OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סיבוכיות סנכרון

סיבוכיות סנכרון הוא מושג מתחום הנדסת תוכנה המתייחס לסוג של סיבוכיות קוד, אשר מודד את השפעת השימוש באמצעי סנכרון על הקושי לבדוק את המוצר הסופי בתחום התוכנה המקבילית.

הנוסחה פותחה לראשונה במחלקה למדעי המחשב של האוניברסיטה הפתוחה בישראל. הרעיון הכללי הוא להרחיב את הסיבוכיות הציקלומטית של מקקייב למערכות מקביליות המשתמשות באמצעי סנכרון בקוד.

דוגמאות לאמצעי סנכרון בקוד הן, למשל, נעילות הדדיות, שימוש בזיכרון משותף, תקשורת בין תהליכים וכדומה.

== אופן פעולה == 
הנוסחה פותחה בהתבסס על הנוסחאות הקיימות לחישוב סיבוכיות ציקלומטית של גרף המייצג מסלול בקרה של התוכנה הנבדקת. הסיבוכיות הציקלומטית היא מספר המייצג את סיבוכיות הגרף כתלות במספר הקשתות והצמתים בו, ואם לתרגם את זה לעולם התוכנה - כתלות במספר מבני הבקרה (מבנים מסוג if...then, while וכדומה). סיבוכיות סנכרון באה להרחיב את המודל למצב בו יש יותר ממסלול בקרה אחד בתוכנה (כל מסלול כזה נקרא interleaving), והמסלולים מצטלבים בנקודות מוגדרות (נקודות סנכרון - synchronization points). המדד מבוסס על כך שנקודות הסנכרון האלה הן מוגדרות מראש ובעלי מאפיינים ידועים. דוגמאות לנקודות סנכרון הן למשל השהיה (פקודת sleep), נעילה הדדית (mutex), או גישה לזיכרון משותף (shared memory, volatile variable).

=== מאפייני נקודת סנכרון ===
לנקודות סנכרון מוגדרים שני מאפיינים:
# פוטנציאל שחלוף (interleaving potential) - מאפיין זה אחיד לכל מופעי סוג נקודת הסנכרון בתוכנה הספציפית, אך יכול להשתנות ממערכת אחת לאחרת כתלות בגורמים מערכתיים (תזמון תהליכים, תמיכה בעדיפויות ריצה, וכדומה). המאפיין מתאר את התנהגות המערכת בנקודת הסנכרון: האם המערכת בהכרח תבצע העברת בקרה לתהליך אחר (context switching), ואם כן - מה מספר המתחרים המינימלי שיכול להיות. עבור מערכת שלא מאפשרת תוכנות מקביליות, המאפיין הזה יהיה 1.
# פוטנציאל תחרותיות (competition potential) - מאפיין זה משתנה ממופע למופע של נקודת סנכרון בקוד. המאפיין הזה מתאר את מספר התהליכים התלויים בנקודת הסנכרון. למשל, במקרה של נעילה הדדית, המאפיין יתאר את מספר התהליכים המשתמשים במנעול המדובר. הערכים יכולים להשתנות עבור מופעי נקודת סנכרון שונים בתוך הקוד, כתלות בלוגיקה של התוכנה. בתוכנה שאינה מקבילית, המאפיין הזה יהיה 1.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://ieeexplore.ieee.org/xpl/articleDetails.jsp?arnumber=5934801 תקציר המאמר המנתח את האפליקביליות של המדד באתר IEEE Xplore]

קטגוריה:סיבוכיות
קטגוריה:הנדסת תוכנה
קטגוריה:תכנות
Heaven & Hell (להקה)

Heaven & Hell היא להקת הבי מטאל בריטית שנוצרה כתוצאה משיתוף פעולה של חברי בלאק סבאת' הנוכחיים טוני איומי וגיזר באטלר עם חברי בלאק סבאת' לשעבר רוני ג'יימס דיו וויני אפיס.

ארבעת החברים בלהקה פעלו כבלאק סבאת' בין השנים 1980-1982 ושוב בין השנים 1991-1992. לאחר שהקליטו שלושה שירים בשנת 2006 לאלבום "Black Sabbath: The Dio Years" הם החליטו ליצור להקה נפרדת מבלאק סבאת' שמונהגת על ידי אוזי אוסבורן. שם הלהקה זהה לשם האלבום הראשון של בלאק סבאת' בו משתתף דיו - "Heaven and Hell".

הלהקה התפרקה ב-2010 לאחר מותו של דיו מסרטן הקיבה.

== היסטוריה ==
=== הקמת הלהקה ===
באוקטובר 2005 במהלך תוכנית הרדיו "Masters of Rock" חשף דיו כי הוא עומד לשתף פעולה עם גיטריסט בלאק סבאת', טוני איומי על מנת להקליט שני שירים לאלבום חדש של בלאק סבאת' שנקרא "Black Sabbath - The Dio Years". הבסיסט של בלאק סבאת', גיזר באטלר ביחד עם המתופף שלה, בילי וורד, נבחרו להקליט ביחד עם איומי ודיו את השירים (שכן אלו היו חברי ההרכב בלאק סבאת' בעת הצטרפותו של דיו). הפרויקט נקרא Heaven & Hell על מנת להפרידו מבלאק סבאת' שאותה מוביל אוזי אוסבורן. עם זאת, בילי וורד החליט בסוף לסרב להצעה בגלל חילוקי דעות מוזיקליים. 

במקום וורד, הצטרף ללהקה ויני אפיס שהיה גם הוא מתופף בלאק סבאת' בתקופת דיו (וורד עזב את סבאת' אחרי צאת האלבום Heaven & Hell והוחלף בוויני אפיס).

בעקבות הקלטת שלושת השירים החדשים וצאת האלבום "Black Sabbath: The Dio Years" החליטה הלהקה לצאת לסיבוב הופעות בשנת 2007. סיבוב הופעות זה זכה לתואר "קמבק השנה" של מגזין הרוק "Classic Rock"
=== The Devil You Know ===
לאחר סיבוב ההופעות של 2007 נראה כי החליטו חברי הלהקה להתפצל- דיו רצה להמשיך בלהקה שנקראת על שמו (דיו) ואילו טוני איומי רצה להמשיך בפרויקט צד שלו. חצי שנה לאחר מכן הודיעו חברי הלהקה כי הם מתכננים להקליט אלבום אולפן חדש במהלך 2008. באוגוסט 2008 השתתפו Heaven & Hell ב-"Metal Monsters Tour" ביחד עם ג'ודס פריסט, טסטמנט ומוטורהד.

ב-28 באפריל 2009 יצא אלבום האולפן החדש "The Devil You Know" בסיבוב ההופעות הנלווה השתתפה הלהקה במספר בפסטיבלים באירופה ובארצות הברית. ההופעה האחרונה בסיבוב ההופעות באטלנטיק סיטי, ניו ג'רזי, ארצות הברית הייתה ההופעה האחרונה של דיו.
=== מחלתו ומותו של דיו ===
בנובמבר 2009 דיו אובחן כחולה בסרטן הקיבה. הלהקה המשיכה לקבוע תוכניות לאחר מתן זמן מנוחה לדיו. Heaven & Hell היו אמורים לחמם את איירון מיידן במהלך סיבוב ההופעות האירופאי של איירון מיידן. השתתפותם של Heaven & Hell בוטלה ב-4 במאי עקב מחלתו של דיו. 12 ימים לאחר מכן, דיו נפטר ממחלתו.

שלושת חברי Heaven & Hell הנותרים ביצעו עוד מספר הופעות בודדות המוקדשות לדיו (את דיו החליף זמר בלאק סבאת' ודיפ פרפל לשעבר, גלן יוז). לאחר ההופעה האחרונה ב-24 ביולי התפרקה הלהקה באופן סופי.
== חברי הלהקה ==
* רוני ג'יימס דיו - שירה
* טוני איומי - גיטרה חשמלית
* גיזר באטלר - גיטרת בס
* ויני אפיס - תופים

== דיסקוגרפיה ==
<div style="direction: ltr;">
* The Devil You Know - 2009
</div>
=== בתור בלאק סבאת' ===
<div style="direction: ltr;">
* Heaven and Hell - 1980
* Mob Rules - 1981
* Dehumanizer - 1992
</div>
== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות רוק בריטיות
קטגוריה:להקות מטאל
קטגוריה:להקות דום מטאל
קטגוריה:רביעיות מוזיקליות
יוסף זימן

יוסף זימן
יוסף זימן (י"ח בניסן תרמ"ב, 28 באפריל 1882 – ו' באייר תשכ"ט, 24 באפריל 1969) היה מייסדה של שכונת נחלת יצחק בתל אביב, 'מוכתר' השכונה וראש ועד התושבים במשך יובל. זימן היה איש ציבור, ממנהיגי יהדות ליטא ויושב-ראש איגוד יוצאי ליטא בישראל.

==קורות חיים==
זימן נולד בעיר פיליפובה שבפלך סובאלק שבצפון-מערב רוסיה (ליטא). סבו, חיים זימן, היה בעל אחוזות. אביו, זאב זימן, היה פרנס הקהילה וביתו שימש אכסניה לשד"רים שבאו בארץ ישראל. המשפחה הייתה בעלת זיקה עמוקה לארץ ישראל ולתנועה הציונית.

בבחרותו למד זימן בישיבת סלבודקה ובישיבת טלז. לאחר נישואיו לשושנה לבית רבינוביץ ממרטש (1882–1964), החל לעסוק במסחר יערות. במלחמת העולם הראשונה שהה בווילנה, וממנה עבר לברלין. לאחר המלחמה שב עם משפחתו לקובנה, והיה בעל חברה גדולה למסחר בפחם. במקביל עסק בפעילות ציונית ענפה.

בשנת תרפ"ג (1923) יזם רכישת קרקע בארץ ישראל והקמת יישוב עבור יהודי קובנה. הוא כינס אספה בבית רבה של קובנה, הרב אברהם דוב כהנא שפירא; היה זה הצעד הראשון שהוביל בסופו של דבר להקמת שכונת נחלת יצחק. בחודש ניסן תרפ"ג (1923) נסע במסגרת מסע שנערך מטעם העיתון "די אידישע שטימע", שם עבד, לארץ לישראל, כנציג האגודה שהקים, לשם רכישת הקרקע עבור חברי האגודה. הוא שב לקובנה, וכעבור שנה חזר ארצה להשלמת העסקה: בעזרת חברת "גאולה" ובעזרת מנהלה בצלאל יפה הסדיר את קניית השטח שמעבר לוואדי מוסררה, שעליו נבנתה השכונה. באדר תרפ"ה (1925) עלה סופית עם משפחתו לארץ ישראל, ועמד בראש מקימי השכונה, שנקראה על שם הרב יצחק אלחנן ספקטור, רבה הראשי של קובנה. זימן בנה את הבית הראשון בנחלת יצחק והיה מראשוני בעלי משק חלב באזור תל אביב. במשך שנים שימש ה'מוכתר' של השכונה וראש ועד התושבים שלה והיה ממקימי מוסדותיה הציבוריים.

זימן היה פעיל במסגרות ציבוריות שונות. ב-1925 היה ממייסדי איגוד יוצאי ליטא בישראל, וכיהן כיושב-ראש הארגון. היה ממייסדי "בנק קרדיט גומלין", וכמו כן היה פעיל בחברה קדישא בתל אביב.

בשנת תש"ז (1947) פרסם את תולדות הקמת נחלת יצחק – "עם נחלת יצחק בראשיתה".

בקיץ 1968 התאלמן מאשתו. זימן נפטר באפריל 1969, בגיל 87. נקבר לצד אשתו בבית העלמין נחלת יצחק.

שנתיים לאחר מותו, בשנת 1971, הנציחה עיריית תל אביב את זכרו בקריאת רחוב על שמו במרכז השכונה.

לזימן נולדו שני ילדים: יצחק ואביבה (ליובה). בנו יצחק זימן השתתף בפעולות הבריגדה היהודית באירופה, ולאחר הקמת המדינה התגייס לצה"ל, שימש בתפקידי פיקוד שונים והשתחרר בדרגת אלוף-משנה.

==כתביו==
* עם נחלת יצחק מראשיתה: פרשת הוסד השכונה נחלת יצחק ליד תל אביב, על שם רבי יצחק אלחנן מקובנה / זכרונות אחד המיסדים תל אביב: הוצאת ספרית ראשונים (דוד תדהר), תש"ז.
* הגדת העשור: לתקומת מדינת ישראל (ה’ אייר תש"ח - ה’ אייר תשי"ח), נחלת יצחק: [חמו"ל], תשי"ח.
* בר מצווה: פרפראות לתקומת מדינת ישראל (תש"ח - ה אייר - תשכ"א), נחלת יצחק: י. זימן, תשכ"א.
* שירים הומוריסטיים, תל אביב: דפוס הפועל המזרחי, תשכ"ז.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20120412091534/http://tourtelaviv.co.il/?page_id=2 תמונה של יוסף זימן לצד פרה בחליבתה], באתר "סיורים וסיפורים בנחלת-יצחק בהדרכת יוסי רנרט"

==הערות שוליים==

קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:תל אביב: מייסדים
קטגוריה:נחלת יצחק
קטגוריה:עיתונאים יהודים ליטאים
קטגוריה:סגל די אידישע שטימע
קטגוריה:בוגרי ישיבת טלז
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
גביע אסיה בכדורגל 2011

גביע אסיה בכדורגל 2011 של AFC נערך בקטר בחודש ינואר 2011, וזאת הפעם השנייה שהטורניר מתארח בקטר והפעם ה-15 שהטורניר נערך. במשחק הגמר ניצחה הנבחרת היפנית את מקבילתה האוסטרלית בתוצאה 0-1 לאחר הארכת זמן. הייתה זאת הזכייה הרביעית של הנבחרת היפנית בטורניר.

== בחירת המארחת ==
קטר, הודו ואיראן הגישו הצעות לאירוח גביע אסיה לשנת 2011 ואילו אוסטרליה הגישה הצעה מאוחרת.
קטר הוכרזה כמארחת הגביע ב-29 ביולי 2007 במהלך גביע אסיה בכדורגל 2007 בג'קרטה, אינדונזיה. בגלל תקנות פיפ"א ו-AFC הוחלט כי הגביע יוכל להתקיים בחודש יולי או בחודש ינואר ומפני שיולי נחשב לשיא הקיץ בחצי האי ערב הטורניר נקבע לינואר.

== המדינות המשתתפות ==
{| class="wikitable sortable" style="text-align: center;"
!נבחרת
!סיבת העפלה
!מספר הופעות בטורניר
!הופעה אחרונה בטורניר
!הישג שיא (עד תחילת הטורניר)
|-
| align="right" |
|מארחת
|7
|2007
|רבע גמר (1996)
|-
| align="right" |
|אלופת אסיה
|6
|2007
|אלופת אסיה (2007)
|-
| align="right" |
|סגנית אלופה
|7
|2007
|אלופת אסיה (1984, 1988, 1996)
|-
| align="right" |
|מקום שלישי ב־2007
|11
|2007
|אלופת אסיה (1956, 1960)
|-
| align="right" |
|זוכת גביע האתגר של ה-AFC 2008
|2
|1984
|סגנית (1964)
|-
| align="right" |
|זוכת גביע האתגר של ה-AFC 2010
|2
|1992
|מקום רביעי (1980)
|-
| align="right" |
|סגנית בית ג' במוקדמות
|4
|2007
|רבע גמר (2004, 2007)
|-
| align="right" |
|מנצחת בית ד' במוקדמות
|4
|1996
|שלב הבתים (1980, 1984, 1988, 1996)
|-
| align="right" |
|מנצחת בית ה' במוקדמות
|11
|2007
|אלופת אסיה (1968, 1972, 1976)
|-
| align="right" |
|סגנית בית ד' במוקדמות
|9
|2007
|סגנית (1984, 2004)
|-
| align="right" |
|מנצחת בית א' במוקדמות
|6
|2007
|אלופת אסיה (1992, 2000, 2004)
|-
| align="right" |
|סגנית בית א' במוקדמות
|3
|2007
|מקום רביעי (2004)
|-
| align="right" |
|מנצחת בית ג' במוקדמות
|7
|2007
|מקום שני (1996)
|-
| align="right" |
|מנצחת בית ב' במוקדמות
|1
| 2007
| רבע גמר (2007)
|-
| align="right" |
|סגנית בית ב' במוקדמות
|8
|2004
|אלופת אסיה (1980)
|-
| align="right" |
|סגנית בית ה' במוקדמות
|1
|2004
|רבע גמר (2004) 
|}

== שלב הבתים ==
=== בית א' ===

=== בית ב' ===

=== בית ג' ===

=== בית ד' ===

== שלבי הנוק-אאוט ==

===מקום 3-4===
במשחק על המקום השלישי גברה על בתוצאה 3-2, וסיימה בפעם השנייה ברציפות במקום השלישי בטורניר.

===גמר===

== שיר הנושא ==
לייצוג האירוע נבחר הסלוגן "יאללה אסיה" ובעקבות הבחירה נבחר השיר "יאללה אסיה" שבוצע על ידי הזמר ג'יי שון בשיתוף פעולה עם הזמר קארל וולף, הזמרית הקטרית ראדיקה וקאריה ומקהלת בית הספר לתיאטרון סילביה שבלונדון. השיר נכתב והולחן על ידי זוליקאה אל-פאסי, ראדיקה וקאריה ומקס הרמן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:גביעי אסיה בכדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל בקטר
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2011
קטגוריה:דוחה: תחרויות ספורט
דאוד כותאב

ממוזער
דאוד כותאב (בערבית: داود كتاب; נולד ב-1955 בירושלים) הוא עיתונאי פלסטיני.

== השכלה וקריירה ==
לכותאב תואר ראשון ממכללת Messiah College בארצות הברית. בין השנים 1982 ל-1987 היה העורך של העיתון הפלסטיני באנגלית Al-Fajr English Weekly. בין השנים 1987 ל-1993 היה כתב בעבור העיתון אל-קודס. 

היה חבר הנהלת תיאטרון אל-חכוואתי. 

בשנת 1996 ייסד את המכון למדיה מודרנית באוניברסיטת אל-קודס ושימש כמנהלו עד לשנת 2007. בין השנים 2007–2008 היה פרופסור לעיתונות בקתדרה על שם פריס באוניברסיטת פרינסטון.

ב-2003 זכה בפרס לחירות התקשורת ולעתידה (פרס לייפציג לתקשורת).

== חיים אישיים ==
הוא נשוי ואב לארבעה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי אקדמיה פלסטינים
קטגוריה:עיתונאים פלסטינים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1955
מערת שוקבא

מערת שוקבא היא מערה קרסטית גדולה ואתר ארכאולוגי-פרהיסטורי הנמצא במדרון הצפוני של ואדי א-נאטוף (נחל נטוף, יובל של נחל איילון), מדרום לכפר שוקבא, בהרי בנימין, כ-14 ק"מ מצפון-מזרח ללוד. במערה זו התגלתה לראשונה תרבות חומרית ייחודית שנקראה התרבות הנאטופית, על שם ואדי א-נאטוף הסמוך.

==החפירות ותוצאותיהן==
המערה התגלתה לראשונה לחוקרים בשנת 1924 בזכות האב אלכסיס מאלון, שעבד אז בסניף המכון האפיפיורי למקרא בירושלים. ב-1928 נערכה במקום חפירה ארכאולוגית על ידי משלחת בריטית בניהולה של דורותי גארוד.

===השכבות שנחשפו על ידי גארוד===
*שכבה A: תקופות היסטוריות (התקופה ההלניסטית והלאה).
*שכבה B: התרבות הנאטופית (סוף התקופה האפיפלאוליתית).
*שכבה C: ממצאים משכבה D בהרבדה מחודשת (עקב זרימת מים במערה). 
*שכבה D: התרבות המוסטרית (התקופה הפלאוליתית התיכונה).

בשכבה B נתגלה מאסף של כלים מאבן, אבן צור, כלי עצם וחרוזים, וכן מספר קברים. כלי הצור האופייניים היו מיקרוליתים בצורת סהר (סהרונים). בהסתמך על נוכחות המיקרוליתים והיסטים אחרים של התרבות החומרית, גארוד הגדירה את המאסף כשייך לשלב לא ידוע עד אז של התקופה האפיפלאוליתית (לפי המינוח שהיה נקוט בזמנה, התקופה המזוליתית), מעט לפני התקופה הנאוליתית. התרבות, שממצאים נוספים ממנה נתגלו בחלקים נוספים של ארץ ישראל והלבנט, נקראה התרבות הנאטופית (התקיימה כ-15,000–11,700 שנים לפני זמננו). הנאטופים, אחרוני הציידים-לקטים בדרום־מערב אסיה, חיו על מפתן המהפכה הנאוליתית, והיו לאבות ראשוני החקלאים באזורם. תרבותם החומרית הייתה עשירה ושרידיה מלמדים על חברה מורכבת נייחת־משהו שבימיה חלו שינויים משמעותיים אשר עיצבו את התרבויות החקלאיות שבאו אחריה.

הגילוי, שפורסם באופן מסודר, הביא למחקר ולעניין רב בעולם. דורותי גארוד לא המשיכה את החפירות במערה, אלא עברה לחפירות בנחל מערות שבכרמל הדרומי.

==לקריאה נוספת==
*Dorothy A.E Garrod - A New Mesolithic Industry: The Natufian of Palestine, The Journal of the Royal Anthropological Institute of Great Britain and Ireland 1932 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tiuli.com/blog_post.asp?post_id=39 תמונות של המערה] באתר "טיולי"
* [https://gobinyamin.org.il/packages/%D7%9E%D7%A2%D7%A8%D7%AA-%D7%94%D7%90%D7%93%D7%9D-%D7%94%D7%A7%D7%93%D7%9E%D7%95%D7%9F-%D7%9E%D7%A2%D7%A8%D7%AA-%D7%A9%D7%95%D7%A7%D7%91%D7%90-2/ מערת שוקבא] באתר תיירות בנימין
* [https://whc.unesco.org/en/tentativelists/5712/ ואדי נאטוף ומערת שוקבא] ברשימה הטנטטיבית של אתרי מורשת עולמיים של אונסק"ו

==הערות שוליים==

קטגוריה:התרבות הנאטופית
קטגוריה:התרבות המוסטרית
שוקבא
שוקבא
קטגוריה:אתרים פלאוליתיים ואפיפלאוליתיים בארץ ישראל
מואסיר ברבוזה

מואסיר ברבוזה נסימנטו (בפורטוגזית: Moacir Barbosa Nascimento; 27 במרץ 1921 – 7 באפריל 2000) היה שוער כדורגל ברזילאי שזכה בתארים רבים ונחשב לאחד מטובי השוערים בעולם בשנות ה-40 וה-50.<sup>[1]</sup> עם זאת, הוא זכור במיוחד כגיבור הטרגי בהפסדה של נבחרת ברזיל במשחק המכריע במונדיאל 1950.

==ביוגרפיה== 

ברבוזה החל את הקריירה שלו ב-1940 בקבוצת ADCI מסאו פאולו, ולאחר שנתיים הצטרף לקבוצת יפרינגה. ב-1945 הוא עבר לקבוצת ואסקו דה גאמה מריו דה ז'ניירו, במדיה שיחק עשר שנים והגיע להישגים רבים. הוא זכה עמה בחמש אליפויות ליגת הקריוקה וכן ב"אליפות דרום אמריקה לאלופות" (הטורניר שקדם לגביע ליברטדורס) ב-1948. ב-1955 הוא עבר לקבוצת סנטה קרוז מפרנמבוקו, ובהמשך שיחק בקבוצות בונסוססו וקמפו גראנדה בטרם פרש ב-1962.

עם נבחרת ברזיל זכה ברבוזה בקופה אמריקה ב-1949 לאחר ניצחון 0-7 בגמר על פרגוואי. במונדיאל 1950 הוא הגיע עם הנבחרת למשחק באצטדיון המרקאנה מול נבחרת אורוגוואי, שהכריע את זהות הזוכה בתואר. על אף שברזיל נחשבה למועמדת הבולטת לניצחון היא הפסידה בתוצאה 2-1, כתוצאה משערים של חואן סקיאפינו ואלסידס גיג'ה, ולא זכתה בגביע. במהלך השער השני התמקם ברבוזה בצורה לא טובה בשערו, מאחר שציפה למסירה של גיג'ייה ולא לבעיטה לשער.

ברבוזה הואשם כגורם העיקרי בהפסד, שכונה "אסון המרקאנה", ובמיוחד בשער של גיג'ייה. בעקבות ההפסד הוא סבל מנידוי מצד האומה הברזילאית עד סוף ימיו. הוא לא הורשה להתקרב לאצטדיון על מנת שלא להביא מזל רע לנבחרת. ב-1993 הוא לא הורשה על ידי נשיא התאחדות הכדורגל הברזילאית לשמש כפרשן בשידורי המשחקים הבינלאומיים של ברזיל. 

ברבוזה נפטר מהתקף לב בגיל 79, כשהוא כמעט מחוסר כל. בערוב ימיו אמר: "עונש המאסר המקסימלי בברזיל הוא 30 שנה, אבל אני, על משהו שאני לא אחראי לו, ריציתי כבר 50 שנה".

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.guardian.co.uk/news/2000/apr/13/guardianobituaries.alexbellos כתבה על ברבוזה] באתר הגארדיאן

קטגוריה:שוערי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני ואסקו דה גאמה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1950
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ברזילאים שנפטרו ב-2000
יצחק פנחס גולדווסר

הרב יצחק פנחס גולדווסר (נולד ב-1946) הוא משגיח בישיבת אור ישראל בפתח תקווה ומחבר ספרי מוסר ומחשבה.

==ביוגרפיה==
נולד בתל אביב במשפחה דתית ציונית. בצעירותו למד במדרשית נעם בפרדס חנה, ולאחר סיום לימודיו עבר לישיבת הנגב בראשות הרב יששכר מאיר. לאחר שתי שנות לימוד עבר לישיבת פוניבז'.

בשנת 1989, לאחר עזיבת הרב חיים וואלקין את ישיבת אור ישראל, נקרא על ידי ראש הישיבה הרב יגאל רוזן לשמש כמנהל רוחני בישיבה. הוא משמש כמשגיח גם בישיבת הרמב"ם בתל אביב, ומוסר שיחות בישיבות ובקהילות נוספות.

הרב גולדווסר מלמד את אגדות הש"ס באופן המבוסס על תורת המהר"ל, ולפיו כל קטע נלמד בנפרד. בשנים האחרונות התקרב אל תורתו של הרב לייב מינצברג והוא מכנהו בשיחותיו ודרשותיו "מורי ורבי".

במבצע צוק איתן אמר בשיחה לתלמידיו: "אנחנו לא מרגישים לצערנו כמה שחיילים יושבים שם בבונקרים בסכנת נפשות נוראה, הם רועדים מפחד שם וזה צריך לחייב אותנו. בסופו של דבר הם עושים את זה בשביל להגן על העם ועל המולדת".

מתגורר בבני ברק ואב לארבעה עשר ילדים. אחד מבניו הוא חתנו של הרב מיכל זילבר מירושלים.

== ספריו ==
בשנת תשל"ו הוציא את ספרו הראשון "בארות יצחק" בהסכמת הרב שמואל רוזובסקי, ומאז הוציא ארבעה עשר ספרים בתורת המוסר:
* בארות יצחק - על סדר פרשיות התורה ובסופו מאמרים במחשבה, תשל"ו
* יצפן לישרים תושיה - על סדר פרשיות התורה, תשמ"ד
* עבודת לבב - ענייני תפילה, תשמ"ח
* אספרה כבודך - על סדר פרשיות התורה, תש"ן
* צרופה אמרתך - על סדר פרשיות התורה, תשנ"ה
* ליהודים הייתה אורה - בעניין יום הפורים ומגילת אסתר, תשנ"ו, תשע"ג
* שיר ורננים - בעניין ימי החנוכה, תשנ"ח
* יצפנני בסכה - בענייני סוכות ושמיני עצרת, תשנ"ט
* - בענייני חודש אלול, ראש השנה, עשרת ימי תשובה ויום הכיפורים, תשס"א
* - בענייני המקדש, החורבן והגלות, תשס"ב
* - בעניין מעמד הר סיני, מעלות התורה וקנייניה, תשס"ד
* - על סדר פרשיות תורה, תשס"ה
* - בענייני גלות וגאולת מצרים וחג המצות, תשס"ח
* תפוחי זהב - הערות וביאורים על אגדות הש"ס, סדר נשים, סדר נזיקין וסדר מועד, שני חלקים, תש"ע-תשע"ב ([http://hebrewbooks.org/46500 חלק א - סדר נשים] באתר hebrewbooks)

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משגיחים ישראלים
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:בוגרי מדרשית נעם
קטגוריה:בוגרי ישיבת הנגב
קטגוריה:מחברי ספרי מוסר ומחשבה
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
מבצר קולוסי

מבצר קולוסי
מבצר קולוסי (ביוונית: Κάστρο του Κολοσσιού) הוא מבצר צלבני הנמצא בסמוך לעיר לימסול. המבצר שמר על מפעלים לייצור סוכר, אחד מענפי הייצוא העיקריים של ממלכת קפריסין הצלבנית. המבצר המקורי נבנה - ככל הנראה - בשנת 1210 על ידי אבירי המסדר ההוספיטלרי על קרקע שנתנה להם על ידי הוגו השלישי, מלך קפריסין, המגדל העומד באתר כיום נבנה בשנת 1454.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ממלכת קפריסין
קטגוריה:קפריסין: מבצרים
קולוסי
קטגוריה:לימסול
קטגוריה:קצרמר מבנים
סאפיתא

סָאפִיתָא (ערבית: صا فيتا, בתעתיק מדויק: צאפיתא) היא עיר במחוז טרטוס שבמערב סוריה. העיר נוסדה בצמוד למבצר צלבני שנבנה במקום על ידי מסדר אבירי היכל שלמה והידוע בשם "שסטל בלן" (צרפתית: Chastel Blanc - "המגדל הלבן") ששכן בתחום רוזנות טריפולי.נכון לסוף המאה העשרים העיר היא מרכז אזורי בו מתגוררים כ-33,000 תושבים.
== היסטוריה ==
העיר שוכנת על אתר בו נתגלו שרידים ליישוב פניקי השרידים הארכאולוגים באתר תל קאזל זוהו כעיר הפיניקית צומור המוזכרת במכתבי אל-עמארנה. רמון הרביעי, רוזן טולוז שייסד את רוזנות טריפולי הצלבנית, תפס את האתר עליו ישבו בדואים משבט בנו-עמאר. המסדר הטמפלרי שאדמות האזור נמסרו לידיו בנה את המבצר המוכר כ"בורג' סאפיתא" או בשם שהעניקו לו הצלבנים שסטל בלן. המבצר יושב על נקודת תצפית אסטרטגית וממנו קיים קשר עין עם רשת המצודות של מסדר הטמפלרים, ארוד וטרטוס על חוף הים בצפון-מערב, שסטל רוז' בדרום-מערב וקראק דה שבלייה בדרום-מזרח.

המבצר הצלבני שהוא מגדל עוז מרובע שנבנה בשנת 1202, נשתמר היטב והוא מתנשא לגובה של 28 מטרים. רוחבו 18 מטרים ואורכו 31 מטרים. בין קירותיו שעוביים 3 מטרים שוכנת קפלה המוקדשת למיכאל הקדוש והמשרתת את הקהילה היוונית-אורתודוקסית של העיר. הקומה השנייה של המבנה, אליה ניתן לעלות בגרם מדרגות עשויות אבן, שימשה במקור כאולם שינה והיא מוארת על ידי חרכי ירי. מתחת למגדל נחצב בור מים ששימש את יושבי המבצר.

<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
Safitaview.jpg|העיירה סאפיתא, מבט מהמבצר הצלבני.
Safitachurch.jpg|הקפלה בתוך מבצר קסטל בלן.
Chastel Blanc.jpg|קסטל בלנן. מבט על מגדל העוז.
</gallery>

==ראו גם==
*מבצר צלבני

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סוריה: מבנים
קטגוריה:סוריה: ערים
קטגוריה:סוריה: אתרים ארכאולוגיים
נשימה מחזורית

נשימה מחזורית (באנגלית: Circular breathing) היא טכניקת נשיפה אשר משמשת בנגינת כלי נשיפה. מטרת הטכניקה היא לאפשר נגינה רציפה ללא הפסקות לנשימה. ביצירות מסוימות נדרשים נגני כלי נשיפה לנגן משפטים מוזיקליים ארוכים שאינם מאפשרים נשימה, ללא קטיעה של הרצף המוזיקלי. לרוב, ניתן לנגן משפטים מוזיקליים אלו על ידי נשימה עמוקה קודם התחלת הנגינה, ובצמצום מתן האוויר. במקרים חריגים, גם הנשימה הטבעית מספיקה בקושי, ועל כן שימוש בטכניקת נשימה מחזורית מקל מאוד על הנגן.

הטכניקה מבוססת ברוב המקרים, על נשיפה דרך הפה תוך כדי נשימה מהירה דרך האף. האוויר הננשף דרך הפה אינו מגיע מהריאות, אלא הוא האוויר שנמצא בחלל הפה. כך יכולות הריאות להתמלא באוויר גם כשאוויר ננשף דרך הפה. 

נשימה מחזורית דורשת אימון רב, על מנת שלא להיכנע לרפלקס הקבוע שאינו מאפשר נשימה ונשיפה בו זמנית. נגנים המאומנים היטב בטכניקה, יכולים לנשוף ולשאוף בו זמנית בצורה שאיננה מורגשת כלל.

==ראו גם==
* דודוק
* דיג'ירידו
* זורנה

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:כלי נשיפה
קטגוריה:מערכת הנשימה
שסטל רוז'

שסטל רוז (Chastel Rouge), ידוע גם בשם קלעת יחמור (בערבית: قلعة يحمور), הוא מגדל צלבני קטן בצפון-מערב סוריה, בתחומי רוזנות טריפולי הצלבנית. המבצר עומד בתוך כפר יחמור במרחק 12 קילומטר מטרטוס ו-10 קילומטר מסאפיתא. 

המבצר שהביצור העיקרי שבו הוא מגדל העוז, נשמר היטב והוא מבנה בן שתי קומות באורך 16 מטרים וברוחב 14 מטרים. סביב המבנה נשתמרו שרידי חומה שהקיפה את המגדל, באורך 42 מטרים על 37 מטרים. בקצה החומה נבנו שני מגדלים. הקומה הראשונה חולקה לשתי קומות נפרדות על ידי רצפת עץ ומדרגות הובילו אל הקומה השנייה של המבנה. לא ברור מתי הוקם המגדל אך ההשערה כי החומות החיצוניות נבנו במהלך המאה ה-12 והמגדל הנראה כיום נבנה במאה ה-13.

<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
Yahmour5.jpg|aסטל רוג' בין בתי הכפר יחמור.
Yahmour1.jpg|קמרון חבית בשסטל רוג'.
Yahmour2.jpg|חרך ירי בשסטל רוג'.
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סוריה: מבצרים
קטגוריה:מבצרי צלבנים
גאפ

The Gap, Inc. (הידועה בעיקר בשם גאפ (Gap), היא רשת ביגוד אמריקאית למכירת בגדי גברים, נשים וילדים.

לחברה כ-3,300 חנויות ב-90 מדינות ברחבי אירופה, צפון אמריקה, המזרח התיכון, אוסטרליה, אפריקה ואסיה. החברה מעסיקה כ-141,000 עובדים ברחבי העולם. החברה מפעילה תחתיה את המותגים: אולד נייבי, בננה ריפבליק Athleta ו- Intermix. תחת Gap החברה מפעילה את המותגים GapKids, babyGap, GapMaternity, GapBody ו- GapFit.

== היסטוריה ==
החנות הראשונה של גאפ נפתחה על ידי אנשי העסקים ובני הזוג דונלד ודוריס פישר ב-21 באוגוסט 1969, באושן אווניו שבסן פרנסיסקו, קליפורניה. בחנות נמכרו תחילה ג'ינסים של ליוויס ותקליטי פטיפון. בני הזוג פישר השיגו 63 אלף דולר כדי לפתוח את החנות, ובתוך שנה הגיעו המכירות ל-2 מיליון דולר.

החנות השנייה של גאפ נפתחה בסן חוזה, קליפורניה ב-1970. במקביל הוקם מטה החברה בבורלינגיים, קליפורניה, שהעסיק תחילה רק ארבעה עובדים. ההכנסות המשיכו לגדול ובין השנים 1972–1973 התרחבה הרשת ל–25 חנויות גם מחוץ לקליפורניה; החנות הראשונה בחוף המזרחי של ארצות הברית נפתחה בוורהיס, ניו ג'רזי.

ב-1974 החלה גאפ למכור בגדים בייצור עצמי בעלי מותג החברה.

ב-1983 רכשה החברה את חברת בגדי הנסיעות והטיולים "בננה ריפבליק". ב-1994 יצא במסגרת החברה קו הבגדים "אולד נייבי". ב-2005 יצא גם "Forth & Towne", שכוון לקהל הנשים מעל גיל 35, אך 19 חנויות המותג נסגרו ב-2007. ב-2006 יצא קו הנעליים אונליין "Piperlime", וב-2009 יצא קו בגדי הספורט לנשים "Athleta".

==בישראל==

חנות גאפ ב[[ירושלים ברחוב ממילא. נסגרה לצמיתות.]]
בסוף שנת 2009 ובתחילת שנת 2010 נפתחו שתי החנויות הראשונות של הרשת בישראל - בירושלים ובתל אביב, בהמשך שנת 2010 נפתחו שתי חנויות נוספות בהרצליה, ברעננה ובאילת. הזיכיון בישראל ניתן לחברת אלביט מסחר וקמעונאות, חברה בת בבעלות מלאה של אלביט הדמיה.

קבוצת גוטקס מותגים, זכיינית הרשת בישראל, פרסמה הודעה בדצמבר 2016 בה היא תסגור את סניפיה בישראל במהלך 2017.

באוקטובר 2021 הודיע חברת גאפ על רכישת הסטארטאפ הישראלי CB4 המפתחת טכנולוגיה לניתוח נתונים, שמסייעת בהגדלת מכירות קמעונאיות.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20120308071652/http://international.gapinc.com/gap/il/iw/home האתר הישראלי של החברה]
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות ביגוד
קטגוריה:חברות אופנה אמריקאיות
שלום לרנר

שלום לרנר (30 בספטמבר 1949 – 9 בפברואר 2022) היה פרופסור בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, ודקאן הפקולטה.

==ביוגרפיה==
לרנר גדל בכפר סבא ולמד בישיבות נתיב מאיר וכרם ביבנה. בין השנים 1972–1975 למד לתואר ראשון בפקולטה למשפטים בבר-אילן. לרנר סיים בהצטיינות את התואר. לאחר מכן התמחה אצל שופט (לימים נשיא) בית המשפט העליון יצחק כהן. המשיך במסלול ישיר לדוקטורט באוניברסיטה העברית בירושלים (1976-1980), ולאחר מכן שימש כמומחה אורח באוניברסיטת הרווארד שבארצות הברית. בשנת 1990 קיבל דרגת פרופסור חבר ומונה לדקאן הפקולטה למשפטים בבר-אילן (1990–1994).

פרופסור לרנר היה מומחה לדיני קניין ומשפט מסחרי, ובפרט דיני שעבודים, חיובים, בנקאות ודיני שטרות. כמו כן פרסם לרנר מספר מחקרים בתחום המשפט העברי.

כיהן גם כחבר הוועדה מטעם משרד המשפטים לקודיפיקציה של המשפט האזרחי (1987-1990), ויו"ר ועדה מטעם משרד המשפטים לתיקון חוק המשכון (1986-1989).

בשנים 2007 ו-2008 פורסם שמו כמועמד לכהונת שופט בבית המשפט העליון.

לרנר נפטר ב-9 בפברואר 2022 ונקבר בבית הקברות סגולה. הותיר אחריו אישה, מרים, ושישה ילדים. התגורר בפתח תקווה.

==ספריו==
*קיזוז חיובים (2009)
*המחאת חיובים (2002)
*דיני שטרות (מהדורה ראשונה, 1999)
*שעבוד נכסי חברה (1996)
*שכירות נכסים (1990)

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:בוגרי ישיבת כרם ביבנה
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
יצחק פרידמן (בוהוש)

רבי יצחק פרידמן (ה' בכסלו תקצ"ה, 1834 - י' באלול תרנ"ו, 1896) היה האדמו"ר הראשון מבוהוש, נכדו של רבי ישראל מרוז'ין.

==תולדותיו==
בנם של בלומא רייזיל ורבי שלום יוסף פרידמן מסאדיגורה. אמו הייתה בתו של רבי דן מראדוויל נכדו של רבי יחיאל מיכל מזלאטשוב וחתנו של רבי אברהם יהושע השיל מאפטא. אשתו שיינא רחל הייתה בתם של פסיה לאה (בת רבי משה לייב מסאסוב) ורבי דוד הגר מזבלטוב, בן רבי מנחם מנדל הגר מקוסוב.

אביו כיהן כממלא מקומו של אביו רבי ישראל מרוז'ין שנפטר בג' בחשוון תרי"א (1850) אך הוא נפטר עשרה חודשים אחריו. לאחר פטירתו ירשו אחיו, רבי אברהם יעקב. בהמשך שאר אחיו החלו לכהן באדמו"רות.

רבי יצחק, החל לכהן לאחר פטירת אביו במקביל לדודיו, כאשר היה בן 17. בהתחלה כיהן בפוטיק, אחוזת אדמו"רי רוז'ין. בשנת תרט"ז (1856) עבר רבי יצחק לאיזמאיל, שבדרום בסרביה ובתרכ"ו (1866) קבע את מושבו בעיירה בוהוש, במולדובה. לאחר שהתיישב בבוהוש, הפכה זו למרכז חסידי גדול ואלפי חסידים היו פוקדים אותה.

קהילה של חסידיו התיישבה בשליחותו בצפת, ודוד שוב, פורץ הדרך של העלייה הראשונה, היה מחסידיו ויצא לדרך עם ברכתו, וכך גם רבים ממייסדי ראש פינה וזכרון יעקב. היה נשיא "כולל בסרביה" ולאחר איחודו עם "כולל מולדובה" היה נשיא הכולל המאוחד "כולל רומניה".

==ילדיו==
* רבי ישראל שלום יוסף פרידמן, ממלא מקומו.
* רבי דוד פרידמן, נפטר בחיי אביו. בנו רבי מנחם מנדל פרידמן, מילא את מקום דודו וחותנו רבי ישראל שלום יוסף, יחד עם בן דודו.
* רבי אברהם יהושע העשיל פרידמן, ייסד חצר חסידית באדז'וד. 
* רבי משה יהודה לייב פרידמן, ייסד חצר חסידית בפאשקאן. 
* רבי יעקב פרידמן, בעל ה"אהלי יעקב", חתנו וממלא מקומו של רבי ישראל פרידמן מהוסיאטין.
* אסתר אשת רבי ישראל פרידמן מסאדיגורה.
* חנה שרה בזיווג ראשון אשת הרב חיים מאיר יחיאל שפירא בנו של רבי אלימלך שפירא מגראדז'ינסק ובזיווג שני אשת רבי שלום הלפרין, מוואסלוי.
* יוכבד אשת רבי משה טברסקי בן רבי מנחם נחום מרחמסטריווקא ובזיווג שני אשת רבי ברוך אברמוביץ מבענדער.
* פסיה לאה אשת רבי חיים הגר מאנטניא.
* שבע אשת רבי חיים מאיר יחיאל שפירא מדרוהוביטש.
* חוה גיטל אשת רבי מרדכי זוסיא טברסקי מטריסק האצעליס-יאס (שושלת טשרנוביל). בנם רבי דוד, מילא את מקום דודו וחמיו, רבי ישראל שלום יוסף, יחד עם בן דודו.
* מלכה אשת רבי פנחס השיל מז'ינקוב, שהיה צאצא של רבי אברהם יהושע השיל מאפטא.
* ברכה אשת רבי אהרן טברסקי מסקווירא.
* חיה שפרה אשת רבי דוד אהרן טברסקי מז'וריק נכדו של המגיד מטריסק.

==הערות שוליים==

יצחק
קטגוריה:רבנים רומנים
קטגוריה:ילידי 1834
קטגוריה:נפטרים ב-1896
קטגוריה:משפחת הגר
מצויד

מצויד (באנגלית: Hung) היא סדרת דרמה קומית אמריקאית זוכת שני פסלוני גלובוס הזהב אשר החלה את שידוריה ב-28 ביוני 2009 עד 4 בדצמבר 2011 ברשת HBO ונוצרה על ידי דימיטרי ליפקין וקולט ברסטון. בישראל הסדרה משודרת ב-Yes Stars Drama, גם בפורמט שידורי HDTV. כוכב הסדרה הוא תומאס ג'יין המגלם את ריי דרקר, גבר גרוש העוסק בשירותי זנות גברית.

==הפקה==
===אטימולוגיה===
Hung, באנגלית, פירושו "תלוי" אך מתייחס ככינוי לגבר בעל פין גדול מהממוצע. ההחלטה לתרגום השם בעברית ל"מצויד" נבעה מהכינוי העברי לגבר ה"מצויד" בפין גדול.

===רקע עלילתי===
"מצויד" עוקבת אחר ריי דרקר (תומאס ג'יין; זכור בעיקר בתפקידו הראשי בסרט "המעניש"), גבר מדוכא ומרושש בגיל העמידה המתקשה לנהל את חייו לאחר גירושיו ושריפת ביתו. הוא מאמן כדורסל בבית ספר על יסודי בפרברי דטרויט שבמישיגן. הוא אב לשני תאומים מתבגרים - דיימון ודרבי (צ'רלי סקסטון וסיאנוה סמית-מק'פי) אשר גרים עם אמם הנשואה בשנית, ג'סיקה (אן הייש). לאחר שביתו בו גדל והתחנך עלה בלהבות, הוא נותר ללא הרבה ברירות. בעזרת חברתו, טניה (ג'יין אדמס) הוא רואה הזדמנות "לשווק" את הפין גדול הממדים שלו ובכך להרוויח כסף. במהלך הסדרה הוא מנסה לשמור על חיים נורמלים, בזמן שמפרנס את עצמו בלילות כזונה גברית, בעסק שפתח עם טניה שנקרא "יועצי האושר".

==דמויות==
*תומאס ג'יין - ריי דרקר, גבר העוסק בזנות.
*ג'יין אדמס - טניה סקייגל, סרסוריתו של ריי.
*אן הייש - ג'סיקה הקסון, אשתו לשעבר של ריי.
*צ'רלי סקסטון - דיימון דרקר, בנו התאום של ריי.
*סיאנוה סמית-מק'פי - דרבי דרקר, בתו התאומה של ריי.
*אדי ג'מיסון - רון הקסון, בעלה הנוכחי של ג'סיקה.
*רבקה קרסקוף - לינור ברנרד, מאמנת חיים ובהמשך סרסוריתו השנייה של ריי.
*גרג הנרי - מייק האנט, חברו הטוב של ריי ושותפו לאימון הכדורסל בבית הספר.

==פרסים==
הסדרה זכתה למועמדויות רבות בפרסים שונים, וגרפה שני פרסי גלובוס הזהב בשנת 2009:
*ההופעה הטובה ביותר לשחקן בסדרת טלוויזיה - קומדיה או מוזיקלי: תומאס ג'יין
*ההופעה הטובה ביותר לשחקנית משנה בסדרת טלוויזיה, מיני סדרה או סרט טלוויזיה: ג'יין אדמס

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:זנות בטלוויזיה
קטגוריה:HBO: סדרות
אדובי קריאייטיב סויט

אדובי קריאייטיב סויט (באנגלית: Adobe Creative Suite) היא חבילה של תוכנות מחשב, הכוללת יישומים לעיצוב גרפי, עריכת וידאו ופיתוח אתרי אינטרנט. התוכנה כוללת יישומים שונים מבית היוצר של אדובי מערכות, כגון פוטושופ לעיצוב של תמונות וגרפיקה וקטורית, דרימוויבר ליצירה ועריכה של דפי אינטרנט, פלאש ליצירת אפליקציות פלאש (כמו משחקים וסרטונים), פרמייר פרו לעריכת וידאו ומגוון תוכנות נוספות.

הגרסה הראשונה של אדובי קריאייטיב סויט יצאה ב-2003.

ב-6 במאי 2013 הודיעה אדובי כי CS6 תהיה הגרסה האחרונה של הקריאטיב סויט, וכי הגרסאות העתידיות יהיו זמינות רק דרך המינוי לשירות הענן שלהם. אדובי גם הודיעה כי היא תמשיך לתמוך ב-CS6, תספק תאימות למערכות ההפעלה ותספק תיקוני באגים ועדכוני אבטחה במידת הצורך.

==קישורים חיצוניים==

* 

קריאייטיב סויט
קטגוריה:תוכנות גרפיות
קטגוריה:תוכנות מולטימדיה
קטגוריה:כלי פיתוח לווב
קטגוריה:טיפוגרפיה דיגיטלית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2003
אליעזר יצחק פריד

הרב אליעזר יצחק פריד (כונה בפי בני דורו: ר' לייב איצ'ה) (ה'תקס"ט (1809) - י"ט באלול ה'תרי"ג (1853)) היה רב העיירה וראש ישיבת וולוז'ין.

==תולדות חייו==
נולד לר' הלל פריד מגרודנא, ואסתר בתו של ר' חיים מוולוז'ין. את תקופת ילדותו עשה לצד סבו ר' חיים בוולוז'ין. נלקח על ידי דודו, ר' יצחק מוולוז'ין כחתן לבתו הבכורה רבקה. לאחר שר' אברהם שמחה מאמצ'יסלב פרש ממשרתו בישיבה בשנת תקפ"ז, 1827, התמנה פריד למשרת משנה ראש הישיבה בוולוז'ין לצד חמיו ר' יצחק. בכתב סמיכה שכתב לו אביו בשנת תקפ"ח (1828) נכתב כי הוא מוסר והוא אך בן תשע-עשרה שנה.

סמוך לפטירת חותנו בשנת תר"ט (1849), התמנה ר' אליעזר יצחק לרבה של וולוז'ין ומיד לאחר מכן התמנה על ידי פרנסי הישיבה . בדומה לכל ראשי ישיבת וולוז'ין, טבע ר' אליעזר יצחק סיומת מיוחדת לצד חתימתו: 'מתאבק בעפר רגלי תלמידי חכמים פה וואלאזין'. ר' אליעזר יצחק היה ידוע כאיש חולי, ולאחר עשר שנים בהם עמד בראשות הישיבה והרבנות, נפטר ביום י"ט באלול ה'תרי"ג, בהיותו בן ארבעים וארבע.

גיסו הנצי"ב רואה בו אחד משלושת עמודי התווך של ישיבת וולוז'ין:

==עיזבונו התורני==
בנו ר' חיים הלל פריד כותב אודות אביו את הדברים הבאים:

במאסף שו"ת חוט המשולש, נדפסו ממנו חמישים ושמונה תשובות בהלכה ושמונה חידושי סוגיות. השאלות עוסקות בין היתר בהיתר עגונות. דרשה אחת לחג השבועות, נדפסה ב'פתיחה' לחוט המשולש, ובהקדמה לספר מציין בנו .

==צאצאיו==
ר' אליעזר יצחק הותיר אחריו בן יחיד, ושתי בנות:
* בנו, ר' חיים הלל פריד
* בתו, שולמית ברכה ריינה אשת ר' מאיר נח לוין רבה של וולוז'ין
* בתו, נישאה לר' אברהם דב, איהומן.

==תלמידיו==
* ר' מנחם נחום קפלן מהורודנא
* ר' אריה ליב ילין מבילסק
* ר' אליהו חיים מייזל מלודז'
* ר' שמואל מוהליבר מביאליסטוק
* ר' אברהם אליהו הרכבי

==לקריאה נוספת==
* משה צינוביץ, עץ חיים - ספר ראשון, תל אביב תשל"ב, עמ' 209–218.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.daat.ac.il/daat/chinuch/mosdot/volozin3-2.htm השושלת הוולוז'ינית]
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משפחת חיים מוולוז'ין
קטגוריה:ראשי ישיבת וולוז'ין
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים בלארוסים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:ילידי 1809
קטגוריה:נפטרים ב-1853
פריקה וטעינה (מצווה)

מצוות פריקה וטעינה הן מצוות עשה לעזור איש לרעהו בפירוק המשא מעל הבהמה שיגעה ממשאה בדרך, ובטעינת הבהמה במשא. מצווה זו נדחית בזקן ואינה לפי כבודו.

בראשונים כתבו כי מצווה פריקה קיימת גם בנוגע לאדם הנושא משא.

==מקור המצוות==
מקור מצוות פריקה נזכר בתורה בפרשת משפטים: מצוות טעינה נזכרת בפרשת כי תצא: .

==דיני המצוות==
===מצוות פריקה===
מצווה על האדם הרואה את בהמת כל אדם (החל ממרחק של ריס - כ-60 מטר) שהתעייפה מנשיאת המשא באמצע הדרך, לעזור לבעל הבהמה לפרוק את המשא מעל הבהמה.

===מצוות טעינה===
מצווה על האדם הרואה (החל ממרחק ריס) בהמה שמשאה נפל, לעזור לבעל הבהמה ולהטעין את המשא שוב על הבהמה. מהציווי "הָקֵם תָּקִים עִמּוֹ" למדו חז"ל, שהאדם מצווה לעזור רק כאשר בעל הבהמה משתתף עמו בטעינה, אך כאשר בעל הבהמה אינו נוטל חלק בטעינת הבהמה, או אז פטור האדם מלעזור לבעלים.

==צער בעלי חיים==
לפי התלמוד (מסכת בבא מציעא לב,ב) מצוות פריקה היא המקור לכלל "צער בעלי חיים דאורייתא", שכן החובה לפרוק את המשא מעל הבהמה נובעת גם מכך שיש למנוע ממנה סבל. לפיכך האדם המצווה לפרוק את המשא מעל גבי הבהמה אינו רשאי לתבוע תשלום בעד עזרתו, בעוד שהמצווה לטעון, שאין כרוך בכך צער לבעל החיים - זכאי לדרוש תשלום תמורת השתתפותו בטעינה. מטעם זה נפסק גם שאם אדם נתקל בשתי בהמות, אחת רובצת תחת משאה וטעונה פריקה, והאחרת משאה מפורק ממנה והיא זקוקה לטעינה - יש להקדים את מצוות הפריקה למצוות הטעינה, משום צער בעלי חיים.

==טעמי המצוות==
על-פי ספר החינוך, מטרת המצוות הללו היא להחדיר באדם את מידת החמלה, ולא רק שיש לחמול על אדם המצטער צער גוף, אלא יש לחמול אפילו על המצטער צער על ממון ורכוש. כאמור, מצוות הפריקה נובעת גם מהחובה למנוע צער לבעל החיים.

== לקריאה נוספת ==
* הרב ברוך ספיר, "סוגיות פריקה וטעינה", כתב העת <nowiki/>'מקדמי ארץ, כרך ט', חלק א', הוצאת ישיבת קדומים, ה'תשפ"א, 2021, עמ' 431–452.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:מצוות שבין אדם לחברו
קטגוריה:מצוות עשה
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:בעלי חיים ביהדות
קטגוריה:גמילות חסדים
קטגוריה:פרשת משפטים
קטגוריה:פרשת כי תצא
דוד אוהנסיאן

קירמיקה של דוד אוהנסיאן ב[[בית אות המוצר הירושלמי]]
דוד אוהנסיאן (בארמנית: Davit Ohannessian; 1884 – 1952) היה אמן אריחי קרמיקה ארמני, יליד האימפריה העות'מאנית, הנחשב לאבי אמנות הקרמיקה הארמנית בירושלים.

== ביוגרפיה ==
אוהנסיאן נולד בשנת 1884 בכפר הארמני מורדקאי שבמזרח אנטוליה, וגדל בעיר אסקישהיר. בהיותו בן 14 נפטר אביו והוא עזב את לימודיו כדי לעזור בפרנסת המשפחה. בנעוריו הצטרף לסדנת קרמיקה בבעלות ארמנית בקוטהיה. בגיל 23 ייסד סדנת קרמיקה בשותפות עם אמנים נוספים, שם התמחה ביצירות מונומנטליות ובשחזור אריחים בסגנון המסורתי של איזניק. לצד עבודות פרטיות רבות ביצע אוהנסון גם עבודות ציבוריות גדולות כגון אריחים לקבר הסולטאן ראשיד הרביעי ולבית הדואר המרכזי באיסטנבול, עבודות שימור ב"מסגד הירוק" בעיר בורסה וכן עבודות שימור במתחם המקודש במכה.

בזמן רצח העם הארמני במלחמת העולם הראשונה גלו בני המשפחה לעיר חַלַבּ שבסוריה, שם פגש אוהנסיאן את מארק סייקס, דיפלומט בריטי שהעסיק את אוהנסיאן בעבר. סייקס השיג עבור אוהנסיאן הזמנה לשיקום אריחי הקרמיקה שעיטרו את כיפת הסלע שנוצרו במהלך המאה ה-16. אוהנסיאן הביא מקוטהיה קבוצת אמנים ובהם נשאן בליאן ומגרדיץ' קרקשיאן, בעזרתם ייסד את הסדנה שנקראה "אריחי כיפת הסלע".

בשנת 1920, לאחר שהופסקו עבודות השחזור בהר הבית בשל מחסור בכספים, העביר אוהנסיאן את הסדנה למבנים ב"ויה דולורוזה". בשנת 1922 עזבו בליאן וקרקשיאן את הסדנה והקימו סדנה עצמאית שנקראה "Palestine Pottery" בדרך שכם. במשך השנים עבדו בסדנה של אוהנסיאן אמנים ארמנים רבים. בין האמנים גם קבוצה של יתומים ארמנים שהובאו מטורקיה. בין העבודות העיקריות שיצר היו אריחים למלון "אמריקן קולוני", למרפאות החוץ של בית החולים סנט ג'ון, אריחים לבית הארחה של כנסיית סנט אנדרוז, "בית המזרקה" ב"מוזיאון רוקפלר", שלטי רחובות בעיר העתיקה ירושלים, שלטים על מצודות טגארט ביניהם שלט חזית תחנת המשטרה המנדטורית תרשיחא ושלט על תחנת המשטרה המנדטורית ברחובות ועוד. הסדנה פעלה עד שנת 1948. אוהנסיאן נפטר בביירות בשנת 1952.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Rockefeller Museum fountain2.jpg|בית המזרקה במוזיאון רוקפלר, שנות השלושים של המאה ה-20
קובץ:Tarshiha police.jpg|שלט בחזית תחנת משטרת מעלות-תרשיחא עם חתימת האמן בשוליים מימין למטה
</gallery>

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
*Sato Moughalian, Feast of Ashes: The Life and Art of David Ohannessian</div> 
*כנען-קדר, נורית, הקרמיקה הארמנית של ירושלים, שלושה דורות, 1919–2000, יד יצחק בן-צבי, 2002
*שלו-כליפא, נירית, "דוד אוהנסיאן וסדנת 'אריחי כיפת הסלע' 1919–1920", בתוך: כנען-קדר, נורית; עובדיה, אשר (עורכים), אמנות ואומנות, זיקות וגבולות, ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב, 2003, עמ' 145–162

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמנים ארמנים
קטגוריה:אמני קרמיקה
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ילידי 1884
קטגוריה:נפטרים ב-1952
הסתכלי אלי

הסתכלי אלי הוא אלבומו החמישי של הזמר אייל גולן, שיצא לאור ב-8 באוגוסט 1999. באלבום נכללו להיטים כ"הסתכלי אלי", "בעירי", "ים של טעויות", "תודה לאל", "לב חולה" ו"מלך המגרש". היה זה האלבום השלישי והאחרון, אשר נכתב והולחן כולו על ידי זאב נחמה ותמיר קליסקי, חברי להקת אתניקס, שהפיקו והוציאו אותו לאור בחברת התקליטים שלהם שולטן. כשנה אחר כך נפרדו חברי אתניקס מאייל באלבום "אתניקס ואייל גולן - המופע המשותף", שסיכם 4 שנות עבודה משותפות. בדומה לשני אלבומיו הקודמים, גם אלבום זה נחל הצלחה רבה והיה לאחד האלבומים הנמכרים בישראל אי פעם.

== רשימת רצועות ==

== קרדיטים ==
* מילים, לחנים, עיבודים והפקה מוזיקלית: זאב נחמה ותמיר קליסקי.
* תופים: אשר פדי.
* גיטרות: אבי סינגולדה, חיים רומנו, יהודה קיסר.
* גיטרה בס: אבי יפרח.
* קלידים: תמיר קליסקי, יוסי יוסף.
* דרבוקה: רוני דדון.
* אקורדיון: בוריס אלייב.
* חצוצרה: אברהם פלדר.
* קולות רקע: מיכל מלאכי, אופירה יוספי, זאב נחמה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אלבומי 1999
קטגוריה:אלבומי אייל גולן
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בישראל
תופעת פי

תופעת פי
תזוזת בטה הנבדלת מתופעת פי, רבים מבלבלים בין השתיים
תופעת פי (באנגלית: Phi Phenomenon) היא אשליה אופטית הגורמת לצופה לחשוב שקיימת תנועה, כאשר אובייקט דומם מוקרן במיקומים שונים, זה אחר זה, בשדה הראייה. האובייקט המוקרן לא נע, אך הצופה מדמיין שהוא נע.

תופעת פי בצבע היא מעניינת יותר: כאשר מוקרן ראשית האובייקט (למשל, עיגול) בצבע אחד, ובמיקום אחר מוקרן אותו אובייקט בצבע אחר, עדיין תישאר אשליית התנועה ואף תיווסף אשליית שינוי צבע של האובייקט ה"נע".

תופעה זו, שתוארה על ידי מקס ורטהיימר, היא נושא הנחקר בפסיכולוגיה, וכן מהווה חלק מהבסיס התאורטי של הקולנוע.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אשליות אופטיות
מועצת המדינה של רוסיה

מועצת המדינה של הפדרציה הרוסית (ברוסית: Государственный Совет РФ) היא גוף ייעוץ ממלכתי הצמוד לראש המדינה. המועצה הוקמה על פי צו נשיאותי של ולדימיר פוטין ב-1 בספטמבר 2000. יושב ראש המועצה הוא נשיא הפדרציה הרוסית.
==היסטוריה==

אף שמועצת המדינה הוקמה בשנת 2000, המועצה נחשבת ליורשת של גוף קודם, שהיה קיים עוד בתקופת הצאר והיה גוף מייעץ לקיסר רוסיה. מועצת המדינה, ששמה מתורגם כ"המועצה המדינית", הייתה מוסד ממשל עליון באימפריה הרוסית שהוקם ב-1806. עד שנת 1906 היא תפקדה כמועצה מייעצת לקיסר, ובשנים 1906-1917 הייתה הבית העליון של הפרלמנט הרוסי.

בשנת 2000 הוקמה מועצת המדינה והורכבה ממושלי המחוזות ברוסיה ושבעת מחוזות-העל. המועצה הוקמה על ידי הנשיא ולדימיר פוטין כדי להבטיח תפקוד מתואם ואינטראקציה של גופי ממשל, כדי לקבוע את הכיוונים העיקריים של מדיניות הפנים והחוץ של המדינה ותחומי העדיפות של ההתפתחות החברתית-כלכלית של המדינה. המועצה דנה בנושאי הרפורמות בכלכלה, בעניינים חברתיים, ובנושאים רבי חשיבות מבחינה ביטחונית, כגון הרפורמה הצבאית בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית. המועצה מקיימת לעיתים ישיבות משותפות עם מועצת הביטחון של הפדרציה הרוסית בנושאי צבא. כך, למשל, התקיימה ישיבה משותפת עם המועצה לביטחון לאומי של רוסיה ב-6 בספטמבר 2008, בעקבות פרוץ המלחמה בדרום אוסטיה.

בינואר 2020 הציע הנשיא פוטין לערוך שינויי חקיקה שיעניקו למועצה סמכויות נרחבות יותר ויהפכו אותה לגוף על שלטוני. מומחים טענו כי החקיקה תהפוך את המועצה לבית שלישי של האספה הפדרלית, הפרלמנט הרוסי. בפועל, בהתאם לתיקונים לחוקת רוסיה, ב-21 בדצמבר 2020 פורסם אוקאז לפיו עוגן מעמדה של המועצה כגוף ייעוץ נשיאותי ובו חברים ראש הממשלה מיכאיל מישוסטין, סגן ראש סגל הקרמלין סרגיי קיריינקו, יושבי ראש מועצת הפדרציה והדומה הממלכתית, ראשי סיעות הדומה, מושלים, נציגי הנשיא במחוזות הפדרליים, יו"ר הפדרציה של האיגודים המקצועיים העצמאיים של רוסיה מיכאיל שמקוב, נשיא איחוד התעשיינים והיזמים הרוסי אלכסנדר שוכין, וראשי סוכנויות פדרליות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאות רוסיה
קטגוריה:רוסיה: פוליטיקה
המטוס הנשיאותי של רוסיה

מטוסו של [[דמיטרי מדבדב, נמל התעופה הבינלאומי ונוקובו במוסקבה, 2015|טקסט=]]
[[ולדימיר פוטין במטוס מדגם טופולב Тu-214SR בטיסתו לסוריה, 11 בדצמבר 2017|טקסט=]]
המטוס הנשיאותי של רוסיה (ברוסית: Самолёт президента России), מבחינה רשמית, נקודת הפיקוד האווירית של נשיא רוסיה, הוא מטוסו של נשיא רוסיה. כלי הטיס העיקרי הוא מטוס איליושין IL-96 דגם 300. המטוס מתוחזק, מופעל ומנוהל על ידי יחידת הטיסה המיוחדת "רוסיה", שהיא הגוף הממשלתי לתפעול המסוקים והמטוסים הנשיאותיים ברוסיה.
המטוס מאפשר לנשיא רוסיה לנהל את הכוחות המזוינים של רוסיה במהלך טיסות.

==היסטוריה==
המטוס הראשון נבנה ב-1995 עבור הנשיא בוריס ילצין. המטוס השני הוכנס לשירות בתקופת הנשיא ולדימיר פוטין והמריא לראשונה ב-21 באפריל 2003 (מטוס מספר 96016). את המטוס הטיס הטייס ויקטור גלקין. במטוס שלושה ברים, חדר מנוחה עם מיטה זוגית עבור הזוג הנשיאותי, חדר עבודה, ומשרד הנשיא בגודל 10 מטרים רבועים וטרקלין מצופה זהב טהור.

עד 2010, מנהיגי ברית המועצות ורוסיה טסו רק בכלי טיס רוסיים. באוקטובר 2010 הנשיא דמיטרי מדבדב טס במטוס דגם Dassault Falcon 7X צרפתי בביקורו במחוז סחלין במזרח המדינה.

==מטוסים נוספים בשירות הנשיא==
מטוס נוסף המשרת את הנשיא הוא מטוס טופולב Tu-214SR, מטוס שידור להצפנת שיחות המבוצעות מהמטוס הנשיאותי ליעד אחר בשיחת טלפון. מטוס שירות שני הוא מטוס Tu-214SUS, מטוס לאחזקת תקשורת הנשיא ואבטחתה. המטוס הוא רכוש המינהל הנשיאותי הרוסי, הגוף האחראי גם להגדרת סדר יומו של הנשיא.

המטוס הנשיאותי הרוסי מאובטח על ידי יחידת האוויר 235 של חיל האוויר הרוסי והיא זו שמלווה את הנשיא הרוסי בטיסותיו לחו"ל, במשך שנים היחידה ליוותה גם את מנהיגי המדינה הסובייטית. בסיסם של חיילי היחידה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי ונוקובו, שם גם חונה המטוס הנשיאותי.[[נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב בנמיביה כשברקע מטוסו הנשיאותי, 26 ביוני 2009|טקסט=]]במרץ 2010, הנשיא המכהן דמיטרי מדבדב הזמין שני מטוסים נוספים ממפעל המטוסים של וורונז' מדגם איליושין IL-96-300PU. באותה שנה המינהל הנשיאותי רכש מטוס אנטונוב An-148, לליווי המטוס הנשיאותי.
===צי===
[[טופולב Tu-214.]]
[[סוחוי סופרג'ט 100 בשירות נשיא רוסיה.]]
{{כ}}Mi-8PS-7.]]
נכון לדצמבר 2016 צי המטוסים הנשיאותי כלל את המטוסים הבאים:
<center>
{| class="wikitable toccolours" style="text-align:center;"
! style="width:150px" |דגם מטוס
! style="width:120px" | בשירות
! style="width:80px" | בהזמנה
! style="width:180px" | הערות
|-
|{{כ}}Ан-148-100
|2
|0
|
|-
|{{כ}}Ил-96-300
|10
|0
|
|-
|{{כ}}Ил-96-400
|1
|0
|
|-
|Ми-8МТВ-1
|20
|0
|
|-
|AgustaWestland AW139
|4
|0
|
|-
|{{כ}}Ту-134А
|2
|0
|שני מטוסים נוספים באחסנה
|-
|{{כ}}Ту-204-100
|1
|0
|
|-
|{{כ}}Ту-204-300
|5
|0
|
|-
|טופולב Tu-214
|4
|0
|
|-
|{{כ}}Ту-214СР
|5
|0
|
|-
|{{כ}}Ту-214ПУ
|2
|0
|
|-
|{{כ}}Ту-214ВПУ
|1
|0
|
|-
|{{כ}}Ту-214СУС
|2
|0
|
|-
|Як-40
|3
|0
|
|-
|Airbus A319-100
|2
|0
|
|-
|Sukhoi Superjet 100
|2
|0
|
|-
|Dassault Falcon 7X
|2
|0
|
|-
! סך הכל
! 67
! 0
!
|}
</center>

==ראו גם==
*אייר פורס 1 - מטוסו של נשיא ארצות הברית

==קישורים חיצוניים==
*
*[http://englishrussia.com/index.php/2007/01/25/russian-presidents-plane תצלומים שונים מפנים המטוס]
*[http://www.itogi.ru/archive/2001/48/108827.html אודות המטוס מספר אחת של רוסיה] 

[[ולדימיר פוטין בביקור רשמי בערב הסעודית, שברקע מטוסו הנשיאותי, 11 בפברואר 2007.]]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מטוסי נוסעים רוסיים
קטגוריה:נשיאות רוסיה
קטגוריה:מטוסים נשיאותיים
מוסר עבודה

מוסר עבודה הוא אמונה של עובד בערך של עבודה במקום עבודה כלשהו, ובסיפוק ופיתוח אישי שהיא יכולה להקנות לו; אמונה זו עשויה להתבטא בהתנהגויות של מאמץ בעבודה, השתדלות של העובד להיענות לציפיות ההנהלה, התמדה, אחריות, יוזמה, נאמנות לעבודה ועוד, כל זאת גם בהיעדר פיקוח של ההנהלה על עבודתו.

עובד בעל מוסר עבודה גבוה מזדהה עם מטרות הארגון ופועל כמיטב הבנתו ויכולתו להשגת מטרות אלה. מאחר ש"מטרות הארגון" כלליות מאוד, התרגום האופרטיבי שלהם מתבטא ב"ציפיות ההנהלה" הכלליות מחברי הארגון והמיוחדות מכל בעל תפקיד, שמתבטאות בין השאר בהסכמי עבודה, נהלים והוראות. עובד עשוי להתנהג בהתאם לציפיות ההנהלה כאשר המנהל שלו נוכח לידו, בשל חשש מעונש אם לא ינהג כך, או שינהג בהתאם לציפיות גם בנוכחות חבריו לעבודה, כי חשוב לו שיעריכו אותו כעובד מסור; אך אם הוא נוהג בהתאם לציפיות ההנהלה גם ללא נוכחות אחרים בשעת מעשה, ומתוך ערכים של העובד בלבד, ניתן לומר שיש לו מוסר עבודה גבוה. 

מוסר עבודה קשור בציפיות הנהלה שהן לגיטימיות; אם יש התנגשות בין עקרונות מוסר חברתי כללי לבין מוסר עבודה, שהוא רק היבט אחד מתוך המכלול של מוסר, הן אינן לגיטימיות. למשל, במפעל שפועל בניגוד לחוק וגורם נזק לסביבה, לעובדיו או לקהילה, ההנהלה עשויה לצפות מהעובדים שישתפו פעולה ולא ידווחו לנפגעים על נזק שנגרם להם, אך ציפיות כאלה סותרות את המוסר החברתי, ולכן אינן לגיטימיות.

מוסר עבודה היא תכונה מוערכת בארגונים רבים בחברה המערבית, ולעיתים קרובות היא עשויה לתרום להגדלת תחומי אחריותו של העובד ולקידומו המקצועי בארגון.

==לקריאה נוספת==
* אברהם פנקס, השפעת דיונים בדילמות, על מוסר העבודה ורמת השיפוט המוסרי של תלמידים בבי"ס תעשייתי, עבודת תזה באוניברסיטת בר-אילן, 1994
* ההסתדרות הכללית, (1981/1982). חוקת העבודה לעובדי החרושת ההסתדרותית, תל אביב: האגף לאיגוד מקצועי
*[http://www.kiryatmoshe.co.il/%D7%9E%D7%90%D7%9E%D7%A8%D7%99-%D7%91%D7%99%D7%AA-%D7%94%D7%93%D7%99%D7%9F/501-%D7%9E%D7%95%D7%A1%D7%A8-%D7%A2%D7%91%D7%95%D7%93%D7%94 מוסר עבודה במשפט העברי], [http://www.kiryatmoshe.co.il/%D7%91%D7%99%D7%AA-%D7%94%D7%93%D7%99%D7%9F הרב ישועה רטבי]

<div style="direction: ltr;">
* Antony, P. (1977). The ideology of work, London: Tavistock
* Cherrington, D. (1980). The work ethic: working values and values that work, N.Y. AMACOM, a div. of American Management Association
* Mirels, H. and Garrett. J. (1971). The protestant ethics as a personality variable, Journal of Consulting and Clinical Psychology, 36 1, 40-44
* Rose, M. (1985). Re-working the work ethics, N.Y.: Schocken
* Sengoku, T. (1985). Willing workers, Connecticut: Quorum
* Weber, M (1958). The protestant ethic and the spirit of capitalism, New York: Charles Scribner's Sons
* Kohlberg, L., Levine, D. & Hewer, A. (1983). Moral stages: a current formulation and a responce to critics, N.Y.: Karger 
</div> 

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:יחסי עבודה
צ'זרה פראנדלי

צ'זרה קלאודיו פראנדלי (באיטלקית: Cesare Claudio Prandelli; נולד ב-19 באוגוסט 1957 באורזינובי, איטליה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ומאמן. כיהן בעבר כמאמנה של נבחרת איטליה.

== קריירה ==
כשחקן פעיל, שיחק במועדוני הכדורגל קרמונזה (בשנים 1974–1978), אטאלנטה (בשנים 1978–1979 ולאחר מכן שוב בשנים 1985–1990) ויובנטוס (בשנים 1979–1985). פראנדלי שיחק בעמדת הקשר.

את קריירת האימון שלו החל פראנדלי בקבוצת הנוער של אטלנטה ב-1990 ואימן אותה במשך שבע שנים. לאחר מכן אימן במועדונים כמו לצ'ה, ורונה, ונציה ופארמה. ב-2004 מונה למאמנה של רומא, אך עזב את הקבוצה באותה שנה עקב החמרת מצבה הבריאותי של אשתו.
ב-2005 מונה למאמנה של פיורנטינה ואימן אותה במשך חמש שנים. בתחילת 2009, קיבל את פרס 'אוסקר דל-קאלצ'ו' על בחירתו למאמן השנה בליגה בעונת 2007/2008.

ב-30 במאי 2010, התאחדות הכדורגל האיטלקית הודיעה כי פראנדלי יהיה מאמנה של ה'אזורי', נבחרת איטליה בכדורגל, אחרי מונדיאל 2010. תחת הדרכתו הגיעה איטליה לגמר יורו 2012 ולמונדיאל 2014, שם הודחה בשלב הבתים. פראנדלי התפטר מאימון הנבחרת מספר שעות לאחר ההדחה. ב-5 ביולי מונה למאמן גלאטסראיי הטורקית. ב-27 בנובמבר 2014 פוטר בשל חוסר הצלחתו בקבוצה. ב-28 בספטמבר 2016 מונה למאמן ולנסיה. ב-30 בדצמבר התפטר מתפקידו לאחר עשרה משחקים. ב-25 במאי 2017 מונה למאמן א-נסר. ב-21 בינואר 2018 פוטר מתפקידו. ב-9 בנובמבר 2020 חזר פרנדאלי לאימון פיורנטינה. ב-23 במרץ 2021 התפטר מאימון הקבוצה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.myjuve.it/players-juventus/cesare_claudio-prandelli-97.aspx סטטיסטיקה על תקופתו כשחקן ביובנטוס], באתר myjuve
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני קרמונזה
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:מאמני כדורגל איטלקים
קטגוריה:מאמני נבחרת איטליה בכדורגל
קטגוריה:מאמני הלאס ורונה
קטגוריה:מאמני ונציה
קטגוריה:מאמני פארמה
קטגוריה:מאמני פיורנטינה
קטגוריה:מאמני רומא
קטגוריה:מאמני גלאטסראיי
קטגוריה:מאמני ולנסיה
קטגוריה:מאמני לצ'ה
קטגוריה:מאמני א-נסר (דובאי)
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1957