OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רונן לוי

רונן לוי (מעוז) (נולד ב-1974) הוא דיפלומט ישראלי, כיהן כמנכ"ל משרד החוץ. קודם לכן כיהן במערכת הביטחון הישראלית, בתפקידי פיקוד בשירות הביטחון הכללי וכראש אגף למזה"ת, אפריקה וקש"מ (קשרים מיוחדים) במטה לביטחון לאומי.

==ביוגרפיה ==
לוי גדל במושב בדרום ישראל. הוא שירת כעשרים שנה בשירות הביטחון הכללי, לאורך שירותו פעל תחת הכינוי "מעוז". הוא שימש רכז שטח ומפעיל סוכנים ברצועת עזה, בנגב וגם בפעילות מחוץ לגבולות ישראל. ב-2015 מונה לראש חטיבת שטח עזה במרחב דרום של השירות. הוא הוביל את עבודת הצוות הממשלתי המיוחד למניעת ההתחמשות המחודשת של חמאס, אחרי מבצע צוק איתן.

ב-2017 הושאל מהשב"כ ומונה לראש אגף למזה"ת, אפריקה וקש"מ (קשרים מיוחדים) במטה לביטחון לאומי. בתפקיד זה הוביל את המגעים לקראת הסכמי אברהם וליצירת קשרים דיפלומטיים עם צ'אד, מרוקו וסודאן, שתי האחרונות אף הצטרפו בעקבות זאת להסכמים. הוא פרש מתפקידו במאי 2021.

בינואר 2023 מונה למנכ"ל משרד החוץ על ידי השר המכהן אלי כהן. בינואר 2024 התפטר מתפקידו בעקבות הרוטציה של כהן והשר ישראל כץ.

לוי בוגר תואר ראשון במדעי ההתנהגות, ניהול עסקים וכלכלה מאוניברסיטת בן-גוריון, ובעל תואר שני במנהל עסקים מהמרכז האקדמי פרס.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:סגל המטה לביטחון לאומי
קטגוריה:מנכ"לי משרד החוץ
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי פרס
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
בת' ברודריק

בת' ברודריק (באנגלית: Beth Broderick; נולדה ב-24 בפברואר 1959) היא שחקנית אמריקאית.

==ביוגרפיה==
ברודריק נולדה בקנטקי וגדלה בהנטינגטון ביץ' שבקליפורניה ולה שתי אחיות, כבר מילדותה התעניינה בתיאטרון, לאחר סיום התיכון החלה ללמוד באקדמיה לאמנות הבמה בפסדינה, ב-1988 שיחקה תפקיד קטן בסרט ההתבגרות "Stealing Home".

היא ביצעה תפקידי אורח במספר סדרות טלוויזיה, מ-1994 ועד 1995 שיחקה את אחד התפקידים הראשיים בקומדיית המצבים "The 5 Mrs. Buchanans", בסדרה "סברינה המכשפה הצעירה" גילמה את זלדה, דודתה של סברינה. היא גילמה במספר פרקים של "אבודים" את אמה של קייט אוסטן (אוונג'לין לילי), ב-2010 שיחקה בסרט הטלוויזיה של ABC "נקמת השושבינות".

היא הייתה במערכת יחסים עם הבמאי בריאן דה פלמה, היא נשואה בשנית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1959
רוזנות פפאלץ-זולצבאך

רוזנות פפאלץ-זולצבאך (בגרמנית: Pfalz-Sulzbach) היה שמם של שתי מדינות נפרדות של האימפריה הרומית הקדושה הממוקמות באמברג-זולצבאך המודרנית, בוואריה, גרמניה, אשר נשלטו על ידי ענף של בית ויטלסבאך.

== פפאלץ-זולצבאך (1569–1604) ==
פפאלץ-זולצבאך הופרדה מפפאלץ-צווייבריקן עם מותו של וולפגנג, רוזן פפאלץ-צווייבריקן ב-1569. צוואתו קבעה שפפאלץ-זולצבאך תופרד מפפאלץ-צווייבריקן ותישלט על ידי בנו הצעיר אוטו היינריך. אוטו היינריך נפטר בשנת 1604 ללא יורשים, ובעקבות כך פפאלץ-זולצבאך נמסרה לפפאלץ-נויבורג.
{| class="wikitable"
! שם
! תקופת שלטון
|-
| אוטו היינריך
| 1569–1604
|-
|}

== פפאלץ-זולצבאך (1614–1742) ==
בשנת 1614 הופרדה פפאלץ-זולצבאך מפפאלץ-נויבורג לאחר מותו של הרוזן פיליפ לודוויג עבור בנו אוגוסט. היא כללה שני אזורים לא רציפים המופרדים על ידי נסיכות הבוחר מבוואריה. היא גבלה במערב בשטח העיר הקיסרית נירנברג ובמזרח עם ממלכת בוהמיה.

יורשו של אוגוסט, כריסטיאן אוגוסט, היה שליט סובלני שאפשר לנתיניו לבחור את העדתם הדתית, הציג את הסימולטנאום, איפשר ליהודים לחיות בזולצבאך ב-1666, והקים תעשיית דפוס חשובה. התברר בתקופת שלטונו של ממשיכי דרכו שפפאלץ-זולצבאך אמורה לרשת את נסיכות הבוחר מפפאלץ לאחר מותו של קרל השלישי פיליפ, אך זה התרחש לבסוף רק ב-1742 עבור קרל תאודור.
{| class="wikitable"
!שם
! תקופת שלטון
! הערות
|-
| אוגוסט
| 1614–1632
|
|-
| כריסטיאן אוגוסט
| 1632–1708
|
|-
| תאודור יוסטאך
| 1708–1732
|
|-
| יוהאן כריסטיאן יוזף
| 1732–1733
|
|-
| קרל תאודור
| 1733–1742
| הנסיך הבוחר מפפאלץ; דוכס בוואריה
|-
|}
טירת זולצבאך

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:בית ויטלסבאך
פפאלץ-זולצבאך
היבשה התחתית (קולומביה הבריטית)

היבשת התחתית (באנגלית: Lower Mainland) הוא שם נפוץ לאזור המטרופולין של העיר ונקובר הממוקם במחוז קולומביה הבריטית שבקנדה. המחוז משתרע על פני 36,303 קמ"ר.

נכון לשנת 2011, חיו באזור היבשה התחתית 2,590,921 תושבים (59% מכלל אוכלוסיית קולומביה הבריטית). 16 מתוך 30 המחוזות המאוכלסים ביותר של קולומביה הבריטית ממוקמים באזור יבשת התחתית.<ref name="2021census"></ref>

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קנדה: גאוגרפיה
יחסי כורדיסטן הסורית – צרפת

יחסי כורדיסטן הסורית–צרפת הם היחסים הדו-צדדיים בין כורדיסטן הסורית (נקראת גם רוז'אבה) ובין הרפובליקה הצרפתית החמישית. מאז מאי 2016, לרוז'אבה יש משרד נציגותי בפריז<ref></ref>. לשתי האומות יחסים ידידותיים, כאשר צרפת שלחה ושולחת סיוע צבאי ואזרחי לכורדיסטן הסורית.

== היסטוריה ==
בפברואר 2015, נשיא צרפת פרנסואה הולנד נפגש עם סגן-יו"ר המפלגה הדמוקרטית המאוחדת בסוריה (PYDׂׂ) ועם מפקדת יחידות ההגנה של הנשים בארמון האליזה בפריז<ref name=":0"></ref>. במהלך הפגישה, נציגים כורדים ביקשו מצרפת לציוד ולכלי נשק, כדי להביס את המדינה האסלאמית במלחמתם נגדם. פרנסואה הביע תמיכה בכורדים וברוז'אבה<ref name=":0" />. ביוני 2016, בזמן מבצע מנביג', פקיד מפיקוד המבצעים המיוחדים של צרפת הודיע כי<ref></ref>:

באוגוסט של אותה שנה, משלחת צרפתית חתמה על הסכם עם הממשלה הכורדית על פתיחת מרכז תרבותי בצרפתית ובכורדית, כדי להביא את הקהילות והתרבויות של שתי המדינות ביחד<ref></ref>. במאי 2017, הולנד קיבל את יו"ר ה-PYD, סאליח' מוסלים, ושוחח איתו על המצב בסוריה<ref></ref>. ב-29 במרץ 2018, עמנואל מקרון הורה על שליחת חיילים צרפתים למנביג' בסוריה, כדי לסייע למיליציות הכורדיות של היחידות להגנת העם, שניסו למנוע את פלישת טורקיה לעיר, מה שהשפיע לרעה על יחסי טורקיה–צרפת<ref></ref>.

== ראו גם ==
* יחסי החוץ של צרפת
* יחסי סוריה–צרפת

== הערות שוליים ==
טיסה 691 של יטי איירליינס

טיסה 691 של יטי איירליינס (YT691/NYT691) יצאה ב-15 בינואר 2023 מנמל התעופה הבין-לאומי טריבהוואן בקטמנדו, בירת נפאל, לנמל התעופה הבין-לאומי של פוקהרה, גם היא בנפאל, אך לא הגיעה ליעדה. מטוס ה-ATR 72-500 שפעל בטיסה זו התרסק על גדת נהר סטי גנדקי בזמן הנחיתה בפוקהרה. הטיסה נשאה 72 אנשים: 68 נוסעים, כולל 15 אזרחים זרים, וארבעה אנשי צוות. התאונה גרמה למותם של לפחות 68 בני אדם. זוהי ההתרסקות האווירית החמורה ביותר בנפאל מאז 1992 והגרועה ביותר שבה מעורב ה-ATR 72.

== המטוס ==
כלי הטיס שהיה מעורב בהתרסקות היה ATR 72-500 בן 15 שנים, שמספרו הסידורי 754 ומספר הרישום שלו 9N-ANC. הוא נמסר לראשונה לקינגפישר איירליינס כ-VT-KAJ ב-2007. ב-2013 הוא הועבר לנוק אייר כ-HS-DRD וב-2019 נמסר ליטי איירליינס.

== התאונה ==
פוקהרה היא יעד תיירותי מרכזי והעיר השנייה בגודלה בנפאל. הטיסה המריאה מקטמנדו בשעה 10:33 בבוקר שעון מקומי. המטוס התרסק על גדת נהר הסטי לפני הנחיתה. סרטון שצולם זמן קצר לפני ההתרסקות הראה את המטוס נוטה בצורה חמורה שמאלה לפני שהתרסק.
מנתוני הקופסה השחורה במטוס הסיקו החוקרים שמעט לפני הנחיתה, בשעה 10:56 בבוקר, דקות ספורות לפני הנחיתה, הטייס המטיס הורה לקברניט המטוס: "Flaps 30" שמשמעותו הורדת המדפים ל-30 מעלות לקראת הכנה לנחיתה, אך הקברניט טעה ומשך את המצערת האחראית על היפוך הדחף של הלהבים (שנועדו לסיוע בהאטת המטוס בנחיתה) דבר שפגע מיד בעילוי של המטוס. מעט אחר כך הבחין הטייס המטיס שהמטוס מאבד כח ודחף את המצערת לכח מלא, מה שבפועל רק החריף את התנגדות הדחף לכיוון הטיסה. המטוס הזדקר מיד והתרסק.

על הסיפון היו שישים ושמונה נוסעים וארבעה אנשי צוות נפאלים. הנוסעים כללו 53 נפאלים, 5 הודים, 4 רוסים, 2 דרום קוריאנים, ארגנטינאי, אוסטרלי, צרפתי ואירי.<ref name=":0"></ref> בין הנוסעים היו שני תינוקות.<ref name=":0" />

התאונה גרמה למותם של לפחות 68 בני אדם<ref name="reuters"></ref> והייתה ההתרסקות האווירית החמורה ביותר בנפאל מאז התרסקות טיסה 268 של פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס ב-1992.<ref name=":1"></ref>

נמל התעופה נסגר בזמן שהרשויות פתחו במבצע חילוץ. 

ממשלת נפאל זימנה ישיבת חירום של הקבינט בעקבות ההתרסקות.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:התרסקות כלי טיס לתוך גוף מים
קטגוריה:נפאל: תעופה
קטגוריה:אסיה: תקריות ואסונות תעופה
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-2023
אוטו היינריך, רוזן פפאלץ-זולצבאך

אוטו היינריך, רוזן פפאלץ-זולצבאך (בגרמנית: Otto Heinrich von Pfalz-Sulzbach; 22 ביולי 1556 – 29 באוגוסט 1604) היה רוזן פפאלץ-זולצבאך מ-1569 עד 1604.

== ביוגרפיה ==
אוטו היינריך נולד באמברג ב-22 ביולי 1556 כאחד מחמשת בניו של וולפגנג, רוזן פפאלץ-צווייבריקן. לאחר מות אביו בשנת 1569, אדמותיו חולקו בין אוטו היינריך לבין ארבעת אחיו – אוטו היינריך קיבל את השטח סביב זולצבאך-רוזנברג. אוטו היינריך מת בזולצבאך ב-29 באוגוסט 1604 ונקבר בלאוינגן. ללא בנים ששרדו, ירש את פפאלץ-זולצבאך אחיו פיליפ לודוויג מפפאלץ-נויבורג.

== משפחתו ==
אוטו היינריך התחתן ב-25 בנובמבר 1582 עם דורותיאה מריה מווירטמברג, בתו של כריסטוף, דוכס וירטמברג, ונולדו להם הילדים הבאים:
* לודוויג (6 בינואר (1584–12 במרץ 1584)
* אנה אליזבת (19 בינואר 1585–18 באפריל 1585)
* גאורג פרידריך (15 במרץ 1587–25 באפריל 1587)
* דורותיאה סופיה (10 במרץ 1588–24 בספטמבר 1607)
* סבינה (25 בפברואר 1589–1 בספטמבר 1645), התחתנה ב-1625 עם הברון גאורג פון ורטנברג.
* אוטו ג'ורג' (9 באפריל 1590–20 במאי 1590)
* סוזנה (6 ביוני 1591–21 בפברואר 1661), התחתנה בשנת 1613 עם גאורג יוהאן השני, רוזן פפאלץ-לוצלשטיין-גוטנברג.
* מריה אליזבת (5 באפריל 1593–23 בפברואר 1594)
* אנה זיבילה (10 במאי 1594–10 בדצמבר 1594)
* אנה סופיה (6 בדצמבר 1595–21 באפריל 1596)
* מגדלנה סבינה (6 בדצמבר 1595–18 בפברואר 1596)
* דורותיאה אורסולה (2 בספטמבר 1597–25 במרץ 1598)
* פרידריך כריסטיאן (19 בינואר 1600–25 במרץ 1600)

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:ילידי 1556
קטגוריה:נפטרים ב-1604
סטוקברידג' (אדינבורו)

סטוקברידג (באנגלית: Stockbridge) הוא פרוור של העיר אדינבורו, בירת סקוטלנד.

הפרוור ממוקם צפונית למרכז העיר, לצד שכונת העיר החדשה של אדינבורו ושכונת קומלי באנק.

במקור, סטוקברידג' היה כפר קטן ומרוחק. סטוקברידג' סופחה לתחומי העיר אדינבורו במהלך המאה ה־19. 

== תושבים בולטים ==
* גרהם קרודן, שחקן
* פיטר היגס, פיזיקאי
* שירלי מנסון, מוזיקאית
* ניקו, (1938–1988) מוזיקאית
* דייוויד רוברטס (1796–1864), אמן

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אדינבורו
רחוב אורצ'רד

רחוב אורצ'רד (באנגלית: Orchard Road) הוא רחוב בסינגפור המהווה את מרכז הקניות והבידור של העיר.<ref name="yoursg"></ref> הרחוב מהווה גם אטרקציה תיירותית מרכזית בסינגפור.

רחוב אורצ'רד (המשמעות המילולית של שם הרחוב היא "פרדס") קיבל את שמו על שם מטעי אגוז המוסקט, הפלפלים והפירות שנמצאו משני צדי הרחוב במהלך המאה ה-19. הפיתוח המסחרי של האזור החל רק במהלך המאה ה-20, והאיץ באופן מהותי רק במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20.

רחוב אורצ'רד מכיל מרכזי קניות רבים כולל מספר קניונים תת-קרקעיים, כמו גם כמה ממרכזי הקניות הגדולים ביותר בסינגפור, בהם קניון הפורום, קניון פאלה רנסאנס, קניון ווילוק פלייס, קניון שו סנטר, קניון לאקי פלאזה, קניון ויסמה אטריה, קניון פלאזה סינגפורה, וקניון נגי אן סיטי.

באזור רחוב אורצ'רד ישנם גם מסעדות יוקרה רבות, רשתות קפה, בתי קפה, מועדוני לילה ומלונות רבים. זהו גם המעון הרשמי ומקום עבודתו העיקרי של נשיא סינגפור.

== גלריית תמונות ==
<gallery widths="250px">
1_ion_orchard_road_singapore_2012.jpg|מרכז הקניות ION אורצ'רד
Plaza_Singapura_2013.jpg|פלאזה סינגפורה היא מרכז קניות מרכזי באורצ'רד
Orchard_MRT_Station_Exit,_2016.jpg|תחנת הרכבת התחתית Orchard MRT 
Photographic_Views_of_Singapore_Plate_17_Orchard_Road.jpg|רחוב אורצ'רד בשנת 1900
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

אורצ'רד
קטגוריה:סינגפור
משולם זילברשטיין

משולם זילברשטיין (נולד ב-5 בינואר 1953 חיפה, ישראל) הוא כדורגלן ומאמן עבר ישראלי, אשר שיחק לרוב בעמדת הבלם הקדמי ולעיתים המגן, ומזוהה בעיקר עם קבוצת מכבי יפו.

==קורות חייו==
משולם זילברשטיין נולד בחיפה. ב-1959 עברה המשפחה לבת ים בעקבות עבודתו של האב. ב-1960 הצטרף לקבוצת הילדים מכבי יפו בהדרכתו של המאמן צ'וצ'קו לוי. ב-25 באפריל 1970, בשלהי עונת 1969/1970 בליגה הלאומית העלה אותו המאמן איינשטיין קליש למשחק הליגה הראשון שלו בבוגרים, מול מכבי נתניה. על זילברשטיין הוטל לשמור אישית על מרדכי שפיגלר. בסיומה של העונה ירדה מכבי יפו לליגה א' שהייתה הליגה השנייה. זילברשטיין היה בן טיפוחיו של מוצי ליאון, והוא מיצב אותו כבלם קדמי קשוח.

במהלך שירותו הצבאי שיחק בנבחרת הכדורגל של פיקוד המרכז וב-23 באוקטובר 1975 זכה עמה באליפות צה"ל ובגביע הרמטכ"ל. על פי רוב שיחק זילברשטיין כבלם קדמי. אחת מעונות השיא שלו הייתה בעונת 1976/1977 בליגה הלאומית, במהלכה סיימה יפו תחת צ'וצ'קו לוי כסגנית האלופה ועלתה למשחקי האינטרטוטו. במסגרת משחקי האינטרטוטו הוצב זילברשטיין כמגן. הוא החל את עונת 1983/1984 בשורות יפו, ומשחק הליגה האחרון שלו נערך ב-1 באוקטובר 1983 מול שמשון תל אביב. בסך הכל שיחק זילברשטיין ב-218 משחקי ליגה בשורות מכבי יפו ובהם כבש 5 שערים. בהמשך עבר לשחק בהפועל מרמורק, הפועל צפרירים חולון והפועל רעננה במסגרתה סיים את הקריירה הפעילה שלו.

ב-1972 זומן זילברשטיין על ידי דוד שווייצר לסגל נבחרת הנוער בכדורגל ושיחק גם בשנה שלאחר מכן.

ב-1988 עבר זילברשטיין קורס מאמנים במכון וינגייט. הוא אימן קבוצות נוער וילדים במכבי יפו, הפועל תל אביב והפועל אשקלון. כמו כן היה עוזרו של אריה בז'רנו בעת שאימן את "א.ס. רמת אליהו". באמצע שנות ה-90 פרש מאימון.

משולם זילברשטיין נשוי בשנית לאורנה, אב לשלושה ילדים וסב לנכדים.

==הישגים==
;מכבי יפו
* סגנית אלופת ישראל: 1976/1977

==לקריאה נוספת==
* ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:בת ים: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי יפו
קטגוריה:כדורגלני הפועל מרמורק
קטגוריה:כדורגלני צפרירים חולון
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
יחסי כורדיסטן הסורית – רוסיה

יחסי כורדיסטן הסורית–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין כורדיסטן הסורית (נקראת גם רוז'אבה) לבין הפדרציה הרוסית. מאז פברואר 2016 לכורדיסטן הסורית משרד נציגותי במוסקבה, בירת רוסיה<ref name=":0"></ref>. למדינות יחסים מעט אוינים, בעיקר בשל תמיכת רוסיה בסוריה במלחמת האזרחים הסורית.

== היסטוריה ==
כבר מאז המלחמה הקרה, רוסיה תמיד העניקה תמיכה אדירה לכורדים הסורים, בגלל השתתפותה של הפדרציה הרוסית בשיחות ז'נבה, שניסו לעשות שלום בין הממשלה הסורית ובין רוז'אבה במלחמת האזרחים הסורית. בשנת 2017, נראו נציגי המפלגה הדמוקרטית המאוחדת בסוריה (PYD) ביחד עם חיילים מצבא רוסיה בבסיסים רוסיים בדיר א-זור<ref></ref>.

רוסיה פועלת עבור שלום בין סוריה והכורדים, מה שמשפיע לרעה על יחסי טורקיה–רוסיה. במרץ 2016, רוסיה שלחה חיילים לכפר Kafr Janneh כדי לשמור על הפסקת האש עם המדינה האסלאמית באזור. ביולי, הממשלה הרוסית תמכה במבצע כורדי-סורי משותף כנגד דאעש.

== נציגויות ==
* לכורדיסטן הסורית משרד נציגותי במוסקבה, בירת רוסיה<ref name=":0" />.
* לרוסיה אין כל ייצוג בכורדיסטן הסורית.

== ראו גם ==
* יחסי סוריה–רוסיה
* יחסי החוץ של רוסיה

== הערות שוליים ==
Gone (שיר של נועה קירל)

"Gone" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נועה קירל. השיר יצא כסינגל ב-13 בינואר 2023 תחת הוצאת חברת אטלנטיק רקורדס.

== רקע ==
בחודש יוני 2022, העלתה קירל סרטון לעמוד הטיקטוק שלה כשהיא מזמזמת את מילות השיר בעודה במקלחת. הסרטון עלה כתשובה לשאלה של אחד העוקבים של קירל: "מתי השיר הבא שלך יוצא?". הרשת החברתית הסירה את הסרטון של קירל מהעמוד שלה כשלטענתה הסרטון עבר על חוקי הקהילה של הפלטפורמה.<ref name=":0" />

ב-12 בינואר, יום לפני צאת השיר, קירל השתתפה באירוע השקה של הפרויקט שהתקיים באולם התצוגה של פיג'ו בראשון לציון.<ref></ref>

== הרכב ==
את השיר כתבו פזמונאים אמריקאים שונים הכוללים את מייקל פולק, והוא הופק על ידי צמד המפיקים Monsters & Strangerz לצד גרמן, MarcLo וטיילור בירד.<ref name=":1"></ref> השיר הוא שיר פופ עם מרכיבים ים תיכוניים.<ref name=":2"></ref>

מבחינה לירית, השיר מתאר את הרצון והכוחות לצאת ממערכת יחסים רעילה.<ref></ref>

== תגובות ==
=== ביקורות ===
דודי פטימר מ"מעריב", סקר את השיר וכתב: .<ref name=":2" />

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הנלווה לשיר יצא בצמוד לצאת הסינגל וצבר מעל ל-18 מיליון צפיות ביוטיוב.<ref></ref>

הווידאו קליפ לשיר צולם בפולין ובוים על ידי הבמאי אינדי חאיט, שביים בעבר גם את הקליפים של קירל לשירים "פנתרה" ו"אם אתה גבר".<ref name=":1" /> עלות הקליפ מוערכת בכמיליון שקל, וכוללת חסות מאת קבוצת לובינסקי, אשר אחד הרכבים שלה, פיג'ו 208, מופיע בקליפ.<ref name=":1" />

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סינגלים מ-2023
קטגוריה:שירי נועה קירל
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מייקל פולק
קטגוריה:שירים על פרידה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
מיכאל גאורג קונרד

המהדורה המקורית של "באפלת ארגמן"
מִיכָאֵל גֶאוֹרְג קוֹנְרַד (בגרמנית: Michael George Conrad; 5 באפריל 1846 – 20 בדצמבר 1927) היה פילוסוף וסופר גרמני מהזרם הספרותי של הנטורליזם. הוא היה המייסד והעורך של כתב העת הספרותי החשוב "".

==ביוגרפיה==
קונרד היה בנו הבכור של איכר מ (כיום מחוז ) ליד . הוא למד במכללה להכשרת מורים ב כדי ללמוד פדגוגיה. מאוחר יותר נוספו מקצועות הפילוסופיה והפילולוגיה המודרנית. קונרד עבר מאוחר יותר לאוניברסיטאות ז'נבה, נאפולי ופריז. הוא השלים את לימודיו וקיבל תואר דוקטור לפילוסופיה ב-1868.

באותה שנה נסע לז'נבה לשנתיים כדי ללמד שם כמורה בבית הספר הגרמני-לותרני. שם הוא התקבל ללשכת הבונים החופשיים "L'union des coeurs" בפברואר 1870. ב-1870/71 הוא התיישב באיטליה, וחי עד 1878. גם שם הוא היה פעיל כמייסד שותף ומנהל לשכת הבונים החופשיים Pestalozzi של דוברי הגרמנית. בשנת 1878 עבר לפריז, שם שהה חמש שנים ועבד כמרצה במכון פוליגלוט (Institut Polyglotte). בשנה האחרונה לשהותו בצרפת עבד בעיקר במשרד הפריזאי של פרנקפורטר צייטונג.

בשנת 1883 הוא עבר למינכן. כאן הפך קונרד עד מהרה לדמות מרכזית בתנועה הנטורליסטית. ב-1885 ייסד את כתב העת הנטורליסטי הספרותי החשוב "". בשנת 1891 נבחר קונרד למועצת המנהלים של "" שהגה יוליוס שאומברגר (Julius Schaumberger). הוא גם היה אחראי על העיתון של המועדון "עלים מודרניים" (Moderne Blatter) ועל כתב העת "במה חופשית" (Freie Bühne). כתבי עת אלו השלימו את כתב העת "החברה", שלה תרם מסות רבות, מאמרי מערכת וסקירות בעיקר עבור ספרות גרמנית מחודשת במובן של ריאליזם ונטורליזם, אך גם עבור החברה. הוא היה הפטרון של אמנים שונים, כולל , שניהם נשארו קשורים לאורך כל חייהם.

הוא היה מקורב לצייר והפעיל החברתי קרל וילהלם דיפנבאך, שלמענו ערך קמפיין נמרץ במספר הזדמנויות, וכן תמך ב, המייסד השותף של ההתיישבות האוטופית (הנטושה כיום) בשווייץ.

מיכאל קונרד השתמש לעיתים קרובות בשמות בדויים: ארתור פלדמן, הנס פרנק, פריץ האמר, איגנטוס, אריך שטאל, ארווין שטורם וולט.

ב-1887 נשא קונרד לאישה את שחקנית החצר והסופרת של מינכן מארי רמלו, שגם פרסמה תחת השם מארי קונרד-רמלו.

בשנים 1893–1898 היה חבר הרייכסטאג הגרמני של מפלגת העם הגרמנית כחבר במחוז הבחירה של פרנקוניה התיכונה.

מיכאל גאורג קונרד נפטר ב-20 בדצמבר 1927 במינכן בגיל 81. קברו נמצא בבית הקברות של גנודשטאט.

==על יצירתו==
קונרד תכנן להכין מחזור רומנים על מינכן על בסיס מחזור הרומנים של אמיל זולה, אותו הכיר והעריך כששהה בפריז, אבל הספיק לחבר רק כמה רומנים שבהם בלט "מה רוחש הנהר איזר" (Was die Isar rauscht) אותו כתב ב-1888. ספר פופולרי נוסף שלו, שממנה פורסמו 13 מהדורות בין 1885 ל-2012 בגרמנית ובאנגלית, הוא "באפלת ארגמן" (In purpurner Finsterniß). יצירה אוטופית גרוטסקית המתרחש בשנת 3000 ושבה הטכניקה משתלטת על הטבע.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:עורכים גרמנים
קטגוריה:גרמנים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:מבקרי ספרות גרמנים
קטגוריה:פובליציסטים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1846
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1927
מארטן ואנדבורדט

מארטן ואנדבורדט (בהולנדית: Maarten Vandevoordt; נולד ב-26 בפברואר 2002 בסנט טרוידן שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת השוער בקבוצת ר.ב. לייפציג מהבונדסליגה.

== קריירת מועדונים ==
ואנדבורדט גדל במחלקות הנוער של סנט טרוידן וראסינג גנק. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של ראסינג גנק. ב-10 בדצמבר 2019, בגיל 17 שנים ן-287 ימים, הפך לשוער הצעיר ביותר בהיסטוריה של ליגת האלופות, כשפתח בהרכב ושיחק 90 דקות בהפסד 0–4 לנאפולי במסגרת שלב הבתים של הטורניר לעונת 2019/2020.

ב-12 באפריל 2022 הודיעה ר.ב. לייפציג כי ואנדבורדט חתם על חוזה עד שנת 2029 במועדון החל מ-1 ביולי 2024.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:שוערי כדורגל בלגים
קטגוריה:כדורגלני ראסינג גנק
קטגוריה:כדורגלני ר.ב. לייפציג
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-2002
דוד חלפון

דוד חלפון (1951 – 25 במרץ 2024) היה פזמונאי ומשורר ישראלי.

==ביוגרפיה==
חלפון נולד וגדל באור יהודה, למשפחה בת 5 ילדים. לאחר סיום הלימודים בבית-ספר היסודי עבד כפחח-רכב וכלוטש יהלומים .

== קריירה ==
חלפון פרסם בגיל 14 בעלון המועדון העירוני את שירו הראשון "יום נאה בזיו מלא", ובגיל 16 כתב את השיר "אשליות"<ref name=":0" />.

בסוף שנות ה-70 יזם את שיתוף הפעולה בין שימי תבורי לבין עוזי חיטמן, לאחר ששמע את תבורי שר בחתונה את שירו "אשליות" שכתב ביחד עם ניסים סרוסי.

לאורך השנים כתב שירים לאמנים רבים ביניהם: איתן מסורי, מייק שרון, אבנר גדסי, חיים משה, אתי לוי, צביקה פיק, פנינה רוזנבלום, חן מאושר, שריף, רינת בר, שרית חדד, תמיר גל, איציק קלה, אייל גולן, ניסים סרוסי, גבי שושן, שלומי שבת ועוד.

בין להיטיו: "אשליות", "עינייך מספרות", "אלוהים נתן לך במתנה", ציפור חופשייה, "אישה בונה אישה הורסת" ועוד.

בשנת 2003 ביצעו חני פירסטנברג ואיתי טיראן את שיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "הבורגנים", "אלוהים נתן לך במתנה" של חלפון ואיתן מסורי.

==פרסים והוקרה==
* 2013, אות האומן והיוצר של אור יהודה
* 2018, פרס כפורץ דרך וכמי ששם את אור יהודה על המפה דרך שיריו
* 2023, אות יקיר העיר אור יהודה

== חיים אישיים ==
חלפון התגורר באור יהודה. נפטר ב-25 במרץ 2024.

== שיריו ==
* אולי את תגידי לי – לחן: אביחי מליחי
* אחים בדם – לחן: תומר חן
* אישה בונה אישה הורסת ביחד עם סמדר שיר – לחן: אבנר גדסי
* אלוהים נתן לך במתנה – לחן וביצוע: איתן מסורי (1979). חידושים: איתי טיראן וחני פירסטנברג, יעקב שוואקי
* אם רק תאמין – לחן וביצוע: איתן מסורי (1979)
* אני עוזב אותך – לחן: אביחי מליחי
* אשליות – לחן וביצוע: ניסים סרוסי. השיר נכלל באלבום הבכורה של סרוסי "מצעד הפזמונים של ניסים סרוסי" משנת 1973. השיר חודש בשנת 1998 על ידי רמי פורטיס ושלומי ברכה
* השיר הזה – לחן: תומר חן
* כמו תפילה זכה – לחן: מלי קוממי
* לא מוותר – לחן: תומר חן
* להיות אמא – לחן: שיראל מלמד, ביצוע: שרית חדד
* מאומה לא משתנה – לחן: איתן מסורי
* מחרוזת אדון עולם – לחן: עוזי חיטמן, איתן מסורי ואביהו מדינה
* נשמה טובה – לחן: תומר חן
* עולם פראי – לחן: אביחי מליחי
* עייף מהחיים – לחן: יורם חיימוב
* עיניך מספרות – לחן: אביחי מליחי, ביצוע: אייל גולן
* ציפור חופשיה – לחן: ארנון אלמסי, ביצוע: שרית חדד
* שומע את קולך – לחן: ארנון אלמסי
* שימרי על עצמך – לחן: שלומי שבת, ביצוע: חיים משה
* שלום לך לבנון – לחן: מלי קוממי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://103fm.maariv.co.il/programs/media.aspx?ZrqvnVq=HFLEHL&c41t4nzVQ=FJM אלדד יניב למאזין המוכר: "לא השארת אף אחד אדיש"], באתר 103FM, 7 במאי 2018

==הערות שוליים==

קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:פזמונאים כותבי עברית
קטגוריה:אור יהודה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
המלודרמר של מיקי

המלודרמר של מיקי (באנגלית: Mickey's Mellerdrammer) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1933 שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי יונייטד ארטיסטס. כותרת הסרט היא שיבוש של המילה "מלודרמה", שהייתה נשמעת בתקופת מופעי המינסטרל המוקדמים. הסרט מבוסס על הרומן נגד העבדות של הארייט ביצ'ר סטואו משנת 1852, "אוהל הדוד תום", ומככבים בו מיקי מאוס וחבריו המפיקים מחזה משלהם על רומן. זהו הסרט ה-54 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" והרביעי שיצא באותה השנה.<ref></ref>

הסרט מציג את מיקי מאוס וכמה מהדמויות האחרות מושחרי פנים עם שפתיים מנופחות; זקן לחיים לבן עשוי מכותנה; והכפפות הלבנות הרגילות שלו.

== עלילה ==
בסרט, מיקי מאוס, מיני מאוס, גופי (שהיה ידוע אז בשם דיפי דואוג), הוראס הורסקולר, קלרבל הפרה ואחרים מציגים ביצוע קליל משלהם בתקציב נמוך לרומן "אוהל הדוד תום" מהמאה ה-19 עבור קהל בעלי חיים באסם שהוסב לתיאטרון עבור המאורע.

הוראס מגלם את הבעלים הלבן של העבד סיימון לאגרי. מיני מגלמת את הילדה הלבנה הצעירה, אווה. מיקי מגלם את הדוד תום הזקן, עם כותנה סביב אוזניו וסנטרו, ואת השפחה הצעירה טופסי. קלרבל מגלמת את השפחה אליזה. גופי מתפקד כעוזר הבמה של ההפקה.

הסרט פותח כשמיקי וקלרבל בחדרי ההלבשה שלהם מורחים איפור שחור עבור תפקידיהם (מיקי נעזר בדינמיט קטן כדי להשחיר את פניו). הסרט מתמקד הרבה יותר במאמצי הדמויות להצליח להעלות את המחזה, מאשר בגרסה מונפשת ל"אוהל הדוד תום". הסרט מכיל סצנות רבות של מיקי ושאר הדמויות משתמשים באביזרים מאולתרים כבדיחות ויזואליות.

הסרט סוגר עם הדמויות אשר יוצאות לקדמת הבמה לקידה, ודמותו של הוראס מוטחת בעגבניות רקובות. כשגופי מגיח מאחורי הבמה, עוגת שוקולד מושלכת על פניו, מה שמשאיר אותו במה שנראה כמו השחרת פנים, וכאשר גופי צוחק את צחוקו המטופש הסרט מסתיים.

== דמויות ומדבבים ==
* מיקי מאוס – וולט דיסני
* מיני מאוס – מרסלייט גארנר
* הוראס הורסקולר – בילי בלטשר
* קלרבל הפרה – אלוויה אלמאן
* גופי – פינטו קולביג

== סטריאוטיפים גזעיים ==
אפיונים סטריאוטיפיים של אנשים שחורים היו אז נפוצים. הסרט הוא אחד מסרטים מצוירים רבים בתקופתו שהתייחס ל"אוהל הדוד תום", ומציג את מיקי בהשחרת פנים.<ref> Reynolds, David S. Mightier than the Sword: Uncle Tom's Cabin and the Battle for America, 243. W. W. Norton & Company</ref> מבקר הספרות הנרי לואיס גייטס ג'וניור תהה כיצד הסרט התחמק מצנזורה של נישואי תערובת, בהתחשב בכך שמיקי ומיני מגלמים את תום ואווה, והם "כמו שאומרים, מנהלים קשר, שבלתי ניתן לטעות בו". (בנוסף, מיקי נראה קרוס-דרסינג בתפקיד טופסי).<ref>Reynolds, 244</ref>

בתחילת הסרט, קלרבל מופיעה בחדר ההלבשה שלה, מורחת פיח מתוך עששית על פניה ומשאירה אזור נרחב סביב שפתיה בלבן. לאחר מכן מיקי נוקט בגישה "קומית" יותר להנחת האיפור שלו: הוא מכניס חזיז לפיו ומדליק אותו, אשר מתפוצץ, מה שגורם לאפר לצבוע את פניו בשחור תוך השארת אזור גדול סביב שפתיו בלבן.<ref></ref> בנוסף, בחדר ההלבשה שלו, מיקי קורא "אמא!" (!Mammy), קריאה המתייחסת להופעת השחרת הפנים המפורסמת של אל ג'ולסון, "My Mammy".

== ביקורת ==
כתב העת "Motion Picture News" סקר את הסרט ב-1 ביולי 1933, "הפעם מיקי, הבלתי ניתן לחיקוי, מביים 'מלודרמה דוד תום', עם מגוון תקלות מונפשות בסגנון מיקי המקובל והידוע, בעוד תעלולי הקהל המונפש תורם לא מעט מהצחוקים. זה חומר לסרט טוב, ובני הנוער, קטנים וגדולים, צריכים ליהנות ממנו".<ref name="Enough"></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים קצרים של דיסני
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:מחלוקות קולנועיות
קטגוריה:מחלוקות של דיסני
רוי רביבו

רוי רביבו (נולד ב-22 במאי 2003) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי במועדון מכבי תל אביב, בנבחרת הצעירה עד גיל 21 ובנבחרת ישראל הבוגרת.

==קריירה==
רביבו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מכבי תל אביב אליה הצטרף בגיל שמונה. ב-22 באוגוסט 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק במסגרת גביע הטוטו נגד הפועל ירושלים.

בינואר הושאל להפועל ירושלים עד לסיום העונה. ב-15 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 למכבי חיפה.

ב-27 באוגוסט 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל במדי מכבי תל אביב נגד מ.ס. אשדוד וכבש שער במשחק שהסתיים בתוצאת 4–1 לטובת קבוצתו.

=== נבחרת ישראל ===
החל משנת הוא משחק בנבחרת הנוער של ישראל עמה השתתף באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 - 2022 בה הגיעה לגמר האליפות. לזכותו 20 הופעות בנבחרת הנוער ושער אחד.

ביוני 2023 זומן לנבחרת ישראל הבוגרת ושיחק לראשונה ב-19 ביוני.

נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של ישראל לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).

== חיים אישיים ==
רביבו בנו של כדורגלן העבר חיים רביבו. דודיו, דוד רביבו ושי רביבו, הם כדורגלני עבר גם כן.

== תארים ==

; מכבי תל אביב
* אלוף האלופים:2024

* אליפות: 2023/2024
תארים אישיים

* שחקן ההגנה של העונה בליגת העל מטעם אתר ONE וארגון שחקניות ושחקני הכדורגל: 2023/2024

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2003
מפלגה שלישית (ארצות הברית)

מפלגה שלישית הוא מונח בפוליטיקה האמריקאית המכוון למפלגות פוליטיות החיצוניות לשתי המפלגות הדומיננטיות – הרפובליקנית והדמוקרטית. לפעמים המפלגה השלישית מכונה גם כ"מפלגה המינורית".

מפלגות שלישיות נחשפות לרוב לקהל הרחב במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית. עם זאת, אף מועמד שלישי לא זכה בנשיאות מאז שהמפלגה הרפובליקנית הפכה למפלגה מרכזית באמצע המאה ה-19. מאז, רק בחמש מערכות בחירות (1892, 1912, 1924, 1948 ו-1968) ניצח מועמד שלישי במדינות כלשהן, ורק במערכת בחירות אחת (1912) מועמד שלישי הגיע למקום השני.

== מפלגות שלישיות בולטות ==
=== מפלגות עם למעלה מ-100,000 מצביעים רשומים ===
* המפלגה הליברטריאנית – מפלגה הדוגלת בליברטריאניזם, כלכלת לסה פר, וזכויות אזרחיות.
* מפלגת הירוקים של ארצות הברית – מפלגה ירוקה הדוגלת באיכות הסביבה, זכויות להט"ב ופמיניזם
* מפלגת החוקה – מפלגה פלאו-שמרנית.

=== מפלגות קטנות יותר ===
==== מפלגות ימין ====
* המפלגה העצמאית האמריקאית – מפלגה שהוקמה לקראת הבחירות לנשיאות ב-1968 וגרפה 9,906,473 מהקולות (13.5%). זהו היה הישג השיא שלה ומאז לא הגיעה להישגים משמעותיים.
* התנועה הנאציונל-סוציאליסטית

==== מפלגות מרכז ====
* מפלגת האיסור – מפלגה שהוקמה ב-1869 ותומכת בהטלת איסור על שתייה והפצה של משקאות אלכוהוליים.
* המפלגה הרפורמיסטית האמריקאית

==== מפלגות שמאל ====
* המפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית – מפלגה הדוגלת בקומוניזם אשר הוקמה ב-1919.

== בחירות בולטות ==
לאור השנים מועמדים שלישיים הגיעו להשגים מסוימים בפוליטיקה המקומית.<ref>Arthur Meier Schlesinger, ed. History of US political parties (5 vol. Chelsea House Pub, 2002).</ref>

הירוקים, הליברטריאנים ומפלגות נוספות הצליחו לשלוח מטעמן נציגים לרשויות המחוקקות ולפקידות במדינות. המפלגה הסוציאליסטית איישה מאות פקידים מקומיים ב-169 ערים ב-33 מדינות עד 1912 (ובהן מילווקי, ניו הייבן, וסקנקטדי).<ref></ref> לאורך המאה ה-20 כיהנו כמספר מושלים מהמפלגות השלישיות. אך לאור חוק דוברז'ה מערכת השלטון בארצות הברית היא דו-מפלגתית ברובה.

לאורך ההיסטוריה כיהנו כשלושה נשיאים שלא השתייכו למפלגה פוליטית גדולה – ג'ורג' וושינגטון, ג'ון טיילר ואנדרו ג'ונסון. רק וושינגטון כיהן בכל שנותיו כנשיא כעצמאי. שני האחרים היו סגני נשיא שמונו לתפקיד עם מותו של הנשיא הקודם, ושניהם הפכו לעצמאיים בגלל קשר רעוע עם מפלגותיהם.

ביל ווקר מאלסקה היה המושל העצמאי האחרון בארצות הברית (והראשון בתולדות אלסקה) בכהונתו בשנים 2014–2018. בשנת 1998, המתאבק ג'סי ונטורה נבחר לתפקיד מושל מינסוטה מטעם המפלגה הרפורמיסטית.<ref></ref>

נכון לשנת 2021, הסנאטורים האמריקנים העצמאיים היחידים הם ברני סנדרס מורמונט ואנגוס קינג ממיין. שני הסנאטורים מצביעים יחד עם המפלגה הדמוקרטית. אף אחד מחברי בית הנבחרים הנוכחי אינו חבר במפלגה שלישית. הנציג לשעבר ג'סטין עמאש ממישיגן נבחר במקור כרפובליקני, והצטרף למפלגה הליברטריאנית באפריל 2020. הוא לא התמודד שוב לתפקיד בשנה זו ובכך היה החבר האחרון בבית שהיה משויך למפלגה שלישית כלשהי.

== ראו גם ==
* חבר האלקטורים
* פוליטיקאי עצמאי
* מפלגה
* מפלגות פוליטיות בארצות הברית
* בחירות בשיטה היחסית

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

*
יהודי בודהיסט

יהודי בודהיסט או ג'וּבּוּ (מאנגלית: Jubu; קיצור ל-Jewish Buddhist) הוא כינוי לאדם ממוצא יהודי שהוא בודהיסט. המונח מתאר שכיחות גבוהה יחסית לאחרים של יהודים שהפכו לנזירים בודהיסטים. היהודי הבודהיסט המפורסם הראשון הוא ניאנפוניקה תרה, יהודי גרמני שהפך לנזיר בודהיסטי חשוב בסרי לנקה.

המונח JewBu (או JUBU) הוצג לראשונה בספרו של בספרו The Jew in the Lotus (1994).

יהודים רבים בארצות הברית היו מורים ומנהיגים חשובים בהבאת הבודהיזים למדינה. חלקם הפכו לנזירים בודהיסטים לפחות לתקופה מסוימת בחייהם.פרופסור ריצרד דיווידסון המייסד והמנהל של המרכז לתודעה בריאה באוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון הוא יהודי העוסק בתודעה ומתרגל בודהיזם. דיווידסון, פרופסור לפסיכולוגיה ולפסיכיאטריה, נחשב למוביל במדע ההתבוננות וכוח מניע של מחקרים אקדמיים בתחום של מיינדפולנס.

גם בישראל יש מורים ונזירים בודהיסטים הממשיכים לשמור על יהדותם. אחד מהם, דניאל סטמבלר, מסביר שבתפיסות של דתות המזרח הרחוק אין סתירה בין השתייכות לדת אחת ובו זמנית גם לדת אחרת.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Sylvia Boorstein. That's Funny, You Don't Look Buddhist: On Being a Faithful Jew and a Passionate Buddhist ,January 20, 1998. Harper SanFrancisco,ISBN:0-06-060958-3,
</div>

== קישורים חיצוניים ==
<div style="direction: ltr;">
* [https://thubtenchodron.org/2010/03/jewish-buddhists Buddhism and Judaism], Jacquetta Gomes, thubtenchodron, March 19, 2010
</div>
* אסף פדרמן, [https://mindfulness.co.il/2022/10/nyanaponika// ניאנפוניקה תהרה – הבודהיסט היהודי הראשון]
* 
* דניאל סטמבלר, [https://www.buddhism-israel.org/5116// הרהורים על היות יהודי ובודהיסט]
*דני בראון, השאיפות שלנו ברורות האמנם?, הארץ, 14 באפריל 2023
==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי דת בודהיסטים
קטגוריה:יהודים
קטגוריה:נזירים
+
לואיש מאטה

לואיש קרלוס משאדו מאטה (בפורטוגזית: Luís Carlos Machado Mata; נולד ב-6 ביולי 1997 בפורטו שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת פוגון שצ'צ'ין מליגת העל הפולנית.

== קריירת מועדונים ==
מאטה גדל במחלקת הנוער של פורטו. בשנת 2016 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון במסגרת הליגה הפורטוגלית השנייה.

ב-26 בינואר 2017 הושאל מאטה עד לתום עונת לפורטימוננסה מהליגה הפורטוגלית השנייה. הוא ערך 17 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה.

ב-31 באוגוסט 2018 הושאל מאטה למשך עונה אחת לקרטחנה מפרימרה דיויסיון RFEF. הוא ערך 16 הופעות ליגה במועדון במהלך תקופת ההשאלה.

ב-9 ביולי 2020 חתם מאטה על חוזה לשלוש שנים בפוגון שצ'צ'ין מליגת העל הפולנית.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:מגני כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלני פורטימוננסה
קטגוריה:כדורגלני קרטחנה
קטגוריה:כדורגלני פוגון שצ'צ'ין
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1997
איציק סעידיאן

איציק סעידיאן (מימין) בפגישה עם [[נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג ורעייתו מיכל הרצוג]]
יצחק חיים (איציק) סעידיאן (נולד ב-14 בינואר 1995) הוא פעיל חברתי ששירת בחטיבת גולני. 

סעידיאן נלחם במבצע צוק איתן בשנת 2014 וניצל באסון הנגמ"ש, ובעקבות כך סובל מהלם קרב. בשנת 2021 סעידיאן הצית את עצמו מול משרדי אגף השיקום של משרד הביטחון כאות מחאה על היחס והשיקום הרעוע לאנשים אשר מחלתם ניכרת בנפש ולאו דווקא בגוף.

== ביוגרפיה ==
איציק סעידיאן נולד וגדל בבאר שבע ללידה ופרשאד סעידיאן, זוג עולים מאיראן שעלו לישראל מטעמים ציוניים. אביו היה אסיר ציון. סעידיאן הוא בן זקונים ולו שני אחים ואחות גדולה.

התגייס לצה"ל בשנת 2013. במבצע צוק איתן לחם במסגרת חטיבת גולני מול כוחות חמאס בקרבות בשכונת שג'אעייה בעזה, שם איבד שמונה מחבריו, ביניהם חברו הטוב בן וענונו באסון הנגמ"ש, ובעקבות כך נגרמה לו טראומה נפשית. לאחר שחרורו פנה לאגף השיקום במשרד הביטחון, שם הכירו בו כנכה צה"ל, אך קבעו שרק חצי מאחוזי הנכות שלו הם בעקבות שירותו בצה"ל, והוא נאבק עבור הכרה רחבה יותר.

=== ההצתה מול משרדי אגף השיקום, והשלכותיה ===
מחאה של נכי צה"ל הנושאים שלטי "כולנו.... איציק סעידיאן"
סעידיאן הצית את עצמו ב-12 באפריל 2021, יממה לפני ערב יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, מול משרדי אגף השיקום במשרד הביטחון ברחוב ז'בוטינסקי בפתח תקווה. הוא פונה לבית החולים שיבא כשמצבו אנוש.

בשבוע שלאחר יום הזיכרון הוקם מול משרדי אגף השיקום מאהל מחאה.

ב-18 באפריל 2021 חזרו נכי צה"ל להפגין. בהפגנה שנערכה מול בסיס הקריה בתל אביב, הפגינו כ-20,000 איש, לאחר מכן חסמו המפגינים את נתיבי איילון. באותו היום הוחלט במשרד הביטחון, לעשות רפורמה מקיפה באגף השיקום. בתחילה הצעה הייתה ״חוק איציק סעידיאן״ רפורמה שצפויה לכלול את שיפור איכות השירות לנכי צה"ל, מימוש זכויותיהם ויישום תוכנית שתטפל בהלומי קרב ונפגעי פוסט טראומה. לאחר מכן, במשך כשבועיים לא התקיימו הפגנות שבסופם הוחלט על רפורמת ״נפש-אחת״ שהגדילה את תקציב אגף השיקום בעוד 1.2 מיליארד שקל.

בעקבות כך, גם במהלך אוגוסט 2021 נחנך בבסיס תל השומר מרכז "קשר עד" – צה״ל מקים את היחידה של מרכז הקשר החדש של מערך הנפגעים עבור נכי צה"ל ומשפחות שכולות.

ב-16 בינואר 2023 היה אורח בטקס חילופי הרמטכ"לים אביב כוכבי ומחליפו הרצי הלוי, כשהוא הולך על רגליו.<ref></ref>

כעבור כשנה מהמקרה, עבר סעידיאן ממחלקת הכוויות, אל מחלקת השיקום בשיבא, שם שהה באשפוז במשך שנה נוספת. ב-27 באפריל 2023, שתי יממות לאחר יום הזיכרון לחללי צה"ל, שוחרר מבית החולים לאחר תקופת אשפוז בת כשנתיים בבית החולים שיבא.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים שניסו לשים קץ לחייהם וכשלו
קטגוריה:הצתה עצמית
קטגוריה:נכי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1995
קטגוריה:2021 בישראל
קטגוריה:מבצע צוק איתן: אישים
חיים רבינוביץ (פרופסור)

חיים דוד רבינוביץ (נולד ב-1940) הוא גנטיקאי צמחים, פרופסור אמריטוס בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית בירושלים ורקטור האוניברסיטה לשעבר, זוכה פרס רוטשילד.

==ביוגרפיה==
למד בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1967 קיבל תואר שני בחקלאות, על עבודת גמר שכותרתה "הפריה מועדפת בעגבניות", ובשנת 1973 קיבל תואר דוקטור לחקלאות, על עבודה שכותרתה "השפעות תנאי סביבה על היווצרות נזקי חום בפרי העגבנייה". בפרוץ מלחמת יום הכיפורים גויס למילואים, ושירת במשך חצי שנה. באוקטובר 1976 הצטרף לסגל האקדמי של הפקולטה. תחומי מחקרו הם פיזיולוגיה של הצמח, ייצור זרעים, במיוחד של תפוחי אדמה, שומים ועגבניות, שיפור יבולים במדינות מתפתחות. בסוף שנות ה-80 הצטרף לצוות טיפוח עגבניות שבראשות פרופ קידר בפקולטה לחקלאות. 

בתחילת שנות ה-80 פנה נתן גולדנברג (שבספרו הגדיר את עצמו כציוני שהתעניין בהתפתחות תעשיית המזון בישראל) לפרופ' קידר ופרופ' רבינוביץ עם הרעיון לפתח זן משופר של [http://innovationisrael.mag.calltext.co.il/magazine/80/articles/1618 עגבניות שרי]. עוד לפני הפנייה עבדו השניים על פיתוח זנים שיתאימו לגידול באקלים הישראלי החם, בהם זן עגבניות רגילות בעלות חיי מדף ארוכים, זאת בעידוד ממשלת ישראל שקידמה את הנושא. לדברי רבינוביץ', הרצון בפיתוח זן עגבניות שרי היה הדדי; גולדנברג סיפק מימון ואת כל הזרעים שהיו זמינים באותה תקופה לגידול ביתי. הזן שפיתח הצוות של קידר <ref></ref>היה עתיר טעם, בעל חיי מדף ארוכים, ונוח לאריזה מסחרית (שני טורים מסודרים סביב הגבעול) רישיונות לשיווק הזרעים נמכרו למספר חברות ישראליות.

כיהן כדיקאן הפקולטה לחקלאות וכרקטור האוניברסיטה העברית.

בשנות ה-20 של המאה ה-21 עוסק, יחד עם פרופ' ליעוז אתגר מהמכון לכימיה של אוניברסיטה העברית, בפיתוח של [https://solarix.co.il/solar-panels-on-farm-lands/ פאנל סולארי להנחה מעל שטחים חקלאיים]<ref></ref>

==ספריו==
<div class="mw-content-ltr">
* Edible Alliums: Botany, Production and Uses, CABI, 2022 (editor, with Brian Thomas)
* Onions and Allied Crops, Routledge, 2019 (editor, with James L. Brewster)
* Allium Crop Science: Recent Advances, CABI, 2002 (with Lesley Currah)
</div>

==הוקרה==
* 2007 – תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ז'אן מולין שבצרפת.
* 1994 – פרס קיי לפיתוחים חדשניים מהאוניברסיטה העברית בירושלים (עם פרופ' נחום קידר)
* 2002 – פרס רוטשילד בחקלאות (עם פרופ' נחום קידר)

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* [https://plantscience.agri.huji.ac.il/haim-rabinowitch פרופ' חיים ד. רבינוביץ], באתר הפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה של האוניברסיטה העברית בירושלים

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: חקלאות, מזון וסביבה
קטגוריה:רקטורי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:זוכי פרס רוטשילד
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
ג'וזף ברנן

ג'וזף אדוארד ברנן (באנגלית: Joseph Edward Brennan; 2 בנובמבר 1934 – 6 באפריל 2024) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-70 של מיין בשנים 1979–1987 מטעם המפלגה הדמוקרטית. כיהן גם בוועדה הימית הפדרלית.

== ביוגרפיה ==
ברנן נולד ב-1934 בפורטלנד, מיין והוא למד בבוסטון קולג' ובבית הספר למשפטים באוניברסיטת מיין.

ברנן כיהן כתובע המחוזי של מחוז קמברלנד לפני שכיהן גם בבית הנבחרים של מיין (1965–1971) ובסנאט של מיין (1973–1975). כשנבחר לראשונה לבית הנבחרים, לא הייתה לו מכונית והוא נסע בטרמפים מפורטלנד<ref></ref>. ב-1974 ניסה להתמודד לראשונה לתפקיד המושל, אך הפסיד לדמוקרטי ג'ורג' ג'יי מיטשל. הוא מונה לתובע הכללי של המדינה ב-1975 והתמודד שוב בהצלחה על תפקיד המושל ב-1978 עם כ-53% מקולות הבוחרים. ברנן נבחר מחדש בשנת 1982 עם כ-61% מהקולות. ב-1986 הוא נבחר לבית הנבחרים הארצי מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מיין עם 53% מהקולות.

כשכיהן כתובע המחוזי נורו מאקדחו האישי כדורים בסמוך לבתו התינוקת. האירוע הוביל את ברנן לתמוך בהגבלת הנשק האישי בארצות הברית<ref></ref>.

לאחר שתי כהונות בבית הנבחרים, ברנן התמודד שוב לתפקיד המושל ב-1990, והפסיד לג'ון מק'קרנן הרפובליקני בהפרש של 47%-44%. הוא התמודד שוב ב-1994, והפסיד לעצמאי אנגוס קינג (בהפרש של אחוז אחד) אך קיבל יותר קולות מסוזן קולינס הרפובליקנית. ב-1996 ברנן הפסיד לקולינס בבחירות על מושבו של ויליאם כהן בסנאט של ארצות הברית.

בשנת 1999 הנשיא ביל קלינטון מינה את ברנן לכהן כנציב בוועדה הימית הפדרלית - סוכנות עצמאית קטנה המסדירה את הספנות בין ארצות הברית לבין מדינות זרות. הנשיא ג'ורג' ווקר בוש האריך את כהונתו ב-2004.

ברנן נפטר ב-6 באפריל 2024.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נשיאות ברק אובמה: אישים
קטגוריה:נשיאות ביל קלינטון: אישים
קטגוריה:בוגרי בוסטון קולג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיין
קטגוריה:מושלי מיין
קטגוריה:התובעים הכלליים של מיין
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של מיין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1934
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
אייזק הלסטיד ויליאמסון

אייזק הלסטיד ויליאמסון (באנגלית: Isaac Halstead Williamson; 27 בספטמבר 1767 – 10 ביולי 1844) היה עורך דין, משפטן ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן שתי קדנציות כמושל השמיני של ניו ג'רזי, בשנים 1817–1829.

== ביוגרפיה ==
אייזק הלסטיד ויליאמסון נולד בשנת 1767 באליזבת שבפרובינציית ניו ג'רזי. מאוחר יותר למד משפטים עם אחיו מתיאס והפך לעורך דין מוביל בניו ג'רזי.

הוא קיבל את רישיון עריכת הדין שלו ב-1791, וכחמש שנים מאוחר יותר קיבל גם רישיון לייעוץ. ב-1808 הוא התחתן עם אן קרוסדייל ז'ואט (1777–1853) ויחד נולדו להם שני בנים (בנג'מין ב-1809 ואייזק האלסטד ב-1811).

שנתיים לאחר מכן הוא נבחר למושל ניו ג'רזי ונבחר מחדש מדי שנה בשנים 1818–1829. כחלק מתפקידיו כמושל, כיהן ויליאמסון כשופט בית המשפט הפררוגטיבי של ניו ג'רזי. ויליאמסון היה ראש עיריית אליזבטאון, ניו ג'רזי בשנים 1830–1833. בשנים 1831 ו-1832 הוא נבחר לייצג את מחוז אסקס כחבר במועצה המחוקקת של ניו ג'רזי (כיום הסנאט של ניו ג'רזי).

למרות היותו בעל תפקידים פוליטיים אלה המשיך ויליאמסון לעסוק בעריכת דין. בשנת 1844, הוא נבחר פה אחד להיות נשיא הוועידה שתיקנה את חוקת מדינת ניו ג'רזי. עם זאת, הוא נאלץ לוותר על תפקיד זה עקב בריאות לקויה. ואכן, בקיץ 1844 הוא מת באליזבטאון.

קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של ניו ג'רזי
קטגוריה:ראשי עיריות בניו ג'רזי
קטגוריה:מושלי ניו ג'רזי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1767
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1844
קפליני

קפליני (באיטלקית: "שערות קטנות") היא סוג דק של פסטה איטלקית, בעלת קוטר שנע בין 0.85 עד 0.92 מילימטרים. היא עשויה בצורה של רצועה ארוכה ודקה, בדומה לספגטי. "Capelli d'angelo" (בעברית: "שיער מלאך" - ומכאן נובע השם "פסטת שיער מלאך") היא אפילו דקה יותר עם קוטר שנע בן 0.78 ל-0.88 מילימטרים. לרוב היא נמכרת בצורה דמוית קן.

"Capelli d'angelo" הייתה פופולרית באיטליה לפחות מאז המאה ה-14, והיא ידועה במרקמה העדין והקל. בשל דקותה, היא המתאימה ביותר למרקים או מנות עם רטבים קלים, כגון אלו שנעשים עם פירות ים או ירקות. היא גם פופולרית למנות עם טעמים בהשראה אסייתית מכיוון שהיא יכולה לספוג בקלות את הטעמים של המרכיבים הנלווים.

== ראו גם ==
* זיטי
* פסטינה

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סוגי פסטה
התקבצות אוטובוסים

5 אוטובוסים מקו 109 שנוסעים אחד אחרי השני, לונדון
בתחבורה ציבורית, התקבצות אוטובוסים (באנגלית: Bus Bunching) היא מצב שבו שני אוטובוסים או יותר שהיו אמורים להגיע לתחנה בזמנים שונים, מגיעים אליה יחד. מצב זה מתרחש כשמתרחשת חריגה מלוח הזמנים והאוטובוס שהיה אמור להגיע שני משתווה לראשון. תופעה זו מתרחשת הן באוטובוסים והן ברכבות.

== תאוריה ==
אוטובוס שמאחר לעומת לוח הזמנים המתוכנן אוסף בנוסף לנוסעים שחיכו לו, גם את אלה שהתכוונו לעלות על האוטובוס הבא. תוספת הנוסעים מעכבת את האוטובוס עוד יותר. כתוצאה מכך, האוטובוס השני אוסף פחות נוסעים, מה שמעכב אותו פחות ומאפשר לו להקדים. לפי התאוריה, אוטובוס שמאחר צפוי לאחר יותר ויותר ככל שתתקדם הנסיעה ואילו אוטובוס שמקדים יקדים יותר ויותר. בסופו של דבר, האוטובוסים ייצרו זוג שנוסע בזה אחר זה ואיכות השירות תרד. יש המשערים שתופעה זו היא הגורם העיקרי לבעיית האמינות של התחבורה הציבורית.

== גורמים ==
*עומסי תנועה: קיים מצב בו האוטובוס הראשון מתעכב בגלל עומסי תנועה בשעת הנסיעה שלו, ואילו האוטובוס שאחריו נוסע בזמן שבו העומסים הוקלו, מה שמאפשר לו לנסוע מהר יותר ולהקדים את האוטובוס הראשון שהתעכב.
*זמן עלייה: במקרה שבו האוטובוס הראשון התעכב והגיע ללוח הזמנים של האוטובוס השני, יתווספו לו נוסעים שהתכוונו לעלות על האוטובוס השני, ובכך זמן העצירה שלו בתחנות הביניים יגדל.

== פתרונות ==
צמד אוטובוסים מאותו קו שנוסעים יחד, מנהטן
* קביעת זמן המתנה מינימלי ומקסימלי בתחנות: מאפשר לאוטובוס הראשון לצמצם את העיכוב שבעצירה בתחנה ובכך לנסוע מהר יותר, וכן מאלץ את האוטובוס השני לשמור על מרווח מהאוטובוס הראשון.
* הנחיה לדלג על תחנות מסוימות.
* עידוד הנוסעים להמתין לנסיעה הבאה, שצפויה להיות פחות עמוסה.

גישה אחרת מציעה להקים תחנות ויסות, שבהן האוטובוסים שמקדימים יידרשו להמתין עד שיהיו זהים ללוח הזמנים שלהם. לעומת זאת, שיטת העלאת תדירות האוטובוסים מבלי לבצע שינויים אחרים בזמן הנסיעה הוכחה שאינה פתרון להתקבצות האוטובוסים.

== ראו גם ==
* תורת הכאוס

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תחבורה ציבורית
קטגוריה:תורת הכאוס
אנקלגון

אנקלגון (שם מדעי: Ankalagon; קרוי על שם הדרקון הביוני אנקלגון מהסילמריליון של ג'ון ר. טולקין) הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת המזוניכידיים, אשר התקיים באמריקה הצפונית במשך הפלאוקן המוקדם שלפני 63 עד 60.2 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר למדע ב-1897 בידי החוקר לייגי ואן ואלן והוא כולל מין יחיד - Ankalagon saurognathus.

האנקלגון התגלה בשכבות מאובנים בניו מקסיקו ותואר הוא דמה במראהו לסוג דיסאקוס, אך היה גדול בהרבה דומה לדוב והיה הגדול שבמזוניכידיים שהתקיימו באמריקה הצפונית לצד הפציהאינה. הוא הגיע לאורך 1.8 מטר, גובה של 90 ס"מ בכתפיים ומשקל של 100–170 ק"ג בקירוב.

טורף זה היה בעל לסתות עבות כשל צבוע שהתאימו לפיצוח עצמות אך פחות התאימו לאכילת בשר. לסוג זה נמצאו עדויות לדו-צורתיות זוויגית בין הזכרים והנקבות, אשר תוארו בעיקר בגודל הטוחנות האחוריות והניבים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מזוניכידיים
קטגוריה:יונקים שחיו בפלאוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1897
מונוטרימטום

מונוטרימטום (שם מדעי: Monotrematum; מיוונית: "חור אחד") הוא סוג יונק נכחד ממשפחת הברווזניים, אשר היה קרוב לברווזן המודרני אך גדול יותר. בשונה משאר יונקי הביב הוא לא התקיים באוקיאניה אלא בארגנטינה של הפלאוקן שלפני 61 מיליון שנה מזמננו. שמו נקרא עקב החור הגדול שבמקורו שהכיל שיניים טוחנות עדינות, אשר נעדרות אצל הברווזן המודרני.

המאובנים שלו התגלו ב-1975 בתצורות סלמנקה שבפטגוניה והוא תואר למדע ב-1992 בידי החוקר פאסוגל. המאובנים מצויים כיום במוזיאון בטרלאו ובמדינה לה פלטאה. הסוג תואר בתחילה כמין של אובדורודון, אך בהמשך הופרד לסוג עצמאי בעל מין יחיד - Monotrematum sudamericanum, שפירושו: "דרום-אמריקאי".

המונוטרימטום היה הגדול שבין הברווזניים, ומגודל השיניים הטוחנות שלו היו כפולות בגודלם משיני האובדורודון הקרוב. הדבר מרמז שהיונק הגיע לאורך של מעל מטר בבגרותו וכנראה היה שחיין חזק בעל מקור עבה ושיניים טוחנות שהותאמו לפיצוח צדפות, סרטנים ואולי גם דגים קדומים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יונקי ביב פרהיסטוריים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בפלאוקן באמריקה הדרומית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1992
פרדייס קרוז

פרדייס קרוז (נקרא גם הבלתי נשכחים), הוא סרט קולנוע, קופרודוקציה ישראלית-צרפתית-גרמנית משנת 2013 בכתיבתו ובימויו של מתן גוגנהיים, עם עוז זהבי ווהינה ג'יוקנטה בתפקידים הראשיים.

הסרט הוא סיפור אהבה בלתי אפשרי בין צעיר ישראלי, משוחרר טרי מהצבא וצלמת צרפתייה שסוחבים מטען נפשי קשה הקשור לאירוע קשה שהיה ברמאללה. הם מתאהבים אך סיפור אהבתם מציף סודות כמוסים ופותח פצעים כואבים הגורמים להם להיפרד.

==תקציר העלילה==
יוסי (עוז זהבי), הוא בחור בן 24 לאחר שחרור מיחידה עלית שפעלה בעיקר בשטחים. הוא נושא בנפשו צלקת מהתקלות של יחידתו ברמאללה, בה הותקפו הוא וחברו רני (גיל דסיאנו ביטון). יוסי נשאר פצוע ליד כרזה בה מצוירת סירה עם כתובת "פרדייס קרוז" (מכאן שם הסרט). הוא תשוש ולקראתו מופיע צלם פלסטיני בשם חאלד (קייס נאשף) ומתחיל לצלם אותו למרות בקשתו של יוסי שיפסיק. יוסי יורה והורג אותו ורני מגיע, לוקח את המצלמה ומחלץ אותו מהמקום בריצה. לשנייה נפגשים מבטיהם של יוסי ושל חברתו של חאלד, קתרין (והינה ג'יוקנטה) שמגיעה למקום וחוזה במות אהובה.

קתרין חוזרת לצרפת ומגיעה לישראל בשם דורה, צלמת המתרכזת בצילומי פנים של חיילים בלוויות צבאיות. מטרתה המוסתרת היא לגלות את החייל שהרג את חאלד.

היא נפגשת עם קובי (עודד לאופולד) שמגלה לה שהוא משרת בשטחים. היא מראה לו את תמונת חאלד אך הוא אינו מזהה וכשהוא מתחיל להתקרב אליה היא מסלקת אותו באיומי אקדח.

בינדר (אלי אלטוניו), חבר של יוסי, הוא בעל דעות שמאליות מחליט לעזוב את הארץ. יוסי עובד בסלילת כבישים יחד עם רני ועומאר (ג'וני ערביד).

דורה מכירה את יוסי ומתחיל ביניהם רומן. היא לא מספרת לה על מטרת ביקורה בישראל והוא לא מספר לה על התקרית בה נהרג חאלד.

רני נהרג בהיתקלות בשטחים ואמו עדינה (שלומית טריגר-הגואל) מזמינה את יוסי ונותנת לו מצלמה שמצאה אצל בנה – מצלמתו של חאלד.

יוסי ודורה יוצאים לבלות בים המלח ולשחות בעירום. כאשר דורה מוצאת בין חפציו של יוסי את המצלמה של חאלד, היא מבינה שמצאה את האיש שחיפשה זמן כה רב, אך אהבתה אליו לא מניחה לה לפגוע בו והיא מחליטה לברוח מיד בחזרה לצרפת.

אצל יוסי נשאר צילום של חאלד עם מספר טלפון בעזרתו הוא מאתר את כתובת מגוריו ועומאר מסכים בחוסר רצון להביאו לרמאללה. יוסי נפגש עם אביו של חאלד (סלים דאו) שמספר לו על בנו שנהרג ועל חברתו ששמה הנכון הוא קתרין.

יוסי ועומאר עוזבים במהירות את המקום כשיוסי חוזה בפלאשבקים את התקרית שלא מפסיקה להטריד את נפשו.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|עוז זהבי
|יוסי
|
|-
|והינה ג'יוקנטה
|דורה/קתרין
|צלמת צרפתייה
|-
|אלי אלטוניו
|בינדר
|חבר של יוסי
|-
|גיל דסיאנו ביטון
|רני
|חבר של יוסי
|-
|ג'וני ערביד
|עומר
|ידיד של יוסי
|-
|שלומית טריגר-הגואל
|עדינה
|אמא של רני
|-
|עודד לאופולד
|קובי
|
|-
|קייס נאשף
|חאלד
|צלם פלסטיני
|-
|סלים דאו
|אבו חאמד
|אבא של חאלד
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=yf_wUdePlNA&t=3s קדימון לפרדייס קרוז], באתר יוטיוב
* [https://cinemaofisrael.co.il/פרדייס-קרוז/ פרדייז קרוז], בספר הקולנוע הישראלי
* [https://www.filmfund.org.il/films/?id=&nom=3456&film=פרדייס%20קרוז פרדייז קרוז], באתר קרן הקולנוע הישראלי
* 
* [https://srita.net/2013/08/22/paradise-cruise-review/ ביקורת על הסרט], באתר "סריטה"

קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים על הסכסוך הישראלי-פלסטיני