OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אלונזו בייברס

אלונזו סי. בייברס (באנגלית: Alonzo C. Babers; נולד ב-31 באוקטובר 1961) הוא אתלט עבר אמריקאי. הוא אלוף אולימפי בעל שתי מדליות זהב (לוס אנג'לס 1984), בריצת 400 מטר ובריצת שליחים 4x400 מטר.

== ביוגרפיה ==
בייברס נולד במונטגומרי, אלבמה. הוא בוגר בית הספר התיכון האמריקאי בקייזרסלאוטרן מערב גרמניה. בשנים 1979–1983 למד באקדמיה של חיל האוויר האמריקני וסיים את לימודיו בהנדסת תעופה וחלל, שם שיחק פוטבול. 

התקדמותו באתלטיקה הייתה מהירה ובשנת 1983 קבע בייברס בריצת 400 מטר תוצאה של 45.07 שניות, אך באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 הוא סיים ביחד עם חבריו לנבחרת, סנדר ניקס, וילי סמית ואדווין מוזס רק במקום שישי בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:05.29 דקות. בשלב חצי הגמר הם קבעו את התוצאה המהירה ביותר בשלב זה - 3:02.13 דקות, שהייתה מספקיה למדליית ארד.

===אלוף אולימפי===
במהלך אימוניו לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), קיבל בייברס דרגת לוטננט בחיל האוויר של ארצות הברית. במבחנים האמריקאים לקביעת המשלחת לאולימפיאדה הוא קבע שיא אישי של 44.86 שניות. במשחקים עצמם הוא זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 44.27 שניות, לפני גבריאל טאקו מחוף השנהב (44.54 שניות) ובן ארצו אנטוניו מק'קיי (44.71 שניות) ובריצת שליחים 4x400 מטר, ביחד עם סנדר ניקס, ריי ארמסטד ומק'קיי בתוצאה של 2:57.9 דקות, לפני בריטניה (2:59.13 דקות) וניגריה (2:59.32 דקות).

חודש לאחר המשחקים האולימפיים, סיים בייברס להשתתף בתחרויות אתלטיקה והחל בקריירת הטיס שלו. עד שנת 1991 היה טייס פעיל בחיל האוויר האמריקאי. כיום הוא עובד כטייס בואינג 777 בחברת יונייטד איירליינס.

== שיאיו האישיים ==
אצטדיון פתוח
* ריצת 400 מטר: 44.27 שניות (1984)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 400 מטרים (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X400 מטרים (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
שגיאת oops בליבת לינוקס

[[צילום מסך של שורת פקודה בלינוקס בעת שגיאת oops]]
בליבת לינוקס oops הוא פלט שגיאה המופיע בעת חריגה מהתנהגותה המקובלת של הליבה. שגיאה שכזו עשויה להביא ליצירת קובץ יומן פעילות, המכיל את פרטי השגיאה.

כאשר תהליך לינוקס רגיל מבצע פעולה אסורה (לדוגמה: גישה לכתובת זיכרון שלא הוקצתה לו), אין אפשרות להמשיך את ביצוע הפעולות הרגיל. לתהליך נשלח אות ואם התהליך לא יטפל בו, הוא יועף מיד. הריגת תהליך היא דבר בטוח יחסית במערכת הפעלה, מכיוון שליבת מערכת ההפעלה שומרת על הפרדה בין תהליכים שונים.

oops הוא טיפול במצב שגיאה דומה, אולם כזה שנגרם במהלך ריצה בקוד הליבה עצמו. ליבת לינוקס רצה כולה במרחב זיכרון אחד, ולכן אין אפשרות פשוטה להעיף "תהליך סורר". כדי להמשיך את הריצה, המערכת הורגת את התהליך שקרא לקוד הליבה שבו קרתה השגיאה. אולם מכיוון שהייתה תקלה בקוד הליבה, אין שום ביטחון בכך שכל המשאבים שתפס התהליך שוחררו ושהמערכת נשארה במצב יציב.

אם הקוד לא הורץ מתוך תהליך אלא מתוך שגרת טיפול פסיקה, אין למערכת גם את האפשרות הפשוטה הזו להמשיך, והיא "נכנסת לפאניקה". המצב הזה נקרא kernel panic.

כשליבת לינוקס מזהה כשל, היא מדפיסה את ההודעה oops על פני המסך ומחסלת את כל התהליכים גורמי הבעיה. ההודעה עוזרת למפתחי הליבה לנפותה משגיאות וליצור את טלאי התוכנה המתאים לבעיה שנוצרה. 

Kerneloops הם תוכנות המעבירות את הודעות ה-oops ומשמעותם אל מאגרי ה-oops ברשת. האתר Kerneloops.org מכיל סטטיסטיקות של שגיאות oops.

==קישורים חיצוניים==
* [http://kernel.org/doc/Documentation/oops-tracing.txt oops-tracking] מתוך התיעוד של ליבת לינוקס

קטגוריה:לינוקס
קטגוריה:שגיאות מחשב
הלוח הביזנטי

הלוח הביזנטי הוא לוח שנה שהיה בשימוש האימפריה הביזנטית. מבנה הלוח הביזנטי דומה ללוח היוליאני, מלבד כמה שינויים:
*בלוח הביזנטי השנה מתחילה ב-1 בספטמבר ומסתיימת ב-31 באוגוסט.
*מספר השנים בלוח מתחיל ב-1 בספטמבר 5509 לפנה"ס - עכשיו .
*שמות החודשים הם יווניים.

השימוש בלוח בכנסיות המזרחיות החל במאה השביעית. עד שנת 988 כבר הפך ללוח הרשמי של האימפריה הביזנטית ושל רוס של קייב. באימפריה הרוסית, בשנת 1699 בוטל הלוח על ידי פיוטר הגדול, ובכך למעשה הופסק סופית השימוש היומיומי בלוח.

כיום, לוח השנה הביזנטי נמצא בשימוש של הכנסייה האורתודוקסית. 

ביזנטי
קטגוריה:נצרות אורתודוקסית
קטגוריה:האימפריה הביזנטית: תרבות
חות יאיר (אתר מקראי)

מיקומם של הבשן וחבל טרכון – שייתכן כי הוא מקביל לארגוב המקראית
חלוקת ארץ ישראל לנחלות השבטיםחַוֹּת יָאִיר היה חבל ארץ בצפון עבר הירדן המזרחי. החבל שימש כחווה חקלאית. באזור הבשן או באזור החלק הצפוני של הגלעד, מדרום לנהר הירמוך, בעבר הירדן המזרחי בתקופת המקרא. נכלל בנחלת שבט מנשה. תחילה התיישבו בו בני משפחת יאיר.

דמויות של רועים אמורים ב[[ציור קיר בעיר מארי, בסוריה (צילום: מוזאון הלובר)]]

חות יאיר הוזכרו בתנ"ך בהקשרם של מספר אתרים חופפים או סמוכים. על פי המסופר בספר במדבר כבש יאיר בן מנשה את האזור מידי האמורים:

השם חות יאיר, נקבע על שם איש הצבא יאיר בן מנשה, כך משתמע מהפסוקים בספר מדבר; ואילו בספר שופטים משתמע שעל פי שמו של השופט יאיר הגלעדי מהעיר קמון הסמוכה; קמון זוהתה במאה ה־20 ביישוב הערבי קם.

על פי ספר דברי הימים א' פרק ב', יאיר היה נכדו של חצרון, נכד יהודה, ונינו של מכיר בן מנשה. בהמשך תואר כי חות יאיר נלקחו מממלכת ישראל כאשר הובסה במלחמה עם ממלכות ארם וגשור.

בספר דברים נכתב כי האזור נכלל בחבל הארץ אַרְגֹּב.

בספר יהושע צוין כי חות יאיר הן בבשן. על פי הכתוב ספר מלכים, נכללו חות יאיר באזור הבשן, שבו חבל ארגב, שעליהם הופקד נציבו של שלמה המלך – בֶּן גֶּבֶר:

==לקריאה נוספת==
* אלישע שפי, הערך: חות יאיר, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א'-ב', תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה־1965, עמ' 278.
* יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974.
* בן ציון לוריא, "וייקח גשור ואדם את חות יאיר מאתם" [דה"א ב', כ"ג], בתוך: אם בגבורות; אסופת פרקי עיון ומחקר בענייני הארץ, הלשון וספרות ישראל; מנחה לראובן מס ולרעיתו חנה בהגיעם לגבורות, (עורכים: אברהם אבן־שושן ואחרים), ירושלים: בהוצאת ידידים, תשל"ד 1974, עמ' 251–257.

==הערות שוליים==

קטגוריה:כנען
קטגוריה:עבר הירדן המזרחי
קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט מנשה

en:Havoth-Jair
ג'יימס אשר

ג'יימס אשר (באנגלית: James Ussher; 4 בינואר 1581 - 21 במרץ 1656) היה ארכיבישוף פרוטסטנטי של כנסיית אירלנד.

בשנת 1650 פרסם אשר את כרונולוגיית אשר, פירוש מילולי של ספר בראשית, בו חישב את גיל כדור הארץ על בסיס שושלות האדם המונצחות בו, ומנקודה זו ואילך עלתה לדיון משמעותי שאלת גיל כדור הארץ. לפי חישובו מצא כי העולם נברא בשנת 4004 לפני הספירה, והוא הגיע לרמת דיוק כה גבוהה עד כי קבע בביטחון כי הבריאה התרחשה ב-27 באוקטובר בשעה שש בערב. החישוב – שנערך על בסיס שושלות בברית הישנה – נחשב בזמנו לחישוב מדעי מכובד, אך במרוצת חמישים השנים הבאות ירד ערכו וקהילת החוקרים הפסיקה להתייחס אליו ברצינות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ארכיבישופים אנגליקנים
קטגוריה:אנשי דת אירים
קטגוריה:ילידי 1581
קטגוריה:נפטרים ב-1656
דוד כץ

דוד (דוביד) כץ (נולד בשנת 1946) הוא תת-אלוף לשעבר בצה"ל.

יזם כמח"ט גולני את מרוץ גולני ב-1979. יזם כיו"ר מורשת גולני את שביל גולני ב-2016.

==ביוגרפיה==
נולד בגרמניה ובגיל שלוש עלה לישראל. בשנת 1964 התגייס לצה"ל ושובץ בחטיבת גולני. בגולני עבר כץ מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה כמפקד מחלקה בגדוד 51 ולחם כקמב"ץ גדוד 51 במלחמת ששת הימים. בהמשך שימש כמפקד פלוגה א' בגדוד 51. בשנת 1969 מונה למפקד סיירת גולני ופיקד על עשרות פעולות בלבנון, בהן הפשיטה על כפר חלתא, ירדן וסוריה. במלחמת יום הכיפורים ולאחר קרב החרמון הראשון התמנה כמפקד גדוד 17 שהורכב ממפקדי בסיס האימונים החטיבתי של גולני ופלוגה מגדוד 17. הגדוד כבש את חרפא, השתתף בקרב החרמון השני (מבצע קינוח) והשתתף בכבוש מוצב החרמון הישראלי, כץ דיווח "תחנות כל העולם החרמון בידי גולני". בסיום המלחמה, התמנה למפקד גדוד 17. בשנת 1974 שימש כראש לשכת הרמטכ"ל, מרדכי גור. בשנת 1976 התמנה למפקד חטיבת יפתח המשורינת. לאחר מכן השתלם בלימודים בארצות הברית. בשנת 1978 מונה למפקד חטיבת גולני. בתפקידו זה יזם בין השאר את "מרוץ גולני" מהחרמון ועד אילת. לאחר מכן השתלם במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. ב-1981 התמנה למפקד אוגדת שריון 49 בדרגת תא"ל, בתפקידו זה, פיקד על האוגדה במלחמת לבנון הראשונה. ב-1984 מונה לראש מה"ד תו"ל במה"ד. בשנת 1986 השתחרר מצה"ל ופנה לעסקים פרטיים.

בשנת 2016, כיו"ר מורשת גולני, יזם את שביל גולני, שמשתרע לאורך 1,200 ק"מ מהחרמון ועד אילת. זהו שביל טיולים ארצי רצוף והארוך ביותר בארץ המחבר את אתרי המורשת של גולני ואתרים מרכזיים במורשת ישראל.

==לקריאה נוספת==
* אלישיב שמשי, אליהם נשואות העיניים - על מפקדי חטיבות בשדה הקרב, הוצאת משרד הביטחון, 2006, עמודים 109-139.
* אילן כפיר, "הקרב על החרמון", הוצאת דביר, 2013.
*עורכים צבי עופר, רס"ן אבי קובר: "איכות וכמות, דילמות בבניין הכוח הצבאי", הוצאת מערכות. פרק "תורת הלחימה כמרכיב איכות", מאת תא"ל דוד כץ, עמוד 425.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20111011143000/http://www.gadsargolani.com/Web/Units/Palsar/UnitCommanders/1108.aspx דוד (דוביד) כץ], באתר גדוד הסיור של חטיבת גולני.
* .
* .
* .

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי אוגדת הבשן
קטגוריה:מפקדי חטיבת גולני
קטגוריה:מפקדי סיירת גולני
קטגוריה:מפקדי חטיבת יפתח
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
רוג'ר קינגדום

רוג'ר נונה קינגדום (באנגלית: Roger Nona Kingdom; נולד ב-26 באוגוסט 1962) הוא אתלט עבר אמריקאי. הוא פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (לוס אנג'לס 1984, וסיאול 1988) ושיאן עולם לשעבר בריצת 110 מטר משוכות.

== ביוגרפיה ==
קינגדום נולד בווינה, ג'ורג'יה. בצעירותו הצטיין בקפיצה לגובה, בזריקת דיסקוס ושיחק פוטבול. הוא בוגר אוניברסיטת פיטסבורג.

בשנת 1983 זכה קינגדום באליפות המכללות של ארצות הברית בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.53 שניות. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בקאראקס, ונצואלה באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.44 שניות.

===אלוף אולימפי===
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה קינגדום במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אולימפי חדש של 13.20 שניות, לפני בן ארצו אלוף העולם גרג פוסטר (13.23 שניות) וארטו בריגרה מפינלנד (13.40 שניות).

באולימפיאדת סיאול (1988) זכה קינגדום במדליית זהב פעם שנייה ברציפות, בריצת 110 מטר משוכות בשיא אולימפי חדש של 12.98 שניות, לפני קולין ג'קסון מבריטניה (13.28 שניות) ובן ארצו טוני קמפבל (13.38 שניות). כבר בשלב רבע הגמר הוא קבע שיא אולימפי חדש של 13.17 שניות.

===שיאן עולם===
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה במרץ 1989 זכה קינגדום במדליית זהב בריצת 60 מטר משוכות בשיא תחרות חדש של 7.43 שניות. בתחרות שנערכה בציריך, שווייץ ב-16 באוגוסט אותה שנה, הוא קבע בריצת 110 מטר משוכות שיא עולם חדש של 12.92 שניות, שיפור לשיא בן ה-8 שנים של בן ארצו רנאלדו נהמיה (12.93 שניות). שיא זה החזיק מעמד 4 שנים ונשבר על ידי קולין ג'קסון (12.91 שניות). בתחרות גביע העולם של IAAF שנערכה בברצלונה, ספרד בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בתוצאה טובה משיא העולם - 12.87 שניות, אך בסיוע של רוח גבית מעל המותר של 2.6 מטר לשנייה.

באליפות העולם שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995 זכה קינגדום במדליית ארד בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.19 שניות, אחרי בן ארצו אלן ג'ונסון (13.00 שניות) וטוני ג'ארט מבריטניה (13.04 שניות).

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו במר דל פלטה, ארגנטינה במרץ 1995 זכה קינגדום במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.39 שניות.

== הישגים ותארים ==
*בשנת 1989 זכה קינגדום בתואר אתלט השנה בעולם.

== שיאיו האישיים ==
===אצטדיון===
* ריצת 110 מטר משוכות: 12.92 שניות (1989) שיא עולם לשעבר

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 110 מטרים משוכות (גברים)
קטגוריה:אתלטים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:רצי משוכות אמריקאים
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פיטסבורג
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
מאיר אנטין

דיוקנו של מאיר אנטין
מאיר אֶנטין (בכתיב יידי: ענטין; תרמ"ב, 1882, קובל, פלך ווהלין, האימפריה הרוסית – י"ג באייר תשט"ז, 24 באפריל 1956, רחובות) היה חלוץ ברחובות מראשית ימי העלייה השנייה. ראש שומרי המושבה רחובות ופעיל ציבורי בה כל חייו.

==קורות חייו==
מאיר אנטין נולד בשנת 1882 בקובל שבפלך ווהלין שבאימפריה הרוסית (כיום באוקראינה), בנם של מרים לבית אידלזון ויהושע-השל אנטין. אביו היה בנם של נחמה ושל יעקב-אהרון (1814-1898) שהיה חסיד חב"ד נלהב ועשיר מופלג שקיבל זיכיון מהצאר וסלל את מסילת הברזל בקובל וסביבתה – מסילה שהייתה אז השנייה בגודלה ברוסיה וחיברה בין קייב, ורשה, לבוב ומינסק. הסב ובנו יהושע גם עסקו בבנייה רבת היקף בקובל, ובמסגרתה העסיקו מאות בעלי מלאכה יהודיים. דאגו לנזקקים, הקימו בית תפילה ומוסדות יהודיים בעיר. בנוסף תרמו כספים רבים למוסדות צדקה בארץ ישראל.

בנעוריו בקובל היה אנטין מוזיקאי כישרוני שניבאו לו גדולות. ספג בעירו את רוח הציונות והיה מחסידיו הנלהבים של הרצל. בעקבות ההסתה האנטישמיות, פרעות קישינב והתנקשותו של תושב העיר פנחס דשבסקי בעורך העיתון האנטישמי פאוול קרושבאן (Krushevan), החליט לעלות לארץ ישראל.

בשנת 1903 עלה אנטין לארץ ישראל עם דב וינשטיין, שני העולים הציוניים הראשונים מקובל. לפני נסיעתם נפגשו עם לילינבלום ודרויאנוב לקבלת מידע ראשוני. הם התיישבו במושבה רחובות על פי המלצת משה סמילנסקי ועבדו ב"מנוחה ונחלה".
אנטין רכש בכספו שטחי אדמה נרחבים ברחובות ופיתח משק חקלאי. היה הרוח החיה במושבה בקרב הנוער ומטובי המשתתפים בפעולות ובהצגות של להקת החובבים המקומית וביתר ענפי החיים החברתיים והתרבותיים.
ב-1909 נשא אנטין לאשה את מינה בת צבי הורביץ.

אנטין המשיך בפעילות ציבורית כאחד ממייסדי הבנק הראשון ברחובות, חבר ועד המושבה ואחר כך חבר המועצה המקומית במשך שנים, ממייסדי הוועד החקלאי ומפעילי חבריו. בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה היה מראשי הפעילים בארגון ה"חגיגה" בימי חול המועד פסח (ב-1913 וב-1914) ברחובות, ששימשה אז כעין מפגן ארצי להישגי היישוב החקלאי העברי בנפש וברכוש. שימש גם כשומר רוכב וראש שומרי המושבה במשך כמה שנים, וגם לאחר זמן היה מהפעילים בהגנת המקום והיישוב בכלל.
ביתו הפך למרכז חברתי ותרבותי לנוער מכל הסוגים, לאיכרים ולפועלים מהעלייה השנייה.

מאיר אנטין נפטר ב-24 באפריל 1956 ונקבר בבית הקברות תר"ן המייסדים.

אלמנתו מינה נפטרה בשנת 1965.
לאנטין ורעייתו נולדו שלוש בנות: אביבה, צפורה (לימים נישאה לאפרים אילין) ומרים (מירצ'ה).

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.rehovotarchive.org.il/cgi-webaxy/item?758 משפחת ענטין] בארכיון העיר רחובות
* 
* [http://www.israeli-kovel-org.org/kovelbook.html משפחת אנטין בקובל (ספר קובל, עמ' 34–36) על פי מספרי הדפים בספר]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים מווהלין
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:חברי מועצת העיר רחובות
קטגוריה:אישים הקבורים ברחובות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1882
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1956
אבי אתגר

אברהם אָבִי אֶתְגָּר (1948 – 1 באוקטובר 2023) היה שדרן רדיו ומנחה טלוויזיה ישראלי.

== ביוגרפיה ==
אתגר נולד בברלין בשנת 1948 בשם אברהם קלוברג, בן יחיד להורים ניצולי שואה. כשהיה תינוק עלו הוריו ארצה והתגוררו בקריית מוצקין, שם גדל. בצה"ל שירת בחיל התותחנים. לאחר שחרורו מהצבא החל ללמוד לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית. בסוף שנת 1970 עבר, בהדרכתו של דניאל פאר, קורס קריינים של רשות השידור, לצד אלי ישראלי, שוש עטרי, גבי ינון וגבי גזית.

לאחר שסיים את קורס הקריינים התקבל לעבודה ברדיו ברשת א'. בסוף שנות ה-60 הכיר את קרן, ילידת אירלנד, והשניים נישאו. ב-1971 נפטר אביה של קרן והשניים יצאו להלווייתו שנערכה בדבלין. אתגר היה בדרכו חזרה לישראל דרך אמסטרדם. שם נפגע מרכבת חשמלית שאיבדה את השליטה. הוא נפצע אנושות ושתי רגליו נקטעו.

לאחר שיקומו מהפציעה, החל לעבוד ברדיו, וכדי שיוכל להגיע לאולפן בוצעה הנגשה עבורו ועבור השדרנית לאה ליאור של שביל הגישה לאולפן שלפני כן הכיל מדרגות.

אתגר הגיש מספר תוכניות רדיו. ביניהן, "מה כבר תשע", וכן את "יום יום ים", "שוקו חם" ו"טיסת לילה".

בטלוויזיה היה בין מגישי תוכניות האירוח "שעה טובה" ו"סיבה למסיבה" בערוץ הראשון במהלך שנות ה-80.

ב-1989 החל להגיש בערוץ הראשון את תוכנית ההומור והאירוח "מוצ"ש", בכיכובם של ספי ריבלין, דפנה ארמוני, דב רייזר, יעל עמית ואלי יצפאן. התוכנית זכתה להצלחה, ובזכות הופעותיו בתוכנית זאת, יצפאן זכה להכרה ציבורית רבה.

אתגר שידר תוכנית בוקר יומית אחת לשבוע בכאן גימל, וכן את התוכנית "המבחר של אבי אתגר", הגשה מוזיקלית אישית ששודרה בשבת בצהריים בין השעות 12:00–14:00. תוכניתו האחרונה שודרה לקראת יום כיפור תשס"ד.<ref name=":0"></ref>

בתוכניותיו היה יוזם מדי פעם מבצעים למען מטרות ציבוריות, כגון איסוף תרומות לאגודה למלחמה בסרטן, ולמען עמותת "אור ירוק" וארגונים נוספים.

מלבד עיסוקיו בתחום התקשורת, הוא היה מומחה לנושאי יין, פרסם מאמרים והעביר הרצאות בנושא.

אתגר היה נשוי, ואב לארבע בנות.

נפטר ב-1 באוקטובר 2023, ונקבר בבית העלמין ביישוב נס הרים.<ref name=":0" />

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:נכים ישראלים
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:סגל כאן ב'
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:קריית מוצקין: אישים
קטגוריה:בוגרי בית הספר אחדות (קריית מוצקין)
קטגוריה:בוגרי תיכון לוינהרץ (קריית מוצקין)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
PPA

PPA (קיצור של Personal Package Archive - חבילת ארכיון אישית) הוא מאגר תוכנה, המאפשר העלאת חבילות תואמות APT, של משתמשים פרטיים או קבוצות, אל יישום הרשת לנצ'פד של חברת קנוניקל, או ישומי רשת דומים. 

PPA נמצא בשימוש במערכת ההפעלה אובונטו. ניתן להוסיף למערכת ניהול החבילות שלה כתובת PPA של חבילה נקודתית או אוסף חבילות, ובכך להוסיף מקורות זמינים להורדת חבילות. הוספת מקורות PPA יכולה להתבצע הן בשורת פקודה, והן בצורה גרפית באמצעות היישום מקורות תוכנה, המהווה חלק ממרכז התוכנה של אובונטו.

המערכת נכנסה לשימוש ב-25 בנובמבר 2007, ואפשרה לכל משתמש לקבל נפח של ג'יגה בייט אחד, לאחסון חבילות אישיות, בהמשך עלה הנפח ל-2 ג'יגה בייט. 

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.linuxguide.org.il/ubuntu/%D7%9E%D7%94_%D7%96%D7%94_PPA_%D7%95%D7%90%D7%99%D7%9A_%D7%9E%D7%95%D7%A1%D7%99%D7%A4%D7%99%D7%9D_%D7%90%D7%95%D7%AA%D7%9D מה זה PPA ואיך מוסיפים אותם] 
==הערות שוליים==

 
קטגוריה:אובונטו לינוקס
קטגוריה:ניהול חבילות תוכנה
מקאו ספיקס

מוזיאון הטבע של ברלין.]]

מקאו ספיקס או ארה ספיקס (שם מדעי: Cyanopsitta spixii) הוא מין תוכי יחידי בסוג Cyanopsitta, הקרוב למיני הארה. המין נחשב כמין נכחד בטבע החל משנת 2020.

== תכונות פיזיות ==
תוכי זה גדול יחסית באורך 56 ס"מ בממוצע, עם משקל של 288 עד 316 גרם בממוצע (כשהזכרים יותר גדולים) ובעל מקור גדול, שחור ומעוקל המתאים לאכילת פירות וזרעים קשים והוא בעל נוצות כחולות וזנב ארוך, המשמשים לראווה. התוכי המבוגר ביותר בטבע הגיע לגיל 20 שנה, כשבשבי הגיע עד לגיל 34 שנה.

== שם ==
המין קרוי על שם הביולוג הגרמני יוהאן בפטיסט פון ספיקס , אשר תיאר את התוכי ביערות באהיה בצפון-מזרח ברזיל.

==הכחדה ושיקום==
תוכי זה חי עד העשור השני של המאה ה-21 ביערות וערבות השיחים של צפון-מזרח ברזיל. בעשור זה התמעטה אוכלוסייתו עד כדי הכחדה.

=== הסיבות להכחדה ===
הסיבות להיעלמותו תוכי זה בטבע הן, בראש וראשונה, בירוא יערות נרחב באזורים בהם ניזון וקינן, ובייחוד היעלמותם של עצים מהמין Tabebuia aurea, אשר מזרעיהם הוא ניזון. סיבות נוספות הן: בניית סכרים, ששינו נתיבי נהרות והשפיעו על צמחיית מזרח-ברזיל; התרבות מינים פולשים כמו חתולים, חולדות ונמיות, שאכלו ביצים וגוזלים; פרות ועזים שפגעו בשתילי העצים החדשים ומנעו מהאזור להתאושש.

=== נכחד בטבע ===
החל משנות ה-2000 התוכי נראה בטבע רק בשנת 2016, ומאז 2019 לא נראה עוד בטבע, אם כי היו זיהויים שגויים שלו, למשל של מקאו אדום-בטן (Orthopsittaca manilatus). על פי הרשימה האדומה של IUCN המין נכחד בטבע החל מ-2020, מה שהופך אותו לאחד ממיני העופות הנדירים ביותר המצוי בקרבה להכחדה כשידועים רק 7 זוגות בשביה של התוכי. עם זאת ישנן מושבות רבייה שלו במספר חוות בגרמניה ובברזיל, בהן מנסים לשקם את המין ולהחזירו לטבע.

=== שיקום ===
ביוני 2022, לאחר שנות מחקר ומאמצי שימור, הושבו שמונה תוכים ליער קאטינגה שבברזיל. 12 פריטים נוספים אמורים להשתחרר בדצמבר 2022 ולאחר מכן ישוחררו נוספים<ref></ref>.

== בתרבות ==
מקאו ספיקס ידוע בעיקר מסרט הקולנוע המצויר "ריו".

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1832
קטגוריה:תוכיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן גאורג ווגלר
ברנדי אלכסנדר

ברנדי אלכסנדר (באנגלית: Brandy Alexander, מוכר גם בשם "אלכסנדר") הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי המורכב מ-20 מ"ל קוניאק, 20 מ"ל קרם דה קקאו כהה, 20 מ"ל שמנת. את המרכיבים מוזגים לשייקר עם קוביות קרח ומוזגים לכוס קוקטייל.

==בתרבות הפופולרית==

בסרט ימים של יין ושושנים מציע ג'ו קליי (ג'ק למון) לידידתו קירסטן ארנסן (לי רמיק) שמתעבת אלכוהול אך אוהבת שוקולד, לשתות ברנדי אלכסנדר. המשקה מוצא חן בעיניה ומכאן מתחילה דרכה לאלכוהוליזם.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קוקטיילים
יסמין פיינגולד

יסמין פיינגולד (נולדה ב-23 בספטמבר 1989) היא אלופת ישראל בחתירה אקדמית בשנים 2008, 2010 ו-2012.

== ביוגרפיה ==
פיינגולד נולדה בתל אביב, בתם של אליזבת פיינגולד ואייבי נתן, אשר לא הכיר ביסמין ולא נפגש עמה מעולם. למדה בתיכון עירוני ד'. חברה למועדון החתירה "מועדון השייטים תל אביב". באוקטובר 2005 השתתפה לראשונה באליפות ישראל בחתירה בירקון. ב-2008 ניצחה באליפות ישראל לחתירה ספורטיבית בסירת יחיד וברביעייה. יסמין יצגה את ישראל באליפות אירופה לאוניברסיטאות של ארגון EUSA בקרואטיה וארגון-FISU בסרביה. באוגוסט 2008 זכתה במקום ראשון, באליפות הפתוחה של ליטא ובשתי מדליות כסף בתחרות מקבילה, בנורווגיה.

במאי 2009 התהפכה יסמין עם סירתה בזמן שעסקה באימון בנחל הירקון ונחבטה בראשה. יסמין איבדה את הכרתה, ורק כעבור כארבע דקות חולצה על ידי אבי טויבין, עובר אורח בן 62, שהיה היחיד שנחלץ לעזרתה. לאחר החילוץ סיפר טויבין כי יסמין הייתה קשורה בנעליה אל הסירה (מהלך ידוע באימוני חתירה אקדמית).
פיינגולד פונתה לבית החולים איכילוב במצב קשה, שם אושפזה, מונשמת ומחוסרת הכרה, ביחידה לטיפול נמרץ וטופלה על ידי צוות בראשות אליהו סורקין. כשהתעוררה לא זיהתה את סובביה ולא הצליחה לזכור אירועים לטווח קצר. לאחר תקופת שיקום בבית לוינשטיין חזרה לעסוק בחתירה אקדמית. באוקטובר 2010 זכתה באליפות ישראל לחתירה, בתחרות לרביעיות נשים, במקצה של 1,000 מטר. באפריל 2012 זכתה פיינגולד באליפות ישראל במקצה יחיד של 2,000 מטרים.

במרץ 2016 זכתה במדליית כסף בתחרות הזוגות (יחד עם אסנת קצאור), באליפות ישראל לחתירה.

בשנת 2020 סיימה תואר ראשון במדעים בהדגשת מתמטיקה באוניברסיטה הפתוחה.<ref></ref>

מאז אמצע העשור השני של המאה ה-21 מתנדבת פיינגולד בפרויקט אתנה לקידום ספורט הנשים בישראל. במסגרת הזו היא מעבירה הרצאות ברחבי ישראל לילדים ונוער ובהן מספרת את סיפורה.

== לקריאה נוספת ==
*יורם יובל, ישראל - שיחת נפש, כנרת זמורה ביתן, 2012, עמודים 232 - 239.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:חותרות ישראליות
קטגוריה:אלופות ישראל בספורט
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1989
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
רונן יצחקי

רונן יצחקי
רונן יצחקי (נולד ב־25 בספטמבר 1972, י"ח בתשרי ה'תשל"ג) הוא כוריאוגרף ורקדן ישראלי ויוצר מחול עכשווי; ראש התוכניות לתואר ראשון במחול, באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.

== ביוגרפיה ==
יצחקי נולד בגבעתיים לעשירה ויוסף יצחקי. למד תיאטרון מחול אצל רות זיו איל, תואר ראשון בחוג לתנועה באקדמיה למוסיקה ומחול בירושלים, תואר שני באוניברסיטה העברית בשיתוף האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. יצחקי הוא בוגר מחזור ב' של מכון מנדל בתוכנית למנהיגות בתרבות יהודית. 

יצחקי לימד תנועה בחוג לתיאטרון באוניברסיטה העברית בירושלים, לימד כמדריך פדגוגי של תיאטרון מחול בבית הספר לאמנויות הבמה במכללת סמינר הקיבוצים בת"א. עבד ככוריאוגרף עצמאי מאז 2003, עבודותיו הועלו בפסטיבלים שונים בישראל ובחו"ל.

מאז 2018 יצחקי מלמד בפקולטה למחול באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים והחל מאוקטובר 2021 מכהן כראש התוכניות לתואר ראשון במחול. 

מאז שנת 2008 ועד 2021 ניהל יצחקי את פעילות מרכז "בין שמיים לארץ" ב-2015 ייסד את עמותת "בין שמיים לארץ". 

תפקידים נוספים: יצחקי ניהל אמנותית את סדרתרבות של קרן מנדל בניהול הקרן לירושלים, כיהן כשופט בתחרויות כוריאוגרפיה במסגרת מחול שלם ובמסגרת תחרות גרטרוד קראוס, אצר את סדרת המחול של בית מזיא לתיאטרון, חבר בחבר הנאמנים של פרס נבון של משרד התרבות ובחבר הנאמנים של פרס אריק איינשטיין, יו"ר ועדת השיפוט בפרס ליצירה יהודית של שר החינוך בתחום המחול, בחן במבחני בגרות מעשיים של מחול במשרד החינוך.

יצחקי נשוי לתמר יצחקי, איתה הוא יוצר מחול עכשווי מאז שנת 2005. אב לשלושה ילדים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* שיר חכם, [http://docs.wixstatic.com/ugd/5c1afd_552da3f5faa1467bbbe775523b6be585.pdf עם הרבה חופש באגן] הארץ, 2012
* עקיבא נוביק, [https://www.docdance.com/blank-8 רוקדים באמונה], 24 שעות [http://www.docdance.com/blank-8 ידיעות אחרונות], 2013
* ענת זכריה, [http://www.habama.co.il/Pages/Description.aspx?Subj=2&Area=1&ArticleID=23774 עושה מה שרות אומרת לו], הבמה, 2014
* [https://www.nytimes.com/2011/01/16/arts/dance/16kaet.html?_r=0 Janice Ross, New York Times - Whirling Along The Borders Of Israeli Life - 2011]
* [https://www.nytimes.com/2018/02/06/arts/dance/kaet-all-male-religious-troupe-heroes-jcc-manhattan.html Brian Schaefer, New York Times - Thirsty for Wisdom of the Body, Finding It in Dance - 2018]

קטגוריה:כוריאוגרפים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
סיגל פירסט

סיגל פירסט (נולדה ב-12 ביוני 1960) היא מנהלת ישראלית המכהנת כמנכ"לית קבוצת כצט.

==ביוגרפיה==
פירסט נולדה בישראל. למדה בגימנסיה העברית הרצליה. שירתה באוגדה 36. בשנת 1985 השלימה לימודי תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול מערכות מידע בטכניון. ב-1992 השלימה תואר שני במנהל עסקים – שיווק ומימון באוניברסיטת תל אביב.

בין 1985 ל-1988 עבדה בחברת IBM בארצות הברית וביפן. עם שובה לישראל הצטרפה לחברה המשפחתית והחלה לעבוד במחלקת המחשב של חברת כצט. בשנת 1991 מונתה לנהל את חטיבת מוצרי הצריכה של החברה, וב-1994 שימשה כמנהלת חטיבת התרופות. בשנת 2002 התמנתה למנכ"לית קבוצת כצט.

בנוסף לעבודתה, משמשת משנת 2016 כיו"ר ארגון הבוגרים של הטכניון.

פירסט נשואה ואם לשני בנים ובת.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרות גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרות הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:דירקטוריות ישראליות
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:עובדות IBM
קטגוריה:עובדי IBM
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
טרנסדנוביה

טרנסדנוביה - ממערב לדנובה, בצבע ירוק כהה
חלוקת הונגריה בת זמננו לשלושה אזורים עיקריים:טרנסדנוביה - בצבע כירוק, הונגריה מרכזית - בצבע צהוב, והונגריה צפונית יחד עם [[אלפלד בצבע תכלת, המתחלק לצפון-אלפלד ודרום אלפלד]]
מפה פיזית של [[הונגריה. הדנובה זורמת מצפון לדרום וטרנסדנוביה נמצאת בצד המערבי.]]
טרנסדנוביה (בהונגרית: Dunántúl - דונאנטול, בלטינית: Transdanubia, בגרמנית: Transdanubien, בקרואטית: Prekodunavlje או Zadunavlje) הוא שם היסטורי למערב הונגריה ממערב לדנובה. לכן משמעות השם הוא - "מעבר לדנובה", כלומר מעבר לגדה המערבית של הדנובה. 

החבל גובל עם סלובקיה בצפון, עם אוסטריה במערב למרגלות הרי האלפים, עם סלובניה בדרום-מערב, באמצעות הנהר מורה ועם קרואטיה בדרום, באמצעות הנהרות מורה ודראווה. הגבול המזרחי הוא בתוך הונגריה - הגדה המערבית של הדנובה. החבל המצוי מעבר לגדה השנייה, המזרחית, של הדנובה, קרוי בלטינית ציסדנוביה (Cisdanubia), אך המונח כמעט שאינו בשימוש. באופן היסטורי הוא ציין במיוחד של אותם חלקים של ממלכת הונגריה שנמצאו מצפון לדנובה, ושנודעו בגרמנית כ-Oberungarn - "הונגריה העליונה", והזהה בקווים כלליים בימינו לסלובקיה.
 
טרנסדנוביה כוללת 9 מחוזות של הונגריה:גיור-מושון-שופרון, קומארום-אסטרגום, פייר, וספרם, ואש, זאלה, שומוג', טולנה, באראניה ובסנוף החלק של פשט הנמצא ממערב לדנובה ושנודע בימי הביניים כמחוז פיליש.

היישוב המאוכלס ביותר באזור הוא העיר פץ'.

במרכז טרנסדנוביה נמצא אגם בלטון. חלקו הצפוני-מרכזי של טרנסדנוביה מכונה "טרנסדנוביה המרכזית" (בהונגרית: Közép-Dunántúl). אזור זה כולל בתוכו את המחוזות קומארום-אסטרגום, פייר ווספרם. מרכז החבל נמצא בעיר סקשפהרוואר.

==שינויים טריטוריאליים במאה ה-20== 
שלושת האזורים של טרנסדנוביה צבועיים: בחום אדמדם, לבנדר וכתום
בעוד שהגבולות הצפוניים, המזרחיים והדרומיים צוינו באופן ברור על ידי נהרות דנובה, דראווה ומורה, הגבול המערבי היה תמיד זהה לגבול הפוליטי הווירטואי של הונגריה. לפני הסכם טריאנון משנת 1920 גם חבלי בורגנלנד, פרקמוריה ומג'ימוריה היו חלק אינטגרלי מטרנסדנוביה. שם שלושה כפרים - רוסובצה, יארובצה וצ'ונובו השתייכו להונגריה ולטרנסדנוביה לפני חוזה פריז משנת 1947.
מכיוון שטרנסדנוביה הוא מושג גאוגרפי הונגרי במהותו השטחים שצוינו הפסיקו להיחשב לחלק ממנה מן הרגע שסופחו למדינות השכנות.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: גאוגרפיה
קטגוריה:טריטוריות היסטוריות
מבצע שיילוק: וידוי

מבצע שיילוק: וידוי, (באנגלית: Operation Shylock: A Confession) הוא רומן מאת הסופר היהודי-אמריקאי המפורסם פיליפ רות. הספר יצא לאור ב-1993 וזכה לביקורות חיוביות. הספר זכה בפרס פוקנר היוקרתי לשנת 1993.

הרומן נכתב בסגנון של ספר זכרונות. פיליפ רות כותב את קורותיו כביכול בזמן ביקורו בירושלים בשנת 1988. בסיום הספר רות מדגיש שמדובר ביצירה בדיונית. במהלך הביקור, המספר (פיליפ רות) מוצא את עצמו מעורב במשימת ביון – "מבצע שיילוק".

==עלילה== 

בזמן שהותו בישראל, המספר נתקל באדם שמתחזה לו וגונב את זהותו. הכפיל זהה לרות מבחינה חיצונית וחולק עמו את אותו שם. המתחזה משתמש בשמו של רות כדי לקדם את רעיון הדיאספוריזם (Diasporism) שבו הוא דוגל, רעיון אנטי-ציוני, שטוען שהחיים היהודיים במהותם הם חיי גלות. הכפיל קורא לחזרתם של ישראלים ממוצא אשכנזי לארצות מוצאם באירופה ומנסה לגייס מנהיגים אירופיים ליוזמה הזאת. רוב הסיפור סובב סביב היריבות שמתפתחת בין רות לכפיל שלו (רות מכנה אותו בשם "מוישה פופיק"). הסיפור כאמור מתרחש ברובו בירושלים בשנת 1988, וברקע נוכחים אירועי התקופה: משפט דמיאניוק והאינתיפאדה הראשונה. 

==ביקורות==

הסופר והמבקר המפורסם ג'ון אפדייק פרסם ביקורת נוקבת בניו יורקר. אפדייק כינה את הספר "אורגיה של טיעונים... המבקר, הנתון תחת מתקפה, נזכר לא רק בשו אלא גם בהמלט, שגם בו יש יותר מדי דמויות, אינספור נאומים ארוכים, וגיבור לא יציב שכמעט ויוצא מדעתו אך בסוף 'מספק את הסחורה'". אפדייק חותם בהצהרה, "הספר הוא חובת קריאה לכל מי שאכפת לו (1) מישראל והשלכותיה, (2) ההתפתחות של הרומן הפוסט מודרני הנוטה לדהקונסטרוקציה, (3) הסופר פיליפ רות."

קטגוריה:ספרי 1993
קטגוריה:ספרי פיליפ רות
קטגוריה:רומנים המתרחשים בישראל
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
וינדג'ט

וינדג'ט (באנגלית: windjet) הייתה חברת תעופה איטלקית, רביעית במספר הנוסעים באיטליה, שהפעילה טיסות סדירות וטיסות שכר למספר מדינות אירופה ומצרים.

==היסטוריה==
וינדג'ט החלה לפעול ב-17 ביוני 2003 בעקבות פירוקה של חברת התעופה "אייר סיציליה". היא בבעלות של 100% על ידי קבוצת פינריה. בסיסה של החברה בקטניה שבסיציליה.

ב-25 בינואר 2012 הכריזה חברת התעופה "אליטליה" על מיזוג עם וינדג'ט, כמו גם עם חברת התעופה "בלו פנורמה".

ב-11 באוגוסט 2012, לאחר שהחברה לא הצליחה, גם לאחר מספר דחיות, להעמיד את כל המידע הדרוש למכירתה, נסוגה אליטליה מכוונתה לרכוש את החברה. עקב כך, לווינדג'ט לא נותרו האמצעים הכלכליים להמשך פעילותה. רשויות התעופה באיטליה הכריזו על הפסקה מיידית של פעילות החברה: מכירת הכרטיסים הופסקה, כל הטיסות בוטלו ומטוסי החברה הוחזרו לחברות החכירה.

==צי המטוסים==
<small>נכון ל-1 בספטמבר 2011</small>

{| class="wikitable" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse"
|-align=center bgcolor=lightblue
| דגם || מספר מטוסים ||תכולת נוסעים || הערות
|-align=center
|איירבוס A319-100 || 5 || 142 ||
|-align=center
|איירבוס A320-200 || 7 || 180 ||
|-align=center
|פיאג'ו P.180 || 2 || 8 || משמש לטיסות פרטיות
|}

==יעדים==
===יעדים מחוץ לאיטליה=== 
*צ'כיה - נמל התעופה רוזינה
*צרפת - נמל התעופה שארל דה גול
*גרמניה - נמל התעופה ברלין טגל
*רומניה - נמל התעופה הבינלאומי של בוקרשט
*רוסיה - נמל התעופה דומודדובו, נמל התעופה הבינלאומי פולקובו
*ספרד - נמל התעופה של ברצלונה-אל פראט
*אוקראינה - נמל התעופה הבינלאומי בוריספיל
*ישראל - נמל התעופה בן-גוריון (עונתי)
*מצרים - נמל התעופה הבינלאומי שארם א-שייח' (עונתי)

===יעדים באיטליה=== 
*ברגמו - נמל התעופה אוריו אל סריו
*בולוניה - נמל התעופה בולוניה גוליילמו מרקוני
*קטניה - נמל התעופה קטאניה-פונטנרוסה
*מילאנו:
** נמל התעופה מילאנו לינטה
** נמל התעופה מילאנו מלפנסה
*פלרמו - נמל התעופה פלרמו
*פארמה - נמל התעופה פרמה
*פיזה - נמל התעופה פיזה גלילאו גליליי
*רימיני - נמל התעופה הבינלאומי פדריקו פליני
*רומא - נמל התעופה לאונרדו דה וינצי-פיומיצ'ינו
*טורינו - נמל התעופה טורינו קאסלה
*ונציה - נמל התעופה הבינלאומי ונציה מרקו פולו
*ורונה - נמל התעופה ורונה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חברות תעופה איטלקיות שנסגרו
קטגוריה:חברות לטיסות חסך
רוב וקרוב הלך אחר הרוב

בהלכה ובמשפט העברי, רוב וקרוב הלך אחר הרוב הוא כלל שטבע רבי חנינא, האומר כי למרות שישנם שני כללים לבירור ספיקות בהלכה במקרה של אובייקט שנמצא במקום שלא ניתן לדעת משם בבירור מהיכן הגיע, האחד על ידי הכלל "הלך אחר הרוב", והשני - "קרוב" - הכרעה כי האובייקט הגיע מהמקום הקרוב ביותר, ולמרות ששניהם מהתורה, הרי שבמקרה של התנגשות בין שני הכללים, הרוב קובע.
==דוגמאות בהלכה==
===עגלה ערופה===
לפי כלל זה, נקבע כי למרות שבפרשת עגלה ערופה קובעת התורה שבמקרה שנמצא מת סמוך ליד עיר מוטלת האחריות על בני העיר הקרובה - , אין זה אלא אם העיר נמצאת במקום שאין עיר נוספת בסביבה שיוצאים משם אנשים לכיוון המקום שבו נמצא ההרוג, והעיר נמצאת במקום מבודד ושומם "בין ההרים". אבל במקרה שישנה עיר או ערים נוספת הקרובה למקום ואנשיה עוברים במקום זה שמחוץ לעיר הקרובה, מוטלת האחריות על העיר שמספר אנשיה הגדול ביותר, שכן לפי הכלל "הלך אחר הרוב" יש להניח שמשם יצא הרוצח.
===נידה===
כמו כן, משפיע הכלל על הלכות נידה, הלכה זו מבוססת על המשנה הידועה:

במקרה שנמצא דם בפרוזדור, עומדות בפנינו שתי אפשרויות שעל פיהן ניתן להסיק מהו מקור הדם. האחד הוא - החדר (צוואר הרחם) שמשם רוב הדמים מגיעים למקום זה, והשני הוא "קרוב" - נקב השתן קרוב יותר למקום. רבי חייא פסק ש, כלומר אם נמצא דם במקום זה אנו מסיקים בוודאות שהוא מצוואר הרחם והאישה טמאה בטומאת נדה, ולכן אם באה במצב זה לבית המקדש היא עברה עבירה שעונשה כרת, וכן אם נגעה בתרומה שורפין אותה.

==במשפט העברי==
===השבת אבדה===
כלל זה משפיע גם על המשפט העברי בתחום השבת אבדה: במקרה של גוזל הנמצא על הארץ בסמיכות לשני שובכים, אם יש ויכוח בין שני בעלי השובכים וכל אחד מהם טוען שהוא שלו, על מוצא האבדה להשיב אותה למי שמספר הגוזלים שברשותו הגבוה ביותר, ולא למי ששובכו יותר קרוב.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.etzion.org.il/vbm/archive/yomyom/dafyomyomi/2009-09-14.php רוב וקרוב] באתר בית המדרש הווירטואלי על שם ישראל קושיצקי
*[http://shmatsabaitzlusa.blogspot.com/2011/07/blog-post.html רוב וקרוב - שמעתא ד פרק א] - בלוג
*אלימלך בורנשטיין, [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=13252&pgnum=43 רוב וקרוב] בירחון כנסת ישראל

==הערות שוליים==

קטגוריה:כללים ועקרונות בהלכה
קטגוריה:רוב
קטגוריה:מונחים תלמודיים
טיגר (דמות)

טיגר (באנגלית: Tigger) הוא אחת הדמויות הבדיוניות הידועות בסדרת ספרי "פו הדב" מאת א"א מילן. אהרון אמיר, שתרגם את "הבית בקרן פו" לראשונה, העניק לו שם עברי: נמיר. הוא נקרא כך גם בתרגומה של אבירמה גולן, ואילו בתרגומו של אוריאל אופק הוא נקרא נמרור, למרות שמדובר בטיגריס, ולא בנמר.

== אישיות ==
טיגר הוא טיגריס שחצן, קופצני ועליז. בסדרת הספרים הוא אחד מחבריו הטובים ביותר של פו הדב והוא מאוד אוהב לבקר אותו וגם את חבריו האחרים: רו, חזרזיר, ארנב, וכריסטופר רובין. חברו הטוב ביותר ביער הירוק הוא רו, כי אף הוא אוהב לקפץ, והם יוצאים להרפתקאות רבות יחד.

פרט לסדרת הספרים, טיגר גם מככב כאחת הדמויות האהובות של דיסני בהופעות שלו בסרטי פו הדוב של דיסני, ובעיקר בסרט שמתמקד בעיקר בו: "טיגר: הסרט", שבו הוא מרגיש בודד בחברה ומחפש טיגרים כמוהו.

==הופעותיו של טיגר==
===הופעותיו של טיגר בספרים===
*"פעוטים היינו" (1924)
*"אנחנו שנינו" (1927)
*"הבית בקרן פו" (1928)
*"בחזרה ליער מאה העצים" (2009)

===הופעותיו של טיגר בסרטים ובסדרות===
*"פו הדב והיום הסוער" (1968)
*"פו הדב וטיגר גם" (1974)
*"הרפתקאותיו הרבות של פו הדב" (1977)
*"פו הדב ויום ההולדת של איה" (1983)
*"פו הדב וחברים" (1985)
*"פו הדב: ההרפתקה הגדולה ביותר" (1997)
*"טיגר" (2000, בכיכובו של טיגר)
*"הסרט הגדול של חזרזיר" (2003)
*"פו הדב: האביב של רו" (2004)
*"פו הדב: סיפורו של פיל נפיל" (2005)
*"פו הדב: הזנב של איור" (2011)
*טיגר הופיע בשנת 1988 בסדרות הטלוויזיה "הרפתקאות פו הדוב" ששודרה בזמן דיסני בערוץ 2, ובסדרה "חבריי טיגר ופו" ששודרה בין השנים 2007–2010.
*"כריסטופר רובין (סרט)" (2018)

== מדבבים של טיגר ==
את טיגר דיבב שחקן התיאטרון פול וינצ'ל (עד שנת 1999) ומשנה זו עד היום דיבב את טיגר ג'ים קאמינגס. בגרסה העברית לעומת זאת טיגר מדוּבב עד היום בכל הסרטים והסדרות על ידי איציק סיידוף.

==ראו גם==
*"טיגר: הסרט"

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.2all.co.il/Web/Sites1/davrim/PAGE47.asp איך לצייר את טיגר?]

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:דמויות מפו הדב
קטגוריה:בעלי חיים בדיוניים
קטגוריה:דיסני: דמויות
קטגוריה:טיגריס בתרבות
אל-ח'דר

אל-ח'דר (בערבית: الخضر, תעתיק מדויק: אלח'צ'ר) היא עיירה ערבית בנפת בית לחם, השוכנת כחמישה ק"מ מערבית לעיר בית לחם. לפי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, חיים בעיירה 9,774 תושבים, נכון ל-2007.
==מיקום==
גבולה המערבי של העיירה נושק לכביש עוקף בית לחם שנבנה בשנות ה-90 של המאה ה-20 ומחבר בין ירושלים לחברון, ולגדר ההפרדה שנבנתה במקום בשנת 2006. בצפון גובלת בבית לחם, ממזרח במחנה הפליטים דהיישה ובדרום בשכונות גבעת התמר ודגן של היישוב אפרת.

אדמות העיירה השתרעו בעבר על פני כ-22,000 דונם. כמה אלפים מהן הוכרזו כאדמות מדינה בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20, ועליהן נבנו ההתנחלויות אפרת, נווה דניאל ואלעזר. לעיירה נותרו כ-8,000 דונם. בשנת 2006, נבנה קטע של גדר ההפרדה באורך של 3.5 קילומטר ממערב לאל-ח'דר. הגדר הותירה בצידה ה"פלסטיני" רק 2,600 דונם מאדמות אל-ח'דר ורוב אדמותיה החקלאיות של העיירה נותרו מעברה השני של הגדר והגישה אליהן מוגבלת, מועצת אפרת מאפשרת לחקלאים מאל חאדר להיכנס לתחומי המועצה על מנת לעבד את הכרמים וזאת בתאום מראש.

== היסטוריה ==
בסקר ארכאולוגי שנערך באל-ח'דר לאחר מלחמת ששת הימים לא נמצאו עתיקות. מקורם של תושבי הכפר באל-ולג'ה, השוכנת מספר קילומטרים מצפון מערב לכפר.<ref></ref>

בעיירה שוכן מנזר סנט ג'ורג'. השם "אלח'דר" הוא כינויו בערבית של גאורגיוס הקדוש, אשר חי במאה השלישית לספירה. על פי המסורת, הסתתר גאורגיוס מפני הרומאים במערה אשר נמצאת עד היום בתחומי המנזר.

==בריכות שלמה==

בדרום אל-ח'דר שוכנות בריכות שלמה, שלוש בריכות אגירה צמודות זו לזו. קיבולת הבריכות היא כ-288,000 מטרים מעוקבים והן נועדו לשמש כמקור לאספקת המים לירושלים בתקופת בית שני. הבריכות נקראות אמנם על שמו של שלמה המלך, אך אין ביניהן ובינו כל קשר, שכן הן נבנו בתקופה הרבה יותר מאוחרת.

==ספורט==
במערב העיירה שוכן אצטדיון אל-ח'דר המשמש את הקבוצה המקומית שבאב אל-ח'דר מליגת העל הפלסטינית.

==תרבות==
הכפר אל ח'דר מוזכר בשיר "אמצע הלילה בכפר" שבוצע על ידי הראל מויאל, בו מתוארות חוויותיו של מויאל משירותו הצבאי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:נפת בית לחם
מנדיקנטים

מנדיקנטים (Mendicant; הקרויים גם "מסדרי קבצנים"; "מסדרי יחפים"; "נזירים יחפים"; "נזירים קבצנים") הם נזירים המתקיימים כבודדים או כקבוצות מתרומות המושגות על ידי קיבוץ נדבות ומסתמכים באופן בלעדי על צדקה כדי לשרוד.

מנדיקנטים קיימים בדתות שונות ומובדלים מנזירים המתקיימים מתרומות המגיעות אליהם על ידי המאמינים, בלי צורך בפעולה אקטיבית להשגת תרומות. למשל נזירים המתקיימים מתכולת קופות צדקה אליהן משלשלים המאמינים כספים אינם נחשבים כקבצנים.

מנדיקנטים, כעיקרון, אינם בעלי קניין או רכוש משל עצמם, הם נוטלים על עצמם את נדר העוני, על מנת שכל זמנם ומרצם יושקעו בתרגול או הטפה דתית או דרך חיים המשרתת עניים.

מסדרי מנדיקנטים קיימים אצל הנוצרים הקתולים (למשל הפרנציסקנים, האוגוסטינים, הדומיניקנים והכרמליתים), אצל ההינדים, הבודהיסטים והג'יינים. דרווישים מהאסלאם הסופי, וכן לפרק זמן של תקופת צליינות בכנסייה האורתודוקסית.

האינקוויזיטורים היו בדרך כלל נזירים חברי המסדרים המנדיקנטים.

חלק מהמסדרים המנדיקנטים הם גם מסדרי הוראה (Teaching order).

==לקריאה נוספת==
* אורה לימור, בין יהודים לנוצרים, כרך ג', עמודים 104-95
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סגפנות
קטגוריה:נזירים
שנודה השלישי

האפיפיור שנודה השלישי
האפיפיור שנודה השלישי (ערבית: بابا ٱلإسكندرية شنودة ٱلثالث; ערבית מצרית: البابا شنوده; קופטית: Ⲡⲁⲡⲁ Ⲁⲃⲃⲁ Ϣⲉⲛⲟⲩϯ ⲅ̅; נולד כנט'יר גיד רופאאיל نظير جيد روفائيل, 3 באוגוסט 1923 - 17 במרץ 2012) שימש כמנהיג המיעוט הנוצרי במצרים כאשר כיהן כאפיפיור ה-117 של אלכסנדריה והפטריארך של כל אפריקה במושב האפיפיור הקדוש של סנט מארק המטיף בכנסייה הקופטית האורותודקסית של אלכסנדריה. שימש גם כראש הסינוד הקדוש של הפטריארכיה האורתודוקסית הקופטית של אלכסנדריה. נחשב לדמות שמרנית בתוך הכנסייה; ודמות מכובדת גם בקרב הקהילה המוסלמית. ב-2003 היה חתן הפרס הבינלאומי לזכויות האדם על שם מועמר קדאפי.

כשבעה חודשים לאחר מותו, נבחר במקומו תאודורוס השני.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נוצרים קופטים
קטגוריה:כמרים מצרים
קטגוריה:זוכי הפרס הבין-לאומי לזכויות האדם על שם מועמר קדאפי
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1923
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-2012
בהאדור שאה השני

בהאדור שאה השני (באורדו: بہادر شاہ دوم) או בשמו המלא אבו ט'פר סיראג' א-דין מוחמד בהאדור שאה ט'פר (באורדו: ابو ظفر سِراجُ الْدین محمد بُہادر شاہ ظفر; 24 באוקטובר 1775 – 7 בנובמבר 1862) היה הקיסר ה-17 והאחרון של האימפריה המוגולית. בהאדור היה יורש העצר של השושלת הטימורית ומלך כ-20 שנים לאחר מות אביו אכבר שאה השני, בין ה-28 בספטמבר 1837 עד ה-14 בספטמבר 1857. בתקופת מלוכתו האימפריה המוגולית הייתה בעלת מעט מאוד כוח פוליטי ובשנים האחרונות הייתה ישות סמלית בלבד. סופה של האימפריה כמו גם מלוכתו של בהאדור שאה הגיע במהלך המרד ההודי הגדול כאשר בהאדור הומלך מעל המורדים כנגד חברת הודו המזרחית הבריטית, כאשר שוחררה העיר דלהי על ידי הבריטים נתפס בהאדור והוא נשלח לגלות בראנגון, בורמה, שם נפטר בגיל 87.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מלכים
קטגוריה:האימפריה המוגולית
קטגוריה:ילידי 1775
קטגוריה:נפטרים ב-1862
קטגוריה:מוסלמים הודים
קטגוריה:המרד ההודי הגדול: אישים
אלבמה סלאמר

אלבמה סלאמר (אנגלית: Alabama Slammer) הוא קוקטייל מפורסם שמרכיביו המקובלים כוללים 60 מ"ל ליקר סאות'רן קומפורט, 30 מ"ל אמרטו ו-30 מ"ל סלו ג'ין הנמזגים לתוך כוס הייבול מלאה בקרח. לבסוף ממלאים את הכוס במיץ תפוזים.

==אזכורים במדיה==
*בסרט "קוקטייל" בריאן פלניגן מדקלם שיר שכתב בו הוא מזכיר את קוקטייל האלבמה סלאמר.
*בסרט "זמר החתונות" אומר רובי כי הוא אינו שתיין גדול וגלן מציע לו אלבמה סלאמר.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קוקטיילים
ברודניקים

מפת האזור בתקופה
ברודניקים (ברוסית: Бродники "ברודניקי", גם бордники, продники, бронники, бродничи, бродници, ברומנית: Brodnici) הוא הכינוי של בני עם שישב מהמאה ה-10 ועד הרבע האחרון של המאה ה-13 באזורים הקרויים כעת מחוז גאלאץ, מחוז וראנצ'אה ומחוז ואסלוי, שלושת המחוזות בחבל מולדובה, ברומניה. הברודניקים סווגו כקומנים וגם הוזכרו כשכנים של הקומנים. מקורם, לפי הכרוניקות הרוסיות, מסביבות הנהר אוקה שם נלחמו בשנת 1186 לצד הקומנים ומשם הגיעו לחבלים הרומנים.ההשערה המקובלת היא שהיו קבוצה אתנית ממוצא מעורב קומני-סלאבי.

באותן מחוזות ובאותה תקופה מוזכרים גם "ברוטנים" והיסטוריונים מסוימים מניחים שמדובר באותו עם. השם ברודניקים נגזר לדעתם מהמילה המתארת מעברה (נקודת חצייה), בשפה הסלבונית Brod או מכלי השיט ששימש לחציית נחלים, שנושא את אותו שם, שם מקובל בין הסלאבים וגם בין הולאכים. יש גם הקושרים את שם הברודניקים לשמו של הנהר פרוט, ששמו העתיק היה ברוטוס (Brutos), הזורם באזור זה. ההיסטוריונים מניחים שהברודניקים שלטו במעברי הנחלים הרבים הזורמים בחבל זה וסיפקו את האמצעים לחצייתם. עם נוסף המוזכר באותה תקופה ובאותם אזורים הוא עם ה"ברלדניקים", כנראה על שם הנחל והעיר ברלאד. גם עם זה מזוהה על ידי מרבית ההיסטוריונים כשם נוסף של הברודניקים. ברלד מוזכרת כמקום מפלט למנהיגים רוסים גולים וגם כמקום בו הגולים האלה גייסו לוחמים למערכות שתכננו לשם חזרתם למקומותיהם. הברלדניקים הלוחמנים כבשו את "אולשיה" (Oleşia), אשר בשפך הדניסטר ובתגובה, בשנת 1160, שלח הקניאז רוסטיסלאב (Rostislav) מקייב צבא בהנהגת "גאורגה נסטרוביץ'", כדי שיעניש את הברלדניקים. הצבא נלחם בברלדניקים ליד הדנובה והנחיל להם תבוסה.

שני גאוגרפים, האחד אפגני בספר "גבולות העולם" משנת 982 והשני פרסי, בספר "תפארת ההיסטוריות" משנת 1094, תיארו את ארץ ההונגרים והזכירו עם באזור הזה וציינו שמות לא מוכרים. השמות נותחו על ידי מומחים לשוניים (למשל אמיל פטרוביץ'), שניתחו את השמות על בסיס הידע על צורת הדיבור של הסלאבים באותה תקופה וקבעו שהשם הראשון, המוזכר על ידי הגאוגרף האפגני, הוא שמם של הקרואטים ואכן ההיסטוריוגרפיה הרוסית מציינת את קיומם של הקרואטים בין הדניסטר ובין הרי הקרפטים המזרחיים בתקופה זו. קרואטים אלה נקראו "קרואטים לבנים", כלומר קרואטים חופשיים. השם השני, המוזכר על ידי הגאוגרף הפרסי, פוענח כ"ברודניקים" וההיסטוריונים משערים שמקור הברודניקים בקרואטים הלבנים.

הברודניקים מוזכרים כלוחמים לצד הרוסים ב-1223, בהיותם כפופים לנסיכות סוזדל, בקרב קלקה, תחת הנהגת הוויווד שלהם, פלוסקינה (Ploskina), אך במהלך הקרב עברו לצד המונגולים וגרמו למפלת הרוסים. לאחר פלישת המונגולים לטרנסדנוביה עברו לצדם חלק מהברודניקים בעוד שאחרים הקדימו ונמלטו להונגריה, שם הוקצו להם אזורי התיישבות בטרנסילבניה. בתעודה משנת 1223 מוזכרת Terra Borothnik (ארץ בורוטניק) באזור סיביו.

== קישורים חיצוניים ==
* Nicolae Iorga, Brodnicii și Românii 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קומנים
מצב הרוח

עמוד השער של גיליון 135
מצב הרוח הוא עלון שבת פופולרי בציבור הדתי-לאומי. עורך העיתון הוא חגי הוברמן. העלון החל לצאת מסוף שנת 2008.

העלון המודפס מופץ בבתי הכנסת בכל רחבי הארץ, ובנוסף במדיה הדיגיטלית לעשרות אלפי מנויים. יו"ר העלון הוא שאול יהלום ומנכ"לי העלון הם אלי עציון ושוקי גולובינסקי בעלי משרד הפרסום אשדיר. לצד הכתבות הרבות מתפרסמות מודעות לציבור ומדורים של רבנים ורבניות. בעיתון יש טורים של מנחם רהט, עמיעד טאוב, נחמן שפירא (שמשמש גם כרכז המערכת), פרופסור אשר כהן ויהונתן דובוב. שאול יהלום כותב בכל שבוע בדף האחורי את מדור ביקורת המסעדות של העלון. מדי שבוע מחולקים כ-45,000 גיליונות של העלון בבתי כנסת של הציבור הדתי לאומי.
== ביקורת על העלון ==
מכיוון שהעלון מגדיר את עצמו כעיתון הוא מפרסם כתבות ומדורי פובליציסטיקה, שאינם מדורים קלאסיים בעלוני שבת. באתר כיפה, בטור "המעלעל", שסוקר את עלוני השבת השונים, נמתחה ביקורת על מדורים אלו מכיוון שלדעת הכותב אין מקומם של מדורים מסוג זה בבתי הכנסת.

ב-6 בפברואר 2012, בעקבות פרסומים בתקשורת על כך שאמון הציבור בבית המשפט העליון הולך ויורד, התלוננה דורית ביניש, נשיאת בית המשפט העליון לשעבר, על כך שעלוני השבת מסיתים את הציבור נגדה. בתגובה לדבריה של ביניש אמר חגי הוברמן, עורך העלון, "אם אמירת אמת נחשבת להסתה אז אין ספק כי אנחנו נמשיך להסית".

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://sheli.org.il/Article/Details/29 כתבה בעלון מצב הרוח] על שירות לאומי
* [http://www.ashdir.com/ארכיון-מצב-הרוח/ גיליונות מצב הרוח]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עלוני שבת
קטגוריה:ציונות דתית: עיתונים
פיקוד מרחבי

החלוקה של [[רוסיה לפיקודים מרחביים]]
פיקוד מרחבי (באנגלית: Military district או Military region) הוא מונח צבאי המציין גוף פיקודי בעל אחריות על מרחב גאוגרפי יבשתי קבוע המהווה מפקדה עליונה לכל הכוחות הצבאיים בגזרה זו. בשעת רגיעה הפיקוד אחראי לקיום הביטחון השוטף ולהכנה למלחמה. בשעת עימות אחראי הפיקוד על ניהול הלחימה בחזית (או חזיתות) המרחב מול האויב ולהשגת המטרות האסטרטגיות בגיזרתו, לפי הנחיית המטכ"ל ומהווה, לפיכך, דרג מערכתי.

==פיקודים מרחבים בצה"ל==
בצה"ל ישנם ארבעה פיקודים מרחביים:
* פיקוד הצפון – אחראי על כוחות צה"ל ותשתיותיו היבשתיות בין החרמון לנתניה, ובפרט על קווי הגבול עם לבנון וסוריה ועל יישובי קו העימות בגבול לבנון ורמת הגולן.
* פיקוד המרכז – אחראי על כוחות צה"ל ותשתיותיו היבשתיות באזור המרכז, ובפרט על אזור יהודה ושומרון ובקעת הירדן.
* פיקוד הדרום – אחראי על כוחות צה"ל ותשתיותיו היבשתיות באזור הנגב, הערבה, אילת ועוטף עזה.
* פיקוד העורף – אחראי על הגנה אזרחית ותשתיות אזרחיות ביישובים בכל רחבי הארץ. בדגש הכנת המרחב האזרחי טרם עימות, תמיכת המרחב האזרחי בעת עימות תוך ביצוע פעולות חילוץ והצלה באירועי תקיפת העורף, וסיוע לשיקומו המהיר של המרחב האזרחי אחר הסתיים עימות.

בישראל כל פיקוד אחראי על הפעלת תקנות ההגנה לשעת חירום במרחב פעילותו.
פיקוד מרחבי נוסף שהיה קיים בעבר הוא פיקוד מרחב שלמה בדרום סיני.

בראש הפיקוד בצה"ל ניצב קצין בדרגת אלוף, המהווה את הדרג הבכיר ביותר במערך המבצעי היבשתי בגיזרתו, מתחת לרמטכ"ל.

לעומת הפיקוד המרחבי קיים מושג של פיקוד ייעודי או פיקוד משימתי האחראי על תחום מקצועי או משימתי מוגדר ומהווה סמכות עליונה בתחום זה כגון פיקוד העומק, פיקוד ההכשרות והאימונים האחראי על כלל הכשרות בצה״ל (כגון: בה״ד 1, קורס מפקדי פלוגות, קורס מפקדי גדודים), פיקוד הנוער והנח"ל (שהיה קיים עד 1997 גם כ"פיקוד הגדנ"ע" ו"פיקוד חיל החינוך והנוער"), פיקוד ההדרכה, ופיקוד הסייבר של ארצות הברית . בצבאות המערב מקובל כי למפקד הפיקוד ניתן חופש פעולה נרחב למילוי משימתו, במסגרת המטרות שהוכתבו לו.

==הערות שוליים==

קטגוריה:צה"ל: זרועות ופיקודים
קטגוריה:יחידות צבאיות
קטגוריה:פיקוד ושליטה
הסנדק (קוקטייל)

סנדק (באנגלית: Godfather) או כפי שהוא מוכר בישראל בשם הסנדק הוא קוקטייל מפורסם. הקוקטייל מורכב מ 35 מ"ל ויסקי סקוטי ו 35 מ"ל אמרטו. את המרכיבים מוזגים לתוך כוס אולד פאשן עם קרח במזיגה ישירה.

==היסטוריה==
אין מידע מדויק בקשר למקורו של הקוקטייל הזה, הסברה שיש קשר בין הקוקטייל הזה לבין הסרט הסנדק אינה מבוססת. מלבד היות התסריטאי מריו פוזו איטלקי ואמרטו הוא המשקה הלאומי של איטליה, אין קשר נוסף עליו ניתן להצביע.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.youtube.com/watch?v=kO8OTeyG2eE קוקטייל הסנדק], באתר יו-טיוב 

קטגוריה:קוקטיילים
Bovine somatotropin

המבנה של BST. 
Bovine somatotropin (שם מדעי:BST או BGH Bovine Growth Hormone) הוא הורמון גידול בקר המיוצר על ידי יותרת המוח של הפרה. כיום ההורמון מופק בטכנולוגיה של הנדסה גנטית ונועד להאיץ גידול בקר ולהגביר את תפוקת יצור החלב. 
 

ישנם ארבעה סוגים של הורמון ה-BST המובדלים בהרכבם הכימי. ההורמון הסינתטי אינו ניתן לזיהוי בחלב וזאת מפני שלא ניתן להבחין בבדיקות מעבדה, בין ההורמון הסינתטי להורמון הרגיל. בחלב תמיד תמצא כמות מזערית של BST, גם אם לא בוצעה התערבות מלאכותית, בהזרקת ההורמון.
 

שימוש בהורמון עשוי להגדיל את תפוקת החלב בכ-10%-15%. חברת מונסנטו משווקת את ההורמון הסינתטי בשם Posilac. כיום במדינות רבות כולל ישראל חל איסור להשתמש בהורמון הסינתטי. הורמון ה-Posilac שמשמש להגדלת תוצרת החלב, נאסר לשימוש בקנדה, באוסטרליה, בניו זילנד, ביפן ועל ידי האיחוד האירופי.

==הערות שוליים==

קטגוריה:משק חלב
קטגוריה:הורמונים
קטגוריה:הנדסה גנטית
קטגוריה:מוצרי ביוטכנולוגיה
יום הולדת (שיר של עדן)

יום הולדת הוא שירה של להקת עדן הישראלית, שנכלל באלבומה בעל אותו השם, אשר יצא לאור בשנת 1999.

מילות השיר ולחנו נכתבו על ידי ג'קי עובד, גבריאל בטלר, יעקב למאי ומשה דץ. המילים משלבות עברית ואנגלית, ואת השורות באנגלית שרו שני הזמרים דוברי-האנגלית בלהקה, האחים אדי וגבריאל בטלר.

להקת עדן והשיר נבחרו לייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון ה-44, שהתקיימה בבנייני האומה בירושלים ב-1999. בתחרות זכה השיר ב-93 נקודות והגיע למקום החמישי מבין 23 שירים משתתפים. גם בישראל זכה השיר להצלחה, כאשר דורג במקום השישי במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשנ"ט. השיר המשיך לשמור על פופולריות בישראל גם שנים לאחר התחרות, בפרט כשיר המושמע בחגיגות ימי הולדת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1999
קטגוריה:סינגלים מ-1999
קטגוריה:שירי אירוויזיון 1999
קטגוריה:שירי ישראל באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים מרובי שפות
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יעקב למאי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יעקב למאי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי משה דץ
קטגוריה:שירים על ימי הולדת