרמו תרומה נכבדה לטובת העיר. בשנת 1904, בעל המפעל, עמנואל פרנקל (בנו של שמואל פרנקל), תרם 9,000 טאלרים להקמת אנדרטה לקיסר וילהלם הראשון.<ref>Borkowski M., Kirmiel A., Włodarczyk T., In the footsteps of Jews: Lower Silesia, Opole region, Ziemia Lubuska, Warsaw 2008, pp. 139–140.</ref> אברהם פרנקל (בן של שמואל פרנקל), יו"ר הקהילה היהודית בפרודניק, שמת ביוני 1904, תרם 50,000 מארקים לקופת העיר לטובת נזקקים, ללא קשר לדת. בדצמבר אותה שנה הקים התעשיין מקס פינקוס (נכדו של שמואל פרנקל) בית חולים ובשנת 1910 הוא תרם את בית החולים לעיר.

בשנת 1908, בני משפחת פרנקל הקימו שלוש טורבינות שסיפקו חשמל לא רק למפעל הבדים עצמו, אלא גם לבית החולים ולתחנת הכוח באופולה.<ref></ref>

בשנת 1910, מפעלי פרנקל העסיקו 4,000 עובדים מתוך כ-19,000 מתושבי העיר (כלומר כל תושב חמישי בעיר עבד במפעלי החברה). הבעלים, בני משפחת פרנקל, טיפלו בצוות העובדים, באופן שלא היה נהוג עד אז: הם הקימו דירות לעובדים, שנבנו ברחוב קרולה מיארקה אי פולנה (ul. Karola Miarka i Polna), במפעל נבנה בית חולים של המפעל (נתרם לימים לעיר; הוא היה ברחוב רחוב פיאסטובסקה-Piastowska).

בשנת 1928, בניו של שמואל פרנקל הקימו את בית הספר לילדי העובדים במפעליו ברחוב Prążyńska. הם תרמו לעיר את בית המרחץ העירוני (ברחוב ul. Parkowa), את בית החולים של החברה וביתן בפארק העירוני.<ref>Nicieja SS, Kulczyk P., Prudnik Formerly and Today 1896 - 2006, Opole 2006.</ref> בניו של שמואל פרנקל גם מימנו את הקמת המנזר והכנסייה אוונגליסטית.<ref>Rzepiela U., Szymańska-Seyler S., Prudnik of the past years 1895 - 1935, Opole 2006.</ref> ביוזמתם הוסדרה גם הבנייה לאורך נהר פרודניק, רחובות רבים נסללו וגשר הוקם מעל רחוב ניסקה. הווילה המרשימה של משפחת פרנקל הייתה ברחוב ויזנר (שם הרחוב המעודכן קושיצ'יסקי-Kościuszki ), ואילו הווילה הייצוגית שלו עמדה ברחוב נייזר (שם הרחוב המעודכן ניסקה-Nyska ).<ref>Kulczyk P., Rzepiela U., Prudnik on an old postcard, Prudnik 2002.</ref>

בשנת 1928, הוקם בית ספר לילדי העובדים במפעלי החברה.

==== בשואה ====
בשנת 1938 עם החלת חוקי הרייך השלישי של המפלגה הנאצית המגבילים את זכויות יהודי גרמניה, כולל איסור על היהודים להחזיק עסקים, הוחרם המפעל מבני משפחת פרנקל-פינקוס ובני המשפחה נאלצו לברוח מגרמניה ולוותר על הזכויות שלהם במפעל ויתר הפרויקטים בעיר שהקימו. תחת ההנהלה הנאצית, החברה קיבלה את השם Schlesische Feinweberei AG.

בסוף ספטמבר 1944, הנאצים הקימו על שטחי המפעל, מחנה משנה של אושוויץ, בו נאלצו לעבוד בעבודות כפיה כ־400 נשים, בעיקר יהודיות מהונגריה. הן עבדו במכונות האריגה. הן הועסקו בין היתר בייצור מצנחים לצבא הגרמני. המפעל נוהל על ידי SS-Oberscharführer ברנהרד בקר ועוד כעשרים אנשי אס אס נוספים. מחנה המשנה הפסיק לפעול ב־19 בינואר 1945 והנשים שעבדו בו בעבודות כפייה נאלצו לצעוד ברגל בצעדת מוות למחנה הריכוז גרוס-רוזן.<ref></ref> משם הן הובלו למחנה הריכוז ברגן-בלזן; לא ידוע מי מהן שרדה.<ref>Kasza, Ryszard (2018). Historia Prudnika fotografią pisana. Prudnik: Prudnik County.</ref><ref></ref>

==== לאחר המלחמה ====
בשנת 1949 לאחר מלחמת העולם השנייה המפעל עבר שחזור ושיפוץ. תקופת ההתאוששות הייתה ארוכה בגלל המצב הכלכלי, שבה נמצאה פולין (כתוצאה ממלחמת העולם השנייה פרודניק ויתר שלזיה העליונה עברו מגרמניה לפולין).

בשנת 1965 מפעלי משפחת פרנקל בפרודניק קיבלו את השם "פרוטקס-Frotex". בשנת 1992, חברת "פרוטקס" עברה תהליכי מודרניזציה והפכה לחברת ממשלתית. בשנת 1995 מפעל "פרוטקס" הוכנס לתוכנית ההפרטה הכללית ונכלל בקרן ההשקעות הלאומית השנייה.

ב-5 ביולי 2014 "פרוטקס" הפסיקה את פעילותה.<ref></ref>

=== פטירתו ===
קבר שמואל פרנקל ואשתו אסתר
שמואל פרנקל נפטר ב־28 ביולי 1881. הוא נקבר בבית העלמין היהודי בפרודניק ברחוב בהנהופשטראסה-Bahnhofstrasse (השם המעודכן רחוב קולייובה 40-Kolejowa).<ref></ref> על בסיס צוואתו הוענקו 900 מארקים גרמנים לבתי חולים בפרודניק, 2,100 מארקים ל לרכישת מיטות חדשות למרפאת המנזר ו-15,000 מארקים לעירייה פרודניק, מתוכם לרכישת פחם לתושבי העיר הנזקקים מדי שנה בתאריכים 11 בנובמבר ו-11 בדצמבר. בצוואתו שמואל פרנקל העביר את הבעלות על המפעל לחתנו יוזף פינקוס, ואחריו לנכדו . החברה התקיימה עד שנת 2011 בשם זקלאדי פשמיסלו קוטונובגו "פרוטקס"-Zakłady Przemysłu Bawełnianego „Frotex”.<ref></ref>

== הנצחה ==
עץ הדולב הלונדוני, ששמו הוסב ל"סמואל" כמצבה חייה לשמואל פרנקל, בשער הכניסה למפעלי פרנקל, בפרודניק
ב־28 בנובמבר 1981, בבית הכנסת בפרודניק, הושר שיר מזמור לרגל יום הולדתו ה-100 של שמואל פרנקל. הוא הושמע שוב ב־5 בדצמבר 2019 על ידי הרכב הכינורות של תלמידי בית הספר הממלכתי למוזיקה קרול שימנובסקי בפרודניק <ref></ref> כחלק ממבצע קידום ספרים ופרסומים העוסקים במורשת הטקסטיל.<ref></ref>

ב־18 ביוני 2016 ניתן שמו של שמואל פרנקל לעץ הדולב הלונדוני שצמח ליד בניין שער הכניסה למפעל לשעבר "פרוטקס" של שמואל פרנקל <ref></ref><ref name=":02"></ref>.

ב-28 במאי 2020, ביוזמתו של ראש עיריית פרודניק, שמו של שמואל פרנקל ניתן לרחוב החדש המחבר בין הרחובות Jasionowe Wzgórze עם ul. Powstańców Śląskich.<ref></ref>

==ראו גם==
* קהילת יהודי צילץ
* קהילת יהודי פרודניק

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* A. Zappel, Max Pinkus: der schlesische Unternehmer, seine Schlesierbibliothek, seine Freundschaft mit Gerhart Hauptmann, Leverkusen 1992.
* W. A. Reichart, C.F. Wilhelm Behl (Hrsg.), Max Pinkus: 3. Dezember 1857 bis 19. Juni 1934, München 1957.
* W. Requardt, Der königliche preußische Kommerzienrat aus Neustadt O. S.: Erinnerungen an Max Pinkus (Schlesien: Arts, Science, Folklore, 27), Sigmaringen 1982, s. 26–46.
* K. Schwerin, Max Pinkus, seine Schlesienbücherei und seine Freundschaft mit Gerhart Hauptmann, [w:] Jahrbuch der Universität Breslau, 1963, s. 210–235.
* K.A. Kuczyński, Max Pinkus (1857–1934) [w:] K. Hildebrandt, K.A. Kuczyński (Hrsg.), Weggefährten Gerhart Hauptmanns. Förderer – Biographen – Interpreten, Würzburg 2002, s. 47–56.

</div>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://prudnik24.pl/?s=rodzin+Fränkel+i+Pinkus+ לקט מאמרים אודות משפחת פרנקל. באתר פרודניק 24] 
* [https://sztetl.org.pl/pl/biogramy/5438-frankel-samuel אודות שמאל פרנקל באתר השטאטל הוירטואל] 
* [https://prudnik24.pl/index.php/2020/05/28/bedzie-ulica-im-samuela-frankla/ מאצ'י דוברזנסקי,עיריית פרודניק החליטה, שיוקם רחוב על שם משפחת שמואל פרנקל בפרודניק, 28 מאי 2020, באתר פרודניק 24] 
* [http://terazprudnik.pl/2019/12/05/wspolne-dziedzictwo/ מורשת של שתי עירים באתר terazprudnik] 
* [http://terazprudnik.pl/2019/12/08/samuela-frankla/ מזמור לזכר שמואל פרנקל לכבוד יום הולדתו המאה] 
* [https://www.google.com/maps/@50.3266848,17.5730091,3a,75y,125.09h,107.13t/data=!3m6!1e1!3m4!1sWRFk9TkUGuY--RdcSAnmrQ!2e0!7i13312!8i6656?hl=iw המבנים ועצי הדולב העתיקים, של מפעל האריגה של שמואל פרנקל, ברחוב ניסה שבפרודניק. כפי שצולמו על ידי Google Street View ביולי 2013]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1801
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1881