OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ארון בופנדזה

ארון בופנדזה (בצרפתית: Aaron Boupendza; נולד ב-7 באוגוסט 1996) הוא כדורגלן גבונזי המשחק בעמדת החלוץ בסינסינטי.

==קריירת מועדונים==
בופנדזה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של מונאנה, במדיה כבש 6 שערים ב-6 משחקים. באוגוסט חתם בז'ירונדן דה בורדו והצטרף לקבוצת המילואים של המועדון. בקיץ הושאל לפו. בהמשך הקריירה הושאל גם לגזלק אז'אקסיו, טור ופארנסה הפורטוגזית.

בקיץ בופנדזה חתם לשנתיים בהטאייספור מליגת העל הטורקית. בהטאייספור שיחק עונה אחת, בה שיחק 22 שערים וסיים את העונה כמלך שערי הליגה.

באוגוסט בופנדזה חתם באל-ערבי מליגת העל הקטרית.

ב-9 באוגוסט 2022 בופנדזה חתם בא-שבאב.

ב-13 ביוני 2023, חתם בסינסינטי מה-MLS, כאשר המעבר יושלם ב-5 ביולי.

==קריירה בינלאומית==
ב-10 בינואר 2016 בופנדזה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גבון בתיקו 1-1 נגד . 10 ימים לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-1 ל. ב-10 בינואר 2022 הבקיע את השער היחיד בניצחון 0-1 נגד במסגרת גביע אפריקה לאומות 2021.

==תארים==
; אישיים
*מלך השערים בליגת העל הטורקית: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים גבונזים
קטגוריה:חלוצי כדורגל גבונזים
קטגוריה:כדורגלני בורדו
קטגוריה:כדורגלני פו
קטגוריה:כדורגלני גזלק אז'אקסיו
קטגוריה:כדורגלני טור
קטגוריה:כדורגלני פארנסה
קטגוריה:כדורגלני הטאייספור
קטגוריה:כדורגלני אל-ערבי (קטר)
קטגוריה:כדורגלני א-שבאב (ריאד)
קטגוריה:כדורגלני סינסינטי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גבון
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בקטר
קטגוריה:ספורטאים זרים בערב הסעודית
קטגוריה:ספורטאים זרים בארצות הברית
קטגוריה:גבונזים שנולדו ב-1996
Aka 7even

לוקה מרצאנו (; נולד ב-23 באוקטובר 2000), ידוע בשם הבמה שלו, Aka 7even, הוא זמר-יוצר וראפר איטלקי.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
משפחתו של מרצאנו מונה חמישה אחים, כשהוא הצעיר מביניהם. בגיל חמש היה מספר ימים בתרדמת, לאחר שלקה בהתקף אפילפסיה, שנבע מדלקת המוח.<ref></ref> בריאותו חזרה למיטבה במהרה, והוא ואחיו הגדול, דומניקו, החלו להתעניין בתחום המוזיקה. בשנת 2017 השתתף בגרסה האיטלקית ל-"The X Factor", אך לא הצליח לעבור את שלב האודישנים.<ref></ref> לאחר מכן הוציא לאור מספר סינגלים ואת המיני-אלבום Chiaroscuro.<ref name="chiecosa"></ref>

לאחר תוכנית ה-"X Factor" החל מראצנו להוציא שירי היפ הופ תחת שם הבמה "Aka 7even". בין השירים שהוציא לאור נמנה "Coco", בהשתתפות ביונדו. בסוף שנת 2020 השתתף במהדורה ה-20 של תחרות הכישרונות Amici di Maria De Filippi. הוא הגיע למקום השני במקצה ה"זמרים" ולמקום הרביעי בתחרות הכללית.<ref></ref> במאי 2021 הוציא לאור את אלבום הבכורה שלו, Aka 7even, שהגיע בשיאו למקום השלישי במצעד האלבומים של איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי. ב-14 בנובמבר 2021 זכה בפרס המוזיקה של MTV אירופה למופע האיטלקי הטוב ביותר. ב-4 בדצמבר 2021 הכריזה רשות השידור האיטלקית (RAI) כי Aka 7even עתיד להשתתף בפסטיבל סן רמו 2022, הקדם האיטלקי לאירוויזיון 2022.<ref></ref> בגמר הוא הגיע למקום ה-13. שירו לאירוע, "Perfetta così" הגיע למקום ה-91 במצעד הסינגלים האיטלקי.

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===
{|class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! scope="col" rowspan="2" style="width:14em;"| שם
! scope="col" rowspan="2" style="width:20em;"| פרטים
! scope="col" colspan="1"| מיקום
! scope="col" rowspan="2"| תארים
|-
! scope="col" style="width:3em;font-size:90%;" | ITA<br/><ref name="Italian Albums Chart"></ref>
|-
!scope="row"|Aka 7even
|
*יצא לאור: 21 במאי 2021
*חברת תקליטים: קולומביה, סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
*פורמט: הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה, תקליטור
| 3
|
*FIMI: פלטינה<ref></ref>
|-
|}

=== מיני-אלבומים ===
{|class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! scope="col" rowspan="2" style="width:14em;"| שם
! scope="col" rowspan="2" style="width:20em;"| פרטים
! scope="col" colspan="1"| מיקום
! scope="col" rowspan="2"| תארים
|-
! scope="col" style="width:3em;font-size:90%;" | ITA<br/><ref name="Italian Albums Chart"/>
|-
!scope="row"|Chiaroscuro
|
*יצא לאור: 17 במאי 2019
*חברת תקליטים: Cosmophonix Production
*פורמט: הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה, תקליטור
| —
|
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים-יוצרים איטלקים
קטגוריה:ראפרים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-2000
אליזבת' רידג'וויי

אליזבת' רידג'וויי (באנגלית: Elizabeth Ridgeway; הוצאה להורג ב-24 במרץ 1684) הייתה אנגלייה שהורשעה ברצח בעלה והוצאה להורג בהעלאה על המוקד. היא הודתה גם בהרעלתם למוות של שלושה אנשים נוספים.<ref></ref>

==ביוגרפיה==
רידג'וויי נולדה בסוף המאה ה-17 בלסטרשייר שבאנגליה. היא גרה בבית הוריה עד גיל 29, והרעילה את אמהּ למוות אחרי ויכוח. לאחר מכן היא עברה לשמש כמשרתת בבית בעיר סמוכה, והרעילה למוות משרת ששירת לצידה, לאחר שבין השניים התפתחה טינה.<ref></ref> את כל קרבנותיה הרגה רידג'וויי באמצעות הרעלת המאכל או המשקה של הקרבן בכספית כלורית או בארסן.<ref></ref>

ב-1682 הרעילה רידג'וויי למוות את ג'ון קינג שחיזר אחריה, מפני שהעדיפה להיענות לחיזוריו של תומאס רידג'וויי העשיר, והשניים נישאו ב-1 בפברואר 1683. לאחר שהבינה שמצבו הכלכלי של בעלה הטרי למעשה קשה מאוד, היא הרעילה את המרק שלו בעת שהלך לכנסייה. רידג'וויי התלונן בפני ידידיו על טעמו של המרק, אך אכל אותו ומת כבר באותו ערב, שלושה שבועות ושלושה ימים אחר נישואיהם.

ידידיו של רידג'וויי חשדו באליזבת', והיא ניסתה להרעיל אף אותם, אך נכשלה. היא ניסתה לשחד אותם, אך הם פנו לשופט המקומי, וזה ציווה על חוקר מקרי המוות לבחון את הגופה. לאחר שאושר שאכן תומאס רידג'וויי הורעל, אליזבת' נכלאה בלסטר עד למשפט. כדי לבחון את אשמתה, היא נאלצה לגעת בגופתו של בעלה, מתוך אמונה מקובלת בתקופה זו שגופת הקרבן תדמם באופן ספונטני בנוכחות הרוצח.

אליזבת' טענה לחפותה, אך הורשעה ברצח ונידונה לשריפה. בבוקר הוצאתה להורג היא הודתה שהרעילה את אמה, את המשרת, את ג'ון קינג ואת בעלה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוצחות סדרתיות בריטיות
קטגוריה:נשים שהוצאו להורג בשרפה
קטגוריה:נשים שהוצאו להורג בארצות אירופה
קטגוריה:אנגלים במאה ה-17
קטגוריה:נשים אנגליות במאה ה-17
קטגוריה:נפטרים ב-1684
קרל גאורג לברכט, נסיך אנהלט-קתן

קרל גאורג לברכט, נסיך אנהלט-קתן (בגרמנית: Karl Georg Lebrecht von Anhalt-Köthen; 15 באוגוסט 1730 - 17 באוקטובר 1789), היה נסיך גרמני מבית אסקניה ושליט נסיכות אנהלט-קתן.

== ביוגרפיה ==
קרל גאורג לברכט נולד ב-15 באוגוסט 1730 בקתן, והיה בנו השני (אך הבכור שנותר בחיים) של אוגוסט לודוויג, נסיך אנהלט-קתן, מאשתו השנייה כריסטינה יוהנה אמיליה מפרומניץ-פלס, בתו של ארדמן השני, רוזן פרומניץ-פלס.

כנסיך צעיר שירת קרל גאורג לברכט לזמן קצר בצבא הדני (1750–1751) ומנובמבר 1751 שירת בצבא הפרוסי.

בשנת 1755, הוא ירש את אנהלט-קתן לאחר מות אביו.

קרל גאורג לברכט עוטר כאביר מסדר העיט השחור בשנת 1780, ובשנת 1787 הועלה לדרגת גנרל-פלדמרשל.

במהלך המלחמות העות'מאניות באירופה של שנות השמונים הוא חלה בקדחת ומת בסמלין ליד בלגרד.

== משפחתו ==
קרל גאורג לברכט התחתן בגליקסבורג ב-26 ביולי 1763 עם לואיזה שרלוטה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, בתו של פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג וצאצאית של כריסטיאן השלישי, מלך דנמרק. נולדו להם שישה ילדים:
* קרולינה לואיזה מאנהלט-קתן (1767–1768).
* אוגוסט כריסטיאן, דוכס אנהלט-קתן (1769–1812).
* קרל וילהלם מאנהלט-קתן (1771–1793).
* לואיזה פרדריקה מאנהלט-קתן (1772–1775).
* לודוויג מאנהלט-קתן (1778–1802).
* פרדריקה וילהלמינה מאנהלט-קתן (1780–1781).

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:ילידי 1730
קטגוריה:נפטרים ב-1789
בקע נסבר

[[מפה טופוגרפית של האי ליווינגסטון והאי סמית'.]]
בקע נסבר או מעבר נסבר (באנגלית: Nesebar Gap; בבולגרית: седловина Несебър) הוא אוכף (מעבר הרים) בהרי טנגרה, במזרח האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.

רוחבו של האוכף 1.3 קילומטרים.

בקע נסבר מפריד בין רכס פליסקה שממערב לבקע נסבר, לבין המדרון הצפוני של הר פריזלנד שבהרי טנגרה, שממזרח לבקע נסבר;

בקע נסבר מפריד בין אגן הניקוז של קרחון פרוניקה שמצפון לבקע נסבר, לבין האגן של קרחון הנטרס שמדרום לבקע נסבר.

בקע נסבר משמש כמעבר בין שער אורפאוס שממערב לבקע נסבר, לבין מחנה אקדמיה ואוכף לוזן שממזרח לבקע נסבר.

גובהו של בקע נסבר - 550 מטרים מעל פני הים.

== היסטוריה ==
=== מיפוי הבקע ===

בקע נסבר מופה לראשונה בפירוט בשנת 1991 על ידי ה-Servicio Geográfico del Ejército.

=== מקור השם ===

הבקע נקרא על שם עיירת הנופש נסבר, שבבולגריה, לחוף הים השחור.

== לקריאה נוספת ==


* [http://apcbg.org/gazet-bg.pdf הגאזט האנטארקטי הבולגרי] 

נסבר
נסבר
נסבר
גריז: עלייתן של הנערות בוורוד

גריז: עלייתן של הנערות בוורוד (באנגלית: Grease: Rise of the Pink Ladies) היא סדרת טלוויזיה קומית-רומנטית מוזיקלית, שמשמשת כפריקוול עבור הסרטי "גריז" ומבוססת על מחזמר באותו שם מאת ג'ים ג'ייקובס ו-וורן קייסי.

הסדרה עלתה לשירות הזרמת המדיה" "פרמאונט+" ב-6 באפריל 2023.

==תקציר העלילה==
עלילת הסדרה מתרחשת ארבע שנים לפני עלילת הסרט המקורי, כאשר ארבע סטודנטיות אאוטסיידריות מואסות בחוקיו הנוקשים של תיכון ריידל, ומעוררות פאניקה מוסרית שמשנה לחלוטין את הנוף התיכוני כשהן מחליטות לייסד קליקה משלהן.

==צוות השחקנים והדמויות==
* מריסה דאווילה – ג'יין
* שייאן איזבל וולס – אוליביה
* ארי נוטרטומסו – סינתיה
* טרישה פוקוהרה – ננסי
* שאנל ביילי – הייזל
* מדיסון תומפסון – סוזן
* ג'ונתן ניבס – ריצ'י
* ג'ייסון שמידט – באדי
* מקסוול ויטינגטון-קופר – וולי
* ג'קי הופמן – סגנית המנהל מקגי
* טיי ווד - טריפ

==הפקה==
===פיתוח===
באוקטובר 2019, נמסר כי סדרת פריקוול לעלילת הסרט המוזיקלי "גריז", שעלה לאקרנים בשנת 1978 והתבסס על מחזמר באותו שם, הוזמנה על ידי חברת "WarnerMedia" תחת השם "גריז: תיכון ריידל", שתשודר בשירות הזרמת המדיה שלהם, "HBO Max". באפריל 2020, נמסר כי אנאבל אוקס נשכרה לכתוב את פרק הפיילוט ולשמש כמפיקה בפועל של הסדרה. במאי 2020, נמסר כי שמה של הסדרה הוחלף וכי היא תעלה לשידור בשנת 2021.

באוקטובר 2020, הוכרז כי זכויות הפקת הסדרה נרכשו על ידי שירות "פרמאונט+" לאחר שמנהל התוכן הראשי של רשת "HBO" ושירות "HBO Max", קייסי בלויס, החליט שלא להפיק את הסדרה. במקביל להודעה על החלפת רשת השידור, נמסר כי אנאבל אוקס תהיה אמונה באופן מלא על פיתוחה של הסדרה. ביולי 2021, נמסר כי לסדרה הוזמנה רשמית עונה ראשונה בת עשרה פרקים; בנוסף, נמסר על הצטרפותם של מרטי בואן ואריק פייג לצוות ההפקה כמפיקים בפועל.
===ליהוק===
ב-31 בינואר 2022, נמסר על ליהוקם של מריסה דאווילה, שייאן איזבל וולס, ארי נוארטומסו, טרישיה פוקוהרה, שאנל ביילי, מדיסון תומפסון, ג'ונתן ניבס, ג'ייסון שמידט, מקסוול ויטינגטון-קופר וג'קי הופמן לצוות השחקנים הראשי.
===צילומים===
צילומי הסדרה התעתדו להתקיים בקליפורניה לאחר שהפקת הסדרה קיבלה זיכוי מס עבור הצילומים במדינה. עם זאת, ב-31 בינואר 2022, נמסר כי צילומי הסדרה החלו בוונקובר, קולומביה הבריטית.

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!מועמד(ים)
!תוצאה
!מקור
|-
!2024
!פרס אמי האמנותי
|הכוריאוגרפיה הטובה ביותר לתוכנית מתוסרטת
|ג'מאל סימס
|
|<ref></ref>
|-
!2024
!פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה
|סדרת הטלוויזיה החדשה הטובה ביותר
|"גריז: עלייתן של הנערות בוורוד"
|
|<ref></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:סדרות ספין-אוף אמריקאיות
קטגוריה:סדרות קומדיה רומנטית אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על סרטים
קטגוריה:פרמאונט+: תוכניות וסדרות
זונא סול (ריו דה ז'ניירו)

זונא סול (בפורטוגזית: Zona Sul) הוא אזור גאוגרפי בעיר ריו דה ז'ניירו שבברזיל. אזור זה כולל את השכונות קופקבנה, איפנמה, ולבלון, וכולל גם שלושה חופים נודעים. אזור זונא סול כולל את השכונות איפנמה, בוטפוגו, קטטה, קופקבנה, לגואה, פלמנגו, גאווה, גלוריה, הומאיטה, ג'ארדים בוטניקו, לרנג'ייראס, למו, אורקה, וידיגאל, קוסמה ולהו, סאו קונרדו, רוסינה ולבלון.

מיקום האזור הדרומי בעיריית ריו דה ז'ניירו.
שכונות של אזור דרום.

אזור זונא סול הוא האזור המתוייר ביותר של ריו דה ז'ניירו בו נמצאים מרבית האטרקציות התיירות של העיר, רוב החופים ובתי המלון של העיר, וכמו כן נמצאים בן גם לגונת רודריגו דה פרייטס, חלק גדול מהפארק הלאומי טיז'וקה, הר הסוכר והרכבל הפופולרי שעולה אליו, גבעת קורקובדו אשר בפסגתו ניצב פסל ישו הגואל, ועוד פלאי טבע ואטרקציות תיירותיות רבות. זהו האזור האמיד ביותר בעיר, ומבקרים בו תיירים רבים לאורך כל השנה.

לפי מפקד האוכלוסין של 2010 נכון לאותה השנה הכיל אזור זונא סול 639,522 תושבים.

== גלריית תמונות ==
<gallery widths="250px">
Vista del Cristo del Corcovado 17.jpg|פסל ישו הגואל
SugarLoafCablecar.jpg|הר הסוכר והרכבל שעולה אליו
JBRJ_Vista_do_Corcovado.jpg|הגן הבוטני של ריו דה ז'ניירו
Ipanema_Arpoador_06_(3886566055).jpg|חוף איפנמה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: גאוגרפיה
יצחק בן מנחם (צייר)

יצחק בן מנחם (15 בפברואר 1903 - 12 בנובמבר 1969) היה צייר ישראלי איש הקיבוץ.

==ביוגרפיה==
יצחק בן מנחם נולד בוורשה שבפולין הרוסית בשנת 1903. בנעוריו היה פעיל בתנועות הנוער הציוניות "השומר הצעיר" ו"החלוץ". בשנת 1924, לאחר שלמד אמנות בפולין, עלה לארץ ישראל במסגרת קבוצת "אלזס" והיה ממקימי קיבוץ משמר העמק. בשנת 1935 ייסד יחד עם אברהם (טושק) אמרנט את "ארגון הציירים והפסלים של הקיבוץ הארצי", שעסק בארגון הדרכות לאמנים ובארגון תערוכות.

למרות שעיקר יצירתו היה בתחום הציור והרישום, בן יצחק עסק במדיה שונות ובהן חיתוך עץ, פיסול קרמי וקדרות. בנוסף, יצר דקורציות עבור אירועי הקיבוץ השונים. נושאי עבודותיו התמקדו בתיאור דמות האדם העובד ובתיאורי נוף בסגנון פוסט אימפרסיוניסטי.

יצירה של בן מנחם נמצאת באוסף הכנסת.

יצחק בן מנחם נפטר ב-12 בנובמבר 1969 ונקבר בבית קברות משמר העמק, שהיה המקום בו התגורר.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:משמר העמק: אישים
קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:אמני הקיבוץ הארצי
קטגוריה:אישים הקבורים במשמר העמק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1969
לואיס דה מדרסו

לואיס דה מדרסו (בספרדית: Luis de Madrazo; 27 בפברואר 1825 – 9 בפברואר 1897) היה צייר דיוקנאות וסצנות דתיות ספרדי ממשפחה ידועה של אמנים שכללה את אביו חוסה דה מדרסו, ואת אחיו פדריקו, הצייר, פדרו, מבקר האמנות, וחואן שהיה אדריכל.<ref name=":0">Caso, E.D., Les Orientalistes de l'école Espagnole, ACR edition, 1997, p. 158</ref> סבו הפולני תדיאוש קונצה היה גם צייר.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
הוא נולד במדריד, למשפחת אמנים. אביו היה חוסה דה מדרסו, ואחיו היו פדריקו דה מדרסו ופדרו דה מדרסו. אחייניו ריימונדו דה מדרסו וריקרדו דה מדרסו הפכו שניהם לציירים בולטים. משפחת מדרסו תוארה כאחת משושלות הציור החשובות ביותר, ששלטה בציור של המאה ה-19 בספרד.<ref>Los Madrazo, una familia de artistas: [Exhibition], Museo Municipal, 1985 [catálogo de la exposición, tapa del libro]</ref>

הוא ואחיו קיבלו את שיעורי האמנות הראשונים שלהם בסטודיו של אביהם. מאוחר יותר, נכנס לאקדמיה המלכותית לאמנויות יפות של סן פרננדו. בשנת 1845, הוא מצא עבודה כמאייר עבור המגזין Seminario Pintoresco Español . מספר שנים לאחר מכן, הוא קיבל מלגה שאפשרה לו להשלים את לימודיו ברומא ולשפר את סגנונו. בתחילה, הוא למד באקדמיה של סן לוקא, ולאחר מכן נרשם לאקדמיית צרפת ברומא שבווילה מדיצ'י. בהיותו שם, הוא פגש את יוהאן פרידריך אורבק והושפע מתנועה הנצרתיים.<ref></ref>

לאחר לימודיו ברומא, הוא סייר באירופה, והתגורר זמן קצר בפריז, מינכן, ונציה וברלין. בתחילת שנות ה-90 הוא התיישב לזמן מה בפומפיי עם שניים מחבריו הציירים מספרד. הוא חזר למדריד כאשר השפעתם של אביו ואחיו הגדולים נתנה לו כניסה למעגלים האמנותיים של אותה עיר, מה שהוביל לאמונה שהצלחתו נבעה לחלוטין מהמוניטין של משפחתו.

בתקופה האחרונה של חייו, הוא התמסר בעיקר להוראה ולציור דיוקנאות של האצולה. הוא קיבל דרגת מפקד במסדר איזבלה הקתולית ובסופו של דבר הפך למנהל ״בית הספר הגבוה לציור, פיסול וחריטה של מדריד".

עם מותו, בעיר הולדתו מדריד, ירש אותו דיוסקורו פואבלה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
El rey Don Pelayo en Covadonga (Museo del Prado).jpg|הכרזת פלגיוס הראשון, מלך אסטוריאס, 1855

Entierro de Santa Cecilia.jpg|קבורתה של ססיליה הקדושה בקטקומבות של רומא, 1852

Madrazo y Kuntz 1850.jpg|אדם מחזיק פגיון, 1850

Primer milagro de Santa Teresa de Jesús. Resurrección de su sobrino don Gonzalo Ovalle, hijo de su hermana doña Juana de Ahumada (Museo del Prado).jpg|תרסה מאווילה, 1855
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים ספרדים
קטגוריה:ילידי 1825
קטגוריה:נפטרים ב-1897
למור במבוק מערבי

למור חזרן מערבי (שם מדעי: Hapalemur occidentalis) הוא מין של פרימט מהסוג למור עדין החי באי מדגסקר.

== מאפיינים ==
אורך הגוף והראש של למור זה הוא 27 עד 28 סנטימטרים בתוספת הזנב שאורכו 36 עד 39 סנטימטרים ומשקלו 0.7 עד 1 קילוגרמים. למור זה הוא המין הקטן ביותר בסוגו. הלמור בעל פרווה בצבע חום-אפור ואוזניים קטנות. הלמור חי ביערות הגשם, יערות הבמבוק והיערות הנשירים של מזרח ומערב מדגסקר. הלמור ניזון כמו שאר המינים בסוג למור עדין והמין למור במבוק ענק מבמבוק וגם מפרחים. למור זה פעיל בעיקר ביום וגם בשעות הדמדומים. הלמור חי בקבוצות הכוללות את הזכר, כמה נקבות והצאצאים שלהן. הטורפים העיקריים של הלמור הם חנק קרקע מלגשי, עופות דורסים כמו עקב מדגסקר ואיה זרונית מדגסקרית וטורפי מדגסקר כמו הפוסה. הלמור נמצא על פי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור פגיע עקב בירוא יערות, ציד ושרפות.

==ראו גם==
* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:למוריים
פדרו דה מדרסו

פדרו דה מדרסו (בספרדית: Pedro de Madrazo; 11 באוקטובר 1816 – 20 באוגוסט 1898) היה צייר, משפטן, סופר, מתרגם ומבקר אמנות ספרדי.

== ביוגרפיה ==
הוא נולד למשפחה של אמנים. אביו היה הצייר חוסה דה מדרסו ואמו, איזבל קונץ ולנטיני, הייתה בתו של הצייר הפולני, תדיאוש קונצה. שניים מאחיו, פדריקו דה מדרסו ולואיס דה מדרסו היו גם ציירים. אחותו, קרלוטה, נישאה לעורך כתב העת El Artista, אאוחניו דה אוצ'ואה.<ref name=":0">Ignacio Peiró y Gonzalo Pasamar, Diccionario Akal de historiadores españoles contemporáneos (1840-1980). Madrid: Akal, 2002</ref>

הוא ואחיו פדריקו נולדו ברומא, בזמן שאביהם למד שם במענק מהמלך קרלוס הרביעי. השכלתו היסודית החלה במדריד, בבית ספר נוצרי שהופעל על ידי הישועים. לאחר מכן, המשיך לימודי משפטים בטולדו ובאוניברסיטת ואיאדוליד. ב-1837, הוא ופדריקו נסעו לפריז, וחזרו לרומא. זמן קצר לאחר מכן הוא נישא למנואלה רוסלס, בתו של הצייר, אדוארדו רוסלס. נולדו להם שלוש בנות ובן. בתקופה זו עבד כמורה לאמנות.

מאוחר יותר, עבר למדריד. שם, הוא, אחיו פדריקו וגיסו לעתיד, אוצ'ואה, יצרו את המגזין, El Artista, שמילא תפקיד מרכזי בביסוס הסגנון הרומנטי בספרד. הוא גם תרם לפרסומי התרבות של אותם ימים - כולל הרנסאנס הספרדי, האיריס, הצלב והאיור הספרדי והאמריקאי. מאוחר יותר, שימש כעורך של El Domingo, שם פרסם פסוקי תהילים ותרגומים מהתנ"ך.

הוא שילב את הקריירה העיתונאית שלו עם שירות משפטי - כעוזר ותובע. במסגרת תפקידו עבד במועצת המדינה הספרדית ב-1860. בין השנים 1870 ל-1871 ושוב בין 1875 ל-1880, הוא היה המזכיר הכללי של ארגון זה.

בשנת 1888, הוא היה שר ב"טריבונל דה לו קונטנסיוסו אדמיניסטרטיבו". הוא פרש מפעילותו המשפטית ב-1897. הוא היה מתקדם במידה רבה בצעירותו, אך נעשה שמרן יותר בהתבגרותו, ובמהלך הרסטורציה, השתייך למפלגה השמרנית (PLC) של אנטוניו קאנובס דל קסטיו.

בתפקידו כמבקר אמנות והיסטוריון, הוא קידם את האמנות הגותית כסגנון המייצג ביותר והציג את מושג האמנות כמורשת היסטורית. הוא גם עמד בראש ועדה לשימור מונומנטים היסטוריים פרובינציאליים וכתב את הקטלוגים למוזיאון פראדו.

ככותב, העדיף שירה לירית עם דגש מוסרי מבחינה דתית, ומדי פעם גם שירה פטריוטית. <ref>Jaume Pont, "Pedro de Madrazo" GICES XIX UAB, 2008</ref> הוא גם כתב שתי יצירות תיאטרליות, מספר לוחות מנהגים וכמה קטעי מסע.

בחייו המאוחרים, הוא הפך למנהל המוזיאון לאמנות מודרנית במדריד (.M. A. M) ובשנת 1894 ירש את אחיו פדריקו כמנהל האקדמיה המלכותית לאמנויות יפות של סן פרננדו (RABASF), בה היה חבר מאז 1851. הוא גם היה חבר באקדמיה המלכותית הספרדית (RAE) ובאקדמיה המלכותית להיסטוריה (RAH), שם שימש כמזכיר.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנים ספרדים
קטגוריה:משוררים ספרדים
קטגוריה:ילידי 1816
קטגוריה:נפטרים ב-1898
תהילים נ"ט

תהילים נ"ט הוא המזמור החמישים ותשעה בספר תהילים (לפי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים, המזמור ממוספר כמזמור ה-58) המתייחס לאירוע מחיי דוד בו אנשי שאול המתינו לדוד כל הלילה ליד ביתו כדי להמיתו בבוקר.

המזמור נחשב סגולה נגד עצת "היצר הרע".

==תוכנו של המזמור==
המזמור מכיל שמונה עשר פסוקים ובפתיחתו כותב המשורר על אירוע מחיי דוד "בִּשְׁלֹחַ שָׁאוּל וַיִּשְׁמְרוּ אֶת הַבַּיִת לַהֲמִיתוֹ". מספר כיצד אנשי שאול ממתינים לדוד כל הלילה ליד ביתו כדי להמיתו בבוקר. דוד ניצל בזכות אשתו, מיכל בת שאול, שעוזרת לו להמלט בעד החלון באישון לילה.

===ב'-י'===
בחלקו הראשון של המזמור המשורר מספר על הצורך בהצלה דחופה:"הַצִּילֵנִי מֵאֹיְבַי אֱלֹהָי מִמִּתְקוֹמְמַי תְּשַׂגְּבֵנִי הַצִּילֵנִי מִפֹּעֲלֵי אָוֶן וּמֵאַנְשֵׁי דָמִים הוֹשִׁיעֵנִי". הוא מבקש שאלוהיו יתעורר ויראה את המצוקה שבה הוא שרוי ויעשה משהו "עוּרָה לִקְרָאתִי וּרְאֵה... הָקִיצָה".

===י"א-ט"ז===
בחלקו השני של המזמור המשורר כועס ופגוע והוא מבקש את נקמת האל באויביו:"אַל תַּהַרְגֵם" בשלב ראשון, אלא תשפיל אותם וטלטל אותם טלטלה נאמנה "הֲנִיעֵמוֹ בְחֵילְךָ וְהוֹרִידֵמוֹ". ובסוף, "כַּלֵּה בְחֵמָה כַּלֵּה וְאֵינֵמוֹ". או שפשוט תגרום להם לעליבות תמידית "יֶהֱמוּ כַכָּלֶב וִיסוֹבְבוּ עִיר" וילכו לישון רעבים.

===י"ז-י"ח===
בסיום המזמור המשורר מודה לאלוהיו:"וַאֲנִי אָשִׁיר עֻזֶּךָ וַאֲרַנֵּן לַבֹּקֶר חַסְדֶּךָ כִּי הָיִיתָ מִשְׂגָּב לִי וּמָנוֹס בְּיוֹם צַר לִי".

==המזמור בליטורגיה היהודית==
* הפרק הוא אחד מעשרת המזמורים המרכיבים את התיקון הכללי. 

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.929.org.il/page/626 תהילים נ"ט] מתוך פרויקט 929

==הערות שוליים==

נ"ט
שמחה ליינר

שִֹמְחָה לַיינֶר (נולד ב-1989) הוא זמר, מלחין, וחזן יהודי אמריקאי.

== ביוגרפיה ==
ליינר נולד ב-1989 בניו יורק. למד בישיבת נר ישראל בבולטימור, ולאחר נישואיו החל ללמוד בכולל בלייקווד.

== קריירה מוזיקלית ==
ליינר החל להופיע בחתונות בשנת 2008<ref></ref>.

בשנת 2014 פתח את הקריירה שלו עם הוצאת אלבומו הראשון "פתחו לי", בהפקתו של יוחי בריסקמן. 

באוגוסט 2015 הוציא את אלבומו השני - "שמחה ליינר 2"<ref></ref>. 

בדצמבר 2017 הוציא את אלבומו השלישי - "מרקד"<ref></ref>.

באוקטובר 2019 הוציא את אלבומו הרביעי - "כל הכבוד". את אלבומו זה הפיק ליינר בעצמו<ref name="Mishpacha"></ref>, לאחר שנפרד ממפיקו המוזיקלי יוחי בריסקמן.

ליינר השתתף במספר אלבומים של הפרויקט המוזיקלי "רילקס", בהפקתו של המוזיקאי יוחי בריקסמן, לצידו של הזמר ברוך לוין.

ב-26 במאי 2019, הוא הוציא את הסינגל - "אחד בשביל השני"<ref></ref> המכוון כנגד נושא האלימות והבריונות כלפי חלשים<ref></ref>.

בנובמבר 2019 הופיע ליינר בעיר אודסה שבאוקראינה, בפני הקהילה היהודית במדינה<ref></ref>. את ליינר ליוותה תזמורת סימפונית מורחבת בניצוחו של המוזיקאי יוחי בריסקמן<ref></ref>, ומהופעה זו הוציא אלבום DVD<ref></ref>.

ב-11 במאי 2021 הוציא את גרסתו לשיר "חמול"<ref></ref> (בלחנו של יוסי גרין<ref></ref>) של הזמר שרגי גשטטנר שנהרג באסון הר מירון<ref></ref>, לזכר הנספים באסון<ref></ref>. את השיר ליוו מקהלת "זמירות".

במאי 2022 הוציא את אלבומו החמישי - "HOME". מבקר המוזיקה של האתר כיכר השבת נתנאל לייפר העניק מעורבת ביקורת לאלבום <ref></ref>

== חיים אישיים ==
ליינר נשוי ללייבה (לבית הלפרט), לזוג מספר ילדים. מתגורר בשכונת תאמס ריבר בניו ג'רזי.

== דיסקוגרפיה ==
* פתחו לי (2014)<ref></ref>
* "שמחה ליינר 2" (2015)<ref></ref>
* מרקד (2017)<ref></ref>
* כל הכבוד (2019)<ref></ref>
* (2022) HOME<ref></ref>

רילקס עם ברוך לוין
* "רילקס" (2015)<ref></ref>
* "רילקס 2" (2017)<ref></ref>
* "רילקס 3" (2019)<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פזמונאים יהודים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:חרדים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי ישיבת נר ישראל-בולטימור
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1989
יוז'ף גריינר

יוז'ף גריינר (בהונגרית: Greiner József; זאלהסנטגרוט, 12 ביולי 1901 – ברית המועצות, 16 בינואר 1945), ובשמו הבדוי ארנה שטיינר (Steiner Ernő), היה עיתונאי, עובד מפלגה, עורך עיתון, פקיד יהודי-הונגרי. הוצא להורג בברית המועצות לאחר "משפט ראווה".

== ביוגרפיה ==
יוז'ף גריינר נולד במשפחה יהודית כבנם של לאסלו גריינר, סוחר יליד צ'אברנדק ושל רוז'ה שטרן, תופרת ילידת 1872, שאביה היה יחזקאל שטרן, חקלאי.<ref></ref> אחיו הגדול היה פרנץ גריינר. יוז'ף למד בבית ספר יסודי בזאלהסנטגרוט ולאחר מכן הפך לעובד במזקקה המקומית כמנהל חשבונות. הוא הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית (MSZDP) ב-1917, וב-25 באוקטובר 1918 הקים בכפר הולדתו את המפלגה הסוציאל-דמוקרטית המקומית והפך למזכיר שלה. מיומו הראשון (של הקמתו) ב-1919 נטל חלק בעבודתו של העיתון "עיתון זאלהוולדי (Zalavölgyi Hírlap) כעורכו ולאחר מכן במחצית השנייה של השנה נטל חלק בארגון מפלגת הקומוניסטים של ההונגריה (KMP) ולמעשה בארגון מדור הנוער שלה. הוא ארגן את עבודתו של "ברית הקומוניסטים הצעירים של הונגריה" (KIMSZ) בזאלהסנטגרוט, אך לאחר נפילת הרפובליקה נתפס. הוא ואחיו נמלטו וחיו בבודפשט באופן בלתי חוקי.

=== אחרי נפילת הרפובליקה ===
עד מהרה היגר לווינה, שם לקח חלק בעבודת ה-KMP, כולל הובלת עלונים להונגריה, והשתייך לסיעת לנדלר. בשנת 1921 נסע להונגריה בשליחות בלתי חוקית, שם נטל חלק בהקמת הארגונים ההונגריים של ה-KMP, וכן השתתף בהפצה ובפרסום של כלי תקשורת קומוניסטיים בלתי חוקיים, כמו "הקומונה" או "הפרולטריון הצעיר". בין היתר, משימתו הייתה לארגן שירות שליחים סדיר בין בירת הונגריה לבין אוסטריה. עם זאת נעצר שוב ב-1923 ונידון ל-13 שנות מאסר, אך בנובמבר של השנה שלאחר מכן הורשה לצאת לברית המועצות כחלק מחילופי השבויים ההונגרי-סובייטי, שם בברית המועצות ערך את כתב העת Za industrializaciju. מאוחר יותר פעל כעורך הראשי של Nachrichten בשפה הגרמנית. משנת 1934 היה העורך הראשי של "גודוק" עיתון של עובדי הרכבת ולאחר מכן כראש חברת הוצאת העיתונים של הרכבות בברית המועצות. הוא הפך לקורבן של משפט ראווה.

== ראו גם ==
* Nagy Csaba: A magyar emigráns irodalom lexikona. Bp., Argumentum Kiadó-Petőfi Irodalmi Múzeum és Kortárs Irodalmi Központ, 2000. (צ'אבה נאג': לקסיקון של ספרות מהגרים הונגרית. Bp., Argumentum Kiadó-Petőfi המוזיאון הספרותי והמרכז לספרות העכשווי, 2000).

== לקריאה נוספת ==
* Munkásmozgalom-történeti lexikon. (לקסיקון תנועת הפועלים. עורך ארנה קאבוש. 1972)
* [http://archives.hungaricana.hu/hu/lear/view/1072984/?query=SZO%3D(Greiner%20József%29&image=0&bbox=-1020%2C-3586%2C6660%2C-54 HU BFL - VII.102.a - אסיר - 1922 - 5772] (רשימות השבטיים)
* [http://resolver.pim.hu/auth/PIM405845 יוז'ף גריינר]. אינדקס ביוגרפי הונגרי. המוזיאון הספרותי פטפי
* [http://zalai.dfmk.hu/zalaiak?p=347 לקסיקון ביוגרפי של מחוז זאלה] . עורך אנדרה ג'ימשי. זאלאגרסג, השלטון המקומי של מחוז זאלה, 1994.
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי I-II. עורך ראשי. אגנש קניירש. Bp., Akadémiai Kiadó, 1967-1969.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים הונגרים
קטגוריה:מבצע חילופי השבויים ההונגרי-סובייטי
קטגוריה:מהגרים מהונגריה
קטגוריה:קורבנות הטיהורים הגדולים
קטגוריה:קומוניסטים יהודים הונגרים
קטגוריה:קומוניסטים הונגרים
קטגוריה:יהודים שהוצאו להורג ברוסיה ובברית המועצות
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1901
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1945
שארל וירולו

פרופסור ז'אן שארל גבריאל וירולו (בצרפתית: Jean Charles Gabriel Virolleaud; 2 ביולי 1879, ברבזיו – 17 בדצמבר 1968) היה ארכאולוג ואשורולוג צרפתי, החופר הראשון של אוגרית.

בסוף המאה ה־20 עבר במוזיאון הבריטי ובמוזיאון האימפריאלי של קונסטנטינופול (כיום המוזיאונים לארכאולוגיה של איסטנבול).<ref name=":0"></ref> ב־1909 היה אחראי על משלחמת ארכאולוגית באנקרה וקיסריה שבקפדוקיה, וב־1913–1914 היה אחראי על משלחת בלשנית להמדאן וטהרן.<ref name=":0"></ref> וירולו היה מנהל מחלקת העתיקות של ממשלת סוריה המנדטורית בשנות העשרים;<ref name=":0"></ref> בסוף תקופת כהונתו החלו להתגלות שרידי העיר הקדומה אוגרית וכתביה. וירולו, שהתמחה בעיקר באשורולוגיה, לא הבין בשפות שמיות-מערביות, ונעזר בתלמידו מאוניברסיטת סורבון עדיה גורביץ' לצורך פענוח הלוחות. הלוחות הראשונים שהתגלו התפרסמו תחת שמו של וירולו (גורביץ' לא היה אזרח צרפתי, ולכן לא היה יכול להיות מועסק באוניברסיטה וחלקו בפרסומים הוצנע), בעיקר בכתב העת "סוריה" .<ref></ref>

וירולו היה מחבר הספר "אגדת הכריסטוס" (בצרפתית:La légende du Christ, (1908 והאמין ב,<ref>Case, Shirley Jackson. (1912). The Historicity of Jesus: A Criticism of the Contention that Jesus Never Lived, a Statement of the Evidence for His Existence, an Estimate of His Relation to Christianity. University of Chicago Press. p. 39</ref><ref>Weaver, Walter P. (1999). The Historical Jesus in the Twentieth Century: 1900–1950. Trinity Press International. p. 69. </ref> לפיה סיפורי הברית החדשה הם מיתולוגיה ולא היסטוריה, וישו כדמות, אם בכלל התקיים, לא קשור לסיפורים המופיעים בכתבי הקודש. שני ספרים נוספים שכתב הם "הציוויליזציה הפניקית" (בצרפתית: La Civilization phénicienne, 1933) ו"המיתולוגיה הפיניקית" (בצרפתית: La Mythologie phénicienne, 1938).<ref>"Charles Virolleaud", in Je m'appelle Byblos, Jean-Pierre Thiollet J, H & D, 2005, p. 257.</ref> וירולו נבחר ל־ ב־1941 וכיהן כחבר, ובהמשך כנשיא, ב־ בין 1951–1964.<ref name=":0"></ref>

== פרסומים ==
* Premier supplément à la liste des signes cunéiformes de Brünnow (תוספת ראשונה לרשימת סימני היתדות של ברינואו , 1903)
* Études sur la divination chaldéenne (מחקרים על גילוי עתידות כשדי, 1904)
* La légende du Christ (אגדת הכריסטוס, 1908)
* L'Astrologie chaldéenne: le livre intitulé "Enuma (Anu ilu) Bel" (האסטרולוגיה הכשדית: סיפור "אנומה (אנו אילו) בל", 1908)
* L'Astrologie chaldéenne: Supplement (האסטרולוגיה הכשדית: תוספת, 1909)
* La Civilization phénicienne (הציוויליזציה הפניקית, 1933)
* La Mythologie phénicienne (המיתולוגיה הפיניקית, 1938)

== לקריאה נוספת ==
* ביבליוגרפיה וסקירות על פרסומיו על ידי מספר כותבים הופיעו בכתב העת סוריה: כתב עת לאמנות אוריינטלית ולארכאולוגיה , 33 (1956) 
* דופון-זומר, אנדרה , "Notice sur la vie et les travaux de M. Charles Virolleud", Comptes rendus de l'Académie des inscriptions et belles-lettres , (1969).
* הספד מאת אנדרה פּארו, "Charles Virolleud (1879-1968)", סוריה: כתב עת לאמנות אוריינטלית ולארכאולוגיה, 46 (1969), עמ'&nbsp;390–391, ומאת ארנסט פרידריך ויידנר, "Charles Virolleaud (2. July 1879 bis 17. December 1968)", Archiv für Orientforschung, 24 (1973), עמ'&nbsp;245–246.
==הערות שוליים==

קטגוריה:ארכאולוגים צרפתים
קטגוריה:אוגרית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פריז
קטגוריה:ילידי 1879
קטגוריה:נפטרים ב-1968
לראות אותה היום

"לראות אותה היום" הוא שיר של להקת הרוק הישראלית תיסלם מתוך אלבומם הראשון "רדיו חזק", אשר יצא ב-1981.

השיר זכה בתואר "שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת ה'תשמ"א ששודר בתוכנית מקום בצמרת, ותיסלם זכתה בתואר "להקת השנה".

== רקע ==
בגיל 16 הלחין יזהר אשדות שיר שנקרא "מאומה לא קרה" למילים שלו ושל אמו.

בשנת 1977, התגייס אשדות לגלי צה"ל, שם עבד כעורך מוזיקלי. במקביל המשיך לעבוד על המוזיקה שלו, והקליט באותה שנה באולפן ההקלטות "קוליפון" בכיכר השעון ביפו, עם להקת בית של מוזיקאים מהסביבה את השיר "מאומה לא קרה".

בתחילת 1980 החלו אשדות ויאיר ניצני להקליט אלבום באנגלית, לאחר ששירם "תנו לי רוקנ'רול" תורגם לאנגלית וזכה לביקורות חיוביות בפסטיבל המוזיקה "מידאם" בקאן שבצרפת. באוגוסט של אותה שנה הושלמה בארצות הברית הפקת האלבום של תיסלם באנגלית. בנובמבר 1980 יצא לרדיו השיר “רדיו חזק“, עם מילים בעברית שכתב דורי בן זאב, וזכה להצלחה. עקב כך החליטו חברי הלהקה להקליט אלבום בעברית על הפלייבקים של התקליט באנגלית. תיסלם סיימו להקליט את רוב שירי האלבום, אך היו חסרות מילים ללחן של אשדות ל"מאומה לא קרה", שאותו הקליט כמה שנים לפני שהלהקה התגבשה. בתוך כמה שעות הם כתבו את המילים לשיר, שלימים הפך ל"לראות אותה היום"<ref></ref>.

ב־1990, השנה שבה התאחדה תיסלם בראשונה, יצאה לרדיו גרסה של השיר בהופעה חיה.

== גרסות כיסוי ==
עטיפתו של תקליט השדרים לגרסה בביצוע אורי פיינמן
אמנים שונים ביצעו גרסת כיסוי לשיר, בהם ליאור נרקיס<ref></ref>, ארקדי דוכין<ref></ref>, לירן דנינו<ref></ref>, אורי פיינמן<ref></ref> ועוד.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שירי 1981
קטגוריה:סינגלים מ-1981
קטגוריה:שירי תיסלם
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יזהר אשדות
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי יזהר אשדות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת CBS ישראל
אורלי תורן

אורלי תורן (נולדה ב-4 ביולי 1959) היא פרופסור חבר במסלול המקצועי ב, מייסדת החוג לסיעוד ועומדת בראשו. עוסקת במחקר, מדיניות וניהול בסיעוד.

שימשה גם כמנהלת הסיעוד והמקצועות הפרא-רפואיים במרכז הרפואי שיבא, כסגנית ראש אגף איכות וניהול סיכונים במרכז רפואי הדסה וכיו״ר ועדת הלסינקי המוסדית למחקרים שאינם ניסוי בבני אדם.

== ביוגרפיה ==
בין השנים 1979–1983 למדה סיעוד לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים וסיימה בהצטיינות.

לאחר סיום לימודיה החלה לעבוד בבית החולים שיבא בתל השומר, והועסקה בעיקר כאחות עשתה ביחידה לטיפול נמרץ של ניתוחי לב-חזה. לאחר שמילאה מספר תפקידי ניהול, התמנתה לסגנית מנהלת הסיעוד בבית החולים השיקומי בתל השומר.

בין השנים 1986–1990 למדה באוניברסיטת תל אביב לתואר שני בניהול בפקולטה למנהל עסקים אותו סיימה בהצטיינות.
בשנת 1998 קיבלה תואר דוקטור (בהצטיינות) בפקולטה לסיעוד שבאוניברסיטת פיטסבורג, שבפיטסבורג, פנסילבניה. נושא הדוקטורט שלה, בהנחיית פרופ' ז'קלין דנבר-יעקב, היה: "בריאות נפשית ופיזית של מושתלי לב כמנבאים על בריאותם של בני הזוג המטפלים, כשנה לאחר ההשתלה".

בגמר לימודי הדוקטורט חזרה לתפקיד של מנהלת הסיעוד והמקצועות הפרא-רפואיים של המרכז הרפואי שיבא, תפקיד שכלל ניהול של למעלה מ-2,500 עובדים. בשנת 2008 עברה לעבוד במרכז רפואי הדסה, ירושלים, כסגנית מנהלת אגף הסיעוד למחקר ופיתוח, ולאחר מכן כסגנית מנהל האגף לאיכות, בטיחות וניהול סיכונים. הייתה שותפה לסגל המייסד של עמותה ישראלית למחקר בסיעוד, יזמה ועמדה בראש הקבוצה שקיימה כנס בינלאומי בירושלים.

מאז חזרתה לישראל לאחר לימודי הדוקטורט, היא הרצתה בנושאי ניהול וסיעוד בחוגים לסיעוד ובריאות הציבור באוניברסיטת חיפה, באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית בירושלים.

בשנת 2017 הוזמנה על ידי הקריה האקדמית אונו להקים את החוג ללימודי הסיעוד ולעמוד בראשו.

היא חברה בארגונים וועדות בישראל ובכללם לשכת האתיקה של האחים והאחיות בישראל, יו"ר ועדת המחקר של לשכת האתיקה של האחיות, סוקרת מחקרים ומענקי מחקר של המכון הישראלי לחקר מדיניות בריאות בישראל ועוד.

כתבה וערכה יחד עם אורלי פיקר את הספר "מנהיגות בלבן - ניהול סיעוד בבתי חולים".

תורן עוסקת בעיקר בתחומי כוח אדם במערכת הבריאות, ובמדיניות בריאות, שכוללת איכות וניהול סיכונים, כמו גם אתיקה ומוסר.

==משפחה==
אורלי תורן היא אם לשני ילדים.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://scholar.google.co.il/scholar?start=0&q=Toren+Orly&hl=iw&as_sdt=0,5 רשימת המאמרים של אורלי תורן] בגוגל סקולאר
* [https://www.biomedcentral.com/search?query=Orly+Toren&searchType=publisherSearch פרסומי אורלי תורן באתר BMC ]
* 
* [https://pubhtml5.com/fnil/doqf המרכז הרפואי אוניברסיטאי הדסה, קורס מנהיגות הדור הבא, לאנשי צוות בתפקידים ניהוליים במערכת הבריאות], פרופ' אורלי תורן מרצה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אחיות ישראליות
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:סגל הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פיטסבורג
קטגוריה:אחים ישראלים
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1959
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
א-מיניות אפורה

דגל הא-מיניות האפורה
א-מיניות אפורה או מיניות אפורה היא הספקטרום בין א-מיניות למיניות. אנשים שמזדהים עם א-מיניות אפורה מכונים במונח "A-אפור" (באנגלית: gray-A), או "אס אפור" (באנגלית: gray ace), ומרכיבים את מה שמכונה "מטריית האס". בתוך ספקטרום זה מוצגים מונחים כגון דמיסקסואל, א-מיניות ומיניות.

הופעתן של קהילות מקוונות, בהן רשת הנראות והחינוך הא-מינית (AVEN), נתנה לאסים האפורים מיקומים לדון בנטיותיהם. נכון לשנת 2019, א-מיניות באופן כללי מוגדרת כחדשה יחסית במחקר האקדמי ובשיח הציבורי.

דגל הא-מיניות האפורה הכולל את הצבעים שחור, אפור, לבן וסגול משמש להצגת הקהילה הא-מינית האפורה כאשר הפס האפור מייצג את תחום המיניות האפורה בתוך הקהילה.<ref></ref>

== הגדרות ==
=== כללי ===
א-מיניות אפורה נחשבת לאזור האפור בין א-מיניות למיניות, שבו אדם עשוי לחוות משיכה מינית רק מדי פעם. המונח "דמיסקסואליות" הוטבע בשנת 2006 על ידי רשת א-מינית נראות וחינוך (AVEN). הקידומת "דמי-" נובעת מהדימידיום ("dimidium") בלטינית, שמשמעותה "מחולקת לשניים". המושג "דמיסקסואל" בא מהמושג המתואר כ-"באמצע הדרך בין" מיני עד א-מיני.

המונח "A-אפור" מכסה מגוון של זהויות תחת מטריית הא-מיניות, או על הספקטרום הא-מיני, כולל דמיסקסואליות.<ref></ref> מונחים אחרים בספקטרום זה כוללים "א-מיניות" ו-"מיניות". הספקטרום הא-מיני האפור כולל בדרך כלל אנשים אשר לעיתים רחוקות מאוד חווים משיכה מינית, המורגשת, אם בכלל, רק בנסיבות ספציפיות. שרי לוקר, מחנכת למיניות במכללת המורים של אוניברסיטת קולומביה, טענה במהלך ראיון עם מיקרופון כי מי שמזדהים תחת המושא א-מיניים אפורים "מרגישים שהם נמצאים באזור האפור שבין א-מיניות לעניין מיני טיפוסי יותר".<ref></ref> לאדם המזדהה כא-מיני אפור עשויה להיות כול נטייה רומנטית, כיוון שזהויות מיניות ורומנטיות אינן בהכרח קשורות אחת לשנייה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זהות מינית
קטגוריה:להט"ב
קטגוריה:א-מיניות
ז'וזואה סה

ז'וזואה הומברטו גונסלבש לאל דה סה (בפורטוגזית: Josué Humberto Gonçalves Leal de Sá; נולד ב-17 ביוני 1992 בליסבון שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ריו אבה.

== קריירת מועדונים ==
סה שיחק בוויטוריה דה גימארייש, בצ'אווס, באנדרלכט, בקסימפאשה, בווסקה ובלודוגורץ ראזגרד.

ב-3 בפברואר 2022 הושאל סה למכבי תל אביב מליגת העל הישראלית.

ב-27 באוגוסט 2022 חזר לפורטוגל וחתם בריו אבה.

== תארים ==
;ויטוריה דה גימארייש
* הגביע הפורטוגלי (1): 2012/2013

;לודוגורץ ראזגרד
* אליפות בולגריה (1): 2020/2021
* הסופר קאפ הבולגרי (1): 2021/2022

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:בלמי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:ליסבון: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ויטוריה דה גימארייש
קטגוריה:כדורגלני צ'אווס
קטגוריה:כדורגלני אנדרלכט
קטגוריה:כדורגלני קסימפאשה
קטגוריה:כדורגלני וסקה
קטגוריה:כדורגלני לודוגורץ ראזגרד
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני ריו אבה
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1992
למור צמרי מזרחי

למור צמרי מזרחי (שם מדעי: Avahi laniger) הוא מין של פרימט מהסוג למור צמרי החי באי מדגסקר.

== מאפיינים ==
אורך הגוף והראש של למור זה הוא 25 עד 29 סנטימטרים בתוספת הזנב שאורכו 32 עד 37 סנטימטרים. משקלו של הלמור הוא 0.9 עד 1.6 קילוגרמים. הלמור בעל פרווה בצבע חום-אפור, אוזניים קטנות ורגליים אחוריות שארוכות יותר מהרגליים הקדמיות. למור זה פעיל בעיקר בלילה וחי בקבוצות הכוללות זוג למורים ואת הצאצאים שלהם. הלמור שוכן עצים ביערות הגשם של מזרח מדגסקר וניזון בעיקר מעלים, פירות ופרחים. בספטמבר או באוקטובר נולד צאצא יחיד. הטורפים העיקריים של הלמור הם עופות דורסים כמו עקב מדגסקר, חנק קרקע מלגשי וטורפי מדגסקר כמו הפוסה. כמו רוב הלמורים מין זה נמצא בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות נרחב באי מדגסקר, ציד ושרפות.

==ראו גם==
* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1788
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אינדריים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של מדגסקר
אבי חסון

אבי חסון הוא מנכ"ל סטארט-אפ ניישן סנטרל. בעבר כיהן בתור המדען הראשי של משרד הכלכלה, וראש רשות החדשנות הראשון של מדינת ישראל.נשוי לשופטת אפרת פינק.

== ביוגרפיה ==
לאחר סיום התיכון התגייס לצה״ל, ושירת כקצין מודיעין. חסון הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ולימודי המזרח התיכון, ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב.

בשנות ה-90 חסון מילא שורה של תפקידים בתחומי שיווק, מוצר ופיתוח עסקי בחברות תקשורת. בין היתר, בחברת ECI Telecom, חברת ECtel ותדיראן. בשנת 1999 הצטרף חסון לקרן ההון סיכון ג'מיני, ובשנת 2004 מונה לשותף בקרן.<ref></ref>

בשנת 2010 מונה חסון לתפקיד המדען הראשי במשרד הכלכלה (אז עדיין משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה) בעת כהונת השר בנימין בן אליעזר. בינואר 2016, עם החלפת לשכת המדען הראשי במשרד הכלכלה ברשות החדשנות, מונה לראש הרשות הראשון והוביל את השינוי הארגוני שהממשלה החליטה עליה. חסון מילא את שני התפקידים במקביל עד שנת 2017. בתוקף תפקידיו, ייעץ לממשלה בשלל נושאים הקשורים ליישום החוק לעידוד מחקר, פיתוח וחדשנות טכנולוגית בתעשייה (חוק המו"פ).

בשנת 2018, לאחר כמעט עשור בתפקידים ציבוריים, הצטרף חסון לקרן אימרג'.

ביולי 2021 חסון מונה למנכ"ל סטארט-אפ ניישן סנטרל, חברה לתועלת הציבור הפועלת לחיבור בין ענף ההיי-טק בישראל למשקיעים, חברות ויזמים מהעולם. הוא החליף בתפקיד את פרופסור יוג'ין קנדל.

בנוסף לתפקידיו, חסון מכהן כחבר וועד מנהל במספר ארגונים בולטים, כולל SpaceIL, המרכז הרפואי שיבא - תל השומר, Israel Tech Challenge, ועוד.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.globes.co.il/news/docview.aspx?did=1001178060 ״האקזיט מאוד מעניין את איש ההון סיכון, ואותי בכלל לא"], גלובס. 25 בפברואר 2017

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:מדענים ראשיים במשרד הכלכלה והתעשייה
קטגוריה:משקיעי הון סיכון ישראלים
קטגוריה:רשות החדשנות
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
Masters of Chant Chapter II

Masters of Chant Chapter II הוא אלבום האולפן השלישי של הלהקה הגרמנייה גרגוריאן.<ref name=":0"></ref> לאחר יציאת אלבום האולפן השני של הלהקה, Masters of Chant (1999), הוחלט כי אלבום המשך בשם Masters of Chant Chapter II יופץ.<ref name=":1"></ref> ישנן רצועות בונוס בשפות שונות כמו צרפתית, בלגית ופורטוגזית.<ref name=":1" /><ref name=":0" />

באלבום מתארחת הזמרת-יוצרת הבריטית שרה ברייטמן ("Moment of Peace" ו-"Voyage, voyage").<ref name=":0" />

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! בלגיה (BEA)<ref></ref>
| זהב
| 25,000
|-
! גרמניה (BVMI)<ref></ref>
| זהב
| 150,000
|-
! הונגריה (MAHASZ)<ref></ref>
| זהב
| 2,000
|-
! פינלנד (Musiikkituottajat)<ref name=":2"></ref>
| פלטינה
| 43,706<ref name=":2" />
|-
! צרפת (SNEP)<ref></ref>
| זהב
| 105,800<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2001
קטגוריה:אלבומי גרגוריאן
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי גרסאות כיסוי
ריבר אלכסנדר

ריבר אלכסנדר<ref name="Resume"></ref> (באנגלית: River Alexander נולד ב-29 בנובמבר 1999) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.

== ביוגרפיה ==
אלכסנדר נולד בסאוט'ווסט ראנצ'ס , פלורידה.<ref name="SouthwestRanchesWebsite"></ref> הוא למד בבית הספר האמריקאי בפלנטיישן, פלורידה .<ref name="RiverAlexanderWebsite"></ref>

== קריירה ==
ההופעה המקצועית הראשונה של אלכסנדר הייתה בתיאטרון בגיל 11 בניו יורק. הוא הופיע בתיאטרון הציבורי במחזמר "בלאדי בלאדי אנדרו ג'קסון". לאחר מכן הופיע בסיבוב ההופעות הלאומי של ברודוויי של המחזמר בילי אליוט. לאלכסנדר היו כמה תפקידים אפיזודיים בטלוויזיה.

תפקידו הקולנועי הראשון היה בלהיט האינדי של הקיץ של 2013 "העולם על פי דנקן" בתפקיד פיטר.<ref name="MovieWeb"></ref> כמו כן שיחק גם בסרט הקולנוע נער מקהלה, שהוקרן לראשונה בשנת 2015.<ref name="Variety"></ref>

בשנת 2018 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע המתיני בבקשה.

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
!שנה
! כותרת
!תפקיד
|-
| 2013
|העולם על פי דנקן
| פיטר
|-
| 2014
| נער מקהלה
| רפאל "רפי" אברמס
|-
| 2016
|Teenage Cocktail
| ניק פנטון
|-
| 2018
| המתיני בבקשה
| סם
|-
| 2021
|This Is the Night
| דב סביאן
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! כותרת
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2012
|מבוקש
| אליאס הצעיר
| פרק: "בשר ודם"
|-
| 2012
|מרוששות
| שמולי
| פרק: "והקאפקייקס הכשרים"
|-
| 2012
|The First Family
| סם בארט
| פרק: "The First Crush"
|-
| 2013
|The Gabriels
| ג'וש גבריאל
| סרט טלוויזיה
|-
| 2013
| סאם וקאט
| דילבן
| פרק: "#NewGoat"
|-
| 2013
|מוב סיטי
| מיקי כהן הצעיר
| פרק: "סיבה להרוג גבר"
|-
| 2014
| גוד לאק צ'ארלי
| פול
| פרק: "פול"
|-
| 2014
| איש משפחה
| ילד (קול)
| פרק: " בעיות פיטר "
|-
| 2014
|רייק
| לואיס גודמן
| פרק: "ממופיל"
|-
| 2015
|שוות בקליבלנד
|לאנס
| פרק: "הצעירים וחסרי המנוחה"
|-
| 2015
|Married
| גריפין
| פרק: "הסנדוויץ'"
|}

=== תיאטרון ===
{| class="wikitable sortable"
!שנה
! כותרת
!תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2010
| בלאדי בלאדי אנדרו ג'קסון
| לינקואה
| התיאטרון הציבורי
|-
| 2010
|סיפור חג המולד: המחזמר
| שוורץ
| תיאטרון השדרה החמישית
|-
| 2011
|Dani Girl
| מרטי
|תיאטרון New World Stages
|-
| 2011
| בילי אליוט - המחזמר
| ילד גבוה
|סיבוב הופעות של ברודוויי ברחבי ארצות הברית
|}

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי שחקנים ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! כותרת
! תפקיד
|-
| 2010
| סיפור חג המולד: המחזמר
| שוורץ
|-
| 2010
| בלאדי בלאדי אנדרו ג'קסון
| לינקואה
|-
|}

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable"
!שנה
! פרס
! קטגוריה
!עבודה
|תוצאה
|-
| 2014
| פרס אמן צעיר
| ההופעה הטובה ביותר בסרט עלילתי - שחקן משנה צעיר
|העולם על פי דנקן
|
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1999
ברית התאבדות

ברית התאבדות היא תוכנית מוסכמת בין שני אנשים או יותר המחליטים להתאבד יחד. התוכנית עשויה להיות למות ביחד, או בנפרד ובתזמון קרוב.

==הגדרת המונח==
בריתות התאבדות הן מושג מוכר ב. הן התרחשו לאורך ההיסטוריה, כמו הסכם ההתאבדות בין רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה לברונית מרי וטסרה בפרשת מאיירלינג, וגם זכו להתייחסות בספרות.

בשונה מהתאבדות המונית, שבמסגרתה מספר גדול של אנשים מתאבדים יחד מאותה סיבה אידאולוגית, לעיתים קרובות בהקשר דתי, פוליטי, צבאי או חצי-צבאי, ברית התאבדות נוטה להתייחס לקבוצות קטנות ולמניעים לא אידאולוגיים, אלא רומנטיים, חברתיים או פליליים.

=== ברית התאבדות באינטרנט ===
ברית ההתאבדות הראשונה המתועדת כתוצאה מקשר באינטרנט אירעה בפברואר 2000, כשגבר נורווגי ואישה אוסטרית זינקו אל מותם מצוק כס המטיף שבנורווגיה.<ref></ref><ref></ref> חוקרים מעריכים כי בשנת 2003 מתו ביפן 34 אנשים בבריתות התאבדות, אך מספרם טיפס ל-55 ו-91 בשנים 2004 ו-2005 בהתאמה.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> 

חוקרים הבחינו גם כי בשונה מבריתות התאבדות לאורך ההיסטוריה, שכללו בעיקר אנשים מבוגרים הקשורים זה לזה עם היסטוריה של הפרעות נפשיות, בריתות התאבדות ברחבי האינטרנט כוללות בעיקר צעירים שלעיתים זרים לחלוטין זה לזה, והמאפיין המשותף לרובם הוא דיכאון קליני.

קיימים פורומים אינטרנטיים המאפשרים לגולשים לדון בשיטות התאבדות שונות באופן גלוי ופתוח, ואף לחפש שותפים לברית התאבדות.<ref></ref>

==ראו גם==

* התאבדות
* אובדנות
* התאבדות המונית
* חוזה למניעת התאבדות
* מניעת התאבדות

==הערות שוליים==

קטגוריה:התאבדות
קטגוריה:חוזים והסכמים
והיה אם שמוע

והיה אם שמוע היא פרשיה מפרשת עקב בספר דברים. היא אחת משלוש פרשיות "קריאת שמע", הנאמרות בתפילות שחרית וערבית, אחת מארבע הפרשיות הנמצאות בתפילין, נכתבת בתוך המזוזה יחד עם פרשת "שמע ישראל".

== תוכן ==
פרשיית והיה אם שמוע עם כוונת [[שם בן ע"ב על פי האר"י]]
הפרשייה מתחלקת לשלושה חלקים:

=== י"ג-ט"ו ===
הפרשייה נפתחת באמירת אלוהים לבני ישראל כי אם ישמעו למצוותיו שהוא יורה עליהם, ויעבדו אותו בכל ליבם ונפשם הוא יברך אותם ואת יבולם:

=== ט"ז-י"ז ===

בחלק השני של הפרשייה מזהיר אלוהים את ישראל לא לעורר את כעסו ומודיע מה יקרה להם אם לא ישמעו לו:

===י"ח-כ"א===

בחלקו האחרון של הפרשייה מפרט אלוהים את מצוותיו שהזכיר לפני כן; מצוות תפילין, חובת האב ללמד את בנו תורה ומצוות מזוזה:

הפרשייה נחתמת בהסבר אלוהים את גמולם של מי שישמע למצוותיו:

==בקריאת שמע==

"והיה אם שמוע" היא הפרשייה השנייה משלוש הפרשיות של קריאת שמע:
*שמע ישראל - ספר דברים, פרק ו', פסוקים ד'-ט'
*והיה אם שמוע
*פרשת ציצית

הראשונים והאחרונים נחלקו אם קריאת פרשיית "והיה אם שמוע" היא חלק מקריאת שמע מדאורייתא או רק מדרבנן. לדעת רבי אריה לייב גינצבורג, חובת קריאת שמע מדאורייתא כוללת רק את הפרשיה הראשונה, ואילו פרשיית והיה אם שמוע צורפה לקריאת שמע מתקנת חכמים.

===בקריאת שמע על המיטה===

בקריאת שמע על המיטה, בטרם השינה, מעיקר הדין אין צורך לקרוא את פרשית "והיה אם שמוע", אלא רק את פרשית "שמע ישראל".

אולם, יש מן האחרונים הסבורים, בעקבות האר"י, שראוי לקרוא את קריאת שמע במלואה, לרבות פרשית "והיה אם שמוע", משום שבקריאת שמע במלואה (עם אמירת "אל מלך נאמן") יש 248 מילים, כנגד 248 איברי הגוף.

==בתפילין==

"והיה אם שמוע" היא אחת מארבע הפרשיות הנכתבות בתפילין, מאחר שהוזכרה בה מצוות תפילין:

הפרשיות האחרות הן:

# "קדש לי כל בכור" – . בה נכתב: "וְהָיָה לְךָ לְאוֹת עַל-יָדְךָ וּלְזִכָּרוֹן בֵּין עֵינֶיךָ לְמַעַן תִּהְיֶה תּוֹרַת ה' בְּפִיךָ כִּי בְּיָד חֲזָקָה הוֹצִאֲךָ ה' מִמִּצְרָיִם."
# "והיה כי יביאך" – . בה נכתב: "וְהָיָה לְאוֹת עַל-יָדְכָה וּלְטוֹטָפֹת בֵּין עֵינֶיךָ כִּי בְּחֹזֶק יָד הוֹצִיאָנוּ ה' מִמִּצְרָיִם."
# "שמע ישראל" – . בה נכתב: "וּקְשַׁרְתָּם לְאוֹת עַל-יָדֶךָ וְהָיוּ לְטֹטָפֹת בֵּין עֵינֶיךָ. וּכְתַבְתָּם עַל מְזֻזוֹת בֵּיתֶךָ וּבִשְׁעָרֶיךָ."

==במזוזה==
קלף מזוזה בו כתובות שתי הפרשיות.]]

המזוזה היא קלף עליו נכתבות בכתב סת"ם שתי פרשיות מהמקרא שבתוכנן נזכר הציווי על מצוות מזוזה:
*שמע ישראל - בה נזכרים מצוות ייחוד השם, אהבת השם ומצוות מזוזה: "וּכְתַבְתָּם עַל מְזוּזֹת בֵּיתֶךָ וּבִשְׁעָרֶיךָ" ([https://he.wikisource.org/wiki/דברים_ו דברים ו, ט']).
*והיה אם שמֹע - בה נזכרה מצוות מזוזה: "וּכְתַבְתָּם עַל מְזוּזוֹת בֵּיתֶךָ וּבִשְׁעָרֶיךָ" ועקרון הגמול בעקבות שמירת המצוות.

==בתרבות==

וקשרתם לאות על ידך והיו לטטפות בין עיניך - ספר בענייני תפילין<ref></ref>

== ראו גם ==
*קריאת שמע
*קריאת שמע על המיטה
*שמע ישראל

== לקריאה נוספת ==
*[https://he.wikisource.org/wiki/ביאור:דברים_יא "והיה אם שמוע" מבואר באתר ויקיטקסט]
*הרב ברוך גיגי, [https://www.etzion.org.il/he/philosophy/issues-jewish-thought/topical-issues-thought/difference-between-passage-shema-and בין פרשת שמע לפרשת והיה אם שמוע]

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרשת עקב
קטגוריה:ליטורגיה יהודית
קטגוריה:קריאת שמע
קטגוריה:תפילין
גטו סטמרנמטי

גטו סטמרנמטי (ברומנית: Ghetoul Satu Mare) היה גטו בשואה שהוקם על ידי הנאצים ליהודי אירופה במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה. הגטו היה ממוקם בסאטו מארה, מחוז סאטו מארה, ממלכת הונגריה (כיום: סאטו מארה, מחוז סאטו מארה, רומניה) מכוון שהשטח הפך לחלק מהונגריה בעת התרחשות תכתיב וינה בצפון טרנסילבניה עד לסוף מלחמת העולם השנייה. הגטו היה פעיל באביב 1944, לאחר שגרמניה הנאצית כבשה את הונגריה במלחמת העולם השנייה במבצע מרגרטה.

== היסטוריה ==
הצבא הנאצי כבש את ממלכת הונגריה ב-19 במרץ 1944. על-פי מפקד שנערך בשבוע השני של אפריל 1944, השתייכו לקהילה האורתודוקסית בסטמרנמטי כ-12,000 יהודים, וכ-750 השתייכו לקהילת הסטטוס קוו.

המינהל ההונגרי נשאר על כנו גם לאחר הכיבוש, והיהודים רוכזו בגטאות וגורשו על סמך הוראות וצווים של רשויות השלטון ההונגרי.

ב-26 באפריל 1944 התכנסה בסאטו מארה ישיבה בראשותו של תת-שר הפנים, לסלו אנדרה, ובהשתתפותם של פקידי מנהל בכירים בצפון טרנסילבניה לדיון בגטואיזציה.

הגטו של סטמרנמטי הוקם ב-3 במאי 1944 על-פי הצווים של סגן הממונה על המחוז, אנדרה בואר ושל ראש העיר לסלו צוקה בסביבה שהייתה מיושבת בידי יהודים. נוסף על יהודי העיר, נדרשו להכניס לגטו גם יהודים מנפת ארדוד, נפת נג’קרוי ונפת סטמרנמטי, ובין 3 ל-6 במאי 1944 עברו לגטו כ-17,000 יהודים. עם כניסתם נעשו על גופם חיפושים דקדקניים לגילוי דברי ערך מוסתרים.

ב-13 במאי 1944 רוכזו בגטו עוד 2,000 יהודים שהובאו מגטו נג’קרוי.

הצפיפות בגטו הייתה גדולה ושטח המחיה בה הסתכם במעט יותר מחצי מטר רבוע לנפש. השימוש במיטות נאסר, ותושבי הגטו נאלצו לישון על מזרנים או מזרני קש. בראש המועצה היהודית בגטו עמד זולטן שוורץ ורופאים יהודים ארגנו סיוע רפואי. באחד מבנייני בית חרושת שבתחומי הגטו הוקם בית חולים ולצידו פעל בית חולים למחלות מידבקות. למרות מחסור חמור במזון, הוקם מטבח ציבורי. בית החברה קדישא הוסב לבית הכנסת של הגטו. מפקד הגטו היה קצין המשטרה ההונגרית, בלה שרקוזי, אשר כונה בפי תושבי הגטו “היטלר השני”. הוא פיקח בעצמו על העינויים שעונו תושבי הגטו כדי שיגלו היכן הוסתרו חפצי ערך. כמה מהנחקרים מתו מהעינויים, ואחרים העדיפו להתאבד בכדי להימלט מהחקירות.

18,863 תושבי גטו סטמרנמטי גורשו לאושוויץ בשישה טרנספורטים בין 19 במאי ל-1 ביוני 1944.

קלמן גלפי, מפקד גדוד 110/67 של עובדי הכפייה בסטמרנמטי, הציל את חייהם של כ-250 עובדי כפייה יהודים.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

סטמרנמטי
קטגוריה:יהודים רומנים
קטגוריה:שואת יהודי רומניה
סטמרנמטי