מאדהאני

מאדהאני (באנגלית: Mudhoney) היא להקת רוק שהוקמה בסיאטל ב-1988. הלהקה קרויה על שם סרטו של ראס מאייר, "Mudhoney".

==היסטוריה==
===לפני מאדהאני===
שורשיה של הלהקה נעוצים בפרוור של סיאטל בשם בלוויו, וושינגטון. מרק מק'לאפלין (מאוחר יותר מרק ארם), תלמיד בבית הספר התיכון הנוצרי של בלוויו, הקים עם חבריו להקה בשם "Mr. Epp and the Calculations", על שם מורה שלו למתמטיקה. הלהקה הייתה בדיחה יותר מאשר להקה אמיתית; "הופעתם" הראשונה התקיימה בתוך חדר הכיתה כאשר הם משתמשים במפות מגולגלות במקום גיטרות מכיוון שהם עדיין לא ידעו לנגן. הופעתה הראשונה של Mr. Epp התקיימה 3 שנים לאחר מכן ב-1981. בערך באותה התקופה הקימו מרק ארם ואחד מחבריו בשם סטיב טרנר להקה רצינית יותר אך עדיין הומוריסטית בשם "Limp Richerds" שניגנה הארדקור פאנק. Mr. Epp הופיעה בתחנת הרדיו KZAM-AM כאשר היא מוצגת כ"להקה הגרועה ביותר בעולם". היא הופיעה בפעם האחרונה ב-3 בפברואר 1984 בצוותא עם להקת מלפאנקשן. ב-1996 ביקש לו ריד מחבריה של Mr. Epp ללוות אותו בהופעת היכל התהילה של הרוקנרול.

===גרין ריבר===

מאדהאני הוקמה כתוצאה מעזיבתם של ארם וטרנר את להקת גרין ריבר. הם הקימו את גרין ריבר ב-1983, כאשר אליהם הצטרף אלכס וינסנט, שבעבר ניגן עם טרנר בלהקת "Spluii Numa". הם ביקשו מג'ף אמנט, שהגיע באותה התקופה לסיאטל ממונטנה עם להקתו "Derranged Diction", להצטרף אל גרין ריבר כבסיסט. חבר לשעבר נוסף ללהקה של טרנר בשם סטון גוסארד החליט אף הוא להצטרף אליהם. טרנר עזב את הלהקה לאחר הקלטת האלבום "Come on Down" על רקע אי שביעות רצון מנטייתה של הלהקה לכיוון של הבי מטאל. הוא הוחלף בידי ברוס פיירוות'ר, גם הוא מ"Derranged Diction". לאחר שני מיני-אלבומים החליטה הלהקה להתפרק ב-1988. גוסארד, אמנט ופיירוות'ר הקימו את מאת'ר לאב בון, ולאחר מותו של הסולן אנדרו ווד הקימו גוסארד ואמנט את פרל ג'אם ופיירוות'ר הצטרף אל לאב באטרי.

===1988-1991: סאב פופ===
טרנר וארם החלו לעבוד על מוזיקה חדשה עם המתופף דן פיטרס מלהקת "Bundle of Hiss". השלישייה צירפה אליה את הבסיסט מאט לוקין, שעזב את מלווינס זמן קצר לפני כן. הם קראו לעצמם "מאדהאני", על שם סרטו מ-1965 של במאי הפעולה האמריקאי ראס מאייר, שאף אחד מחברי הלהקה מעולם לא צפה בו למעשה.

מאוחר יותר ב-1988 הוציאה הלהקה את הסינגל הראשון שלה, "Touch Me I'm Sick", בחברת סאב פופ, ולאחר מכן את המיני-אלבום "Superfuzz Bigmuff". המיני-אלבום הגדיר את מהותו של צליל הגראנג' והפך את מאדהאני לספינת הדגל של סאב פופ עד לפריצתה לתודעה של נירוונה עם אלבומה "Nevermind". הלהקה נהנתה מהצלחה בינונית בארצות הברית, וכן ממספר הופעות באירופה. חברי להקת סוניק יות', שהיו מעריצים של מאדהאני, הזמינו את הלהקה להצטרף אליהם בהופעותיהם באנגליה ב-1989. לאחר סיבוב הופעות זה נכנס "Superfuzz Bigmuff" למצעדי האינדי הבריטיים והלהקה זכתה לסיקור עיתונאי לא קטן באירופה. בעקבות ההצלחה הוציאה הלהקה ב-1990 את אלבומה הראשון, "Mudhoney", אף הוא בחברת סאב פופ.

הצלחתה הראשונית של מאדהאני הובילה לכך שלהקות נוספות מסיאטל, כגון סאונדגארדן, נירוונה וטאד, זכו להכרה מסוימת. בשנות התשעים המוקדמות סאב פופ לא נהנתה מהצלחה מסחרית גדולה ולהקות רבות נטשו אותה לטובת חברות גדולות יותר. מאדהאני החליטה להוציא גם את אלבומה השני "Every Good Boy Deserves Fudge" בסאב פופ ב-1991, אך לאחר יציאתו של האלבום קיבלה הלהקה הצעה מחברת ריפרייס רקורדס והחליטה לקבל אותה.

===1992-1999: רפריז===
כאשר הגראנג' הפך לחלק מן הזרם המרכזי, מאדהאני שינתה כיוון מצליל הגראנג' המוקדם שלה. רבות מן הלהקות שהושפעו מן הלהקה (כמו נירוונה ופרל ג'אם) הצליחו מאוד וצברו פופולריות ברחבי העולם. אלבומם הראשון בחברת רפריז, "Piece of Cake", נשמע הרבה יותר כמו גראג' רוק מאשר גראנג'. על אף שהלהקה חתמה בחברה גדולה, היא המשיכה לנגן בגישה הומוריסטית ולא ממוסחרת.

ב-1995, בתקופה שבה הגראנג' נהנה מימיו האחרונים כחלק מן הזרם המרכזי, החליטה מאדהאני לשוב אל הצליל המקורי שלה. באלבומה "My Brother the Cow" הצליחה הלהקה לערב שירים מן התקופה המוקדמת והכבדה יותר שלה, יחד עם כמה משירי הפאנק רוק שלה. האלבום הוא מהמועדפים ביותר על המעריצים ונחשב לאחד מאלבומיה הטובים יותר של הלהקה. שנתיים לאחר מכן יצא "Tomorrow Hit Today" שכלל השפעות של גראג' רוק ובלוז.

לאחר מספר שנים של הופעות החליטה רפריז להתיר את החוזה עם מאדהאני. אחת הסיבות הייתה שמכירות האלבומים של מאדהאני הגיעו לשפל, אף שהופעותיה זכו להצלחה גדולה יותר מאי פעם. בנוסף החליט מאט לוקין לעזוב את הלהקה בטענה שאיננו אוהב לצאת לסיבובי הופעות. הלהקה הוציאה אלבום אוסף בשם " March to Fuzz" ומעריצים רבים האמינו כי דרכה של מאדהאני הגיעה לקיצה, אף על פי שהלהקה עדיין קיימה הופעות מדי פעם באזור צפון מערב ארצות הברית.

===1999-היום: החזרה לסאב פופ===
הופעות אלה הצליחו עד כדי כך שמאדהאני החליטה לחדש את פעילותה כלהקה מקליטה, תחת חברת סאב פופ. הלהקה מצאה בסיסט זמני בשם גאי מדיסון, שניגן עם ארם באחד מפרויקטי-הצד הרבים שלו, "Bloodloss". לאחר תקופה שבה עבדו ארם וטרנר על פרויקט-צד שלהם בשם "Monkeywrench", הוציאה מאדהאני את האלבום "Since We've Become Translucent" ב-2002. במרץ 2006 הוציאה הלהקה את אלבומה השביעי, "Under a Billion Suns".

הלהקה נחשבת למקור השראה והשפעה על מוזיקאים רבים, ביניהם קורט קוביין.

באוקטובר 2009 ביקרה הלהקה לראשונה בישראל, במסגרת סיבוב הופעות אירופאי, וקיימה הופעה אחת במועדון בארבי בתל אביב, וסדנת אמן במועדון האוזןבר בתל אביב.

==חברי ההרכב==
*מרק ארם (ראו גם גרין ריבר)
*סטיב טרנר (ראו גם גרין ריבר)
*דן פיטרס
*גאי מדיסון
===חברים לשעבר===
*מאט לוקין (ראו גם מלווינס)

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===
{| class="wikitable"
|שם האלבום
|שנת יציאה
|חברת תקליטים
|-
|Mudhoney
|1989
|סאב פופ
|-
|Every Good Boy Deserves Fudge
|1991
|סאב פופ
|-
|Piece of Cake
|1992
|Reprise Records
|-
|My Brother the Cow
|1995
|Reprise Records
|-
|Tomorrow Hit Today
|1998
|Reprise Records
|-
|Since We've Become Translucent
|2002
|סאב פופ
|-
|Under a Billion Suns
|2006
|סאב פופ
|-
|The Lucky Ones
|2008
|סאב פופ
|-
|Vanishing Point
|2013
|סאב פופ
|-
|Digital Garbage
|2018
|סאב פופ
|}

=== אלבומי הופעה ===
{| class="wikitable"
|שם האלבום
|שנת יציאה
|חברת תקליטים
|-
|Mudhoney Live
|1993
|סאב פופ
|-
|Live Mud
|2007
|סאב פופ
|-
|Live at El Sol
|2009
|Munster
|-
|Live at Third Man Records
| rowspan="2" |2014
|Third Man
|-
|On Top! KEXP Presents Mudhoney Live on Top of the Space Needle
|סאב פופ
|-
|LiE
|2018
|סאב פופ
|}

=== אוספים ===
{| class="wikitable"
|שם האלבום
|שנת יציאה
|חברת תקליטים
|-
|Superfuzz Bigmuff Plus Early Singles
|1990
|סאב פופ
|-
|March to Fuzz
| rowspan="2" |2000
|סאב פופ
|-
|Here Comes Sickness: The Best of the BBC
|Fuel 2000
|}

=== מיני-אלבומים ===
{| class="wikitable"
|שם
|שנת יציאה
|חברת תקליטים
|-
|Superfuzz Bigmuff
|1988
|סאב פופ
|-
|Boiled Beef & Rotting Teeth
|1989
|סאב פופ
|-
|Let It Slide
|1991
|סאב פופ
|-
|Five Dollar Bob's Mock Cooter Stew
|1993
|Reprise Records
|-
|Buckskin Stallion Blues
|1994
|סאב פופ
|-
|Morning in America
| rowspan="2" |2019
|סאב פופ
|-
|Pedazo de Pastel
|Folc Records
|-
|White Lazy Boy (עם המלווינס)
|2020
|Amphetamine Reptile
|}

=== סרטים באורך מלא ===
{| class="wikitable"
|שם הסרט
|שנת יציאה
|לייבל
|פורמט
|-
|No. 1 Video in America This Week
|1995
|Warner Reprise Video
|VHS
|-
|Live at El Sol
|2008
|סאב פופ
|DVD
|-
|I'm Now: The Story of Mudhoney
| rowspan="2" |2012
|סאב פופ
|קולנוע / VOD / DVD
|-
|Live: Berlin 1988
|Reprise Records
|DVD
|}

=== סינגלים ===
{| class="wikitable"
|שם הקליפ
|שנת יציאה
|מתוך האלבום
|-
|"Touch Me I'm Sick"
| rowspan="2" |1988
| rowspan="3" |ללא אלבום
|-
|"Sweet Young Thing Ain't Sweet No More"
|-
|"You Got It (Keep It Outta My Face)"
| rowspan="3" |1989
|-
|"This Gift"
| rowspan="2" |Mudhoney
|-
|"Here Comes Sickness"
|-
|"Hate The Police"
| rowspan="2" |1990
|Superfuzz Bigmuff Plus Early Singles
|-
|"You're Gone"
|ללא אלבום
|-
|"Let It Slide"
| rowspan="2" |1991
|Every Good Boy Deserves Fudge
|-
|"She's Just Fifteen" (קאבר לבילי צ'ילדיש)
| rowspan="2" |ללא אלבום
|-
|"You Stupid Asshole" (קאבר ל"Angry Samoans")
| rowspan="2" |1992
|-
|"Suck You Dry"
| rowspan="2" |Piece of Cake
|-
|"Blinding Sun"
|1993
|-
|"Pump It Up" (קאבר לאלביס קוסטלו)
|1994
| rowspan="2" |ללא אלבום
|-
|"Goat Cheese"
| rowspan="3" |1995
|-
|"Into Yer Shtik"
| rowspan="2" |My Brother the Cow
|-
|"Generation Spokesmodel"
|-
|"Night of the Hunted"
|1998
|Tomorrow Hit Today
|-
|"Butterfly Stroke"
|1999
|March to Fuzz
|-
|"Sonic Infusion"
|2002
|Since We've Become Translucent
|-
|"It Is Us"
|2006
|Under a Billion Suns
|-
|"New World Charm"
|2013
|ללא אלבום
|}

=== וידאו קליפים ===
{| class="wikitable"
|שם הקליפ
|שנת יציאה
|במאי
|-
|"This Gift"
| rowspan="2" |1989
| rowspan="2" |סטיב בראון
|-
|"Here Comes Sickness"
|-
|"Let It Slide"
| rowspan="6" |1991
|דאנקן שארפ
|-
|"Good Enough"
| rowspan="2" |צ'ארלס פיטרסון
|-
|"Into the Drink"
|-
|"Who You Drivin' Now?"
| rowspan="2" |דייב מארקי
|-
|"Fuzz Gun '91"
|-
|"Generation Genocide"
|דאנקן שארפ
|-
|"Suck You Dry"
| rowspan="2" |1992
|צ'ארלס פיטרסון
|-
|"Blinding Sun"
|מייקל לוין
|-
|"No Song III"
|1993
|
|-
|"Pump It Up"
|1994
|
|-
|"Generation Spokesmodel"
| rowspan="2" |1995
|ג'ף אקונומי וטים רוטילי
|-
|"Judgment, Rage, Retribution and Thyme"
|ג'ף אקונומי
|-
|"Sonic Infusion"
|2002
|ג'ק הודג' וקרול הודג'
|-
|"It Is Us"
|2006
| rowspan="2" |וויטי מק'קונוהי
|-
|"Touch Me I'm Sick"
|2008
|-
|"I Like It Small"
| rowspan="2" |2013
| rowspan="3" |קרלוס פ. לופז
|-
|"The Only Son of the Widow from Nain"
|-
|"Kill Yourself Live"
|2018
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
=== אתרי מעריצים ===
* [http://www.muddclub.com muddclub]
* [http://www.unofficial-mudhoney.com unofficial-mudhoney]
* [https://web.archive.org/web/20080313084024/http://www.geocities.com/sick72us/spin.html sick72us]
* [https://www.webcitation.org/query?id=1256564894647520&url=www.geocities.com/superfuzzmx superfuzzmx]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות גראנג'
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1988