OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גדעון פרנק

גדעון פרנק (נולד ב-13 בנובמבר 1943) הוא מהנדס ישראלי. כיהן כמנהל המרכז למחקר גרעיני - שורק בשנים 1982–1990, מנכ"ל הוועדה לאנרגיה אטומית בשנים 1993 – 2007, ולאחר מכן ממלא מקום יושב ראש הוועדה (כממלא מקום ראש הממשלה בתפקיד זה).

== קורות חיים ==
גדעון פרנק נולד בשנת 1943. קיבל מהטכניון תואר ראשון בהנדסת מכונות בשנת 1965 ותואר שני במדעי הגרעין בשנת 1967. ב-1968 החל לעבוד במרכז למחקר גרעיני - שורק, ובשנת 1970 מונה למנהל הכור הגרעיני שם. בשנת 1973 הושאל לשנתיים לסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית (סבא"א) שבה פעל כפקח, אך כישראלי נמנע ממנו לבקר במתקני הגרעין של מדינות רבות. בשנים 1975–1979 כיהן כסגן מנהל המרכז למחקר גרעיני - שורק להנדסה וטכנולוגיה.

ב-1980 החל לכהן כנספח המדעי בשגרירות ישראל בוושינגטון. ב-1982 שב לישראל ומונה למנהל המרכז למחקר גרעיני - שורק. עקב אילוצים כלכליים הוגדלה בתקופתו הפעילות של מתן שירותים לגופים חיצוניים. בשנת 1990 מונה למשנה למנכ"ל הוועדה לאנרגיה אטומית, בסוף 1992 מונה לממלא מקום המנכ"ל, וכעבור חודשיים מונה למנכ"ל הוועדה לאנרגיה אטומית. הוא כיהן בתפקיד זה עד שנת 2007, שבה מונה לממלא מקום יושב ראש הוועדה (כממלא מקום ראש הממשלה בתפקיד זה).

בשנים 2010–2012 כיהן כדירקטור בחברת החשמל. בתחילת 2011 הצטרף לוועד המנהל של הטכניון. פרנק הוא גם נאמן קרן קבוצת ון ליר, התומכת, בין השאר, במכון ון ליר בירושלים. חבר בחבר הנאמנים של מכללת אפקה.

ביוני 2022 מונה לחבר בוועדת גרוניס לחקירת רכש הצוללות וכלי השיט.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"לי הוועדה לאנרגיה אטומית
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:עובדי המרכז למחקר גרעיני - שורק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
לשד

לשד ב[[קישוא]]
אדר, להכנת סירופ מייפל]]
לְשַׁד הוא נוזל המובל בתאי עצה (טרכאידים או חוליות טרכאה) או שיפה של צמח. אין לבלבל בין לשד ללטקס, שרף או הנוזלים שבחלולית.

== סוגי לשד ==
לשד עצה מכיל בעיקר מים בהם מומסים הורמונים, מינרלים וחומרים מזינים נוספים. הנוזל בעצה מובל מהשורש אל העלים. בעבר הייתה מחלוקת מהו מנגנון ההובלה; רוב החוקרים מסכימים כי תאוריית הקוהזיה-מתח מסבירה בצורה הטובה ביותר את ההובלה, יחד עם דיות.

לשד השיפה מכיל בעיקר מים בהם מומסים סוכרים (פחמימות), הורמונים ומינרלים. הוא זורם ממקום ייצור או אחסון הפחמימות אל המקום בו נעשה בהן שימוש. מנגנון הזרימה מוסבר על ידי היפותזת הזרימה בלחץ.

== שימושים בידי האדם ==
סירופ מייפל מיוצר מלשד השיפה של אדר הסוכר.

ברוסיה, אוקראינה, לטביה, אסטוניה ופינלנד נאסף לשד עץ השדר, לייצור משקה שדר טרי או מותסס המכיל קסיליטול.

==ראו גם ==
* שרף

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מורפולוגיה של צמחים
אומגה סנטינל

אומגה סנטינל (באנגלית: Omega Sentinel, גם: "זקיף אומגה") היא דמות בדיונית של גיבורת-על רובוטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן וסדרת הבת אקסקליבר ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת X-Men Unlimited #27 מיוני 2000, ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר ברט בות'.

אומגה סנטינל היא האלטר אגו של קארימה שאפאנדר, שוטרת ילידת הודו שהפכה לזקיף סנטינל בידי נבל-העל באסטיון במהלך אירועי "מבצע אפס סובלנות", וזאת כדי לשמש כסוכנת רדומה בעלת תכנות שמפעיל את עצמו כאשר היא נמצאת בקרבת מוטאנטים אחרים. בהמשך היא פגשה בצ'ארלס אקסבייר ובמגנטו על האי ג'נושה המוחרב, והם הצליחו לנטרל את התכנות שלה ולהשיב את מוחה למצב רגיל, אם כי השינויים הננוטכנולוגיים בגופה נשארו. היא נשארה על האי כדי להשליט בו סדר, וניסתה להסתגל לצורתה החדשה, שנגדה את אמונותיה בהינדואיזם. בהמשך הצטרפה לשורות האקס-מן, המשוטטים ואקסקליבר.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.marvel.com/characters/karima-shapandar דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Omega_Sentinel דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:אקס-מן: דמויות
קטגוריה:שוטרים בדיוניים
ארמור

ארמור (באנגלית: Armor, בתרגום לעברית: שריון) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Astonishing X-Men Vol.3 #4 מאוקטובר 2004, ונוצרה על ידי הכותב ג'וס וידון והמאייר ג'ון קאסאדיי.

ארמור היא האלטר אגו של היסאקו איצ'יקי, נערה יפנית תלמידת מכון אקסבייר, ששאיפתה הגדולה ביותר הייתה להפוך לחברת אקס-מן. לאחר אירועי "השמדה", שגרמו להפשטת כוחותיהם של מאות מיליוני מוטאנטים, ארמור הייתה בין היחידים ששמרו על כוחותיהם.

== כוחות ויכולות ==
בזמן קרב ארמור יוצרת שריון אנרגטי סביבה, אשר נותן לה סיבולת וכח. ולכן ברוב הקרבות היא נכנסת ראשונה למערכה על מנת לכוון את רוב האש עליה.

== אזכור במדיות אחרות ==
דמותה של ארמור הופיעה בסדרת האנימציה "וולברין והאקס-מן", כאשר שוחררה על ידי קוויקסילבר וחברי אחוות המוטאנטים, על מנת להפיל את האשמה על חברי האקס-מן. בפרק זה ארמור לא שולטת בכוחותיה כלל, ומי שמצילה אותה לבסוף היא קיטי פרייד.

ארמור מופיעה גם כחברת האקס-מן הצעירה ביותר בסדרת האנימה על קבוצת האקס-מן. יוקארי טאמורה דיבבה את הדמות בגרסה היפנית המקורית.

בסדרת היקום הקולנועי של מארוול "מיס מארוול" מופיעה דמותה של קמלה קאן, בגילומה של השחקנית אימאן ולאני, שאישרה כי הכוחות של גברת מארוול הושפעו מכוחותיה של ארמור בקומיקס.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.marvel.com/characters/armor-hisako-ichiki דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Armor דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:אקס-מן: דמויות
דאזלר

דאזלר (באנגלית: Dazzler) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Uncanny X-Men #130 מפברואר 1980, ונוצרה על ידי הכותבים טום ד'פאלקו, לואיז סימונסון ורוג'ר סטרן והמאייר ג'ון רומיטה הבן.

דאזלר היא האלטר אגו של אליסון "אלי" בלייר, מוטאנטית מלונג איילנד אשר נולדה לקרטר וקתרין בלייר. יחסיהם של הוריה היו מתוחים, היות שאביה היה סטודנט משפטים ואמה הייתה מורה. דבר זה הוביל לגירושים, אשר התרחשו כאשר אליסון הייתה פעוטה. אליסון גדלה עם אביה וסבתה, שם אביה הסתיר ממנה את אמה. כשאליסון הגיעה לגיל ההתבגרות, היא חלמה להיות זמרת ואביה - כעת שופט - קיבל זאת בסובלנות. אף על פי כן, אביה אילץ את אליסון לבחור במסלול חיים דומה לזה שלו: היא תהפוך לכוכבת אקדמאית, ומשם תמשיך לבית ספר למשפטים. סבתה של אליסון עודדה אותה בדרכה. כוחותיה המוטאנטיים של אליסון התגלו בעת ביצוע ריקוד בבית ספר, אשר סינוור את הנוכחים: כוחה הוא יכולת להמיר צלילים לקרני אור. במשך שנים, אליסון שמרה על כוחותיה בסוד מפני אנשים הקרובים אליה, מה שגרם לריחוק בינה לבין אביה. באוניברסיטה, אליסון חקרה את כוחותיה, תפרה לעצמה חליפה, ואימצה את שם-הבמה "דאזלר". היא הודיעה לאביה שהיא לא תלמד בבית ספר למשפטים, ותהיה זמרת עם ובלי ברכתו ותמיכתו של אביה.

אליסון השתמשה בכוחותיה המוטאנטיים על מנת למשוך קהל להופעותיה, וטענה כי אורותיה הם תוצר של טכנולוגיה. שקר לבן זה עבד על מנהלי המועדונים השונים, אך לא על אמה פרוסט ממועדון הלפייר וצ'ארלס אקסבייר מהאקס-מן. שני הצוותים שלחו נציגים לגייס את אליסון לכוחותיהם; האקס-מן שלחו את פניקס, סייקלופס ואת נייטקרולר, ומועדון הלפייר את קבוצת "אבירי הלפייר" שלהם. כוחותיהם המשולבים של אליסון והאקס-מן גברו על אויביהם, ושחררו חברי אקס-מן אחרים שהיו בשבי מועדון הלפייר. היא סירבה להצעתו של אקסבייר להצטרף לאקס-מן, מה שגרם לה להיות מעורבת באירועים שונים; היא נצלה על ידי ספיידרמן מלייטמאסטר, נפגשה עם ג'וני סטורם במועדון לילה יוקרתי, ואף נגררה לקרבות מול מכשפת. כאשר שבה אותה, פרויקט פגסוס קבע כי כוחותיה של אליסון הם אינסופיים, ובאופן תאורטי, היא יכולה להיות המוטאנטית החזקה ביותר בכל כדור הארץ. כזמרת דיסקו, אולם בהמשך שינתה את הכיוון המוזיקלי שלה גם לרוק אנד רול ומוזיקה עכשווית. הייתה חברה לפרק זמן קצר בקבוצת אקסקליבר בטרם הצטרפה לשורות האקס-מן.

את דמותה של דאזלר בסרט הלייב אקשן "אקס-מן: הפניקס האפלה" מגלמת השחקנית הלסטון סייג'.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.marvel.com/characters/dazzler-alison-blaire דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Dazzler דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:אקס-מן: דמויות
קטגוריה:מורים בדיוניים
קטגוריה:דוגמניות בדיוניות
קטגוריה:זמרים בדיוניים
דאסט

דאסט (באנגלית: Dust, בתרגום לעברית: "אבק") היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת New X-Men #133 מדצמבר 2002, ונוצרה על ידי הכותב גרנט מוריסון והמאייר אית'ן ואן סקייבר.

דאסט היא האלטר אגו של סוּרייאה קאדיר, מוטאנטית מוסלמית ממוצא סוני מאפגניסטן שניצלה בידי חברי האקס-מן וולברין ופנטומאקס מידיו של סוחר עבדים. היא מסוגלת לשנות את צורתה למגוון צורות חול שונות, וכן לשלוט בהן. כאשר הצטרפה לסגל התלמידים של מכון אקסבייר, קאדיר הייתה ביישנית ומופנמת והיו לה קשיי הסתגלות (במיוחד כאשר הייתה שותפה לחדר של נוריקו המרדנית והרעשנית). לאחר שפעולותיה של מכשפת השני גרמו להפשטת כוחותיהם של מאות מיליוני מוטאנטים באירועי "השמדה", דאסט הייתה בין היחידים ששמרו על כוחותיהם.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.marvel.com/characters/dust דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Dust דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:אקס-מן: דמויות
חפציבה (קומיקס)

חפציבה (באנגלית: Hepzibah) היא דמות בדיונית של גיבורת-על חייזרית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן וסדרת הבת אקס פורס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The X-Men #107 מאוקטובר 1977 ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר דייב קוקראם.

חפציבה היא חייזרית מכוכב הלכת טריל'סארט שהיה נתון לשליטתה של אימפריית השי'אר העריצה. כאשר קורסייר היה שבוי בידיו של הקיסר ד'קאן מאימפריית השי'אר, חפציבה עזרה לו להימלט מהשבי יחד עם אסירים נוספים, ואלה יסדו את קבוצת פיראטי החלל הבין-גלקטיים סטארג'אמרס. כאשר חפציבה ננטשת על פני כדור הארץ, היא מצטרפת לשורות האקס-מן. היא ו-וורפאת' חולקים בקשר מיוחד. לחפציבה יכולות על-אנושיות כמו מהירות, זריזות ורפלקסים מוגברים, כמו גם חושים מחודדים וטפרים נשלפים. ביכולתה לשנות את אופן התנהגותם של אחרים על ידי הפרשת פרומונים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.marvel.com/characters/hepzibah דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Hepzibah דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:אקס-מן: דמויות
קטגוריה:חוצנים בקומיקס
ליילה מילר

ליילה מילר (באנגלית: Layla Miller) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת House of M #4 מאוגוסט 2005 ונוצרה על ידי הכותב בריאן מייקל בנדיס והמאייר אוליביה קויפה.

ליילה מילר הייתה ילדה מוטאנטית שגדלה בבית יתומים בשכונת הלז קיטשן, מנהטן, ואשר מתעוררת יום אחד ומגלה שכל העולם השתנה והיא בין הבודדים שמודעים לכך. היא משחקת תפקיד חשוב בעלילת "בית אם" כאשר היא משתמשת בכוחותיה המוטאנטים כדי להשיב את זיכרונותיהם של גיבורי-העל, אשר בסופו של דבר מרדו והחזירו את המציאות הרגילה שלהם על כנה. דוקטור סטריינג' הציע כי מכשפת השני, האחראית על האירועים, יצרה את ליילה מילר כמנגנון אל-כשל לעזור לגיבורים במקרה ומשהו ישתבש. 

לאחר אירועי בית אם היא מצטרפת לקבוצת אקס פקטור חקירות כאשר היא מופיעה במשרדיהם ומתחילה לייעץ להם. בשלב זה היא מראה יכולת ניבוי של אירועים לפני שהם מתרחשים. מתברר שלפני אירועי בית אם היא הייתה מוטאנטית בעלת מראה לא אנושי ויכולת לירוק אש. לאחר אירועי בית אם היא איבדה את היכולות המוטאנטיות שלה כמו רוב אוכלוסיית המוטאנטים. רק מאוחר יותר מתברר שלמעשה עדיין יש לה כוח מוטאנטי אך הוא לא קשור ליכולת שלה לדעת מה עתיד להתרחש. היכולת שלה היא להחיות את המתים, אך ללא נשמה.

במהלך אירועי "תסביך משיח" ליילה מועברת לעתיד הרחוק שבו המוטאנטים נרדפים. היא חיה שם שנים רבות ומקועקעת מעל העין שלה האות M לציון עובדת היותה מוטאנטית. לבסוף היא חוזרת לעבר כמבוגרת לזמן קצר לפני שהצטרפה לאקס פקטור כילדה. היא משתמשת במכשיר כדי להעביר אל עצמה בתור ילדה את הידע שלה מהעתיד, וכך מתברר כיצד היא תמיד ידעה מה עומד להתרחש.

ליילה עוברת לחיות עם דוקטור דום לתקופה מסוימת כאשר היא מבצעת איתו עסקה, היא נותנת לו ידע מסוים על העתיד שהוא רוצה ובתמורה הוא מלמד אותה על כישוף ונותן לה מכשיר קסם חזק שצמוד לה ליד ונותן לה יכולות מסוימות כגון מגן אישי חזק.

לאחרונה היא החזירה לחיים את סטרונג גאי ובכך גרמה לשינויים גדולים בצורה בה היא זוכרת שהעתיד מתפתח. כתוצאה מכך היא התחילה להיות אימפולסיבית יותר. הדוגמה הבולטת ביותר לכך היא חתונת בזק בלאס וגאס עם מנהיג אקס פקטור ג'יימי מדרוקס.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.marvel.com/characters/layla-miller דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Layla_Miller דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

==הערות שוליים==

קטגוריה:אקס-מן: דמויות
קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
מרקורי (קומיקס)

מרקורי (באנגלית: Mercury, בתרגום לעברית: "כספית") היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת New Mutants Vol.2 #2 מאוגוסט 2003 ונוצרה על ידי צמד הכותבים נונזיו דה פיליפיס וכריסטינה וייר והמאייר קרון גראנט.

מרקורי היא האלטר אגו של ססילי קינקייד, נערה אמריקנית ממוצא אירי אשר גדלה בפורטלנד, אורגון. כאשר כוחותיה התפתחו לראשונה, הוריה נגעלו ממנה ואילצו אותה להישאר נעולה בבית כדי להסתיר את המוטציה שלה. בהמשך היא הצטרפה לסגל התלמידים של מכון אקסבייר והתחברה במהירות לחבריה ללימודים ג'וליאן קלר וסאנטו ואקארו. כאשר בית הספר נבנה מחדש, היא נבחרה בידי אמה פרוסט ליחידת הליונס החדשה. לאחר אירועי ה"השמדה", שגרמו להפשטת כוחותיהם של מאות מיליוני מוטאנטים, מרקורי הייתה בין היחידים ששמרו על כוחותיהם.

==קישורים חיצוניים==

* [https://marvel.fandom.com/wiki/Cessily_Kincaid דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:אקס-מן: דמויות
קטגוריה:דמויות להט"ביות
פיקסי (קומיקס)

פיקסי (באנגלית: Pixie) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת New Mutants Vol.2 #2 מאוגוסט 2003 ונוצרה על ידי צמד הכותבים נונזיו דה פיליפיס וכריסטינה ויר והמאייר קרון גראנט.

פיקסי היא האלטר אגו של מייגן גווין, נערה ולשית מעיירת כרייה אשר כוחותיה המוטאנטים מקנים לה עיניים דמויות פיקסי, כנפיים צבעוניות המאפשרות לה לעוף ואבק פיקסי שגורם להזיות. לאחר עימות עם חברת המוטאנטים החדשים לשעבר מג'יק, פיקסי מקבלת את היכולת להשתמש בכוחות קסם ובנשק מיסטי בשם "פגיון הנשמות". שימושה העיקרי בקסם הוא לצורכי טלפורטציה, מה שהופך אותה למצרך יעיל בקבוצת אקס-מן. בתחילה היא הצטרפה לסגל התלמידים של מכון אקסבייר תחת הדרכתה של ריין סינקלר. היא מגלה כי היא בתו לכאורה של נבל-העל מאסטרמיינד, וכי רייגן ומרטיניק וינגארד הן למעשה אחיותיה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.marvel.com/characters/pixie-megan-gwynn דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Pixie דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:אקס-מן: דמויות
קטגוריה:מורים בדיוניים
קטגוריה:קוסמים בדיוניים
קוקיות סטפורד

קוקיות סטפורד (באנגלית: Stepford Cuckoos) הן דמויות בדיוניות של גיבורות-על מוטאנטיות המופיעות בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמויות הופיעו לראשונה בחוברת New X-Men #118 מנובמבר 2001 ונוצרו על ידי הכותב גרנט מוריסון והמאייר אית'ן ואן סקייבר.

קוקיות סטפורד הן האלטר אגו של סלסט, אירמה ופיבי קוקו, תאומות מקושרות מנטלית הלומדות במכון אקסבייר. הן גודלו מתוך תאי ביצית שנאספו מאמה פרוסט לאחר שזו נכנסה לתרדמת בעקבות מתקפת זקיפי סנטינל שהרגה את קבוצת הליונס שלה. קוקיות סטפורד הן רק שלוש (במקור חמש) מתוך אלפי שיבוטים שפותחו בידי תוכנית "נשק פלוס" כדי לשמש כנשק השמדה נגד מוטאנטים על ידי שילוב כוחותיהן הטלפתיים. סיפור מקורן הוצג בעלילת "אקס-מן: פניקס - שירת מלחמה".

את דמויותיהן של קוקיות סטפורד בסדרת הטלוויזיה "בעלי היכולות" מגלמת השחקנית סקיילר סמואלס.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.marvel.com/characters/stepford-cuckoos דף הדמויות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Stepford_Cuckoos דף הדמויות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:אקס-מן: דמויות
רפובליקת מינרווה

רפובליקת מינרווה
רפובליקת מינרווה (באנגלית: Republic of Minerva) היא אי שנוצר כתוצאה מאחד הניסיונות המודרניים ליצירת אי מלאכותי. הדבר יצא לאור בשנת 1972 - האדריכל היוזם היה סוכן נדל"ן מיליונר מלאס וגאס ופעיל פוליטי בשם מייקל אוליבר. מייקל הוא יהודי יליד ליטא שהיגר לארצות הברית. הוא החליט להשקיע כ-100,000,000$ עבור הפרויקט, צבר התעניינות רבה בניו יורק ולונדון.

הרעיון של ייסוד האי היה מקום שהוא "חברה נטולת מיסים ופלישה ממשלתית לפרטיות". הוא וכמה תומכים בנו אי מלאכותי על קרקע שיובשה בשוניות מינרווה שבאוקיינוס השקט ואחרי שקבוצת מתיישבים הגיעה למקום, בתום עבודות ההקמה, הם הכריזו על הקמת הרפובליקה של מינרווה והניפו את הדגל הלאומי החדש.

בנוסף לתיירות ולדיג, הכלכלה של האומה החדשה כוללת תעשייה קלה. בניגוד למיקרו-אומות רבות אחרות, שזכו לכתף קרה מהעולם, אחרי שאוליבר הכריז על מטבע מקומי חדש, אוסטרליה, ניו זילנד, טונגה, פיג'י, נאורו, סמואה ואיי קוק ערכו ועידה לבחינת ההשלכות של מדינה חדשה שתקום באזור. טונגה (המונה כמאה אלף תושבים) מיהרה להכריז ריבונות על מינרווה ואפילו שלחה כוח צבאי קטן לדרוש מהם להוריד את הדגל. אוליבר וחסידיו הבינו שבשום מקום בעולם הם לא יהיו חופשיים והרפובליקה ננטשה. כמה קבוצות ניסו לכבוש את הטריטוריה מטונגה ונכשלו וכעת השטח עומד במרכזה של מחלוקת בין טונגה לפיג'י.

==קישורים חיצוניים==

מינרווה
קטגוריה:איים מלאכותיים
קטגוריה:טונגה: היסטוריה
קטגוריה:פיג'י: גאוגרפיה
מדינות ללא צבא

להלן רשימה של מדינות ללא צבא. המונח מדינה כוונתו מדינה עצמאית, ולכן הוא חל רק על מדינות ריבוניות ולא על שטחי חסות (למשל, גואם, איי מריאנה הצפוניים, ברמודה), אשר הגנתם היא באחריות של מדינה אחרת או צבא אחר. המונח "כוחות המזוינים" מתייחס להגנה ממשלתית וכל שימוש שהוא כדי לקדם את מדיניות הפנים והחוץ של הממשלה. ל-6 מתוך המדינות המפורטות (קוסטה ריקה, איסלנד, מאוריציוס, מונקו, פנמה וונואטו) אין צבא רשמי אך עדיין יש להם כוח צבאי לא משטרתי כלשהו.

הרוב המכריע של המדינות שבהן אין כוחות מזוינים הן איים (דומיניקה, גרנדה, איסלנד, קיריבטי, איי מרשל, מאוריציוס, מיקרונזיה, נאורו, פלאו, איי שלמה, סמואה, סנט לוסיה, סנט וינסנט והגרנדינים, טובאלו וונואטו) או מיקרו-מדינות (אנדורה, ליכטנשטיין, מונקו והוותיקן), למעט קוסטה ריקה ופנמה.

== מדינות ללא צבא ==
<center>
{|
|- valign="top"
|

{| class="wikitable"
|-
! colspan="2" |<center><br/>מדינות ללא שום כוחות צבאיים</center><br>
|-
! מדינה
! סימוכין
|-
| 
|align=center|
|-
| 
|align=center|
|-
| 
| align=center|
|-
| 
|align=center|
|-
| 
|
|-
| 
|align=center|
|-
| 
|align=center|
|-
| 
|align=center|
|-
| 
|align=center|
|-
| 
|align=center|
|-
| 
|align=center|
|-
| 
|align=center|
|-
| 
|align=center|
|-
| 
|align=center|
|-
|
|
|}

||

{| class="wikitable"
|-
! colspan="2" |<center><br/>מדינות ללא צבא קבע, אך עם כוחות צבאיים סמליים</center><br>
|-
! מדינה
! סימוכין
|-
| 
|align=center|
|-
| 
|align=center|
|-
| 
|align=center|
|-
| 
|align=center|
|-
| 
| align=center|
|-
| 
|align=center|
|}
|}
</center>
מדינות עם כוחות צבאיים סמליים בלבד}}

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:צבא וביטחון לפי מדינה
אבא כהן

אבא כהן במדי כבאי עם חיים ויצמן
אַבָּא כֹּהֵן (י"ח בתמוז תרל"ח, 19 ביולי 1878 - כ"ה בחשון תשי"ח, 19 בנובמבר 1957) היה מייסד גדוד הכבאים המתנדבים של תל אביב, יחידת הכבאים העברית הראשונה.

==תולדות חייו==
כהן נולד בכפר דנו שבמחוז פסקוב באימפריה הרוסית, בן ליצחק, סוחר יערות ממשפחה אמידה, ולאשתו, רבקה, בת אבא ליבמן. הגבלות השלטון אילצו את המשפחה לעזוב את הכפר, וב-1882 עברה לעיר ויטבסק ברוסיה הלבנה. בנעוריו ניסה כהן לרכוש השכלה כללית, למרות התנגדותם של הוריו. כנער הקים אגודת גמילות חסד ויזם חוגי תרבות. הוא עסק בפעילות ציונית וסוציאליסטית, בעטיה נידון לשישה חודשי מאסר, וארגן שביתה של עובדי בתי המסחר בוויטבסק, שבעקבותיה פוטר. כהן המשיך בפעילות ציונית חוקית, אך התרחק מפעילות סוציאליסטית ואף הפך לסוחר עצמאי. ב-1901 הצטרף ליחידת כבאים מתנדבים. 

ב-1915 עבר כהן לחרקוב ונכנס כשותף במכרה פחם. הוא סייע לפליטי מלחמת העולם הראשונה היהודים בעיר וארגן עבורם מוסדות חינוך. גם כאן התנדב ליחידת הכבאים ועסק בה בהדרכה. אחרי מהפכת אוקטובר נושל כהן מנכסיו ונאסר לתקופה קצרה. הוא עזב את ברית המועצות, התגורר שנתיים בווילנה, וב-1923, בגיל 45, עלה לארץ ישראל עם משפחתו. תחילה עבד כפועל ביישור חולות ובהמשך מצא עבודה כפקיד. 

ב-1925 אירע שיטפון גדול בשכונת ברנר. כהן השתתף בפעולות ההצלה, ואז הציע לראש העירייה, מאיר דיזנגוף, לייסד גדוד מכבי אש מתנדבים, שישמש גם להצלת נפשות. הוא היה חבר בהנהלה הזמנית של הגדוד שהתארגנה באוגוסט 1925 וקיבל את תפקיד המנהל הטכני. מאז פעל ללא לאות למיסודו של הגדוד ולהרחבת פעילותו, תוך התמודדות עם קשיים רבים ומחסור באמצעים. כהן עסק ברכש והצטיידות, הכשיר דורות של כבאים וסייע להקמת יחידות כבאים מתנדבים ביישובים אחרים. גם בגיל מבוגר השתתף בפעולות כיבוי והצלה.

אחרי פרישתו, נבחר כהן לנשיא כבוד של מרכז אגודות מכבי אש מתנדבים בישראל.

כהן היה חבר ההגנה, פעל באגודות ציבוריות שונות, ונמנה עם מייסדי בית הכנסת המרכזי לשכונות הצפון. 

כהן נפטר ב-1957 בתל אביב ונקבר בבית העלמין קריית שאול. בית הכבאים ברחוב בזל נקרא על שמו.

==משפחתו==
כהן נישא ב-1905 לסוניה, בת הרב מאיר פרדקין מדוינסק, והיה אב לחמישה בנים. בנו השלישי, , נהרג במלחמת העצמאות. בנו השני היה האלוף אליהו בן חור. בנו הבכור, זלמן, המציא את שיטת המורס בעברית.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20071029191116/http://www.102.co.il/apage/9021.php אבא כהן] באתר שירותי כבאות והצלה
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:כבאים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1878
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1957
שגיא חביב

שגיא חביב (נולד ב-1974) הוא מעצב גרפי ישראלי שפועל בניו יורק, שותף בחברת העיצוב צ'רמייף וגייסמר (Chermayeff & Geismar). עם עיצוביו השונים ניתן למנות את לוגו הבוטיק ארמני אקסצ'יינג' (Armani Exchange) של חברת האופנה ארמני, ועוד מגוון עיצובים אחרים.

==ביוגרפיה==
חביב נולד בקיבוץ נחשונים בישראל, ושם גדל. לאחר מכן למד בבית הספר לאמנות תלמה ילין בגבעתיים. ב-1996 עבר חביב לניו יורק. הוא למד עיצוב גרפי בבית הספר לאמנות קופר יוניון (Cooper Union), שם רכש תואר ראשון.

ב-2003 החל בקריירת העיצוב שלו, כאשר הצטרף לשורות החברה צ'רמייף וגייסמר. בחברה יצר את "לוגומושיין" (Logomotion), מצגת בת עשר דקות שמציגה את הסמלילים (לוגואים) שעיצבה החברה במרוצת השנים, הראשונה מסוג זה, שהציגה גישה חדשה לפריסת "תיק" העבודות של חברה. עבודתו זו זכתה בפרסים בינלאומיים והוצגה בתערוכות.

בעבודתו בחברה יצר סמלילים ועבודות וידאו לחברות ולארגונים שונים בארצות הברית וברחבי העולם, לרבות במזרח הרחוק, באירופה ובמרכז אמריקה. בין היתר עיצב את הסמליל של ספריית הקונגרס, של ארגון הסביבה "Conservation International", של קרן ג'ון ד. וקתרין ט. מקארתור (John D. and Catherine T. MacArthur Foundation) שמנהלת את תוכנית עמיתי מקארתור, של משרד הפארקים הלאומיים של נמל ניו יורק (National Parks of New York Harbor) שתחת שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, של מכון האמנות והעיצוב של מילווקי (Milwaukee Institute of Art & Design), של תחרות צ'ייקובסקי הבינלאומית (International Tchaikovsky Competition) למוזיקה קלאסית, ושל הבוטיק ארמני אקסצ'יינג' של חברת ארמני. ב-2005 היה חביב לשותף השלישי בחברת צ'רמייף וגייסמר, לצד איוון צ'רמייף וטום גייסמר.

עם עבודות הווידאו שיצר ניתן למנות את הפתיח לתוכניות הדוקומנטריה של PBS Career ו-Circus, ואנימציה טיפוגרפית לקטע המרכזי באירוע ההתרמה Black Ball של אלישיה קיז למען עמותת Keep A Child Alive, שהתקיים בשנת 2009.

כמו כן, מלמד חביב עיצוב זהות ארגונית בבית הספר לאמנויות חזותיות (School of Visual Arts) בניו יורק. ב-2011 חיבר את הספר Identify ("הזדהה"), יחד עם שותפיו טום גייסמר ואיוון צ'רמייף.

==פרסים==
ב-2004 זכה בפרס Tokyo Type Directors Club על עבודתו "לוגומושיין". על עבודה זו זכה גם בפרס מטעם New York Art Directors Club.

==סמלילים בעיצובו==
<gallery>

CIlogo.svg|סמליל ארגון Conservation International 
</gallery>

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
*Heller, Steven. I Heart Design (2011) Massachusetts: Rockport, 
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [http://cgstudionyc.com/ האתר הרשמי של חברת צ'רמייף וגייסמר]
* [https://logoreviews.org/famous-graphic-designer-sagi-haviv/ מעצב גרפי מפורסם – שגיא חביב]
* 
* 

קטגוריה:מעצבים ישראלים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי מכללת קופר יוניון
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:נחשונים (קיבוץ): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
יונה אטינגר

שלום יונה אטינגר (1935 בערך – 16 במרץ 2023) היה מהנדס חשמל ומדען ישראלי, שכיהן כמנכ"ל הוועדה לאנרגיה אטומית בשנים 1987–1992.

==ביוגרפיה==

נולד בירושלים. למד הנדסת חשמל בטכניון, ואת תואר הדוקטור קיבל באנגליה. במשך 27 שנים עבד כמהנדס בקריה למחקר גרעיני – נגב.

בשנים 1987 ל-1992 שימש מנכ"ל הוועדה לאנרגיה אטומית. לאחר מכן שימש, משנת 1992, יועץ לענייני מדע וטכנולוגיה בשגרירות ישראל בוושינגטון, עד שנת 1996. בין השנים 1992 ל-2005 שימש גם מנכ"ל הקרן הדו-לאומית למדע ארצות הברית-ישראל.

היה חבר במספר ועדות מדעיות, ובהן הוועדה הלאומית לננוטכנולוגיה שליד האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, יוזמת הננוטכנולוגיה הלאומית, והמועצה המייעצת לקרן המדע והטכנולוגיה ארצות הברית-ישראל. היה חבר הוועדה המייעצת של מוסד שמואל נאמן למחקר מתקדם במדע וטכנולוגיה בטכניון, וחבר ועדת הביקורת של מוסד שמואל נאמן.

באוגוסט 2012 התראיין לעיתון "הארץ" בנושא תוכנית הגרעין האיראנית. הראיון נערך בעילום שם, אך ניתנו בו רמזים המאפשרים את זיהויו.

נפטר בירושלים ב-16 במרץ 2023, בן 88. נקבר בבית העלמין בקריית טבעון, ליד קבר אמו.

==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.nanoisrael.org/article.aspx?id=1254 Dr. Yona Ettinger] , Israel National Nanotechnology Initiative.
* S. Yona Ettinger, [http://www.nap.edu/openbook.php?record_id=9465&page=18 International Collaboration], in Collaboratories: Improving Research Capabilities in Chemical and Biomedical Sciences: Proceedings of a Multi-site Electronic Workshop (1999), page 18
</div>
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"לי הוועדה לאנרגיה אטומית
קטגוריה:מדענים ישראלים
קטגוריה:מהנדסי חשמל ישראלים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
גליניס ג'ונס

גליניס ג'ונס (באנגלית: Glynis Johns; 5 באוקטובר 1923 – 4 בינואר 2024) הייתה שחקנית, זמרת, רקדנית ופסנתרנית ולשית. היא זכתה בפרס טוני, הייתה מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1960 על הופעתה בסרט "אנשי השקיעה" ומועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה על הופעתה בסרט "דוח הרוכל".

== ביוגרפיה ==
ג'ונס נולדה בפרטוריה שבדרום אפריקה, במהלך מסע הופעות שערכו אביה, השחקן הוולשי מרווין ג'ונס, ואמה, הפסנתרנית אלייס מוד.

=== קריירה ===
הופיעה לראשונה כילדה בתור בלרינה על בימות.
בגיל 15 ערכה את הופעתה הראשונה בסרט קולנועי, "רכיבה דרומית" לצידם של אגדות הקולנוע הבריטיות רלף ריצ'רדסון ואדמונד גוון.
בגיל 18 השתתפה בדרמת המלחמה של מייקל פאוול "49 מקבילים" בתור אנה מהצוות הספינה הקנדית.
בתקופת מלחמת העולם השנייה שיחקה ג'ונס בסרט הריגול הבריטי "הרפתקאות טארטו" ובדרמה "זרים מושלמים" בתפקיד דיזי קלייטון חברתה של הגיבורה הראשית קתרין וילסון (דברה קר).

בשנות ה-50 הופיעה בקולנוע הבריטי בסרט האסונות "ללא דרך בשחקים" בתפקיד הדיילת מריג'ורי קורדר, בהפקת וולט דיסני "החרב והעלה" בתפקיד מלכת צרפת מרי טיודור, בקומדיות "ליצן החצר" ו"הכרטיס" ובדרמות "קופסת הקסמים" לצד אביה מרווין ג'ונס, "מקום אחר, זמן אחר" ו"סוד מדינה". בשנת 1952 היא הייתה חלק של צוות השופטים בתחרות מיס עולם 1952.

בשנת 1960 הועמדה ג'ונס לראשונה בקריירה שלה לפרס האוסקר בקטגוריית פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בסרטו של פרד זינמן "אנשי השקיעה" בתפקיד בעלת הפאב גברת פירת'.
ב-1962 הועמדה ג'ונס לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בדרמה הארוטית הספרותית של ג'ורג' קיוקור "דוח הרוכל".
ב-1964 התפרסמה ג'ונס בסרט המוזיקלי הקלאסי "מרי פופינס" בתפקיד לוחמת זכויות האישה וינפריד בנקס.
בשנת 1973 זכתה ג'ונס בפרס טוני על הופעתה במחזמר "מוזיקת לילה זעירה", את הבלדה המפורסמת "Send in the Clowns" כתב סטיבן סונדהיים במיוחד עבור ג'ונס.

הופעתה הקולנועית האחרונה הייתה בשנת 1999 בסרט "סופרסטאר" בתפקיד סבתה של התלמידה מרי קתרין גלאגר.

=== חיים אישיים ===
לג'ונס נולד ילד אחד (השחקן גארת' פורווד; 14 באוקטובר 1945 – 16 באוקטובר 2007) מבעלה הראשון, השחקן האנגלי (3 באוקטובר 1915 – 18 במאי 1988) שהיה הומוסקסואל וניהל מערכת יחסים רומנטית ארוכת שנים עם השחקן דירק בוגרד.

דרך בנה לג'ונס נכד אחד תומאס, אנימטור, סופר ובמאי החי בפריז ושלושה נינים.

בעלה השני היה גיבור מלחמת העולם השנייה האנגלי דייוויד פוסטר ששירת כקצין בצי המלכותי.
לבעלה השלישי ססיל הנדרסון הייתה נשואה במשך שנה אחת.
ב-1964 נישאה בפעם הרביעית לסופר אליוט ארנולד, הזוג התגרש לאחר מספר שנים.

בשנת 1998 הוכרה ג'ונס על ידי "חברת וולט דיסני" כאחת מאגדות דיסני.

גליניס נפטרה בבית דיור מוגן לגיל הזהב בלוס אנג'לס ב-4 בינואר 2024 בגיל 100.

== פילמוגרפיה נבחרת וחלקית ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקניות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ולשיות
קטגוריה:אישים זוכי פרס דרמה דסק
קטגוריה:אגדות דיסני
קטגוריה:בריטיות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1923
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1923
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2024
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2024
אליהו מפיסארו

אליהו מפיסארו היה נוסע ועולה רגל יהודי, סוחר אמיד מהעיר פזארו באיטליה בשנות ה-60 של המאה ה-16. איגרתו ממסעו אל ארץ ישראל היא מקור על "דרכי העלייה לארץ ישראל מאיטליה" בימיו.

== מסעו לארץ ישראל ==
מפת המזרח התיכון, בסביבות 1570 
אליהו מפיסארו יצא לדרכו לאחר שרצה לקיים את נדרו לעלות ביום מן הימים לארץ ישראל. הוא יצא לדרכו מלווה בבני משפחתו ביום ט"ו באב שכ"ג 4 באוגוסט 1563. מנמל ונציה הפליגו על סיפונה של אונייה בבעלות ונציאנית. המסע ארך חמישה שבועות, האונייה שטה אל פולה, משם לאי כרתים, ממנו אל האי קורפו, האי זנטי (באיטלקית: (Zante), וביום 11 בספטמבר 1563, עגנו בנמל פמגוסטה בקפריסין. שם נודע להם על מגפה שפרצה בארץ ישראל, ועל כן, דחו את המשך נסיעתם.

באיגרתו לאחיו באיטליה, בעת היותו באי קפריסין בא' בחשוון ה'שכ"ד, 18 באוקטובר 1563, תיאר את דרכם של בני המשפחה מהנמל הוונציאני אל ארץ ישראל. שפתו היא עברית מליצית, אשר משובצים בה שברי פסוקים מהתנ"ך, אמרות חז"ל, ומונחים רבים באיטלקית בת זמנו כתובים באותיות אלפבית עברי.

הוא מתאר את תנאי הנסיעה, מחירי המקומות באונייה, את דמותם של הנוסעים האחרים; הוא מוסר מידע על קהילות היהודים שבהן נפגש במסע ההפלגה, בין השאר את יהודי קהילת קורפו. הוא מצא בקפריסין קהילה יהודית קטנה שכללה 25 משפחות, בהן יהודים רומניוטים ("מזרחיים"), "ספרדים" ויהודים דוברי איטלקית מסיציליה; היהודים הספרדים היו מפזורת מגורשי ספרד, אשר מצאו מקלט בקפריסין, ועמהם הרב אליעזר אשכנזי ממצרים. ומוסר כי פרנסת היהודים בין השאר על הלוואה בריבית. הוא מתאר את האוכלוסייה הקפריסאית הכללית ואת האקלים והכלכלה, מגוון המקצועות ואף הכלים והמאכלים השכיחים, ומייעץ לנמעניו לקנות נכסים באי.

הוא מעודד את נמעניו באיטליה, לעשות כמוהו ולנסוע ארץ ישראל, במילותיו בסיום האיגרת: "מתי יבוא ואראה פני מעלתכם בארץ הקדושה?".

== לקריאה נוספת ==
* מסע אליהו מפיסארו, אברהם יערי (עורך), מסעות ארץ ישראל, גבעתיים: הוצאת מסדה, 1976, עמ' 165–196.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארץ ישראל: נוסעים יהודים
קטגוריה:התקופה העות'מאנית בארץ ישראל
קטגוריה:יהודים איטלקים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-16
קטגוריה:כותבי ספרי מסע בארץ ישראל
קומנדר (הצי המלכותי הבריטי)

סמל דרגת קומנדר בצי המלכותי הבריטי
קומנדר (באנגלית: Commander) היא דרגת קצונה בצי המלכותי הבריטי, הנמוכה מדרגת קפטן וגבוהה מדרגת לפטננט קומנדר. קצינים הנושאים דרגת לפטננט-קומנדר אינם נחשבים לקומנדרים.

==היסטוריה==
התואר "קומנדר" (במקור: master and commander – רב חובלים ומפקד) נוצר במאה ה-18, ושימש לציון קצינים ימיים שפיקדו על אוניות מלחמה שהיו גדולות מדי עבור לפטננט וקטנות מדי עבור פוסט קפטן או (לפני 1770 לערך) רב חובלים (sailing master); הקצין שפיקד על האונייה שימש בו זמנית גם כרב החובלים (master). בדרך כלל היו אלה סלופים מלחמתיים שמספר תותחיהם לא עלה על 20 ולכן לא נכללו בשיטת דירוג האוניות (rating system). ב-1794 קוצר השם בצי המלכותי ל-commander, אך השם הישן הוסיף לנהוג באופן בלתי רשמי עוד שנים אחדות. הדרגה המקבילה לה בצי האמריקני עד 1838 הייתה מאסטר-קומנדנט (Master Commandant).

==בעלי תפקידים הנושאים דרגת קומנדר==
דרגת קומנדר בצי המלכותי נמצאת בין לפטננט-קומנדר לקפטן. קומנדר יכול לפקד על פריגטה, משחתת, צוללת, להק מטוסים או בסיס חוף, או לשמש כקצין מטה. לפנים הקבילה דרגת קומנדר לדרגת מייג'ור, אך כיום היא מקבילה לדרגת לפטננט קולונל בצבא הבריטי או למפקד כנף בחיל האוויר המלכותי. הדרגה המקבילה בקוד הדרגות של נאט"ו היא OF-4, ובזה של צה"ל (חיל הים) לסגן־אלוף.

סימן הדרגה של קומנדר מורכב משלושה פסי מקלעת-זהב, כשלפס העליון נוספת לולאה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דרגות הצי המלכותי הבריטי
דוקטור דה סוטו

דוקטור דה סוטו (Doctor De Soto) הוא ספר ילדים מאת ויליאם סטייג, בתרגומו של יהודה מלצר.

==עלילה==

דוקטור דה סוטו עוסק ברפואת שיניים לפרנסתו, בסיועה של אשתו מרת דה סוטו. מספר רב של מטופלים נוהג להגיע אליו לטיפול. החיות שהגיעו אליו שונות בגודלן ועל-כן אין הן תמיד מתיישבות בכסאו: הן מתיישבות על הרצפה במקרים שגודלן גדול מעט משלו (ובמקרים אלו הוא מצטייד בסולם) והוא מונף לפיה של החיה המסוימת במקרים בהם החיה גדולה יתר על המידה.
טיפול אצלו מתאפשר לכל חיה למעט כאלו שקטלניות לעכברים, שהרי הוא עכבר.

חרף איסור זה הוא עקר את שינו הטוחנת של שועל, עקב העובדה כי סבלו היה קשה מנשוא.
את שינו, אשר הצטבר בה רקבון, הוא עקר על ידי שימוש בגלגלת ולאחר העקירה קבע עם השועל כי למחרת היום עליו להגיע בשעה 11:00.

בעת שגז-הצחוק ניתן לשועל הוא דמיין כי הוא אוכל אותם לא מבושלים, עם מלח ועם כמות קטנה של יין לבן יבש. מרת דה סוטו חשבה שלאור העובדה שהם מסייעים לו הוא לא יאכל אותם. בעלה ידע כי עליו לסיים את מלאכו כפי שנהג אביו לעשות. מה שכן היה עליהם למצוא דרך להגן על עצמם מן השועל. יחדיו הם הצליחו למצוא פתרון שלא עורר בשועל חשד ואף הפיל אותו בפח.

פתרונם של השניים היה הדבקת שיניו של השועל בעזרת טיפול מיוחד לכאורה.
וכך הדבר נעשה: לאחר שהוענקה לשועל שינו המוזהבת במקום שינו שהרקיבה ונעקרה, דוקטור דה סוטו מרח את שיניו של השועל. כדי לאפשר זאת הוא סיפר לשועל כי מדובר במתכון משגע שהוא ואשתו למדו להכין זה עתה והוא מאפשר מניעת כאבי שיניים לעולמים. השועל, שבינתיים תכנן לאכול את השניים בעזרת שינו החדשה, הסכים להיות הראשון שיקבל את הטיפול הזה.
לאחר המריחה הוא סגר את לסתותיו בחוזקה והשאירן סגורות למשך כדקה, כפי שהורה לו דוקטור דה סוטו. הדבר גרם להדבקת שיניו לפרק-זמן מוגבל ולהינצלות סופית של השניים מפני השועל.

==עיבודים==
בשנת 1984 נעשה עיבוד קולנועי של סטייג לספרו "דוקטור דה סוטו" בבימויו של מיכאל שפורן והיה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית הסרט המונפש הטוב ביותר.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ספרי 1982
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרי הוצאת משכל
הבנרה (כרמן)

[[סלסטין גאלי-מרייה ככרמן, הדמות באופרה המבצעת את האריה]]
ההבנרה, או בשמה המקורי בצרפתית: "L'amour est un oiseau rebelle" (תרגום: אהבה היא ציפור סוררת), היא אחת האריות המפורסמות ביותר. האריה מופיעה באופרה כרמן של המלחין הצרפתי ז'ורז' ביזה.

את ההבנרה מבצעת דמותה של כרמן יחד עם מקהלה. 

נושא הפתיחה של ההבנרה

מנגינת האריה היא פופולרית ונעשה בה שימוש בסרטים ופרסומות.

מילות הבתים הראשונים של האריה:

{| 
! <div style='text-align: left; direction: ltr;;'>
צרפתית</div>
!
! <div style='text-align: right; direction: rtl;;'>
תרגום לעברית</div>
|-
| style="padding-right: 3em;" |
<div class="mw-content-ltr">
L'amour est un oiseau rebelle
que nul ne peut apprivoiser,
et c'est bien en vain qu'on l'appelle,
s'il lui convient de refuser.
Rien n'y fait, menace ou prière,
l'un parle bien, l'autre se tait:
Et c'est l'autre que je préfère,
Il n'a rien dit mais il me plaît.

L'amour est enfant de Bohême,
il n'a jamais, jamais connu de loi;
si tu ne m'aimes pas, je t'aime
si je t'aime, prends garde à toi! (Prends garde à toi!)
Si tu ne m’aimes pas,
Si tu ne m’aimes pas, je t’aime! (Prends garde à toi!)
Mais, si je t’aime,
Si je t’aime, prends garde à toi!
</div>
| style="padding-left: 3em;" |
| style="padding-left: 3em;" |
אהבה היא ציפור סוררת
אשר איש לא יוכל לאלף
ותוכלו לקרוא לה אך זה יהיה לשווא
כי אין זו מדרכה לבוא.
דבר לא עוזר, גם לא תפילות
אחד מיטיב לדבר, ואחר - מחריש
אך את האחר מעדיפה אני,
הוא לא אומר דבר, אך אותו אוהַב.

אהבה היא ילד צועני,
מעודה לא ידעה היא כל חוק;
אם לא תאהב אותי, אותךָ אוהַב;
אם אותך אוהב, היזהר! (היזהר!)
אם לא תאהב אותי,
אם לא תאהב אותי, אותך אוהַב! (היזהר!)
אך אם אותך אוהב,
אם אותך אוהב, היזהר!
|}

בשנת 2013 הוציא האמן הבלגי סטרומאה שיר מחאה באותו השם המבוסס על אותה המלודיה, המדמה את האהבה לציפור הטוויטר. בשיר מבקר סטרומאה את תרבות הרשתות החברתיות, ומשתמש במילות הפתיחה של ההבנרה כהפניה לציפור המופיעה בסמליל של טוויטר.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.youtube.com/watch?v=lspRhX5Vhhg הקלטה של האריה בביצועה של מריה קאלאס].

קטגוריה:אריות
אריק בארונדו

אריק ברנבה בארונדו גארסיה (בספרדית: Erick Bernabé Barrondo García; נולד ב-14 ביוני 1991 בסן קריסטובל וראפאס) הוא אתלט גואטמלי המתחרה בהליכה. בארונדו הוא זוכה מדליית הכסף בהליכה ל-20 ק"מ באולימפיאדת לונדון (2012), והספורטאי הגואטמלי הראשון בהיסטוריה שזכה במדליה אולימפית.

==חייו==
בארונדו החל את דרכו הספורטיבית בריצות למרחקים. במהלך התאוששות מפציעה שסבל ממנה, התוודע לענף ההליכה, והחל להתאמן בו. בשנת 2011 התחרה לראשונה בתחרות בינלאומית, הגביע הפאן-אמריקאי בהליכה, וזכה במדליית כסף. בתוך חודשים ספורים שיפר את שיאו האישי בכחמש דקות, ובתחרות שנערכה בדבלין העמידו על 1:20.58 שעות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באותה שנה בטגו סיים במקום העשירי, ובמשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בגואדלחרה זכה במדליית הזהב.

===מדליית כסף אולימפית ראשונה לגואטמלה===
בתחרות שנערכה בראשית 2012 בלוגאנו שיפר בארונדו את שיאו האישי והעמידו על 1:18:25 שעות. באולימפיאדת לונדון (2012) זכה במדליית כסף בתוצאה של 1:18.57 שעות, אחרי צ'ן דינג מסין שקבע שיא אולימפי חדש של 1:18.46 שעות ולפני ונג ג'ן אף הוא מסין 1:19.25 שעות ובכך היה לספורטאי הגואטמלי הראשון בהיסטוריה שזוכה במדליה אולימפית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הלכים
קטגוריה:ספורטאים גואטמלים
קטגוריה:נושאי דגל גואטמלה באולימפיאדה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:ילידי 1991
קטגוריה:הלכים באולימפיאדת טוקיו (2020)
אדי וואטה

אדי וואטה (באנגלית: Eddy Wata; נולד ב-3 במרץ 1974) הוא זמר ניגרי.

==ביוגרפיה==
אדי וואטה נולד למשפחה מעורבת ניגריצת-ג'מייקית. בהתבגרותו הוא התגורר ארבע שנים בג'מייה. לאחר חזרתו לניגריה הוא הקים להקה שזכתה להצלחה. בעקבות הצלחת הלהקה בשנת 2001 היא עשתה סיבוב הופעות באירופה.

וואטה זכה להצלחה בזכות השירים “La Bomba” ו-”Jam”. ב-2008 הוציא את הסינגל “I Love My People”, אשר במהרה הפך ללהיט ב-16 מדינות שונות, בהן ישראל. 
וואטה המשיך בקידום הקריירה שלו, הופיע במספר מדינות שונות (כולל ישראל) והוציא 7 שירים חדשים שהרכיבו את אלבומו החדש.

בשנים האחרונות וואטה, מתגורר על קו ישראל נגריה, ובעל מספר עסקים בתל אביב.

==דיסקוגרפיה==
<div class="mw-content-ltr">
* Jam (2003) - Peaked at #16 on the French Top 40 chart
* A Silvia (feat. Gabry Ponte) (2004) - Gabry Ponte Album Dr. Jekyll and Mr. DJ
* Asperger (2004)
* In Your Mind (2004) - Peaked at #34 on the French Top 40
* La Bomba (2005) - Peaked at #10 on the Finnish Top 100
* What a Boy (2006)
* I Love My People (2008) - Peaked at #1 on the Romanian Top 100
* The Light (2008)
* My Dream (2009)
* I Like The Way (2010)
* I Wanna Dance (2010)
* Señorita (2011) (ביחד עם אגוסטינו קרולו)
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:זמרים ניגרים
קטגוריה:מוזיקאים ניגרים
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1974
דוסיתאוס השני

דוסיתאוס השני מירושלים (ביוונית: Δοσίθεος Β΄ Ιεροσολύμων; 31 במאי 1641-8 בפברואר 1707) היה תאולוג יווני אורתודוקסי וכיהן כפטריארך של הכנסייה היוונית אורתודוקסית בירושלים בין השנים 1669–1707. 
== חייו ==
דוסיתאוס השני נולד באראכובה שבמרכז יוון והוסמך כדיאקון ב-1652. ב-1661 היה לארכידיאקון של ירושלים, וב-1666 מונה כארכיבישוף של קיסריה. ב-1669 נבחר לכהן כפטריארך היווני אורתודוקסי של ירושלים, תפקיד בו נשא עד יום מותו. 

דוסיתאוס השני נודע בשמרנותו ובהתנגדותו הנחרצת להשפעת הכנסייה הקתולית והפרוטסטנטית. ב-1662, בהיותו עדיין ארכידיאקון, הקים את "אחוות הקבר הקדוש" (τάφου Φυλακες), והפקיד בידיה את השמירה על האינטרסים היוונים-אורתודוקסים בעיר. ב-1672, לאחר שהתמנה לפטריארך, כינס בירושלים את סינוד ירושלים שיצא כנגד נטייתו לקלוויניזם של פטריארך קונסטנטינופול, קיריליוס לוקריס. דוסיתאוס השני התערב רבות בענייני הכנסיות האורתודוקסיות בבלקן, בגאורגיה ובדרום רוסיה, ועמד בחליפת מכתבים עם פיוטר הגדול, ובה הביע את מורת רוחו מהכפפת הכנסייה הרוסית למרות מדינה ומביטול הפטריארכיה הראשונה של רוסיה. נסיונותיו של דוסיתאוס השני להביא את פיוטר הגדול להתערב למען הכנסייה האורתודוקסית במסגרת הסכם עם האימפריה העות'מאנית ב-1702 כשלו. הוא מת בקונסטנטינופול ב-1707, וב-1715 פורסם חיבורו אודות תולדות הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:פטריארכים של הכנסייה היוונית-אורתודוקסית בירושלים
קטגוריה:אנשי דת נוצרים
קטגוריה:ילידי 1641
קטגוריה:נפטרים ב-1707
אלימלך

מירכאות=כן}} משפחת אלימלך בדרכה למואב, בציור "גלות מיהודה" מעשה ידי אלכסנדר בידה, המאה ה-19
אֱלִימֶלֶךְ הוא דמות תנ"כית מתקופת השופטים הנזכרת במגילת רות. 

אלימלך מיוחס לשבט יהודה, והיה בעלה של נעמי ואביהם של מחלון וכליון. המשפחה התגוררה בבית לחם יהודה. עקב הבצורת והרעב עזב אלימלך עם משפחתו את ארץ ישראל והלך לשדה מואב, ומת שם. 

בניו, מחלון וכליון, נישאו לשתי נשים מואביות, רות וערפה. כעבור זמן מתו שני בניו. אשתו וכלתו רות שבו לבית לחם, ורות נישאה לבועז, שהיה קרוב משפחתו של אלימלך. 

== עץ משפחתו == 

== בתלמוד ובמדרש ==
לפי התלמוד היה מבניו של נחשון בן עמינדב נשיא שבט יהודה. 

על אודותיו ועל נסיבות עזיבתו את הארץ דורשים חז"ל: 

לאחר זמן מת אלימלך."וימת אלימלך איש נעמי" (רות א,ג) - מכאן שאין איש מת אלא לאשתו (מסכת סנהדרין, כב)

ממקרהו של אלימלך לומדים חז"ל על חומרת האיסור של יציאה מארץ ישראל:

.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים במגילת רות
גרג רתרפורד

גרגורי ג'יימס "גרג" רתרפורד (באנגלית: Gregory James "Greg" Rutherford; נולד ב-17 בנובמבר 1986) הוא אתלט בריטי, אלוף אולימפי (לונדון 2012), אלוף העולם (בייג'ינג 2015) ואלוף אירופה (אמסטרדם 2016) בקפיצה לרוחק.

==ביוגרפיה==
רתרפורד נולד במילטון קיינס. סבא רבא שלו, ג'וק רתרפורד, היה כדורגלן במועדון הכדורגל ארסנל, ואילו הוא כילד השתתף במבחני הכניסה למועדון הכדורגל אסטון וילה.

רתרפורד התחרה במשחקי חבר העמים הבריטי במלבורן, אוסטרליה בשנת 2006 והגיע למקום השמיני עם תוצאה של 7.85 מטר. באותה שנה זכה במדליית הכסף באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה עם תוצאה 8.13 מטר, שני לאנדרו הו שקפץ ל-8.20 מטר.

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 סיים רתרפורד במקום 21 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.77 מטר. 

רתרפורד ניצח במבחנים הבריטיים לאולימפיאדת בייג'ינג, אולם במשחקים האולימפיים עצמם סיים במקום העשירי עם תוצאה של 7.85 מטר.

באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בטורינו, איטליה במרץ 2009 סיים רתרפורד במקום שישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.00 מטר ובאליפות העולם באתלטיקה שהתקיימה בברלין, גרמניה באוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום חמישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.17 מטר. בשלב המוקדמות, הוא שבר את השיא הבריטי בקפיצה לרוחק של כריס טומלינסון וקבע אותו על 8.30 מטר ועלה מהמקום השני. טומלינסון שבר בחזרה שיא זה בשנת 2011 בקופצו 8.35 מטר באירוע ליגת היהלום בסן-דני.

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בדוחא, קטר במרץ 2010 סיים רתרפורד במקום 11 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.80 מטר. 

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 סיים רתרפורד במקום 15 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.00 מטר.

===אלוף אולימפי===
ביולי 2012 השווה רתרפורד את השיא הבריטי של טומלינסון, 8.35 מ', בתחרות בצ'ולה ויסטה. זוהי התוצאה הטובה ביותר שנקבעה באותה שנה. באולימפיאדת לונדון שנערכה חודש לאחר מכן זכה רתרפורד במדליית הזהב כשקפץ למרחק של 8.31 מ' ובהקדימו את מיטשל ואט האוסטרלי (8.16 מ') וויל קליי האמריקאי (8.12 מ').

== שיאים אישיים ==
אצטדיון:
* ריצת 100 מטר: 10.38 שניות (2005)
* קפיצה לרוחק: 8.51 מטר (2014)

אולם:
* ריצת 60 מטר: 6.68 שניות (2009)
* קפיצה לרוחק: 8.17 (2015)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קופצים לרוחק בריטים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: קפיצה לרוחק (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:אלופים אולימפיים בריטים: אתלטיקה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1986
מכתש גייל

מכתש גייל הוא מכתש פגיעה שנמצא בסמוך לקו המשווה של מאדים. המכתש נקרא על שם וולטר פרדריק גייל (Walter Frederick Gale), אסטרונום חובב בן המאה ה-19, שצפה רבות במאדים. המכתש נבחר לאתר הנחיתה של הרובר קיוריוסיטי. קוטרו כ-154 ק"מ. גילו המוערך – בין 3.5 ל-3.8 מיליארד שנים. במרכזו מתנשא הר שארפ, שגובהו 5,500 מטר. בין שפתו הצפונית של המכתש ומורדותיו הצפוניים של ההר ישנו מישור, בו נחת הרובר כיוון שהוא נמוך גאוגרפית. משערים שיהיה אפשר למצוא בו עדויות למים בהיסטוריה הגאולוגית של מאדים. רובר קיוריוסיטי של נאס"א אסף עוד עדויות לאגם מלוח עתיק שפעם קיפל את שולי מכתש גייל לפני כ-3.7 מיליארד שנה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* [http://nicecriticalmass.blogspot.co.il/2012/08/Gale-Crater.html מסה קריטית: מה מחפשים במכתש גייל שבמאדים]
* 
* [http://hirise.lpl.arizona.edu/PSP_001897_1745 שכבות גאולוגיות במכתש גייל]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גאולוגיה פלנטרית
גייל
אפקט במבי

עופר [[אייל פרדי לבן-זנב, הוא גיבור הסרט "במבי", אשר גרם לאנשים רבים לתפוס אותו כחיית בר עדינה מכפי שהוא באמת.]]
אפקט במבי (באנגלית: Bambi effect) הוא ביטוי ליחס שונה לבעלי חיים הכולל חיבה או התנגדות לפגיעה בהם, כ"חמודים" כגון עופרי אייליים, דולפינים, חתולים, כלבים, פנדות, קואלות ועוד; בשעה שקיימת אדישות רבה יותר לבעלי חיים אחרים ולפגיעה בהם.

מונח זה דומה למגה-פאונה כריזמטית בו ניתן יחס דומה למינים גדולים ו"כריזמטיים" כגון פילים, קרנפים, סוסים, אריות, טיגריסים ודובים. המונח האחרון קשור יותר לשמירת טבע ולניצול היחס לחיה למען הסביבה.

== ההשראה למונח ==
המונח נטבע בהשראת סרט ההנפשה "במבי" של חברת וולט דיסני משנת 1942, ובו מופיעה באופן בולט האנשה של דמות בעל חיים. במבי בסרט זה הוא עופר (בתחילת הסרט) של אייל פרדי לבן-זנב, שאפו חמוד ועיניו גדולות. אחת הסצנות המפורסמות בסרט לדוגמה, היא זו שבה במבי עוקב בתמימות ובסקרנות אחרי פרפר המעופף ומתיישב על חוטמו. במבי הצעיר נותר לבדו, יתום, בשלג, לאחר הריגת אמו בידי ציידים, וסצנה קורעת לב בסרט היא שיטוטיו ביער וקריאתו "אמא, אמא", ללא מענה.

== השפעה ==
אפקט במבי משמש כדוגמה לכוחו הרב של הקולנוע ושל עולם הפרסום בהשפעה על תפיסתנו את המציאות, בעולם שבו רוב האנשים בתרבות המערבית אינם מכירים את חיות הבר, אלא מקבלים מציאות מדומה דרך הטלוויזיה או הקולנוע, שם מדובר ביצורים קטנים וחמודים שכביכול דנים בסוגיות של רומנטיקה ונאמנות של חברים.

רבים רואים באפקט במבי ביטוי לצביעות. יש המציינים כי לדמות "במבי" בסרט נוסף מראה תינוקי, בדמות עיניים גדולות וריסים, והדמויות מדובבות בקולות ילדים מתוקים. בנוסף, בסרט "במבי" אין ביער טורפים טבעיים כלל, שלא כמו במציאות, והאדם-הצייד הוא היחיד ההורג את בעלי החיים. הצירוף של מתיקות, האנשה וסילוק הטורפים הפך את "במבי" לנקודת-ציון היסטורית: המושג "אפקט במבי" שגור הן בקרב ציידים, הן בקרב תומכי זכויות בעלי חיים, לגינוי אנשים המפגינים קשר רגשי לחיות בר בגלל היותן "חמודות", וההזדהות שמעורר הסרט עם חיות בר אינה מבוססת על הבנה ריאליסטית של כוחות הטבע, אלא על התקשרות רגשית עם חיות ילדותיות וחמודות, בתוך עולם חלומי.חתולים נראים כחיות חמודות אך חתולי רחוב במקרים רבים הם מזיקים קשים לטבע. חמידותם אינה מעוררת חשד לפגיעתם החמורה ואינה מעודדת אמפתיה למינים שהם טורפים. במקרים רבים האדם מייבא אותם לאזורים רגישים לסביבה.]]היחס לחתולים הוא דוגמה לאפקט במבי. החתול נחווה כבעל חיים פרוותי, חמוד ומפונק. עם זאת, חתולי הרחוב הם בעל חיים פולש הפוגע במרקם החיים האקולוגי. חתולי הרחוב הורגים מדי שנה כ־25 מיליארד ציפורים ויונקים, בארצות הברית לבדה. למרות זאת, ההתייחסות אל חתול הרחוב היא אמפתית יותר מאשר ההתייחסות לחולדות ומזיקים אחרים.

==ראו גם==
*חמידות
*מגה-פאונה כריזמטית - מונח דומה המתאר הצלה של מינים כריזמטיים יותר מאלה הפשוטים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* אריאל צבל, [https://anonymous.org.il/art389.html בחזרה לבמבי - להיזכר בסרט שעורר התנגדות לציד], באתר עמותת אנימלס.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ביטויים
קטגוריה:ציד
קטגוריה:שמירת טבע
קטגוריה:זכויות בעלי חיים
קטגוריה:במבי
מאסטר-קומנדנט

מאסטר-קומנדנט (באנגלית: master commandant), "רב חובלים ומפקד", הייתה דרגה קצונה בצי של ארצות הברית בשנותיו הראשונות, בין לוטננט לקפטן. נושאי דרגה זו פיקדו בדרך כלל על אוניות מלחמה שהיו קטנות מכדי שיצדיקו את מסירתן לידי קפטן, כמו סְלוּפ או בְּרִיג. הדרגה הונהגה רשמית ב-1806. ב-1838 קוצר השם לקומנדר .

==תולדות הדרגה==
בימיו הראשונים של הצי האמריקני היו נהוגות שלוש דרגות לקצינים שפיקדו על אוניות מלחמה: קפטן, מאסטר-קומנדנט ולוטננט-מפקד (lieutenant, commanding), שלא הייתה דרגה של ממש אלא תוארו של לוטננט מן השורה שפיקד על כלי שיט. שלוש דרגות אלו נהוגות, בשינויים קלים, גם בצי האמריקני של ימינו: קפטן, קומנדר ולוטננט-קומנדר .

דרגת מאסטר-קומנדנט הקבילה לדרגת "מאסטר אֶנד קומנדר" (master and commander) של הצי המלכותי הבריטי, שקוצרה ב-1794 ל"קומנדר". כאשר פנו אל מאסטר-קומנדנט בעת פיקודו על אונייה קראו לו "קפטן".

בציורים מאותה תקופה ניתן לראות כי ההבדל היחיד בין מדיו של מאסטר קומנדנט לאלו של קפטן היה מספר הכותפות: קפטן ענד שתי כותפות, ואילו מאסטר-קומנדנט כותפה אחת בצד ימין. לוטננט ענד את הכותפה על כתף שמאל.

גיבור הצי האמריקני סטיבן דיקייטר לא נשא מעולם דרגת מאסטר-קומנדנט. לאחר הפשיטה הנועזת על הפריגטה "פילדלפיה" בנמל טריפולי ב-1804, שב לאמריקה כגיבור לאומי וקודם ישירות מלוטננט לקפטן.

מאסטר-קומנדנט מפורסם אחר הוא ריצ'רד סאמרז , שפיקד על ספינת ההבערה "אינטרפיד" בעת ההתקפה על הקורסארים הברברים בנמל טריפולי ב-1804.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Colimore, Edward. "Effort under way to bring back U.S. sailors buried in Libya." The Philadelphia Inquirer. [http://www.philly.com/philly/news/20111025_Effort_under_way_to_bring_back_U_S__sailors_buried_in_Libya.html October, 25, 2011]
* Perrenot, Preston B. (2010). Grade Insignia of the US Navy 1776–1852. United States of America, Department of the Navy.
* Toll, Ian W. (2006). Six Frigates: The Epic History of the Founding of the U.S. Navy. W.W. Norton.
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:דרגות צי ארצות הברית
ניגודיות

הצד הימני של התמונה מציג ניגודיות גבוהה יותר מהצד השמאלי.
נִגּוּדִּיוּת (בלועזית: קוֹנְטְרַסְט) היא הבדל במאפיינים חזותיים אשר גורם לעצמים להיות נפרדים מסביבתם. הניגודיות מתבטאת בהבדל בתאורה ובצבע בין עצם לעצם בשדה הראייה או בתמונה.

הניגודיות המקסימלית של תמונה נקראת טווח דינמי או יחס הניגודיות.

==הגדרה==
קיימות מספר הגדרות העוסקות בשאלה כיצד לקבוע ניגודיות בתמונה נתונה. בפשטות, ניתן לבטא ניגודיות על ידי היחס שבין ההבדל בבהירות בין עצמים לבהירות הממוצעת. בהתאם לחוק ובר-פכנר, כאשר הבהירות נמוכה קל יותר להבחין בהבדלים קלים בבהירות מאשר במצב שבו הבהירות הממוצעת בתמונה גדולה. בכתיבה כללית ניתן לסכם כ: <math>\frac{I-I_b}{I_b}</math> כאשר <math>I</math> ו-<math>I_b</math> מיצגים את הבהירות של העצם והבהירות של הרקע, בהתאמה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ראייה
קטגוריה:תאורה
קטגוריה:אופטיקה