שירילי דשא

שירילי דשא (נולדה ב-13 בינואר 1968) היא שחקנית, מדבבת,מחזאית, תסריטאית ובמאית ישראלית.

==ביוגרפיה==
דשא היא בתו הבכורה של האמרגן והמפיק אברהם דשא (פשנל). היא בוגרת מגמת התיאטרון של בית-הספר לאמנויות ע"ש תלמה ילין. בצבא שירתה כמפיקה בלהקות הצבאיות: להקת פיקוד המרכז, להקת פיקוד הצפון ולהקת הנח"ל.

אחרי השירות הצבאי, בתחילת 1988, החלה לעבוד עם אביה כמפיקה בפועל של המחזמר "אוויטה", אחר כך למדה בבית הספר לתיאטרון של ז'אק לקוק שבפריז. שחזרה מפריז שימשה עוזרת במאי בתוכנית העשירית של הגשש החיוור "כוסות רוח".

== קריירה ==

===קריירה בתיאטרון===
בסוף 1991 החלה לשחק במועדון הסטנד-אפ "דומינו גרוס" בהצגות "אם לא תזוזו, אולי לא יקרה לכם כלום" ו"בגדי המלך בפרדס על היד השוקת".

ב-1993 כתבה וביימה גרסה עברית של המחזמר "חנות קטנה ומטריפה" (בו כיכבה לצד עידן אלתרמן), באותה שנה גם שיחקה בהצגת היחיד "דרמה קטנה" שכתב וביים רוני ניניו, שזכתה בפרס הראשון בפסטיבל תיאטרונטו.

במחצית השנייה של שנות ה-90 שיחקה בקומדיה "בסגנון חופשי" (שאותה גם כתבה), שיחקה בתיאטרון הבימה במסגרת קבוצת הצעירים במחזה "מלחמת אחים" ובתיאטרון חיפה כתבה וביימה את המחזה "שלום ולא להתראות".

ב-1999 שיחקה דשא בתיאטרון חיפה במחזה "פירוק" מאת רוני פינקוביץ' ובבימויו.

ב-2001 שיחקה בתיאטרון הקאמרי במחזה "לכל השדים והרוחות" מאת יצחק בשביס זינגר, בעיבוד ובימוי של מייקל אלפרדס.

ב-2002 שיחקה בתיאטרון באר שבע במחזה "פרפר ברשת".

ב-2013 כתבה ביחד עם אוהד חיטמן את המחזמר "בילי שוורץ", שזכה ב-4 פרסי התיאטרון הישראלי. באותה שנה גם ביימה את מופע הבידור "לסלאו לא נחה" בכיכובה של חנה לסלאו.

ב-2015 כתבה וביימה את הצגת הילדים "טובים השניים" בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער. על ההצגה זכתה בשני פרסי פרסי הבמה לילדים ונוער, מחזאית השנה ובמאית השנה.

ב-2019 ביימה בתיאטרון הקאמרי את הקומדיה "אניהו" (המבוססת על הסיפור "השמנמן" מאת אתגר קרת).

ב-2020 כתבה וביימה בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער את ההצגה "שבעת הגמדים ושלגיה".

ב-2021 ביימה בתיאטרון החאן את המחזה "טייבלה והשד", על פי סיפור מאת יצחק בשביס זינגר, שעיבד לבמה בעלה רוני סיני.

ב-2022 כתבה וביימה את מחזה "הסבתות" בתיאטרון החאן

ב-2022 כתבה וביימה את ההצגה "כראמל" בתיאטרון אורנה פורת.

בשנת 2024 ביימה את המחזה "להעיר אריות" בתיאטרון הקאמרי שכתב ועיבד יואב שוטן בהתבסס על ספרה של איילת גונדר-גושן.

===קריירה בקולנוע ובטלוויזיה===
בקולנוע שיחקה בסרטים שונים, בהם: "שחקנים" (1995), "ההתחלפות" (2012), ו"הנוער" (2013). שיחקה גם ב"לכל דבר מחיר", סרט הגמר של דפנה לוין לצד מאיר סויסה, ששי קשת ומיכל נחמן-צפיר.

בסוף 1992 החלה לשחק בעונה האחרונה של תוכנית ההומור "העולם הערב", ששודרה שודרה בערוץ 2 הניסיוני.

ב-1994 השתתפה דשא בקלטת הילדים "והילד הזה הוא אני" לצד עמי טראוב, שרית סרי ויואב הייט. ויצרה וביימה את קומדיית המצבים איצ'ה, בהפקת אביה פשנל, ששודרה בערוץ 2 בשנים 1994–1997.

ב-1997 כיכבה בדרמת הטלוויזיה "עיניים שלי" שכתב יואב כ"ץ וביים אורי רוזנווקס, כחלק מהסדרה "סיפורים קצרים על אהבה" בקשת, ערוץ 2. הדרמה הייתה מועמדת לפרס אופיר.

ב-2007 יצרה וביימה את הסדרה הדוקומנטרית "פשה" על אביה, שזכה בפרס הקולנוע הדוקומנטרי ב-2008, בקטגוריית פרויקט התיעוד הטלוויזיוני הטוב ביותר.

ב-2010 כתבה את הסדרה "כאן גרים בכיף"

בשנים 2011–2016 ביימה את הגרסה הישראלית של הסדרה "בנות הזהב".

בשנים 2017–2022 ביימה וכתבה את סדרת הילדים "ילדי בית העץ", עליה זכתה בפרס הבימוי בפרס האקדמיה לטלוויזיה.

ב-2021 יצרה יחד עם רועי שגב ויגאל שפירא את סדרת הנוער מי פה הבוס?.

ב-2021 יצרה יחד עם רועי שגב את הסדרה כראמל המבוססת על הספר כראמל.

==חיים אישיים==
דשא נשואה למחזאי והבמאי רוני סיני ולהם שלושה ילדים. מתגוררת באליכין.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחזאיות ישראליות
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:תסריטאיות ישראליות
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:במאיות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:במאיות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: במאים
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תסריטאים
קטגוריה:זוכי תחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער: במאים
קטגוריה:זוכי תחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער: תסריטאים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1968
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968