OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בנט סמואלסון

בנט אינגמר סמואלסון (בשוודית: Bengt Ingemar Samuelsson; 21 במאי 1934 – 7 ביולי 2024) היה ביוכימאי שוודי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1982.

==ביוגרפיה==
נולד בהאלמסטד שבדרום-מערב שוודיה. הוא למד באוניברסיטת סטוקהולם, שם קיבל תואר פרופסור בשנת 1967.

ב-1975 הוענק לסמואלסון ולסונה ברגסטרם פרס על שם לואיזה גרוס הורוביץ מטעם אוניברסיטת קולומביה. בשנת 1977 זכה בפרס לסקר יחד עם ברגסטרם וג'ון ר. ויין.

בשנת 1982 זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, יחד עם ברגסטרם וג'ון ר. ויין (אשר איתם גם זכה בפרס לסקר, ועם ברגסטרם גם בפרס על שם לואיזה גרוס הורוביץ), על גילוייהם לגבי פרוסטגלנדינים.

ב-1990 נבחר כעמית החברה המלכותית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטוקהולם
קטגוריה:זוכי פרס נובל שוודים
קטגוריה:ביוכימאים שוודים
קטגוריה:סגל מכון קרולינסקה
קטגוריה:שוודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1934
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-2024
פוזלק

פֶזֶלֵק (בהונגרית: Főzelék) מילולית: תבשיל והכוונה תמיד לתבשיל מירקות כלשהן) הוא מאכל המשתייך למטבח ההונגרי. הפזלק נחשב למאכל מיוחד, שכן הוא אינו מוגדר כמרק או כנזיד ומהווה מעין הכלאת ביניים. את מנת הפזלק מחממים בעדינות, אין מועכים את רכיביה לעיסה. לרוב, המנה לא תכיל בשר, אך מוסיפים לה כתוספת בשר כלשהו או נקניקייה חריפה או ביצת עיין כדי להוסיף לטעמה. המנה מוגשת בתור ארוחת צהריים או בתור תוספת למנות בשריות. הפזלק נחשב למאכל ביתי ועל כן נדיר מאוד לראותו מופיע בתפריטי מסעדות, אלא רק במזללות זולות.

==אטימולוגיה==
שם המאכל לקוח מן הפועל "פז" (főz בהונגרית) שמשמעו לבשל. סיומת המילה "לק" פירושה תוצר של הבישול. לפי חוקי השפה ההונגרית יש להוסיף תחילית למילה שתבאר ממה התבשיל עשוי. כך למשל המילה "טוקפזלק" פירושה פזלק העשויה מקישואים ו"בבפזלק" פירושה פזלק העשוי משעועית.

==הכנה==
את הפזלק ניתן להכין ממגוון גדול של מרכיבים: כרוב, פלפל, תפוח אדמה, כרוב כבוש, עגבנייה, אפונה, גזר, כרוב על, קולורבי, עדשים, תרד, חומעה, אפונה ירוקה וכן מתערובת ירקות.

על מנת להוסיף סמיכות למנה נהוג להוסיף לה רביכה ו/או שמנת חמוצה וכן מוסיפים שילובים מהמרכיבים הבאים: בצל, פפריקה, פלפל שחור, שבת ריחני, כרוויה תרבותית, שום, מיץ לימון, פטרוזיליה או חומץ. אם אוכלים את המנה לבד נהוג להוסיף לה פרקלט (Pörkölt), ביצת עין, נקניק מעושן, קציצות בשר הנקראות בהונגרית פשירט ("fasírt") או מאכל מטוגן אחר.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.hashulchan.co.il/מתכונים/פוזלק-נזיד-ירקות-הונגרי/ פוזלק – נזיד ירקות הונגרי], עופר ורדי, מרץ 2019.

קטגוריה:המטבח ההונגרי
אברהם תשובה

אברהם תשובה (נולד ב-2 בפברואר 1946) הוא עיתונאי וספורטאי בספורט נכים.

==ביוגרפיה==
אברהם תשובה נולד בלוב, רביעי בין עשרה ילדים, וב-1949 עלתה משפחתו לישראל.

תשובה עלה כשהוא חולה בשיתוק ילדים ובמשך קרוב לעשור אושפז בבית חולים אלי"ן בירושלים ועבר שלושה ניתוחים בעמוד השדרה.

לדבריו: "המדינה לא דאגה לחסן בזמן את אלה שנפגעו, עשו לנו ניתוחים מיותרים שלא היו מחויבי המציאות, טיפלו בנו בדרכים לא נכונות ולא דאגו לשיקום. אני שהיתי בבתי חולים במשך עשר שנים ברציפות. לא למדתי ובגיל 13 חזרתי לשכונה שלי, רמת עמידר ברמת גן, ללא השכלה יסודית. לא הייתה לי מסגרת שתממן השכלה ולא היה טיפול רפואי המשכי. לקחתי את הקביים והלכתי לשחק כדורגל בשכונה. לא ידעו מה לעשות איתנו, הילדים המשותקים. אותי שלחו לבית אבות כי הייתי צריך להיות שלושה חודשים בגבס. יש לי מכתב מבית החולים שבו הם כותבים ש'הילד משתולל ולא רוצה להישאר במקום'. אז שלחו אותי הביתה כדי שאמא שלי, שטיפלה בעשרה ילדים, תטפל גם בי".

ב-1961 הצטרף למרכז הספורט לנכים ברמת גן והחל להתאמן בטניס כיסאות גלגלים, שחייה וכדורסל כיסאות גלגלים. בהמשך השתלב בצוות המקצועי של המרכז, השתלם בקורס מאמנים במכון וינגייט ומונה למאמן נבחרת הנשים בכדורסל. מאוחר יותר מונה לדובר מרכז הספורט לנכים, לאחר עשרות שנים של סיקור עיתונאי בתחום ספורט נכים. כתבתו הראשונה בתחום פורסמה ב-1969 ובמשך השנים הוא סיקר תחרויות עבור העיתונים חדשות, דבר, מעריב, על המשמר וידיעות אחרונות. בנוסף שימש עד 2015 דובר התאחדות הוועד הפראלימפי.

כספורטאי, השתתף ב וב. באולימפיאדת תל אביב זכה במדליית זהב עם נבחרת הכדורסל והתחרה גם במקצועות האתלטיקה, דורג במקום ה-12 במרוץ עגלות ל-60 מטר ובמקום ה-21 בתחרות סללום. באולימפיאדת היידלברג היה מאמן נבחרת הנשים בכדורסל שדורגה במקום השלישי וזכתה במדליית ארד.

ב-2007 עוטר באות יקיר איל"ן.

ב-2012 הוענק לו פרס שרת התרבות והספורט על מפעל חיים.

==לקריאה נוספת==
*אברהם תשובה, בדרך אל המטרה הבאה, הוצאת דוקוסטורי

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.paralympic.org/avraham-tshuva פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:טניסאים נכים ישראלים
קטגוריה:שחיינים נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורסל נכים ישראלים
קטגוריה:כדורסלנים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:אתלטים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:מאמני כדורסל ישראלים
קטגוריה:עיתונאי ספורט ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי לוב
קטגוריה:בוגרי תיכון קוגל
קטגוריה:נפגעי פוליו ישראלים
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:זוכי פרס שרת התרבות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
יואל לינדפרה

יואל לינדפרה (באסטונית: Joel Lindpere, נולד ב-5 באוקטובר 1981) הוא כדורגלן עבר אסטוני ששיחק בעמדת הקשר. את מרבית הקריירה שלו העביר בפלורה טאלין בה רשם 130 הופעות.

==קריירת מועדונים==
לינדפרה התחיל את הקריירה שלו בנומה קאליו ששיחקה אז בליגה הרביעית באסטוניה וכעבור חצי עונה חתם בטרוויס פארנו. בשנת , לינדפרה חתם בפלורה טאלין. במהלך עונת הושאל לואריור ולגה על מנת לצבור דקות משחק. במהלך עונת חזר לפלורה. עם חזרתו לפלורה, לינדפרה ביסס את מעמדו כשחקן מפתח בהרכב הקבוצה וזכה עימה באליפות בסוף העונה וגם בעונת . בפברואר הושאל לצסק"א סופיה מליגת העל הבולגרית. בספטמבר שוחרר מהמועדון לאחר תקרית עם השופט הרביעי במהלך משחק הגביע נגד לבדיה טאלין.

בפברואר חתם ל-3 שנים בטרומסה מליגת העל הנורווגית. ב-12 באוגוסט 2007 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד סנדפיורד. ב-20 באוגוסט 2009 הבקיע בהפסד 3-2 לאתלטיק בילבאו במסגרת הליגה האירופית.

בתום עונת הסתיים חוזהו בקבוצה ולמרות שאנשי המועדון רצו שיישאר, לינדפרה החליט לעזוב את המועדון. לאחר שבחן הצעות מהאנזה רוסטוק, אנז'י מחצ'קלה וסיביר נובוסיבירסק, ב-25 בינואר 2010 חתם בניו יורק רד בולס מה-MLS לשנתיים עם אופציה לשנתיים נוספות. ב-20 במרץ 2010 הבקיע את שערו הראשון עבור המועדון במשחק ידידות נגד סנטוס, שהיה גם השער הראשון שהובקע ברד בול ארנה, אצטדיונה הביתי של ניו יורק רד בולס. כשבוע לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה הרשמי שלו במועדון בניצחון 0-1 נגד שיקגו פייר. ב-22 ביולי 2010 בישל לתיירי הנרי את שער הבכורה שלו במועדון. ב-21 באוקטובר 2010 הבקיע בניצחון 0-2 נגד ניו אינגלנד רובולשן, שהכתיר את הרד בולס כאלופי המזרח. ב-30 באוקטובר 2010 הבקיע את השער היחיד נגד סן חוזה ארת'קווייקס במסגרת הסיבוב הראשון של הפלייאוף. לינדפרה נכלל ב"אולסטאר של ה-MLS" לקראת המשחק נגד מנצ'סטר יונייטד. במחזור ה-16 של עונת , לינדפרה נבחר לשחקן המחזור. לינדפרה קבע שיא מועדון בעונה זו כאשר שיחק 34, פתח בכולם ורשם 3,048 דקות. ב-31 בינואר 2012 חתם על חוזה רב-שנתי במועדון.

ב-4 בינואר 2013 חתם בשיקגו פייר.

בינואר חתם לשנתיים וחצי בבאניק אוסטראבה מליגת העל הצ'כית.

ב-5 במרץ 2015 חתם בנומה קאליו, מועדון נעוריו עמו זכה בגביע בתום העונה.

==קריירה בינלאומית==
ב-1 בנובמבר 1999 לינדפרה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אסטוניה במשחק ידידות נגד . ב-18 בפברואר 2004 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד .

בתחילת שנת פרש מהנבחרת, על מנת שיוכל להתרכז בקריירה שלו. בנובמבר חזר לסגל הנבחרת לקראת צמד המשחקים נגד במסגרת פלייאוף מוקדמות יורו 2012.

ב-14 ביוני 2015 ערך את הופעתו ה-100 בנבחרת בניצחון 0-2 נגד .

==תארים==
; פלורה טאלין
*ליגת העל האסטונית: , 
*הסופר קאפ האסטוני: , 

; צסק"א סופיה
*ליגת העל הבולגרית: 

; ניו יורק רד בולס
*גביע האמירויות: 
*הגביע האטלנטי: , 
*ליגת הכדורגל של וולט דיסני: 

; שיקגו פייר
*גביע האתגר של קרולינה: 
	
; נומה קאליו
*הגביע אסטוני: 

; אישיים
*נבחרת האולסטאר של ה-MLS: , 
*השחקן המוערך של השנה בניו יורק רד בולס: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אסטונים
קטגוריה:קשרי כדורגל אסטונים
קטגוריה:כדורגלני טרביס פארנו
קטגוריה:כדורגלני פלורה טאלין
קטגוריה:כדורגלני צסק"א סופיה
קטגוריה:כדורגלני טרומסה
קטגוריה:כדורגלני ניו יורק רד בולס
קטגוריה:כדורגלני שיקגו פייר
קטגוריה:כדורגלני באניק אוסטראבה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אסטוניה
קטגוריה:אסטונים שנולדו ב-1981
ביורן יונסון

ביורן יונסון (באיסלנדית: Björn Jónsson; 8 באוקטובר 1846 – 14 בנובמבר 1912) היה השר לענייני איסלנד בממשלת דנמרק מ-31 במרץ 1909 ועד 14 במרץ 1911. הוא היה אביו של סוון ביירנסון, היחיד שכיהן כעוצר איסלנד ונשיא איסלנד הראשון. יונסון מונה להיות השר לענייני איסלנד לאחר שהנס הפסטין ותומכיו הפסידו בבחירות של 1908, על רקע התנגדות ציבור הבוחרים לטיוטת החוקה החדשה.

יונסון היה ידוע בציבור האיסלנדי בזכות העיתון Ísafold שהוא עסק בעריכתו בין השנים 1874 – 1909, ושבו היה הסופר לעתיד גוד'מונדור קמבן עוזרו. הוא הסתכסך עם הרשויות הדניות כאשר ב-1909 הוא מינה את אחד מתומכיו לתפקיד חבר מועצת המסחר. הדנים הצהירו שמינוי זה נוגד את ההרמוניה ביחסים בין שתי המדינות. בתקופת כהונתו של יונסון התקבל חוק באלת'ינגי לאיסור צריכת אלכוהול.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.althingi.is/altext/cv/is/?nfaerslunr=83 מידע מאתר האלת'ינגי] 

קטגוריה:ראשי ממשלת איסלנד
קטגוריה:ילידי 1846
קטגוריה:נפטרים ב-1912
בזיליקת ניקולאס הקדוש

הנוף המפורסם של כיפת הכנסייה
בזיליקת ניקולאס הקדוש (הולנדית: Basiliek van de Heilige Nicolaas) היא הכנסייה הקתולית הגדולה ביותר באמסטרדם, הולנד. היא מוקדשת לכבוד ניקולאוס הקדוש.

== המבנה ==
הכנסייה ממוקמת במרכז הישן של אמסטרדם. היא נבנתה על ידי האדריכל אדריאנוס בלייז (Adrianus Bleijs, 1842-1912), ששילב בעיצובו מספר סגנונות, בהם נאו-בארוק ונאו-רנסאנס.

חזית המבנה כוללת שני מגדלים וביניהם חלון רוזטה. מרכז החלון מעוצב כתבליט שטוח המתאר את ישו וארבעת השליחים, פרי יצירתו של ואן דן בוש (Van den Bossche) וצוות העובדים בסדנה שלו, ב-1886. מעל חלון הרוזטה, בחלקו העליון של הגמלון המשולש, הוצב בתוך נישה פסל הקדוש המגן של הכנסייה ושל העיר אמסטרדם, אותו יצר בארט ואן הוב ב-1886. מרכז ההצטלבות של הכנסייה מחובר באמצעות מגדל מתומן גדול עם כיפה בסגנון הבארוק ובראשה צלב. בפינות שנוצרות על ידי קו הרוחב של ההצטלבות, ממוקמות שתי קפלות, המוקדשות באופן מסורתי למרים אם ישו וליוסף הקדוש.

הבזיליקה מעוטרת באוסף של ציורי קיר דתיים. מעל המזבח מוצב כתרו של הקיסר מקסימיליאן הראשון.

הכנסייה קיבלה מעמד של בזיליקה במהלך חגיגות 125 שנה לקיומה, ב-8 בדצמבר 2012.

הכנסייה שופצה בשנות ה-2000. כיום ניתנים בה, מלבד שירותי תפילה ודת, גם קונצרטים בהם מנגנים בין השאר על עוגב מהמאה ה-19 הממוקם בה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

ניקולאס הקדוש
קטגוריה:אמסטרדם: מבני דת
אוליבול

אוליבול בסיר שמן עמוק
אוליבול הוא מאכל מסורתי של המטבח ההולנדי ושל המטבח הבלגי. בהולנד המאכל נקרא אוליבולן ("כדורי שמן") ובבלגיה המאכל נקרא סמאוטנבולן ("כדורי שומן", אם כי השמן בו מבושל המאכל הוא שמן לפתית). באנגלית המאכל מכונה "סופגניות הולנדיות" או "דאצ'יז". בחצי האי איסטריה המתחלק בין קרואטיה, סלובניה ואיטליה המאכל נקרא פריטולה ובלינצי, ובסרביה המאכל נקרא אושטיפצי.

==תיאור המנה== 
אליבולן (צורת הריבוי של אוליבול) הם סוג של כופתאות המיוצרות בעזרת כף גלידה או שתי כפות בהן עורמים בצק ומכניסים למכשיר לטיגון עמוק המלא בשמן חם. עם סיום הטיגון מתקבל כדור בצק חם ועטוף בשמן. נהוג לאכול את האוליבולן בסילבסטר ובירידים. בחורף, מוכרים את המאפים בדוכני רחוב ניידים.

הבצק עשוי מקמח, ביצים, שמרים, מעט מלח בישול, חלב, אבקת אפייה ולרוב מוסיפים לו גם ענבים, דומדמניתיים, צימוקים, קליפות פרי הדר או קליפות מסוכרות. לרוב, האוליבולן מוגשים כשהם מצופים באבקת סוכר.

==גרסאות שונות==
נער הולנדי זולל אוליבול, 29 בדצמבר 1948

בפלנדריה שבבלגיה האוליבול נקרא סמאוטבול, והוא מטוגן בשמן מן החי ולא בשמן מן הצומח. הבדל נוסף בין הגרסה הבלגית לגרסה ההולנדית של המאכל הוא שהסמאוטבול אינו ממולא בדבר ומכיל בצק בלבד. את בצק האוליבול ההולנדי נהוג למלא בפירות הדר או בקליפותיהם ובאזורים מסוימים בהולנד הבצק ממולא בקצפת.

ניתן למצוא גרסה דומה של האוליבולן בולוניה, בריסל ובצפון צרפת, העונה לשם קראסטילונס (Croustillons). מנה זו היא כדורי בצק שטוגנו והם מוגשים חמים ומכוסים באבקת סוכר. לרוב המנה מוגשת בגביע נייר ועם מזלגות פלסטיק לאכילת הכדורים. המנה נפוצה בירידים שנערכים בבלגיה ובעיר ליל שבצרפת.

==מקור המנה==
ציור משנת 1652 ובו נראית אישה עם סיר מלא בכדורי אוליבולן

נאמר שהאוליבולן נאכלו כבר על ידי שבטים גרמאניים בהולנד בחג ה"יול", חג שמתחיל ב-26 בדצמבר ומסתיים ב-6 בינואר ובו נהוג לאכול מאפים ולחמים. לפי המסורת, האלה הגרמאנית פרכטה (באנגלית ברטה) חגה בשמיים יחד עם רוחות רעות בשיא החורף. על מנות לרצות את הרוחות הרעות נהגו להגיש מזון כאשר רובו היה בצק מטוגן. פרכטה ניסתה לחתוך את בטנם של כל מי שחלף על פניה, אבל בגלל השומן הרב שבאוליבולן, חרבה הייתה מחליקה מגופם של אלו שאכלו את המאכל.

המתכון הראשון של האוליבולן ראה אור בשנת 1667 בספר בישול הולנדי, דאז המאכל נקרא "עוגיות שמן" (oliekoecken).

במשך מאות שנים ההולנדים אכלו אוליקואק (oliekoek), "עוגיות-שמן", השם הישן של האוליבולן. כדורי האוליבול שנראים בתמונה משנת 1652 דומים מאוד לאוליבולן של ימינו. באותה תקופה, כדורי הבצק טוגנו משומן חזיר או משמן לפתית. במהלך המאה ה-19 השם אוליבולן נהיה פופולרי יותר וגבר על השם אוליקואק. 

==ראו גם==
* פריטר
* סופגנייה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מאכלי חג המולד
קטגוריה:המטבח ההולנדי
קטגוריה:המטבח הבלגי
קטגוריה:סופגניות
קטגוריה:מאכלי קרנבל
יחסי בולגריה–צרפת

בין הרפובליקה הצרפתית לבין הרפובליקה של בולגריה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ושתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.

==היסטוריה==
היחסים בין המדינות כוננו ב-8 ביולי 1879. במהלך מלחמת העולם הראשונה הצטרפה בולגריה למעצמות המרכז, בעוד צרפת הייתה חלק ממדינות ההסכמה, והשתיים לחמו ביניהם בחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה. במלחמת העולם השנייה הייתה בולגריה חלק ממדינות הציר, בעוד צרפת לחמה כחלק מבעלות הברית, אולם לא התנהלה לחימה בין המדינות. במהלך המלחמה הקרה הייתה בולגריה חלק מברית ורשה, בעוד צרפת הייתה חלק מנאט"ו, והיחסים בין המדינות היו חלק מהיחסים הכוללים בין שני הגושים.

כיום שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו, ובולגריה היא אף חברה מלאה בלה פרנקופוני מאז 1993. 

במשפט נגד האחיות הבולגריות והרופא הפלסטיני שהדביקו 400 ילדים באיידס, נשיא צרפת ניקולא סרקוזי קרא לשחרר את האחיות בטענה שהדבר נעשה בשוגג.

==יחסים דיפלומטיים==
צרפת מחזיקה בבולגריה שגרירות בסופיה, וקונסוליות בפלובדיב ווארנה, ואילו בולגריה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז, וקונסוליות בליל ומרסיי.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.amb-bulgarie.fr/ Bulgarian embassy in Paris (in French only)]
* [http://www.diplomatie.gouv.fr/en/country-files_156/bulgaria_354/index.html French Foreign Ministry about relations with Bulgaria]
* [http://www.ambafrance-bg.org/ French embassy in Sofia (in French and Bulgarian only)]

==הערות שוליים==

*
רביעיית ארטמיס

רביעיית ארטמיס, הנקראת ע"ש אלת הציד היוונית ארטמיס, היא רביעיית מיתרים גרמנית. הרביעייה נוסדה בשנת 1989 בעיר ליבק ובסיסה עכשיו הוא בברלין. הרביעייה מצטיינת במיוחד בביצוע רביעיות המיתרים של בטהובן.

==היסטוריה==

בין המנטורים של הרביעייה נמנו וואלטר לוין, רביעיית אלבן ברג, רביעיית המיתרים "ג'וליארד" ורביעת המיתרים "אמרסון". הרביעייה קיבלה את פרס תחרות המוזיקה הגרמנית (1995) ואת הפרס הראשון בתחרות המוזיקה ARD (בשנת 1996) וכן את פרס רביעיית "פרמיו פאולו בורקיאני" (בשנת 1997), והישגים אלה סללו את דרכה לקריירה בינלאומית.

הקלטות הרביעייה זכו במספר פרסים חשובים, שכללו בין השאר את פרס ECHO KLASSIC 2006 עבור הקלטת רביעיות בטהובן אופוס 95 ו-59/1. הרביעייה קיבלה את פרס המבקרים הגרמניים 2001 ואת פרס WURTH של המוזיקאים הגרמניים הצעירים (Jeunesses Musicales Germany ) בשנת 2007. בשנת 2015 הרביעייה קיבלה שוב את פרס ECHO Klassik בקטגוריית הקלטת המוזיקה הקאמרית של השנה.

==הרכב==
* כינור ראשון:
**Wilken Ranck (1989–1994)
**Natalia Prishepenko (1994–2012)
**Vineta Sareika (since 2012)
* כינור שני:
**Isabel Trautwein (1989–1991)
**Heime Müller (1991–2007)
**Gregor Sigl (2007–2016)
**(2019–2016) Anthea Kreston
**(2019 since) Suyoen Kim
* ויולה:
** Volker Jacobsen (1989–2007)
**Friedemann Weigle (2007–2015)
**(2016 since) Gregor Sigl
* צ'לו:
** Eckart Runge (1989–2019)
** (2019 since) Harriet Krijgh

==דיסקוגרפיה==

* Beethoven: String Quartets Opp. 59 & 95 (2005)
* Ligeti: String Quartet Nos 1 & 2 (2005)
* Verklärte Nacht (2006)
* Dvořák, Janáček: String Quartets (2006
* Schumann, Brahms: Piano Quintets with Leif Ove Andsnes
* Schubert: String Quintet in C & String Quartet No. 703 with Truls Mørk (2007)[4]
* Beethoven: Beethoven String Quartets Op. 18 No. 4 & Op. 59 No. 2 (2008)
* Beethoven: String Quartets Op.130 No. 133 & 18 No. 6 (2010)
* Beethoven: String Quartets Op.18 No. 1 & Op. 127 (2010)
* Beethoven: String Quartets Op.18 No. 5, 18 No. 3, Op. 135 (2011)
* Beethoven: Complete String Quartets (2011)
* Schubert: String Quartets No. 13-15: Rosamunde, Death and the Maiden, String Quartet No. 15

==קישורים חיצוניים==
* 

ארטמיס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1989
תגית ארץ-ישראלית

תָּגִית אֶרֶץ-יִשְׂרְאֵלִית (שם מדעי: Scabiosa palaestina) הוא צמח חד-שנתי ממשפחת השלמונאים.

הצמח בגובה של כ- 50 סנטימטרים, כפי שאופייני לצמחים ממשפחת השלמונאים. פריחתו מתחילה בין חודש מרץ לחודש מאי, והיא מאופיינת בתפרחת שצורתה קרקפת עטופה במעטפת של עלים ירוקים, פרחיה החיצוניים גדולים ובמיוחד עלי הכותרות אשר פונים החוצה מן הצמח.
היא מזכירה פרח בודד, לכותרת ארבע אונות והן גזורות לאונות משנה. 

חפי המעטפת קצרים מהפרחים. קרקפות הפרחים נישאות על ענפים ארוכים, בניגוד לתגית המצויה בה קרקפות הפרחים יושבות על קוצנים קצרים, יושבים כמעט.
מעטפת הפרי של הצמח מסתיימת בנזר קרומי דמוי פעמון שאורכו כסנטימטר אחד, ובו מעל ל-30 עורקים. צבעו של הנזר צהבהב לבן, הכדורים של הנזרים משמשים כפרח יבש לקישוט.
מקור שמה של התגית היא מלשון תג (כתר), בגלל הנזר הקרומי במעטפת הפרי. בערבית נקרא הצמח תַגִ'ייָה.

התגית היא צמח דו-מיני, הוא גדל בקרקעות שאינן מלוחות, בעיקר בבתי גידול טבעיים בלבד. הוא נפוץ ברחבי המזרח התיכון, באזורי אקלים ים תיכוני בארץ הוא נפוץ בעיקר בגולן, בגליל, בעמק הירדן העליון, באזור העמקים, בכרמל, בהרי השומרון, במדבר השומרון, בהרי יהודה, בשרון, בשפלה, בנגב הצפוני ובקעת הירדן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צמחי בר גרים בישראל
קטגוריה:שלמונאים
השוד המושלם

השוד המושלם (באנגלית: The Thomas Crown Affair) הוא סרט פשע אמריקני משנת 1999 בכיכובם של פירס ברוסנן, רנה רוסו, דניס לירי ופיי דאנאוויי. הסרט הוא רימייק לסרט בשם זהה משנת 1968. הסרט גרף 124 מיליוני דולר בקופות הכרטיסים ונחשב להצלחה מסחרית ואומנותית.

== תקציר העלילה ==
הסרט מגולל את פרשת חייו של נער שעשועים עשיר (ברוסנן) שהוא גם אספן אומנות המשעשע את עצמו בגנבת אומנות מתחת לאפו של מערך אבטחה משוכלל במוזיאונים, ואף ללא ידיעתם, ואת ניסיונות פענוח המקרה על ידי חוקרת מטעם חברות הביטוח (רוסו). בסרט מופיעה גם פיי דאנאוויי, שבסרט המקורי גילמה את תפקיד החוקרת, אולם בגרסה זו היא בתפקיד פסיכיאטרית.

==צוות השחקנים==
* פירס ברוסנן – מר תומאס קראון
* רנה רוסו – העלמה קתרין בנינג
* דניס לירי – הבלש מייקל מק'קאן
* פריץ ויבר – מר דזשון ריינולד
* פרנקי פייסון – הבלש פארטי
* בן גזארה – מר אנדרו וולאס
* מארק מרגוליס – מר אנדרו קונטסהורן
* אסתר קניאדאס – מרת טירול-קונטסהורן
* פיי דאנאוויי – פסיכיאטרית
* מייקל לומבארד – מר בובי מק'קינלי
* סיימון דזשונס – רואה חשבון
* סינתייה דארלו – העלמה דארייה

את הסרט מלווה השיר The Windmills of Your Mind בביצועו של סטינג.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1999
קטגוריה:סרטי 1999
כנף הגנת שמים

סמל אגד צפון 168 וכנף הגנת שמים עד 2016
סמל טייסת תחזוקה בכנף היערכות 168
כנף הגנת שמים (כנף 168) הייתה כנף שפעלה במסגרת מערך ההגנה האווירית של חיל האוויר הישראלי. הכנף הייתה אחראית על מניעת איומי מטוסים והפעילה את מערך טילי הנ"מ של החיל: טילי MIM-104 פטריוט ("יהלום") ומערך טילי ה"הוק" עד לסגירתו.

הכנף הוקמה באפריל 2011 על בסיס אגד צפון 168. בנובמבר 2016 פורקה הכנף והשליטה על יחידותיה עברה לפיקוד ישיר של מפקד מערך ההגנה האווירית.

פעילות הכנף כללה:
* ביטחון שוטף – כוננות מתמדת למקרה של חדירת כלי טיס עוינים למרחב האווירי של ישראל על בסיס מערך טילי ה"יהלום" ומערך הבקרה והשליטה "שנהב".
* בניין הכוח – פיתוח תורת לחימה, קליטת שדרוגים לאמצעי הלחימה של הכנף ושיתוף פעולה עם מפתחי אמצעים אלה.

== היסטוריה ==
משגר טילי [[MIM-104D פטריוט של היחידה, בתצוגה]]
אגד צפון 168 כלל בעבר את גדוד 947 "גולן" וגדוד 66 "רם" ממערך נ"מ מתנייע (גנמ"מ). גדוד 66 הוקם ב-1 באפריל 1971. גדוד 947 הוקם במאי 1974, בעקבות לקחי מלחמת יום כיפור, והיה מורכב מ-3 סוללות: 2 סוללות תותחי נ"מ וולקן M61 וסוללה אחת של טילי כתף נגד מטוסים מסוג FIM-92 סטינגר (שנקרא בחיל האוויר "ברקן").

בשנות ה-80 של המאה ה-20 הפעילו הגדודים את מערכת M163 VADS, תותח וולקן שהותקן על נגמ"ש M-113, שכונה בצה"ל "חובט". בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 החלו הגדודים להפעיל את מערכות מחבט, נגמ"ש M-113 שעליו הותקנו תותח וולקן ומערכת טילי סטינגר.

בסוף ספטמבר 2009 נסגר גדוד 947. עם סגירתו הסתיימה תקופת הפעלתם של טילי הכתף מסוג סטינגר בחיל האוויר. באוקטובר אותה שנה נפתח הגדוד מחדש כיחידה 947, המפעילה מערכת כיפת ברזל.

גדוד 66 הוסב לגדוד של פיקוד העורף ב-9 באוגוסט 2012 וקיבל את המספר 668.

ב־2016 גדוד 66 הוקם מחדש כגדוד מבצעי ראשון המפעיל את המערכת קלע דוד ובאותה שנה, בעקבות שינוי ארגוני הגדוד הוכפף ישירות למפקדת המערך ההגנה האווירית בחיל האוויר.

ב־2016 פוּרקה הכנף, ועל בסיסה הוקמה כנף היערכות 168, האחראית על התמיכה הטכנית בפריסה ארצית. כנף היערכות 168 כוללת בתוכה טייסת תחזוקה.

== סמלי גדודים ==

{| align="center" style="text-align: center;"
| <gallery widths=150 heights=150 perrow="4">
קובץ:Gdud NunMem Ram 66 Stinger Mahbet.png|גדוד 66 "רם"
קובץ:Gdud NunMem Golan 947 Stinger Mahbet.png|גדוד 947 "גולן"(סמל ישן – היה בשימוש עד 2006, בתקופת מערכת ה"מחבט")
קובץ:IAF Battalion 947 Iron dome Badge.jpg|גדוד 947 "כיפת ברזל"(סמל חדש)
קובץ:IAF Battalion 947 Iron dome medal.png|גדוד 947 "כיפת ברזל"(מדליון הוקרה)
</gallery>
|}



== מפקדי הכנף לדורותיהם ==

{| border=1 cellpadding=4 cellspacing=0
|- bgcolor="#F0F0F0"
!שם||תקופת כהונה||הערות
|-
| אל"ם רן כוכב || 2011 - 2013 ||לימים מפקד מערך ההגנה האווירית
|-
| אל"ם חמי בראל || 2013 - 2015||
|-
| אל"ם גרשון זלוטניק || 2015 - 2016||
|-
|}

== ראו גם ==
*כנף ההגנה האקטיבית (כנף 167)

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מערך ההגנה האווירית
קטגוריה:כנפות
קטגוריה:יחידות צה"ל שפורקו
סדריק אווינל

סדריק מיקאל אווינל (בצרפתית: Cédric Mickael Avinel; נולד ב-11 בספטמבר 1986) הוא כדורגלן גוואדלופי המשחק באז'אקסיו בעמדת הבלם.

==קריירה==
אווינל התחיל את הקריירה שלו בקרטיי. בינואר חתם לשנה וחצי בווטפורד מהפרמייר. ב-5 במאי 2007 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג במשחק נגד רדינג. ב-14 בספטמבר 2007 הושאל לסטאפורד ריינג'רס לחודש. בינואר חתם בגואוגנון. ב-18 במאי 2010 חתם בקאן. ב-7 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה. ב-26 במאי 2011 חתם לשלוש שנים בקלרמון פוט מהליגה הצרפתית. בקיץ חתם באז'אקסיו.

ב-4 בדצמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גוואדלופ בהפסד 1–2 ל במסגרת גביע הקריביים 2008.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים גוואדלופים
קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:בלמי כדורגל גוואדלופים
קטגוריה:כדורגלני קרטיי
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:כדורגלני קאן
קטגוריה:כדורגלני קלרמון פוט
קטגוריה:כדורגלני אז'אקסיו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גוואדלופ
קטגוריה:פריז: כדורגלנים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1986
קטגוריה:גוואדלופים שנולדו ב-1986
בהוקית

Ganoderma lucidum
בְּהוּקִית (שם מדעי: Ganoderma) הוא סוג של פטריות, הגדלות על עצים, הכולל כ-80 מינים, מרביתם מאזורים טרופיים. בשל השימוש הנרחב שלהן כתרופות במסורות אסייתיות, והפוטנציאל שלהם בתחום הביו-רמדי (bioremediation), הן מהוות סוג חשוב מבחינה כלכלית. פטריית הריישי (Ganoderma sichuanense) היא דוגמה לבהוקית בשימוש מסורת הרפואה המזרחית, שהפכה לבעלת שוק נרחב ומבוקשת כיום בכל העולם.

ניתן להבדיל בין פרטים מסוג בהוקית לבין פרטים מסוגים אחרים שבסדרת הפוליפורים, על ידי הבסידוספורה של הבהוקית. בסדיוספורה של בהוקית היא בעלת קיר כפול.

פטריות מסוג בהוקית מכונות באופן עממי, בשל צורתן, גם "פטריות מדף" ו"פטריות סוגריים".

== אטימולוגיה ==
השם הלועזי Ganoderma נגזר מן המילה היוונית ganos/γανος שמשמעו בהירות או בוהק, ו-derma/δερμα שמשמעה עור.

סוג זה תואר לראשונה על ידי פיטר קרסטן הפיני בשנת 1881. בהמשך תוארו סוגים נוספים שניתן למצוא באירופה בשנת 1902 ויליאם מריל תיאר כמה מינים שנפוצים באמריקה הצפונית. עד היום תוארו כ-80 מינים בעיקר באזור הטרופי.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פטריות בסיסה
שעבן סחקפי

שעבן סחקפי (בערבית: شعبان سكحفي; 1961 – 11 ביולי 1985) היה ספורטאי ספורט נכים וחבר נבחרת ישראל בכדורסל נכים. הערבי הראשון שייצג את ישראל ב והראשון שזכה במדליה פאראלימפית.

בגיל צעיר החל להתאמן במרכז הספורט לנכים ברמת גן. ב-1979 החל המרכז באימוני סנוקר וסחקפי זכה בגביע הראשון שחולק בתחום.

באליפות טניס שולחן לנכים בשנת 1979 זכה במקום הראשון לדרגת הנכות ב'.

באליפות ישראל בשחייה לנכים לשנת 1975 זכה בשלוש מדליות: מדליית זהב במשחה 50 מטר גב עם תוצאה של 50.4 שניות, מדליית זהב במשחה 50 מטר חתירה עם תוצאה של 40.6 שניות ומדליית כסף במשחה 50 מטר חזה עם תוצאה של 58.8 שניות.

היה שחקן פעיל ובולט בכדורסל כיסאות גלגלים בנבחרות איל"ן יפו ובנבחרת ישראל, איתה זכה במדליית הזהב ב והשתתף ב.

ב-11 ביולי 1985 התחשמל במקום עבודתו ונהרג, בגיל 24.

נבחרת הכדורסל איל"ן יפו שינתה את שמה לאיל"ן שעבן יפו ובמרכז הספורט לנכים הונהג טורניר כדורסל לזכרו.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984)
קטגוריה:כדורסלנים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורסל נכים ישראלים
קטגוריה:שחיינים נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן נכים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1985
עמוס גינוסר

עמוס גינוסר (נולד ב-10 בנובמבר 1951) הוא מרים משקולות פאראלימפי לשעבר.
== קריירה ==
ב-1985 זכה גינוסר באליפות אירופה בהרמת משקולות. ב זכה במדליית כסף בלחיצת 167.5 ק"ג.

בשנים 1990–1992 קבע שלוש פעמים שיא עולמי בהרמת משקולות. ב-1990 קבע שיא כאשר לחץ 142.5 ק"ג בעת שהתארח בתוכנית הטלוויזיה "מגרש ביתי". ב-1991 זכה במדליית זהב במשחקי סטוק מנדוויל וקבע שיא עולם במשקל עד 56 ק"ג, בלחיצת 152.5 ק"ג. במשחקים הפאראלימפיים בברצלונה (1992) זכה במדליית זהב בלחיצת 175 ק"ג, וקבע שוב שיא עולמי במשקל עד 60 ק"ג.

נולד בקיבוץ מעין צבי וכיום הוא חבר קיבוץ מעגן מיכאל.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.paralympic.org/amos-ginosar פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:זוכי מדליית כסף פאראלימפית מישראל
קטגוריה:מרימי משקולות פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:מרימי משקולות נכים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:מרימי משקולות במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:מרימי משקולות במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:מעגן מיכאל: אישים
קטגוריה:מעין צבי: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
יחסי ג'יבוטי–צרפת

היחסים בין הרפובליקה הצרפתית לבין רפובליקת ג'יבוטי הם יחסים היסטוריים אשר החלו בהיותה של ג'יבוטי מושבה צרפתית משנת 1962. צרפת שלטה על ג'יבוטי עד שנת 1977, השנה בה ג'יבוטי זכתה לעצמאות. לג'יבוטי וצרפת הסכמים רבים בתחומים כמו: ביטחון, פוליטיקה וכלכלה. הבסיס הצרפתי הגדול ביותר באפריקה ממוקם על אונייה במימייה הטריטוריאליים של ג'יבוטי. בדצמבר 2023 נמצא הסכם חדש לשיתוף פעולה ביטחוני בדיון לחידוש.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.diplomatie.gouv.fr/en/country-files_156/djibouti_204/france-and-djibouti_5978/bilateral-relations_6445/index.html Djibouti-France relations] French Government
* [http://news.bbc.co.uk/2/hi/8073407.stm France acquits Djibouti officials] BBC News, 29 May 2009
* [http://untreaty.un.org/unts/60001_120000/23/30/00045487.pdf Treaty of Treaty of Friendship and Cooperation] signed 1977
* [http://www.jstor.org/pss/720984 Djibouti: France's strategic toehold in Africa] 1974
* [http://www.economist.com/node/9163543?story_id=9163543 Beyond the banlieues] The Economist, May 10, 2007

== הערות שוליים ==
יהודה אריה אברמוביץ

יהודה אריה אברמוביץ (19 באפריל 1898 – 9 במאי 1970) היה פעיל ציוני, רופא, גיניקולוג, מנהל מחלקת יולדות ומנהל בית החולים הדסה בשנות הארבעים והחמישים של המאה ה-20.

==קורות חיים==
נולד באחוזה שביערות גראו, פלך מינסק, רוסיה הלבנה, לחיים משה, יליד קאפוליע, בן יהודה ליב, אחיו של שלום יעקב אברמוביץ – הסופר מנדלי מוכר ספרים, ולחנה בת משה סגלוביץ, נכדת הרב ממיכאילישוק, מחבר הסידור "נהורא" והפירושים "מטה לוי", ו"בית לוי" על המחזור.

אברמוביץ סיים גימנסיה בסמולנסק, למד רפואה בטומסק ובמוסקבה, התמחה בגינקולוגיה ומיילדות ועבד במקצועו ברוסיה.

הצטרף לתנועה הציונית בהיותו תלמיד גימנסיה. היה פעיל בתנועה הציונית בסיביר ובהרי אורל. בשנים 1919–1921 היה חבר הוועד המרכזי של צעירי ציון בסיביר ובאוראל. בשנת 1922–1923 היה חבר הוועד המרכזי הכל-רוסי של צעירי ציון במוסקבה והמשיך בפעילותו גם אחרי שהמשטר הבולשביקי הוציא את הציונות מחוץ לחוק. נאסר בשנת 1923, נדון לגירוש למשך שנתיים לקירגיזסטן.

אחרי שחרורו עלה לארץ ישראל ב-1924, והחל לעבוד תחילה בבית החולים "הדסה" ב-ירושלים, ובשנת 1926 עבר לבית החולים הדסה בצפת.

בשנת 1927 עבר להדסה תל אביב. היה תלמידו, ולאחר מכן סגנו של פרופ' יוסף (גוסטב) אשרמן ובהמשך מונה למנהל מחלקת היולדות. במקביל היה ממלא מקום מנהל בית החולים ובמשך השנים מנהל המוסד.

בשנת 1934 כאשר הוקם השירות הרפואי של ההגנה לאזור תל אביב, כמנהל בית החולים הדסה וכחבר בהגנה (מספר אישי ע 1047) היה שותף לתכנון בית החולים לשעת חירום ביחד עם ד"ר אריה אלוטין וד"ר נתן (וילהלם) וולף 

במשך כל חייו היה אברמוביץ פעיל בעבודה ציבורית וחבר בוועד המכין של בית ספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב. הישיבה הראשונה של הוועד היוזם את הקמת הפקולטה לרפואה, התקיימה בפברואר 1961 במשרדו בבית החולים.

אברמוביץ היה פעיל בהסתדרות הרופאים, השתתף בכינוסים מדעיים רפואיים בישראל ופרסם מאמרים ומחקרים ב"הרפואה", ביטאון של ההסתדרות הרפואית בישראל.

אברמוביץ פרסם ב"ראזסוויט" הפריזאי זיכרונות מימי מאסרו בסיביר.

בשנות השישים של המאה העשרים נשא את ד"ר טובה (טניה) פרלמן, רופאת עיניים שעבדה במחלקת העיניים בהדסה. אלמנתו של האורולוג ד"ר שמעון פרלמן, שעבד במחלקתו הכירורגית של פרופ' מכס מרכוס. הזוג היה חשוך ילדים.

נקבר בבית העלמין קריית שאול.

==לקריאה נוספת==
* נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", הוצאת איתי בחור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, עמוד 82.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי צעירי ציון
קטגוריה:סגל ראזסווייט
קטגוריה:גינקולוגים ביישוב
קטגוריה:גינקולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל בית החולים הדסה תל אביב
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:תל אביב-יפו: רפואה
קטגוריה:מנהלי בתי חולים ביישוב
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:מנהלי בית החולים הדסה (תל אביב)
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הרפואית בישראל
קטגוריה:פעילים ציונים ברוסיה
קטגוריה:רופאים יהודים רוסים
קטגוריה:רופאים יהודים בלארוסים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1970
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
משק צוריאל

משק צוריאל הוא מותג ישראלי בבעלות החברה המרכזית לייצור משקאות קלים. מחלבת משק צוריאל פעלה עד 2019 למרגלות הר תבור שבגליל התחתון. המחלבה ייצרה מוצרי חלב, ובדגש על מוצרים מחלב עיזים.

== היסטוריה ==
משק צוריאל הוקם בשנת 1951 בשדה אילן שבגליל התחתון. המשק החקלאי של משפחת צוריאל התמחה בגידול פרות לחלב. במשך השנים מכרה משפחת צוריאל את תוצרת החלב שלה לתנובה.

בשנת 1987, החלו הבנים של המשק, הדור השני, לחפש דרכים נוספות לנצל את עודפי החלב שהיה להם, ואז החליטו להתחיל לייצר מוצרי חלב בעצמם.

על מנת ללמוד כיצד מכינים גבינות איכותיות, נסע אחד הבנים, אשר צוריאל, לשווייץ. לאחר ששב אל הגליל, חיפש גם השראה מקומית, אותה מצא אצל הבדואים - גבינת הלאבנה. לאחר שצבר ניסיון החל לייצר גבינת לאבנה והתחיל לשווק אותה.

עם השנים החלו במשק צוריאל לייצר מגוון גבינות, כגון גבינות מלוחות (גבינה צפתית, גבינה בולגרית, וגבינת פטה עיזים), יוגורטים, גבינות לאפייה, ועוד. תחילה היו עיקר המוצרים עשויים מחלב בקר, אך בהמשך החלה משק צוריאל לייצר גם מוצרי חלב סויה ומוצרי חלב עיזים. משק צוריאל הייתה החלוצה בתחום מוצרי חלב הסויה, עם מוצרים כמו טופו וטופוטי (ממרח על בסיס סויה בסגנון שמנת).

בשנת 2007 נרכשה המחלבה על ידי "טרה", הנשלטת בידי החברה המרכזית לייצור משקאות קלים.

המחלבה הייתה תחת כשרות בד"ץ אגודת ישראל ובאמצע 2017 עברה להכשר הרב ווסטהיים.

בחודש פברואר 2019 החלה חברת טרה בסגירת המחלבה, אם כי שמרה את השימוש במותג והמשך היצור של מוצרי מותג זה עבר למחלבה הראשית של טרה.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.zuriel.co.il/ משק צוריאל] - האתר הרשמי של החברה
* [http://timeout.co.il/אוכלים-שותים/טעימה-מהגליל/לא-בוכים-על-חלב-שנשפך לא בוכים על חלב שנשפך], באתר TimeOut, מאי 05, 2014.
* [http://www.mako.co.il/food-cooking_magazine/galilee-recipes ארוחת ערב גלילית] - מתכונים עם מוצרי חלב של משק צוריאל, באתר מאקו.
* שרון בן דוד, [https://www.atmag.co.il/מחלבת-משק-צוריאל-מביאה-את-הגליל-לשולחן/ מחלבת משק צוריאל מביאה את הגליל לשולחן], באתר מגזין את, 3 באוגוסט 2016

קטגוריה:החברה המרכזית לייצור משקאות קלים
קטגוריה:מחלבות בישראל
== הערות שוליים ==

קטגוריה:יצרני מוצרי חלב בישראל

קטגוריה:חברות משפחתיות לשעבר
יחסי גאורגיה–צרפת

היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של גאורגיה לבין הרפובליקה הצרפתית כוננו ב-21 באוגוסט 1992 לאחר קבלת העצמאות של גאורגיה מברית המועצות לשעבר. לצרפת יש שגרירות בטביליסי ולגאורגיה יש שגרירות בפריז.

ממשלת הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה (RDG) יצאה לגלות בצרפת לאחר סיפוח גאורגיה על ידי רוסיה הסובייטית בפברואר 1921. הממשלה פעלה מפריז.

ממשלת צרפת פועלת למען צירוף גאורגיה לאיחוד האירופי ואשררה הסכמים שקרבו את גאורגיה לאיחוד האירופי, המשמעותי מביניהם היה הסכם סחר שנחתם ב-15 בנובמבר בשנת 2015.

== קישורים חיצוניים ==

*[https://www.diplomatie.gouv.fr/fr/dossiers-pays/georgie/relations-bilaterales/ French Ministry of Foreign affairs about the relations with Georgia]
*[https://ge.ambafrance.org/ French embassy in Tbilissi (in French and Georgian only)]
*[https://web.archive.org/web/20161225152810/http://mfa.gov.ge/MainNav/ForeignPolicy/BilateralRelations/%E1%83%A1%E1%83%90%E1%83%A4%E1%83%A0%E1%83%90%E1%83%9C%E1%83%92%E1%83%94%E1%83%97%E1%83%98%E1%83%A1-%E1%83%A0%E1%83%94%E1%83%A1%E1%83%9E%E1%83%A3%E1%83%91%E1%83%9A%E1%83%98%E1%83%99%E1%83%90.aspx Georgian Ministry of Foreign Affairs about the relations with France]

== הערות שוליים ==
מוזיאוני דיטסונג

מוזיאוני דיטסונג של דרום אפריקה (באנגלית: Ditsong Museums of South Africa) הוא ארגון של ממשלת דרום אפריקה המאגד שמונה מוזיאונים לאומיים בפרובינציית חאוטנג, רובם בפרטוריה או בסמוך אליה ומיעוטם ביוהנסבורג.

מוזיאוני דיטסונג מציגים מגוון עשיר של אוספים, פריטים ותצוגות אודות בוטניקה, זואולוגיה, פלאונטולוגיה, היסטוריה בכלל והיסטוריה צבאית בפרט, תרבות, גאולוגיה, אנתרופולוגיה וארכאולוגיה. המוזיאונים נועדו להציג לציבור הרחב את המורשת והעולם המדעי והתרבותי של דרום אפריקה בכלל ושל העולם הפרט. בנוסף לכך המוזיאונים עוסקים גם במחקר ובחינוך וחלקם מהווים אתרי תיירות בולטים.

==רשימת המוזיאונים==
{| class="wikitable" width="650px"
|-
! תמונה !! מוזיאון !! הקמה !! עיסוק
|-
|| 
|| 1892
|| ידיעת הטבע של דרום אפריקה לרבות עם דגש על ממצאים מהתקופה הפרהיסטורית לרבות ממצאים מאתרי ערש המין האנושי.
|-
|| 
|| 1997
|| אנתרופולוגיה תרבותית והיסטוריה תרבותית של דרום אפריקה מתקופת האבן אל עידן 
|-
|| 
|| 1947
|| שימור קורות ההיסטוריה הצבאית של דרום אפריקה כמו גם הנצחה של אלו שמצאו את מותם בפעילותיה הצבאיות.
|-
|| 
|| 1975
|| הנצחת חייהם של מתיישבי הטרק הגדול בטרנסוואל, באמצעות בית שנבנה על ידי משפחה אפריקאנרית בשנת 1848, שנים ספורות טרם הקמת הרפובליקה הדרום-אפריקאית.
|-
|| 
|| 1934
|| הנצחת חייו ופועלו של פול קרוגר, גדול מנהיגי האפריקאנרים במאה ה-19, באמצעות הבית בעל העיצוב הוויקטוריאני אשר שימש כמעונו בשלהי אותה המאה.
|-
|| 
|| 1986
|| הנצחת חייו ופועלו של התעשיין היהודי סמי מרקס, יליד ליטא אשר היה מקורב לפול קרוגר וחלוץ הקמת מסילות הרכבת בדרום אפריקה, באמצעות בית האחוזה שלו.
|-
|| 
|| 1998
|| מכתש פגיעת מטאוריט מתקופת הפליסטוקן אשר עומקו כ-200 מטר וקטורו כ-1.4 קילומטר.
|-
|| 
|| 1977
|| תולדות החקלאות בדרום אפריקה מתקופת האבן עד לימי מלחמת העולם השנייה, באמצעות חווה שהקימו במקום מתיישבי הטרק הגדול בשנת 1880, חווה מקורית נוספת משנת 1913, וכן על ידי כלים חקלאיים מקוריים מתקופות שונות.
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חאוטנג: מבנים
דיטסונג
דיטסונג
חוסטו רואיס

חוסטו רואיס גונזאלס (בספרדית: Justo Ruiz González; נולד ב-31 באוגוסט 1969) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ספרדי-אנדורי בהווה ששיחק בעמדת הקשר.

==קריירת מועדונים==
רואיס התחיל את הקריירה שלו בבילבאו אתלטיק, קבוצת המילואים של אתלטיק בילבאו ששיחקה אז בליגה השנייה. אחרי 5 עונות בקבוצה, חתם באייבר ובהמשך שיחק בז'ימנסטיק טרגונה. בשתי הקבוצות רואיס לא הצליח למצוא את מקומו בקבוצה. בשנת חתם באמוריו.

בקיץ חתם בפ.צ. אנדורה, קבוצת הכדורגל היחידה מאנדורה המשחקת בליגות הספרדיות. באנדורה רואיס חזר לשחק כדורגל כשחקן הרכב ובמשך 3 שנים בקבוצה הוא שיחק 79 משחקים והבקיע 4 שערים. בשנת חתם בפיגואראס. בקיץ חתם באוניאו דה מדיירה, המועדון הראשון של רואיס מחוץ לליגות הספרדיות. במדיירה הצטרף לחברו לנבחרת טוני לימה.

בשנת חזר לפ.צ. אנדורה בה שיחק עד שנת . בקיץ הצטרף לרנג'רס מליגת העל אנדורית. ברנג'רס רואיס זכה בשתי אליפויות והגיע פעם אחת לגמר הגביע האנדורי. רואיס היה שותף למשחק של הקבוצה נגד שטורם גראץ במסגרת גביע האינטרטוטו שהסתיים בתיקו 1-1, המשחק הראשון אי פעם של קבוצה אנדורית בו היא לא מפסידה.

==קריירה בינלאומית==
בצעירותו, רואיס שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ספרד. לאחר ההצלחה בפ.צ. אנדורה, החליט לייצג את נבחרת אנדורה.

ב-3 ביוני 1998 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 3-0 ל. ב-8 בספטמבר 1999 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-1 ל. ב-26 במרץ 2008 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת בהפסד 3-0 ל.

==קריירת אימון==
בשנת מונה למאמן קבוצת הנוער של פ.צ. אנדורה בה אימן 3 שנים, בסיומן מונה למאמן הקבוצה הבוגרת.

בשנת מונה למאמן הנבחרת הצעירה של אנדורה במקביל לעבודתו בפ.צ. אנדורה. ב-16 ביוני 2015 הוביל את הנבחרת הצעירה לניצחון 0-1 נגד ליטא, הניצחון הראשון של הנבחרת הצעירה אי פעם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים אנדורים
קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:קשרי כדורגל אנדורים
קטגוריה:ויטוריה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אייבר
קטגוריה:כדורגלני ז'ימנסטיק טרגונה
קטגוריה:כדורגלני אוניאו דה מדיירה
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. אנדורה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנדורה
קטגוריה:מאמני כדורגל ספרדים
קטגוריה:מאמני כדורגל אנדורים
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1969
קטגוריה:אנדורים שנולדו ב-1969
תריסן מגושם

תריסן מגושם (שם מדעי: Triops cancriformis) הוא מין של סרטן ממשפחת הסרטנים המסננים. לתריסן שריון המשמש כמעין "תריס" המגן על חלק גופו העליון ומכאן שמו.

== תיאור מורפולוגי ==
צבעו חום אדמדם בקצה בטנו שני זיפים באורך של כ-3.5 ס"מ. בקדמת גופו מעל המגן זוג עיניים פשוטות המסוגלות להבחין בין אור וצל. בחלקו הונטרלי גפיים דקות מרובות המשמשות לשחייה במים איסוף מזון ונשימה. אורכו הכולל של התריסן כ-6 ס"מ.<ref></ref>

== אורח חיים ==

התריסן מתקיים בשלוליות חורף ומקווי מים מתוקים. הוא חי סמוך לקרקעית בתנאים של חוסר חמצן וניזון מרקבובית של צמחים מתים ויצורים זעירים אותם הוא חופר מהבוץ בעזרת רגליו. צבעו האדמדם נובע מריכוז גבוה של המוגלובין בגופו המאפשר לו לחיות בתנאים של חוסר חמצן. הצבע משמש גם כהסוואה בסביבה הבוצית.

התריסן הוא הרמפרודיט. בתנאים אופטימליים אין ביטוי של האיברים הזכריים ומתרחשת רביית בתולין. כאשר הבריכה מתחילה להתייבש בתנאי עקה מופיעים זכרים המפרים את הנקבות. במקרה זה הנקבות מטילות ביצי קיימא בעלות קליפה עבה העמידות למשך שנים. 

כשהבריכה מתייבשת הביצים נישאות על ידי הרוח או על ידי בעלי חיים בעיקר ציפורי מים המשמשים כנשאים למקוי מים אחרים שם הם בוקעות, מגיעות לבגרות מינית בתוך כשבועיים ומתחילות מחזור חיים חדש.

== תיעוד מאובנים ותפוצה ==
על סמך מאובנים שנמצאו ניתן להעריך את גילו של התריסן בכ-200 מיליון שנה בהם לא עבר שום שינוי משמעותי ולמעשה, ניתן להגדירו כמאובן חי. 
התריסן נפוץ על פני המרחב שבין אירופה למזה"ת (כולל ישראל) ועד הודו כאשר בחלקן הוא מצוי בסכנת הכחדה עקב ייבוש שלוליות החורף בשל פיתוח אורבני וחקלאי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* מתן יעקב, [https://www.mako.co.il/news-science/2022_q1/Article-b2a99b012b4ee71027.htm?utm_source=AndroidNews12&utm_medium=Share התריסן המגושם שהתגלה לראשונה בישראל], באתר N12, 10 בפברואר 2022

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1801
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואי אוגוסטן גיום בוסק
קטגוריה:סרטנים מסננים
קטגוריה:בעלי חיים בסכנת היעלמות מארץ ישראל
יחסי צרפת–רומניה

היחסים בין הרפובליקה הצרפתית לבין רומניה כוננו בשנת 1880 כאשר נציגויות הדדיות נפתחו, עם הקמת רומניה ועצמאותה היחסים בין צרפת לרומניה היו קודרים יחסית מעצם היותה של רומניה בעלת ברית של האימפריה הרוסית.

כיום צרפת מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט ושלוש קונסוליות בקראיובה, קונסטנצה ובראשוב. רומניה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז, שלוש קונסוליות כלליות בליון, מרסיי ושטרסבורג וארבע קונסוליות כבוד בנאנט, בורדו, ניס וברסט.

שתי המדינות חברות מלאות בנאט"ו ורומניה חברה בלה פרנקופוני משנת 1993.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.diplomatie.gouv.fr/en/country-files_156/romania_357/index.html French Foreign Ministry about relations with Romania]
* [http://www.mae.ro/index.php?unde=doc&id=5576&idlnk=1&cat=3 Romanian Foreign Ministry about relations with France]
* [http://www.ambafrance-ro.org/ French embassy in Bucharest (in French)]
* [http://paris.mae.ro/ Romanian embassy in Paris]

== הערות שוליים ==

*
זלזלת הקנוקנות

זַלְזֶלֶת הַקְּנוֹקָנוֹת (שם מדעי: Clematis cirrhosa) הוא צמח מטפס רב שנתי מסדרת הנוריתיים.

== מאפיינים ==
הצמח פורח בחודשים דצמבר - ינואר, בעונה שרק מעט פרחים פורחים בה. פריחתו עשירה ולעיתים מכסה את כל הצמח והדרדרת במרבד פורח וצפוף. הפרחים גדולים ומשולשלים, דמויי פעמונים, ייתכן שכך הם מגנים על האבקנים מפני הירטבות ממי הגשם.

לפרח ארבעה עלי כותרת גדולים, צבע הכותרת הוא לבן-קרם, צידם החיצוני של עליי הכותרת שעיר. לפרח אבקנים מרובים וכך גם עלי השחלה. 

פטוטרות העלים מסתלסלות ואוחזות בפונדקאי, ובנשור טרף העלה הפטוטרת מתעצה לקנוקת נוקשה. הפרי נושא בראשו ציצית מנוצה, העלים הם נגדיים.

זלזלת הקנוקנות גדלה בצפון הארץ בבתי-גידול שונים למשל: ליד עצי חורש ים תיכוני, על גדרות-אבן, ובמיוחד בדרדרות-אבן, הן בגיר והן בבזלת. הצמח נשיר בקיץ.

הבוטנאים בחרו לכלול סוג זה במשפחת הנוריתיים, יחד עם הכלנית והנורית, בעיקר בגלל מבנה אברי הרבייה בפרח, אבקניו הרבים שחופשיים ושאינם מעורים בכותרת, ומספר עלי שחלה מופרדים.
זלזלת הקנוקנות בהרי יהודה 

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:נוריתיים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
פלדמרשל-לויטננט

דרגת פלדמרשל-לוטננט בצבא האוסטרו-הונגרי
פלדמרשל-לוטננט (בגרמנית: Feldmarschall-Leutnant או Feldmarschallleutnant, נהגה "פלדמרשל-לוטננט") היא דרגה צבאית בכירה, אשר הייתה בשימוש בצבאות אירופיים שונים בין המאה ה-17 והמאה ה-20.

הדרגה שימשה את צבא האימפריה הרומית הקדושה בין המאה ה-17 ל-1806. בתחילה מחזיק דרגה זו היה למעשה סגנו ומייצגו של הגנרל-פלדמרשל. דרגה זו הייתה גבוהה מדרגת Generalfeldwachtmeister, ונמוכה מדרגת גנרל. בצבא האוסטרו-הונגרי, הייתה דרגה זו מקבילה בערך לדרגת לוטננט גנרל בצבא בריטניה, ולדרגת גנרל-לויטננט בצבא הקיסרות הגרמנית. הדרגות הגבוהות יותר היו גנרל ופלדמרשל. בשנת 1915 אימץ הצבא האוסטרו-הונגרי דרגה חדשה, גנרל-אוברסט, שהייתה דרגת ביניים בין גנרל לפלדמרשל, כך שדרגת לוטננט פלדמרשל הפכה להיות דרגה רביעית בחשיבותה. 

בשנת 1920 לאחר מלחמת העולם הראשונה, ביטל צבא אוסטריה את הדרגה ואימץ את מודל הדרגות של הרייכסווהר. עם זאת, בשנת 1933 הוחזרה הדרגה לשימוש בעקבות תהליך גדול שבמסגרתו הוחזרו מסורות לאומיות-צבאיות רבות כמו מדים וסמלים. הדרגה הייתה בשימוש באוסטריה עד האנשלוס בשנת 1938. כיום הדרגה אינה בשימוש. קשה להקביל את הדרגה לדרגות בצה"ל, אולם בסוף מלחמת העולם הראשונה הדרגה הייתה מקבילה בערך לדרגת רב-אלוף. 

קטגוריה:דרגות גנרל
קטגוריה:דרגות צבאיות באוסטריה
אפרים גרבר

קברו בהר הזיתים
הרב אפרים מיכאל גְרַבֶּר (ה'תרס"א, 1901 – כ"ד באב ה'תש"ד, 13 באוגוסט 1944) היה רב ליטאי שעלה לארץ ישראל בעלייה החמישית.

==קורות חיים==
נולד לרב משה יהושע העשיל גרבר, נישא לבתיה בתו של הרב יהושע זליג תרשיש, רב וראש ישיבה, למדן ודרשן ליטאי שהתפרסם בקרב יהודי ליטא כצדיק ופרוש.

בליטא כיהן כרבן של אוונטא, טווער וארזוויליג, עלה ארצה ב-1933 (תרצ"ג) באמצעות סרטיפיקט שסדרה לו הרבנות הראשית והתיישב בירושלים בבית אימרמן שבשכונת כרם אברהם בעיר. בירושלים היה חבר מכון הרי פישל.

בסוף ימיו התגורר בקריית ישיבת פוניבז' בבני ברק, הוא השתתף ביסוד הקריה ובמקביל הקים מכון תורני בתל אביב שעמד בנשיאות הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג. טבע למוות בבריכת שחייה בזיכרון מאיר בכ"ד באב ה'תש"ד, 13 באוגוסט 1944, כנראה בשל דום לב. והועלה לקבורה בירושלים. הותיר אחריו אלמנה ו-3 ילדים.

==ספרו==
* 

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:רבנים ביישוב
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:ראשי מכוני מחקר תורניים
קטגוריה:הרוגי טביעה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקות החסידים
מעכבי פרוטאין קינאז

מעכבי פרוטאין קינאז הם משפחה גדולה של תרופות, שמעכבות את האנזימים ממשפחת פרוטאין קינאז. פרוטאין קינאזות הם אנזימים, שמשתתפים בתפקוד התא ומשנים את התפקוד של חלבונים שונים, על ידי הוספת קבוצת פוספט (זרחה) לחלבונים אלה. 

קבוצת הפוספט מוספת לאחת מחומצות האמינו הבאות, טירוזין, סרין, תראונין, שנמצאות על גבי החלבון (קיימים גם אנזימים שמוסיפים קבוצת פוספט להיסטידין). זרחון החלבונים אחראי להרבה תהליכים ביולוגיים, בין אם לתפקוד התקין של התאים ובין אם לתפקוד פתולוגי. 

מעכבי פרוטאין קינאז משמשים בטיפול במחלות, שבהן ישנה פעילות יתר של אנזימי פרוטאין קינאז, כגון מחלות ממאירות, מחלות חיסון עצמי ומחלות נוספות. תרופות ממשפחת מעכבי פרוטאין קינאז הן יחסית תרופות חדשות, שיצאו לשוק במאה העשרים ואחת, וקידמו את הטיפול בסרטן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תרופות

קטגוריה:מעכבי אנזימים
יחסי עיראק–צרפת

יחסי עיראק–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הצרפתית לבין הרפובליקה העיראקית.

== היסטוריה ==
היחסים בין שתי המדינות הם יחסים היסטוריים שהיו גם מאוד רגועים מהקמת עיראק עד מלחמת המפרץ ופלישת עיראק לכווית בשנת 1990, משטר סדאם חוסיין נהנה מתמיכה צרפתית ושררה בעיראק פרנקופיליה, עם פלישת עיראק לכווית צרפת החלה להטיל אט אט סנקציות על עיראק עד שניתקה איתה את היחסים באופן מוחלט.

כעבור 13 שנים בשנת 2004, צרפת שבה וכוננה מחדש את היחסים עם עיראק. מלחמת האזרחים בעיראק דווקא עזרה משמעותית למצב היחסים עם צרפת ומדינות המערב וצרפת מספקת תמיכה ביטחונית, פוליטית והומניטרית לעיראק.

=== סיוע בתוכנית הגרעין ===
בשנות ה-70 החלו מדענים עיראקים לבחון דרכים להפקת פלוטוניום, ועיראק חתמה על הסכם עם צרפת, במסגרתו הבטיחה צרפת לספק לעיראק שני כורים גרעיניים - "תמוז 1" ו"תמוז 2". ישראל החלה לגלות עניין במאמצים העיראקיים במרץ 1975, והמודיעין הישראלי ניסה להשיג מידע על הכורים הגרעיניים ועל התקדמות בנייתם.

בשנת 1977 סיימו העיראקים לבנות את "תמוז 1" במרכז המחקר אל-טוואיתה, 18 ק"מ דרומית מערבית לבגדאד. היה זה כור גרעיני בן 40 מגה ואט המקורר במים רגילים. הצרפתים כינו את הכור "אוסיראק", כמיזוג של המילה "אוסיריס" (דגם הכור הצרפתי, ששמו כשם אל המתים המצרי הקדום) והמילה "עיראק". העיראקים קראו לכור "תמוז 1" (תמוז تموز בערבית הוא חודש יולי, בו עלתה מפלגת הבעת' לשלטון בשנת 1968). כחלק מעסקת הכורים, נקבע כי צרפת תספק לעיראק 70 ק"ג של אורניום מועשר ברמה של 93% מתוכו כ-12.5 ק"ג סופקו ב-14 ביוני 1980 ואוחסנו בכור "תמוז 2". העסקה התאפשרה עקב משבר האנרגיה העולמי-בתמורה לאספקת נפט מעיראק, ברזיל תספק אורניום שיעובד במתקן צרפתי בעזרת טכנולוגיה איטלקית.

באוגוסט 1978 הובא הנושא לידיעת ממשלת ישראל, וראש הממשלה, מנחם בגין, החליט למנות את ראש אמ"ן כדי להעריך את תוכנית הכור העיראקי. על פי הערכת אמ"ן, העיראקים שאפו לייצר נשק גרעיני, והוערך על ידי יובל נאמן כי העיראקים יהיו מסוגלים לייצר כארבע פצצות פלוטוניום מדי שנה.

מנגד, ריצ'רד וילסון, פרופסור לפיזיקה מהרווארד שבחן את הכור ההרוס חלקית בשנת 1982 טען בנאום ב-2003: "כדי לייצר כמות מספיקה של פלוטוניום (לנשק גרעיני) היו נדרשים לאוסיראק עשורים, לא שנים". בשנת 2005 וילסון העיר "הכור אוסיראק שהופצץ על ידי ישראל ב-1981 תוכנן על ידי הצרפתים באופן שלא יתאים ליצור פצצות".

ישראל ניסתה לפעול דיפלומטית יחד עם ארצות הברית, מ-1976 עד 1979, במטרה לשכנע את צרפת לחדול מסיוע לפרויקט, אך ללא הצלחה; היחסים עם משטרו של סדאם חוסיין והעולם הערבי בכלל היו אינטרס לאומי בעיני מנהיגות צרפת באותה תקופה. גם חבלה שביצע המוסד במטען ציוד לקירור ליבת הכור, לפני שנשלח מצרפת לעיראק, לא הביאה לעצירת הפרויקט.

== ייצוג ==
* עיראק מיוצגת בצרפת בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בפריז, בירת המדינה.
* צרפת מיוצגת בעיראק בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בבגדאד, בירת המדינה. צרפת מיוצגת בעיראק גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה השוכנת גם היא בבגדאד.

==ראו גם==
* המעורבות הצרפתית במלחמת איראן–עיראק

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.diplomatie.gouv.fr/en/ French Ministry of Foreign Affairs] - Official Website
* [http://www.mofa.gov.iq/ Iraq Ministry of Foreign Affairs] - Official Website
* [https://www.diplomatie.gouv.fr/en/country-files/iraq/# Iraq / France Relations diplomatie.gouv.fr (English)]

== הערות שוליים ==
כיכר פרטוריוס

כיכר פרטוריוס (באנגלית: Pretorius Square ובאפריקאנס: Pretorius-vierkant) היא אחת הכיכרות הראשיות של המרכז ההיסטורי של העיר פרטוריה, אחת משלוש ערי הבירה של דרום אפריקה.

==אתרים בולטים סביב הכיכר==
{| border="0" cellpadding="2" width="67%" align="Right"

| valign="top" width="50%" |

{| class="wikitable"
|-
! !! תמונה !! שם
|-
|bgcolor="#FFCC00"| <center>1</center> || בניין מחלקת האנרגיהDepartment of EnergyDepartement van Energie
|-
|bgcolor="#FFCC00"| <center>2</center> || בניין עיריית פרטוריהPretoria City HallStadsaal van Pretoria
|-
|bgcolor="#FFCC00"| <center>3</center> || המוזיאון להיסטוריה של הטבעNational Museum of Natural HistoryNasionale Natuurhistoriese Museum
|-
|bgcolor="#FFCC00"| <center>4</center> || פסלי מרטינוס פרטוריוס ואנדריס פרטוריוסStatues of M.W. Pretorius and A.W.J. PretoriusStandbeelde van M.W. Pretorius en A.W.J. Pretorius
|-
|bgcolor="#FFCC00"| <center>5</center> || המוזיאון הלאומי להיסטוריה של התרבותNational Museum of Cultural HistoryNasionale Museum van Kultuurgeskiedenis
|-
|bgcolor="#FFCC00"| <center>6</center> || בניין מחלקת המים והתברואהDepartment of Water and SanitationDepartement van Waterwese en Bosbou
|}

| valign="top" width="50%" |

|}

==פנורמה==
המוזיאון להיסטוריה של הטבע]]

==ראו גם==
* כיכר הכנסייה
* רחוב פול קרוגר
* מוזיאון הטרנסוואל
* בניין עיריית פרטוריה
* חלון אפריקה

קטגוריה:פרטוריה: מבנים
פרטוריוס