OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הפלישה לפי הטבעת של קרטמן

"הפלישה לפי הטבעת של קרטמן" (באנגלית: "Cartman Gets an Anal Probe"; ובתרגום חופשי "קרטמן מקבל גשוש אנאלי") הוא הפרק הראשון בעונה הראשונה של קומדיית המצבים המונפשת "סאות' פארק". זהו הפרק הראשון - לא כולל הפיילוט שלא שודר - בכל הסדרה, והוא שודר ב-13 באוגוסט 1997. הפרק הציג לראשונה את הדמויות הראשיות בסדרה, הילדים אריק קרטמן, סטן מארש, קייל ברופלובסקי וקני מקורמיק, שמנסים לחלץ את אחיו הקטן של קייל, אייק, מחטיפה חוצנית.

בעת כתיבת הפרק, יוצרי סאות' פארק, טריי פארקר ומאט סטון, טרם חתמו על חוזה שידור עם ערוץ קומדי סנטרל. בעקבות עלויות תקציב נמוכות מאוד, היוצרים צילמו את הפרק בעזרת טכניקה של סטופ מושן בעזרת מגזרי נייר, בדומה לסרט הקצר שהקדים את הסדרה, "רוח חג המולד". עד היום, הפלישה לפי הטבעת של קרטמן הוא הפרק היחיד של סאות' פארק שלא צולם בעזרת טכנולוגיית מחשב.

== עלילה ==
בזמן שקרטמן, סטן, קייל וקני מחכים להסעתם בתחנת האוטובוס, אחיו הקטן של קייל, אייק, עוקב אחריהם עד לבית הספר. קייל אומר לאייק שהוא לא יכול לבוא איתם לבית הספר. קרטמן מספר לבנים על חלום שהוא חלם בלילה, בו הוא נחטף על ידי חוצנים. האחרים מנסים לשכנע אותו שהאירועים אכן התרחשו ושלחוצנים קוראים "מבקרים", אבל קרטמן מסרב להאמין להם. שף עוצר עם מכוניתו ליד הילדים ושואל אותם אם ראו חללית חייזרים בלילה הקודם, ובלא ידיעתו "מאשר" את חלומו של קרטמן, ומספר לילדים סיפורים על חייזרים שמבצעים בדיקות אנאליות בבני אדם (שקרטמן מכחיש שהוא עבר). לאחר ששף עוזב, אוטובוס בית הספר אוסף את הילדים והם צופים באימה בחטיפתו של אייק על ידי החוצנים. קייל מבלה את שאר הפרק בניסיונות לחלץ אותו.

בבית הספר, קרטמן מתחיל לנפוח אש וקייל מנסה, בלי הצלחה, לשכנע את המורה מר גריסון, להרשות לו לצאת מהשיעור כדי לחפש את אחיו. כששף מגלה שאחיו של קייל נחטף ורואה מכונה שיוצאת מישבנו של קרטמן, הוא עוזר לבנים לצאת מבית הספר על ידי הפעלת מתג העשן. ברגע שהם בחוץ, קרטמן מציין שוב שחטיפתו הייתה רק חלום, כאשר הוא נפגע לפתע מקורה ומתחיל לשיר ולרקוד. זמן קצר לאחר מכן, חללית מופיעה. קייל זורק עליה אבן והחללית יורה חזרה, ומפילה את קני לכביש. ברגע שהוא מנסה לקום, הוא נרמס על ידי עדר פרות, אבל שורד. לאחר מכן, ניידת משטרה דורסת אותו והוא נהרג.

סטן וקייל פוגשים את ונדי באגם סטארקס, והיא מציעה להשתמש במכונה שתקועה בתוך ישבנו של קרטמן כדי ליצור קשר עם המבקרים. כדי לפתות אותם לחזור, הילדים קושרים את קרטמן לעץ כדי שבפעם הבאה שהוא ינפח, צלחת לווין ענקית תצא מפי הטבעת שלו. חללית החוצנים נוחתת ואייק קופץ ממנה אל קייל. בינתיים, החייזרים מתקשרים עם הפרות באזור, מאחר שהם רואים אותם כגזע האינטליגנטי ביותר על הכוכב. קרטמן נחטף שוב על ידי החייזרים וחוזר לתחנת האוטובוס למחרת עם דלקת הלחמית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:פרקי טלוויזיה: סאות' פארק
קטגוריה:יצירות משנת 1997
ג'פרי גולדברג

ג'פרי מארק גולדברג (באנגלית: Jeffrey Mark Goldberg; נולד ב-22 בספטמבר 1965) הוא עיתונאי, פרשן וסופר יהודי-אמריקאי. עורך העיתון "אטלנטיק". כותב בעיתון בענייני חוץ, ומתמחה בעיקר בענייני המזרח התיכון ואפריקה. נחשב לבעל מקורות אמינים בבית הלבן.
==ביוגרפיה==
גולדברג נולד בברוקלין, ניו יורק, כבנם של אלן ודניאל גולדברג. הוא גדל במלברן, עיירה קטנה במחוז נסאו שבניו יורק. הוא למד באוניברסיטת פנסילבניה ולאחר מכן קטע את לימודיו כדי לעבור לישראל, בה שירת בצה"ל כמדריך כלואים במשטרה הצבאית. בזמן שהותו בישראל החל לכתוב מאמרים עבור ה"ג'רוזלם פוסט". מאוחר יותר שב לארצות הברית והחל את הקריירה העיתונאית בעיתון ה"וושינגטון פוסט" ככתב לענייני משטרה ובכתיבה במגזין של "הניו יורק טיימס".

בשנת 2000 הצטרף לצוות העיתון "ניו יורקר". שניים ממאמריו שפרסם בעיתון, "הטרור הגדול" בשנת 2002 ו"במפלגתו של האל" בשנת 2003, זכו לפרסי עיתונות מובילים בארצות הברית. ב-2010 כתב את המאמר "הניצודים", על הזוג מארק ודליה אוונס, שנטו לקחת את החוק לידיהם במאמץ לעצור ציידים פילים בפארק הלאומי צפון לואנגווה בזמביה<ref></ref>. המאמר זכה לשבחים.

בשנת 2007 הצטרף לעיתון "אטלנטיק". הוא כותב גם לסירוגין במגזין "סלייט". באוקטובר 2014 פרסם מאמר באתר של ה"אטלנטיק" שעורר סערה, בו הוא תיאר שפל חסר תקדים ביחסים בין וושינגטון לירושלים. לטענתו אמר לו בכיר בממשל כי "העניין עם ביבי הוא, שהוא צ'יקן-שיט". בינואר 2015, כתב מאמר בו טען כי "נתניהו אסון, מזיק לישראל, מקומם את הממשל, הדמוקרטים והיהודים בארצות הברית".

באוקטובר 2016 מונה לעורך ה"אטלנטיק", לאחר מעברו של העורך הקודם, ג'יימס בנט, לעריכה ב"ניו יורק טיימס". בינואר 2019, קרא המגזין בשערו להדיח את הנשיא דונלד טראמפ, מאחר ש"טראמפ יצא בהתקפה מכוונת נגד הפרדת הרשויות, נגד שלטון החוק ונגד זכויות האדם שמונצחות בחוקה שעליה הוקמה ארצות הברית. הוא פעל במכוון להחמיר את המחלוקת בארצות הברית".

גולדברג מתגורר בוושינגטון. הוא נשוי לפמלה ריבס, ואב לשלושה ילדים.

==ספרו==
<div style="direction: ltr;">
*Prisoners: A Muslim and a Jew Across the Middle East Divide (2006)
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20150725144356/http://www.jeffreygoldberg.net/ אתרו האישי] 
* [http://www.theatlantic.com/author/jeffrey-goldberg/ הבלוג של ג'פרי גולדברג] באטלנטיק 
* 
* ג'פרי גולדברג, [http://alaxon.co.il/thought/האם-היו-דינוזאורים-בתיבת-נוח/ האם היו דינוזאורים בתיבת נוח?], מאמר בעברית בכתב העת "אלכסון".
* 
* 
* [https://open.spotify.com/episode/68WBPaH2bBC5ArzF6DreH5?si=0Am5XdhoTJWLZvg3OIfM6g&nd=1 Special guest: Jeffrey Goldberg], ראיון בהסכת של יונית לוי וn12, פברואר 2021

==הערות שוליים==

קטגוריה:וושינגטון די. סי.: אישים
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל הג'רוזלם פוסט
קטגוריה:סגל ניו יורק טיימס
קטגוריה:סגל ניו יורקר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
פורט הרקורט

פורט הרקורט (באנגלית: Port Harcourt; בפידג'ין ניגרי: Po-ta-kot) היא בירת מדינת ריברס בדרום-מזרח ניגריה והעיר החמישית בגודל אוכלוסייתה בפדרציה. העיר שוכנת בדלתת הניז'ר ולפי חישוב המבוסס על תחזית רשמית לתאריך 21 במרץ 2022 אוכלוסייתה מונה כ-2.12 מיליון תושבים. העיר נוסדה ב-1913 ונקראה על שם לואיס הרקורט שהיה השר הממונה על הקולוניות באימפריה הבריטית בשנים 1910–1915.

מכיוון ששימשה בעיקר כשער לייצוא, משמש ניב ניגרי-אנגלי (פידג'ין ניגרי) ולא אידגו (Idgo), שהיא השפה הנפוצה בדרום ניגריה, כשפה הדומיננטית בעיר.

==היסטוריה==
העיר הוקמה ב-1913 על ידי הבריטים ששלטו בניגריה על מנת להעביר פחם, אותו גילו באנוגו שנמצא כ-200 ק"מ צפונית לעיר. בפורט הרקורט, ששוכנת על גדת דלתת נהר הניז'ר הוקמה כל התשתית הדרושה על מנת להעביר את הפחם באוניות לאירופה. במהלך מלחמת העולם הראשונה שמשה העיר כבסיס של מדינות ההסכמה כנגד מעצמות המרכז ששלטו בקמרון הגרמנית. העיר נותרה קטנה יחסית והיא התפתחה רק החל מ-1958 כאשר נתגלו בקרבתה שדות נפט. מאז הפכה העיר למרכז כלכלת הנפט הניגרית. בעקבות רווחיות הנפט והכלכלה שהתפתחה סביבה, הגיעו פיתוחים שונים לעיר לפני כניסתם לניגריה כולה.

ב-1995 נתלה בעיר הסופר ולוחם זכויות האדם קן סארו-ויווה בעקבות מחאתו בנוגע לנזקים שגורמת תעשיית הנפט.

==כלכלה==

כלכלת העיר מבוססת בעיקר על תעשיית הנפט: החל מהוצאת הנפט מהאדמה ועד להפקת הנפט וייצואו לרחבי העולם. בנוסף, בעיר קיימת תעשיית דייג שמקורה בדגים הנמצאים בדלתת הניז'ר.

==חינוך==

==תחבורה==
בעיר קיימת מסילת ברזל שמגיעה עד לעיר מיידוגורי שבצפון ניגריה וכן נמל תעופה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניגריה: ערים
קטגוריה:ערי בירה של יחידות מנהליות
קטגוריה:ערי מיליונים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1913
נמל התעופה הבין-לאומי של פורט הרקורט

נמל התעופה הבין-לאומי של פורט הרקורט (באנגלית: Port Harcourt International Airport) הוא נמל התעופה בינלאומי שממוקם ליד אומגוואה (Omagwa), פרבר של פורט הרקורט, ניגריה. בנמל התעופה מסלול אחד שמשרת טיסות פנים בניגריה וכן טיסות לאירופה. היעדים העיקריים הם לאגוס ואבוג'ה בניגריה ופרנקפורט ופריס באירופה.

בשנת 2012 עברו בנמל התעופה 1,256,854, זהו נמל התעופה השלישי בכמות נוסעים בניגריה לאחר נמלי התעופה בבירה אבוג'ה ובלאגוס.

==תאונות טיסה==
* ב-26 בספטמבר 1968, מטוס דאגלס DC-4 של Pan African Airlines התרסק לפני הנחיתה כאשר הטייס ניסה לנחות בחושך. 57 מנוסעי הטיסה ואדם נוסף שהיה על הקרקע נהרגו.
* ב-17 בדצמבר 1996, טיסת מטען של MK Airlines מלוקסמבורג, נחת והתחיל לבעור. כל ארבעת הנוסעים ניצלו.
* ב-27 בנובמבר 2001, טיסת מטען של MK Airlines התרסקה, בגלל תנאי מזג אוויר קשים, ממש לפני הנחיתה, איש צוות אחד נהרג.
* ב-10 בדצמבר 2005, טיסה 1145 של חברת Sosoliso Airlines התרסקה. מתוך 110 נוסעים ואנשי צוות רק 2 ניצלו.

==קישורים חיצוניים==

פורט הרקורט
קטגוריה:ניגריה
דייגו אלבס

דייגו אלבס קריירה (בפורטוגזית: Diego Alves Carreira; נולד ב-24 ביוני 1985 בריו דה ז'ניירו שבברזיל), הידוע כדייגו אלבס, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת השוער בפלמנגו ובנבחרת ברזיל.

==קריירה==
אלבס החל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 2004, כשוער שני במועדון אתלטיקו מיניירו. ב-24 ביולי 2007, עבר אלבס לאלמריה וזכה להעפיל בפעם הראשונה בתולדות המועדון לליגה הבכירה, הלה ליגה. לאחר שהשוער הראשון של הקבוצה נמכר, הפך אלבס במהירות לשוער הראשון ועזר לה לסיים את עונת במקום השמיני. בעונת שיחק בכל המשחקים של הקבוצה. באותה עונה ספג את הכרטיס האדום הראשון בקריירה שלו, לאחר 30 דקות נגד ולנסיה. ב-20 בנובמבר 2010 היה שותף אלבס לתבוסה הגדולה בתולדות אלמריה, לאחר שספג 8 שערים במשחק נגד ברצלונה.

ב-1 ביולי 2011 הצטרף אלבס לוולנסיה. הוא ערך את הופעת הבכורה ב-13 בספטמבר 2011, במשחק ליגת האלופות נגדגנק. בתחילת דרכו בוולנסיה היווה אלבס שוער משנה לוינסנט גואיטה, אך בעקבות פציעתו הפך לשוער הראשון של הקבוצה. 

ב-16 ביולי 2017 חזר לברזיל וחתם בפלמנגו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:שוערי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מיניירו
קטגוריה:כדורגלני אלמריה
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני פלמנגו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2016
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים ברזילאים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1985
The Ronettes

The Ronettes הייתה להקת בנות אמריקאית מניו יורק. הלהקה כללה את האחיות ורוניקה בנט ואסטל בנט, ובת דודתן נדרה טלי.

הלהקה זכתה להצלחה כבירה בתחילת שנות ה-60, עם להיטים כמו: "Be My Baby" ו"Baby, I Love You" אשר הצליחו מאוד במצעדי הבילבורד. את אלבומן היחיד "Presenting the Fabulous Ronettes Featuring Veronica" הרולינג סטון דירג במקום ה-422 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים. בשנת 2004 הן נבחרו להיכלל בהיכל התהילה של קבוצות ווקאליות. בשנת 2007 הן נבחרו להיכלל בהיכל התהילה של הרוק אנד רול.

== היסטוריה ==
שלוש הבנות גדלו במשפחה אפרו-אמריקאית במנהטן, ובעודן צעירות נהגו לשיר ביחד בבית סבתן. ורוניקה הקימה את הקבוצה, אשר עשתה בעיקר גרסאות כיסוי לשירים אמריקאים קלסיים. בשנים הראשונות, הלהקה זכתה להצלחה מינורית, כאשר הופיעה בעיקר באירועים ובמועדונים מקומיים.

בשנת 1963, כאשר הלהקה מאסה בחוסר ההצלחה ובחברת ההקלטות שלהן, הן יצרו קשר עם המפיק פיל ספקטור אשר הסכים לבחון אותן. לאחר שהתרשם מביצועיהן והבחין בפוטנציאל, חתם איתן על חוזה הקלטות ושנה לאחר מכן יצא לאור האלבום "Presenting the Fabulous Ronettes Featuring Veronica" אשר זכה להצלחה והתאפיין בסגנון קצבי יותר.

בשנת 1965, יצא הסינגל "I Can Hear Music" אשר כוסה על ידי הביץ' בויז בשנת 1969 וזכה להצלחה מרובה. בשנת 1966 הצטרפו הרונטס לסיבוב הופעות של הביטלס ברחבי אמריקה, ובכך הפכו ללהקת הבנות היחידה אשר הופיעה ביחד עם הביטלס.

לאחר סיבוב ההופעות, אשר לא השפיע רבות על הצלחתן, חברות הלהקה החליטו על פירוק ההרכב. בשנת 1968, נישאו פיל ספקטור וורוניקה בנט.

==לקריאה נוספת==

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.vocalgroup.org/inductees/the_ronettes.html The Ronettes], באתר היכל התהילה של קבוצות ווקאליות
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:להקות פופ אמריקניות
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:שלישיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות בנות אמריקאיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1959
יאן טיכי

יאן טיכי (בצ'כית: Jan Tichý; נולד ב-1974) הוא אמן ישראלי יליד צ'כוסלובקיה הפועל בישראל ובארצות הברית. על יצירתו זכה בשנת 2010 בפרס גוטסדינר.

==ביוגרפיה==
יאן טיכי נולד בפראג, צ'כוסלובקיה בשנת 1974. בשנת 1995 עלה לישראל. במהלך העשור הראשון של שנות ה-2000 יצר טיכי עבודות העוסקות במרחב האורבני. בסדרה "בטון", שהוצגה בשנת 2004, לדוגמה, הופיעו בתצלומיו מבנים ירושלמים שנבנו בבטון חשוף, בניגוד להוראה המנדטורית המחייבת חיפוי בנייה באבן. עניין זה התבטא גם בשורה של מיצבי וידאו אשר עסקו בדימויים של מבני שלטון, כגון מבנה הכור האטומי בדימונה (2007). בעבודות אלו יצר טיכי דגמים עשויים נייר, כשהוא משתמש בהקרנת וידאו כאמצעי לפירוק והרכבה של הדימוי החזותי.

==לימודים==
*1999-1995 מדע המדינה ולימודים כללים, האוניברסיטה העברית, ירושלים
*2002-1999 המחלקה לצילום, מוסררה בית הספר לצילום וניו מדיה, ירושלים
*2007-2005 לימודי מתקדמים באמנות, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, תל אביב-יפו
*2009-2007 תואר שני, המחלקה לפיסול, בית הספר לאמנות של המכון לאמנות, שיקגו, ארצות הברית

==פרסים==
*2007 פרס האמן הצעיר, משרד המדע התרבות והספורט
*2010 פרס קרן גוטסדינר לאמן ישראלי צעיר, הפרס לאמנות ישראלית, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב-יפו

==תערוכות יחיד==
*2004 בטון, הגלריה ע"ש מורל דפלר, ירושלים
*2007 1391, מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, הרצליה
*2008 12*12, המוזיאון לאמנות עכשווית, שיקגו, ארצות הברית
*2009 מיצבים, גלריית ריצ'רד גריי, שיקגו, ארצות הברית
*2009 עבודות אחרונות, מוזיאון בת ים לאמנות, בת ים
*2010 01:37:24:05, המרכז לאמנות עכשווית, תל אביב-יפו
*2010 מיצב מס' 10, מוזיאון ספרטוס, שיקגו
*2011 מיצב מס' 11, מוזיאון תל אביב לאמנות (במסגרת תחרות קרן גוטסדינר)
*2012 1979:1-2012:21, המוזיאון לצילום בן זמננו, שיקגו, ארצות הברית
*2012 פרויקט קבריני גרין, גלריה גורדון 2, תל אביב-יפו
*2012 MATRIX 164, מוזיאון וודסוורת' אתניום לאמנות (Wadsworth Atheneum Museum of Art), הרטפרד, קונטיקט, ארצות הברית
*2013 יאן טיכי, מרכז הלן דיי לאמנות (Helen Day Art Center), סטו (Stowe), ויומינג, ארצות הברית
*2013 Overlap, גלריה חזי כהן, תל אביב-יפו

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20150218063049/http://hezicohengallery.com/artists/137/Jan-Tichy/artworks יאן טיכי] באתר גלריה חזי כהן (באנגלית)

קטגוריה:אמני וידאו ארט ישראלים
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי צ'כוסלובקיה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:זוכי פרס גוטסדינר
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי מוסררה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
נפת צ'יאתורה

נפת צִ'יאַתוּרָה (בגאורגית: ჭიათურის მუნიციპალიტეტი, צִ'יאַתוּרִיס מוניציפליטי) היא נפה בצפון-מזרח מחוז אימרתי שבגאורגיה. הנפה גובלת מצפון וצפון-מזרח בנפת אמברולאורי, במערב בנפת טקיבולי, נפת תרג'ולה ונפת זסטפוני, מדרום בנפת חרגאולי וממזרח בנפת סצ'חרה.

העיר צ'יאתורה משמשת כמרכז המינהלתי של הנפה. בנפה ישנן 13 תמי (מועצות מקומיות): גֶזרוּלִי, וָאצֶ'ווִי, זוֹדִי, אִיתְחווִיסִי, קָאצְחִי, מָנדַאֵתִי, נִיגוֹזֶתִי, פֶּרֶווִיסָה, סָארכְּווֶלתוּבָּאנִי, סְווֶרִי, כּווַאצחֶה, צִירכְּווָאלִי וחווַאשִיתִי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

צ'יאתורה
קטגוריה:אימרתי
אליהו הכהן גאון

רב אליהו בן שלמה הכהן גאון (נפטר ב-1083, כסליו ד'תתמ"ד), נמנה בין גאוני ארץ ישראל בסוף תקופת הגאונים, כראש "ישיבת גאון יעקב".

== ביוגרפיה ==

נולד לרבי שלמה הכהן גאון. היה אחיו של יוסף הכהן גאון (השלישי) וככל הנראה היה מבוגר ממנו. בגניזת קהיר נמצא שמו של רבי אליהו בשנת ד'תרצ"ז חתום שישי בין חברי ישיבת גאון יעקב, ואילו בשנת ד'תת"ה היה חתום רביעי.

לאחר פטירת רבי דניאל בן עזריה בשנת ד'תתכ"ב התמנה תחתיו לגאון (ראש ישיבת גאון יעקב) ולאב בית דין. שנתים קודם פטירתו, מינה תחתיו את בנו רב אביתר גאון. בן נוסף שלו, רב שלמה הכהן גאון, כיהן בגאונות לאחר אחיו רב אביתר.

=== פטירתו והלווייתו ===
רבי אליהו נפטר בשנת ד'תתמ"ד בצור. הוא נקבר בדלתון בראש ההר, סמוך לקבר רבי יוסי הגלילי. כך נזכרת פטירתו במגילת אביתר:

בידינו קובץ מתשובותיו, שנשלחו אל רבי משולם בן משה ממגנצא, הנמצא בספריית אוקספורד, מדף כתבי יד עבריים, c.23/42.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20160603145434/http://www.zadikim.org/index.asp?catID=70484 רבי אליהו גאון], באתר אהלי צדיקים
* [https://web.archive.org/web/20161229032918/https://geniza.princeton.edu/pgp/index.php?a=document&id=657 דיון בירושלים בבית דינו של אליהו הכהן גאון משנת ד'תתל"ב בתביעת כספים לאלמנה] - גניזת קהיר באתר אוניברסיטת פרינסטון
* [https://web.archive.org/web/20161229032920/https://geniza.princeton.edu/pgp/index.php?a=document&id=1539 דיון ברמלה בשנת ד'תתכ"ה בעניין אפוטרופוס הבעל להביא אשתו אליו ממצרים] - גניזת קהיר באתר אוניברסיטת פרינסטון מס' T-S 10J26.1
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאוני ארץ ישראל
קטגוריה:משפחת אהרן הכהן בן מאיר
קטגוריה:נפטרים ב-1084
קטגוריה:רמלה: רבנים
סידי בל-עבאס

סידי בל-עבאס (בערבית: سيدي بلعباس, בצרפתית: Sidi Bel Abbès) היא עיר באלג'יריה, בירת המחוז (ולאיה) בשם זה. העיר, המונה כ-200,000 תושבים, הייתה מרכז שלטוני בתקופת אלג'יריה הצרפתית והבסיס המרכזי של לגיון הזרים הצרפתי.

== גאוגרפיה ==
העיר שוכנת כ-75 ק"מ מדרום לחוף הים התיכון על ואדי מקררה ומקושרת היטב לאוראן (השוכנת 70 ק"מ לצפונה) ולתלמסאן (השוכנת 90 ק"מ למערבה).

העיר היא בירת מחוז חקלאי. בתקופה הצרפתית התבססה כלכלתה על כרמי ענבים וכיום היא מתבססת על גידולי שדה ("פלחה") ותעשייה.

== היסטוריה ==
העיירה ההיסטורית קרויה על שם שייח' הקבור במקום והייתה מוקפת בחומה ובה ארבעה שערים. העיר התגבשה סביב מחנה צבאי צרפתי ב-1843 ותוכננה כעיר מחוז צרפתית ב-1849. באותה עת הוקמו בה מפקדת לגיון הזרים ובסיס האימונים שלו. הבסיס המשיך להתקיים ברציפות עד מלחמת העצמאות של אלג'יריה ב-1962 וכיום הוא בסיס משמר הגרנדירים הלאומי של אלג'יריה.

בשנות השלושים נהרסה רוב חומת העיר וסמטאותיה ונסללו בה שדרות רחבות וכיכרות בסגנון פריזאי.

== תולדות היהודים בעיר ==
יהודים מאוראן תלמסאן ומסקרה החלו להתיישב שם ב-1851, ועד שנת 1868 אוכלוסיית היהודים הייתה כ-800 נפשות. הקהילה המשיכה לגדול, עד ל-2941 יהודים בשנת 1921, ובערך 3200 בשנת 1954. בשנותיה הראשונות של העיר היה פיצול בין יהודי דוברי ערבית לבין דוברי ספרדית (בעיקר מתטואן), הם החזיקו שני בתי כנסת שונים, ובבית הספר היו להם כיתות נפרדות. עם התגברות השימוש בשפה הצרפתית והתרבות הצרפתית, הפערים צומצמו והקהילה התאחדה.<ref></ref> רב העיר היה הרב סעדיה סבעון, עד לשנת תרנ"ו, אז מונה הרב משה הלוי אשכנזי.<ref>ארזי הלבנון, אנציקלופדיה לגאוני ספרד, עמ' 1796</ref><ref>הרב יוסף משאש, אוצר המכתבים, חלק ב סימן תשסה</ref>

== אישים ילידי העיר ==
* רנה ויויאני - ראש ממשלת צרפת, 1914
* גסטון ג'וליה - מתמטיקאי
* מרסל סרדן - אלוף עולם באיגרוף
* מוחמד בדג'ואני - שר החוץ של אלג'יריה (1964–1970), שגרירהּ לצרפת (1970–1979) ונציגה באו"ם (1979-1982)
* לילי לעבאסי (אלי מויאל) - זמר יהודי אלג'יראי שחי ופעל בצרפת.
* דניס שרביט - פרופסור ישראלי למדע המדינה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://lavoixdesidibelabbes.info/ קול סידי בל-עבאס, אתר מקומי] 
* [http://bel-abbes.info/ מידע בל-עבאס, אתר חדשות מקומי] 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלג'יריה: ערים
קטגוריה:לגיון הזרים הצרפתי
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1849
נפת סמטרדיה

נפת סָמְטרֶדִיָה (בגאורגית: სამტრედიის მუნიციპალიტეტი, סָמְטרֶדִיִיס מוניציפליטי) היא הנפה המערבית ביותר במחוז אימרתי שבגאורגיה. הנפה גובלת מצפון-מזרח בנפת אמברולאורי, בצפון-מערב ומערב בנפת חוני, מצפון-מערב וממערב בנפת אבשה, מדרום-מערב בנפת לנצ'חותי, מדרום בנפת צ'וחטאורי, מדום-מזרח בנפת ואני וממזרח בנפת צקאלטובו.

העיר סמטרדיה מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. יישוב עירוני (דאבא) נוסף בנפה הוא העיירה קולאשי. כמו כן ישנן 11 תמי: בָּאשִי, גָאמוֹצִ'ינֶבּוּלִי, גוֹמִי, גוֹרמָארַ'אלִי, אֶצֶארִי, מֶלַאוּרִי, נָאבַּאקֶווִי, אוֹפֶּתִי, סָאגַ'אווַאחוֹ, טוֹלֶבִּי ורָ'אנִירִי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

סמטרדיה
קטגוריה:אימרתי
נפת צקאלטובו

נפת צקַאלטוּבּוֹ (בגאורגית: წყალტუბოს მუნიციპალიტეტი, צקַאלטוּבּוֹס מוּניציפַּליטֵטי) היא נפה במחוז אימרתי שבגאורגיה. הנפה גובלת מצפון-מזרח בנפת אמברולאורי, מצפון בנפת צאגרי, במערב בנפת חוני בדרום-מערב ומערב בנפת סמטרדיה, מדרום בנפת ואני, מדרום-מזרח בנפת בר'דתי וממזרח בנפת תרג'ולה ונפת טקיבולי.

העיר צקאלטובו מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. בנפה ישנן 12 תמי: גווִישטִיבִּי, גוּמבּרָה, דר'נוֹרִיסָה, מָאר'לַאקִי, מֶכּווֶנָה, מוּחִיאָנִי, אוֹפּוּרצ'חֶתִי, פָּאטרִיקֶתִי, רִיוֹנִי, כּווִיטִירִי, צקַאלטוּבּוֹ (על שם כפר באותו שם) וצחוּנקוּרִי.

<gallery>
קובץ:Motsameta klooster.jpg|מנזר מוצאמתה
קובץ:Geguti palace ruins-1 (Photo A. Muhranoff, 2011).jpg|ארמון גֶגוּתִי
קובץ:Kumistavi cave (44).jpg|מערת פרומתיאוס או מערת קומיסתאווי -מערת נטיפים
קובץ:Riv. Tskaltsitela.JPG|נהר צקאלציתלה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

צקאלטובו
קטגוריה:אימרתי
נפת חוני

נפת חוֹנִי (בגאורגית: ხონის მუნიციპალიტეტი,חוֹנִיס מוּניציפַּליטֵטי) היא הנפה הצפון-מערבית של מחוז אימרתי שבגאורגיה. הנפה גובלת מצפון-מזרח בנפת צאגרי, בצפון-מערב ומערב בנפת מרטווילי, מדרום-מזרח בנפת אבשה מדרום נפת סמטרדיה וממזרח בנפת צקאלטובו.

העיירה חוני מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. בנפה ישנן 9 תמי: גוּבִּי,
דֶדַאלָאוּרִי, דִידִי קוּחִי, זֶדָה גוֹרדִי, זֶדָה קִינצ'חִי, מָאתחוֹגִ'י, נָאחַאחוּלֶווִי, כּוּטִירִי ודזֶדזִילֶתִי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

חוני
קטגוריה:אימרתי
אולי שטרנברג

אולי שטרנברג (נולד ב-11 בנובמבר 1974) הוא שחקן ומורה למשחק מול מצלמה.

==ביוגרפיה==
שטרנברג נולד וגדל באילת. למד משחק בבית הספר לאומנויות הבמה בית צבי, ובקורס משחק מול מצלמה אצל רות דייכס. בשנת 2007 הקים ביחד עם השחקן ניב רז את בית הספר למשחק טכניקה<ref></ref>.

=== קריירה ===
חשיפתו הטלוויזיונית הראשונה הייתה בשנת 2003 כאשר השתתף בטלנובלה הישראלית "משחק החיים" ששודרה ב-HOT3.

ב-2004 גילם את דמותו של יואל בסרט הקולנוע "משהו מתוק", וגילם את אשר בדרמה של HOT "להשתחרר מסוזי" לצד לאורה ריבלין.

בשנת 2005 הוקרן סרטו של דני לרנר "ימים קפואים" זוכה פרס פסטיבל חיפה, בו הוא השתתף.

בשנת 2006 שיחק בסרט הקולנוע "ידיים קשורות" בבימוי של דן וולמן, בו שיחקו גם גילה אלמגור עידו תדמור.

בשנת 2007 שיחק בסדרה "מרחק נגיעה" ששודרה בערוץ 2 וזכתה בפרס האקדמיה לסדרת הדרמה המקורית הטובה ביותר. באותה שנה שיחקת בסדרת הדרמה "המקום" ששודרה בערוץ 10. בתפקיד גיא בכרך, ברמן במסעדה.

ב-2011 שיחק בסרט הקולנוע "גיא אוני" שביים דן וולמן על פי ספרה של שולמית לפיד.

בשנת 2017 הצטרף לעונה השנייה של סדרת הנוער "נעלמים" בערוץ ניקלודיאון, בתפקיד מיקי, מפקד המשטרה.

בשנת 2020 גילם את גילי שטיבל אחיה של איריס בסדרה "חזרות".

בשנת 2021 שיחק בעונה השנייה של הסדרה "מצולמים" של שלישית "מה קשור", בתפקיד שאול, ירקן שחזר בתשובה.

בשנת 2022 שיחק בסדרה "ירושלים" בתפקיד אפי, רב כריזמטי, קצין בכיר לשעבר, ובעונה השנייה של הסדרה "פמת"א" כשופט אלמגור, השופט החוקר בפרשיית רצח.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מורים למשחק
קטגוריה:מורים למשחק בישראל
קטגוריה:מורים לאמנות
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף גולדווטר (אילת)
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
יונתן ווגמן

יונתן ווגמן (נולד ב-1982) הוא רופא ודוגמן ישראלי.
== חייו ==
ווגמן נולד שלישי במשפחה בת ארבעה ילדים. גדל בערד. את שירותו הצבאי עשה בסיירת צנחנים, בתפקיד לוחם ולאחר מכן גם כקצין. התגלה באופן מקרי על ידי צלם אופנה, ודגמן בתחילה לחברת הטיפוח הישראלית "ללין". התפרסם ב-2008 כשנבחר לדוגמן הבית של חברת הביגוד "קסטרו מודל", לצדה של גל גדות, והופיע בפרסומות ותצוגות אופנה של החברה. כן דגמן למספר מגזיני אופנה בעולם.

בשנת 2012 הופיע בקליפ לשיר "Echo" שייצג את צרפת באירוויזיון שהתקיים באותה שנה.

ווגמן הוא ד"ר לרפואה פלסטית מטעם אוניברסיטת תל אביב, בשנת 2011 לקח חלק פעיל במחאת הרופאים.

ווגמן משרת במילואים, כקצין רפואה גדודי של גדס"ר 6551 בחטיבה 551, בדרגת רב-סרן.

ד"ר ווגמן סיים התמחות בכירורגיה פלסטית ואסתטית בבית חולים הדסה עין כרם ועבד כרופא בכיר במחלקה.

כיום ד"ר יונתן ווגמן הוא כירורג פלסטי המתמחה בניתוחים אסתטיים, כגון מתיחת פנים וניתוחי חזה, ביצוע טיפולים לא ניתוחיים ומשמש כראש תחום האסתטיקה ב-TLV מדיקל סנטר.

== חיים אישיים ==
בשנת 2011 נישא לליטל ויליגר. לזוג שלושה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://drwagman.co.il/ האתר הרשמי של יונתן ווגמן]
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:כירורגים פלסטיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון אורט ערד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
אות שותקת

ا - אליף" (אל"ף) עם סימן וסלה מעליה, המורה כי היא אות שותקת.]]
אות שותקת היא אות שאף על פי שהיא נכתבת במילה, אין הוגים אותה. אות זו יכולה להעיד על האטימולוגיה של המילה, שכן ייתכן שברבדים קדומים של השפה היא נהגתה.

==בשפות שמיות==
בעברית, כמעט כל האותיות השותקות הן אל"ף. בחלק נכבד מהמקרים, אל"ף שותקת בעברית היא שריד למעתק הגאים, שקודם לו המילים נהגו עם צליל /a/ ארוך ואחריו נותר צליל /o/. מעתק זה נראה בבירור בהשוואת העברית לערבית במילים כמו "לא", "ראש" או "שמאל". קבוצה גדולה אחרת של מילים עבריות עם אל"ף שותקת הן מילים שהושאלו משפות אירופיות בעת החדשה, והכתיב העברי שלהן מחקה את הכתיב הלועזי. דוגמאות: פארק, פאן, ואן. 

אות שותקת שאינה אל"ף, בעברית, נדירה ביותר. דוגמה ייחודית לאות שותקת בעברית, שאינה אל"ף, היא האות שי"ן השנייה בשם יִשָּׂשכָר.

בערבית מציין הסימן וסלה על האות "ا" (אליף) שהיא אינה נהגית <small>(ראו תמונה)</small>. זאת בניגוד לאליף עיצורית וגם בניגוד לאליף שהיא אם קריאה (אם קריאה היא אות, שמסמלת תנועה ארוכה). 

וסלה מופיעה על ا כאשר אחת מן הצורות הבאות מופיעה באמצע המשפט: אל הידיעה; צורת הציווי בבניין فَعَلَ (בניין 1); צורות העבר, הציווי והמקור בבניינים إِنْفَعَلَ (7), إِفْتَعَلَ (8), إِفْعَلَّ (9) ו-إِسْتَفْعَلَ (10); "עשרת השמות", קרי, עשר מילים המתחילות ב-إِ (إسم, إست, إبن ו-إبنة, إثنان ו-إثنتان, إمرؤ ו-إمرأة, إيمن الله ו-إيم الله). כמו כן, כאשר אל הידיעה מופיעה לפני אות שמש, האות ل מאבדת את ניקודה ואות השמש מודגשת בשַדָּה. תהליך זה מקורו בהידמות המלאה שחלה ביידוע בשפות השמיות, אלא שבערבית נשמר הכתיב של ה-ل.

==בשפות אחרות==
באנגלית ישנם צברי עיצורים שנהגים במלואם (כמו bl או nd במילה Bland) אך גם כאלה שרק עיצור בודד נהגה בהם. דוגמה לעיצור שאינו נהגים בשל סמיכותו לעיצור נוסף ויצירת צרור עיצורים קשה להגייה הוא העיצור k בצרור העיצורים kn, כאשר הוא מופיע בראש מילה, כמו במילים knife או know. במילים אלה נהגית רק האות n.

סוג אחר של אותיות שותקות באנגלית הוא אותיות המסמנות צליל שכבר לא קיים בשפה, כמו האותיות gh, במילה light. סימון זה הוא שריד לצליל הדומה לכ"ף עברית רפה, אשר נהגה ברבדים קדומים של השפה ומבוטא כיום בגרמנית.

באנגלית יש גם אותיות "ספק שותקות". דהיינו, התופעה שדוברי האנגלית מכנים בשם "E שותקת" אינה לגמרי תואמת את שמה. "E שותקת" היא E שנמצאת בסוף מילה, אחרי אות עיצור שבאה אחרי אות תנועה, כמו במילים cute, like, bite. אות זאת אכן לא נהגית, כשלעצמה, אך קיומה משנה את אופן קריאת אות התנועה האחרת שבמילה - זו שלפני העיצור, שלפני ה-E. אות ספק שותקת נוספת היא L או L כפולה, שמופיעה אחרי האות A, כמו במילים all או talk. אות L כזו, משנה הרבה פעמים את הצליל של הA, כך שיהיה דומה יותר לצליל הניקוד, חולם.

בשפה הצרפתית עיצורים הבאים בסוף מילה אינם נהגים, למעט העיצורים c, f, l ו-r. אולם כאשר המילה הבאה נפתחת באות ניקוד, העיצור בסוף המילה כן נהגה, כאילו היו שתי המילים למילה אחת. הדוגמה הבולטת ביותר להיעדר ההגייה של עיצורים בסופי מילים היא צורת הריבוי. כמו בשפות אירופאיות רבות, גם בצורת הריבוי בצרפתית מוסיפים במקרים רבים את האות s לסוף המילה, לציון הריבוי. אולם בצרפתית אות זאת אינה נהגית כלל. לדוגמה, במילה parents, שפירושה "הורים", לא הוגים את ה-s וגם לא את ה-t. אולם בביטוי parents enregistrés, ה-s כן נהגית, משום שהמילה שאחריה נפתחת באות הניקוד e. יחד עם זאת, ה-t של המילה הראשונה עדיין אינה נהגית.

==ראו גם==
*קרי וכתיב
*הידמות
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כתב

קטגוריה:תפקידי אותיות
אוטו שרייר

אוטו שרייר (בגרמנית: Otto Schreier) היה מתמטיקאי אוסטרי -יהודי, שתרם רבות לתורת החבורות הקומבינטורית ולטופולוגיה של חבורת לי. שרייר התחיל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטת וינה בשנת 1920 וקיבל דוקטורט בתאריך 8 בנובמבר 1923 בהנחייתו של פיליפ פורטוואנגלר. בשנת 1925 עבר שרייר לאוניברסיטת המבורג שם לימד קורסים בפקולטה למתמטיקה לפני שסיים את ההבליטציה בתאריך 1 בדצמבר 1941. בשנת 1928 קיבל שרייר דרגת פרופסורה באוניברסיטת רוסטוק. הוא לימד במקביל בשתי האוניברסיטאות. 

בשנת 1926 הוכיח שרייר את משפט נילסן-שרייר במלואו, בהביליטציה שלו, בהנחיית אמיל ארטין.

שרייר נפטר בתאריך 2 ביוני 1929 לאחר שלקה באלח דם, והוא בן 28 בלבד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מתמטיקאים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1901
קטגוריה:נפטרים ב-1929
MD-PhD

תוכנית משולבת MD-PhD היא מסלול לימודים המוצע בפקולטות לרפואה, אשר בסיומו מוסמכים בוגריו כדוקטור לרפואה (MD) ובנוסף כדוקטור לפילוסופיה (PhD).

מסלול MD-PhD מוצע כיום בכל בתי הספר לרפואה בישראל.

== מאפייני המסלול ==
למסלול מתקבלים סטודנטים מצטיינים הנמצאים בדרך כלל בסוף השנה השלישית של לימודי הרפואה, לקראת סוף התואר הראשון.

סטודנטים הלומדים בתוכנית המשולבת נהנים מפטור מלא משכר הלימוד, בנוסף למלגת קיום. הדבר מוריד מהעול הכלכלי של לימודי הרפואה הממושכים על הסטודנטים.

בנוסף, בוגרי המסלול בדרך כלל מועדפים בקבלה להתמחויות המבוקשות בבתי חולים.

מרבית בוגרי המסלול משתלבים באקדמיה בתפקידי הוראה ומחקר.

== מבנה המסלול ==
אורכו של המסלול בדרך כלל 10 שנים לפי החלוקה הבאה:
* שנים 1-3: השלמת תואר ראשון (BSc) במדעי הרפואה.
* שנים 4-6: השלמת תואר דוקטור לפילוסופיה (PhD), בדרך כלל בתחום הקשור למדעי הטבע או לאפידמיולוגיה.
* שנים 7-9: השלמת שלב הלימודים הקליניים בבית הספר לרפואה.
* שנה 10: שנת סטאז' בבית חולים, שבסיומה קבלת תואר דוקטור לרפואה (MD).

== ראו גם ==
* לימודי רפואה בישראל

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.biu.ac.il/field-of-study/tracks/8821 המסלול באוניברסיטת בר-אילן]
* [https://web.archive.org/web/20150926054037/https://medicine.ekmd.huji.ac.il/He/Education/programsAndRegulations/yearbook_he/BioMedical/Pages/CombineStudies.aspx המסלול באוניברסיטה העברית בירושלים]
* [https://web.archive.org/web/20130925145803/http://md.technion.ac.il/contents/page.asp?parentID=8&contentPageID=76&contentCatID=2 המסלול בטכניון]
* [https://web.archive.org/web/20130928085845/http://medicine.tau.ac.il/index.php/midrasha/-mdphd המסלול באוניברסיטת תל אביב]

==הערות שוליים==

קטגוריה:לימודי רפואה
נועה ברקאי

נועה ברקאי (נולדה ב-17 בדצמבר 1972) היא שחקנית ישראלית.

שחקני סדרת הטלוויזיה "מגדלים באוויר" - עומדים משמאל לימין: [[אדוה בולה, נועה ברקאי, אלון אולארצ'יק, טלי שרון; יושבת: עירית גידרון]]
==ביוגרפיה==
ברקאי גדלה בקריית ביאליק. אביה היה מורה לדרמה בבית ספר תיכון ואמה הייתה כימאית. אחותה היא הבמאית והתסריטאית תמר ברקאי.

למדה משחק בניסן נתיב. בשנת 2002 השתתפה כשחקנית אורחת בטלנובלה "לחיי האהבה" בתפקיד השוטרת מורן. בשנת 2006 שיחקה בסרט הקולנוע "הבועה", בו השתתפו, בין היתר, ציון ברוך, דניאלה וירצר, יוסף סוויד ואוהד קנולר. בספטמבר באותה שנה, יצא לאקרנים סרטו של דרור סבו "NO אקזיט", בו היא השתתפה.

בשנת 2007 שיחקה בסדרת הדרמה "להוציא את הכלב" ששודרה ב-HOT3. בשנת 2008 שיחקה באותו ערוץ בסדרה "תעשה לי ילד". בשנת 2009 שיחקה בסדרה "מגדלים באוויר" ששודרה בערוץ 10.

בשנת 2010 שיחקה במיני-סדרה "נבלות". באותה שנה שיחקה בסרט "אווה עוזבת" לצדו של ירון מוטולה.

בשנת 2011 גילמה את דמותה של "אתי" בסרט הקולנוע "מבול". בשנת 2012 הוקרנה ב-HOT3 סדרת הדרמה "ילדי ראש הממשלה", בה היא השתתפה. בנובמבר 2015 החלה לשחק בסדרת הדרמה "הצורף". 

מלמדת משחק באימפרו ובניסן נתיב.

== חיים אישיים ==
ברקאי נשואה לבמאי דרור סבו ולהם שני ילדים. אחותה תמר ברקאי הייתה נשואה לשחקן ומנחה הטלוויזיה עמוס שוב.

== פילמוגרפיה ==

=== קולנוע ===
* 2006: הבועה
* 2006: NO אקזיט
* 2010: בארות מים
* 2010: אווה עוזבת
* 2011: מבול
* 2013: תחת אותה השמש
* 2015: גבולות

=== טלוויזיה ===
* 2003-2004: פרנקו וספקטור
* 2006: פרשת השבוע (סדרת טלוויזיה)
* 2007: הכל דבש
* 2007: להוציא את הכלב
* 2008: על קצות האצבעות
* 2008: תעשה לי ילד (סדרת טלוויזיה)
* 2009-2010: מגדלים באוויר (סדרת טלוויזיה)
* 2010: נבלות
* 2012: ילדי ראש הממשלה
* 2015: הצורף

==קישורים חיצוניים==

 
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרות הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1972
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
יריעה אלגברית פרויקטיבית

יריעה אלגברית פרויקטיבית היא יריעה אלגברית במרחב הפרויקטיבי, כלומר: קבוצת השורשים של קבוצת פולינומים הומוגניים. היריעות האלגבריות נחקרות במסגרת הגאומטריה הפרויקטיבית והגאומטריה האלגברית. למשל: קיימים מיונים של ישרים פרויקטיבים, עקומות קוניות פרויקטיביות (עקומות שמוגדרות על ידי פולינום הומוגני ממעלה 2) ועקומות קוביות פרויקטיביות (עקומות שמוגדרות על ידי פולינום הומוגני ממעלה 3) מישוריות. משפט בזו מנוסח אף הוא למקרה הפרויקטיבי. יריעות פרויקטיביות מופיעות גם במחקר של חבורות אלגבריות (למשל: אם <math>G</math> חבורה אלגברית ו-<math>H</math> תת-חבורה אלגברית שלה המנה <math>G/H</math> היא יריעה קוואזי-פרויקטיבית).

== הגדרה ==

המרחב הפרויקטיבי <math>\mathbb{P}^n_K</math> מעל שדה סגור אלגברית <math>K</math> הוא מרחב המנה של מרחב וקטורי המורכב מאוסף ה-<math>n+1</math>-יות <math>(x_0, x_1, ..., x_n)</math> ללא <math>(0,...,0)</math> תחת יחס השקילות
: <math>(x_0, x_1, ...,x_n) \sim (y_0,y_1,...,y_n) \iff \exists \lambda \in K^\times : \forall 0 \le i \le n : x_i = \lambda y_i</math>
כלומר, כל שתי <math>n+1</math>-יות מזוהות כאחת אם הן פרופורציוניות זו לזו בסקלר שונה מאפס. מסמנים
: <math>\mathbb{P}^n_K = \left( (K^{n+1}-\{0\})/\sim \right) = \left\{ (x_0 : x_1 : ... : x_n ) \mid x_i \in K, \mbox{ not all are zero} \right\}</math>.

פולינום ב-<math>n+1</math> משתנים <math>x_0,x_1,...,x_n</math> יקרא פולינום הומוגני ממעלה d אם
: <math>f(\lambda x_0, ..., \lambda x_n) = \lambda^d f(x_0,...,x_n)</math>
כאשר <math>d</math> היא מעלת הפולינום. לדוגמה: <math>f(x,y,z) = x^2 + yz</math> הוא הומוגני ממעלה 2 בעוד ש-<math>g(x,y,z) = x^3 + yz</math> אינו הומוגני בכלל.

נשים לב שאין משמעות לערך של פולינום בנקודה של המרחב הפרויקטיבי אך כן יש משמעות להתאפסות של פולינום הומוגני בנקודה פרויקטיבית. מגדירים, אם כן,
: <math>V = \mathcal{V}(f_1,...,f_m) = \left\{ (x_0 : x_1 : ... : x_n ) \in \mathbb{P}^n_K \mid f_1(x_0,...,x_n) = ... = f_m(x_0,...,x_n) = 0 \right\}</math>
כאשר <math>f_1,...,f_m</math> הם פולינומים הומוגניים. הקבוצה <math>V</math> נקראת יריעה אלגברית פרויקטיבית.

קבוצה <math>X</math> ב-<math>\mathbb{P}^n_K</math> נקראת "קבוצה אלגברית" ומוגדרת להיות קבוצה סגורה אם היא מהצורה <math>X = \mathcal{V}(f_1,...,f_m)</math> עבור <math>f_1,...,f_m</math> הם פולינומים הומוגניים כלשהם. הגדרה זו משרה טופולוגיית זריצקי על המרחב הפרויקטיבי.

באופן דומה למקרה של יריעה אלגברית אפינית אפשר להגדיר טופולוגיית זריצקי ואי-פריקות של יריעות אלגבריות, וכן להגדיר <math>K</math>-אלגברה של פונקציות מעל כל יריעה. יש הכוללים בהגדרה "יריעה אלגברית פרויקטיבית" את הדרישה שהיא תהייה אי-פריקה בטופולוגיית זריצקי. באופן דומה למקרה האפיני, אפשר לנסח את משפט האפסים של הילברט.

== יריעות קוואזי-פרויקטיביות ==

קבוצה פתוחה בטופולוגיית זריצקי שמוכלת בקבוצה סגורה במרחב הפרויקטיבי נקראת יריעה קוואזי-פרויקטיבית. הגדרה שקולה היא קבוצה סגורה מקומית. יריעה אלגברית אפינית ויריעה אלגברית פרויקטיבית הן מקרה פרטי של יריעה קוואזי-פרויקטיבית.

== ראו גם ==
* יריעה אלגברית אפינית

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:גאומטריה אלגברית
קטגוריה:גאומטריה פרויקטיבית
קרב של שחור וכלבים

קרב של שחור וכלבים (בצרפתית: Combat de negre et de chiens) הוא מחזה פרי עטו של המחזאי הצרפתי ברנאר-מארי קולטס. הצגת הבכורה שלו הייתה בכיכובם של מישל פיקולי ופיליפ לאוטאר בשנת 1979. 

==תקציר העלילה==
עלילת המחזה מתרחשת באתר עבודות ציבוריות של יזמי חוץ צרפתים, באחת מארצות אפריקה המערבית. אורן בן הששים הוא מנהל העבודה באתר. קאל הוא מהנדס בשנות השלושים לחייו. קאל הרג את אחד הפועלים השחורים וזרק את גופתו לביוב. אלבורי הוא שחור שהתגנב למגורי הסגל מבלי שהשומרים הבחינו בו ודורש את גופת הפועל השחור. אורן מנסה בדרכי דיפלומטיה להסתדר עם אלבורי, בעוד שקאל זומם להרוג אותו. לאון היא אישה צרפתייה שאורן הביא איתו מצרפת, שמתיידדת עם לאון ואלבורי.

==ההפקה בישראל==

: הבימרתף של תיאטרון הבימה - הצגת בכורה: 14 במרץ 1992, מספר הצגות: 40 
: יוצרים: 
* תרגום – דורון תבורי.
* בימוי – רוני פינקוביץ'.
* תפאורה – אלכסנדר ליסיאנסקי.
* מוזיקה - בועז ברקת.
* תלבושות - דלית ענבר.
* תאורה - נתן פנטורין.
: שחקנים: 
* אורן, מנהל העבודה באתר – גדליה בסר.
* אלבורי, שחור מקומי - ח'ליפה נאטור.
* לאון, אישה שאורן הביא מצרפת – לאורה ריבלין.
* קאל, מהנדס : דורון תבורי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.habima.co.il/show_item.asp?itemId=1673&levelId=63141&itemType=0 קרב של שחור וכלבים] באתר תיאטרון הבימה

קטגוריה:מחזות ברנאר-מארי קולטס
קטגוריה:מחזות משנות ה-1970
פייה-נואר

דגל בלתי-רשמי של פייה-נואר]]
פִּייֵה-נוּאַר (בצרפתית: Pied-Noir; מילולית: כפות-רגליים שחורות) הוא כינוי למתיישבים הצרפתים באלג'יריה ובין השאר גם לתושביה היהודים שהיגרו לצרפת המטרופוליטנית לאחר מלחמת העצמאות של אלג'יריה. הכינוי "פייה-נואר" מתייחס בהכללה לכלל האירופאים, כולל הנוצרים שהיוו את עיקר יושבי הקולוניות הצרפתיות בצפון אפריקה ובפרט באלג'יריה.

לפני מלחמת אלג'יריה נקראו חברי קבוצה זו בפשטות "אלג'יראים", בעוד שבני המקום נקראו מוסלמים, ברברים, ערבים או ילידים. במפקד האוכלוסין האחרון שערכה ממשלת צרפת באלג'יריה ב-1 ביוני 1960, נמנו 1,050,000 לא-מוסלמים (רובם נוצרים קתולים), ובהם מיעוט של 130,000 יהודים.

בעת מלחמת העצמאות האלג'יראית נלחמו הפייה-נואר שלא היגרו לצרפת נגד כוחות החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה (FLN). התקוממותם של הפייה-נואר נגד תוכנית הדה-קולוניזציה של פייר פלימלן הביאה לקיצה את הרפובליקה הצרפתית הרביעית ב-1959 ולבחירתו של שארל דה גול לראש ממשלתה. באופן אירוני היה זה דה גול שהוביל את השלמת תוכנית הדה-קולוניזציה ונסיגת צרפת מאלג'יריה. עקב הנסיגה היגרו בין השנים 1962 ל-1964 רוב הפייה-נואר (כ-800,000) לצרפת האירופאית, במה שקרוי עם שם הביטוי הצרפתי ליציאת מצרים, ה"אקסודוס" (exodus). מתוך ה-200,000 שנותרו באלג'יריה בתום שנות השישים נשארו בה כ-50,000 בלבד.

הפייה-נואר הואשמו על ידי השמאל בתמיכה בקולוניאליזם, בניצול העבודה הזולה של המקומיים לשם התעשרות, בהתארכותה של מלחמת אלג'יריה שגזלה מצרפת משאבים רבים ללא כל תוחלת, ובהרס הרפובליקה הרביעית.

== מקור הביטוי ==
לא ברור בדיוק מתי והיכן נטבע הביטוי. "כפות-רגליים שחורות" היה האפיון של פועלי ההסקה בספינות הקיטור שנעו בים התיכון, אשר עבדו ברגליים יחפות על ערמות של פחם, זפת ופיח. רוב הפועלים היו צפון-אפריקאים ומכאן שיוך השם לצפון אפריקאים (ערבים), לאחר מכן נדד השם בצרפת לאירופאים הצפון-אפריקאים.

גרסה אחרת קובעת שלמתיישבים האירופאים הייתה תלבושת אחידה שכללה כובע, ז'קט ומכנסיים לבנים ומגפיים שחורים ומכאן השם. גרסה נוספת נוקבת את מקור הביטוי בעבודת האדמה של המתיישבים בכרמי הענבים, בהם בוססו בבוץ כהה.

== הפייה-נואר בתרבות ==
תרבות הפייה-נואר מתאפיינת בצד פטריוטיות צרפתית, גם בגעגוע נוסטלגי לחיים בצפון אפריקה. מקרב הפייה נואר צמחו דמויות חשובות בתרבות, בחברה ובהגות הצרפתית (רבים מהם יהודים) כאלבר קאמי (כמו גם גיבורי ספריו "הזר" ו"הדבר"), אנריקו מסיאס, איב סן-לורן, ברנאר-אנרי לוי, ז'אק דרידה ורבים אחרים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.algeria.com/blog/the-history-of-the-pied-noirs ההיסטוריה של הפייה-נואר]
* [http://frenchfootballweekly.com/2013/03/28/les-pieds-noirs-algerias-forgotten-footballers/ מאמר על הכדורגל של הפייה-נואר ובתחילתו סקירה קצרה]
<div class="mw-content-ltr">
* 
* Amy L. Hubbell, [http://www.jstor.org/stable/40837887 The Wounds of Algeria in Pied-Noir Autobiography] in Dalhousie French Studies, Vol. 81, Representations of Trauma in French and Francophone literature (Winter 2007), pp. 59-68</div>

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:אלג'יריה: היסטוריה
קטגוריה:צרפתים
קטגוריה:הגירה
קטגוריה:האימפריה הקולוניאלית הצרפתית
קטגוריה:הרפובליקה הצרפתית הרביעית
קטגוריה:מלחמת העצמאות של אלג'יריה
קטגוריה:מילים וביטויים בצרפתית
לורנס (מסצ'וסטס)

לורנס (באנגלית: Lawrence) היא עיר במדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית. היא נמצאת במחוז אסקס שבמערב המדינה ויושבת בתוך עמק מרימק סמוך לנהר מרימק. על-פי סקר אוכלוסין משנת 2010 מונה אוכלוסיית העיר 76,377 איש.

==היסטוריה==
המתיישבים הראשונים באזור היו מהגרים אירופאים שבאו אליו בשנת 1655 בשל קרבתו לנהר. העיר הוקמה רשמית ב-1845 כאשר הוכרז על הקמת המחוז. בעיר התפתחה תעשיית טקסטיל ורוב תושביה התפרנסו ממנה.

בשנת 1912 פרצה בעיר שביתת פועלים שנודעה בשם שביתת הטקסטיל של לורנס. היא פרצה בעקבות הרעת תנאיהם של הפועלים, בעיקר הנשים, וקיצוצים בשכרם. השביתה עוררה הדים נרחבים ברחבי ארצות הברית והלחץ על המעסיקים גרם להטבת תנאי הפועלים בארצות הברית כולה.

עד לשנת 1950 הייתה לורנס גם מרכז גדול לעיבוד צמר. ירידתו של הענף גרמה למשבר קשה בעיר והביאה להגירה שלילית של עשרות אלפי איש מן העיר.

משנות ה-60 החלה העיר להתמלא במהגרים זרים שנמשכו לעיר בגלל אפשרויות הדיור המוזלות. המתח בין המעמדות בעיר הביאו לגלים של מהומות שפרצו בעיר בשנות ה-80 וה-90. אחוז הפשיעה, שהיה גבוה מן הממוצע בארצות הברית, החל לרדת רק בשנות ה-2000 לאחר השקעות בחינוך ופעילות עסקית שחודשה בעיר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מסצ'וסטס: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1655
אהרן מילבסקי

הרב אהרן מילבסקי (תרס"ד, 1904 – תשמ"ו, 1986) היה רבה של אליטא שבליטא ולאחר מכן רב ראשי במונטווידאו בירת אורוגוואי. היה פעיל הצלה במלחמת העולם השנייה.

==תולדותיו==
נולד באליטא שבליטא, בנו של משה מילבסקי. למד בישיבת גרודנה ולאחר מכן בישיבת סלובודקה. נמנה עם קבוצת הבחורים שנשלחה מישיבת סלובוקה לייסד את ישיבת חברון בחברון, באלול תרפ"ד (1924). בתמוז תרפ"ט, חודש לפני פרוץ מאורעות תרפ"ט, שב לעירו אליטא והשתדך עם פייה, בתו של רבה של אליטא הרב דוד נחמן קולידצקי, שנפטר ארבע שנים קודם לכן. מיד לאחר נישואיו, בשנת תר"צ (1930), בהיותו בן עשרים ושש, התמנה על מקום חותנו כרבה של אליטא.

בשנת תרצ"ח (1938), לאחר שמונה שנות רבנות באליטא, התבקש על ידי הרב אברהם דוב כהנא שפירא לעזוב את רבנותו בליטא לטובת משרת רבנות במונטווידאו בירת אורוגוואי. הוא התיישב במונטווידאו וייסד את "ועד העיר לענייני הדת", באמצעותו פעל בתחומי הדת השונים ובראשם השבת, הכשרות וטהרת המשפחה.

בתקופת מלחמת העולם השנייה פעל רבות בגיוס והעברת סכומי כסף גדולים לבני הישיבות ששהו בשאנגחאי ובמקומות נוספים. הוא ניהל חליפת מכתבים ומברקים מוצפנים עם גדולי הרבנים שפעלו באותה תקופה, ובהם הרב חיים עוזר גרודז'נסקי, הרב אהרן קוטלר והרב חיים שמואלביץ, וכן עם ראשי ועד ההצלה של אגודת הרבנים בארצות הברית הרב אליעזר סילבר והרב אברהם קלמנוביץ. הכספים הועברו באמצעות חשבונות בנק במדינות נייטרליות – אורוגוואי, שווייץ ושוודיה. לאחר התייצבותה של אורוגוואי לצד בעלות הברית, בשנת 1943, הוכרז מצב מלחמה בין אורוגוואי ויפן ונחסמה הדרך להעברת דברי דואר בין המדינות, ובעקבות זאת העביר הרב מילבסקי את מרכז פעילותו לארגנטינה. 

בשנת 1970, לאחר שפרש לגמלאות, עלה עם אשתו לישראל והתיישב בירושלים. נפטר בשנת 1986. שלוש שנים לאחר מכן נפטרה אשתו.

מחותנו הוא אברהם סופר. בין גיסיו נמנים הרב יצחק קוליץ, חיים ע. קוליץ ורחל מרגליות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 'מילבסקי, ר' אהרן ב"ר משה־אריה־לייב', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 67 (, תמונה 1265).
* [https://jgold.bidspirit.com/#catalog~142~184~78046 תצלום מרגש, חשוב ונדיר - רב מגאוני ליטא משביע חיילים יהודיים על תנ"ך לצבא הליטאי]
* 

==הערות שוליים==
 

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:רבנים אורוגוואים
קטגוריה:משפחת קוליץ
קטגוריה:בוגרי ישיבת שער התורה-גרודנה
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:פעילי הצלה בשואה
קטגוריה:יהודים שפעלו להצלה בתקופת השואה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
זורבינג

זורבינג ב[[רוטורואה]]
שני אנשים מתכוננים לזורבינג
זורבינג (באנגלית: Zorbing) הוא שעשוע ספורטיבי, שהמשתתפים בו מתגלגלים, במורד גבעה או רמפה כשהם בתוך כדור פלסטיק גמיש ושקוף. חלק מכדורי הזורבינג מכילים רתמות, ובהם יכולים להשתמש אדם אחד או שניים, בעוד שכדורים שאין בהם רתמות יכולים להכיל עד שלושה אנשים.

==היסטוריה==
כדורים עם מאפיינים דומים, אך קטנים יותר, יוצרו כבר בשנות ה-70 של המאה ה-20, כשעשוע למכרסמים שהם חיות מחמד. בשנות ה-80 פיתח מועדון הספורט האתגרי הלונדוני Dangerous Sports Club כדור ענק בקוטר של 23 מטרים, אך הוא פורק תוך זמן קצר.

ב-1994 הגו את רעיון הזורבינג שני ניו זילנדים, והם שנתנו לו את שמו. הם ייסדו באוקלנד, יחד עם שותפים נוספים, את חברת ZORB Limited, במטרה להפעיל את הזורבינג ברחבי העולם באמצעות זכיינים. האתר הראשון הוקם באותה שנה ברוטורואה שבניו זילנד, ומאז הוקמו אתרים נוספים ברחבי העולם, בין היתר באוסטרליה, אסטוניה, ארצות הברית בריטניה, הודו, יפן, סלובקיה, פולין, צ'כיה, קנדה, רוסיה, שוודיה, שווייץ ותאילנד. במשך השנים הוקמו חברות נוספות המפעילות אתרי זורבינג.

ב-2001 נכללה לראשונה המילה Zorbing במילון אוקספורד, והיא הוגדרה בו כ"ספורט שבו המשתתף מאובטח בתוך כמוסה פנימית בתוך כדור גדול ושקוף, שמגולגל לאורך הקרקע או במורד גבעות".

ב-2009 אירעה באתר זורבינג צ'כיה תאונה במהלכה נהרגה מורה ותלמיד נפצע קשה. בתאונה אחרת, שאירעה ב-2013 בעיירה דומבאי ברפובליקת קאראצ'אי-צ'רקסיה שברוסיה, יצא כדור זורבינג מכלל שליטה, פגע בסלעים, ונבלם באגם קפוא במרחק קילומטר. אדם אחד נהרג לאחר ששבר את צווארו, ושני נפצע קשה.

==מבנה הכדור==
הכדור מורכב למעשה משני כדורים, אחד פנימי ואחד חיצוני, וביניהם שכבת אוויר, שמאפשרת לבודד את הנוסעים מפגיעות אפשריות ורצועות ניילון המחברות ביניהם. קוטרו המקובל של הכדור החיצוני הוא 3 מטרים ושל הכדור הפנימי 2 מטרים. רוחב שכבת האוויר הוא כ-50 ס"מ.

== ראו גם ==
* כדור מים

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.zorb.com/ אתר חברת ZORB]
* [http://www.zorb.co.il/ אתר זורב ישראל]
* סרטון שצולם בעת אסון הזורבינג ברוסיה
* 
* [http://www.ubb.co.il/ אתר כדור בועה]

קטגוריה:כדורים
קטגוריה:בילוי בחיק הטבע
קטגוריה:ניו זילנד: תרבות
עמי טראוב

עמי טראוב (נולד ב-30 באוגוסט 1948) הוא שחקן ומדבב ישראלי.

==ביוגרפיה==
במהלך השנים השתתף טראוב במספר סרטים וסדרות טלוויזיה בשנת 1977 שיחק בסרט הקולנוע "מסע אלונקות", לצדם של גידי גוב, דובל'ה גליקמן, מוני מושונוב, שלמה בראבא ושחקנים נוספים. באותה שנה גילם דמות המבוססת על חנן פורת, מראשי גוש אמונים, במותחן הפוליטי "קשר הדבש", על פי תסריט של אריה קרישק ובבימויו של יעוד לבנון (הסרט זכה בפרס ראשון באותה שנה).

בשנת 1981 שיחק בסרט הקולנוע "לא לשידור". (שוב בבימויו של יעוד לבנון) באותה שנה שיחק בסרטו של רנן שור "הקרב על מבצר וויליאמס". במהלך השנים 1981–1982 השתתף בסדרה "ארץ מולדת" ששודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית. בשנת 1982 יצא לאקרנים סרט הקולנוע "צלילה חוזרת", בו הוא השתתף. בשנת 1983 גילם את דמותו של "האן" בסרט הקולנוע "נגוע".

בשנת 1988 שיחק בסדרת המתח "סיפורים לשעת לילה מאוחרת", בפרק "יום המזל של דויד". בשנת 1989 שיחק בתיאטרון הבימה במחזה "האב". בין השנים 1992–1995 גילם את יצחק (איזי) מרקוביץ', אביו של עידו מרקוביץ' (משה בן-בסט) בשלוש העונות של סדרת הנעורים "עניין של זמן". בשנים 1992–2000 דיבב את דמותו של "מומינאבא" בסדרת האנימציה "המומינים".

בשנת 1993 שיחק בסרט הקולנוע "קופסה שחורה" לצד קרן מור, מתי סרי, ברוריה אלבק ועוד. באותה שנה הוא דיבב את דמותו של "טראח" בסדרת האנימציה "קוסמים קטנים". בשנת 1994 שיחק בקלטת הילדים "והילד הזה הוא אני" לצד שירילי דשא, שרית סרי, יואב הייט, והילד אדם בסנטה. בשנת 1995 שיחק בתיאטרון חיפה במחזה "שש נפשות מחפשות מחבר". בין השנים 1998–1999 שב לגלם את דמותו של יצחק (איזי) מרקוביץ', בסדרה "20 פלוס", שהייתה סדרת בת של "עניין של זמן".

== חיים אישיים ==
טראוב נשוי לצלמת חני ורדי והוא אביה של השחקנית גאיה טראוב.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
מיידוגורי

מיידוגורי (באנגלית: Maiduguri) היא בירתה של מדינת בורנו שבצפון-מזרח ניגריה. לפי חישוב המבוסס על תחזית רשמית לתאריך 21 במרץ 2022 מתגוררים בעיר כ-1.11 מיליון תושבים.
== היסטוריה ==
מיידוגורי הוקמה ב-1907 על ידי הבריטים כמחנה צבאי בעקבות סמיכות המקום לקמרון הגרמנית ולצ'אד הצרפתית, באזור בו שכנה מיידוגורי ההיסטורית, שהייתה בירת אימפריית קאנם בורנו.

משנות ה-60 התרחשו בעיר מהומות על בסיס אתני בשל ההרכב האתני והדתי של העיר, הכולל שבטים אתניים רבים שרובם מוסלמים, ומיעוט נוצרי. היו שם אירועים אלימים על בסיס דתי ב-1988 וב-2001. בפברואר 2006 היו בעיר מהומות רבות בעקבות פרסום קריקטורות מוחמד על ידי עיתונאי דני. במהומות נהרגו 15 קתולים על ידי מוסלמים, והוצתו 13 כנסיות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניגריה: ערים
קטגוריה:ערי בירה של יחידות מנהליות
קטגוריה:ערי מיליונים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1907
קבוצת קרניבל

קווין מרי 2-אוניית הנוסעים האוקיינית (בניגוד לאוניית תענוגות) הגדולה ביותר שנבנתה אי פעם. מופעלת על ידי קבוצת קרניבל תחת המותג קונרד
קבוצת קרניבל (Carnival Corporation & plc) היא החברה הגדולה בעולם העוסקת בארגון והפעלה של אוניות למטרת שיט תענוגות. חברת קרניבל היא גם (בגלגוליה ההיסטוריים) החברה הוותיקה בעולם העוסקת בתחום זה.

==היסטוריה==
החברה הוקמה בשנת 1972 בשם "קרניבל קווי נופש" (Carnival Cruise Lines) על ידי תד אריסון. בשנת 1987 הנפיקה לראשונה 20% ממניותיה לציבור. בעזרת ההון שגייס מהציבור החל אריסון בהרחבת פעילות החברה באמצעות רכישה ומיזוג של חברות אחרות מהתחום.

בשנת 1988 נקטה קרניבל במהלך חדשני להרחבת פעילותה כאשר רכשה חברת תעופה. עיקר עיסוקה של החברה היה הטסת הנופשים מנמלי תעופה שונים אל נמלי היציאה של הספינות להפלגות הנופש. בשנת 1997 נרכשה חברת התעופה על ידי פן אמריקן שפשטה רגל מאוחר יותר.

בשנת 1993 שונה שמה של החברה ל "חברת קרניבל" (Carnival Corporation) והיא המשיכה בתהליך ההתרחבות באמצעות רכישת מתחריה, פיתוח קווים חדשים, ובניית אוניות חדשות ומפוארות יותר והפכה לחברה הגדולה בארצות הברית בתחום הפלגות הנופש.

בשנת 2002 התמזגה חברת קרניבל עם חברת P&O Princess Cruises הבריטית שהייתה החברה הגדולה ביותר בבריטניה בתחום הפלגות הנופש. החברה הבריטית עצמה, בעלת קווים ברחבי העולם, הייתה גלגול מודרני של חברת Peninsular & Oriental Steam Navigation Company אשר הוקמה בשנת 1822 והייתה החברה הוותיקה בעולם בתחום הפלגות הנופש והנוסעים. החברה הבריטית כללה בתוכה לאחר שרכשה בשנת 1993 את חברת "קונרד" (Cunard Line) אשר שלטה למעלה מ-100 שנה בתחום הפלגות הנופש ואוניות הנוסעים בצפון האוקיינוס האטלנטי, ואשר בבעלותה היו מותגי "הספינות המלכותיות", "קווין מרי" ו"קווין אליזבת".

==כיום==
החברה שולטת על כמחצית משוק הפלגות הנופש העולמי. היא מפעילה קווי הפלגות נופש בצפון אמריקה, אירופה, הים הקאריבי, הים התיכון ואוסטרליה תחת 11 מותגים שונים של החברות שנרכשו ומוזגו על ידה בעבר. בבעלותה 26 ספינות.

בעל המניות העיקרי בקבוצת קרניבל הוא מיקי אריסון בנו של מייסד החברה, והוא מחזיק בכ-47% מהמניות.

==משבר הקורונה==
לאחר פרוץ מגפת הקורונה, למעלה משנתיים החברה כמעט ולא תפקדה עקב מדיניות הסגרים שנהגה אז במרבית מדינות העולם. בשנים 2020-2023 החברה נקלעה למשבר קיומי, ודיווחה על הפסדי עתק של עשרים מיליארד דולר עד כדי סכנה ממשית לחדלות פירעון של החברה.

לאחר פרסום הדוחות הרבעונים, בספטמבר 2022 החברה הודיעה כי היא איננה צפויה לעבור לרווחיות בשנה הקרובה. עוד הודיע מנכל החברה, כי החברה משלמת 1.6 מיליארד דולר תשלומי ריבית בשנה הנוכחית, ועל רקע עליות הריבית הצפויות, החברה תתקשה לשלם את התשלומים השוטפים, מניית החברה הגיבה בירידות חדות ונסחרה בשפל של 30 שנה
.
החברה ביצעה כמה פעמים הנפקת מניות, במהלך שנועד לגייס מזומנים כדי לעמוד בקצב שריפת המזומנים בשיעור של למעלה מעשרה מיליארד דולר בשנים 2020-2021.

===מותגים כלולים===
*Princess Cruises-ארצות הברית
*Seabourn Cruise Line-ארצות הברית
*Holland America Line-ארצות הברית (בין האניות שמתפעלת: אמסטרדם)
*Carnival Cruise Lines-ארצות הברית
*P&O Cruises-בריטניה
*Cunard Line-בריטניה
*Costa Cruises-איטליה
*AIDA Cruises-גרמניה
*P&O Cruises Australia-אוסטרליה

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות ספנות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בלונדון
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:חברות הנסחרות ביותר מבורסה אחת
התערוכה העולמית של בריסל (1935)

התערוכה העולמית של בריסל, 1935 (בצרפתית: Exposition Universelle et Internationale Bruxelles) התקיימה בפארק הייזל (Heysel), כ-7 קילומטרים ממרכז בריסל שבבלגיה מ-27 באפריל עד 6 בנובמבר 1935. הייתה זו התערוכה העולמית השלישית שהתקיימה בבריסל, אחרי זו של שנת 1897 ושל שנת 1910.

התערוכה אורגנה על ידי הלשכה לתערוכות בינלאומיות ובהשתתפות רשמית של 25 מדינות ועוד 5 באופן בלתי רשמי. נושא התערוכה היה קולוניאליזציה, וחגיגות ה-50 להתייסדות מדינת קונגו החופשית.

בתערוכה ביקרו כ-20 מיליון מבקרים, כשבמרכזה ניצב ה"פאלאס די אקספוזיצו" ("Palais des Expositions") בסגנון האר דקו.

בתערוכה הוצגו יצירותיו של רנה מגריט, מה שהביא לזינוק בקריירה שלו.

כשלשה ממבני התערוכה שימשו בשנית בתערוכת 58' שהתקיימה באותו מקום.

==קישורים חיצוניים==

1935
קטגוריה:1935