מרינה וורנר

מרינה וורנר (באנגלית: Dame Marina Sarah Warner; נולדה ב-9 בנובמבר 1946),<ref name=":0"></ref> היא סופרת ספרות בדיונית, ביקורת והיסטוריה ממוצא אנגלי. עבודותיה כוללות ספרים וסיפורים קצרים בנוסף לחקר אמנות, מיתולוגיה, סמלים ואגדות. ב-2017 וורנר נבחרה לנשיאת האגודה המלכותית לספרות, האישה הראשונה בתואר זה מאז היווסדות האגודה ב-1820.<ref name=":1"></ref>

== חיים אישיים ==
וורנר נולדה בלונדון בשנת 1946 לאסמונד וורנר, מוכר ספרים אנגלי, ולאיליה, מהגרת איטלקייה. משפחתה עברה לקהיר, שם היא גדלה, עד הצתת חנות הספרים של אביה בינואר 1952 כחלק מתקיפה נגד עסקים זרים בעיר. בעקבות זאת המשפחה עברה לבריסל שבבלגיה ואז לקיימברידג', אנגליה. מאוחר יותר, היא למדה צרפתית ואיטלקית ב, מכללה חלוצית של אוניברסיטת אוקספורד. ב-1971 היא התחתנה עם הסופר האנגלי . ב-1977 נולד בנם, , שגדל להיות פסל.<ref></ref>

הזוג התגרש ב-1980.<ref></ref> מ-1981 עד 1997 הייתה וורנר נשואה לצייר ג'ון דאו מת'יוס<ref></ref> בעלה השלישי הוא המתמטיקאי .<ref></ref>

קיימת טענה כי וורנר היא הדמות של הסופרת המופיעה במילות השיר "Lady Writer" של להקת דייר סטרייטס (באלבום "Communiqué"), טענה שמקובלת על וורנר עצמה,<ref></ref> אם כי הכותב, מארק נופלר, נמנע מלייחס את הדמות שבשיר לוורנר.

== קריירה ==
הקריירה של וורנר החלה בעבודתה ככותבת בדיילי טלגרף הבריטי. בשנת 1969 עבדה כעורכת תוכן במגזין ווג עד 1972.<ref name=":2"></ref>

וורנר הוציאה עד היום 20 ספרי עיון ו-6 רומנים. ספרה הראשון הוא ביוגרפיה היסטורית של הקיסרית דוואגר צו-חסי ששלטה בסין בתקופתה.<ref name=":7"></ref>

בדצמבר 2012 הנחתה וורנר תוכנית רדיו בת 10 פרקים ב- BBC Radio 4 המתמקדת בעבודת האחים גרים.<ref></ref> ב-1984 היא נבחרה להצטרף לאגודה המלכותית לספרות.<ref></ref>

למרינה וורנר הוענק תואר דוקטור לשם כבוד מ-10 מוסדות, ביניהם: אוניברסיטת אקסטר, אוניברסיטת שפילד האלם, אוניברסיטת יורק ועוד.<ref></ref>

נוסף על כך, היא קיבלה פעמיים תואר הוקרה על עבודתה הספרותית בטקסי חלוקת אותות של מלכת אנגליה (2008 – CBE}}, 2015 - תואר אבירות DBE)<ref name=":3"></ref><ref name=":4"></ref>

וורנר הייתה עמיתה באול סולס קולג', אוקספורד, וכיהנה כיו"ר השופטים של פרס בוקר הבינלאומי ב־2015.<ref></ref>

כמו כן, במרץ 2017 וורנר נבחרה לנשיאה ה-19 של האגודה המלכותית לספרות, האישה הראשונה בתפקיד זה, והחליפה את קודמה בתפקיד קולין ת'ברון.<ref name=":1" />

== אותות ופרסים ==

* 1986: פרס הספר של על הספר "Monuments and Maidens: The Allegory of the Female Form"<ref name=":0" />
* 1988: מועמדות לפרס בוקר לספרות בדיונית על הספר “The Lost Father”<ref name=":0" />
* 1989: פרס סופרי (אזור אירוסיה, הספר הטוב ביותר) על הספר “The Lost Father”<ref name=":0" />
* 1989: פרס מקמיליאן עט הכסף על הספר “The Lost Father”<ref></ref><ref name=":0" />
* 1996: על הספר “From the Beast to the Blonde: On Fairy Tales and Their Tellers”<ref></ref>
* 1999: פרס פולקלור קת'רין בריגס על הספר “No Go the Bogeyman: Scaring, Lulling and .Making Mock”<ref name=":0" />
* 2000: תואר אבירות במסדר האמנות והספרות (Chevalier de l'Ordre des Arts et des Lettres)<ref name=":0" />
* 2000: פרס רוז מרי קרושיי לספרות אנגלית על הספר “No Go the Bogeyman: Scaring, Lulling and Making Mock”<ref name=":0" />
* 2005: מפקדת במסדר כוכב הסולידריות האיטלקי (Commendatore dell' Ordine della Stella di Solidarieta)<ref name=":5"></ref>
* 2005: נבחרה לעמיתה באקדמיה הבריטית<ref name=":6"></ref>
* 2008: מונתה למפקדת במסדר האימפריה הבריטית<ref name=":3" />
* 2012: על הספר ”Stranger Magic: Charmed States and the Arabian Nights”<ref></ref>
* 2013: על הספר ”Stranger Magic: Charmed States and the Arabian Nights”<ref name=":5" />
* 2013: פרס הספר שייח' זאיד לתרבות ערבית בשמות לא-ערביות על הספר ”Stranger Magic: Charmed States and the Arabian Nights”<ref name=":5" />
* 2013: אול סולס קולג', אקספורד, חברות של שנתיים<ref name=":6" />
* 2013:מנספילד קולג', אוקספורד, עמית כבוד<ref name=":6" />
* 2013: סנט קרוס קולג', אוקספורד, עמית כבוד<ref name=":6" />
* 2015: אבירה במסדר האימפריה הבריטית על שירות לחינוך אקדמאי ולמידה ספרותית<ref name=":4" />
* 2015: פרס הולברג על עבודתה על סיפורים ומיתולוגיה<ref name=":2" />
* 2017: נבחרה לנשיאה של האגודה המלכותית לספרות<ref name=":1" />
* 2017: מדליית האקדמיה הבריטית על מפעל חיים<ref></ref>
* 2017: פרס הפנטזיה העולמי על מפעל חיים<ref></ref>

== פרסומים ==
=== ספרי עיון ===

* 1972: The Dragon Empress: Life and Times of Tz'u-hsi 1835–1908
* 1976: Alone of All Her Sex: The Myth and the Cult of the Virgin Mary
* 1979: Queen Victoria’s Sketchbook
* 1979: The Crack in the Teacup: Britain in the Twentieth Century
* 1981: Joan of Arc: The Image of Female Heroism
* 1985: Monuments and Maidens: The Allegory of the Female Form
* 1987: Maggi Hambling: Paintings, Drawings and Watercolours
* 1989: Into the dangerous world: Some Reflections on Childhood and its Costs
* 1993: L’Atalante
* 1994: Managing Monsters: Six Myths of our Time
* 1994: From the Beast to the Blonde: On Fairy Tales and their Tellers
* 1998: No Go the Bogeyman: On Scaring, Lulling and Making Mock
* 2002: Fantastic Metamorphoses, Other Worlds: Ways of Telling the Self
* 2004: Signs and Wonders. Essays on Literature and Culture
* 2006: Phantasmagoria: Spirit Visions, Metaphors & Media
* 2013: Stranger Magic: Charmed States and the Arabian Nights
* 2013: Scheherazade’s Children. Global Encounters with the Arabian Nights
* 2014: Once Upon a Time: A Short History of Fairy Tale
* 2018: Fairy Tale: A Very Short Introduction
* 2018: Forms of Enchantment: Writings on Art and Artists<ref name=":7" />

=== רומנים ===

* 1977: In a Dark Wood

* 1981: The Impossible Series
* 1982: The Skating Party
* 1988: The Lost Father
* 1992: Indigo or Mapping the Waters
* 2001: The Leto Bundle <ref></ref>

=== סיפורים קצרים ===

* 1994: The Mermaids in the Basement: Stories
* 1994: Wonder Tales: Six Stories of Enchantment
* 2000: Leto’s Flight
* 2010: Murderers I Have Known and Other Stories
* 2013: The First Time
* 2014: Ruby
* 2015: Fly Away Home
* 2019: This Place of Thorns
* 2019: Buck Moon<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד
קטגוריה:סופרות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1946