OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גן ריקי

גן ריקי הוא מחזה פרי עטו של דויד גרוסמן.

==תקציר העלילה==
דויד גרוסמן כתב על ההצגה בתוכניית ההצגה של תיאטרון הבימה, 1988:

==המחזה בדפוס==
כריכת הספר גן ריקי

* דויד גרוסמן, גן ריקי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2001.

==ההפקות בתיאטרון המקצועי הישראלי==

#תיאטרון הבימה, הצגת בכורה: 7 במרץ 1988
#* יוצרים - בימוי : מיכאל גורביץ', תפאורה : משה שטרנפלד, תלבושות : ענת מסנר, מוזיקה : אבנר קנר, תאורה : אריה כץ.
#* שחקנים - איתמר : חיים חובה, דנוש : שלום שמואלוב, יפעת : ברוריה אלבק, רחל : אורנה רוטברג, ענת : שרה ליצ'י, נעם : רמי חזקיהו, יואב : דב רייזר, גילי : מיכאל כורש, נעמה : יעל אמיתי.
#קופרודוקציה של תיאטראות הבימה וחיפה, הצגת בכורה: 27 בפברואר 2001
#* יוצרים - בימוי : איציק ויינגרטן, תפאורה ותלבושות : פרידה שהם, מוזיקה : אלון אולארצ'יק, תנועה : גליה פרדקין, תאורה : מאיר אלון.
#* שחקנים - רחל : אביגיל אריאלי, ענת : סיניה בן דור, דנוש : אמיר קריאף, יפעת : יעל הדר, איתמר : גיא זו-ארץ, גילי : שמוליק כהן, נעמה : טל צדקוני, נעם : אמיר קריאף, יואבי : דני שטג.
# תיאטרון תמונע, הצגת בכורה: 2013
#* יוצרים - בימוי: שלמה פלסנר, ליווי אמנותי: עידו בורנשטיין, כוריאוגרפיה: רונית זיו, מוזיקה: אלברטו שוורץ, תפאורה ותלבושות: איה צייגר, תאורה: קרן גרנק.
#* שחקנים - שי אגוזי, טליה מנשה, אסתי זקהיים, שנטל כהן, חי מאור, נדב ניר, אודליה סגל, גל פרציגר, רמי קאשי.

==קישורים חיצוניים==
* [https://michaelgurevitch.co.il/הפקות-בבימויו/הצגות-בהבימה/גן-ריקי/ התוכניה ווידאו מלא של הפקת הבימה בבימויו של מיקי גורביץ', 1988], באתר של מיקי גורביץ'
* [http://archive.habima.co.il/showPage/?itemId=642 הפקת תיאטרון הבימה, 1988], באתר תיאטרון הבימה
*[http://archive.habima.co.il/showPage/?itemId=790 הפקת תיאטראות הבימה וחיפה, 2001], באתר תיאטרון הבימה
*[https://www.tmu-na.org.il/?CategoryID=166&ArticleID=2622 הפקת תיאטרון תמונע משנת 2013, בבימויו של שלמה פלסנר], באתר תיאטרון תמונע

קטגוריה:ספרי דויד גרוסמן
קטגוריה:מחזות ישראליים 
קטגוריה:מחזות בעברית
קטגוריה:מחזות משנות ה-1980
קטגוריה:יצירות משנת 1988
בריאן שמידט

בריאן שמידט
בריאן שמידט (באנגלית: Brian Schmidt; נולד ב-24 בפברואר 1967, מיזולה, מונטנה, ארצות הברית) הוא אסטרופיזיקאי אמריקאי ממוצא אוסטרלי וחתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2011 ביחד עם אדם ריס וסול פרלמוטר.

ב-1985 סיים שמידט את לימודיו התיכוניים, ב-1989 סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת אריזונה וב-1993 סיים תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד. הוא פרופסור באוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה.

ידוע בשל עבודתו בחקר סופרנובה, כאשר הצליח להוכיח יחד עם אדם ריס וסול פרלמוטר את התפשטות היקום.
זכה יחד עם ריס ופרלמוטר בפרס שאו לאסטרונומיה ב-2006. ביחד עם שניהם חלק פרס נובל לפיזיקה ב-2011. בשנת 2015 זכה במדליית הכבוד של מכון נילס בוהר ובפרס פריצת הדרך בפיזיקה יסודית.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס שאו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אריזונה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:אסטרונומים אמריקאים
קטגוריה:אוסטרלים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות באוסטרליה
קטגוריה:אסטרופיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גרובר בקוסמולוגיה
קטגוריה:זוכי פרס פריצת הדרך בפיזיקה יסודית
קטגוריה:מהגרים לאוסטרליה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
הפועל עפולה (כדורגל)

סמל המועדון עד שנת 2021
הפועל עירוני עפולה היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר עפולה, המתמודדת בליגה הלאומית. הפועל עירוני עפולה משמשת כקבוצה בת למכבי חיפה. 

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה בשנת 1951 ושיחקה במשך שנים רבות בליגות הנמוכות. בתום עונת 2003/2004 העפילה הקבוצה לליגה א'. בתום עונת 2012/2013 העפילה לראשונה בתולדותיה לליגה הלאומית, הליגה השנייה בישראל.

בשנת 2009 נחנך אצטדיון כדורגל חדש ליד צומת עפולה עילית, האצטדיון העירוני עפולה, שהכיל תחילה כ-500 מקומות ביציע אחד במערב האצטדיון, והקבוצה שיחקה בו החל מסוף עונת 2008/2009. האצטדיון הקטן לא הספיק כדי לארח משחקים בליגה הלאומית בעונת 2013/2014 ולכן אירחה הקבוצה את משחקיה באופן זמני באצטדיון גרין בנצרת עילית שמכיל כ-4,000 צופים. באצטדיון המקומי נערכו שדרוגים מקיפים שכללו הקמת יציע נוסף ממזרח למגרש עם 2,000 מקומות. כמו כן שודרג מגרש האימונים של הקבוצה השוכן מעבר ליציע המזרחי באצטדיון והוקם בו יציע מקורה חלקית של 500 מקומות (שהוקם תחת ליציע המזרחי של האצטדיון עצמו). העבודות הסתיימו בקיץ 2014, והקבוצה חזרה לשחק באצטדיון המשודרג בתחילת החל מעונת 2014/2015.

ב-29 באפריל 2015 הגיעה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לחצי גמר גביע המדינה, והובסה 0–7 על ידי הפועל באר שבע (ההפסד הגדול ביותר בשלב חצי הגמר מאז נוסד גביע המדינה).

ב-6 בדצמבר 2017 זכתה הקבוצה בתואר הראשון בתולדותיה – גביע הטוטו לליגה הלאומית (ליגת המשנה), לאחר שניצחה 3–0 את הפועל רמת גן במשחק הגמר.

ב-4 ביולי 2021 שינתה הקבוצה את שמה למועדון הכדורגל הפועל עירוני עפולה. בעונת 2024\2023 נקלעה לתחתית הטבלה ומאבק ירידה, ולבסוף שרדה.

== סגל הקבוצה ==
; נכון ל-11 בספטמבר 2023

=== צוות מקצועי ===
{| class="wikitable"
|מאמן ראשי
| יוסי ג'נאח
|מאמן שוערים
| אריק שמואלי
|-
|מאמן כושר
| ניב לחמן
|}
<br />

==תארים==
גביע הטוטו לליגת המשנה (1):
* 2017/2018

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורגל ישראליות
עפולה
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1951
קטגוריה:עפולה: ספורט
ג'ון ברוור מינוץ'

ג'ון בְּרוֹוֶר מִינוֹץ (באנגלית: Jon Brower Minnoch; 29 בספטמבר 1941, ביינברידג', וושינגטון, ארצות הברית - 10 בספטמבר 1983, סיאטל, ארצות הברית) היה אמריקאי שנחשב לאדם הכבד ביותר בהיסטוריה. משקל השיא שלו עמד על כ-635 קילוגרמים. זוהי למעשה הערכת המשקל שלו, שכן גודלו הרב, בריאותו הלקויה ואי יכולתו לנוע מנעו שקילה ממשית שלו. בגיל 12 שקל כ-132 קילוגרמים ובגיל 22 היה בגובה של 1.85 מטרים ובמשקל של כ-178 קילוגרמים.

== טיפול רפואי ==
משקלו של מינוץ' המשיך לעלות באופן קבוע עד לאשפוזו במרץ 1978 עקב סיבוכים בקצב הלב ובדרכי הנשימה. באותה השנה שבר את שיא הפרש המשקל בין חתן לכלה כאשר התחתן עם חברתו ג'נט ששקלה קצת פחות מ-50 קילוגרמים. לשניים נולדו שני ילדים. הוא אובחן כסובל מבצקת, מצב שבו הגוף צובר נוזל חוץ-תאי עודף. רופאו בבית החולים, האנדוקרינולוג ד"ר רוברט שוורץ העריך שכמעט 408 קילוגרמים ממשקלו הכולל הם נוזלים עודפים.

משקלו העצום הקשה מאוד על העברתו לבית החולים. היה צורך ביותר מתריסר כבאים ואנשי חילוץ, אלונקה מיוחדת ושימוש במעבורת על מנת לאשפז אותו במרכז הרפואי של אוניברסיטת וושינגטון בסיאטל. שם הוא הונח על גבי שתי מיטות חולים שהוצמדו אחת לשנייה, ו-13 אנשי צוות גלגלו אותו על הצד כדי להחליף לו סדינים.

== מותו ==
מינוץ' שוחרר מבית החולים לאחר 16 חודשים של דיאטה קפדנית שבה הורשה לאכול עד 1,200 קלוריות ליום. ביציאתו מהאשפוז שקל 216 קילוגרמים, זאת לאחר שהשיל ממשקלו כמעט 419 קילוגרמים - הירידה הגדולה ביותר במשקל שתועדה בהיסטוריה. עם זאת, באוקטובר 1981, הוא שוב אושפז כאשר משקלו נסק ל-432 קילוגרמים. הבצקת ממנה סבל הייתה כה חמורה וכה קשה לטיפול ולכן הוחלט שלא לטפל בה. כתוצאה מכך הוא נפטר לאחר 23 חודשים, ב-10 בספטמבר 1983 בגיל 41. במותו, עמד משקלו על 362 קילוגרמים וה-BMI שלו היה 105.3.

== ראו גם ==
* השמנת יתר חולנית
* קרול יאגר
* וולטר האדסון

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.guinnessworldrecords.com/records-3000/heaviest-man/ ג'ון ברוור מינוץ'] באתר שיאי גינס

קטגוריה:שיאני גינס אמריקאים
קטגוריה:מדינת וושינגטון: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941

קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1983
שבט כהן

שבט כהן היא קומדיית מצבים ישראלית שהופקה בשנת 1991 עבור הערוץ הראשון. הסדרה עוסקת בחוויותיה היומיומיות של משפחה ישראלית. את פרקי הסדרה כתבו יוסף ויאיר לפיד, היא הופקה בידי חיימון גולדברג, דניאל פארן ועוזי פלד ובוימה בידי דן בירון. הסדרה ירדה מהמסך לאחר מספר ביקורות שליליות, ולא הותירה חותם משמעותי, למעט בשידורים חוזרים.

== דמויות ==
* בני כהן (אברהם מור) אב המשפחה. 
* אלישבע כהן (שושיק שני) אם המשפחה. 
* גידי כהן (דני שטג)
* אורלי כהן (ענת זמיר)
* דורית (לבנה פינקלשטיין)
* שירה (ליאת גורן)
* הרצל (מאיר סויסה)
* שבח (יונתן צ'רצ'י)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:קומדיות מצבים ישראליות
קטגוריה:יאיר לפיד
לאוניד סובינוב

לאוניד סובינוב בסביבות 1910
לאוניד סובינוב (ברוסית: Леони́д Вита́льевич Со́бинов; (26 במאי (7 ביוני) 1872 - 14 באוקטובר 1934), היה זמר אופרה רוסי וסובייטי, זוכה תואר אמן העם (1923).

== חייו ==
לאוניד סובינוב נולד בירוסלבל למשפחת עובד בתחום המסחר. בהיותו לומד בגימנסיה הוא התחיל לשיר. לאחר סיום הלימודים הוא התקבל לפקולטה למשפטים של אוניברסיטת מוסקבה וסיים אותה בשנת 1894. עם קבלת תואר משפטן סובינוב החל לעבוד במשרד עורכי דין.

במקביל ללימודים באוניברסיטה סובינוב היה שר במקהלה ובסתיו 1892 החל ללמוד זימרה. לאחר סיום לימודי זימרה בשנת 1897 סובינוב התקבל לסגל תיאטרון בולשוי. בשנת 1899 הוא שר לצד פיודור שאליאפין, אותו העריץ. בשנים 1904–1906 סובינוב הופיע בתיאטרון לה סקאלה במילאנו. בהמשך הוא היה שר בבתי אופרה של פריז, לונדון, ברלין, וינה וערים נוספות באירופה.

לקראת עונת שנת 1910 סובינוב חזר לתיאטרון בולשוי. לאחר מהפכת אוקטובר סובינוב נבחר למנהל התיאטרון וכיהן בתפקיד זה פעמיים - בשנים 18–1917 ובשנת 1921.

סובינוב עזב את הבמה בשנת 1933 בגיל שישים. הוא נפטר בריגה מהתקף לב ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.

לזכרו בעיר סראטוב מתקיים פסטיבל שנתי.

החל מתחילת המאה ה-20 בוצעו הקלטות רבות של סובינוב שרובם הועברו לתקלטורים.

האסטרואיד 4449 Sobinov נקרא על שמו.

==משפחתו==
סובינוב היה נשוי פעמיים. בפעם הראשונה הוא התחתן עם השחקנית מריה קורז'בינה. מנישואין אלו היו לו שני בנים. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה הם התגייסו לצבא הלבן. הבן הצעיר נהרג במלחמה, השני עזב את רוסיה והתגורר בגרמניה. עם סיום מלחמת העולם השנייה הוא נעצר על ידי נ.ק.ו.ד. ונשלח ל-10 שנות מאסר בגולג. לאחר שחרורו הוא התגורר בקרבת מוסקבה ונפטר תוך זמן קצר.

מנישואין השניים (1915) לסובינוב הייתה בת שהתגוררה איתו ועם אשתו השנייה בברית המועצות. נכדתו היא במאית סרטים מצוירים מצליחה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160107161352/http://www.sobinov.yar.ru/ אתר מוזיאון לזכר הזמר]
* [http://ovp1955.narod.ru/sobinov_leonid/sobinov.html אריות בביצוע של סובינוב]
* [http://www.cantabile-subito.de/Tenors/Sobinov__Leonid/sobinov__leonid.html קורות חיים באנגלית]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרי טנור
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:זמרי אופרה רוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1872
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1872
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1934
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1934
מנגנון פיזו-פוקו

מנגנון פוקו. משמאל: האור מוחזר מהמראה המסתובבת (שמאל) אל המראה הנייחת (למעלה). מימין: האור החוזר מהמראה הנייחת, מוחזר מהמראה המסתובבת, אשר התקדמה לזווית θ בזמן מסע האור אל המראה הנייחת. הטלסקופ בזווית 2θ ביחס למקור האור קולט את הקרן המוחזרת.
מנגנון פיזו. האור עובר מצד אחד של השן בדרכו החוצה, ומצדה השנייה של השן בדרכו חזרה, בהנחה שמהלך גלגל השיניים משלים שן אחת בזמן התקדמות האור.

מנגנון פיזו-פוקו (1850) תוכנן על ידי הפיזיקאים הצרפתים ארמן איפוליט פיזו ולאון פוקו על מנת למדוד את מהירות האור. במהלך הניסוי, אור מוחזר ממראה מסתובבת, לעבר מראה נייחת המוצבת במרחק 35 קילומטר ממנה. המראה המסתובבת חגה מעט בזמן שלוקח לאור לעבור מהמראה המסתובבת לנייחת וחזרה, והשתקפות האור מוסטת ביחס למקור האור, בזווית קטנה אך ניתנת לגילוי. אם המרחק בין המראות הוא h, הזמן בין שתי ההשתקפויות על המראה המסתובבת הוא 2h/c (כאשר c היא מהירות האור). אם המראה מסתובבת בקצב זוויתי קבוע וידוע <math>\omega</math>, הזווית θ נוצרת בזמן של מסע האור בשני הכיוונים, ואז:

:<math>\frac{\theta}{\omega} = \frac {2h}{c}=t </math>

במילים אחרות, ניתן לחשב את מהירות האור c על פי הזווית הנצפית θ, מהירות זוויתית ידועה, והמרחק h כך:

:<math>c = \frac {2 \omega h}{\theta }</math>

הגלאי נמצא בזווית 2θ ביחס למקור האור, מאחר שהנורמל למראה המסתובבת מסתובב ב-θ, ומפחית ב-θ גם את זווית הכניסה של הקרן וגם את זווית ההשתקפות.

פוקו ביסס את המנגנון על ניסוי קודם של פיזו אשר, ב-1849, השתמש בשתי מראות קבועות, כאשר אחת מהן מוסתרת חלקית על ידי גלגל שיניים מסתובב.
ההערכה של פיזו למהירות האור הייתה גבוהה מהמציאות בכ-5%.

הניסוי של פיזו למדידת מהירות האור במים נחשב כ"מסמר האחרון בארון המתים" של המודל החלקיקי של האור של ניוטון. מודל זה חזה שתנועת האור במים אמורה להיות מהירה יותר מאשר באוויר. פיזו הראה שמהירות האור במים נמוכה מבאוויר, על ידי כך שהניח צינור מלא מים בנתיב האור.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20120304231206/http://imgbase-scd-ulp.u-strasbg.fr/displayimage.php?album=648&pos=24 תרשים] הניסוי המקורי המופיע בכרך השני בספר של פוקו: [https://web.archive.org/web/20120209054548/http://num-scd-ulp.u-strasbg.fr:8080/527/ Volume Two - Recueil des travaux scientifiques de Léon Foucault] 1878.
* [https://web.archive.org/web/20131014210408/http://www.st-andrews.ac.uk/~ulf/media.html Light in moving media]
==הערות שוליים==

קטגוריה:פיזיקה: ניסויים
אחמד עלי

אחמד מוחמד מוחמד עלי (בערבית: أحمد محمد محمد علي; נולד ב-19 בנובמבר 1972) הוא קצין בדרגת עקיד (קולונל) המכהן כיועץ תקשורת לנשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי ולשעבר דובר צבא מצרים הראשון.

מונה לתפקיד דובר הצבא המצרי לאחר הדחת הנשיא מוחמד מורסי. לדף הפייסבוק כדובר הצבא היו מעל 2,000,000 עוקבים וכלי התקשורת המצריים עקבו באדיקות אחרי העדכונים שהוא פרסם, והעלו בעקבותיהם ידיעות הקשורות לצבא.

עלי סיים את לימודיו במכללה הצבאית המצרית בשנת 1991. לאחר מכן שירת בחיל הרגלים המצרי והשתלב בו בתפקידים שונים, בהם מפקד גדוד. בהמשך כיהן כחבר בצוות ההוראה של המכללה הצבאית ושל מכללת המפקדים והמטה הכללי. הוא מחזיק במספר תארים אקדמיים בנושאי צבא וביטחון. בין היתר למד בבריטניה ובארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.facebook.com/Egy.Army.Spox דף הפייסבוק הרשמי]
* [https://twitter.com/EgyArmySpox חשבון הטוויטר הרשמי]
* 
* גלעד וניג, [http://www.washingtoninstitute.org/policy-analysis/view/sisis-spin-man איש הספינים של א-סיסי], באתר מכון וושינגטון למדיניות המזרח הקרוב, 1 ביולי 2014 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי צבא מצרים
קטגוריה:דוברים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1972
אבים (מחוז)

מחוז אבים (באנגלית, בסוואהילי: Abim) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור הצפוני במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, אבים.

== מיקום ==
המחוז גובל במחוז קוטידו מצפון מזרח, במחוז נפק מדרום מזרח, במחוז אוטוק מדרום מערב, ובמחוז פאדר ממערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא אבים.

== רקע ==
במקור נחשב המחוז לנפת לאבוור שישבה תחת מחוז קוטידו. ב-1 ביולי 2006, התפצל המחוז והפך למחוז עצמאי, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז<ref></ref>. תחת המחוז יושבות הנפות: אבים, אלרק, לוטוקיי, מורולם וניאקווי<ref></ref>.

==כלכלה==
הכלכלה בנויה בעיקר מחקלאות וגידול בעלי חיים. סוגי הגידולים הם: דורה, תירס, דוחן, אפונה, דלעת, אגוזי אדמה, מלפפון, שעועית, מניהוט מצוי, בטטה, חמנית, שומשום ואורז<ref></ref>.

==אוכלוסייה==
כ-85% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים<ref></ref><ref></ref>.

{| class="wikitable sortable"
|-
! שנה !! אומדן אוכלוסייה 
|-
| 2002 || 51,800
|-
| 2003 || 52,300
|-
| 2004 || 52,800
|-
| 2005 || 53,300
|-
|2006
|53,800
|-
|2007
|54,300
|-
|2008
|54,800
|-
|2009
|55,300
|-
|2010
|55,800
|-
|2011
|56,300
|-
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://web.archive.org/web/20080606032747/http://www.abim.go.ug/ Abim District Information Portal]

==הערות שוליים==

אבים
גברדין

מודעה של ברברי למכירת חליפות גברדין, ב-[[1908]]
גברדין (באנגלית: Gabardine) הוא טקסטיל שהומצא ב-1879 על ידי תומאס ברברי, שרשם עליו פטנט ב-1888. האריג אטום למים ומשמש ליצירת מעילי גשם ובגדים אחרים.

הגברדין שימש לביגוד עבור חוקרי קטבים דוגמת רואלד אמונדסן וארנסט שקלטון ועבור כובש הפסגות ג'ורג' מאלורי.

== ראו גם ==
*בד דנים

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20120825063050/http://www.badimnet.co.il/badim-list/Gabardin.html גברדין] באתר מילון הבדים
* 

קטגוריה:בדים
מעיל גשם

קצין בריטי לבוש במעיל גשם, ב[[מלחמת העולם הראשונה]]
מעיל גשם הוא פריט לבוש עליון (הנלבש לרוב מעל הבגדים), ומיוצר מחומר אטום למים במטרה להגן על האדם מפני הגשם.

במלחמת העולם הראשונה מונה תומאס ברברי, ממציא הגברדין ובעל הפטנט עליו, לספק הרשמי ומעצב המדים של חיילי צבא בריטניה שהיו אמורים להילחם בחפירות. ברברי עיצב מבדי גברדין מעילי גשם עבור הקצינים הבריטיים ובהמשך עבור הקצינים הצרפתים. לאחר המלחמה התפשט השימוש במעילי גשם גם בין האזרחים<ref></ref>.

מעיל הגשם (באנגלית: "Trench coat") הוא התפתחות של גלימה אטומה לגשם בשם "Gents Walking", שנמכרה בחנות של ברברי כבר בראשיתה ושימשה את העובדים בחיק הטבע, במיוחד הנאלצים להתמודד עם פגעי מזג האוויר, הגלימה שימשה גם את חוקרי הקטבים. הגלימה הפכה לאחד מסימני ההיכר של הבלש הספרותי שרלוק הולמס.

מעיל הגשם היה בתחילה בגד גברי מובהק ובסרטי קולנוע היו שחקנים שהפכו אותו לאחד מסמליהם, כמו המפרי בוגרט ופיטר סלרס. בהמשך החלו גם נשים ללבוש מעילי גשם ועל מסך הקולנוע הייתה גרטה גרבו הראשונה שהופיעה לבושה במעיל גשם בסרט A woman of affairs. אחריה כבר באו קתרין הפבורן, סופיה לורן ואחרות<ref></ref><ref></ref>.

סוכני הגסטפו אימצו לעצמם גרסה שחורה של מעיל גשם, שפותחה במיוחד עבורם.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעילים
קטגוריה:גשם
אליהו גמליאל

אליהו גמליאל (3 במאי 1926 – 10 במרץ 2013) היה מוזיקאי, מורה למוזיקה, כוריאוגרף ומרקיד ריקוד עם ישראלי.

== חייו ==
אליהו גמליאל נולד בטבריה, למד ב"תלמוד תורה", ואחר כך למד בבית הספר העממי בטבריה. כבר מגיל צעיר גילה נטייה למוזיקה, ובהיותו בגיל 12 ניגן במפוחית פה ובתופים, וליווה בנגינתו את ריקודי העם שנערכו בצריף הצופים בטבריה. בנעוריו התחנך בחברת הנוער בעין חרוד וברמת יוחנן, וארגן ערבי ריקודי עם אחרים בקיבוץ בערבי שבת.

ברמת יוחנן פגש את המלחין מתתיהו שלם, שהתרשם מכישוריו ושלח אותו ללמוד במדרשה למורים למוזיקה. במקביל ללימודיו המוזיקליים רקד אליהו גמליאל בלהקת המחול "ענבל".

גמליאל התגייס לפלמ"ח, ועם הקמת צה"ל שירת ביחידת חבלנים. מאוחר יותר ליווה בנגינת חליל צד את תזמורת צה"ל, שהייתה בשלבי התארגנות והקמה ראשונים, והופיע עמה ברחבי ישראל.

גמליאל היה חבר ב"חבורת האש", והרבה להופיע עמה וגם בנפרד בשירי רועים ביישובים שונים ברחבי ישראל, כשהוא שר, רוקד, מתופף ומחלל בחלילים שונים שחלק מהם יצר במו ידיו. גמליאל השתתף בחוגי ריקודי עם ברחבי ישראל, הדריך וארגן הרקדות עם, ושימש מורה למוזיקה בבתי ספר ובסמינר הקיבוצים.

בפסטיבל הזמר והפזמון של שנת 1965 היה גמליאל חבר בוועדת בחירת השירים לצד פאול בן-חיים, יחזקאל בראון, אהרן מגד, נעמי פולני ונוספים.

בסוף אוקטובר 2011 ערכה אקו"ם בבית אגודת העיתונאים "בית סוקולוב" מסיבת הוקרה לגמליאל ולאמנים ותיקים אחרים. גמליאל, על אף שחצה את גיל ה-80, הופיע עם בתו יסמין, שהייתה חברה בלהקת הבנות "מנגו".

גמליאל התגורר בחיפה עד לפטירתו בגיל 87. נקבר בבית העלמין בקיבוץ רמת יוחנן.

==יצירתו==
גמליאל חיבר ריקודים רבים הנרקדים ברחבי ישראל והעולם, ובהם ריקודים לשירים: "מי האיש", "שני שושנים", "ציון תמתי", "איילת אהבים", "כל הכבוד". גמליאל הלחין את השיר הידוע "ארץ זבת חלב ודבש", שהפך לקלסיקה בזמר הישראלי, ואף חיבר לשיר זה ריקוד.

==קישורים חיצוניים==

* שירים שהקליט בקולו [http://www.zemereshet.co.il/artist.asp?id=381 אליהו גמליאל] באתר זֶמֶרֶשֶׁת

* יואב סידי, [http://magazines.rokdim.co.il/showart.php?artid=407 אליהו גמליאל: איש החליל והמוזיקה אוהבד אדם טבע ומחול], במגזין רוקדים, 2013

קטגוריה:כוריאוגרפים ישראלים
קטגוריה:ריקודי עם
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים ברמת יוחנן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
קטגוריה:ריקודי עם בישראל: כוריאוגרפים
הקונצונים

הקונצונים היא תוכנית לילדים בגיל הרך המשודרת בערוץ הופ!.

==רקע==
התוכנית מונחית על ידי בובות, שהן גם הדמויות בתוכנית. הדמויות הן ארבעה חברי משפחת הקונצונים, שני הורים ושני ילדים: האבא- מר קונץ, האמא- צילה, הבן הקטן- ציקי והבת הגדולה- צפי. בתוכנית מוצגים חייהם ובעיותיהם במסגרת חיי המשפחה, בית הספר והגן, והדרך בה הם מתמודדים עימן. התוכנית גדושה בתכנים חינוכיים ולימודיים, אשר קהל הצופים לומד מהם ולוקח מהם השראה, כגון: בטיחות בדרכים, איך להתמודד עם חברים ועוד. לתוכנית מספר עונות והיא משודרת החל משנת 2001. בתחילה התוכנית שודרה בשעות הבוקר בלבד, אולם בהמשך שודרה גם בשעות הערב החל משנת 2004, ובהמשך שודרה גם בנושא לחג החנוכה ושודרה גם בנושא בטיחות בדרכים החל משנת 2009.

==הדמויות והמדבבים==
* מר קונץ (ז'יל בן דוד) - אב הבית וראש המשפחה, בעלה של צילה, אביהם של צפי וציקי. מכונה על ידי צילה "קונצי". הבשלן של הבית. 
* צילה (איקי גלעד) - נחמדה מאוד וחכמה, אמם של צפי וציקי.צוין שהיא כנראה עובדת משרד. היא ומר קונץ מכירים מגיל צעיר ובני אותו הגיל. 
* ציקי (ז׳יל בן דוד) - ילד קטן חמוד ותמים אשר לומד בגן, אח קטן של צפי. 
* צפי (איקי גלעד) - ילדה, אחות גדולה של ציקי ובתם של צילה ומר קונץ, לומדת בבית ספר. לצפי יש כמה מושאי אהבה: מיכאל בן השכנים שהוזכר רק בסדרה, רונן שלומד בכיתתה והוזכר רק בסדרות הבת "הקייטנה של הופ: מא' ועד ת'" ו"המרחב המוגן של הופ" ויובל בן עמי שהוזכר בשיר "מתלבשים".

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות ערוץ הופ!
קטגוריה:חינוך לגיל הרך
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
קטגוריה:סדרות ילדים של ברוש הפקות
וסילי דגטיאריוב

וסילי אלכסייביץ' דגטיאריוב (ברוסית: Василий Алексеевич Дегтярёв ; 21 בדצמבר 1879 (לפי הלוח הגרגוריאני - 2 בינואר 1880) – 16 בינואר 1949) היה מתכנן נשק קל סובייטי. במהלך עבודתו הוא היה אחראי על תכנון של כ-80 סוגי נשק מהם 19 עברו לייצור סדרתי. על פעילותו הוענקו לו עיטורי לנין (3 פעמים), עיטור הדגל האדום, גיבור העמל הסוציאליסטי ו-4 פעמים פרס סטלין. אף על פי שבאופן פורמלי דגטיאריוב סיים רק מספר שנות לימוד בבית הספר ליד הכנסייה, הוענק לו תואר דוקטור למדעים טכניים על סמך כלל ההמצאות בפיתוח נשק קל.

וסילי דגטיאריוב נולד בעיר טולה למשפחה עובד במפעל לייצור נשק. בשנת 1901 הוא גויס לצבא ועבר את השרות בבית מלאכה לנשק בפרברי סנקט פטרבורג. לאחר סיום השרות הצבאי הוא נותר והמשיך לעבוד באותו מקום.

בהמשך הוא עבד תחת הנחיות של מתכנן הנשק ולדימיר פיודורוב. בינואר 1918 פיודורוב הועבר לעבודה במפעל לייצור נשק בעיר קוברוב (מחוז ולדימיר) ודגטיאריוב עבר ביחד איתו. 

בשנת 1924 דגטיאריוב התחיל בתכנון מקלע קל חדש ובשנת 1927 הוא נכנס לשירות מבצעי בצבא האדום. בהמשך דגטיאריוב עבד על תכנון מספר רב של כלי נשק במפעל בקוברוב. בקיץ 1941 הוא וצוותו תכננו תוך מספר חודשים רובה נגד טנקים והכניסו אותו לייצור סדרתי. על פעילותו הוענקו לו מספר עיטורים ופרס סטלין ארבע פעמים.

וסילי דגטיאריוב נפטר בשנת 1949 ונטמן בעיר בה פעל שנים רבות. לאחר פטירתו המפעל נקרא על שמו. בבניין בו התגורר נפתח מוזיאון.

==כלי נשק לפי תכנון של דגטיאריוב==
* מקלע DP - נכנס לשירות בשנת 1927. יוצרו כ-795 אלף יחידות. 
* תת-מקלע פפ"ד. נכנס לשימוש בשנת 1934 והיה בייצור סדרתי עד לשנת 1942. נבנו כמה עשרות אלפי יחידות.
* מקלע DK - נכנס לשירות מבצעי בשנת 1931 והיה בייצור עד לשנת 1938 כאשר הוחלף בדגם משופר.
* מקלע DShK - נכנס לשירות מבצעי בשנת 1938 כדגם משופר של מקלע DK. נמכר לכ-40 מדינות. נמצא בשימוש עד היום.
* מקלע RPD - נכנס לשירות בשנת 1949. בחלק ממדינות אפריקה נמצאות בשימוש עד היום.
* רובה נגד טנקים PTRD - נכנס לשימוש בשנת 1941 והיה בייצור עד לשנת 1944. נבנו כ-281 אלף יחידות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור סובורוב
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:מהנדסים סובייטים
קטגוריה:מהנדסים רוסים
קטגוריה:ילידי 1879

קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1949
נבחרת סן-פייר ומיקלון בכדורגל

נבחרת סן-פייר ומיקלון בכדורגל (בצרפתית: Équipe de Saint-Pierre-et-Miquelon de football) היא נבחרת הכדורגל של איי סן-פייר ומיקלון שבשליטת צרפת הנמצאים ליד החוף המזרחי של קנדה.

הנבחרת נשלטת על ידי התאחדות הכדורגל של סן-פייר ומיקלון הנמצאת בשליטת התאחדות הכדורגל הצרפתית. הנבחרת אינה חברה בפיפ"א או ב CONCACAF ולכן איננה מורשית להשתתף בגביע העולם בכדורגל או בגביע הזהב של CONCACAF.

המשחק הראשון בהיסטוריה של הנבחרת התקיים בתאריך 3 בפברואר 1958 נגד קבוצה של מלחים צרפתים. בתאריך 21 ביוני 1997 התקיים משחק של הנבחרת נגד כדורגלני עבר של צרפת בראשות מישל פלאטיני. הנבחרת הפסידה 4-5 לפני קהל שיא של 1,400 צופים. (רבע מהאוכלוסייה של האיים).

==כל גביעי המושבות מעבר לים של צרפת בכדורגל==
* 2010 - שלב הבתים
* 2012 - שלב הבתים

סן-פייר ומיקלון
סן-פייר ומיקלון
סן-פייר ומיקלון
נבחרת סן ברתלמי בכדורגל

נבחרת סן ברתלמי בכדורגל היא נבחרת הכדורגל של האי סן ברתלמי שבשליטת צרפת הנמצא בים הקריבי.

הנבחרת נשלטת על ידי התאחדות הכדורגל של סן ברתלמי הנמצאת בשליטת התאחדות הכדורגל הצרפתית. הנבחרת אינה חברה בפיפ"א או ב CONCACAF ולכן איננה מורשית להשתתף בגביע העולם בכדורגל או בגביע הזהב של CONCACAF.

==כל גביעי המושבות מעבר לים של צרפת בכדורגל==
* 2008 - לא השתתפה
* 2010 - לא השתתפה
* 2012 - לא השתתפה

סן פייר ומיקלון
סן פייר ומיקלון
סן פייר ומיקלון
מיכל למדני

מיכל למדני-כהן (נולדה ב-5 בדצמבר 1944) היא אתלטית עבר ישראלית, שמונה פעמים אלופת ישראל (1960 - 1966 ו-1968), שיאנית ישראל, אלופת ושיאנית המכביה (השישית 1961 והשביעית 1965) בקפיצה לגובה. ייצגה את ישראל באולימפיאדה (טוקיו 1964).

== ביוגרפיה ==
למדני גדלה בכפר חיים. התאמנה בקבוצת הפועל חדרה בהדרכתו של שורה רפפורט.

באליפות ישראל שנערכה ביולי 1960 זכתה למדני במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.40 מטר לפני רינה גוטסמן ממכבי חיפה (1.40 מטר) וליכטנשטיין מהפועל ראשון לציון (1.35 מטר).

===אלופת ושיאנית המכביה===
בתחרויות האתלטיקה של המכביה השישית שנערכו בתל אביב בשנת 1961 זכתה למדני במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא מכביה חדש של 1.53 מטר, לפני עמליה פרנק מישראל (1.40 מטר) ואנה מריה נורסה מאיטליה (1.40 מטר), שיפור לשיא של אהובה קריביצקי (1.48 מטר). יום למחרת, במסגרת תחרויות הנוער של המכביה היא שיפרה את השיא הישראלי של קריביצקי בס"מ והעמידה אותו על 1.57 מטר.

באליפות בתי הספר באתלטיקה שנערכה במאי 1962 זכתה למדני במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא ישראלי חדש של 1.60 מטר.

באליפות הפועל באתלטיקה שנערכה ביוני 1963 זכתה למדני במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא ישראלי חדש של 1.64 מטר.

באוגוסט 1963 לקתה למדני במחלת כליות והחמיצה את האוניברסיאדה.

===אולימפיאדת טוקיו===
בתחרות שנערכה במכון וינגייט במאי 1964 קבעה למדני בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.65 מטר. באולימפיאדת טוקיו (1964) היא סיימה במקום 19 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.65 מטר.

בתחרות שנערכה ב-1 במאי 1965 זכתה למדני בקפיצה לגובה בשיא ישראלי חדש של 1.66 מטר.

בתחרות האתלטיקה של המכביה השביעית שנערכה ברמת גן ב-31 באוגוסט 1965 זכתה למדני במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא ישראלי ובשיא מכביה חדש חדש של 1.67 מטר ובכך הגנה על תוארה. שיא ישראלי זה החזיק מעמד 6 שנים ונשבר על ידי אורית אברמוביץ' (1.68 מטר).

במסגרת תחרויות האתלטיקה של כינוס הפועל ה-8 שנערכו באצטדיון רמת גן בתחילת מאי 1966 זכתה למדני במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.64 מטר, אחרי שיאנית העולם והאלופה האולימפית יולנדה באלאש מרומניה (1.75 מטר).

בשנת 1966 נישאה למדני לספורטאי יצחק כהן והחליטה לוותר על השתתפות במשחקי אסיה ובשנת 1967 נולד בנם הבכור.

== תארים והישגים ==
* בשנת 1963 זכתה למדני בתואר ספורטאית השנה של ישראל.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20170519001021/http://www.iaa.co.il/iaa/news/11620 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - קפיצה לגובה] באתר איגוד האתלטיקה בישראל
* [http://www.gbrathletics.com/nc/isr.htm אלופי ואלופות ישראל באתלטיקה] באתר gbrathletics 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כפר חיים: אישים
קטגוריה:אתלטיות אולימפיות ישראליות
קטגוריה:אלופות המכביה: אתלטיות
קטגוריה:אלופות ישראל בקפיצה לגובה
קטגוריה:אלופי ישראל בקפיצה לגובה
קטגוריה:שיאניות ישראל בקפיצה לגובה
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
צלופח חשמלי

צלופח חשמלי (שם מדעי: Electrophorus electricus) הוא דג חשמל המסוגל לייצר מתח חשמלי המגיע לעוצמה של עד 860 וולט למשך כשתי מילישניות, בו הוא משתמש הן להגנה והן לציד. הוא טורף-על באזורי המחיה שלו בדרום אמריקה.
במהלך מסע באמזונאס בספטמבר 2019 התגלו שני מינים חדשים של צלופחי חשמל: Electrophorus voltai ו-Electrophorus varii.
למרות שמו, הוא איננו צלופח אלא בן לסדרה דגי חשמל טרופיים (Gymnotiformes).

== מאפיינים ==
אורך גופו של צלופח חשמלי ממוצע מגיע לשני מטרים, ומשקלו לכ-20 ק"ג. צבע גבו בגוני חום-אפור ובטנו בצבע כתום או צהוב. גוון בטנן של נקבות בוגרות בהיר יותר. לצלופח החשמלי אין קשקשים, פיו בעל צורה מרובעת והוא ממוקם בקצה החוטם שלו. כמו לדגים אחרים, יש לו שלפוחית אוויר שמחולקת לשני חלקים: התא הקדמי מחובר לאוזנו הפנימית וכתוצאה מכך מגביר את יכולת השמיעה שלו. התא האחורי עובר לאורך כל חלל גופו ועוזר לו בציפה. הצלופח צריך לצוף מעל פני המים מדי עשר דקות כדי לקחת אוויר. כ-80% מהחמצן שהוא קולט לגופו מושגים על ידי עלייתו מהמים.

לצלופח החשמלי יש שלושה איברים מיוחדים שתופסים כארבע חמישיות מאורך גופו ובהם הוא נעזר כדי לייצר שדה חשמלי בשתי עוצמות: במתח נמוך או במתח גבוה. כאשר הוא מאתר את הטרף שלו, מוחו שולח אות למערכת העצבים שלו שמגיע לאיברים אלו. מכת חשמל מצלופח זה לא יכולה להרוג אדם בוגר, שכן הפריקה החשמלית של הזרם הנוצר בגופו נמשכת פחות משתי אלפיות השנייה.

אזורי המחיה של הצלופח החשמלי הם אגנים של נהר האמזונאס ושל נהר האורינוקו, ביצות ונהרות קטנים. הוא ניזון מחסרי חוליות, ופרטים בוגרים לעיתים ניזונים מדגים ומיונקים קטנים. אצל הצלופח החשמלי, הזכרים קטנים יותר מהנקבות.

== גלריה ==
<gallery widths="150px" heights="120px">
תמונה:Electric-eel2.jpg
תמונה:Electrophorus electricus 3.jpg
תמונה:Electric-Eel-03.jpg
תמונה:Electrophorus electricus.jpg
 </gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דגי סכין עירומים
קטגוריה:ברזיל: דגי מים מתוקים
קטגוריה:ונצואלה: דגי מים מתוקים
קטגוריה:דגי האמזונאס
קטגוריה:דגים אמפיביים
קטגוריה:דגים: טורפי-על
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
פרייהר

[[כתר הרלדי של פרייהר כחלק משלט האצולה]]
פֿרַייהֵר (בגרמנית: Freiherr; מילולית: "אדון חופשי") הוא תואר אצולה במרחב הגרמני, האימפריה הרומית הקדושה ויורשותיה, פרוסיה, סכסוניה, בוואריה, לוקסמבורג, גרמניה, אוסטריה וכו'. דרגת הפריהר היא השנייה במדרג האצולה, בין "אצולת השירות", מעל לתארים ריטר ואדלר ומתחת לתואר גראף. הפריהר היא הדרגה הבסיסית שבה מותר לשאת את הכינוי "פון" לפני שם המשפחה. הדרגה מקבילה בערך לתואר "ברון". תואר אשתו של הפריהר הוא "פרייפראוּ" (Freifrau) ובנותיו הבלתי-נשואות נקראות "פריין" (Freiin). הפניה הרשמית לבעל תואר זה היא Herr Baron.

== שימוש בתואר ==
עד מלחמת העולם הראשונה, התואר פֿרַייהֵר היווה חלק משם המשפחה ובא לפני שם המשפחה לאחר השמות הפרטיים, יחד עם התחילית "פון" (von, מילולית: מ-) (ולפעמים "אונד צו", und zu), למשל קרל לודוויג פרייהר פון אונד צו גוטנברג. עם זאת, בפרוסיה היה נהוג להקדים את התואר לשם הפרטי (למשל: פרייהר הנס פון שוורץ).

לאחר מלחמת העולם הראשונה נאסר השימוש בתואר כתואר אצולה הן בגרמניה והן באוסטריה. בגרמניה הפך התואר, בהתאם לחוקת רפובליקת ויימאר, לחלק אינטגרלי משם המשפחה, אך ללא משמעות מעבר לכך. באוסטריה נאסר (עד היום) כל שימוש בתואר והוא הושמט משמות המשפחה שכללו אותו לפני כן (כך למשל פרידריך פרייהר פון שוורץ הפך לפרידריך שוורץ).

== שורשי התואר בפיאודליזם וההבדל בינה לבין ברון ==
במערכת הפיאודלית ניתן התואר ישירות על ידי הריבון למנהל חלקה "חופשית", כלומר בעל זכות אחזקה והנאה מנדל"ן, ללא חובה פיאודלית, תוך אוטונומיה שיפוטית כלפי תושבי החלקה. חלקתו של הפריהר יכלה להיות כלולה בנחלה גדולה יותר של גראף או הרצוג, אך הפריהר לא חב להם חובה פיאודלית. חלקת הפריהר הייתה חלק מ"נחלת הכתר".

תואר הברון, שקיים בשפה הגרמנית, יכול להתייחס הן לפרייהר (כך לרוב) או לבעל תואר-ביניים במסגרת המדרג הפיאודלי, שנמוך מגראף (וכפוף לו) כתואר אליו יכלו להתקדם אבירים או בני אצולת השירות, הכפופים לגראף.

כאשר תואר פרייהר ניתן מקיסר האימפריה הרומית הקדושה, נקרא התואר Reichsfreiherr (פרייהר של הרייך).

==פרייהרים מפורסמים==
* הברון מינכהאוזן - Hieronymus Carl Friedrich Freiherr von Münchhausen
* "הברון האדום" מנפרד פון ריכטהופן - Manfred Albrecht Freiherr von Richthofen 
* הברון מוריס דה הירש - Moritz, Freiherr Von Hirsch Auf Gereuth
* הברון מוריץ פון קניגסוורטר - Moritz Freiherr von Königswarter
* הברון פרדיננד פון רוטשילד - Ferdinand James Anselm, Freiherr von Rothschild

== קישורים חיצוניים ==

* [http://home.foni.net/~adelsforschung/faq.htm שאלות ותשובות בנוגע לאצולה במרחב הגרמני] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תוארי אצולה
קטגוריה:מילים וביטויים בגרמנית
קטגוריה:פיאודליזם
אסיף

יבול נאסף על ידי בני האדם בעבודת כפיים, במשך רוב ה[[היסטוריה של החקלאות.]]
אסיף של שיבולים מהשדה, ציור משנת 1895
בחקלאות, אָסִיף הוא תהליך איסוף הפרי מהכרמים והמטעים, לאחר שזה נבצר או נקטף. האסיף מסמל את סיום העונה של גדילת היבול, או את סיום מחזור הגדילה של גידול מסוים, וחל על פי רוב בשלהי הקיץ או בתחילת הסתיו. רש"י מפרש טרם הגשמים היורדים ועלולים להרטיב את התבואה בשדה, אך בארץ ישראל התבואה נקצרת כבר באפריל מאי. המונח אסיף כולל בתוכו גם את השלבים שעובר היבול לאחר הוצאתו מן האדמה − קירור, מיון, ניקוי, אריזה ועד השלב של עיבודו, או עד השלב של הובלתו למרכזי ממכר.

== האסיף במקורות קדומים ==
בתורה נקרא חג הסוכות גם בכינוי "חג האסיף", מפני שלקראת סוכות מסיימים לאסוף מהכרם ומהמטע את כל התוצרת החקלאית של עונת הגשמים הקודמת, ובעיקר מסיימים לדרוך את הענבים בגתות ומכניסים את היין ליקבים. חג האסיף נבדל מ"חג הקציר" (שבועות), שבו קוצרים את החיטה ומחג הפסח שבו מתחיל קציר השעורה וחג החנוכה שככל הנראה מקורו בחג חקלאי שנחוג בסוף מסיק וכבישת שמן הזית. ככל הנראה התוצרת העיקרית שנאספה לקראת סוכות לא הייתה תבואה, שנאספה כבר בתחילת הקיץ, אלא פירות קיץ כמו תאנים ובעיקר ענבים (שבדרך כלל יובשו לדבלים וצימוקים). יש גם הטוענים כי הכוונה בכינוי "חג האסיף" לאיסוף הקש שנוצר מהתבואה שיובשה בשדה לאורך הקיץ, שאותו אוספים לכאורה בסוכות שכן אם יושאר עוד בשדות הוא עלול להתקלקל עקב הגשמים.

בתרבויות שונות צוין אסיף התבואה בחגים הכוללים סעודות ומשתה. ביהדות, למשל, האסיף נחוג בחג הסוכות. אחד ההסברים הקושרים בין האסיף למנהג הישיבה בסוכה מציין כי בזמן איסוף היבול ישבו החקלאים בסוכה שבנו בשדה או בכרם על מנת להיות קרובים לעבודתם ובכך לחסוך בזמן, להגן על היבול מפני גנבים ובעלי חיים או לפקח על העבודה במקרה שהיו בעלי הכרם. הישיבה בסוכה עוגנה גם במאורע היסטורי − הושבת בני ישראל בסוכות במדבר. באמריקה הצפונית קיבל חג האסיף משמעות נוספת של הודיה כללית ושם הוא נחוג כחג ההודיה.

בלוח גזר מהמאה ה-10 לפנה"ס, מופיע האסיף כתקופה החופפת לחודשיים הראשונים בשנה - "ירחו אסף", המכוון לחדשים תשרי וחשוון. לפי המקרא, במסגרת הרפורמה הדתית של ירבעם בן נבט הוא העביר את חג האסיף סוכות בממלכת ישראל מהחודש הראשון לשני.

==קישורים חיצוניים==

* רונית מעוז, [http://www.daat.ac.il/daat/israel/maoz/a7-2.htm התפיסה של מקצב העונות החקלאיות מתקופת המקרא ועד סוף תקופת התלמוד], חלק א': העונות החקלאיות, פרק ז': אסיף, אתר דעת, 2002.
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פעולות חקלאיות
זרמים קטועים

זרמים קטועים הוא סרט דוקומנטרי ישראלי-שווייצרי משנת 2010, בוים על ידי גיא דוידי הישראלי ואלכסנדר גוצ'מאן השווייצרי. 

הסרט צולם משנת 2005 ועד 2008 בכפר בילעין, מערבית לרמאללה והוא מתעד את החיים בכפר הסובל מניתוקים תדירים מרשת המים.

==תקציר==
מסלולי חיים נפגשים בכפר אחד בשומרון. לאורך קווי צנרת המים השבורה נעים אנשי הכפר בילעין במסלוליהם לעבר עתיד לא ברור. ישראל, השולטת על מקורות המים, מספקת מעט מים לשתייה, וכאשר זרם המים אינו ודאי - דבר לא יכול להתפתח. השליטה על הלחץ בצינורות אינה רק שליטה באורח החיים, אלא גם בתודעה. היו ימים בהם בילעין (פירוש שמו: בלי מים) היה הכפר הראשון באזור שהתחבר לרשת המים. זו הייתה אפשרות לקדמה ולהתפתחות, אולם בעיני חלק מהתושבים היו מי הצינור - מים מרים. מי הצינור שימשו ככלי להשפעה על האנשים על מנת שישתפו פעולה עם השב"כ הישראלי והצבא. הקרע הפריד בין האנשים בכפר לשני מחנות. החזרה לטכניקה העתיקה של חפירת בארות לאיסוף מי גשמים היא ביטוי לעצמאות המתחדשת של התושבים אולם ספק אם היחסים בין האנשים בכפר יחלימו.

==הפקת הסרט==
לאחר שיצרו יחד מספר סרטים קצרים החליטו היוצרים גוצ'מאן ודוידי לגור במשך שלושה חודשים בכפר בילעין והתחילו לצלם את מה שיהווה הבסיס לסרט. הרעיון לסרט החל בעקבות שמו של הכפר בילעין שפירושו בלי מקור מים.

המעבר לבילעין עורר תגובות מעורבות בכפר בגלל החשש לביקורת על הכפר על עצם שיתוף הפעולה עם ישראלים. זרמים קטועים הופק באופן עצמאי במימון פרטי בלבד, רוב הצילומים לסרט נעשו מסתו 2005 ועד אביב 2006.

סצנת הסיום הוויזואלית של הסרט כללה צילומים תחת גשם ועל מנת להשלים אותה נדרשו שלוש שנים. הרעיון לשם הסרט הוא מטאפורה למספר הרב של הדמויות בסרט שגורלן נקטע בדרך כזאת או אחרת.

==הפצת הסרט==
זרמים קטועים השתתף בתחרות הקולנוע הדוקומנטרית של פסטיבל קולנוע דרום 2010 ובמסגרת התחרות הדוקומנטרית בפסטיבל הסרטים בירושלים 2010. 

הוא הוצג בעשרות פסטיבלי קולנוע ברחבי העולם וזכה בשנת 2011 בציון לשבח מצלמת דוד בקטגוריית הסרט התיעודי בפסטיבל הקולנוע היהודי בורשה.

על אף העניין הרב בסרט שהיווה את הבסיס לסרטו השני של דוידי "חמש מצלמות שבורות" הסרט מעולם לא שודר בטלוויזיה בישראל.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://sites.google.com/site/interruptedstreams10/hebrew דף הבית של הסרט]
* [http://www.cinema.co.il/movies/movie.aspx?movieId=6548 דף סרט] באתר סינמטק תל אביב
* [http://www.jer-cin.org.il/website/modules/films/Film.aspx?fid=2361 דף סרט] באתר סינמטק ירושלים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטים בערבית
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים תיעודיים העוסקים בסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:בלעין
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2010
מערות חזן

חלל ובו בורות לאיסוף נוזל מכדים
חדר תת-קרקעי לאחסון נוזל בכדים (אולי שמן או יין) בכדים. ברצפה שקעים לבסיס הכדים ולתעלות האיסוף למקרה שהכד נשבר
מערות חזן הוא שמה של מערכת מסתור מתקופת מרד בר כוכבא, הממוקמת במערב בני דקלים והיא מורכבת ממערות קרסטיות, חללים חצובים, מתקנים חקלאיים ובורות מים המקושרים זה לזה במנהרות ומחילות תת-קרקעיות.

אתר המערות התגלה על ידי חברי מושב אמציה ב-1979 בראשות הבן הבכור של המושב, שנהרג בהיותו מפקד צוות בסיירת צנחנים.

ב-2021 הוכרז כגן לאומי והחלו עבודות להנגשתו ובניית פארק לתושבי היישוב בני דקלים.

שם המקום נגזר מן המלה הערבית ח'זאנה (ארון, אוצר), הוא השם בו כינו את האתר הכפריים הערבים באזור, שנשדד עוד בשלהי העת העתיקה של ידי שודדי עתיקות.

== תיאור הממצאים ==
האתר נחפר ב-1983 על ידי הארכאולוגים שלמה גודוביץ' וגדעון אבני.

המערכת כוללת 35 חללים תת-קרקעיים, מחילות ומנהרות באורך כולל של כ-220 מטרים בשטח המשתרע על כ-650 מ"ר.

מאז סוף ימי בית שני ועד תום מרד בר כוכבא וכן מהתקופה הביזנטית בארץ ישראל ועד התקופה הערבית הקדומה התקיים במקום, מעל לפני הקרקע, יישוב, אשר עשה שימוש בחללים התת-קרקעיים לשימושים שונים כגון אחסון ומסתור. החללים התת-קרקעיים הורחבו, חוברו והותאמו לשהיה ממושכת בתקופת מרד בר-כוכבא, אז גם הותקנו מוקדי התעייה ושמירה, חדרי מסתור, פירי אוורור ומתקנים חקלאיים-תעשייתיים תת-קרקעיים כגון בית בד. כן הותקנו לאורך המחילות שקעים לנרות שמן.

במרכז המערכת נמצאות שתי מערות פעמון ומערת קולומבריום, ששולבו באמצעות מחילות במערכת המערות שתחת בתי היישוב. ארבעה חללים תת-קרקעיים שימשו כמחסן לקנקנים, רצפת חדרי האחסון נחצבה בדוגמת שקעים עגולים (כ-150 שקעים בממוצע בחדר) ובאחד מהם נמצאו קנקני שמן שלמים. תחכום מקימי החדרים מתבטא בכך שנבנו בשיפוע מתון מאוד, כאשר בין השקעים מחברות תעלות קטנות המובילות לבור איגום, כך שאם נסדק קנקן, תוכנו היה זורם ונאגר ולא אובד.

== ראו גם ==
* מערכות המסתור של בר כוכבא

== לקריאה נוספת ==
* עמוס קלונר, יגאל טפר, מערכות המסתור בשפלת יהודה, הוצאת הקיבוץ המאוחד עמ' 115–127 - המערכת התת-קרקעית ב"אחוזת חזן"

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [http://www.cet.ac.il/history/galgal/bar-kochva/holchim.asp "מערות חזן" בחבל לכיש], אתר "הולכים ברגל" ב"גלגל ההיסטוריה", אתר מט"ח
* [http://www.inature.info/wiki/גן_לאומי_מערות_חזן גן לאומי מערות חזן]
* [http://www.lachish.org.il/Index.asp?ArticleID=95&CategoryID=143&Page=2 באתר מועצה אזורית לכיש]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בר כוכבא
קטגוריה:שפלת יהודה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:מועצה אזורית לכיש
חזן
מותאקס

מותאקס (ביוונית: μόθαξ, pl. μόθακες; בלטינית: mothax) היא מילה ביוונית דורית שפירושה אח מאומץ או חורג. המונח "מותאקס" שימש לציון מעמד סוציו-פוליטי בספרטה העתיקה, ובמיוחד בתקופת המלחמה הפלופונסית (431-404 לפנה"ס). המותאקים היו צאצאי אבות ספרטנים ואמהות הלוטיות או ילדיהם של ספרטנים עניים. אלה האחרונים, שלא יכלו בשל עוניים להשתתף במימון הסעודות המשותפות בתרומת מזון, לא השתייכו לחבר האזרחים (ה"ספרטיאטים" או ה"הומויאוי" – "השווים") אך הורשו להילחם בצבא הספרטני לצדם של הפריאויקים.

המותאקים היו בני חורין והתחנכו עם הבנים הספרטנים כאילו היו אחיהם החורגים. את חינוכם והשתתפותם בסעודות מימנו משפחות ספרטניות עשירות. מותאקים אחדים, כמו גיליפוס וליסנדרוס, עלו לגדולה חרף מעמדם הנחות; אביו של גיליפוס הוגלה מספרטה באשמת בגידה ואילו ליסנדרוס היה בן למשפחה ענייה.

==מקורות==
<div class="mw-content-ltr">
* Hodkinson, Stephen. Property and Wealth in Classical Sparta. The Classical Press of Wales, 2000.
* Pomeroy, Sarah B., et al. Ancient Greece. New York, Oxford University Press, 1999. p. 483.
</div>
* הערך Mothax באתר [http://www.livius.org/mo-mt/mothax/mothax.html Livius.Org].

קטגוריה:ספרטה
סובא

משפחה בכפר בשנת 1935
סֿוּבָּא (בערבית: صوبا, תעתיק מדויק: צובא) היה כפר ערבי בראש הר צובה ממערב לירושלים.
==היסטוריה==
סובא יושב לראשונה בתקופה הפרסית וההלניסטית. הצלבנים בנו בכפר מצודה, אשר נקראה בלמונט. המצודה נבנתה לפני שנת 1169. בתי הכפר הראשונים נמצאו בתוך חומות המבצר. 

תושבי הכפר התפרנסו בעיקר מגידול דגנים ופירות. בשנת 1834 במהלך מרד הפלחים שימשו הכפר והמצודה כמעוז של תושבי אבו גוש נגד המצרים, כתוצאה מכך נהרסו הכפר והמצודה על ידי אבראהים פאשא.

בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת ירושלים.
לפי מפקד האוכלוסין של שנת 1931 היו בסובא (יחד עם דיר-עמאר, כיום שוכן במקומו בית חולים איתנים) 434 תושבים ו-100 בתים נושבים.
בסקר הכפרים שנערך בשנת 1945 בארץ ישראל, הוערך שטח הכפר ב-4,102 דונם עות'מאני, מתוכם 15 דונם בבעלות יהודית ו-5 דונם שטחים ציבוריים. מספר התושבים הוערך ב-620.

מצודה קטנה בתחומי הכפר שימשה לשמירת הדרך לירושלים. במלחמת העצמאות שימש הכפר כבסיס לוחמים כנגד היישובים היהודים. הכפר שימש (בדומה לכפר אל-קסטל הסמוך) בסיס לכוחות הערבים שחסמו את הדרך שהובילה לירושלים. ההגנה תקפה את הכפר שלוש פעמים אך לא הצליחה לכבשו. לבסוף נכבש הכפר בלילה שבין 12 ל-13 ביולי 1948, על ידי חטיבת הראל של הפלמ"ח במסגרת מבצע דני ותושביו ברחו או גורשו ממנו.

על אדמות הכפר נבנה קיבוץ צובה. רבים מבתי הכפר עומדים כיום ללא גגות. בית הקברות של הכפר נמצא למרגלות ההר וביצורים שנחפרו על ידי ההגנה נראים בצדו הצפון-מזרחי של ההר.
[[הר צובה ועליו שרידי הכפר סובא ומצודת בלמונט ומאחוריו קיבוץ צובה]]

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרי ירושלים: יישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:צובה
IOS 7

iOS 7 היא הגרסה השביעית של מערכת ההפעלה הניידת של אפל - iOS, והעוקבת ל-iOS 6. המערכת הוצגה בכנס המפתחים העולמי של אפל, ה-WWDC, ב-10 ביוני 2013, והגרסה הסופית שוחררה למכשירים התומכים ב-18 בספטמבר, לאחר 6 גרסאות בטא וגרסת GM אחת (Golden Master - גרסה ניסיונית ואחרונה לפני הגרסה שמשתחררת לקהל). השינויים העיקריים הם ממשק המשתמש החדש ומספר שיפורים לפונקציונליות של מערכת ההפעלה. העיצוב של האלמנטים החדשים של הגרסה הובל על ידי ג'ונתן אייב, סגן הנשיא של אפל לעיצוב.

== היסטוריה ==
iOS 7 הוכרזה ב-10 ביוני 2013, ולאחר הנאום המרכזי ב-WWDC, שוחררה בטא 1 למפתחים. בטא 1 תמכה באייפוד טאצ' 5 ובאייפון 4 ומעלה. בטא 2 שוחררה ב-24 ביוני ותמכה בנוסף גם באייפד מיני ובאייפד 2 ומעלה. בטא 3 שוחררה ב-8 ביולי. עד בטא 3, אפל שחררה גרסת בטא כל שבועיים אבל בטא 4 שברה את הדפוס הזה בכך ששוחררה ב-29 ביולי, שלושה שבועות אחרי גרסת הבטא הקודמת. יש ספקולציות שחושבות שבטא 4 עוכבה בשבוע בגלל ניסיון פריצה לשרתי המפתחים של אפל שנערכו ארבעה ימים בלבד לפני מועד שחרורו הצפוי. גרסת הבטא האחרונה, בטא 6 שוחררה ב-15 באוגוסט, והוסיפה הבאת תיקונים ל-iTunes, לענן ושיפורי מהירות ויציבות. ב-10 בספטמבר 2013, באירוע ההכרזה של אפל, אפל הודיעה כי iOS 7 תשוחרר לציבור בגרסתה המלאה ב-18 בספטמבר. באותו יום השתחררה גרסת (Golden Master (GM למפתחים על-מנת להשלים בדיקות תוכנה אחרונות לפני השחרור המלא לציבור.

== עיצוב ==
iOS 7 קיבלה את הסלוגן - "השינוי הגדול ביותר ל-iOS מאז הצגת האייפון". השינוי הבולט ביותר הוא העיצוב. בסרטון תדמית תואר העדכון שהוא מדגיש סמלים חדשים, שקיפות, שכבות ועוד תכונות כחלק מהשינויים העיקריים בעיצוב. לפי הדיווחים, הסמלים עבור iOS 7 תוכננו על ידי צוות השיווק של אפל תוכננו סביב לוח הצבעים של אפל, סטייה מהעיצוב הרגיל של ה-iOS. יש המקשרים את הצבעים ללוגו המקורי של אפל משנת 1977.

== תגובות == 
iOS 7 קיבל ביקורות חיוביות. הניו יורק טיימס שיבח וכתב שהמשתמשים יתרגלו לממשק שהשתנה באופן דרמטי ויהנו מהתכונות החדשות. הוא גם ציין כי iOS 7 הוא השינוי הגדול ביותר לכל מכשירי ה-iOS ולא רק האייפונים.

אבל זמן קצר אחרי שהושקה ה-iOS 7 לבעלי האייפונים והאייפדים כבר נחשפה פרצת אבטחה במסך הנעילה שלה, הפרצה מאפשרת לכל אחד במספר לחיצות לעקוף את קוד הנעילה והפתיחה של המכשיר ולגשת למייל, לחשבונות הטוויטר, פייסבוק, הבעיה נפתרה בעדכון ה-7.0.2.

== ראו גם ==
* iOS
* iOS 6
* IOS 8

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:IOS
ננו-נוזל

ננו-נוזל הוא נוזל המכיל חלקיקים בסדר גודל ננו-מטרי (מיליארדית המטר) הנקראים ננו-חלקיקים. ננו-חלקיקים הנמצאים בננו-נוזל עשויים בדרך כלל ממתכות, תחמוצות, קרביד, וננו-צינורות פחמן 
. 

ננו-נוזלים הם בעלי תכונות של קיבול והעברת חום ולכן הם בעלי פוטנציאל יישומי גבוה. הם גורמים לשיפור במוליכות התרמית ובמקדם העברת החום. הוספת ננו נוזלים בקולטי שמש משפרת את העברת החום וכך הופכת את עבודת קולט השמש ליעיל יותר.

==ראו גם==
* ננו-נוזלים בקולטי שמש
* ננוחלקיק
* מוליכות תרמית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ננוטכנולוגיה
קטגוריה:אנרגיה
קטגוריה:אנרגיה סולארית
המופע של שביט ונטורה

המופע של שביט ונטורה היא קומדיה ישראלית אשר שודרה בערוץ דיסני.

==עלילה==
הסדרה עוסקת בשביט ונטורה, נערה אשר נבחרה להגיש תוכנית יומית בה היא מראיינת את אורחיה, לרוב אורחים מפורסמים, אשר בכל תוכנית במידה ומזמינים אדם מפורסם אשר ברגע האחרון המפורסם לא מגיע.
בנוסף בכל תוכנית ורסנו מתאכזב מהתוכנית ששידר כיוון שהתוכנית לא הייתה מוצלחת ולא היו לה מספיק צפיות. מפיק ויוצר התוכנית הוא מני ורסנו, נער בן 14 אשר בחר בוונטורה באודישנים לתפקיד. יחד איתה ועם אחותו החורגת שילי (העוזרת שלו) מצלם ורסנו את התוכנית במחסן ביתו בפרק האחרון לסדרה מני מציע לשביט חברות וכך נגמרת הסדרה.

== הדמויות ==
* שביט ונטורה (נואל ברקוביץ') -הנערה אשר נבחרה להנחות את התוכנית. נוהגת להגיד "שבבום".
* מני ורסנו (מעיין אלוני) - נער בן 14 שמפיק את התוכנית ממחסן ביתו.
* שי-לי קרופניק (נועה קאשי) - ילדה המשמשת כעוזרת מפיק. אחותו החורגת של מני.
* שמרית ייעגר חמיץ (דנה אברהם-סמו) - המטפלת של מני. כשאין אורחים בתוכנית היא נוהגת להתחפש לדמויות ולהיות האורחת.

==האורחים בתוכנית==
בכל פרק התארח בתוכנית אורח שונה, להלן הרשימה:

* שמרית יגער חמיץ - התחפשה לאנשים שונים כאשר היו חסרים אורחים, הדמויות שהתחפשה אליהן: מנשה הנינג'ה (פרק 2), מגדת עתידות (פרק 4), שף (פרק 15), שילה חיים (פרק 17), יו"ר המעריצים של שביט (פרק 9). 
* שחר חסון - הופיע כדמות "יוסי אזיקים" שוטר אשר תפס הרבה פושעים. (פרק 3)
* עתי שולברג - ידיו בטעות נקשרו לאופניו של מני, ושביט התבלבלה בינו לקוסם שהבריז מהתוכנית. (פרק 6)
* שייקה לוי - יו"ר ועד הבית, רוצה להעיף את מני מהמחסן שלו (פרקים 8,12)
* טוטו תמוז - שחקן כדורגל אשר הגיע לאולפן עם אוהד מעריץ, שביט מתבלבלת בין טוטו לאוהד. (פרק 10) 
* ירדן הראל- מגיעה לעשות כתבה על שביט בחדשות הבידור (פרק 13)
* נתן בשבקין - זוכה הריאליטי הישרדות. (פרק 14) 
* ירון ברובינסקי - מפיק מהוליווד שרוצה לקנות את התוכנית. (פרק 16)

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:קומדיות נעורים ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:ערוץ דיסני ישראל: תוכניות וסדרות
אטומיק בטי

אטומיק בטי (באנגלית: Atomic Betty) היא סדרה מצוירת לילדים אשר משודרת במקור בקנדה ובצרפת החל מ-29 באוגוסט 2004. הסדרה שודרה בישראל בין השנים 2004-2008 בערוץ הילדים.

==עלילה==
בטי בארט היא נערה מתבגרת טיפוסית שלומדת בבית ספר, ושרה בלהקה. היא גרה במוס ג'ו הייטס, חבריה ובני משפחתה לא יודעים זאת אך היא שוטרת גלקטית, שתפקידה לשמור על השלום בגלקסיה ולאכוף את החוק. בעזרת ספארקי העוזר שלה, ורובוט בשם X-5, היא נלחמת במקסימוס אדון רשע ומינימוס העוזר שלו, למרות היותה ילדה רגילה על פני כדור הארץ, אטומיק בטי היא גיבורה גדולה ברחבי הגלקסיה ואפילו יש לה מועדון המעריצים.

בכל פרק, משבר מתרחש אי שם בגלקסיה, בדרך כלל תוך כדי שבטי נהנית מפעילות כלשהי עם חבריה. צמידה מתחיל לצפצף, והיא בורחת כדי להציל את הגלקסיה יחד עם צוותה בחללית.

==דמויות==

* אטומיק בטי (טליה ברקאי) - כוכבת הסדרה, נערה צעירה שנבחרה להציל את העולם. סובלת מהזנחה הורית, שכן אימה מעדיפה את החתול שלה על פניה.
* X-5 (עמי מנדלמן) - הרובוט העוזר של בטי. בעונה החמישית משמש כמורה של בטי בתור מסווה. 
* ספארקי (דור צויגנבום) - חברה הטוב והעוזר של בטי. לומד בכיתה של בטי בעונה החמישית. 
* אדמירל דגיל (מיכה אוזין סליאן) - המנהל של בטי, נותן לה משימות והוראות.
* פנלופה (נעה קשפיצקי) - בריונית שנוהגת להתעמר בבטי בכל הזדמנות. חבורת חייזרים דמויי דבורים בחרה בה בתור השליטה שלהם, בהמשך יצרה שיבוט דמוי דבורה שלה. 
* נוח (איל כהן) - חברה הטוב של בטי, שמאוהב בה סתר. לאחר שהוא מגלה את זהותה הסודית, הוא מצטרף לחבורה שלה. 
* מקסימוס (יורם יוספסברג) - הנבל הראשי בסדרה. חפץ למצוא את כוכב הבית של בטי ולהשמיד אותו. דומה באופן חשוד לחתול של אמא של בטי, דבר המרמז על קנאתה העזה של בטי באותו חתול. בסוף העונה הרביעית גילה שבטי באה מכדור הארץ, ובתחילת העונה החמישית התקיף אותי, עד שבטי שקרה לו לגבי זה. 
* מינימוס (גיורא קנת) - יד ימינו של מקסימוס. חייזר דמוי קוף בעל שני פרצופים: המרושע והפחדן.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סדרות הנפשה צרפתיות
קטגוריה:סדרות הנפשה קנדיות
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:Cartoon Network: תוכניות וסדרות
סוגינאמי

סוגינאמי (ביפנית: 杉並区) הוא אחד מ-23 הרבעים של טוקיו אשר יחדיו מהווים את לבה של טוקיו, בירת יפן. נכון ל-2011 נאמדה אוכלוסיית הרובע ב-538,703 נפש וצפיפות האוכלוסייה הייתה 15,834 נפש לקמ"ר. שטח הרובע הוא 34.02 קמ"ר. הרובע נחשב כרובע המשמש בעיקרו למגורים. במקביל, יצא לו שם של מוקד של אקטיביזם חברתי. 

==גאוגרפיה ==
רובע סוגינאמי נמצא בקצה המערבי של חלק הרבעים המיוחדים בעיר טוקיו. בשכנות לרובע נמצאים הרבעים המיוחדים: שיבויה ונקאנו במזרח, נרימה בצפון ובדרום סטגאיה. ממערב נמצאות הערים מיטאקה ומוסאשינו.

נהר קנדה, שאורכו 26 ק"מ, עובר בסוגינאמי. שני יובלי הקנדה, זפוקוג'י ומיושוג'י מקורם נמצא בשטחי הרובע: בפארק זנפוקוג'י הנמצא במערב סוגינאמי ובפארק מיושוג'י הנמצא מצפון לתחנת הרכבת אוגיקובו.

=== שכונות ===
השכונות החשובות ברובע נמצאות לאורך קו הרכבת צ'ואו החוצה את הרובע בכיוון מזרח-מערב ומחבר אותו עם רובעי המסחר המרכזיים של טוקיו.
*אוגיקובו - שכונה במרכז הרובע ובה תחנת הרכבת אוגיקובו. בעבר היה בה שוק פתוח ידוע. חלקה הדרומי של השכונה היה ידוע בעבר כמקום מגורים יוקרתי לבעלי חברות ואנשי ממשל, אך איבד את מעמדו זה. נכון ל-2006 סבלה השכונה מירידה בפעילות הכלכלית בשל עליית מחירי הקרקע.
*שיני אוגיקובו - שכונה ממערב לאוגיקובו בעבר הייתה ידועה כ"מובלעת היפית". כיום יש בה חנויות רבות לחפצי ערך עתיקים.
*אסגאיה - שכונה ממזרח לאוגיקובו נודעה בעבר בריכוז של סופרים שחיו בה.
*קואנג'י - שכונה ממזרח לאסגאיה. בעיקרה שכונת מגורים הנהנית ממיקומה הסמוך יחסית לרובע שינג'וקו.

== היסטוריה ==
השם סוגינאמי מקורו בתקופת אדו המוקדמת והוא גרסה מקוצרת לשם סוגינאמיקי, או "שדרת ארזים". שם זה עלה לאחר שאציל בעל אחוזה מתקופה מוקדמת יותר, לורד טדאיושי אוקבה, נטע שדרת ארזים כדי לציין את גבולות אחוזתו.

הרובע הוכרז כאחד מ-23 הרבעים המיוחדים של טוקיו ב-15 במרץ 1947. ב-1970 נחשפו סטודנטים מהרובע לערפיח ונדרש אשפוזם. אירוע זה משך תשומת לב ציבורית נרחבת והעלה את המודעות לסכנות שבזיהום אוויר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

<gallery mode=packed>
קובץ:Suginami kokaido.jpg|סוגינאמי קוקאידו - משכנה של התזמורת הפילהרמונית של יפן 
קובץ:Koenj awaodori.jpg|פסטיבל ריקודי רחוב הנערך בקואנג'י
קובץ:Asagaya station.JPG|תחנת הרכבת של אסגאיה
קובץ:Hewlett packard japan ogikubo.jpg|בניין חברת "היולט פקארד יפן" בשכונת אוגיקובו
</gallery>

קטגוריה:טוקיו: רבעים