OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אליוט פלטשר

אליוט פלטשר (באנגלית: Elliot Fletcher; נולד ב-30 ביוני 1996) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידיו בסדרות "מעמידות פנים", "משפחת פוסטר", ו"חסרי בושה".

== ראשית חייו ==
פלטשר נולד וגדל בלוס אנג'לס, קליפורניה. הוא בנם הצעיר של ג'וליה פלטשר-דמיטה וג'ון דמיטה , מדבבים. יש לו אח בכור, קונר דמיטה. פלטשר הוא גבר טרנס, ויצא מהארון זמן קצר לאחר יום הולדתו ה-17. מאז הוא החל להשתמש בשם אליוט ובכינוי הגוף he/him.<ref name="TGSon"/>

== קריירה ==
לפני המעבר המגדרי, פלטשר דיבב את הדמות שירו בגרסה האנגלית לסרט המאנגה היפני משנת 2006 "שחור ולבן" .

בתחילת שנת 2016 פלטשר הצטרף לצוות השחקנים של הקומדיה הרומנטית "מעמידות פנים" המשודרת בערוץ MTV, בתפקיד נואה.<ref></ref><ref name="pride"></ref> באפריל 2016 נודע כי פלטשר יצטרף לצוות השחקנים של סדרת הדרמה "משפחת פוסטר" המשודרת בערוץ Freeform, בתפקיד המשני-אורח של אארון.<ref name=":0"></ref> פלטשר שקל בתחילה להיבחן לתפקיד של קול ב"משפחת פוסטר", אבל לבסוף החליט שלא. את תפקיד זה קיבל חברו הקרוב של פלטשר, טום פלאן.<ref></ref>

בנוסף, פלטשר התארח בעונה השביעית ובהמשך הפך לדמות קבועה בעונה השמינית של סדרת הטלוויזיה האמריקאית "חסרי בושה" של שואוטיים. בסדרה הוא מגלם את טרוור, גבר טרנס שעובד עבור ארגון המסייע לבני נוער להט"בים שברחו מבתיהם או חסרי-בית. לאחר מכן הוא מתיידד ונכנס למערכת יחסים עם איאן גלאגר.<ref></ref>

בשנת 2017 פלטשר היה מבין השחקנים והשחקניות הטרנסג'נדרים שהופיעו במכתב המצולם להוליווד (יחד עם הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה ואתר ScreenCrush מבית טאונסקוור מדיה ), אשר נכתב על ידי ג'ן ריצ'רדס, בו ביקשו להגדיל את הייצוג של טרנסג'נדרים במשחק.<ref></ref><ref></ref> בשנת 2019, פלטשר גילם את דמותו של מקס במספר פרקים בעונה השלישית והאחרונה של סדרת המקור של הולו, "הבורחים".<ref></ref>

בשנת 2020, פלטשר הצטרף לצוות השחקנים של סדרת הטלוויזיה הפוסט-אפוקליפטית "Y: האיש האחרון" מבית FX המשודרת בהולו. בסדרה פלטשר מגלם את דמותו של סם ג'ורדן, גבר טרנסג'נדר המנווט בעולם ללא גברים סיסג'נדרים.<ref name="BlCo"></ref>

== פילמוגרפיה ==
=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!סדרה
!תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2016
| מעמידות פנים
| נואה
| תפקיד משני (עונה 3)
|-
| rowspan="2" | 2016–2018
| משפחת פוסטר
| ארון
| תפקיד משני (עונות 4–5)
|-
| חסרי בושה
| טרוור
| תפקיד משני (עונות 7–8)
|-
| 2019
| אדם הורס הכל 
| ג'ק
| פרק 1
|-
| 2019
| הבורחים
| מקס
| פרק 1
|-
| 2020
| חשיפה: ייצוג טרנסי בהוליווד 
| עצמו
| סרט דוקומנטרי
|-
| 2021
| ספר לי את הסודות שלך
| ג'ייק בארלו
|
|-
| 2021
| Y: האיש האחרון
| סם ג'ורדן
| שחקן ראשי
|-
|}

=== דיבוב ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
!סדרה/סרט
!תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2006
| שחור ולבן 
| שירו
| בגרסה האנגלית
|-
| 2020
| וורלד אוף וורקראפט: Shadowlands 
| פלאגוס
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טרנסג'נדרים אמריקאים
קטגוריה:טרנסג'נדרים בקולנוע ובטלוויזיה
קטגוריה:קליפורניה: אישים
קטגוריה:שחקנים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1996
מצעד מועמדי הפרסים

מצעד מועמדי הפרסים (באנגלית: Parade of the Award Nominees) הוא סרט הנפשה קצר משנת 1932, שנעשה עבור טקס פרסי אוסקר ה-5, אשר מככבים בו מיקי מאוס וחבריו המובילים מצעד של כוכבים הוליוודיים קריקטוריים.<ref></ref>

סרט קצר זה הוא הראשון של מיקי מאוס שהופק בטכניקולור, שנתיים לפני "קונצרט הלהקה". יונייטד ארטיסטס הסכימו לממן את הפקת הסרטים הקצרים בסדרת "סימפוניות טיפשיות" של דיסני כדי שיהיו עם צבע, והמפיקים וולט דיסני ורוי דיסני קיוו שהצגת מיקי מאוס בצבע באירוע יוקרתי זה יעזור לשכנע את יונייטד ארטיסטס לעשות גם את סדרת הסרטים "מיקי מאוס" עם צבע.<ref name="ultimate"></ref>

== עלילה ==
הסרט מציג את מיקי מאוס שמוביל מצעד של מועמדים קריקטוריים לשחקן הטוב והשחקנית הטובה ביותר. הוא נעזר במיני מאוס, קלרבל הפרה ומגוון רב של בעלי חיים מואנשים, שמשמשים כנגנים ונושאי כרזות. המועמדים, לפי סדר הופעתם, היו:
* ואלאס בירי (יחד עם ג'קי קופר) עבור הסרט סיפורו של אלוף (The Champ).
* לין פונטיין ואלפרד לנט עבור הסרט השומר (The Guardsman).
* הלן הייז עבור הסרט החטא של מדלון קלאודט (The Sin of Madelon Claudet).
* פרדריק מארץ' עבור הסרט ד"ר ג'קיל ומר הייד (Dr. Jekyll and Mr. Hyde).
* מארי דרסלר עבור הסרט אמה (Emma).

פלוטו סוגר את התהלוכה כשכרזה קשורה לזנבו עם הכיתוב "הסוף".
[[מיקי מאוס בהופעתו הראשונה בצבע]]

== הערות הפקה ==
* "מצעד מועמדי הפרסים" הוא הסרט הראשון שבו מיקי מופיע בצבע, והמכנסיים הקצרים שלו היו ירוקים, עדיין לא המכנס האדום האייקוני אשר הוא ילבש בסדרת הסרטים.
* "מצעד מועמדי הפרסים" הוא סרט דיסני הקצר הראשון שפותח עם מערכת השמע המוקדמת של RCA Photophone.
* פלוטו, המוצג בצבע בפעם הראשונה, מופיע בצבע אפור ולא צהוב-כתום.
* האנימטור ג'ו גרנט נשכר כדי ליצור את הקריקטורות של המועמדים לפרס. זוהי הייתה העבודה הראשונה שלו אצל דיסני, והוא המשיך לעבוד במחלקת הסיפורים שלהם במשך 70 שנה.
* הזוכים מהשחקנים שהופיעו במצעד הם: הייז בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר ובירי ומארץ' שהיו זוכים משותפים בקטגוריית השחקן הטוב ביותר.
* הסרט הוצג רק בטקס הפרסים ומעולם לא היה מיועד לקהל הרחב; הוא שוחרר בסופו של דבר גם בלייזרדיסק וגם ב-DVD כחלק מהסטים של לקט הסרטים המצוירים של מיקי מאוס.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים קצרים של דיסני
קטגוריה:מיקי מאוס
הדברים הפשוטים

הדברים הפשוטים (באנגלית: The Simple Things) הוא סרט הנפשה קצר משנת 1953, שהופק בידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי RKO Radio Pictures. סרט זה בולט בתור הסרט הקצר ה-126 והאחרון בסדרת הסרטים "מיקי מאוס" אשר יצאו לקולנוע.<ref></ref>

לאחר סרט קצר זה הופקו עוד ארבעה סרטים של מיקי מאוס; הסרטים באורך מלא "חג שמח מיקי מאוס" (1983) ו"בן המלך והעני" (1990), והסרטים הקצרים "מוח בורח" (1995) ו"השג לך סוס!" (2013).

== עלילה ==
בתחילת הסרט מיקי שורק לצלילי השיר "הדברים הפשוטים" תוך כדי הליכה לאורך חוף ים סלעי, וציוד דיג בידו. הכלב פלוטו, מרחרח בעקבותיו, מבחין בצדפה כשהוא חופר בחולות. לאחר שהצדפה משפריצה עליו מים, פלוטו נובח עליה והיא נובחת בחזרה. השניים רבים, כשהצדפה נאחזת בזנבו של פלוטו, שמנסה להסירה ללא הצלחה, והצדפה לבסוף נתקעת בטעות בפיו. פלוטו אז ממהר למיקי לעזרה, והאחרון בהתחלה חושב שפלוטו מבקש אוכל ומאכיל אותו בנקניקייה, שבעצם הצדפה אוכלת. הצדפה גונבת למיקי מהיד את הפלפלייה (כלי לפלפל שחור גרוס) ואוכלת אותה, מה שגורם לה להתעטש ובכך עוזבת את פיו של פלוטו. הצדפה, שמקפצת סביב ומתעטשת, מעירה שחף, שלאחר ניסיון כושל לאכול את הצדפה גונב את הנקניקייה שמיקי מביא לפלוטו.

לאחר מכן מחל מיקי בדיג, באמצעות החכה והפיתיונות, אותם השחף החמדן מתכנן לאכול. כאשר נכשל בפעם הראשונה, השחף מתיישב על הכובע של מיקי וגונב בקלות את הפיתיון עד שמיקי מסלק אותו. פלוטו מבחין בשחף המסתתר בדלי הפיתיונות ושוב אוכל אותם. לאחר שפלוטו מסלק אותו, השחף חוזר ומצליח להערים עליו על ידי קשירת הזנב והאוזניים שלו. מיקי שוב תופס את השחף זולל את הפיתיונות שלו, כשהפעם הציפור עפה משם יחד עם הדלי. מיקי מהר זורק סלע לתוך הדלי, מה שמכביד על השחף וגורם לו להתרסק היישר על פלוטו הסבוך. כדי להתגבר עליהם, השחף מאיית "דגים טריים בחינם" בשיטת האיתות סמפור והשחפים האחרים עפים לקראת מיקי ופלוטו שנסים משם. הסרט נגמר כשהשחף שט על הדלי עם הרדיו הנייד של מיקי, אוכל מהפיתיונות ושר את השיר "הדברים הפשוטים".

== דמויות ומדבבים ==
* מיקי מאוס - ג'ימי מקדונלד
* פלוטו - פינטו קולביג
* שחף - קלרנס נאש

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים קצרים של דיסני
פרנק אליסון

פרנק אליסון (באנגלית: Frank Allison; נולד ב-25 ביוני 2004 בליבריה) הוא כדורגלן ליברי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת הנוער של הפועל חיפה ובנבחרת ליבריה.

== קריירת מועדונים ==
בשנת 2021 הצטרף אליסון לקבוצת פריפורט מליגת העל הליברית. ב-10 באוגוסט 2022 חתם בהפועל רמת-גן גבעתיים מהליגה הלאומית. אליסון רשם 3 הופעות במדי הקבוצה הבוגרת בתחילת העונה, אך ב-3 בנובמבר חתם בקבוצת הנוער של הפועל חיפה.

== קריירה בינלאומית ==
ב-24 במרץ 2022 ערך אליסון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליבריה, בהפסד 4-0 לנבחרת בנין במשחק ידידות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://fbref.com/en/players/520499fe/Frank-Allison פרנק אליסון במשחקי נבחרת]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ליברים
קטגוריה:קשרי כדורגל ליברים
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ליבריה
קטגוריה:ילידי 2004
צ'יוויטו

צ'יוויטו (ספרדית: Chivito) הוא כריך בשר המהווה את המאכל הלאומי של אורוגוואי.<ref></ref><ref></ref> הכריך עשוי לחמנייה המכילה סטייק בקר חתוך דק, עגבנייה, מוצרלה, שינקן, מיונז, זיתים, ולעיתים גם בייקון וביצה מבושלת או מטוגנת. לרוב יתלווה בצ'יפס בצד.
בארגנטינה מכונה הכריך "לוֹמיטוֹ".

== היסטוריה ==
המילה "צ'יוויטו" (באנגלית: Chivito) משלבת בתוכה את המילה "chivo", שהיא עז, ופירושו ילד (עז צעיר) . בארגנטינה, המילה "צ'יוויטו", משמעותה "ילד ברביקיו", והיא מנת אסאדו פופולרית; ישנם דיווחים כי הצ'יוויטו האורוגוואי נהיה פופולרי בעיר פונטה דל אסטה, אורוגוואי, במסעדה בשם "El Mejillón Bar" בשנת 1946, כאשר אישה<ref></ref><ref></ref><ref></ref> מצפון ארגנטינה או צ'ילה הזמינה כריך של צ'יוויטו עבור ארוחה קלה ומהירה לילד.<ref name="weareneverfull.com"></ref> לבעל המסעדה, אנטוניו קרבונארו,<ref>(in Spanish) [http://www.lanacion.com.ar/544347-murio-el-inventor-del-chivito-uruguayo Murió el inventor del chivito uruguayo] 11 de noviembre de 2003</ref> לא היה את הבשר הזה ובמקום זאת השתמש בסטייק פילה בקר.<ref></ref>

==וריאציות==
מרכיבים שונים בכריך צ'יוויטו
סנדוויץ' צ'יוויטו עם כל התוספות
הגרסה הקנדית של המאכל מכילה תוספת בייקון.
ניתן להגיש את המאכל בצלחת ללא לחמנייה או כריך, והוא יהיה מוגש בדרך כלל לצד סלט אוליבייה וצ'יפס.

==מלדונאדו, אורוגוואי==
העיר מלדונאדו שבאורווגאי מקיימת אירוע שנתי בסביבות התאריך 19 באוקטובר המוקדש לכריך. האירוע כולל טעימת מזון, משחקי ילדים והופעות מוזיקה ומחול חיות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מאכלי בשר
קטגוריה:כריכים
קטגוריה:המטבח האורוגוואי
קטגוריה:מאכלים לאומיים
קטגוריה:מאכלי זיתים

==הערות שוליים==
מגדניית נדה (ירושלים)

מגדניית נדה (ירושלים) היא קונדיטוריה שפעלה ברחוב עמק רפאים מס' 25 בירושלים משנת 1949 ועד אמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 (כ-45 שנה), ומכרה עוגות בסגנון ובטעם אירופאי.

== היסטוריה ==
מגדניית נדה נפתחה בשנת 1949 ב"בית מאסו", בניין מפואר המעוטר בעיטורי קרמיקה ארמנית כחולה, שהיה בבעלותו של ערבי שחי בדרום אמריקה (ולכן המבנה לא הוכרז כ"רכוש נטוש" לאחר מלחמת העצמאות). עד 1948 פעלה במקום חנות המעדנים "ספיניס" שבתקופת המנדט הבריטי הייתה חנות מזון יוקרתית לבריטים ולעשירי ירושלים היהודים והערבים. המגדנייה נפתחה על ידי אלכסנדר (אלכס) וילנה (לילי) יליניץ, זוג ניצולי שואה מקרואטיה, שקראו למגדנייה "נדה" (Nada), על שם בתם (משמעות השם בסרבו-קרואטית היא תקווה). לילי יליניץ למדה קונדיטוריה עוד לפני מלחמת העולם השנייה, בקונדיטוריה בזאגרב. העוגות והחלות של "נדה" היו ברמה גבוהה, במיוחד על רקע הצנע ומדיניות הקיצוב של ראשית ימי המדינה. האופה הראשי, אוטו פיין, למד את מקצועו בווינה, והצליח לאפות מגוון עשיר ואיכותי של עוגות: משטרודל תפוחי עץ ועד לעוגות שוורצוואלד עם קצפת, שוקולד וקרם וניל. תחילה פעלה "נדה" כבית קפה ומגדנייה, בסגנון אירופי של הכנת העוגות ועיצוב המקום. הלקוחות היו בעיקר על בני הקהילה האוסטרו-הונגרית והייקית, דיירי המושבה הגרמנית ושכונות סמוכות, שהתגעגעו לטעמים של מרכז אירופה. הסמיכות לבתי עסק נוספים, כמו: קפה פטר (רח' כרמיה 4) ו"הגריל הרומני של בוקובסקי" (רח' עמק רפאים 43) יצרה לאזור כולו הילה של אירופאיות.

בשנת 1964 רכשו אליעזר ולאה שור את המקום מהבעלים הקודמים, והוזהרו שלא להיכנע לקשיים הכלכליים, שהיו באותם ימים ולא להתפשר על תחליפי מזון זולים יותר. משפחת שור הפעילה את המקום יחד עם הקונדיטור פיין, שהמשיך לעבוד ברוחו של יליניץ, ובמשך 30 השנים הבאות התפרסמה "נדה" כמותג איכות ויוקרה. בין היתר, נאפו שטרודלים של תפוחי עץ ודובדבנים, זאכרטורטה, קרמשניט (עוגת נפוליאון), קרואסונים צרפתיים, קוגלהוף שמרים, פטיפורים (petits fours) ממרציפן ושוקולד וגם חלות שבת.

"נדה" סיפקה עוגות לבתי קפה כמו "קפה אלנו", "קפה עטרה" וקפה טעמון במרכז העיר, וכן לבתי המלון מלון הולילנד ומלון עדן. עם לקוחותיה נמנו גם בית הנשיא, משכן הכנסת ומשרדי הממשלה, וראשי הממשלה גולדה מאיר, יצחק שמיר ויצחק רבין. צילומים של כמה מן האורחים החשובים, עם הקדשות, עיטרו את קירות בית העסק. בשנות ה-70 וה-80 נמנו על הלקוחות גם עשירי בית לחם, שמדי חג המולד היו מזמינים עוגות קרם ומרציפן רבות-קומות, וכן את אנשי או"ם שהטיסו עוגות משדה התעופה עטרות לאירועים חגיגיים שערך האו"ם באותה עת, במקומות כמו ביירות ואלכסנדריה. ברונו קרייסקי, קנצלר אוסטריה בשנים 1970–1983, התפעל מהשטרודל של "נדה" והעיד כי אינו נופל, לטעמו, מזה שבווינה. שמעם של מוצרי "נדה" הגיע עד ולינגטון בירת ניו זילנד, שם נפתחה מגדנייה באותו שם, אשר זכתה בשנת 1987 בתואר "מגדניית השנה".

באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 נסגרה מגדניית "נדה" בעקבות מחלתו של הקונדיטור. במקומה נפתחה מסעדה בשם יוג'ה, שהתמחתה במאכלים אסיאתיים, אך גם היא נסגרה כעבור זמן לא רב. בהמשך פעלו במקום מסעדת הסושי RYU (דרקון ביפנית), חנות של מזון אורגני, ומרכול המתמחה בבשר.
מגדניית נדה (חזית החנות)

== לקריאה נוספת ==
* דוד קרויאנקר, המושבה הגרמנית ורחוב עמק רפאים, הוצאת כתר, 2008, עמ' 310–311.
* דורי פינטו, ירח, עם עובד, 2020 (הספר מתאר את חייהם של חמישה מתושבי עמק רפאים במשך יום אחד בשנת 1969. נזכרים בו בהרחבה גם מגדניית נדה ועובדיה, אך היא מוצגת בשם בדוי כ"קונדיטוריה קוך").

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:ירושלים: בתי קפה ומסעדות
קטגוריה:המושבה הגרמנית (ירושלים)
אליאור לוי

אליאור לוי (נולד ב-2 בספטמבר 1977) הוא עיתונאי ישראלי, ראש תחום הפלסטינים בכאן חדשות. היה הכתב והפרשן לענייני פלסטינים של אתר ynet וידיעות אחרונות במשך 11 שנה.

==ביוגרפיה==
לוי גדל במעלה אדומים למד ביסודי בבית הספר תומר רחל במעלה אדומים ובחט"ב דקל וילנאי במעלה אדומים, למד ערבית מאז חטיבת הביניים שלו (ובסיוע סבתו). בבית הספר התיכון למד בבית חינוך - תיכון עירוני ג' (ירושלים). הוא בוגר האוניברסיטה העברית ביחסים בין לאומיים ולימודי המזרח התיכון.

את דרכו העיתונאית החל לוי ב-2008 כאשר החל לשמש כתב לענייני פלסטינים ברשות השידור.

ב-2011 עזב את רשות השידור ועבר ל-ynet ולידיעות אחרונות, שם החל לשמש ככתב ופרשן לענייני פלסטינים במקומו של עלי ואקד.

בין פרסומיו של לוי היו המגעים בין הליכוד לבכירים ברשות הפלסטינית על מנת לבקש תמיכה בבנימין נתניהו חודש לפני הבחירות לכנסת ה-24, הקמת נציגות חמאס בלבנון וחשיפת תמונתו של המחבל הפלסטיני שהרג את לוחם ימ"ס בראל שמואלי.

לוי גם היה שליח ynet וידיעות אחרונות לבחריין ולאוקראינה.

ב-20 ביוני 2022 הודיע שלאחר כ-11 שנה ב-ynet וידיעות אחרונות, הוא עוזב את תפקידיו, ועובר לשמש כראש התחום הפלסטיני בכאן חדשות. ב-6 ביולי 2022 פרסם את כתבתו האחרונה ב-ynet, וב-1 באוגוסט החל לעבוד רשמית בתאגיד השידור.

לוי נשוי ומתגורר בקיבוץ כרמיה שבעוטף עזה. בן למשפחה שכולה. <ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - כתבי כאן חדשות
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ג' (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
חרלמבוס פטרידיס

חרלמבוס פטרידיס (ביוונית: Χαράλαμπος Πετρίδης; נולד ב-19 באוקטובר 1974) הוא פוליטיקאי קפריסאי, המשמש כשר ההגנה של קפריסין.

==ביוגרפיה==
פטרידיס נולד בניקוסיה, קפריסין. הוריו ניהלו חברת נדל"ן. הוא למד לתואר ראשון בעריכת דין עם התמחות בניהול עיזבון באוניברסיטת אוקספורד ברוקס , והמשיך לתואר שני בכלכלת ומימון קרקעות בסניף של אוניברסיטת קיימברידג'.

לאחר סיום לימודיו החל לעסוק בנדל"ן, עם התמחות בשמאות מקרקעין, ייעוץ מקרקעין והכנת מחקרי כדאיות לעסקאות נדל"ן. בשנים 2004–2013 היה חבר בוועד המנהל של איגוד שמאי המקרקעין של קפריסין, ואף היה נשיא האגודה בשנים 2009–2013. בנוסף, הוא היה חבר במועצת המנהלים של המכון המלכותי של מודדים מוסמכים של קפריסין (2012–2014). בדצמבר 2013 הוא מונה לנשיא הארגון לפיתוח קרקעות של קפריסין (COAG), תפקיד בו כיהן עד 2016.<ref></ref>

בבחירות המוניציפליות של שנת 2016 התמודד פטרידיס לראשות עיריית אגלנציה, בה הוא מתגורר בשנת 2003.<ref></ref> הוא רץ מטעם מפלגת האספה הדמוקרטית, ונתמך על ידי נשיא קפריסין ניקוס אנסטסיאדיס. בבחירות הוא זכה ביתרון זעום של 45.73% מהקולות על פני יריבו קוסטאס קורטאס שזכה ב-44.68% מהקולות, ונבחר לראשות העיר.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

ב-29 ביוני 2020 נבחר פטרידיס על ידי הנשיא אנסטסיאדיס לכהן כשר ההגנה של קפריסין.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:שרי ההגנה של קפריסין
קטגוריה:קפריסאים שנולדו ב-1974
Melody

"Melody" (בעברית: מלודיה) הוא סינגל של המפיק המוזיקלי הבריטי, סיגלה, שיצא, על ידי חברות התקליטים מיניסטרי אוף סאונד ו-B1 רקורדינגס, ב-21 בינואר 2022.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> השיר כולל שירה של הזמרת-יוצרת הנורווגית, אידה מרטיניסן בוטן.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

נכון לאוגוסט 2022, השיר הושמע למעלה מ-58 מיליון פעמים בספוטיפיי.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הלירי פורסם בחשבון היוטיוב של סיגלה ב-21 בינואר 2022. נכון לאוגוסט 2022, הווידאו קליפ הלירי נצפעה למעלה מ-4 מיליון פעמים.<ref></ref>

הווידאו קליפ, שצולם בטאוטיוואקאן דה אריסטה , מקסיקו, פורסם בחשבון היוטיוב של סיגלה ב-4 בפברואר 2022. נכון לאוגוסט 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-5 מיליון פעמים.<ref></ref><ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!אזור
!תארים
!מכירות
|-
!פולין (ZPAV)
|זהב
|25,000
|-
!הממלכה המאוחדת (BPI)
|כסף
|200,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable sortable plainrowheaders"
! scope="col" |אזור
! scope="col" |תאריך
! scope="col" |פורמט
! scope="col" |חברת תקליטים
! class="unsortable" scope="col" |הערות
|- align="center"
!עולמי
| 21 בינואר 2022
| הורדת מוזיקה, הזרמת מוזיקה
|מיניסטרי אוף סאונד, B1 רקורדינגס
|<ref name=":1"></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2022
קטגוריה:סינגלים מ-2022
קטגוריה:שירי סיגלה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על מוזיקה
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירי דאנס-פופ
קטגוריה:שירי מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:שירי מוזיקת האוס
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפולין
מן הפח אל הפחת

מִן הַפַּח אֶל הַפַּחַת הוא ביטוי עברי המבוסס על לשון המקרא<ref>"וְהָעוֹלֶה מִתּוֹךְ הַפַּחַת יִלָּכֵד בַּפָּח" (ישעיהו כ"ד, י"ח)

כנראה שגם פח וגם פחת הם מקומות בלתי נעימים באופן שווה, ואין לסדר משמעות.</ref>. משמעות הביטוי היא הידרדרות במצב, מעבר ממצב רע למצב גרוע. ביטוי עברי דומה לו מצוי בספרות הראשונים: ללכת מדחי אל דחי.
==מקור הביטוי==
הביטוי בנוי על פסוק בספר ישעיהו המתאר מעבר מצרה אחת לחברתה: 

פסוק דומה לו נמצא בספר ירמיהו: 

בביטוי השגור כיום הוחלף סדר הנפילה, בעוד בפסוק עצמו העולה מן הפחת יפול בפח, בביטוי השגור מי שיצא מהפח יפול בפחת.

==קישורים חיצוניים==

* יעקב עציון, [http://www.zomet.org.il/_Uploads/1524.pdf?&~nfopt(fileDistorted=9892710463696648) מן הפח אל הפחת], באתר מכון צומת
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניבים וביטויים תנ"כיים
קטגוריה:ספר ישעיהו
אליהו רביבו

אליהו (אלי) רביבו (נולד בכ"ה באייר ה'תשל"ג, 27 במאי 1973) הוא חבר הכנסת העשרים וחמש מטעם הליכוד ויו"ר הוועדה המיוחדת לעובדים זרים.

== ביוגרפיה ==
נולד בלוד כבנם הבכור של יעקב ואסתר. הוא פעיל במפלגת הליכוד מאז הבחירות לכנסת הארבע עשרה ולראשות הממשלה (1996), ובד בבד היה עובד עיריית לוד. עם בחירת אחיו יאיר לראשות העיר ב־2013 פרש מתפקידיו בעירייה.

בבחירות המקדימות לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש (2022) התמודד על ייצוג מחוז השפלה ברשימת הליכוד, מחוז שנציגו משוריין במקום ה־19 ברשימת הליכוד, ואחיו יאיר ניהל את מטה הבחירות שלו. לאחר שראש ועד עובדי רשות שדות התעופה פנחס עידן, שזכה באותה משבצת בפריימריז הקודמים, פרש מההתמודדות והעביר את תמיכתו לרביבו, גבר האחרון על מועמדותם של דוד שרן, שהיה מנהל לשכת ראש הממשלה בנימין נתניהו, וגיא צור, חבר מועצת העיר רחובות, וזכה ל־48% מהקולות במחוז.

באפריל 2023 פורסם בערוץ 12 תחקיר של עמרי מניב ולפיו שבועיים לפני הפריימריז בליכוד שבהם זכה רביבו, סיפקה עיריית לוד בראשות אחיו יאיר אישורים חריגים לשני עסקים גדולים, מזהמים ובלי היתרים, השייכים לג'ומעה אזברגה, קבלן קולות ערבי של הליכוד, שתמך באחים.

התנגד להטלת מס על סיגריות שנמכרות בדיוטי פרי, מחשש שהמס יפגע בהכנסות של רשות שדות התעופה.

== חיים אישיים ==
נשוי למירי, להם שלושה ילדים והם תושבי גדרה. לרביבו תואר ראשון בחינוך מהקריה האקדמית אונו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גדרה: חברי הכנסת
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:יזמים ישראלים
קטגוריה:עובדי רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:ציונות דתית: חברי כנסת
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים וחמש
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:יושבי ראש הוועדה המיוחדת לבעיית העובדים הזרים
קטגוריה:לוד: חברי הכנסת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
שלום דנינו

שלום דנינו (נולד ב־30 באפריל 1956, י"ט באייר ה'תשט"ז) הוא פוליטיקאי ישראלי המכהן כחבר הכנסת העשרים וחמש מטעם הליכוד.

== ביוגרפיה ==
שלום דנינו נולד ב־30 באפריל 1956 באופקים לפריחה ומאיר דנינו שעלו ממרוקו וגדל במשפחה של מצביעי תנועת החרות מראשוני היישוב.

דנינו שירת בחיל האוויר הישראלי במשך כעשור והשתחרר בדרגת רב-סרן. קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת בן-גוריון וכן בוגר תעודה בניהול מאוניברסיטת בר-אילן.

דנינו הוא יזם ואיש עסקים והוא בעל בית האבות "דורות".<ref name="ללן0"></ref>

ב-2019 התמודד דנינו בבחירות המקדימות במפלגת הליכוד לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת על משבצת מחוז הנגב אך הפסיד לשלמה קרעי.<ref></ref><ref></ref> דנינו הוצב במקום ה־55 ברשימה. עקב המשבר הפוליטי בישראל
לא נערכו בחירות מקדימות נוספות ב, העשרים ושלוש והעשרים וארבע, ודנינו הוצב במקום ה־55–57 ברשימה.

בבחירות המקדימות בליכוד ב־2022 נבחר דנינו למשבצת מחוז הנגב כשהוא גובר על ראש עיריית קריית מלאכי ליאור קצב ועל סגן ראש עיריית באר שבע שמעון בוקר.<ref name=":0"></ref> הוא שובץ במקום ה-22 ברשימת הליכוד, שזכתה ל־32 מנדטים וכך נכנס לכנסת.

ביוני 2023 התייחס לרפורמה המשפטית, טען כי ניסה לעצור אותה, אך יצא נגד ההפגנות במסגרת המחאה נגד הרפורמה. 

דנינו חבר בוועדת הכלכלה ובוועדת החוץ והביטחון, יו"ר קבוצת ידידות ישראל אלבניה, יו"ר קבוצת ידידות ישראל פורטוגל, יו"ר משותף עם חברת הכנסת אפרת רייטן בקבוצת ידידות טורקיה ישראל.<ref></ref>

ב-31 בינואר 2023 מונה כיו"ר ועדת המשנה למוכנות וביטחון שוטף של ועדת החוץ והביטחון ושימש בתפקיד זה גם במהלך מתקפת הפתע על ישראל. תחקיר שבוצע בנובמבר 2023 העלה כי הוועדה בראשותו לא כונסה אף פעם מאז הקמתה ועד מועד זה.<ref></ref>

בנובמבר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, הגיש דנינו תלונה נגד אזרחית שריססה גרפיטי על קיר ביתו בעומר.<ref></ref><ref></ref>

=== חיים אישיים ===
דנינו מתגורר בעומר שבנגב, נשוי לאלן ואב לשלוש בנות. אחיו הוא ראש עיריית אופקים איציק דנינו.

דנינו חבר בוועד המנהל של מוזיאון חיל האוויר.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי הכנסת העשרים וחמש
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:עומר: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
אליהו דלל

אליהו (אלי) דלל (נולד ב-24 בפברואר 1955, ב' באדר ה'תשט"ו)<ref></ref> הוא חבר הכנסת העשרים וחמש מטעם מפלגת הליכוד ויו"ר הוועדה לזכויות הילד. בעבר היה סגן ראש העיר נתניה וממלא מקומה וקודם לכן מנכ"ל העירייה והחברה לפיתוח העיר.

== ביוגרפיה ==
אלי דלל נולד לראובן, מיוצאי עיראק. בהשכלתו הוא מהנדס מכונות ובעל תואר שני במנהל ובמדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב. ב־1981–1982 עמד בראש אגודת הסטודנטים של האוניברסיטה, ובתקופה זו החל את פעילותו במפלגת הליכוד.

היה מנכ"ל עיריית נתניה והחברה לפיתוח נתניה. לקראת הבחירות לרשויות המקומיות ב־2008 חבר למרים פיירברג – ראש העיר מטעם הליכוד מאז 1998, להקמת מפלגה חדשה בשם "נתניה אחת", שרשמה אז הישג של שליש מהמושבים במועצה (9 מ־27). גם במערכות הבחירות הבאות התמודדה המפלגה במתכונת דומה וזכתה להישגים דומים.

עד לבחירתו לכנסת ב־2022 היה דלל סגנה של פיירברג וממלא מקומה, ממונה על תחבורה, היערכות לשעת חירום, אזורי תעשייה ופיתוח עסקי וראש ועדות בטיחות בדרכים, שימור אתרים, כספים והנצחת זכר נרצחי הטרור. בנוסף, הוא חבר בוועד המנהל של המכללה האקדמית נתניה ובחבר הנאמנים שלה ובעמותת ידידי מרכז רפואי מאיר. בבחירות המקדימות לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש התמודד לרשימת הליכוד מטעם מחוז מישור החוף, גבר על מבקר הליכוד שי גלילי ושובץ במקום ה-29, ונבחר לכנסת. בכנסת ה-25 מכהן דלל כיו"ר הועדה לזכויות הילד וחבר בוועדת הכספים והוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

== חיים אישיים ==

דלל נשוי לעורכת הדין אסתר דלל ואב לשלושה ילדים, שניים מהם מהנדסים ואחד רואה חשבון. מתגורר בשכונת נווה איתמר בנתניה. חובב רכיבה על אופניים ובישול, ואף הופיע בעונה השמינית של מאסטר שף (2019).<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי עיריית נתניה
קטגוריה:חברי מועצת העיר נתניה
קטגוריה:מהנדסי מכונות ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מתחרי מאסטר שף (ישראל)
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים וחמש
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
עלי גייטי

עלי גייטי (בערבית: علي غاتي; באנגלית: Ali Gatie; נולד ב-31 במאי 1997) הוא זמר-יוצר עיראקי-קנדי.

== קורות חייו ==
עלי גייטי נולד להורים עיראקים בתימן ב-31 במאי 1997.<ref name="BB"></ref> מאוחר יותר, עבר לגור באבו דאבי, ולאחר מכן במיסיסוגה, קנדה.<ref name="coolaccidents"></ref>

== קריירה ==
ב-2018, הוא הוחתם בחברת התקליטים וורנר רקורדס.<ref></ref>

ב-14 ביוני 2019, הוא הוציא את הסינגל "It's You". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-70 בבילבורד הוט 100.<ref name="BB" /><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

ב-8 בנובמבר 2019, הוא הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, You.<ref></ref>

ב-23 בינואר 2020, הוא הוציא את הסינגל "What If I Told You That I Love You". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-95 בבילבורד הוט 100.

ב-13 באוקטובר 2020, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם טייט מקריי, את הסינגל "Lie to Me". הסינגל הגעי, בשיאו, למקום ה-76 בקנדה ולמקום העשירי בניו זילנד. בנוסף, הסינגל זכה בתואר זהב מ-Music Canada

ב-26 במרץ 2021, הוא הוציא את המיני-אלבום השני שלו, The Idea of Her.<ref></ref>

ב-2021, הוא היה מועמד בפרס ג'ונו בקטגוריות אמן השנה, בחירת הקהל ואלבום השנה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים-יוצרים קנדים
קטגוריה:זמרים קנדים
קטגוריה:פזמונאים קנדים
קטגוריה:זמרים עיראקים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1997
מרים חנון (כדורסלנית)

מרים חָנוּן (נולדה ב-6 ביולי 1994) היא כדורסלנית ישראלית המשחקת בנבחרת הנשים של ישראל ומשנת 2022 בקבוצת ב.מ.ס. הרלב מהליגה המקצוענית הראשונה של דנמרק.

== קורות חיים ==
חנון נולדה בכפר דֶבֵּל שבדרום לבנון, בת למשפחת קצין בצבא דרום לבנון, שעקרה בהליכה רגלית אל מעבר לגבול, ומשם לנהריה. זאת בעת נסיגת צה"ל מלבנון בשנת 2000. היא החלה לשחק כדורסל בקבוצת הנערות של הפועל נהריה ולאחר מכן בקבוצת הבוגרות שלה<ref name=":0"></ref>, זאת על אף התנגדותו של אביה לאורך רוב דרכה<ref name=":2" />. בשנת 2013 קיבלה מלגה לשחק בארצות הברית ושיחקה שם עד שנת 2015 בקבוצת הנשים של אוניברסיטת מדינת ג'ורג'יה , ארצות הברית ואז עברה לשחק באקרד קולג' עד שנת 2017<ref></ref>, שם הייתה שותפה לאליפות הקונפרנס באותה שנה<ref></ref>. בשנה זו חזרה לארץ והצטרפה בקבוצת בנות הרצליה לשתי עונות, ולאחר מכן לשתי עונות בקבוצת א.ס. רמת השרון, ולבסוף בעונת 2021-22 לאליצור רמלה, איתה זכתה באליפות המדינה ושיחקה גם במסגרת היורוקאפ<ref name=":0" />.

היא ייצגה את ישראל במסגרת נבחרות הנשים למיניהן כדלקמן: נבחרת הקדטיות במסגרת אליפות אירופה דרג ב' במקדוניה 2010; נבחרת הנערות עם שתי אליפויות אירופה דרג ב' בשנים 2011 ו-2012; עם נבחרת העתודה בשתי אליפויות אירופה דרג ב' בשנים 2013 ו-2014 ועם נבחרת הבוגרות במוקדמות אליפות אירופה בשנים 2020 ו-2021<ref name=":0" />. הממוצעים הטובים ביותר שלה היו עם נבחרת העתודה ב-2014: 7.6 נקודות, 5.4 ריבאונדים, 1.1 אסיסטים ב-25 דקות<ref name=":0" />.

ב-11 אוגוסט 2022 יצאה הודעה שחנון מצטרפת לקבוצת הנשים של קבוצת ב.מ.ס. הרלב מהליגה המקצוענית הראשונה של דנמרק<ref name=":1" />.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.wbl.co.il/player.asp?PlayerId=694 מרים חנון], באתר מנהלת הליגה
* [https://www.youtube.com/watch?v=rw6b7PkoWwk Mariam Hannoun #5 2020 2021 Highlights], סרטון יוטיוב, 6 יוני, 2021
* [https://www.facebook.com/watch/?v=389879931436969 מלבנון באהבה: הכדורסלנית מרים חנון]. כתבת כאן 11 בהרצה, 2018.
* [https://www.youtube.com/watch?v=_cBu1U0Xg4o ליגה אחרת - בחורה כארז]. עודד גוברשטין, ערוץ ספורט ישיר HD5

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורסלניות אליצור רמלה
קטגוריה:כדורסלניות נבחרת ישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי לבנון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1994
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
שטפן זייברט

זייברט נפגש עם נשיא מדינת ישראל [[יצחק הרצוג, 2022]]
שטפן רידיגר זייברט (בגרמנית: Steffen Rüdiger Seibert; נולד ב-7 ביוני 1960) הוא עיתונאי, מנחה, עובד ציבור ודובר גרמני, המכהן כשגריר גרמניה בישראל מ-2022. קודם לכן כיהן כדובר ממשלת גרמניה וכמנהל לשכת העיתונות והמידע של הממשלה הפדרלית בשנים 2010–2021 ועבד כעיתונאי וכמנחה בערוץ ZDF.

==ביוגרפיה==
זייברט נולד ב-7 ביוני 1960 בעיר מינכן. כשהיה בן 12, הוריו התגרשו והוא עבר לגור עם אמו, תחילה בשטוטגרט ולאחר מכן בהנובר. הוא למד היסטוריה, ספרות ומשפט ציבורי באוניברסיטת המבורג ובבית הספר לכלכלה של לונדון, וסיים עם תואר שני באוניברסיטת המבורג ב-1987.

ב-1989 החל לעבוד כעיתונאי ב-ZDF. בין היתר היה עורך במספר תוכניות, כתב הערוץ בוושינגטון די. סי. שבארצות הברית בשנים 1992–1995, ומגיש של כמה תוכניות חדשות מרכזיות. ב-2002 זכה בפרס המצלמה המוזהבת הגרמני על משדר מיוחד שהגיש בעקבות פיגועי 11 בספטמבר ב-2001 בארצות הברית, וב-2005 זכה ביחד עם יוהנס קרנר בפרס במבי בקטגוריית "אירוע הטלוויזיה של השנה" על הגשת משדר התרמות לנפגעי הצונאמי באוקיינוס ההודי ב-2004.

ב-2010, אולריך וילהלם , שהיה דובר ממשלת גרמניה הפדרלית ומנהל לשכת העיתונות והמידע של הממשלה הפדרלית בחמש השנים הראשונות לכהונתה של הקנצלרית אנגלה מרקל, מונה לתפקיד בכיר בגוף התקשורת הבווארי באיירישר רונדפונק ולכן הודיע שיתפטר מתפקידו. עורך העיתון "די צייט" ג'ובאני די לורנצו , שלמד עם זייברט בתיכון, המליץ לאנשיה של מרקל למנות אותו לתפקיד, והוא החל לכהן ב-11 באוגוסט 2010. על אף קשיים ומתיחות מול ההנהגה הפוליטית בשנותיו הראשונות בתפקיד, בסופו של דבר הוא הפך לבעל הכהונה הארוכה ביותר בתולדות התפקיד - 11 שנים - ולאחד מיועציה הקרובים ביותר של מרקל. כאשר מונה לדובר לא היה חבר במפלגה כלשהי, אך במהלך כהונתו הצטרף למפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית (CDU), מפלגתה של מרקל.

ב-8 בדצמבר 2021, עם סיום כהונתה של מרקל ותחילת כהונתו של הקנצלר אולף שולץ, סיים זייברט את כהונתו והוחלף על ידי שטפן הבשטרייט .

במרץ 2022 מונה על ידי ממשלת שולץ לשגריר גרמניה בישראל. ב-9 באוגוסט הגיש את כתב האמנתו לנשיא ישראל יצחק הרצוג והחל את כהונתו באופן רשמי.
זייברט משקיע לא מעט בלימוד עברית והשיג שליטה לא רעה בזמן קצר.

==חיים אישיים==
זייברט הוטבל כפרוטסטנט, אך בהמשך חייו המיר את דתו לנצרות קתולית. הוא נשוי ואב לשלושה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://tel-aviv.diplo.de/il-he/botschaft/-/2542174 קורות חיים] של זייברט, באתר שגרירות גרמניה בתל אביב

==הערות שוליים==

קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים גרמנים
קטגוריה:עיתונאים גרמנים
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה
קטגוריה:דוברים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המבורג
קטגוריה:מגישי חדשות
קטגוריה:מנחי טלוויזיה גרמנים
קטגוריה:פקידים במשרדי ממשלה
קטגוריה:שגרירי גרמניה
קטגוריה:שגרירים בישראל
קטגוריה:חברי המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1960
אסתר הלמן נוסבוים

אסתר הלמן נוסבוים (נולדה ב־1961) היא שופטת ישראלית המכהנת כנשיאת בית המשפט המחוזי בנצרת.

== ביוגרפיה ==
הלמן נוסבוים סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון הגימנסיה העברית בירושלים בשנת 1979. לאחר השירות הצבאי החלה ללמוד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, אותם סיימה בשנת 1985. היא התמחתה בבית המשפט העליון ובמשרד עורכי דין ובשמת 1986 הוסמכה כעורכת דין.

בשנים 1986–1994 עבדה כעורכת דין שכירה.

==קריירה שיפוטית==
במאי 1994 מונתה הלמן נוסבוים לרשמת בתי משפט השלום במחוז הצפון.

במרץ 1997 היא נבחרה לכהן כשופטת של בית משפט השלום במחוז הצפון.

בספטמבר 2001 נבחרה לכהונה בפועל כשופטת בבית המשפט המחוזי בנצרת למשך שנה.

בנובמבר 2002 מונתה לכהונת סגן נשיא בבית משפט השלום בנצרת.

במאי 2004 מונתה לכהן כרשמת ושופטת בפועל של בית משפט המחוזי בנצרת.

בספטמבר 2004 מונתה לכהן כשופטת בית המשפט המחוזי בנצרת.

הלמן נוסבוים ישבה בהרכב שהרשיע את רומן זדורוב ברצח תאיר ראדה, בהחלטה שניתנה פה אחד.

בדצמבר 2016 מונתה לכהונת סגנית נשיא בית המשפט המחוזי נצרת. במהלך כהונתה כסגנית נשיאת בית המשפט המחוזי בנצרת, הלמן נוסבוים כהנה כחברה בבית הדין המשמעתי לשופטים.<ref></ref>

בפברואר 2022 מונתה לנשיאת בית המשפט המחוזי בנצרת, כשהיא מחליפה את השופט אברהם אברהם.<ref></ref><ref name=":0"></ref>

השתתפה בוועדה שמינה שר המשפטים יריב לוין לבחירת נשיא בית המשפט המחוזי בבאר שבע.<ref></ref>

==חיים אישים==
הלמן נוסבוים, חברת קיבוץ כפר רופין לשעבר, מתגוררת בכפר תבור. היא נשואה לאברהם הלמן ולהם ארבעה ילדים.<ref name=":0" />

==קישורים חיצוניים==
* [https://judgescv.court.gov.il/8b8c84ba-645e-e811-8105-0050568a6817אסתר-הלמן-נוסבוים אסתר הלמן נוסבוים], באתר הרשמי של הרשות השופטת

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שופטות ישראליות
קטגוריה:נשיאי בית המשפט המחוזי בנצרת
קטגוריה:בוגרות גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:כפר רופין: אישים
קטגוריה:כפר תבור: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1961
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
Traumazine

Traumazine הוא אלבום האולפן השני של הראפרית האמריקאית מייגן די סטליון. האלבום יצא לאור ב-12 באוגוסט 2022, על ידי חברות התקליטים 300 אנטרטיינמנט ו-1501 סרטיפייד.<ref></ref><ref></ref>

==רקע והכרזה==
ביוני 2022 חשפה די סטליון בראיון לרולינג סטון שהיא שיתפה פעולה עם הראפר פיוצ'ר עבור אלבומה השני הקרוב בשיר ששמו "Pressurelicious".<ref></ref> ב-11 באוגוסט 2022, הכריזה די סטליון בעמוד בטוויטר שלה שאלבום האולפן השני שלה Traumazine יצא לאור למחרת.<ref></ref>

==== רשימות סיכום שנה ====
האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022.
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
!ארגון
!רשימה
!מיקום
!מקור
|-
|NME
|50 האלבומים הטובים ביותר של שנת 2022
|47
|<ref></ref>
|-
|רולינג סטון
|100 האלבומים הטובים ביותר של שנת 2022
|17
|<ref></ref>
|-
|Alternative Press
|האלבומים הטובים ביותר של שנת 2022
|נכלל
|<ref></ref>
|}

==רשימת רצועות==

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
|+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Traumazine
!מדינה
!תאריך
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
! rowspan="2" |עולם
|rowspan="2" |12 באוגוסט 2022
|הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה
|rowspan="2" |300 אנטרטיינמנט • 1501 סרטיפייד
|<ref>Traumazine release formats:
# 
# </ref>
|-
|תקליטור
|<ref></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2022
קטגוריה:אלבומי מייגן די סטליון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי הפתעה
ריגטוני

ריגטוני (באיטלקית: Rigatoni) היא סוג של פסטה בצורת צינור באורכים וקטרים שונים שמקורה באיטליה<ref></ref><ref></ref><ref name=":0"></ref>. היא ארוכה יותר מפנה וזיטי, ולעיתים מעוקלת מעט.

מקור המילה "ריגטוני" במילה האיטלקית rigato (rigatone היא המילה המרחיבה ו-rigatoni – צורת הרבים), שפירושה "מחורץ" או "מקווקו", והיא מזוהה עם המטבח של דרום ומרכז איטליה<ref name=":0" /><ref></ref>.

ריגטוני היא פסטה מועדפת במיוחד בדרום איטליה, במיוחד בסיציליה. החריצים, שעל שמם נקראת הפסטה, מהווים משטחי הדבקה טובים יותר עבור רטבים וגבינה מגוררת מאשר פסטה בעלת צדדים חלקים כמו זיטי.

==ראו גם==
* מאזה מניקה

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סוגי פסטה
וזה חזק

"וזה חזק" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי ליאור נרקיס. הוא יצא לאור ב-1 במאי 2022, על ידי חברת התקליטים Mobile1 Music, כסינגל שלא מתוך אלבום. השיר נכתב על ידי נרקיס, רון ביטון וניצן קייקוב, שגם הפיק את השיר. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-143 אלף השמעות.

השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים של המדיה פורסט.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי פורסם ב-1 במאי 2022, יום צאת השיר. הוא בוים והופק על ידי ירין אלוש. נכון לאוגוסט 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-1.2 מיליון צפיות.

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
|1 במאי 2022
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|Mobile1 Music
|style="text-align:center;"|
|}

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי ליאור נרקיס
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רון ביטון
קטגוריה:סינגלים בהוצאת Mobile1 Music
7220

7220 הוא אלבום האולפן השביעי של הראפר האמריקאי ליל דורק. את האלבום הוציאו בשנת 2022 לאור חברות התקליטים אונלי דה פמילי, אלאמו וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט. הוא כולל מספר שיתופי פעולה של דורק עם פיוצ'ר, גאנה, סאמר ווקר ומורגן וולן. רצועת בונוס בשם "Computer Murderers" פורסמה ב-18 במרץ, ואילו מהדורת הדלוקס של 7220 יצאה לאור ב-24 ביוני. היא כוללת הופעות אורח נוספות של מאניבאג יו, אלה מאי וא בוגי ויט דה הודי.

7220 קיבל ביקורות חיוביות בדרך כלל ממבקרי המוזיקה העכשווית. הוא נכנס למצעד הבילבורד 200 במקום הראשון, ונמכר בכ-120,500 יחידות שקולות לאלבום בשבוע הראשון לצאתו.

== רקע ==
7220 הוא מספר הבית בו התגוררה סבתו של דורק וגם שם הפר בפרסמה אמו, לאשונדה וודארד. ספרה פורסם גם כן ב-2022. כאשר חשף את שמות הרצועות של האלבום הסביר כי הן יעסקו בעיקר בתקופת ילדותו בביתה של סבתו. הוא הבטיח כי על-אף רצועה לא יהיה ניתן לדלג – ביטוי שמשמעותו כי אף אחת מהרצועות לא תיחשב כ"חסרת איכות" או "רדודה".<ref></ref>

== הוצאה לאור ==
ב-4 בנובמבר 2021 חשף דורק את שם האלבום באמצעות סטורי שהעלה לחשבון האינסטגרם שלו.<ref></ref> ב-12 בינואר 2022 הודיע כי בכוונתו לצאת לסיבוב הופעות שיקדם את 7220. הוא גם חשף כי הופעתו הראשונה תיערך ב-8 באפריל בפיניקס שבאריזונה, ואילו ההופעה האחרונה תתקיים בעיר הולדתו שיקגו שבאילינוי.<ref></ref> ב-31 בינואר הסביר את משמעות כותרת האלבום. שבוע לאחר מכן הכריז על תאריך פרסומו.<ref></ref> הוצאת האלבום תוכננה להתרחש במקבל לפרסום של האלבום האחד-עשר של הראפר שיקגו, שעבד יחד עם קניה וסט ב-Donda 2. אולם שתי ההוצאות נדחו.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! ארצות הברית (RIAA)
| זהב
| 500,000
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קוביטס
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי חברת סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
Pissed Me Off

"Pissed Me Off" (בעברית: "עצבן אותי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי ליל דורק. הוא יצא לאור ב-15 באוקטובר 2021, על ידי חברת התקליטים אלאמו, כסינגל ראשון מתוך 7220.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי דורק ומתיו מנואל, שגם הפיק אותו. ג'סיקה מקיני מ-Complex Networks תיאה את השיר כ"חזק ואגרסיבי". דוק מתחיל את השיר במחווה לאחיו המנוח ד-ת'אג. בפסוקית מזכיר את הפלישה לביתו ביולי 2021, בו נאלץ לירות בנשק לעבר הפולשים כדי להגן על חברתו. הוא גם הזכיר את קינג וון, חברו הקרוב שנהרג בנובמבר 2020.<ref></ref><ref></ref>

בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-33.8 מיליון השמעות.

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! ארצות הברית (RIAA)
| זהב
| 500,000
|}

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירי ליל דורק
קטגוריה:שירים באנגלית
Lion Eyes

"Lion Eyes" (בעברית: "עיני אריה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי ליל דורק. הוא יצא לאור ב-12 בנובמבר 2021, על ידי חברת התקליטים אלאמו, כסינגל שלא מתוך אלבום.

== רקע ==
השיר כולל צלילי פסנתר בקטע אינסטרומנטלי המוקדש לו. דורק שר על ההצלחות בחייו, וכן גם על הכישלונות: אבודן חבריו, אלימות, חייו בצל כנופיות רחוב המקנות לו גאווה ומחפות על חוסר הביטחון שלו, לטענתו. לאורך השיר מצהיר דורק כי יש לו עין של אריה ולב של נמר.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref><ref name=":2"></ref>

== וידאו קליפ ==
הקליפ וים על ידי ג'רי הפקות. הוא מציג את דורק בביתו, שם הוא מציג לראווה את כספו, אוסף השעונים והתכשיטים שלו, משחק במשחקי וידאו ומתאמן. נכון לאוגוסט 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על 20 מיליון צפיות.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירי ליל דורק
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על יונקים
נקודת אדוארדס

נקודת אדוארדס או נקודת אדוארדז או אדוארדס פוינט (באנגלית: Edwards Point) היא לשון יבשה סלעית בקצה הדרומי של חצי האי קרמן, שבאי רוברט באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.

חצי האי קרמן הוא הקצה הדרומי של האי רוברט.

נקודת אדוארדס היא נקודת הכניסה הדרום-מזרחית של מצר אינגליש ומהווה את הצד המערבי של הכניסה למפרץ דבסיל ואת הצד הדרום-מזרחי של הכניסה מיקלבי קוב.

נקודת אדוארדס ממוקמת 5.04 קילומטרים צפונית - מזרחית לנקודת סנטה קרוז שבאי גריניץ';

נקודת אדוארדס ממוקמת 4.57 קילומטרים דרומית - מזרחית לנקודת ברון;

נקודת אדוארדס ממוקמת 6.14 קילומטרים דרומית - דרום-מערבית לנקודת רוברט.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי אזור הנקודה ===

האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור נקודת אדוארדס, היו צידי כלבי ים, שהגיעו לאזור בתחילת המאה ה-19.

האזור מופה לראשונה על ידי משלחת מיפוי בריטית בשנת 1968, ועל ידי ממפים בולגרים בשנת 2005 וכן בשנת 2009.

=== מקור השם ===

לשון היבשה נקראת על שם ויקטור אדוארדס (Victor Edwards), שהיה קרטוגרף במשרד ההידרוגרפי של הממלכה המאוחדת (United Kingdom Hydrographic Office (בראשי תיבות: UKHO)) במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20.

== קישורים חיצוניים ==
* נקודת אדוארדס - תצלום לווין, תוך סימון אתרים סמוכים באתר קופרניקס

אדוארדס
דאונינג 11

[[פיליפ האמונד מברך את שר האוצר האמריקני ג'ק לו ברחוב דאונינג 11]]
רחוב דאונינג מספר 11 (המכונה לעיתים רק מספר 11) הוא מעונו הרשמי של שר האוצר של בריטניה (שבאופן מסורתי מחזיק גם בתואר הלורד השני של האוצר). המעון, השוכן ברחוב דאונינג שבלונדון, נבנה ב-1682 לצד מעונו הרשמי של ראש ממשלת הממלכה המאוחדת, ברחוב דאונינג 10.

שר האוצר הראשון שגר שם היה הנרי פטי-פיצמוריס ב-1806, אך רחוב מספר 11 הפך למשכנו הרשמי של שר האוצר רק ב-1828.<ref></ref>

משנת 1997 ואילך, ראשי הממשלה טוני בלייר, גורדון בראון, דייוויד קמרון, תרזה מיי ובוריס ג'ונסון בחרו להתגורר במשך כל תקופת כהונתם או חלק ממנה בדירה שמעל רחוב 11, שכן דירת המגורים שם גדולה יותר מאשר ברחוב 10. עם זאת, ביתו של ראש הממשלה נחשב באופן מסורתי לרחוב דאונינג 10.<ref></ref>

== רקע ==
מספר 11 הוא חלק מאחוזה מהתקופה הג'ורג'יאנית. הבניין משקיף על פארק סנט ג'יימס ועל רחבת משמר הסוסים ומורכב, משמאל לימין, מהמספרים 12, 11 ו-10.

מספר 11 ממוקם משמאל למספר 10, שמהווה את מעונו הרשמי של ראש הממשלה מאז תחילת המאה ה־19. מספר 12, משמאל למספר 11, הוא מעונו הרשמי של המצליף הראשי, אך הוא משמש כעת כמשרד העיתונות של ראש הממשלה.

כתוצאה משינויים פנימיים רבים במהלך השנים, שלושת הבתים הם קומפלקס אחד מבפנים; אפשר ללכת ממספר 11 למספר 10 דרך דלת פנימית, מבלי להשתמש בדלתות הרחוב. משרד הקבינט בווייטהול מקושר ישירות לבתים האלה דרך חלקו האחורי ומהווה משרד בפועל של ראש הממשלה וחברי מועצות בכירים.

הבית הוא אחד מכמה בתים שנבנו על ידי ג'ורג' דאונינג בין 1682 ל-1684. הוא שופץ בשנים 1723–1735. יחד עם מספר 10, הוא עבר שחזור גדול על ידי ריימונד ארית', בין השנים 1960–1964.<ref>The Architect and Building News, 25 December 1963</ref> למרות השחזור, חלק גדול מגרם המדרגות של הבית נשמר.

== מאז כהונת טוני בלייר ==
כשטוני בלייר הפך לראש ממשלה ב-1997 הוא בחר להתגורר במספר 11, ולא במספר 10, מכיוון שהוא כלל אזור מגורים גדול יותר; בלייר התגורר באותה תקופה עם אשתו ומספר ילדיהם הקטנים, בעוד גורדון בראון, שר האוצר שלו, היה באותו שלב עדיין רווק.<ref></ref> ב-2007, כשבראון הפך לראש ממשלה, הוא בחר תחילה לגור במספר 11,<ref></ref> אך עד מהרה חזר למספר 10; בראון כבר היה נשוי אבל היו לו פחות ילדים מאשר לבני הזוג בלייר.

לאחר הבחירות הכלליות ב-2010, ראש הממשלה הנכנס, דייוויד קמרון, עבר להתגורר במספר 11, במקום בדאונינג 10, מכיוון שג'ורג' אוסבורן בחר להישאר בביתו הפרטי שבנוטינג היל.<ref></ref> בתחילת אוגוסט 2011, אוסבורן עבר למספר 10.<ref></ref>

ראש הממשלה בוריס ג'ונסון ושר האוצר סאג'יד ג'וויד, עד להתפטרותו בפברואר 2020, המשיכו את המנהג והתגוררו בדירות ששימשו באופן מסורתי את עמיתיהם.

במרץ 2020, ראש הממשלה בוריס ג'ונסון שיפץ את דירת המגורים במספר 11. חקירה של ועדת הבחירות חוקרת את מימון השיפוץ הזה.<ref></ref> הפרשה כונתה בעיתונות פרשת Cash-for-Curtains.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לונדון: בנייני ממשל
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: מעונות רשמיים
מיכאל רביב

מיכאל רביב (נולד ב-7 בספטמבר 1946) הוא אגרונום פרופסור אמריטוס לחקלאות במרכז וולקני ובפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ברחובות<ref> [https://www.agri.gov.il/he/pages/2020.aspx מיכאל רביב], באתר של מרכז וולקני</ref>.

== ביוגרפיה ==
רביב נולד בתל אביב לאנטולי (נפתלי) רבינוביץ ולאסתר שפירא רבינוביץ. אימו הייתה נכדתו של הרב הליטאי זלמן סנדר כהנא שפירא. הוא למד בתיכון אליאנס בתל אביב, עיברת את שמו ל״רביב״ בגיל 16, היה חבר בתנועת הנוער המחנות העולים ושירת בנח"ל. במהלך השירות נישא לאילה נהרין רביב, ולאחר השחרור הם הצטרפו לקיבוץ אייל. ב-1970 הם עזבו את הקיבוץ, חזרו לתל אביב ורביב החל את לימודיו בפקולטה לחקלאות ברחובות, שם הוא השלים לימודי תואר ראשון, שני ודוקטורט בשנת 1979. החל לעבוד במכון וולקני בבית דגן כבר בזמן לימודיו והצטרף כחוקר בכיר במרכז המחקר נווה יער של מנהל המחקר החקלאי עם סיום לימודיו. עבד בנווה יער מ-1979 עד פרישתו ב-2013, ושימש כראש השלוחה בשנים 1999–2005.

== עבודתו המדעית ==

פרסם יותר ממאה מאמרים בכתבי עת מדעיים והשתתף בעריכת ספר משפיע על גידול במצעים מנותקים שיצא בהוצאות Elsevier בשתי מהדורות<ref>[https://lieth.ucdavis.edu/pub/pub071_ravivlieth_soillessculture_book.pdf Soilless Culture: Theory and Practice]</ref> <ref>[https://www.elsevier.com/books/soilless-culture-theory-and-practice/raviv/978-0-444-63696-6 Soilless Culture: Theory and Practice]</ref>. רביב התפרסם בשל עבודתיו הרבות ותרומתו המדעית בתחום החקלאות המקיימת ובפרט בתחום יצור קומפוסט<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל מרכז וולקני
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: הפקולטה לחקלאות
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מדענים ישראלים
מיכאל רביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
מריו קולונה

מריו קולונה (בפורטוגזית: Mário Esteves Coluna; 6 באוגוסט 1935 – 25 בפברואר 2014) היה כדורגלן פורטוגזי, ששיחק בעמדת הקשר מרכזי. הוא נחשב לאחד הקשרים הטובים בדורו, ונתפס כאחד הכדורגלנים הפורטוגזים המוכשרים בכל הזמנים.

==ביוגרפיה==
נולד באי איניאקה, מוזמביק, שהייתה אז לקולוניה פורטוגזית. אביו הגיע מפורטוגל ואמו תושבת המקום. קולונה חתם ב-1954 בבנפיקה ליסבון שבה העביר את מרבית הקריירה. הוא זכה לכינוי O Monstro Sagrado (המפלצת הקדושה), והיה לאחד המוזמביקים הראשונים ששיחקו כדורגל מקצועי מחוץ למדינתו.

בעונתו הראשונה 1954/1955 הוצב בעמדת החלוץ וסיים עם 14 שערים ב-26 משחקים, בנוסף לזכייה בליגה הפורטוגלית. לאחר מכן, הוסב בהצלחה לעמדת הקשר המרכזי או ההתקפי על ידי המאמן אוטו גלוריה, שם הוא ניצל היטב את היתרונות שלו. קולונה ניחן בסיבולת וכוח, בעל מסירה מדויקת למרחקים ארוכים וכישורים טכניים. הוא היה לקפטן בנפיקה בין השנים 1963–1970, וזכה עימה בשלל תארים בזירה המקומית. ההישג הגדול של בנפיקה באותה התקופה היה הזכייה פעמיים בגביע אירופה לאלופות בעונות 1960/1961 ו-1961/1962. בשני הגמרים פגשה קבוצות ספרדיות, ברצלונה וריאל מדריד בהתאמה, כשבשניהם קולונה כבש. בניצחון על ריאל מדריד אף ויתר על בעיטת עונשין עבור אאוזביו הצעיר, כדי שזה יוכל להבקיע. קולונה ערך במדי בנפיקה בסך הכל 525 הופעות רשמיות, בהן כבש 127 שערים לאורך 16 עונות.

אחרי הפרישה כיהן קולונה בתפקיד נשיא התאחדות הכדורגל של מוזמביק, לאחר שזו קיבלה עצמאות ב-1975. בנוסף לכך, כיהן גם כשר הספורט במדינה בין השנים 1994–1999. קולונה נפטר ב-25 בפברואר 2014 בגיל 78 במפוטו, עקב זיהום ריאתי.

===נבחרת פורטוגל===
קולונה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת פורטוגל ב-4 במאי 1955, בגיל 19, נגד סקוטלנד בגלאזגו. בניגוד להצלחות הרבות שחווה עם המועדון בנפיקה, עם פורטוגל הייתה זו הצלחה אחת והיא ההעפלה למונדיאל 1966. קולונה פתח לצד חיימה גראסה במרכז הקישור בכל ששת משחקי המוקדמות לטורניר, ואף כבש שער בראשון, ניצחון 1–5 על טורקיה. במונדיאל עצמו קולונה היה לקפטן הנבחרת שסיימה במקום השלישי, הישג השיא שלה במונדיאל עד היום. בנוסף לכך נכלל בנבחרת המצטיינת של הטורניר.

==תארים==
;בנפיקה ליסבון
*אליפות פורטוגל (10): 1954/1955, 1956/1957, 1959/1960, 1960/1961, 1962/1963, 1963/1964, 1964/1965, 1966/1967, 1967/1968, 1968/1969
*הגביע הפורטוגלי (6): 1954/1955, 1956/1957, 1958/1959, 1961/1962, 1963/1964, 1968/1969
*גביע אירופה לאלופות (2): 1960/1961, 1961/1962
;נבחרת פורטוגל
*מקום שלישי בגביע העולם: 1966
;אישיים
*הנבחרת המצטיינת בגביע העולם: 1966

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלנים מוזמביקים
קטגוריה:קשרי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:קשרי כדורגל מוזמביקים
קטגוריה:כדורגלני בנפיקה ליסבון
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פורטוגל
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1966
קטגוריה:ילידי 1935
קטגוריה:נפטרים ב-2014
מטאבו

מטה מטאבו בנורטינגן
מטאבו (בגרמנית: Metabo, או בשם המלא Metabowerke GmbH) היא יצרנית של כלי עבודה חשמליים לאנשי מקצועיים. מטה מטאבו לה בנורטינגן, גרמניה. החברה נוסדה בשנות העשרים וקבלה את שמה ממקדחה ידנית, מה שנקרא בגרמנית "Metallbohrdreher". כיום, מטאבו מציעה מגוון רחב של כלי עבודה חשמליים. החברה נמצאת בבעלות חברת ההשקעות האמריקאית Kohlberg Kravis Roberts &Co.

== היסטוריה ==
בשנת 1923, אלברכט שניצלר בנה את המקדחה הראשונה שלו במאפייה של הוריו בנורטינגן. 50,000 עותקים של מקדחה זו נמכרו תחת הכינוי No.&nbsp;18 ושנה לאחר מכן נוסדה חברת Schnizler GmbH. המייסד השותף יוליוס קלוס היה הבעלים של מבשלת בירה בשם "Sonnenbrauerei" בנורטינגן. החברה עברה לגור בחדרי מבשלה זו הממוקמת ברחוב צ'רץ'. וולטר ראוך הפך לשותף ב-1927 וניהל את ההפצה הלאומית והבינלאומית של הכלים. בשנת 1932 שונה שמה של החברה ל- Metabowerke Closs, Rauch & Schnizler KG. המפעל ניצל מנזקים חמורים בשנות המלחמה, אך בשלהי סתיו 1945, שריפה הרסה קרוב ל-75% ממתקני הייצור. השחזור הושלם ב-1948.

הצמיחה המהירה של החברה גרמה למעבר למטה חדש. בשנת 1953, החלה בניית מפעל חדש באזור התעשייה של נירטינגן "Steinach". המעבר הושלם בשנת 1969 עם בניין מנהלה חדש.

במהלך צעדי ארגון מחדש, קבוצת Metabo רכשה ב-1999 את אלקטרה בקום (Elektra Beckum), חברה ממפן, צפון גרמניה. בשילוב עם השתלטותם של שני יצרני מכונות (עיבוד עץ) אחרים, צעד זה הפך לזמן קצר את מטאבו ליצרנית השנייה בגודלה של מכונות נייחות לעיבוד עץ בעולם. עם זאת, בעשור הבא, הם החליטו להתמקד בעיקר בייצור כלים חשמליים קטנים יותר. בשנת 2004, מטאבו ארגנה מחדש את הייצור והוקם מפעל בשנחאי.<ref>[http://www.metabo.com/Corporate-Structure.2091.0.html Metabo Shanghai]</ref> השילוב המלא של אלקטרה בקום התרחש ב-2006. בשנת 2010 סיימה את ההתנתקות מהמפעל במפן שסימנה את סוף תהליך הארגון מחדש של מפעלי הייצור.<ref name="history">History of the company Metabo: [http://www.metabo.de/Historie.31109+M50eb3754be4.0.html History] , Abruf: 9. </ref>

במרץ 2016 מטאבו נרכשה על ידי, היטאצ'י-הוקי, חלק מקבוצת היטאצ'י.<ref></ref>

קבוצת היטאצ'י מכרה את היטאצ'י-הוקי במרץ 2017 ל-HK Holdings, ישות הפועלת בחסות חברת ההשקעות KKR.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יצרני כלי עבודה חשמליים