פלוריאן זלר

פלוריאן זלר (בצרפתית: Florian Zeller; נולד ב-28 ביוני 1979) הוא סופר, מחזאי, במאי ומפיק קולנוע וטלוויזיה צרפתי. יצירותיו תורגמו לשפות רבות. זלר זכה בפרס ה-l’Interallié היוקרתי על ספרו "קסם הרשע" ב-2004 ובפרסי מולייר נוספים על מחזותיו. סרטו "האב" משנת 2020, היה מועמד לפרסים שונים, ועליו זכה זלר יחד עם כריסטופר המפטון בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר. לפי עיתון האינדפנדנט, הוא "אחד הכישרונות הספרותיים הלוהטים ביותר בצרפת".

== ביוגרפיה ==
זלר נולד ב-28 ביוני 1979, ברובע החמישה עשר של פריז. מצד אביו זלר הוא ממוצא אוסטרי וכמו כן יש לו אזרחות שווייצרית.
כתב את ספרו הראשון "שלג מלאכותי" כשהיה בן עשרים ושתיים. זמן קצר לאחר מכן התבקש ללמד ספרות באותה אוניברסיטה בה למד בעצמו - המכון למדע המדינה פריז. ספרו השני, "אוהבים או משהו-כזה" התקבל בציבור באופן חיובי, אך היה זה ספרו השלישי, "קסם הרשע" שהפך אותו למפורסם בצרפת. הספר, שחוקר את היחסים בין המערב לבין האסלאם, עורר מחלוקות רבות.

זלר היה במהירות לאחד המחזאים הצרפתיים העכשוויים המוכרים ביותר. מחזהו הראשון, "האחר", זכה למספר הרצות; מחזהו "האם" ב-2011 זכה בפרס מולייר ומחזהו "האמת" זכה להצלחה רבה.

מחזהו "האב" זכה ב-2014 בפרס מולייר למחזה הטוב ביותר. ב-2020 יצא לאור סרט הביכורים שלו, "האב" (המבוסס על המחזה), כשאת תסריטו כתב זלר. הסרט היה מועמד ל-6 פרסי אוסקר בטקס פרסי אוסקר ה-93, כולל פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, ו-6 פרסים נוספים בטקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-74, הבאפט"א. זלר זכה ביחד עם כריסטופר המפטון בפרס אוסקר ופרס באפט"א עבור התסריט המעובד הטוב ביותר, וגם כוכב הסרט אנתוני הופקינס זכה בפרס אוסקר ופרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר. בנוסף היה הסרט מועמד לפרס בארבע קטגוריות, בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-78.

בספטמבר 2022 יסד זלר את חברת ההפקות "סרטי בלו מורנינג" ( באנגלית: Blue Morning Films) בשותפות עם המפיקה פדריקה סנט-רוז, בתמיכה פיננסית ומקצועית של תאגיד התקשורת הצרפתי "Mediawan" .

== חיים אישיים ==
זלר חי בפריז. הוא נשוי לדוגמנית-לשעבר, שחקנית ופסלת מרין דלטרם, אשר שיחקה באחד התפקידים הראשיים בהפקה הפריזאית של מחזהו "הנשקייה". בנם, רומן, נולד בדצמבר 2008.

==יצירות==
===רומנים===
* Neiges artificielles, Flammarion (2002)
* Les Amants du n'importe quoi, Flammarion (2003)
* La Fascination du pire (2004)
* Julien Parme (2006)
* La Jouissance (2012)

===מחזות===
* L'Autre (2004)
* Le Manège (2005)
* Si tu mourais (2006)
* Elle t'attend (2008)
* La Mère, 2010 (האם)
* La Vérité, 2011 (האמת)
* Le Père, 2012 (האבא)
* Une Heure de tranquillité, 2014 (שעה של שקט)
* Le Mensonge (2014) (השקר)
* L'Envers du décor (2016)
* Avant de s'envoler, 2016
* Le Fils (2018) (הבן)

== בימוי ==

=== קולנוע ===

* האב (2021)
* הבן (2023)

==מחזות שהועלו בישראל==
*2013 - ההצגה "האמת" - עלתה בתיאטרון בית לסין בתרגומו של דורי פרנס, בבימוי משה קפטן, עם ליאור אשכנזי ואחרים
*2015 - "שעה של שקט" עלתה על בימת תיאטרון בית לסין בשיתוף תיאטרון חיפה, בתרגומו של דורי פרנס, בבימוי משה נאור, עם ששון גבאי ואחרים
*2015 - המחזה "אבא" הוצג על ידי תיאטרון בית לסין בבימוי רוני פינקוביץ', תרגום מאת דורי פרנס עם ששון גבאי, טל דנינו ואחרים; ההצגה זכתה בפרס התיאטרון למחזה מתורגם
*2018 - "השקר" הוצג על ידי תיאטרון בית לסין, תרגום: דורי פרנס, ובבימוי ליאור אשכנזי, עם אבי קושניר, ליליאן ברטו ואחרים
*2019 - "האם" - הוצג על במת תיאטרון גשר, בתרגום רועי חן ובבימויו של יבגני אריה, עם אפרת בן צור, יוסי מרשק ואחרים
*2020 - "הבן" - הוצג על ידי תיאטרון הקאמרי בתרגומו של דורי פרנס ובבימויו של גלעד קמחי, בהשתתפות דרור קרן, אלון סנדלר, שרה פון שוורצה, נטע גרטי ומיכל עוזיאל.

== קישורים חיצוניים ==

*  
*  [https://web.archive.org/web/20081216114148/http://www.starwizz.com/marine-delterme-et-florian-zeller-sont-parents-957]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחזאים צרפתים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע צרפתים
קטגוריה:במאי קולנוע צרפתים
קטגוריה:בוגרי המכון למדע המדינה פריז 
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1979