OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ישועה ואעיש

הרב ישועה ואעיש (ה'תרי"א, 1851 - י"ח באדר ה'תרפ"ז, 1927) היה שד"ר, אב בית הדין ורבה של צפת בראשית המאה העשרים.
== קורותיו ==
נולד במקנס שבמרוקו, ובגיל צעיר עלה עם הוריו לטבריה. למד והתחנך בישיבות העיר. בשנת תר"ן היה שד"ר במרוקו, ובחודש אייר של אותה השנה, שהה בצפרו וחווה את אירוע השיטפון שהתרחש בעיר באותה העת, ונשאר ללא קורת גג.<ref>ראו: הרב ישמ"ח עובדיה, קונטרס צבא ימי.</ref> בשנת תרס"ג הוזמן לכהן כחבר בית הדין בצפת. ולאחר שנדד קודמו רבי ישמעאל הכהן, התמנה להיות אב בית הדין ורבה של צפת,<ref>יהודי המזרח בא"י חלק א עמ' 176. שם כתב שהחל לשמש כאב"ד משנת תרס"ח. </ref> שם תיקן תקנות יחד עם חברי בית דינו.<ref>ראו יודאיקה ירושלים פורים-פסח תשס"ה מס' 267.</ref> יחד עם חבריו, ראשי ורבני קהל צפת, כתבו מכתבי תמיכה לשד"רים, ביניהם לרב חיים שמואל הכהן סקלי,<ref>ראו קהלת צפרו חלק ה עמ' שב.</ref> רבי שמעון שבתי,<ref>ראו קהלת צפרו חלק ה עמ' שט-שי.</ref> ורבי אברהם חיים מזרחי.<ref>ראו קהלת צפרו חלק ה עמ' שיא.</ref> עמד בקשרי ידידות עם הרב ישמ"ח עובדיה. בשנת תרע"ט, כשנחשפה פרשת המורה פ"ן, שהתעלל בתלמידותיו הקטנות, פרסם כרוז יחד עם יתר רבני צפת, לפיו יש מורים ילמדו בנים בלבד, ומורות ילמדו בנות בלבד.<ref>ראו: יודאיקה ירושלים פורים תש"ע מס' 311.</ref> 

נפטר ביום י"ח אדר תרפ"ז, ונקבר בעיר צפת.
==הערות שוליים==

קטגוריה:דיינים
קט:צפת: רבנים
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
באורו (כריך)

כריך באורו
באורו (בפורטוגזית: Bauru) הוא כריך ברזילאי פופולרי. המתכון המסורתי דורש גבינה (בדרך כלל מוצרלה) מומסת באמבט מרים, פרוסות רוסטביף, עגבנייה ומלפפון חמוץ בתוך פאו פרנצס (לחם צרפתי שנקרא במקסיקו בוליו, על פי רוב) כשתוכו (החלק הפנימי הרך) מוסר לפני כן.<ref></ref>

לבאורו יש היסטוריה מתועדת למדי. בשנת 1934, סטודנט ב־Faculdade de Direito do Largo de São Francisco, בסאו פאולו, בשם Casemiro Pinto Neto <ref></ref> (שהיה ידוע בשם באורו כי הגיע מהעיר בעלת אותו השם במדינת סאו פאולו), נכנס לפונטו שיק,<ref></ref> בית אוכל מסורתי ובילוי של סטודנטים, וביקש מהטבח להכין כריך לפי המפרט שלו.<ref></ref> "הכריך של באורו" הפך ללהיט מיידי ולבסוף הפך למנה הנמכרת ביותר במקום.<ref></ref>

עם זאת, מסעדות רבות אחרות מציעות כיום כריכים בשם באורו עם שילובים שונים של מרכיבים - למשל, שימוש בשינקן פרוס במקום רוסטביף או לחם פרוס במקום הלחם הצרפתי. בסופו של דבר, העיר באורו כינתה את כריך הבאורו המסורתי ככריך הרשמי של העיר, רשמה את המתכון בחוק מוניציפלי והנהיגה תוכנית הסמכה רשמית להכנתו.<ref></ref>

== קבלה ==
ה-Daily Meal תיאר את הבאורו כ"חלומו של חובב גבינות" במאמרו "12 כריכים משנים חיים שמעולם לא שמעת עליהם".<ref name="12 Life-Changing Sandwiches You've Never Heard Of"></ref>

== לקריאה נוספת ==
* רשימת מנות ברזילאיות
* רשימת כריכים
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח הברזילאי
קטגוריה:כריכים
קטגוריה:מאכלים הקרויים על שם אישים
יעקב הכהן סקלי

רבי יעקב הכהן סקאלי (ה'תקצ"ז, 1837 - ט"ו בחשון ה'תרע"ט) היה שד"ר, פוסק הלכה, ראש ישיבה, אב בית הדין ורבה של טבריה בראשית המאה העשרים. 
==קורותיו==
נולד בטבריה לאביו רבי אהרן הכהן סקלי, למשפחה שמוצאה ממרוקו. התייתם מאביו בגיל ארבע.<ref>ראו: טוב רא"י בערך רבי אהרן הכהן סקלי.</ref> למד בישיבות טבריה. בשנת תר"ל נמנה עם חכמי צפת.<ref>ראו: יהודי בבל בתפוצות עמ' 238.</ref> באייר תרל"א יצא לשמש כשד"ר לערי צפון אפריקה יחד עם הרב שלמה רחמים אבולעפיה.<ref>ראו קהלת צפרו חלק ה עמ' שצח.</ref> ובשנת תרמ"ו יצא כשד"ר לערי הודו. בשנת ה'תר"ן התמנה לדיין בטבריה בראשותו של רבי דוד ועקנין ולצד חביריו רבי שמואל בן קיקי, רבי יוסף דוד אבולעפיה, רבי יהודה רבוח,<ref>ראו וידבר דוד ועקנין סימן ב.</ref> ועוד. החל משנת תר"ס התמנה לאחראי על תרומות קהילת אמשטרדם, יחד עם חבירו רבי יהודה טולידאנו.<ref>ראו תולדות אליהו עמ' 64.</ref> 

החל משנת ה'תר"ס כיהן כאב בית הדין ורבה של העיר עד לפטירתו.<ref>ראו: טוב רא"י בערכו. </ref> לצידו עמדו הדיינים רבי שמואל ן' קיקי ורבי אליהו ילוז. החל משנת תרע"ד, מושב בית הדין עבר למקום רחוק מביתו של רבי יעקב, ועקב חולשתו לא היה יכול לפקוד את בית הדין לעיתים תכופות, ולכך מינו את רבי יעקב חי זריהן לדיין שלישי תחתיו.<ref>ראו אהלי יעקב מהדורה חדשה עמ' מד.</ref> 

נפטר בטבריה ושם נקבר. בניו הם רבי אהרן ורבי שמואל מחכמי טבריה.

==הערות שוליים==

קט:טבריה: רבנים
קט:אבות בתי דין
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות בטבריה
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
טליה לנקרי

טליה לנקרי (נולדה ב-1970) היא קצינת צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, ראשת חטיבת העורף במל"ל לשעבר ואשת ציבור ישראלית.

== ביוגרפיה ==
טליה לנקרי נולדה בחיפה בשם טליה מלכה, בת לאילנה ורפי שעלו ממרוקו, הבכורה מבין שני אחים ושתי אחיות.<ref></ref> גדלה בקריית מוצקין. בגיל 19 התגייסה לצה"ל ושירתה כמדריכה בחיל השריון, לאחר שעברה קורס קציני שריון מונתה למפקדת פלוגה בקורס קצינות בחיל השריון. בהמשך שירתה כראש מדור תותחנות של חיל השריון והייתה למפקדת הגדוד הראשונה בבה"ד 1.

בהמשך מילאה שורת תפקידים בכירים בשורות צה"ל, ראשת ענף כשירויות של חיל השריון, ראשת ענף תעסוקה מבצעית וראש מחלקת הגנה ועורף בחטיבת המבצעים, ומפקדת יחידת מבקר צה"ל.

ב-2019 מונתה לראשת חטיבת עורף במטה לביטחון לאומי.,ב-2022 סיימה את תפקידה.

ב-2023 הודיעה על מועמדותה לראשות מועצת גדרה מטעם סיעת "אומץ". בבחירות, שנערכו בפברואר 2024, הפסידה למועמד סהר פינטו, שזכה לכ-47% מהקולות, לעומת כ-18% שקיבלה לנקרי. סיעת "אומץ" בראשה עומדת לנקרי קיבלה 3 מנדטים במועצה.<ref></ref>

חברה בפורום דבורה. בנובמבר 2023 פורסם כי תעמוד בראש מיזם "משמר הבית" שיזמו השומר החדש, אברי גלעד בשיתוף עמותת אור, ועמותת לב אחד.<ref></ref>

== חיים אישיים ==
לנקרי מתגוררת בגדרה, נשואה לרובי ואם לשלושה. בן דודה הוא השחקן צחי הלוי. ללנקרי תואר ראשון בסוציולוגיה וחינוך, תואר שני במנהל עסקים ותואר שני בביטחון מהמכללה לביטחון לאומי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קצינות בכירות בצה"ל
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:גדרה: אישים
קטגוריה:פוליטיקאיות ישראליות
קטגוריה:חברי מועצה ברשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
פאווה

פאווה (בפרסית: پاوه. תעתיק מדויק: פַאוֶּה) הוא טיל שיוט קרקע-קרקע ארוך טווח איראני בעל טווח של 1,650 ק"מ (1,030 מייל).<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref> הטיל הוא גרסה של ה-x55 הרוסי שהונדס לאחור באיראן ב-2001.

== פיתוח ==
פאווה הוא חלק ממשפחת טילי השיוט סומאר שנחשף בשנת 2015, כאשר הטיל הראשון של המשפחה הוא סומאר שהיה לטווח של 700 ק"מ.

ב-2 בפברואר 2019, איראן חשפה את טיל השיוט חְוֵיזֶה (Hoveyzah), טיל קרקע-קרקע עם טווח מוצהר של למעלה מ-1,350 קילומטרים.<ref></ref>

פאווה נחשף והוצג לציבור ב-2 בפברואר 2023.<ref></ref>

== יכולות ==
לטיל טווח של 1,650 ק"מ (1,030 מייל).<ref name="Reuters"></ref>

פאווה משתמש בכנפיים נשלפות על גופו, והמנוע של טיל שיוט זה נמצא גם הוא מחוץ לגוף וממוקם בחלקו העליון.

לפאווה יש את היכולת ללכת בדרכים שונות כדי להגיע למטרה. כלומר, לפני הגעה למטרה הוא מסתובב במידה הנדרשת ותוקף את המטרה מכיוון אחר.

יכולת נוספת של טילי שיוט של "פאווה" היא יכולתם של טילים אלו לתקוף במסה ולתקשר זה עם זה במהלך התקיפה. בשיטה זו, אחד הטילים משמש כמנהיג קבוצת הטילים התוקפת ומנחה את שאר הטילים. במידת הצורך, אחד או יותר מהטילים הממוקדים נשלחים קדימה על ידי מנהיג המחלקה ולמעשה מושכים אותם כדי לפתוח את הדרך לפגיעה מדויקת בטילים אחרים.<ref name=":2"></ref><ref name=":1"></ref>

כלי התקשורת של הרפובליקה האסלאמית הודיעו כי לטילים החדשים יש טווח מספיק כדי להגיע לישראל.<ref name=":0"></ref> ובמהלך המתקפה האיראנית על ישראל ב-2024 נעשה שימוש בדגם 351.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טילים איראניים
קטגוריה:טילי שיוט
קטגוריה:טילי קרקע-קרקע
זפאר (טיל נגד ספינות)

זפאר הוא טיל שיוט איראני לטווח קצר נגד ספינות ומכ"ם שפותח על ידי משרד ההגנה (איראן). הוא תוכנן לנשיאה בתוך מתקן שיגור המותקן על מגוון כלי שיט קלים וספינות טילים מהירות.<ref></ref><ref></ref>

לפי הפרסומים, ה"זפאר" הוא אחד הטילים נגד ספינות המהירים ביותר בארסנל האיראני.

== היסטוריה ==
בתגובה לאמברגו הנשק של ארצות הברית ב-1992, איראן הינדסה וייצרה מערכות נשק בעצמה, בהם טיל הזפאר.<ref></ref>

הניסוי המוצלח הראשון של הזפאר היה באפריל 2011, והוא הוכנס לשירות בפברואר 2012.<ref></ref>

== מאפיינים ==
לזפאר יש מערכת איתור מכ"ם פעילה וטווח מרבי של 25 ק"מ.<ref></ref> הוא בנוי עבור סביבת לוחמה אלקטרונית, והעיצוב שלו מקשה מאוד על ניטרולו בטכניקות לוחמה אלקטרונית. יש לו טיל מונחה מכ"ם פעיל המצויד בראש נפץ טורפדו.<ref></ref>

הזפאר ממוקם במיכלים שניתן להרכיבם על משגרי טילים בבסיס בחוף או על כלי שיט קטנים וגדולים המשמשים את חיל הים האיראני. איראן פיתחה גם מסוק, שאהד 285, בעל יכולת לשאת שני טילי זפאר.<ref></ref>

סביר להניח שהזפאר מבוסס על C-701R <ref></ref> או C-704 ו-C-705 הסינים.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טילים איראניים נגד ספינות
קטגוריה:טילי שיוט
קאוסר

קאוסר (בפרסית: کوثر) הוא טיל נגד ספינות יבשתי לטווח בינוני מתוצרת איראן. הוא יכול להתגבר על מערכות חסימה אלקטרוניות ולפי גורמים איראנים לא ניתן להסיטו ממסלולו.

קאוסר הוא ככל הנראה גרסה איראנית ל-TL-10 ו-YJ-7 הסיניים.<ref></ref>

== היסטוריה ==
לפי דיווחים חדשותיים קאוסר היה הטיל שבו נעשה שימוש במלחמת לבנון השנייה, כאשר חזבאללה ירה שניים ממנו לעבר ספינות מלחמה ישראליות. אחד הטילים פגע בקורבטה אח"י חנית וגרם לנזק כבד ולמותם של ארבעה מאנשי חיל הים. הטיל השני פגע בספינת סוחר מצרית וגרם לנזק כבד. כל צוות הספינה שרד.

== ראו גם ==
* הכוחות המזוינים של איראן

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טילים איראניים נגד ספינות
בויזנברי

בויזנברי (באנגלית: Boysenberry) הוא הכלאה בין הפטל האדום האירופי (Rubus idaeus), האוכמנית האירופאית (Rubus fruticosus), האוסנה אמריקאי (Rubus aboriginum), וללוגאנברי (Rubus × loganobaccus).<ref></ref>

זהו פרי של 0.8 גרם האחד, פרי מקובץ (פרי המתפתח ממיזוג של מספר שחלות שהופרדו בפרח אחד), עם גרגירים גדולים וצבע אדום עמוק.<ref name="LATimes"></ref><ref name="OregonBerryHistory"></ref>

== היסטוריה ==
מקורותיו המדויקים של הבויזנברי אינם ברורים, אך הרישומים המובהקים ביותר מתארים את הצמח כפי שהוא מוכר כיום עד למגדל רודולף בויסן , שהשיג את "הורי" הבויזנברי מהחווה של אדם בשם ג'ון לובן.<ref name="hancock"></ref>

בסוף שנות ה-20, ג'ורג' מ. דארו ממחלקת החקלאות של ארצות הברית (USDA) החל להתחקות אחר דיווחים על פרי יער גדול, סגול-אדמדם שגודל בחווה של בויסן באנהיים, קליפורניה. דארו נעזר בוולטר נוט, חקלאי אחר, שהיה ידוע כמומחה פירות יער. נוט מעולם לא שמע על הגרגיר החדש, אבל הוא הסכים לעזור לדארו בחיפושיו.

לדארו ולנוט נודע כי בויסן נטש את ניסויי הגידול שלו מספר שנים קודם לכן ומכר את החווה שלו. בלי להיבהל מחדשות אלה, דרו ונוט יצאו לחווה הישנה של בויסן, שבה מצאו כמה שתילים שבריריים ששרדו בשדה חנוק מעשבים שוטים. הם שתלו את הצמחים בחווה של נוט בבואנה פארק, קליפורניה, שם הוא טיפח אותם בחזרה לבריאות נושאת פירות. וולטר נוט היה הראשון שטיפח באופן מסחרי את פירות היער בדרום קליפורניה.

הוא החל למכור את פירות היער בדוכן החווה שלו ב-1932 ועד מהרה הבחין שאנשים חוזרים כל הזמן לקנות את פירות היער הגדולים והטעימים. כשנשאל איך קוראים להם, אמר נוט, "בויזנברי", על שם המקור שלהם.<ref></ref>

עד 1940, 242,000 דונם בקליפורניה הוקדשו לבויזנברי. המספר ירד במהלך מלחמת העולם השנייה, אך הגיע לשיא שוב בשנות ה-50, עד לנקודה שבה גידולי הבויזמברי עלו על אלה של הפטל והאוכמניות שהיו הנפוצים יותר (קודם).

החל משנות ה-2000 המוקדמות, גרגרי בויזנברי טריים גודלו בדרך כלל רק על ידי חקלאים קטנים יותר בקליפורניה ונמכרו מדוכני חווה ומשווקים מקומיים. רוב הבויזנברי הגדלים באופן מסחרי, בעיקר מאורגון, מעובדים למוצרים אחרים כגון ריבה, פאי, מיץ, סירופ וגלידה.<ref name="LATimes" /> נכון לשנת 2016, ניו זילנד הפכה ליצרנית וליצואנית הגדולה בעולם של בויזנברי.<ref name="boysenberrynz"></ref>

== מאפיינים ==
הבויזנברי גדלים על צמחים נמוכים ומטפסים ומתאפיינים במרקם הרך, הקליפות הדקות וטעמם המתוק. פירות בוגרים מגירים מיץ בקלות רבה ויכולים להתחיל להירקב תוך מספר ימים מהקטיף.
בויזנברי, ג'ון - לוס אנג'לס, קליפורניה

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גרגרי יער
קטגוריה:מאכלים הקרויים על שם אישים
פיקו קריסטובל קולון

פיקו קריסטובל קולון (בספרדית: Pico Cristóbal Colón) הוא אחד משני ההרים הגבוהים ביותר בקולומביה (יחד עם פיקו סימון בוליבר ), להם גובה זהה של 5,730 מטרים מעל פני הים.<ref>The elevation given here is based on SRTM data. Colombian topographic maps show 5650m contours but no 5700m contours. A handheld GPS reading obtained in 2015 indicated a height of c.5730m may be correct. A figure of 5775m is frequently quoted.</ref><ref>[http://www.andes.org.uk/peak-info-5000/colon-colombia-info.asp Andes site]</ref>

== גאוגרפיה ==
ההר ממוקם בצפון־מזרח מחוז מגדלנה, בקרבת הגבול עם מחוזות לה גואחירה וססאר.

ההר הוא חלק מרכס סיירה נבדה דה סנטה מרתה . הוא הפסגה הגבוהה ביותר באמריקה הדרומית למעט הרי האנדים. זוהי הפסגה החמישית בעולם מבחינת הנישאות הטופוגרפית שלה – 5,509 מטרים.

הפסגה ממוקמת כ־60 קילומטרים מצפון־מערב לבירת מחוז ססאר וואיידופר וכ־65 קילומטרים מדרום־מזרח לבירת מחוז מגדלנה סנטה מרתה. חופי הים הקריבי מרוחקים כ־45 קילומטרים מצפון והגבול עם ונצואלה מרוחק כ־100 קילומטרים מדרום־מזרח.

== היסטוריית טיפוס ==
על ההר טיפסו לראשונה בשנת 1939 שלושה מטפסים: וולטר ווד, אנדרסון בייקרוול וא. פראוליני.<ref></ref>

מאז שנות ה־90 הפכה הגישה לההר לקשה מאוד לאחר שהסביבה שהפכה עוינת כתוצאה מנוכחותם של סוחרי סמים וגרילות של FARC באזור.

ב־13 בדצמבר 2015, משלחת בראשות מטפס ההרים הסקוטי ג'ון ביגאר העפילה לראשונה אל פסגת ההר מזה שנים רבות.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קולומביה: גאוגרפיה
קטגוריה:הפסגות הגבוהות במדינתן
חצי האי סצומה

חצי האי סצומה (ביפנית: 薩摩半島; באנגלית: Satsuma Peninsula) ממוקם בקצה הדרום־מערבי של האי קיושו ושל מחוז קגושימה. אוכלוסיית חצי האי מורכבת ממספר ערים ומגיעה קרוב ל־300,000 תושבים, לא כולל אוכלוסיית העיר קגושימה, שלעיתים אינה נכללת בגבולות חצי האי. העיסוקים המרכזיים באי הם חקלאות ודיג.

== גאוגרפיה ==
שטח חצי האי הוא 1,399.85 קילומטרים רבועים ואורכו כ־65 קילומטרים.<ref></ref> גובהו המקסימלי הוא 924 מטרים, בהר קיימון . באי קיימת פעילות געשית לכן קיימים בו הפרשי גובה קיצוניים.

מדרום וממערב לחצי האי נמצא ים סין המזרחי. ממזרח נמצאים מפרץ קגושימה וחצי האי אוסומי .

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

סצומה
קטגוריה:מחוז קגושימה: גאוגרפיה
נפתלי צבי יהודה שפירא

בקריאת המגילה האחרונה לחייו בחדרו בישיבת שערי שמועות
הרב נפתלי צבי יהודא שפירא היה רב וראש ישיבה ישראלי.

== ביוגרפיה ==
הרב נפתלי צבי יהודה נולד בשנת תשט"ו לאביו הרב משה שמואל שפירא ראש ישיבת באר יעקב ולאמו הרבנית מרת ציפורה בת הגאון רבי אהרן ויינשטיין זצ"ל ראש ישיבת בית יוסף דנובהרדוק.

נקרא על שם זקנו הנצי"ב מוולואזין.

את חינוכו כילד קיבל בבני ברק ע"פ עצת הגרי"ז מבריסק שהורה לאביו לעבור לבני ברק בשל חינוך הילדים. בישיבה גדולה למד בצל אביו בישיבת באר יעקב שם ניכר בגאונותו ובכישרונו העצום. לאחר מכן בעצת אביו נשלח לישיבת ליקווד שם זכה ללמוד תורה מפי הגאון הרב שניאור קוטלר.

=== נישואיו ===
בהגיעו לפרקו נשא את בתו של הרב בן ציון נוימן שנפטר בצעירותו.

גם לאחר נישואיו המשיך ללמוד בישיבת באר יעקב, וכבר בשנה הראשונה לאחר נישואיו ביקש ממנו אביו לשמש כבעל תוקע בהיכל הישיבה, וכן שימש כבעל תפילה בימים הנוראים, ולאחר מספר שנים החל בהוראת אביו למסור שיעורים בישיבה.

=== ישיבת שערי שמועות ===
בשנת תש"ע לאחר פטירת אביו הקים את ישיבת שערי שמועות יחד עם אחיינו הרב אריה שפירא ועמד בראשה תוך שמוסר שיעורים כסדר לבחורי הישיבה. כמו כן היה טס לחו"ל למען ביסוס הישיבה.

=== שנותיו האחרונות ===
בשנותיו האחרונות חלה בסוכרת וסבל ייסורים נוראים. למרות זאת, המשיך למסור שיעור כללי בערך אחת לחודש, ולהגיע לסעודה שלישית בישיבה שם היה שר עם התלמידים בעיקר את שירי אביו וחידושי המגיד מדובנא. בשנה האחרונה לחייו הדרדר מצבו והוא התנייד על כיסא גלגלים ולא שימש כבעל תוקע עקב מצבו. בשבת זכור האחרונה לחייו הגיע לישיבה וקרא בתורה בכוחותיו האחרונים ממש, אך ביום שלישי שלאחר מכן החל להידרדר מצבו והוא פונה לבית החולים תל השומר, ובשבת קודש פרשת שמיני בחצות לילה השיב את נשמתו לבוראו. ההלוויה התקיימה במוצאי שבת קודש מהיכל הישיבה בבית חלקיה ולאחר מכן נטמן בבית החיים פוניבז' בסמוך לאביו.

ממשיכי דרכו הם הרב אריה שפירא ראש הישיבה ובנו הרב בנציון רפאל שפירא מרבני הישיבה.

הותיר אלפי תלמידים ושומעי לקחו.

=== מקום מגוריו ===
התגורר בבאר יעקב אך גם בישיבתו הוקצתה לו דירה שם התגורר בשבתות.

=== חיבורים ===
בשנותיו האחרונות חיבר את הספר "בית שערים" ובהם שיעוריו שמסר בישיבה.
כמו כן בביתו ישנו מדף עמוס מכתביו על מסכתות שונות בש<nowiki></nowiki>ס

קטגוריה:רבנים ישראלים
Jask-2

Jask-2 הוא טיל שיוט איראני שמשוגר מצוללת ודומה לנאסר-1 שמשוגר נגד ספינות. הוא מיועד לירי מצוללות גדיר וניתן לשגר אותה גם על ידי צוללות מסוג פתה .

== היסטוריה ==
לפי כמה מקורות הטיל הוצג לראשונה כמודל בתערוכת לסטודנטים מהאוניברסיטה הימית האימאם חומייני בנושהר בספטמבר 2012. במאי 2017, דיווחו האיראנים על ניסוי טיל השיוט Jask-2 בפעם הראשונה, אולם הניסוי<nowiki/>ים כשלו. ב-25 בפברואר 2019, האיראנים ניסו בהצלחה את הטיל ופרסמו צילום שלו נורה מצוללת מסוג גדיר. ב-11 בספטמבר 2020, פקיד בצי האיראני טען כי טילי השיוט Jask-2 יוצרו בכמות גדולה.<ref></ref> חוסיין חנזדי אמר גם כי איראן מעוניינת להרחיב את הטווח של Jask-2 ועובדת על פיתוח טיל Jask-3.<ref></ref><ref></ref>

== מאפיינים ==
שיגור מצוללת גדיר
משערים כי הטיל מוקף בטורפדו, עם הנעה ימית משלו המאפשרת לו לצאת מתוך צינור הטורפדו של צוללת באופן שבו טילים קונבנציונליים לא יכולים. משקלו הקל, גודלו וכושר הציפה השלילי של הטיל מאפשרים לו לעשות זאת. הטיל נפרד מהטורפדו ברגע שהוא עוזב את הים. לטיל טווח של 35 קילומטר.

== ראו גם ==
* ח'ליג' פארס
* קאדר
* קדיר
* חאטף-7
* 3M-54 Klub

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טילים איראניים נגד ספינות
הורמוז 2

הורמוז 2 (בפרסית: موشک هرمز-2)<ref></ref> הוא טיל בליסטי איראני המסוגל לפגוע בדיוק גבוה בספינות. טווח הטיל הוא כ-300 ק"מ.<ref></ref> הוא נחשף בתערוכת הגנה ב-11 במאי 2014 והוא נגזרת נגד קרינה של טיל בליסטי טקטי מסוג פתח 110 שמונחה בהנחיית מסוף במקום הנחיה אלקטרו-אופטית.

במרץ 2017, דווח כי טיל הורמוז-2 נוסה בהצלחה.<ref></ref>

המראה של הורמוז 2<ref></ref><ref></ref><ref></ref> דומה מאוד לח'ליג' פארס.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== ראו גם ==
* פאתח 110
* הכוחות המזוינים של איראן
* חיל האוויר והחלל של משמרות המהפכה האסלאמית
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טילים איראניים נגד ספינות
טריטוריית ויומינג

טריטוריית ויומינג הייתה טריטוריה מאוגדת מאורגנת של ארצות הברית שהתקיימה מ-25 ביולי 1868 עד 10 ביולי 1890, אז התקבלה לאיחוד כמדינת ויומינג. שאיין הייתה הבירה הטריטוריאלית. הגבולות של טריטוריית ויומינג היו זהים לאלו של מדינת ויומינג המודרנית.

== רקע ==
בגלל מיקומה של ויומינג כחלק מרכישת לואיזיאנה, מדינת אורגון וההסכמה המקסיקנית, לארץ שהפכה לוויומינג יש היסטוריה מסובכת של יחסים טריטוריאליים. חלקים מהשטח, שנפלו בסופו של דבר בשטח השיפוט של ויומינג, היו בנקודות שונות הקשורות לשטחי וושינגטון, אורגון, איידהו, דקוטה, נברסקה ויוטה, והיו שייכים בעבר למדינות העצמאיות של בריטניה הגדולה, צרפת, ספרד, מקסיקו, וטקסס.

החלק של טריטוריית ויומינג ממזרח לקו פרשת המים נרכש על ידי ארצות הברית ברכישת לואיזיאנה ב-1803 ואורגן לתוך טריטוריית נברסקה ב-1854. ב-2 במרץ 1861, החלק הצפוני של טריטוריית נברסקה, כולל החלק הצפוני-מזרחי של טריטוריית ויומינג העתידית, הפך לחלק מטריטוריית דקוטה, בעוד שהחלק הדרום-מזרחי נשאר עם נברסקה, ויצר את "מחבת" נברסקה. ב-1863 הוקמה טריטוריית איידהו; היא כללה את כל המדינות המודרניות של איידהו ומונטנה וכמעט את כל ויומינג המודרנית מלבד הפינה הדרום-מערבית.

החלק של טריטוריית ויומינג ממערב לקו פרשת המים ומצפון לקו הרוחב ה-42 היה במקור חלק ממדינת אורגון, שאורגנה לתוך טריטוריית אורגון ב-1848; כאשר אורגון הצטרפה לאיחוד כמדינה תחת גבולותיה הנוכחיים בשנת 1859, אדמה זו הפכה לחלק מטריטוריית וושינגטון. למרות שחלקו המזרחי הוענק לטריטוריית נברסקה ב-1854. טריטוריית איידהו סיפחה גם את האדמה הזו, ב-1863.

הפינה הדרום-מערבית של מה שהפך לטריטוריית ויומינג, מדרום לקו הרוחב ה-42, הפכה לחלק מארצות הברית עם הסכמת מקסיקו ב-1848. חלק מזרחי של אזור זה נתבע בעבר על ידי רפובליקת טקסס. ב-1851, חלקה של אדמה זו ממערב לקו פרשת המים הפך לחלק מטריטוריית יוטה, ועם ארגון טריטוריית קולורדו ב-1861, רובה הועבר לטריטוריית נברסקה וצורף לטריטוריית איידהו, ב-1863. פינה קטנה של ויומינג נותרה חלק מיוטה עד להקמת טריטוריית ויומינג, ב-1868.

ב-1864, עם הקמתה של טריטוריית מונטנה, החלק הדרום-מזרחי של טריטוריית איידהו (רובה של ויומינג המודרנית) הפך לזמן קצר שוב לחלק מטריטוריית דקוטה, אם כי רצועת אדמה לאורך הגבול המערבי של מה שיהפוך לוויומינג נותרה חלק מטריטוריית איידהו.

== היסטוריה ==
ילידים אמריקאים חיו באזור במשך מאות שנים. ב-25 ביולי 1868, הנשיא אנדרו ג'ונסון חתם על החוק המקורי של ויומינג שהקים את טריטוריית ויומינג תוך שימוש באדמות מהשטחים של דקוטה, איידהו ויוטה, וב-17 באפריל 1869 התארגן השלטון הטריטוריאלי. <ref></ref> בשנת 1869 העניקה הטריטוריה זכות בחירה לנשים לכל הבחירות בניסיון למשוך מתיישבים חדשים. ניסיון מאוחר יותר לבטל את החוק הובס לאחר שהמושל הטיל וטו על הביטול; בית המחוקקים לא הצליח לעקוף את הווטו בהצבעה אחת.<ref name="Lemay"></ref> <ref></ref>

בשנת 1872, לטריטוריית ויומינג היו חמישה מחוזות: אולבני, קרבון, לארמי, סוויטווטר ואוינטה, כל אחד מהם מלבן צר גבוה המהווה כחמישית מהשטח.

ב-10 ביולי 1890, הטריטוריה התקבלה כמדינה ה-44 שבעה ימים לאחר קבלת טריטוריית איידהו על ידי הנשיא בנג'מין הריסון. <ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארצות הברית: מדינות וטריטוריות היסטוריות
קטגוריה:ויומינג: היסטוריה
סולפוריל

מבנה קבוצת הסולפוריל
בכימיה אי-אורגנית, קבוצת הסולפוריל היא קבוצה פונקציונלית המורכבת מאטום גופרית הקשור קוולנטית לשני אטומי חמצן ( <sub>2</sub>X<sub>2</sub> ). סולפוריל נמצא בתרכובות כמו סולפוריל כלוריד SO<sub>2</sub>Cl<sub>2</sub>,  וסולפוריל פלואוריד SO<sub>2</sub>F<sub>2</sub>.<ref></ref>

בכימיה אורגנית, קבוצה זו נמצאת בסולפונים ( <sub>2</sub> ) ובהלידים סולפונילים ( RSO<sub>2</sub>X ), שם הוא נקרא קבוצת הסולפוניל .<ref></ref><ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קבוצות פונקציונליות
קטגוריה:גופרית: תרכובות
בסיס ימי פוקה

הבסיס הימי פוקה (בטורקית: Foça Deniz Üssü) הוא בסיס של חיל הים הטורקי בחוף המזרחי של הים האגאי, 4.2 ק"מ דרום מזרח לפוקה בנפת איזמיר. זהו בסיסם של הנחתים המיועד לפעולות אמפיביות.<ref></ref>

== פעילויות ==
בבסיס ישנן מספר יחידות נחתים ומבצעים מיוחדים תחת פיקוד הים הדרומי של חיל הים הטורקי:
* חטיבת הנחתים האמפיבית (בטורקית: Amfibi Deniz Piyade Tugayı) המומחית בלוחמה אמפיבית, הייתה חלק מהכוח המוביל של הפלישה הימית הטורקית לקפריסין.<ref></ref>
* יחידת קומנדו להתקפה תת-ימית (בטורקית: Su Altı Taarruz - SAT) שמשימותיה כוללות השגת מודיעין צבאי, פעולות של תקיפה אמפיבית וסיכול טרור והגנה על אישיות חשובות מאוד.
* יחידת קומנדו להגנה תת-ימית (בטורקית: Su Altı Savunma - SAS)

בבסיס מגוון רחב של כלי שיט המיועדים לפלישה רגלית מן הים הכולל: ספינות להנחתת טנקים, כלי שיט להנחתת טנקים וכלים ממוכנים להנחתת חי"ר.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בסיסי הכוחות המזוינים של טורקיה
מיקה בוחניק

מיקה בוחניק (נולדה ב-12 במרץ 2007<ref></ref>) היא טניסאית ישראלית, זכתה בתואר אלופת ישראל בטניס, ומדורגת במקום ה-35 בעולם בקטגוריית טניסאיות עד גיל 18.<ref name=":0"></ref>

== ביוגרפיה ==
בוחניק החלה לשחק טניס בגיל ארבע. בגיל עשר החלה להתחרות בטורנירים ברמה בינלאומית. בגיל 13 העפילה לחצי גמר אליפות ישראל ושנה לאחר מכן לשמינית ובמהרה הצטיינה, וב-2023 הוכתרה כאלופת ישראל בטניס נשים.

בגיל 15 זכתה בטורניר נוער במקסיקו<ref></ref> בגיל 16 וחצי, בוחניק זכתה באליפות ישראל לבוגרות לראשונה, ובאותה השנה השתתפה בטורניר הגראנד סלאם לנערות במלבורן, אוסטרליה, והגיעה לשלב 32 האחרונות.<ref name=":0" /> בגיל 17 כבר קיבלה את הספונסר הראשון שלה רב בריח

בינואר 2024 העפילה לשלב 32 האחרונות בתחרות לשחקניות צעירות באוסטרליה

== קריירה ==
* זכיות בתחרויות: בוחניק זכתה במספר תחרויות ישראליות ובינלאומיות, כולל אליפות ישראל לבוגרות. היא גם העפילה לגמרים בטורנירים נוער מובילים כמו Les Petits As.<ref name=":0" />
* הופעות בגראנד סלאם: בוחניק השתתפה בטורניר הגראנד סלאם לנערות במלבורן והגיעה לשלב 32 האחרונות.<ref name=":0" />

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טניסאיות ישראליות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2007
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2007
ג'ורג' ס. מייקלסון

ג'ורג' ספיקר מייקלסון (באנגלית: George Speaker Mickelson; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הדרומית ה-28 מ-1987 ועד מותו בהתרסקות מטוס ב-1993.

אביו ג'ורג' ת. מייקלסון, כיהן אף הוא כמושל המדינה בשנים 1947–1951. נכון להיום, השניים הם האב והבן היחידים שכיהנו בתפקיד זה.
==ראשית חייו==
ג'ורג' מייקלסון נולד בעיר מוברידג' שבדקוטה הדרומית. סבו היה מהגר מנורווגיה. הוריו, ג'ורג' ת. מייקלסון, ומדג' מייקלסון, היו מושל דקוטה הדרומית והגברת הראשונה של המדינה בשנים 1947–1951.

ב-1963 סיים מייקלסון לימודי תואר בוגר אוניברסיטה במנהל עסקים באוניברסיטת דקוטה הדרומית, וב-1965 סיים לימודי תואר במשפטים באוניברסיטה זו. מייקלסון שירת בצבא ארצות הברית, כולל סבב שירות במלחמת וייטנאם. הוא נשא לאישה את לינדה מקהרן, ולשניים נולדו בת ושני בנים.

==קריירה פוליטית==
בשנים 1967–1968 שימש מייקלסון כעוזר התובע הכללי של דקוטה הדרומית, ובשנים 1971–1974 כתובע המדינתי במחוז ברוקינג. לאחר מכן הוא נבחר לבית הנבחרים של דקוטה הדרומית וכיהן בו בשנים 1975–1980, מתוכן בשנתיים האחרונות כיושב ראש הבית.

ב-1986 נבחר מייקלסון כמושל דקוטה הדרומית ונבחר לכהונה שנייה ב-1990. הוא כיהן בתפקיד מ-6 בינואר 1987 ועד מותו ב-19 באפריל 1993. כמושל, פעל מייקלסון לשיפור מערכת החינוך, הגדלת שכר המינימום, קידום רפורמה במערכת הבריאות, ופתרון בעיות במשק המים. הוא גם דאג להקמתה של קרן הפיתוח והיוזמה הכלכלית.
==מותו==
ב-19 באפריל 1993 היה מייקלסון אחד משמונה האנשים על סיפון מטוס בבעלות המדינה ששבו לדקוטה הדרומית ממשימת שדלנות באוהיו. טייס המטוס, מדגם מיצובישי MU-2, דיווח על בעיות במנוע בעת שחלף ליד דביוק, איווה, והתרסק אל תוך ממגורה של חווה במרחק של 6 ק"מ מדרום לזווינגל. כל שמונה נוסעי המטוס נהרגו. ההתרסקות אירעה ביום בו הסתיים המצור בווייקו, שהאפיל על כיסויה בתקשורת הארצית. במקומו של מייקלסון הושבע כמושל סגנו וולטר דייל מילר. הוא נטמן בבית הקברות גרינווד שבברוקינגס.

==הנצחתו==
על שמו של מייקלסון נקראו בית ספר חטיבת ביניים בעיר בורקינגס, שביל בגבעות השחורות, ומרכז למדעי המוח בעיר ינקטון. על שמו נקרא גם מרכז לחינוך במכון הטכנולוגי הדרום-מזרחי בסו פולס, שנבנה כבר ב-1990. פרס השירות על שמו של מייקלסון מוענק מדי שנה על ידי משרד התיירות של דקוטה הדרומית. אוניברסיטת דקוטה הדרומית שבה למד, מעניקה מלגות לסטודנטים מצטיינים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nga.org/governor/george-s-mickelson/ ג'ורג' ס. מייקלסון] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/micheau-middleswarth.html#760.76.07 ג'ורג. ס. מייקלסון] באתר The Political Graveyard 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של דקוטה הדרומית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים ממוצא נורווגי
קטגוריה:אמריקאים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1993
קדמוס איש מילטוס

קדמוס איש מילטוס (ביוונית עתיקה: Κάδμος ὁ Μιλήσιος) היה על פי כמה מקורות עתיקים, הקדום ביותר מבין הלוגוגרפים. חוקרים המקבלים דעה זו, מייחסים את קדמוס לסביבות שנת 550 לפסה"נ, אולם אחרים רואים בו דמות מיתית לחלוטין.

לפי דברי יוסף בן מתתיהו בחיבורו "נגד אפיון", קדמוס חי זמן קצר לפני הפלישה הפרסית ליוון.
קדמוס היה ראשון כותבי תולדות ייסוד ערים.
סטראבון מציין את קדמוס ראשון מבין שלושת הסופרים שאותם הוא מכנה סופרי הפרוזה הקדומים ביותר מבין היוונים: קדמוס, פרקידס והקטאיוס. גם פליניוס הזקן ציין שקדמוס היה הראשון שכתב בפרוזה (ביוונית), אך במקום אחר כתב שהיה ההיסטוריון הראשון.

ציון מבולבל בלקסיקון הביזנטי סודא (המאה ה-10) מזכיר שלושה אנשים בשם "קדמוס": הראשון, ממציא האלפבית; השני, בנו של פנדיון, שעל פי מקורות מסוימים היה סופר הפרוזה הראשון (בניגוד למשוררים), מחבר היסטוריה של ייסוד מילטוס ושל איוניה בכלל, בארבעה ספרים; השלישי, בנו של ארכלאוס, מזמן מאוחר יותר, מחבר היסטוריה של אטיקה ב-14 ספרים, ושל כמה שירים בעלי אופי ארוטי.

מאחר שדיוניסיוס מהליקרנסוס (Judicium de Thucydide, פרק 23) מציין באופן ברור שהיצירה בזמנו תחת השם קדמוס הייתה זיוף, סביר להניח שהשניים הראשונים זהים לקדמוס הפיניקי, מי שנחשב ממציא האותיות, שהפך לאחר מכן לאיש מילטוס, מחבר היצירה ההיסטורית. בהקשר זה יש לציין כי האצילים הזקנים של מילטוס טענו כי מוצאם מקדמוס הפיניקי או מאחד מחבריו. לא ברור מנוסח הטקסט בסודא אם יש להסביר את קדמוס איש מילטוס השלישי באותו אופן, או שהיה אישיות היסטורית, שכל תיעוד נוסף שלה אבד.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:היסטוריונים מן העת העתיקה
קטגוריה:יוון העתיקה: ספרות והיסטוריוגרפיה
קטגוריה:מחברים כותבי יוונית
הנסיכה סלמה בינת עבדאללה מירדן

הנסיכה סלמה בינת עבדאללה מירדן (בערבית: سلمى بنت عبدالله; נולדה ב-26 בספטמבר 2000) היא בתם השנייה והילדה השלישית מתוך ארבעה של עבדאללה השני, מלך ירדן ושל ראניה, מלכת ירדן.<ref></ref>

== חיים מוקדמים וקריירה צבאית ==

הנסיכה סלמה, נצר לשושלת ההאשמית, נולדה במרכז הרפואי המלך חוסיין בעמאן. היא למדה ב'IAA' (האקדמיה הבינלאומית של עמאן) בכיתה י"ב, וסיימה את לימודיה שם ב-22 במאי 2018. בנובמבר 2018 סיימה את לימודיה באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט וב-24 בנובמבר 2018 מונתה לסגן משנה בכוחות המזוינים של ירדן. לאחר קורס קצינים קצר הפכה לטייסת הסילון הראשונה בכוחות המזוינים של ירדן בשנת 2020.<ref></ref><ref></ref> הנסיכה סיימה את לימודיה לתואר ראשון בארכאולוגיה באוניברסיטת דרום קליפורניה בשנת 2023.<ref></ref>

בדצמבר 2023, הצטרפה כסגן לחיל האוויר המלכותי הירדני, לטיסת סיוע לציוד מחדש של בית החולים הירדני בן 41 המיטות בצפון עזה.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נסיכות
קטגוריה:טייסות (נשים)
קטגוריה:המשפחה ההאשמית
קטגוריה:ילידות 2000
בהרטפור (נפאל)

בהרטפור (בנפאלית: भरतपुर महानगरपालिका) היא עיר בדרום-מרכז נפאל. זוהי העיר השלישית הכי מאוכלסת בנפאל אחרי קטמנדו ופוקהרה עם כ-369,377 תושבים (נכון לשנת 2021).<ref></ref> בהרטפור היא אחת הערים הצומחות ביותר בנפאל<ref></ref> ונחשבת למרכז כלכלי אזורי משמעותי.

== כלכלה ==
החקלאות היא ענף כלכלי משמעותי בבהרטפור, בדגש על ייצור ביצים, עופות, דבש, פטריות ופרחים.<ref></ref> נדבך משמעותי נוסף בכלכלה המקומית הוא שירותי חינוך ובריאות.

== דמוגרפיה ==
מבחינה דתית, 82.9% מהתושבים הם הינדים, 13.6% בודהיסטים, 1.8% נוצרים, 1.2% מוסלמים, 0.2% אנימיסטים, 0.1% קיראטיים ו-0.2% אחרים.<ref>[https://nepalmap.org/data/table/?table=RELIGION&primary_geo_id=local-35001&geo_ids=local-35001,district-12,province-3,country-NP NepalMap Religion]</ref>

81.4% מהתושבים יודעים לקרוא ולכתוב, 1.6% יודעים רק לקרוא ו-17.0% לא ידעו לקרוא ולא לכתוב.<ref>[https://nepalmap.org/data/table/?table=LITERACY_SEX&primary_geo_id=local-35001&geo_ids=local-35001,district-12,province-3,country-NP NepalMap Literacy]</ref>

== ערים תאומות ==
* 

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נפאל: ערים
איטהארי

איטהארי (בנפאלית: ईटहरी) היא עיר במחוז סונסארי שבפרובינציית מס' 1 שבדרום-מזרח נפאל. ונחשבת למרכז עסקים ותחבורה חשוב וצומח. איטהארי ממוקמת כ-20 קילומטרים צפונית לבירטנגר ובמרחק דומה דרומית לדהאראן. על פי מפקד האוכלוסין האחרון של נפאל משנת 2021, התגוררו באיטהארי 197,241 תושבים, מה שהופך אותה לעיר השנייה בגודלה בפרובינציה מס' 1, אחרי בירטנגר.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפאל: ערים
טולסיפור

טולסיפור היא עיר תת-מטרופולינית בדרום-מזרח נפאל. טולסיפור הוקמה בשנת 1992 על ידי מיזוג עיריות קיימות. לפי מפקד האוכלוסין הלאומי משנת 2011 התגוררו בעיר כ-141,528 תושבים ב-31,243 משקי בית.<ref></ref>

מבחינת דתית, 97.8% מהתושבים הם הינדים, 0.9% בודהיסטים, 0.7% נוצרים, 0.5% מוסלמים ו-0.1% אחרים.<ref>[https://nepalmap.org/data/table/?table=RELIGION&primary_geo_id=local-56010&geo_ids=local-56010,district-15,province-5,country-NP NepalMap Religion]</ref>

74.5% מתושבי העיר יודעים קרוא וכתוב, 1.7% ידעו רק לקרוא ו-23.7% לא ידעו לא לקרוא ולא לכתוב.<ref>[https://nepalmap.org/data/table/?table=LITERACY_SEX&primary_geo_id=local-56010&geo_ids=local-56010,district-15,province-5,country-NP NepalMap Literacy]</ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נפאל: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1992
בודהאנילקאנטהה

בודהאנילקאנטהה (בנפאלית: बूढानीलकण्ठ) היא עיר בנפאל והשלישית בגודלה בעמק קטמנדו לאחר קטמנדו ולליטפור. לפי מפקד האוכלוסין של נפאל בשנת 2021, אוכלוסיית העיר מנתה 179,688 תושבים ב-26,678 משקי בית.<ref></ref>

העיר הוקמה ב-2 בדצמבר 2014 על ידי מיזוג רשויות מקומיות.<ref name="Govt announces 61 municipalities"></ref><ref name="Govt creates 61 new municipalities"></ref> 

העירייה נקראת על שם מקדש מקומי.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נפאל: ערים
ז'נבייב הלוי

ז'נבייב בסירה על ה[[סן עם גי דה מופאסאן וקולט דומא , 1889]]
ז'נבייב הלוי (בצרפתית: Marie-Geneviève Raphaëlle Halévy-Bizet-Straus; 26 בפברואר 1849 – 22 בדצמבר 1926) הייתה אשת חברה פריזאית, רעייתו של המלחין ז'ורז' ביזה ובעלת סלון תרבותי מובחר.
==קורות חייה==
ז'נבייב הלוי נולדה בפריז למשפחה יהודית ממוצא פורטוגלי. אביה היה המלחין ז'אק פרומנטל הלוי, ואִמהּ הייתה הפסלת חנה לאוני לבית רודריגס-אנריקס , חוליה בשושלת משפחת גרדיס .

נעוריה ידעו סבל. אִמהּ הייתה נתונה למשברים נפשיים, אביה נפטר בהיותה בת 13 ואחותה הבכורה אסתר-ג'ולי נפטרה אחריו. ז'נבייב הלוי נישאה ב-1869 למלחין ז'ורז' ביזה, שהיה תלמידו של אביה, וב-1872 ילדה את בנם ז'אק . אחרי מותו ללא עת של ז'ורז' ביזה ב-1875 עברה ז'נבייב עם בנה להתגורר בבית דודהּ ליאון הלוי. שם השיקה סלון ספרותי עם דודנהּ, המחזאי לודוביק הלוי , שבו אירחו אישים מחוגי הספרות והאמנות.

באוגוסט 1876 חתמה על הסכם נישואין עם ידיד המשפחה, הפסנתרן והמלחין אלי דלבורד , הסכם שהותר לאחר שנתיים. ב-1881 פגשה בעורך הדין האמיד אמיל סטרוס. נישואיהם, שנערכו ב-1886 בבית הכנסת הגדול של פריז, איפשרו לה לקיים סלון משל עצמה. סטרוס היה בן-בית אצל משפחת רוטשילד, מה שתרם לעליית קרנו של הסלון שלה, שבו לקחו חלק אנשי חברה, פוליטיקאים, אמנים, עיתונאים ואנשי רוח נודעים. כמה וכמה מתומכיו של אלפרד דרייפוס היו מבאי הסלון. עם הבולטים בהם נמנה מרסל פרוסט, שהיה אחד מאנשי הרוח הראשונים שחתמו על העצומה בעיתון בעקבות ביקורתו החריפה של אמיל זולא על התנהלות השלטון והצבא הצרפתים בפרשה. ז'נבייב עצמה הייתה פעילה במערכה לזיכוי דרייפוס. על רקע זה נטשו את הסלון שלה כמה מאורחיה מקרב צמרת החברה הצרפתית, וחשיבותו הלכה ופחתה.

בשנים הבאות הופיעו אצלה תסמינים של דיכאון נפשי, היא ניתקה את קשריה החברתיים והסתגרה בביתה. בנה היחיד ז'אק שלח יד בנפשו ב-1922, והיא נפטרה בפריז ב-1926, בגיל 77.

מרסל פרוסט עיצב בהשראתה של ז'נבייב הלוי-ביזה-סטרוס קווים בדמויותיהן של אודט דה קרֶסי ושל הדוכסית דה גרמאנט ביצירתו בעקבות הזמן האבוד. מקורבהּ גי דה מופאסאן עיצב על פיה את דמותה של אן דה גילרוּאַ ברומן "עזה כמוות" מ-1889 וכן את דמותה של מישל דה-ברון ברומן "לבנו".

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Joyce Block Lazarus, Geneviève Straus: A Parisian Life, Leiden, Boston: Brill Rodopi, 2017
* , Proust's Duchess, How Three Celebrated Women Captured the Imagination of Fin-de-Siècle Paris, New York: Alfred A. Knopf, 2018
</div>

==קישורים חיצוניים==

<div style="direction: ltr;">
* Shira Brisman, "[https://jwa.org/encyclopedia/article/straus-genevieve Geneviève Straus]", Shalvi/Hyman Encyclopedia of Jewish Women, 2009 ()
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודיות צרפתיות
קטגוריה:אנשי חברה צרפתים
קטגוריה:בעלות סלונים ספרותיים
קטגוריה:פרשת דרייפוס
קטגוריה:ילידות 1849
קטגוריה:נפטרות ב-1926
טרקשוור

טרקשוור (בנפאלית: तारकेश्वर नगरपालिका) היא עיר במחוז קטמנדו שבנפאל שהוקמה ב-2 בדצמבר 2014 על ידי מיזוג ממספר רשויות מקומיות.<ref name="Govt announces 61 municipalities"></ref><ref name="Govt creates 61 new municipalities"></ref>

מבחינה דתית,, 83.3% מהתושבים הם הינדים, 12.6% בודהיסטים, 3.3% נוצרים, 0.3% מוסלמים, 0.3% קיראטי ו-0.1% אחרים.<ref> NepalMap Religion </ref>

במפקד האוכלוסין משנת 2011, 82.6% מהתושבים יודעים קרוא וכתוב, 1.6% יודעים רק לקרוא ו-15.8% לא יודעים לא לקרוא ולא לכתוב.<ref> NepalMap Literacy </ref>

בשנת 2021, אוכלוסיית העיר גדלה ל-151,479 תושבים. כ-99.7% מהתושבים היו אזרחים נפאלים ואחוז האוריינות עלה ל-87.8%.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נפאל: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2014
קסלר אדוארדס

קסלר דונובן אדוארדס (באנגלית: Kessler Donovan Edwards; נולד ב-9 באוגוסט 2000) הוא כדורסלן אמריקאי מעמדת הסמול פורוורד המשחק בקבוצת הסקרמנטו קינגס מליגת ה־NBA.

== קריירה בתיכון ==
אדוארדס שיחק כדורסל עבור בית הספר התיכון אטיוונדה ב- ראנצ'ו קוקמונגה, קליפורניה. כג'וניור, הוא העמיד ממוצעים של 17 נקודות ו-9 ריבאונדים למשחק, ונכנס לחמישיית העונה של ליגת התיכונים המקומית.<ref></ref>. בשנתו האחרונה בתיכון אדוארדס העמיד ממוצעים של 21.3 נקודות ו-7.3 ריבאונדים למשחק ונבחר ל-MVP של הליגה.<ref></ref> לאחר התיכון עבר לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת פפרדין. <ref></ref>

== קריירת במכללה ==
בשנתו הראשונה בפפרדין, אדורדס העמיד ממוצעים של 10 נק' ו5.6 ריבאונדים למשחק.

בשנתו השנייה שיפר את ממוצעיו ל־13.8 נק' ו7.5 ריבאונדים למשחק.

ב-21 בינואר 2021 קלע שיא אישי של 37 נק' ו־11 ריבאונדים בניצחון 85-68 על קבוצת הפסיפיק טייגרס<ref></ref>.

== קריירה מקצועית ==
=== ברוקלין נטס (2021–2023) ===
אדוארדס נבחר בסיבוב השני של הדראפט ב־NBA ב־2021 כבחירה ה-44 על ידי הברוקלין נטס,<ref></ref> ולאחר מכן נכלל בסגל של הנטס לליגת הקיץ של ה-NBA ב־2021. <ref></ref> ב-16 באוגוסט הוא חתם על חוזה עם הנטס. על פי תנאי החוזה, הוא שיחק גם בברוקלין וגם בשותף שלה בליגת הפיתוח, הלונג איילנד נטס.<ref name="KesslerEdwards2W"></ref>

=== סקרמנטו קינגס (2023-הווה) ===
ב-8 בפברואר 2023, אדוארדס הועבר לסקרמנטו קינגס בתמורה לזכויות הדראפט לדייוויד מיצ'ינו.<ref></ref>

== סטטיסטיקות קריירה ==
=== NBA ===
==== עונה רגילה ====
{| class="wikitable sortable"
|+
!שנה
!קבוצה
!משחקים ששוחקו
!משחקים בחמישייה
!דקות למשחק
!אחוזי שדה
!אחוזים לשלוש
|-
|2021-22
|ברוקלין
|48
|23
|20.6
|41.2
|35.3
|-
|2022-23
|ברוקלין
|14
|1
|5.6
|25
|16.7
|-
|2022-23
|סקרמנטו
|22
|3
|13.9
|43.5
|34.9
|-
|קריירה
|
|84
|27
|16.3
|40.6
|34
|}

== חיים אישיים ==
אחיו הגדול של אדוארדס, קמרון, שיחק כדורסל בקולג' עבור פפרדין לפני שהתחיל בקריירה מקצוענית. <ref></ref> הוא מתפעל חשבון טיקטוק עם 1.2 מיליון עוקבים ו-69.6 מיליון צפיות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורסלני סקרמנטו קינגס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת פפרדיין
קטגוריה:כדורסלני לונג איילנד נטס
קטגוריה:כדורסלני ברוקלין נטס
קטגוריה:בחירות דראפט של ברוקלין נטס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2000
טילוטמה

טילוטמה (בנפאלית: तिलोत्तमा नगरपालिका) היא עיר במערב נפאל. בטילוטמה מתגוררים כ-149,657 תושבים (נכון ל-2021). העיר הוקמה ב-8 במאי 2014 כחלק מרפורמה ארצית ברשויות המקומיות.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:נפאל: ערים
גוקרנשוור

גוקרנשוור (בנפאלית: गोकर्णेश्वर नगरपालिका) היא עיר במחוז קטמנדו שבנפאל שהוקמה ב-2 בדצמבר 2014 על ידי מיזוג רשויות מקומיות.<ref name="Govt announces 61 municipalities"></ref><ref name="Govt creates 61 new municipalities"></ref> זוהי העיר ה-19 בגודלה בנפאל.

בסביבת העיר ישנם מקדשים עתיקים עוד מהמאה ה-16.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נפאל: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2014
מטפיזיקה של האיכות

המטאפיזיקה של איכות היא תאוריית מציאות שהוצגה ברומן הפילוסופי של רוברט מ. פירסיג, זן ואמנות אחזקת האופנוע (1974) והורחבה ב-ליילה: חקירה על אודות המידות (1991). התאוריה משלבת היבטים סופיסטיים, פילוסופיה מזרח אסייתית, פרגמטיזם, את עבודתו של פ.ס.ק נורת'רופ ופילוסופיה של ילידים אמריקאים. פירסיג טוען שהתיאורייה היא דרך טובה יותר לראות את המציאות מאשר המבט הסובייקטיבי/אובייקטיבי שפירסיג מייחס לאריסטו. זן ואמנות תחזוקת האופנוע מתייחסת לדוקטרינת הסנסקריט של טאט תוואם אסי ("אתה זה"), הטוענת מוניזם קיומי בניגוד לדואליזם הסובייקט-אובייקט. <ref>Pirsig, Robert M. Zen and the art of motorcycle maintenance: An inquiry into values. Random House, 1999.</ref>

== התפתחות התאוריה ==
תאוריית המטאפיזיקה של האיכות התפתחה בלימודי הקולג' של פירסיג כסטודנט לביוכימיה באוניברסיטת מינסוטה. הוא מתאר ב"זן ואמנות אחזקת האופנוע" כי בזמן שלמד, הוא מצא שמספר ההשערות הרציונליות עבור כל תופעה נתונה נראה בלתי מוגבל. נראה היה לו שהדבר יפגע בחומרה בתקפותה של השיטה המדעית. בעקבות הרהור בשאלה, הוא הזניח את לימודיו ובסופו של דבר גורש מהאוניברסיטה.

לאחר שבילה זמן מה בקוריאה כחייל, פירסיג הגיע למסקנה שהפילוסופיה המזרחית היא מקום טוב יותר לחפש תשובות. בשובו הביתה מקוריאה, פירסיג קרא את ספרו של נורת'רופ "The Meeting of East and West" אשר קושר את התרבות המערבית לתרבות במזרח אסיה בצורה שיטתית. בשנת 1950, פירסיג המשיך את לימודיו הפילוסופיים באוניברסיטת בנאראס ההינדית, שם נתקל בתורת הסנסקריט של טאט טוואם אסי&nbsp;- במילותיו, "אתה זה, שטוען שכל מה שאתה חושב שאתה (סובייקטיבי), וכל מה שאתה חושב שאתה תופס (אובייקטיבי), אינם מחולקים. ההבנה של חוסר החלוקה הזו במלואה משמעותה להיות נאור."

בסוף שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60, פירסיג לימד רטוריקה במונטנה סטייט קולג' – בוזמן ובעידודה של קולגה מבוגרת יותר, שרה וינק, החליטו לחקור מה בדיוק הכוונה במונח איכות. הוא הטיל על תלמידיו את המשימה להגדיר את המילה. בנוסף, השתתף בטקס פיוטה של הכנסייה האינדיאנית עם חבר אנתרופולוג, ג'יימס ורן דוזנברי שהעלה בו הרהורים רבים.
== הערות שוליים ==

קטגוריה:איכות
קטגוריה:תורת ההוויה
ג'רארד פרננדס

ג'רארד "פקה" פרננדס קסטייאנו (בספרדית: Gerard "Peque" Fernández Castellano; נולד ב-4 באוקטובר 2002 בהוספיטלט דה לוברגאט שבספרדי) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ראסינג סנטנדר מהליגה הספרדית השנייה.

== קריירת מועדונים ==
פרננדס גדל במחלקות הנוער של קורנייה ושל ברצלונה. הוא שיחק בקבוצה הבוגרת של קורנייה ובקבוצת המילואים של ברצלונה, ברצלונה ב'.

ב-7 ביולי 2022 חתם על חוזה לשנתיים בליגה הספרדית השנייה.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני ראסינג סנטנדר
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-2002
אקוסילאוס

אקוסילאוס (ביוונית עתיקה: Ἀκουσίλαος) איש ארגוס, היה לוגוגרף ומיתוגרף יווני שחי במחצית השנייה של המאה ה-6 לפסה"נ, אך יצירתו שרדה רק בפרגמנטים ובתקצירים של נקודות בודדות.

אקוסילאוס נקרא בנו של קבאס או סקבראס, אך לא ידוע אם היה מארגוס הפלופונסית או הבואוטית.
הוא נחשב על ידי אחדים מבין שבעת חכמי יוון.

על פי הלקסיקון הביזנטי סודא (המאה ה-10), אקוסילאוס כתב גנאלוגיות (אילנות יוחסין) מתוך לוחות נחושת שאביו מצא בעת שחפר בביתו. כמה פרשנים מודרניים רואים מקור זה בחשדנות.
מצוטטים שלושה ספרים של הגנאלוגיות שלו, שהיו ברובם רק תרגום של הסיודוס לפרוזה.
כמו רוב הלוגוגרפים האחרים, הוא כתב בניב האיוני. אפלטון הוא הסופר הקדום ביותר שמזכיר אותו.
יוסף בן מתתיהו מזכיר בחיבורו "נגד אפיון" את אקוסילאוס בתוך שורה של סופרים יוונים לדוגמה, שבדו סיפורים מדמיונם וסתרו זה את זה. יוסף בן מתתיהו מזכיר את אקוסילאוס גם בספר "קדמוניות היהודים".

החיבורים שנשאו את שמו של אקוסילאוס בתקופה מאוחרת יותר היו מזויפים.

הוא אחד המחברים שהפרגמנטים שלו נאספו ב- Die Fragmente der griechischen Historiker של פליקס יעקובי.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://demonax.info/doku.php?id=text:acusilaus_of_argos_fragments פרגמנטים של אקוסילאוס], באתר demonax.info

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילוסופים קדם-סוקרטים
קטגוריה:יוון העתיקה: ספרות והיסטוריוגרפיה
קטגוריה:היסטוריונים מן העת העתיקה
קטגוריה:מחברים כותבי יוונית
ז'אן פרמנטייה

ז'אן פָּרְמֶנְטיֶיה (בצרפתית: Jean Parmentier) (1529–1494), יליד דייפ בצרפת, היה נווט, קרטוגרף ומשורר. ז'אן ואחיו ראול ערכו מסעות רבים עבור בעל הספינות .

ב-3 באפריל 1529 הוא הפליג עם שתי ספינות לאי סומטרה במטרה לשבור את מונופול סחר התבלינים הפורטוגזי. הוא הגיע לחוף המערבי של סומטרה בסוף אוקטובר, אך לא הצליח לקנות את כמות התבלינים הרצויה. הוא נפטר מול חופי סומטרה, ב-1529.<ref name=":0"></ref>

אנשי הצוות חזרו לצרפת.<ref></ref>

על אף שהיה ידוע כקרטוגרף, לא שרדה אף אחת מהמפות שלו.<ref name=":0" />

עבודותיו השפיעו על פיתוח מערכת .<ref>[https://books.google.com/books?id=P7OuMkzGKw0C&pg=PA57 Explorers and colonies: America, 1500-1625 David B. Quinn p.57]</ref>
סומטרה - מפה טופוגרפית

== עבודות ==
* בשנת 1531 התפרסם אוסף משיריו של פרמנטייה. יצא לאור מחדש בשנת 1971, בהוצאת Droz, ז'נבה.<ref></ref>
* המסע של ז'אן פרמנטייה, מדייפ, לאי סומטרה, בשנת 1529 (Journal du voyage de Jean Parmentier, de Dieppe, à l'Ile de Sumatra en l'année 1529). יצא לאור מחדש בשנת 2001, בהוצאת: Clermont-Ferrand.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מגלי ארצות צרפתים
קטגוריה:ילידי 1494
קטגוריה:נפטרים ב-1529
ח'ייבר שכן

ח'ייבר שכן או ח'ייברשכן (בפרסית: خیبرشکن) הוא טיל בליסטי איראני בעל טווח בינוני המופעל על ידי חיל האוויר של משמרות המהפכה האסלאמית. הטיל הוא מהדור השלישי של טילי משמרות המהפכה והוא נחשף בשנת 2022 בטקס בהשתתפות מפקדי צבא איראניים לרגל יום השנה ה-43 למהפכה האיראנית.

הטיל נחשב לבעל רמת דיוק גבוהה (מסוגל לפגוע בנקודות), בעל כושר תמרון גבוה מאוד יחסית לטילים אחרים באותה קטגוריה, ובעל ראש קרב המסוגל לשרוד טמפרטורות גבוהות.

== שם ==
שם הטיל "ח'ייבר שכן" מאזכר מבצר ליד מדינה, ח'ייבר, שהיה מאוכלס ביהודים ונכבש בשנת 628 על ידי המוסלמים בראשות מוחמד; פירוש המילה "שכן" היא "משחית", "שובר".

== מאפיינים ==
=== יכולות תמרון והתחמקות מיירוט ===
הטיל בעל ראש קרב גדול יחסית ובעל יכולות תמרון עצמאיות שנחשבות טובות. מתכנניו העדיפו יכולות תמרון במחיר של כח גרר מוגדל יותר; כאשר הטיל נכנס בחזרה לאטמוספירת כדור הארץ, הוא מנמיך את מהירותו ומתמרן בעזרת הכנפיים שלו תוך ניצול ממדיו הגדולים, מה שמקשה על יירוטו בעזרת מערכות הגנה מפני טילים בליסטיים, דוגמת קלע דוד של ישראל והפטריוט של ארצות הברית.

=== מהירות ===
כאשר הטיל יוצא מהאטמוספירה, מהירותו מגיעה לכ-4-5 מאך, וכאשר הוא פוגע במטרה שלו מהירותו מוערכת בכ-2-3 מאך.

== שימוש מבצעי ==
ב-15 בינואר 2024, סוכנות הידיעות "תסנים" דיווחה כי כוחות התעופה והחלל של משמרות המהפכה שיגרו בחצות ארבעה טילי ח'ייבר שכן מפרובינציית ח'וזסתאן, שטסו למרחק של 1200 ק"מ בכוונה לפגוע במבצעי הפיגוע בכרמאן.<ref></ref>

בחודש יוני 2024 שיגרו החות'ים בתימן טיל מסוג זה, אותו הם מכנים "פלסטין", לעבר ישראל. הטיל יורט על ידי מערכת חץ 3.<ref></ref>

== ראו גם==
* זולפקאר (טיל)
* סג'יל (טיל)
* ח'ליג' פארס (טיל)
* סומאר (טיל)
* קרב ח'ייבר
* פאתח-1 (טיל)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טילי קרקע-קרקע
קטגוריה:טילים בליסטיים איראניים
תנועת החירות של איראן

תנועת החירות של איראן (בפרסית: نهضت آزادی ايران) הוא ארגון פוליטי איראני הדוגל בביצוע רפורמות דמוקרטיות, ובקידום זכויות האדם וחירויות האזרח באיראן. הארגון נוסד ב-1961 ומילא תפקיד משמעותי במאבק נגד המשטר של מוחמד רזא שאה פהלווי ומאוחר יותר הפך לתנועת אופוזיציה בולטת ברפובליקה האסלאמית של איראן שהוקמה בעקבות המהפכה האיראנית של 1979.

==היסטוריה==
[[מהדי באזרגאן היה ממייסדי התנועה ושימש כמנהיג הראשון של התנועה]]
הארגון הוקם בשנת 1961 וקרא לביצוע רפורמת דמוקרטיות במהלך תקופת שלטונו של מוחמד רזא שאה פהלווי. בתחילת הדרך הובילו את הארגון מהדי באזרגאן ומחמוד טלג'אני.

לאורך שנות ה-60 וה-70 הארגון מילא תפקיד מכריע בארגון הפגנות וקידום רפורמות פוליטיות במדינה. חברי הארגון נאלצו באותה העת להתמודדו עם רדיפות ומאסרים מצד משטרו של השאה. למרות האתגרים הללו הארגון המשיך לצמוח.

הארגון היה מעורב באופן פעיל במהפכה האיראנית של 1979 שהובילה להפלת המשטר של רזא שאה פהלווי ולהקמת רפובליקה אסלאמית בהנהגתו של האייתוללה רוחאללה חומייני. לאחר המהפכה של 1979 הארגון מילא תפקיד בולט בממשל הזמני, אך השפעתו דעכה ככל שהרפובליקה האסלאמית הצליחה לצבור כוח פוליטי רב יותר.

למרות שהארגון הוצא מחוץ לחוק על ידי הממשל האיראני, הארגון עדיין ממשיך להתקיים בפועל. משנת 1980 ואילך הארגון לא הורשה להתמודד באף מערכת בחירות באיראן<ref name="k"></ref> (פרט לבחירות המקומיות של 2003 בהן מועצת שומרי החוקה לא בדקה היטב את המועמדים<ref></ref>).

לאחר מותו של באזרגאן ב-1995, אברהים יזדי הפך למנהיג התנועה<ref></ref> והוא כיהן בתפקיד עד למותו ב-2017. משנת 2017 ואילך מוחמד תאבאסולי הוא מנהיג התנועה.

==אידאולוגיה==
הארגון דוגל בקיומה של מערכת פוליטית דמוקרטית ופלורליסטית המבוססת על שלטון החוק, כיבוד זכויות אדם והפרדת הדת מהמדינה. הארגון פועל לקידום זכויותיהם של כל האיראנים, ללא קשר למוצא אתני, דת או השתייכות פוליטית.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20090618074016/http://www.nehzateazadi.org/english/history.htm האתר הרשמי - תולדות הארגון]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1961
קטגוריה:איראן: מפלגות
טורבינת מגח-אוויר

טורבינת מגח אוויר (RAT – Ram Air Turbine) היא טורבינה קטנה מונעת אוויר המחוברת למשאבה הידראולית, או לגנרטור חשמלי, המותקנת במטוס ומשמשת כמקור כוח. ההתקן מייצר כוח מזרם אוויר בלחץ גבוה הנוצר ממהירות המטוס. במטוסים מסוימים ייקרא ההתקן גנרטור מונע באוויר (ADG).
ריפבליק F-105 ת'אנדרצ'יף]]

== רקע ==
מטוסים מודרניים משתמשים בטורבינת מגח-אוויר כמעט רק לעת חירום. במקרים בהם אובד מקור הכוח הראשי או המשני, ה-RAT יפעיל מערכות חיוניות (בקרות טיסה, מערכות הידראוליות ומכשור קריטי להטסה). התקני RAT מסוימים ייצרו רק כוח הידראולי, אשר בתורו משמש להנעת גנרטורים חשמליים.

בחלק מהמטוסים המוקדמים (כולל ספינות אוויר), הותקנו מערכות אלו באופן קבוע. המערכות הפעילו גנרטור חשמלי קטן או משאבת דלק. במנועים אשר להם מדחפים במהירות קבועה, כמו של מנועי Argus As 410 הגרמנים שהותקנו במטוסי Foke-Wulf Fw 189, השתמשו בהתקן להפעלת בקרת מהירות המדחף.

במטוסים מודרניים, ייצור הכוח מבוצע על ידי מנועי המטוס הראשיים או במנוע טורבינה נפרד הנקרא יחידת כוח עזר (APU), המותקן לרוב בחלקו האחורי של המטוס או בכן הנסע של גלגלי המטוס. הטורבינה מייצרת כוח מזרם האוויר המתקבל ממהירות המטוס. בתנאים רגילים, הטורבינה תתכנס לתוך גוף המטוס (או הכנף), ותיפתח באופן ידני או אוטומטי לאחר אובדן כוח במנוע המטוס. בזמן שבין אובדן הכוח במטוס להפעלת ופריסת הגנרטור, יעשה שימוש בסוללות.

== שימוש צבאי ==
טורבינת מגח אוויר נפוצה מאוד בכלי טיס צבאיים האמורים לשרוד אובדן כוח פתאומי ומוחלט. המערכת מספקת כוח גם למערכות המותקנות בפודים מוטסים כגון לתותח M61 וולקן. דגמים מסוימים של פצצות גרעין מתוצרת בריטניה עשו שימוש בטורבינה כדי להפעיל מדי גובה ומערכות נוספות שכן הייתה זו חלופה אמינה יותר לעומת סוללות.
AGM-88C נגד מכ"מים]]
מערכות אלקטרוניות הצורכות חשמל רב, כגון מערכת הל"א AN/ALQ-99, יכולות להיות מופעלות על ידי הטורבינה באופן שוטף. הדבר מאפשר התקנת פודים אלו על כל מתלה קשיח סטנדרטי, ללא צורך באספקת חשמל נקודתית לפוד. כך ניתן להרכיב עד חמש מערכות AN/ALQ-99 עם טורבינות מגח-אוויר על מטוסי בואינג EA-18G Growler, עם שתיים מתחת לכל כנף ואחת מתחת לגוף המטוס. כל פוד כזה מכיל שני משדרים, כל אחד עם אנטנה כיוונית משלו והטורבינה נשארת פרוסה לאורך כל הטיסה.

== שימוש אזרחי ==
מטוסי נוסעים מסחריים מדגמים רבים, החל מה-Vickers VC10 של שנות ה-60, מצוידים בטורבינת מגח-אוויר.

למטוס האיירבוס A380 יש את טורבינת מגח האוויר הגדולה בעולם בקוטר של 1.63 מטר. הדגם הנפוץ יותר הוא בסביבות 80 סנטימטרים. טורבינת מגח אוויר טיפוסית במטוס מסחרי יכולה להפיק 5 עד 70 קילוואט. דגמים קטנים יותר, בטיסה במהירות אוויר נמוכה, עשויים להפיק עד 400 וואט.
ניסוי בטורבינת מגח-אוויר המותקנת על גבי [[איירבוס A320]]

בטורבינה נעשה שימוש גם להפעלת משאבות צנטריפוגליות להפעלת מערכות של מטוסי ריסוס. הסיבה העיקרית לבחירת הטורבינה היא בטיחות; כך, שימוש בטורבינה למטרת ריסוס בארצות הברית מאפשר למנוע ומערכות הכוח במטוס אשר קיבלו הסמכה של ה-FAA להישאר ללא שינוי. כך, במקרה תקלה במשאבה אינה משפיעה על יכולת הטיסה של המטוס או מערכותיו מלבד העובדה שמערכות הריסוס אינן מתפקדות.
== ראו גם ==
* פוד
*מנוע מגח סילון

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=_zbQrSWuhdA&ab_channel=StigAviation סרטון המסביר את עקרונות הטורבינה], באתר יוטיוב

2024 04
קטגוריה:רכיבי כלי טיס