OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרנק ארוק

פרנץ "פרנק" ארוק (בסרבית: Ференц Арок, בהונגרית: Árok Ferenc, באנגלית: Ferenc "Frank" Arok; 20 בינואר 1932 – 12 בינואר 2021) היה כדורגלן ומאמן כדורגל יוגוסלבי. ארוק אימן את נבחרת אוסטרליה בכדורגל בשנים 1983–1989, ונודע בישראל בעקבות מפגשיו עם הנבחרת במוקדמות מונדיאל 1986, מוקדמות אולימפיאדת סיאול (1988) ומוקדמות מונדיאל 1990.

== קריירה ==
ארוק נולד בקאניז'ה שבממלכת יוגוסלביה למשפחה ממוצא הונגרי ושיחק בעמדת המגן בקבוצת ידינסטבו במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20. בתחילת שנות ה-60 הוא מונה למאמן נובי סאד ולאחר מכן לעוזר מאמן וויבודינה נובי סאד לפני שעבר לאוסטרליה בשלהי שנות ה-60, שם אימן עד שנת 2000 את סנט ג'ורג' סיינטס, סאות' מלבורן FC, פורט מלבורן, גיפסלנד פלקונס וסידני אולימפיק.

=== נבחרת אוסטרליה ===
ב-1983 מונה ארוק למאמן נבחרת אוסטרליה בכדורגל. הוא הדריך את הנבחרת במוקדמות מונדיאל 1986, בהן הגיעה לפלייאוף הבין-יבשתי והפסידה 0–2 ל, במוקדמות ובטורניר הכדורגל באולימפיאדת סיאול (1988), בו הודחה ברבע הגמר 0–3 בידי האלופה בסופו של דבר , ובמוקדמות מונדיאל 1990, בהן הגיעה לסיבוב הגמר באוקיאניה אך סיימה במקום השני. לאחר הכישלון בההעפלה לגביע העולם בכדורגל הוא הודח מתפקידו.

==== משחקים מול נבחרת ישראל ====
ארוק אימן את אוסטרליה בשישה משחקים מול נבחרת ישראל בכדורגל במסגרת סיבובי הגמר של טורנירי המוקדמות של קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה. מאזנו נגד הנבחרת היה שני ניצחונות וארבע תוצאות תיקו.

במוקדמות מונדיאל 1986 סיימה אוסטרליה במקום הראשון וישראל במקום השני, כשבמשחק הראשון באצטדיון רמת גן ניצחה אוסטרליה 2–1 והגומלין במלבורן נגמר בתיקו 1–1; במוקדמות אולימפיאדת סיאול (1988) שוב סיימה במקום הראשון לפני ישראל לאחר שניצחה 2–0 במלבורן וסיימה בתיקו 0–0 בכרייסטצ'רץ', ניו זילנד (בה אירחה ישראל את משחקי הבית שלה); ובמוקדמות מונדיאל 1990 סיימה אוסטרליה במקום השני אחרי ישראל, לאחר ששני המשחקים נגמרו בתיקו 1–1.

ארוק נחשב לאחד האנשים השנואים ביותר בכדורגל בישראל, הן בשל הישגיו נגד הנבחרת הלאומית והן בשל סגנון האימון שלו שכלל "לוחמה פסיכולוגית", התגרויות על המגרש ומחוצה לו וסגנון משחק אגרסיבי ואף אלים. אחת התקריות הבולטות הייתה באוקטובר 1985, כשלפני המשחק נגד ישראל ברמת גן פרסם עיתון חדשות ציטוט של ארוק בו כינה את שחקני נבחרת ישראל "כלבים משוגעים" (אך בהמשך התברר שכינה כך את שחקניו שלו).

== לאחר הפרישה ==
ביום אוסטרליה 1990 מונה ארוק לחבר במסדר אוסטרליה על "שירות לכדורגל, במיוחד כמאמן הלאומי של אוסטרליה".

הוא נפטר ב-12 בינואר 2021 בסובוטיצה, סרביה ממחלת הקורונה, כשבוע לפני יום הולדתו ה-89.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מסדר אוסטרליה: חברים
קטגוריה:מאמני נבחרת אוסטרליה בכדורגל
קטגוריה:מאמני כדורגל אוסטרלים
קטגוריה:מאמני כדורגל הונגרים
קטגוריה:סרביה ומונטנגרו: מאמני כדורגל
קטגוריה:מאמני כדורגל יוגוסלבים
קטגוריה:הונגרים מוויבודינה
קטגוריה:מאמני כדורגל סרבים
קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1932
קטגוריה:נפטרים ב-2021
דן קולקה

דן קולקה (29 במאי 1938 – 10 ביולי 1979), היה פסל וצייר צ'כי-ישראלי.

== ביוגרפיה ==
קולקה נולד בזלין, צ'כוסלובקיה. בגיל 13 עבר להתגורר עם משפחתו בפראג. בין השנים 1955–1959 למד בבית הספר לאמנות פלסטית בפראג. בין השנים 1959–1961 שירת בצבא צ'כיה ובין השנים 1961–1967 למד פיסול, בית הספר הגבוה לאמנות, פראג.

בין השנים 1966–1968 עבד באולפן הסרטים הממלכתי פראג-בראנדוב ובתיאטרון הלאומי בפראג.

בשנת 1968, לאחר הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה, ברח לווינה, אוסטריה ושם עבד במכון הלאומי האוסטרי לשימור מוסדות המדינה. בשנת 1969 היגר לקנדה ולימד פיסול בקולג' לאמנויות בטורונטו. בסוף שנת 1970 עלה לישראל והתגורר בירושלים.

אחדים מהפסלים שיצר מוצבים ברחבי ירושלים.

== חיים אישיים ==
קולקה התגורר בירושלים והיה נשוי לחנה אנגלברג-קולקה, פרופסור לביולוגיה מולקולרית. ב-10 ביולי 1979 שם קץ חייו.

== צילום פסליו ==
* הפלישה (מתערובת עולים חדשים בבית האמנים בירושלים), 1971
* מילנכוליה מברונזה, 1974

== תערוכות יחיד ==
* 1972 – בית האמנים בירושלים
* 1973 – בית האמן, רח' בלומפלד 10, קריית יובל, ירושלים

===לאחר מותו===
* 1981 – בית האמנים, ירושלים
* 1986 – מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב

== תערוכות קבוצתיות ==
* 1969 – תערוכת פראנץ קאפקא, הספרייה הלאומית, ירושלים
* 1972 – תערוכת הסתיו של אמני ירושלים, בית האמנים בירושלים
* 1973 – אמני ירושלים למען מלווה מלחמה מרצון חנוכה תשל"ד, בית האמנים, ירושלים
* 1975 – ציירים ופסלים בעבודות ילדים, הגלריה הקטנה 2, ירושלים

===לאחר מותו===
* 1980 – בית התפוצות, אוניברסיטת תל אביב

== פסלים במרחב הציבורי ==
* מעוף – שכונת גילה, ירושלים, 1975
* תקומה – גן תקומה, גבעתיים. על שם רב-סרן משה וקס שנפל במלחמת יום הכיפורים. הפסל נעשה על ידי קולקה לפי דגם שעיצב משה וקס ב-1972 בעת לימודיו בטכניון.

==ספר ==
בעקבות תערוכה שהוצגה לאחר מותו במוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב בשנת 1986, יצא ספר (קטלוג התערוכה) עם צילומי יצירותיו בגרמנית ובתרגום לעברית ואנגלית: דן קולקה 1979-1938

==גלריה==
<gallery caption="" widths="150px" heights="150px" perrow="4">
קובץ:PikiWiki Israel 20515 Resurrection sculpture in Givataym.JPG|תקומה, גבעתיים
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://museum.imj.org.il/artcenter/newsite/he/?artist=קולקה,%20דן דן גנדלמן], באתר מוזיאון ישראל, ירושלים
* 
* 
* טטיאנה אור-הלברייך, [https://www.nli.org.il/he/newspapers/kolhair/1981/05/29/01/article/113?&srpos=7&e=-------he-20--1--img-txIN%7ctxTI-%22דן+קולקה%22-------------1 תערוכה], באתר כל העיר (ירושלים), 29 במאי 1981
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:פסלים צ'כים
קטגוריה:ציירים צ'כים
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1938
קטגוריה:צ'כים שנפטרו ב-1979
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1979
השקעה מונחית פקטורים

השקעה מונחת פקטורים היא שיטת השקעה הכוללת התמקדות במאפייני חברות הניתנים לכימות או "גורמים" שיכולים להסביר הבדלים בתשואות המניות. מאפיינים בולטים שעשויים להיכלל בגישה הם: גודל, ערך, מומנטום, צמיחת נכסים, רווחיות, מינוף, טווח ותחזוקה.<ref></ref><ref></ref>

אסטרטגיית השקעה מונחת פקטורים כרוכה בהטיית תיקי השקעות לכיוון פקטורים מסוימים, בניסיון לייצר תשואות השקעה ארוכות טווח העולות על מדדי ההשוואה. הגישה היא כמותית ומבוססת על נתונים נצפים, כגון מחירי מניות ומידע פיננסי, ולא על דעות או השערות ותחזיות עתידיות.<ref></ref>

על פי מחקרים שונים, השקעות כאלה עשויות להניב תשואה עודפת על פני תשואת השוק, כך מניות ערך סיפקו תשואה עודפת של כ-4.4% בשנה על פני מניות צמיחה מ־1929 ועד 2023.<ref></ref> בהשוואה אחרת, נמצא שקרנות מחקות למדדים שמשלבים השקעה במניות קטנות ומניות ערך (Small cap value) השיגו תשואה עודפת של 3% בשנה על פני הs&p500, מיוני 1929 ועד אוגוסט 2023.<ref></ref>

תופעה זו מתועדת גם באג"ח קונצרניות<ref></ref> ובכל סוגי הנכסים העיקריים, כולל מטבעות, אג"ח ממשלתיות, מדדי מניות וסחורות. <ref></ref>

== גישת 5 הפקטורים ==
בשנת 1993 פרסמו יוג'ין פאמה וקנת פרנץ' מודל חדש להערכת מחירן של מניות, ובו הציגו 3 גורמי סיכון שקיימים במניות שונות, ומשפיעים על תשואות המניות באופן ממוצע. שלושת הגורמים הם: 1) סיכון השוק, 2) סיכון מניות ערך, 3) סיכון מניות קטנות. המודל קבע באופן פשוט שלאורך ההיסטוריה המתועדת מניות של חברות קטנות נתנו תשואה עודפת על פני מניות של חברות גדולות, וכך גם מניות שמחירן היחסי נמוך (מניות ערך) על פני מניות שמחירן גבוה (מניות צמיחה).<ref></ref> בשנת 2015 הוסיפו פאמה ופרנץ' על סמך מחקר המשך שני גורמים נוספים שהובילו למובהקות סטטיסטית בתשואות - רווחיות ומומנטום.<ref></ref>

לאחר פרסום המחקר, עסק פאמה במשך שנים רבות ביישום הממצאים התאורטיים בפועל, על ידי השקת מדדים המבוססים על הפקטורים שמצא, בחברת Dimensional Funds.<ref></ref>

בדוחו"ת המעקב אחרי ביצועי הקרנות המנוהלות של חברת סטנדרד אנד פורס מופיעים מדי שנה ביצועי הקרנות שמשקיעות באופן ממוקד בפקטורים של גודל וערך. לפי הדו"ח משנת 2022, כ-92% מהקרנות אינן מצליחות לספק תשואה עודפת למדד, לאורך 20 שנות מעקב, בהשוואה למדד S&P Small Cap 600 Value הפאסיבי.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:השקעה
פיגוע הדקירה בגן יבנה

פיגוע הדקירה בגן יבנה היה פיגוע דקירה שערך מחבל פלסטיני ב-31 במרץ 2024, כ"א באדר ב' ה'תשפ"ד בסניף ארומה בקניון פרנדלי בגן יבנה. בפיגוע נרצח לידור לוי ועוד שניים נפצעו באורח קשה.

== הפיגוע ==
הפיגוע בוצע ב-31 במרץ 2024 בקניון בגן יבנה, על ידי המחבל מואמן פאיז מחמוד חליל בן 19 מחברון שהיה בעל היתר כניסה לישראל למטרות תעסוקה.

בשעה 22:50 החל המחבל לדקור בסכין תושב אשר התאמן בסוויפט, ולאחר מכן המחבל ניסה להיכנס לסניף ארומה אך הדלת החשמלית בסניף הייתה נעולה. לאחר מכן, המחבל התנפל על מתאמן אחר שסיים להתאמן והחל לדקור אותו, המחבל חזר אל הסוויפט ודקר צעיר נוסף במקום, הצעיר התעשת והדף אותו ויצא בריצה לכיוון המדרגות. הצעיר הגיע לרחבה המרכזית בקניון ופגש בשוטר וסייר עירוני שהגיעו למקום, הכווין אותם אל המחבל והשוטר ירה למוות במחבל.

המחבל, בעל היתר עבודה בעבר, ושוהה בלתי חוקי בעת הפיגוע, בן 19 מחמולת אל מסלאמה מדורא שהסתנן מפרצה בגדר הביטחון ושבעבר הועסק כפועל בנייה בגן יבנה, הגיע ליישוב בסיוע של שני בדואים מהפזורה עם שני סכינים.

חמישה ימים לאחר הפיגוע נפטר מפצעיו לידור לוי בן 34 תושב גן יבנה. איבריו של לוי, שהיה חתום על כרטיס אדי, הושתלו בגופם של 2 בני אדם לאחר מותו.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גן יבנה
גן יבנה
גן יבנה
גן יבנה
ג'יש אל-עדל

ג'יש אל-עדל (בערבית: جيش العدل, בפרסית: عربیری. בתרגום לעברית: צבא הצדק) היא מיליציית אופוזיציה איראנית בדלנית בלוצ'ית הפועלת בחבל סיסתאן ובלוצ'סתאן שבאיראן.

הארגון החל את פעילותו ב־2013, מספר חודשים לאחר הוצאתו להורג של עבדול מאליק ריגי, מנהיג תנועת בלוצ'י ג'ונדאללה, לאחר שנעצר במהלך ניסיון להגיע לקירגיזסטן, באמצעות הנחתת המטוס בו שהה בבנדר עבאס שבדרום איראן.

הארגון הוגדר על ידי איראן, הודו ויפן כארגון טרור.

לפי הגדרת הארגון, מטרתו היא "להילחם בכוחות האיראניים כדי להחזיר את זכויותיהם של המוסלמים הסונים במדינה". הארגון מאשים את הרשויות האיראניות "בתרגול תוכניות מהפכניות עדתיות באזור, ובשאר האזורים המאוכלסים על ידי מוסלמים סונים".

מפקד ארגון ג'יש אל-עדל הוא עבדול רחים מלאזאדה, שפועל בשם סאלח אל-דין פארוקי, האמיר של הארגון.

== מטרות הארגון ==
על פי הצהרותיו, ארגון ג'יש אל-עדל פועל להשגת מספר מטרות:<ref>[https://orient-news.net/ar/news_show/86043 مالانعرفه عن (جيش العدل) السني في إيران!] </ref>
* הרמת דגל המונותאיזם וגירוש כל הביטויים של מה שהוא מתאר כפוליתאיזם, מכל מערב בלוצ'יסטן.
* פגיעה והחלשה של המנגנון הצבאי האיראני ברחבי בלוצ'יסטן, ויצירת בלבול והסחת דעת של המשטר האיראני מבפנים.
* הגנה על הסונים במדינות שונות בעולם.
* החזרת זכויות ה"בלוך" שלטענתם נגנבו על ידי שלטונות טהראן: זכויות אזרחות, זכויות קרקע, כבוד, זכויות אדם, "העושר הגנוב של המדינה" ועוד.

== פעילות התקפית ==
* ב-25 באוקטובר 2013, הארגון קיבל אחריות על הריגתם של 14 אנשי משמר הגבול האיראני בעיר סרבאן. הארגון טען כי התקיפה הייתה בתגובה להוצאתם להורג של 16 אסירי בלוך איראנים. האסירים הורשעו בסחר בסמים ובהקצנה. בתגובה לתקיפה, למחרת, ב-26 באוקטובר, פקידים איראנים תלו 16 אסירים.<ref></ref>
* ב-26 באפריל 2017, הארגון לקח אחריות על מארב שבמסגרתו נהרגו לפחות תשעה שוטרי גבול איראניים, ונפצעו שניים נוספים. התקיפה התבצעה בעת ששוטרי הגבול האיראניים סיירו בגבול פקיסטן-איראן.
* בדצמבר 2018, הארגון לקח אחריות על פיגוע התאבדות בעיר החוף צ'באהר, בו נהרגו שני שוטרים ונפצעו ארבעים ושניים נוספים.
* ב-29 בינואר 2019 הארגון היה אחראי לפיצוץ כפול בזאהדאן, בו נפצעו שלושה שוטרים.
* ב-2 בפברואר 2019, על פי סוכנות הידיעות "תסנים", הארגון קיבל אחריות לפיגוע על הבסיס החצי-צבאי בסיג' בדרום מזרח איראן. הפיגוע גרם למוות של חייל פרה-צבאי ולפציעתם של חמישה נוספים.<ref></ref>
* ב-13 בפברואר 2019, הארגון הוציא פיגוע התאבדות באיראן באוטובוס שהוביל אנשי משמרות המהפכה האסלאמית. בפיגוע נהרגו 27 בני אדם.<ref></ref><ref></ref>
* ב-4 באפריל 2024 לפחות חמישה אנשי ביטחון איראניים נהרגו במתקפה של הארגון בשני אתרים צבאיים בערים ראסכ וג'בהאר שבדרום-מזרח איראן. לפי ערוץ אל-ערביה הסעודי, לפחות שמונה חמושים מהארגון נהרגו. מספר ימים לאחר מכן, ב-9 באפריל, אנשי הארגון הרגו 6 שוטרים וקצינים איראנים באזור סיב וסוראן בדרום מזרח איראן, סמוך לגבול עם פקיסטן.

== פעילות איראן כלפי הארגון ==
* ב-24 בינואר 2024 ביצעה איראן ירי רקטי כנגד בסיסי אימונים של ארגון ג'יש אלעדל בפקיסטן, כנקמה על פיגוע ההתאבדות בכרמאן ביום השנה לחיסולו של קאסם סולימאני על ידי דאעש.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איראן: ארגונים
קטגוריה:ארגוני טרור סוניים
פולה (מאכל)

פולה (בפינית: Pulla) הוא לחמנייה מתוקה פינית או קינוח מתוק עדין בטעם זרעי הל כתושים ולעיתים צימוקים או שקדים פרוסים.

== מאפיינים ==
לחמי הל, כולל פולה הפינית (בפינית: לעיתים גם ) ו- ו- של המטבח השוודי, הם קבוצה של לחמים מועשרים או מאפים בטעם הל. הם נאכלים לאורך כל השנה, בדרך כלל עם קפה או תה. הל<ref>[http://www.growingpeople.se/templates/Page.aspx?id=15321 Julens alla dofter] </ref> הוא התבלין שמשמש במספר מדינות נורדיות בעוגות, עוגיות וביסקוויטים, כולל מאפים פיניים מסורתיים לחג המולד.<ref>[http://www.boras.biz/tidningen/tidningar/2007_12/11.pdf Julens Kryddor] </ref>

== בפינלנד ==
כיכרות פולה קלועות (נקראות ) מעוצבות משלושה גדילי בצק או יותר. הכיכרות עשויות להיות מעטצבות גם לטבעת. הן בדרך כלל מצופות במריחת ביצים ואז מפזרים עליהן סוכר לבן או שקדים. סוגים אחרים של פולה כוללים לחמניות עגולות קטנות הדומות לסקונס האנגלי, אך יש להן תוספת סוכר וחמאה ולחמניות קינמון גדולות יותר הנקראות . מבחוץ יש להן על פי רוב זיגוג חום מבריק, שנוצר על ידי ציפוי של חלבון ביצה, חלב או תערובת של סוכר וקפה מבושל יחד.

בדרך כלל פולה נאפה ככיכר קטנה, עגולה בסגנון בריוש, המוגשת בשלמותה, או ככיכר ארוכה הנקראת , שהוא פרוס, וניתן גם לקלוע אותו לפני האפייה, כדי שיהיה דקורטיבי וחגיגי יותר. כמה וריאציות הן ציפוי עם אגוזי מלך קצוצים ואייסינג וניל, צימוקים נוספים לעיתים לבצק וגם לשבלול הקינמון (הנקראות ).<ref></ref> לחמניות חמאה וסוכר הנקראות , ואלה עם תוספות פירות יער ולחמניות ממולאות הנקראות . נאפות לאירועים מיוחדים וניתן להוסיף זעפרן לבצק כדי להעניק טעם וגוון צהוב. בפינלנד, פולה מוגש לעיתים קרובות עם קפה. בקפיטריות, איכות הפולה נחשבת לסימן לאיכות הכללית של המקום.

פולה נפוצה גם בחצי האי העליון של מישיגן וצפון אונטריו, אזורים בארצות הברית ובקנדה שיש בהם אוכלוסיות פיניות גדולות. שם הוא ידוע גם בשם nisu, מילה פינית ישנה שעדיין נמצאת בשימוש עם אותה משמעות בכמה דיאלקטים, אף על פי שמשמעותה במקור היא פשוט 'חיטה'. המונח korppu מתייחס במקום זאת למקל לחם דמוי ביסקוטי, אפוי כפול לטבילה בקפה, אשר עשוי לעיתים קרובות משאריות ניסו.<ref></ref>

== בשוודיה ==
לחמניות הל
לחמי הל שוודיים כוללים כאמור (לחם) ו- (לחמנייה). פולה מכונה בשוודית או .

לחם הל נחשב למאכל מסורתי בקרב אמריקאים שוודיים.<ref></ref> <ref></ref> לחמניות הל אוכלים יחד עם קפה או תה.<ref></ref>

== לקריאה נוספת ==
* צוריקי 

== ראו גם ==
* חלה
* בייגלי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח הפיני
קטגוריה:המטבח השוודי
בית אריה קלנג

בית אריה קלנג הוא בית אמנים באשדוד, הקרוי על שמו של אריה קלנג, ממייסדי העיר ומיקיריה. בית האמנים ממוקם למרגלות גבעת יונה ובצילו של מגדלור אשדוד, ברחוב אברהם (יאיר) שטרן שברובע א' בעיר. הבית תוכנן על ידי האדריכלים דוד קנפו ותגית כלימור.

במקום שוכנים משרדי איגוד ערים לאיכות הסביבה המקומי, והחברה לתיירות של עיריית אשדוד.

== פעילות ==
בית אריה קלנג נפתח בינואר 2016, עם התערוכה "שבת אחים" של האוצרת יעל ויזל. בכך, החליף את בית האמנים הישן שפעל באותו רחוב.

הבית פועל לקידום אמנים מקומיים; פועלת בו החנות "תוצרת אשדוד" כמוסד ללא כוונת רווח, בה נמכרים תוצרים של אמנים בני העיר בלבד. יתרת ההכנסה של החנות מושקעת בקידום ילדים לחינוך אמנותי. הבית מזכה אמנים בני העיר לארח ערבי השקה ליצירותיהם ללא תשלום.

בקומה התחתונה של הבית, פועלת אגודת האמנים העירונית, שבעבר שכנה בקניון לב אשדוד.

בבית אריה קלנג נערכות כחמש תערוכות בשנה.

מאז קיץ 2022, פועל בבית האמנים מרכז המבקרים העירוני של אשדוד.

== תמונות ==
<gallery widths="250" heights="170">
קובץ:Ashdod Arie Klang House 2019 73.jpg|אולם התערוכות
קובץ:Ashdod Arie Klang House 2019 22.jpg|הכניסה למבנה – מודל תלת ממדי של סמליל החברה לתיירות של עיריית אשדוד, שמטהה ממוקם בבית האמנים
קובץ:Ashdod Arie Klang House 2019 36.jpg|תצפית מחלון פנורמי על עורף נמל אשדוד ורצועת חוף אשדוד
</gallery>

== ראו גם ==
* קריית התרבות ע"ש צבי צילקר
* מוזיאון אשדוד לאמנות
* המוזיאון לתרבות הפלשתים ע"ש קורין ממן

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אשדוד: מוזיאונים
דוד מערבי

[[מנחם שמי, רוזנקרנץ, דוד מערבי, רדק ואורי צבעוני לפני הגיוסים לגדוד העברי. תצלום מארכיון גבריאל טלפיר, מרכז מידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים]]
דוד מערבי (1896 – 23 במאי 1945), היה פסל, צייר, מלחין, ואחד מחלוצי החינוך לציור ולמוזיקה בארץ ישראל.<ref name=":0"></ref>

== ביוגרפיה ==
דוד מערבי נולד ב-1896 ביקטרינוסלב, רוסיה (כיום דניפרו, אוקראינה) לאביו בן ציון מורובניי הוא למד בבית ספר ממשלתי, ואצל אביו שעסק כמורה לעברית רכש את השפה העברית וידיע ביהדות.<ref></ref> כבר בילדותו גילה כישרונות אמנותיים מרשימים ולמד עברית מאביו. בגיל 15, עזב את ביתו ועלה לארץ ישראל, שם התקבל ללימודים בבצלאל תחת הדרכתו של מייסד בצלאל בוריס שץ. במהלך מלחמת העולם הראשונה, שימש כשומר בתל אביב ולאחר מכן נדד ברחבי הארץ כפועל חקלאי.<ref name=":0" />

התעניינותו במוזיקה הובילה אותו להשתלם בקומפוזיציה אצל יואל אנגל.<ref name=":0" />

ב-1920 נשא לאשה את חנה.

בהמשך החל לעסוק כמורה לציור ולמוזיקה, תפקיד שביצע במשך 25 שנים, רובם בתל אביב. חיבר מעל לשמונים שירי ילדים, אותם לימד וביצע בבתי הספר בהם הורה. חלק משיריו הפכו לשירי עם מוכרים. הוא גם חיבר לחנים למילותיו של לוין קיפניס בספרו "מחרוזת", כמו "ט'ו בשבט" ו"גינה לי".<ref name=":0" />

בתחום החינוך המוזיקלי, מערבי תרם תרומה גדולה בפיתוח והנחלת הסולפג' והקונצרטינה, כלי נגינה פופולרי באותה תקופה. בנוסף, הוא ייסד וניהל מקהלות שונות, המציגות בהפעלות פומביות ובחגיגות החגים, תוך שהפך את ביתו למרכז תרבותי חם ופתוח לאוהבי אמנות.

דוד מערבי נפטר ב-23 במאי 1945 ממחלת לב, והותיר אחריו מורשת עשירה שהשפיעה רבות על התרבות הישראלית בתחומי האמנות והמוזיקה.<ref name=":0" />

== שירים שהלחין ==
* אל השדה
* אל השמש
* בוקר טוב הגיע
* בערב מי יבוא?
* גינה לי
* הסתוונית
* זמר לפורים
* זרים לשבועות
* חנוכה
* כי ישכב הילד
* מצות מצות לפסח
* נרות חנוכה
* על הרינו ביהודה
* עלו עלו 
* קן הדרור
* קשתנו על שכמנו
* שיר החלוץ
* שירה הנוער

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנים ביישוב
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1945
דוד וולך (איש קולנוע)

דוד וולך (נולד ב-1970) הוא במאי קולנוע ישראלי.

== ביוגרפיה ==
וולך נולד למשפחה חרדית מרובת ילדים ולו 19 אחים ואחיות. למד בישיבה קטנה (14-16) בישיבת קול תורה בירושלים ובישיבה גדולה בישיבת פוניבז' בבני ברק. ב-1988 עזב את ישיבת פוניבז והצטרף לישיבת הרב יצחק שלמה זילברמן בעיר העתיקה בירושלים. בגיל 25, לאחר תהליך ארוך של חזרה בשאלה, עזב לתל אביב והחל בלימודי קולנוע בבית הספר חשיפה של האוניברסיטה הפתוחה. את דרכו האמנותית החל כמשורר וכאוטודידקט.

==פילמוגרפיה==

סרטו הארוך הראשון הוא חופשת קיץ שזכה בפרס הסרט הטוב בפסטיבל הסרטים טרייבקה (2007) ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ב-2006. יצר את הסרט הקצר "חמורים בארץ הקודש" (5 דקות) שהוקרן בפסטיבל הערבה (2017). יצירתו "דניאל אויערבאך" מ-2023 הוא סרטו השלישי והפיצ'ר השני שלו. יצירה זו היא אוטוביוגרפית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:חוזרים בתשובה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
מה לעשות עם הזאב

מה לעשות עם הזאב הוא שיר של הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה גוב. השיר נכתב, הולחן והופק על ידי עלמה גוב ויצא לאור ב-12 במאי 2023 כחלק מאלבום האולפן השני של גוב, "איך האהבה הזאת חומקת בין האצבעות".

== רקע ==
השיר יצא לאור ב-12 במאי 2023 כחלק מאלבום האולפן השני של גוב, "איך האהבה הזאת חומקת בין האצבעות"<ref></ref>. הוא נכתב, הולחן והופק על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה גוב<ref name=":1" />.

== וידאו קליפ ==
ב-14 במאי 2023 יצא לאור הווידאו קליפ של השיר בבימוי, צילום ועריכה של תמיר פיינגולד<ref name=":1"></ref><ref></ref>.

== ניתוח מוזיקלי ==
ב"כאן 88" תואר השיר בתור בלדה פולקית עם טוויסט של רוק נשי ורטרו ניינטיזי ברוח התקופה שמשקף את האסתטיקה הוויזואלית של גוב<ref></ref>. עוד נכתב כי חל קושי להגדיר את השיר כאלטרנטיבי או כמיינסטרים, לא כי הוא ב"אמצע הדרך", אלא כי הוא מורכב<ref name=":0"></ref>.

מבחינה מילולית השיר כביכול מדבר על מפגש אקראי עם האקס, והדוברת ממשילה אותה ואת אותו הבחור לכבשה וזאב. היא תוהה מה לעשות, וחותמת ב<ref></ref>. מילות השיר תוארו ב"כאן 88" בתור טקסט כנה, חשוף, אך עדיין מעורפל ומסתורי<ref name=":0" />, ואמוץ פינצ'ובר מ"מקור ראשון" כתב כי המילים מזכיר כי בחיים, הטוב והכאב שלובים זה בזה<ref></ref>.

== ביקורת ==
"מה לעשות עם הזאב" הגיע למקום השני ברשימת סיכום השנה של "כאן 88", שהרכיבו עורכים ואנשי תעשיית המוזיקה, שם צוין כי השיר חצה במהלך השנה גבולות של ז'אנרים ומצא את דרכו לקהלים שונים<ref name=":0" />. עמית אטיאס מ"חדשות 12" תיאר כי השיר כבש את הרדיו ואת פורום המעריצים ההולך וגדל, שרובם הם מתבגרים שרוצים להיות חברים של הזמרת<ref></ref>.

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==
אדוארד פטרמן

אליאס "אדואר" פטרמן (בהולנדית: Elias "Eduard" Veterman; האג, 9 בנובמבר 1901 - לארן (Laren), 28 ביוני 1946) היה סופר, ואמן ויזואלי הולנדי ממוצא יהודי. איש המחתרת ההולנדית, במהלך מלחמת העולם השנייה.

== חייו ==
פטרמן היה ממוצא יהודי. הוא הוכשר כאמן חזותי באקדמיה לאמנות חזותית בהאג. הוא היה פעיל כצייר וכשרטט ואייר ספרים, אך נודע בעיקר בפעילויות אחרות שלו. הוא החל את דרכו על הבמה כיד ימינו של קור ואן דר לוכט מלסרט (Cor van der Lugt Melsert), שעליו כתב לימים ספר יחד עם גיסו יאן ואן איס. הוא כתב חמישה עשר רומנים ושלושים מחזות. הוא נחשב מייצג של דקדנס.

ניסיונותיו של פטרמן להקים להקת תיאטרון או קברט משלו פעמיים הסתיימו בפיאסקו פיננסי. הוא זכה להצלחה רבה יותר כמחזאי ובמאי בתיאטרון ההולנדי בהאג. כשהגרמנים פלשו להולנד ב-1940, כבר לא יכול היה לפעול בתחום. הוא אימץ שם בדוי - פרופ' אדוארד ז'אק נקר, פרופסור לתולדות האמנות - ונאלץ להסתתר. בתקופת הכיבוש השתמש בתעודות זהות מזויפות שיוצרו לאנשים במסתור וללוחמי התנגדות. הוא היה חלק מקבוצת ההתנגדות Luctor et Emergo.

פטרמן נבגד ב-1943 ונעצר על ידי הגסטפו. הוא נכלא בכלא סכוונינגן (Oranjehotel). הוא נידון למוות ונלקח לכלא בלוטרינגהאוזן, שם שוחרר על ידי האמריקאים ב-1945. לאחר השחרור נחל הצלחה עם ההצגה "מלון אורנייה" (Oranjehotel), שעלתה על הבמה 150 פעם.
משאלת לב לא חוקית. גבר רזה עם קרש גיהוץ. על הקיר דיוקן של גרברנדי עם הכתובת "שיקום זכויות"

הנסיך ברנהרד הזמין את פטרמן לכתוב את ההיסטוריה של הכוחות המזוינים המקומיים, אך הכותב רצה לחשוף את התנהגותם המפוקפקת של חיילים ופוליטיקאים בכירים במהלך המלחמה, והפנייה בוטלה.

ביוני 1946, פטרמן ורעייתו קטי (Katy) מתו בתאונת דרכים ליד לארן. פטרמן היה לצנינים בעיני רבים מאנשי מוסדות השלטון לאחר השחרור, ולכן נפוצו מיד שמועות על חיסול, אך הוכחות לכך מעולם לא נמצאו.

לא נעשתה חקירה לגבי התאונה. כך גם לגבי תאונת הדרכים שבה לוחם ההתנגדות האב לודו בליס נהרג ב-15 באוגוסט 1945, אדם שגם הוא מתח ביקורת על שרים. הם השתמשו באותו מוסך באוטרכט. <ref> Is Eduard Veterman vermoord?, Ben Speet, Geschiedenis, nr.4, 12e jaargang, juni 2021, (Lezersvraag)</ref>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.groene.nl/artikel/de-verkeerde-deur--2?fbclid=IwAR0HZhggQiW3ha7kQKbpV7t5nelrXkm7Q-Y7rFUFvN9wN6sycO8OdbC8SQ4_aem_AaIaunYfx0dwYSMBK8U24DlnkpHYoL5svuXVJwdfErDUT_j75L8QRWjCOZGLwjUgqjHOXzr3XP7BJQjovVT4EeQ1 כתבה בהולנדית המזכירה את פטרמן באמסטרדם]. ניתנת לקריאה באנגלית עם אופציית התרגום.
* [http://wiki.theaterencyclopedie.nl/wiki/Eduard_Veterman Informatie in de Theaterencyclopedie]
* [https://www.dickvandenheuvel.nl/Veterman1.htm Levensbeschrijving door Dick van den Heuvel bij het toneelstuk (2003) over zijn veronderstelde liquidatie]
* [http://www.schrijversinfo.nl/vetermaned.html Website schrijversinfo over Veterman]
* [http://www.onderduikers.nl/?p=1301 Repos ailleurs van Veterman beschreven op website onderduikers.nl]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פרטיזנים יהודים מהולנד
קטגוריה:חברי המחתרת ההולנדית
קטגוריה:סופרים יהודים הולנדים
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1901
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1946
פיגוע הירי במחלף הזיתים

פיגוע הירי במחלף הזיתים היה פיגוע ירי שבוצע במחלף הזיתים, ב-22 בפברואר 2024 י"ג באדר ה'תשפ"ד, על ידי 3 מחבלים פלסטינים תושבי בית לחם ותעמרה. הפיגוע בוצע בפקק תנועה בשעות הבוקר ונרצח בו מתן אלמליח תושב מעלה אדומים ונפצעו כ-11 אנשים.

== הפיגוע ==
הפיגוע בוצע בבוקר 22 בפברואר 2024, י"ג באדר א' ה'תשפ"ד. בסביבות השעה 7:30 החלו 3 מחבלים מנפת בית לחם, בהם שני אחים, לבצע ירי כלפי מכוניות שעמדו בפקק תנועה בכביש 1 במחלף הזיתים. שניים מהמחבלים הגיעו ברכב אחד ומחבל שלישי הגיע ברכב שני.

המחבלים היו חמושים באם 16, קרלו, רימונים ומחסניות. שוטרים שהיו במקום הרגו שניים מהמחבלים ופצעו באורח אנוש את השלישי. בפיגוע נרצח אדם אחד - מתן אלמליח, צעירה בהיריון נפצעה באורח קשה ועוד ארבעה בני אדם נפצעו באורח בינוני.

בעקבות הפיגוע נחסם הציר לתנועת כלי רכב פלסטינים.

== קישורים חיצוניים ==
* חזקי ברוך, [https://www.inn.co.il/news/629961 פיגוע ירי רצחני סמוך למעלה אדומים], באתר ערוץ 7, פורסם בי"ג באדר ה'תשפ"ד.
* 

== הערות שוליים ==

מחלף הזיתים
מחלף הזיתים
מחלף הזיתים
קטגוריה:מעלה אדומים
קטגוריה:כביש 1
קטגוריה:פיגועי טרור במהלך מלחמת חרבות ברזל
פוגאס

במטבח הצרפתי, פוגאס (בצרפתית: Fougasse; באוקסיטנית: Fogaça) הוא סוג של לחם המזוהה בדרך כלל עם פרובאנס, אך נמצא (עם וריאציות) גם באזורים אחרים בצרפת. גרסאות מסוימות מפוסלות או חתוכות לתבנית הדומה לשיבולת חיטה.

== היסטוריה ==
ברומא העתיקה, panis focacius היה לחם שטוח שנאפה באפר האח ( בלטינית).<ref></ref> זה הפך בסופו של דבר למגוון סוגי לחמים הכוללים פוקאצ'ות במטבח האיטלקי, חוגאסה בספרד, פוֹגאסה בקטלוניה, פוּגאסה (fugàssa) בליגורית, פוגאצ'ה בבלקן, פוגאצ'ה בהונגריה, פוגאס בפרובאנס (במקור כתבו וביטאו fogatza) ו-fouace או fouée באזורים אחרים בצרפת ובאיי התעלה.<ref>[http://members.societe-jersiaise.org/geraint/jerriais/gaches_fouee.html fouée at Jersey (Norman language)]</ref> סביר שלגרסת פרובנס יהיו תוספות כמו זיתים, גבינה, שום או אנשובי.

פורטוגל היא גם ביתה של fogaça, לחם מתוק. בברזיל, pão sovado הוא פוגאס גדול טיפוסי, בעוד שמתכון בשם pão suíço נפוץ במדינות ריו דה ז'ניירו, אספיריטו סנטו והאזורים הסובבים אותו. ניתן להתייחס ל-Pão suíço כנקודת האמצע בין פוגאס לבין בוליו (Bolillo), הדומה מעט לבריוש קטן ומלוח. הם אולי המתכונים המתוקים ביותר של לחם כפרי בעבודת יד ומלוח שנעשה בדרך כלל בברזיל.

המונח "פוגאס" משמש גם להתייחסות לסוג מאפה ממונקו שמעליו שקדים ואגוזים.<ref></ref>

== אטימולוגיה ==
פוגאס שימש באופן מסורתי להערכת הטמפרטורת תנור העצים. זמן האפייה של הפוגאס נותן מושג לגבי טמפרטורת התנור והאם ניתן להעמיס את שאר הלחמים (ומכאן הביטוי הצרפתי "" כלומר "אסור לשרוף את הפוגאס").

== סוגים נוספים ==
ניתן להשתמש בפוגאס להכנת הגרסה הצרפתית של קלצונה, בדרך כלל ממולאת בגבינה וברצועות בייקון קטנות בתוך הכיס שנוצרו על ידי קיפול הלחם. וריאציות אחרות כוללות פירות יבשים, רוקפור ואגוזים, או זיתים וגבינת עיזים.
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאכלי זיתים
קטגוריה:המטבח הצרפתי: מאפים
קטגוריה:לחם
אג'פסנדאלי

אג'פסנדאלי
אג'פסנדאלי (בגאורגית: აჯაფსანდალი; בארמנית: Աջափսանդալ) הוא מאכל גאורגי וארמני מסורתי, פופולרי גם בכל צפון הקווקז.<ref name="BBQ"></ref>

== מאפיינים ==
הוא מורכב מבצל, חצילים, עגבנייה ופלפל צלוי, מבושל או מטוגן בשמן צמחי ומתובל בשום, בזיליקום, ריחן מצוי, עלי כוסברה, פטרוזיליה ותיבול נוסף. לפעמים מוסיפים תפוחי אדמה, פלפל חריף ואפילו גזר על אף שמתכונים מסורתיים אינם כוללים אותם.<ref>Burford T. 2015, Georgia, Bradt Travel Guide, p. 71.</ref> מנה זו קיימת תחת שמות שונים במטבחים רבים של עמי הקווקז ושל עמים דוברי טורקית.

המקבילה האירופאית של מנה זו היא סוטה ירקות<ref></ref> או רטטוי. עם זאת, אג'פסנדאלי מוגש בדרך כלל קר.<ref></ref>

== ראו גם ==
* חורש (מאכל)

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח הצמחוני
קטגוריה:מאכלי חצילים
קטגוריה:המטבח הארמני
קטגוריה:המטבח הגאורגי
אלישע בנוביץ'

אלישע בנוביץ (נולד ב-1941) הוא אמן ישראלי.

== ביוגרפיה ==
אלישע בנוביץ' נולד ברמת השופט. ב-1959 התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת גולני.

בנוביץ' הוא בוגר המדרשה לאמנות. ב-1972 הוצגה תערוכת היחיד הראשונה של בנוביץ', שזכתה להערכה נרחבת. זמן קצר לאחר מכן פרצה מלחמת יום הכיפורים והוא גויס לשירות מילואים. בהמשך מילא בנוביץ' שורת תפקידים: מעצב גרפי בחברת שקם, בונה מודלים בחברות בתל אביב (בתקופה זו לקח חלק בעיצובים של הפסל דני קרוון) ומעצב במה.<ref name=":1"></ref>

במשך 50 השנים מאז התערוכה הראשונה המשיך בנוביץ' לצייר וליצור, אך רק משפחתו וסביבתו הקרובה נחשפו ליצירותיו. באפריל 2024, לאחר ששני אוצרי אומנות נחשפו לעבודותיו, הוצגה תערוכה של יצירותיו בבית האמנים תל אביב.<ref name=":0" /><ref name=":1" /><ref></ref>

== חיים אישיים ==
בנוביץ' מתגורר בתל אביב-יפו. הוא היה נשוי לדורית, שהלכה לעולמה בשנת 2023. אחת מילדיו של בנוביץ' היא עורכת ומתרגמת הספרים קטיה בנוביץ'.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:מעצבי במה ישראלים
קטגוריה:רמת השופט: אישים
קטגוריה:בוגרי המדרשה לאמנות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
פורחים לשובם

"פורחים לשובם" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי ישי ריבו. יצא לאור ב-11 במרץ 2024.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב והולחן על ידי ישי ריבו ומאור שושן, בצל מלחמת חרבות ברזל, והופק על ידם.

לדברי ריבו "השיר נושא בתוכו את הכאב אבל גם את הצמיחה. את האין, אבל גם את היש. ומעל לכל את האמונה שהכל עוד יתהפך לטובה".

== וידאו קליפ ==
לא פורסם וידאו קליפ מלא לשיר. ריבו פרסם בערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר, ב-11 במרץ 2024, בסמוך לצאת הסינגל. האודיו מציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל ואת מילותיו של השיר.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2024
קטגוריה:סינגלים מ-2024
קטגוריה:שירי ישי ריבו
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי מלחמת חרבות ברזל
בשעלי

שלט של משרד התיירות הלבנוני בכפר בשעלי לציון עצי הזית העתיקים
בִּשְעָלי (בערבית: بشعلي; לעיתים נהגה: בִּשְעָלֶה, או בְּשעלָה) הוא כפר לבנוני נוצרי בנפת בתרון, בחלק הדרומי של מחוז צפון לבנון (מצפון לגבול עם מחוז הר הלבנון). הכפר נמצא כ-24 קילומטר מזרחית לעיר בתרון, כ-33 קילומטר צפון מזרח לביבלוס וכ-40 קילומטר דרומית לטריפולי. הכפר שוכן בגובה ממוצע של כ-1,300 מטר מעל פני הים.

באזור הכפר נטועים עצי זית מניבים, בני אלפי שנים ויש הטוענים שהם עצי הזית העתיקים בעולם.

== אטימולוגיה ==
השורש הערבי ש.ע.ל. מכוון לאֵש. יש הסוברים שהשם המקורי היה סורי: "בית שעלי" (بيت شعلي) כלומר בית האש (במובן הרעיוני - דתי) שם שהשתבש לשם המקובל כיום.<ref name=":1"></ref>

== אוכלוסייה ==
בשנת 2009 היו בכפר 1,456 תושבים בוגרים, בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני. כולם נוצרים מרונים.<ref></ref>

== עצי הזית העתיקים ==
בשולי הכפר ישנו כרם זיתים שבו נטועים, בין היתר ששה עשר עצי זית עתיקים המכונים "האחיות", שגילם נאמד בכמה אלפי שנים. יש הסוברים שאלו עצי הזית שמהם הביאה היונה את הבשורה לנוח.<ref name=":1" /><ref></ref><ref name=":0"></ref> ברבות השנים ניזוקה ליבת העצים, כך שלא ניתן לבצע תיארוך באמצעות ספירת הטבעות. משרד התיירות והתרבות הלבנוני הכיר בעצי הזית "האחיות" כאתר בעל חשיבות לאומית והעצים אף הונצחו על גבי בול לבנוני, בשנת 2011.<ref name=":0" />

== החווה הסולארית ==
בשנת 2017 הקימו תושבי הכפר חווה סולארית, בהספק שמתאים למילוי מינימלי של צורכי התושבים. הפרויקט מנע מהתושבים את השפעות הקשות של הפסקות החשמל בלבנון, בשנת 2021.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לבנון: יישובים
איחוד בני הברית

איחוד בני הברית (בערבית: اتحاد أبناء العهد) היא מפלגה פוליטית ישראלית. זוהי ברובה מפלגה ערבית נוצרית, עם תמיכה מסוימת של יהודים ומוסלמים.

לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים שינתה המפלגה את שמה ל"התנועה הנוצרית הליברלית" (בערבית: الحركة المسيحية الليبرالية). לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע שינתה המפלגה את שמה ל"ברית השותפות לאיחוד לאומי".

== הִיסטוֹרִיָה ==
בני הברית החדשה, שהפכה במהרה לבני ברית, הוקמה ב-2013 במטרה לייצג את האינטרסים של הנוצרים הערבים בישראל. המפלגה מעודדת שילוב מלא של נוצרים ערבים בחברה הישראלית, פתרון שתי המדינות וגיוס נוצרים דוברי ערבית לצבא ההגנה לישראל. היא נוסדה על ידי בשארה שליאן, רב חובל מנצרת, וממייסדי פורום הגיוס הנוצרי ומקדם מרכזי של גיוס נוצרים לצבא ההגנה הישראלי. הנוצרים הערבים בישראל הם בעיקר יוונים מלכיים וקתולים ומייצגים מיעוט באוכלוסייה הערבית הרחבה יותר של המדינה.

מייסד המפלגה, בשארה שליאן, אמר שהוא רוצה לבנות פסל גבוה של ישו (בדגם של פסל ישו הגואל של ריו דה ז'ניירו) על ראש הר בנצרת. לדבריו, מטרת הפסל תהיה למנוע את כרסום המורשת הנוצרית של נצרת. האוכלוסייה הנוצרית בעיירה הצטמצמה בהתמדה ביחס לאוכלוסייתה המוסלמית, כאשר תושבים נוצרים עזבו לערים היהודיות ברובן נצרת עילית, שפרעם וחיפה .

הרשימה הוגשה רשמית בבחירות לכנסת העשרים ואחת כאיחוד בני הברית. המפלגה שואפת לקדם שוויון בין רוב ומיעוטים בישראל, ברוח מגילת העצמאות הישראלית. בשידור הטלוויזיה שלה הבטיח שליאן להפוך את ישראל למעצמה ימית במאמץ נוצרי-יהודי מצטרף.

המפלגה השתתפה בבחירות לכנסת העשרים ושתיים תחת השם החדש "התנועה הליברלית הנוצרית", עם אותו מנהיג.

== ראו גם ==
* רשימת המפלגות בישראל
* הנצרות בישראל
* פוליטיקה של ישראל

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.facebook.com/בני-הברית-מפלגת-הנוצרים-והישראלים-127802244073187/ עמוד הפייסבוק הרשמי]

קטגוריה:מפלגות ערביות בישראל
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2013
קטגוריה:ישראל: נצרות
קטגוריה:מפלגות נוצריות
יונג מיקו

מריה ויקטוריה רמירז דה ארלאנו קרדונה (נולדה ב-8 בנובמבר 1998) הידועה בשם יונג מיקו, היא ראפרית, זמרת-יוצרת וכדורגלנית עבר פורטוריקנית.<ref></ref>

יונג מיקו הוציאה את EP הבכורה שלה, Trap Kitty בשנת 2022 .

ב-5 באפריל 2024 הוציאה את אלבום הבכורה שלה.

== ביוגרפיה ==
רמירז נולד באנאסקו, פוארטו ריקו. היא החלה לכתוב שירים לראשונה בזמן שלמדה בבית ספר קתולי במאיאג'אז, פוארטו ריקו .<ref></ref>

רמירז למדה אומנות חזותית באוניברסיטה המקומית.

עד שפרצה בתחום המוזיקה, עבדה כאמנית קעקועים במשך 4 שנים.

== קריירה ==
ב-2018, היא התחילה לשיר ראפ, בהתחלה כתבה מילים למנגינות שהורידה מיוטיוב והעלתה אותם ל- SoundCloud תחת השם יונג מיקו.

השיר הראשון שהעלתה נקרא Quiero.

בשנת 2022, רמירז הוציאה את EP הבכורה שלה, Trap Kitty, הכולל בעיקר שירים בסגנון טראפ לטיניות .

יונג מיקו משלבת את זהותה המינית ותחומי העניין שלה במוזיקה שלה, כולל אנימה, מוזיקה אורבנית ו-בנות הפאוור פאף.

ב-27 ביולי 2023, יצא דואט עם פייד שלה, "Classy 101". השיר צבר מעל 430 מיליון צפיות ביוטיוב והגיע למקום ה-99 ב- Billboard Hot 100.

בינואר 2024 הקליטה סשן עם התקליטן המצליח ביסאראפ.<ref></ref>

באפריל 2024 זכתה בפרס האימפקט לנשים של מגזין בילבורד.

== חיים אישיים ==
רמירז הוא לסבית מוצהרת.<ref></ref>

== דיסקוגרפיה ==
<big>אלבומי אולפן</big>
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
!שם
! פרטים
|-
! scope="row" |Att.
|
* פרסום: 5 באפריל 2024
* חברת תקליטים: The Wave, Sony Latin
* פורמטים: הורדה דיגיטלית, סטרימינג
|}

=== אי.פי ===
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
!שם
! פרטים
|-
! scope="row" | Trap Kitty
|
* פרסום: 22 ביולי 2022
* חברת תקליטים: The Wave, Jak, Sony Latin
* פורמטים: הורדה דיגיטלית, סטרימינג
|}

==פרסים ומועמדויות==
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!פרויקט
!תוצאה
!מקור
|-
! rowspan="6" |2024
!פרס המוזיקה של iHeartRadio
|האמן הלטיני החדש הטוב ביותר
| rowspan="4" |יונג מיקו
|
|<ref></ref>
|-
! rowspan="5" |פרס המוזיקה האמריקאית הלטינית
|האמן החדש של השנה
|
| rowspan="5" |<ref></ref>
|-
|אמן הסטרימינג של השנה
|
|-
|אמן אורבני אהוב
|
|-
|השיר הלטיני העולמי של השנה
| rowspan="2" |"Classy 101" <small>(עם פייד)</small>
|
|-
|שיתוף הפעולה הטוב ביותר - אורבני
|
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראפריות
פרנק ביירן

פרנק מייקל ביירן (באנגלית: Frank Michael Byrne; ) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הדרומית השמיני.
==ראשית חייו==
פרנק ביירן נולד ליד וולניי, איווה, כבנם של מייקל ודליה (לבית הארט) ביירן, שניהם מהגרים אירים. חינוכו הרשמי הוגבל לבית ספר כפרי, אך לעיתים מזומנות הוא קרא ספרים מספרייתו הגדולה. ביירן נשא לאישה את אמילי (אמה) ביוור, ולשניים נולדו חמישה ילדים.

ב-1879 נהג ביירן עגלה רתומה לשוורים אל סו פולס שבטריטוריית דקוטה (כיום בדקוטה הדרומית). הוא עבד עבור בעלי בתים ליד סו פולס עד שב-1880 זכה בנחלה משלו במחוז מק'קוק. ב-1883 מכר ביירן את נחלתו ועבר למחוז פאולק, שם עסק במכירת ביטוחים. בשנים 1885 ו-1886 הוא שהה לזמן מה בחלק הצפוני של טריטוריית דקוטה, השקיע בחברת ביטוח בעיר פארגו, ולאחר מכן, ב-1888, ייצג את החברה במחוזות פאולק ופוטר.
==קריירה פוליטית==
ביירן החל להיות מעורב בפוליטיקה כאשר פקידי ממשל בפורסט סיטי סירבו להעביר את מסמכי מחוז פוטר לגיטסברג, מקום מושב המחוז, במהלך ויכוח על מיקום עיר המחוז. ביירן היה אחד מהאנשים שארגנו כוח פשיטה, שהעביר את המסמכים בהצלחה לגטיסברג.

ב-1889 החזיק ביירן במשרה הציבורית הראשונה שלו כחבר הסנאט של דקוטה הדרומית מטעם מחוזות פאולק ופוטר, אך בבחירות של 1890 נוצח. במשך ארבע שנים הוא שימש כגזבר של מחוז פאולק. ביירן ומורהו לשעבר, קו קרופורד, היו מעורבים בפעילות הפרוגרסיבים במדינה, וביירן ייצג את שוב מחוזו בסנאט של המדינה בשנים 1907 ו־1909. בשנים 1911–1913 כיהן ביירן כסגן מושל המדינה תחת המושל רוברט וסי במהלך תקופת הכהונה השנייה של זה האחרון.

ב-1912 נבחר ביירן כמושל דקוטה הדרומית לאחר מערכת בחירות קשה בה הוא התמודד מול השופט ג'יימס ו. מק'קרטר. ב-1914 הוא נבחר לתקופת כהונה שנייה כמושל, כשלצידו נבחר פיטר נורבק כסגן המושל. הוא כיהן כמושל מ-1 בינואר 1913 ועד 2 בינואר 1917. במהלך תקופת כהונתו הוקמה נציבות המס המדינתית, וחוק אחריות הבנקים התקבל בזכות התעקשותו.
==שנותיו האחרונות==
לאחר תום כהונתו כמושל, שב ביירן לפאולקטון. ב-1918 הוא התמודד בבחירות המקדימות של הרפובליקנים לסנאט של ארצות הברית. הוא נוצח כאשר קו קרופורד ופיטר נורבק תמכו בסנאטור המכהן תומאס סטרלינג. הוא עזב את הפוליטיקה עד אשר ב-1922 מינה אותו המושל ויליאם מקמסטר כנציב החקלאות המדינתי, משרה בה הוא החזיק עד פרישתו ב-1924.

מחלת השיגרון אילצה את ביירן להתהלך עם מקל הליכה, והוא עבר לאזור עם אקלים מתון יותר באורגון ולאחר מכן בקליפורניה. פרנק ביירן נפטר בסן פרנסיסקו ב-24 בדצמבר 1927. הוא נטמן בבית הקברות של הלסיון שבקליפורניה.
==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* [https://archive.org/details/biographicaldire0004unse/page/1450/mode/2up Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4], Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1451.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nga.org/governor/frank-m-byrne/ פרנק ביירן] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/byrne.html#005.97.95 פרנק ביירן] באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:סגני מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של דקוטה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1858
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1927
ריצ'רד קניפ

ריצ'רד פרנסיס קניפ (באנגלית: Richard Francis Kneip; ) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-25 של דקוטה הדרומית בין השנים 1971–1978. הוא התפטר מתפקידו כמושל המדינה לאחר שמונה בידי נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר לשגריר ארצות הברית בסינגפור.

== ביוגרפיה ==
קניפ נולד ב-7 בינואר 1933 בטיילר שבמינסוטה, בנם של ברניס ופרנק קניפ, שהתגוררו באלקטון שבדקוטה הדרומית. הוא היה ממוצא לוקסמבורגי. הוא למד באוניברסיטת המדינה של דקוטה הדרומית ובאוניברסיטת סנט ג'ון. קניפ שירת בחיל האוויר של ארצות הברית ולאחר מכן היה הבעלים של חברה להפצה סיטונאית של ציוד חלב בסיטונאי בסיילם, דקוטה הדרומית. הוא נישא לננסי לו פאנקי. מ-1965 עד 1971 היה חבר הסנאט של דקוטה הדרומית.

כשקניפ נבחר למושל דקוטה הדרומית בבחירות 1970, תוך שהוא מביס את המושל המכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית פרנק פאראר, הוא היה רק המושל הרביעי שנבחר מהמפלגה הדמוקרטית מאז ייסוד המדינה. קניפ, שנודע למצביעים במדינה כ"דיק", זכה לפופולריות באמצעות מסעות הפרסום שלו "אנשים אל אנשים". קניפ השיק את מסע הבחירות שלו ב-1970 עם מודעות רדיו ששואלות "מה זה קניפ?". קניפ הושבע לתפקידו יומיים לאחר יום הולדתו ה-38, והיה למושל הצעיר ביותר שנבחר בדקוטה הדרומית. הוא ורעייתו ננסי עברו להתגורר באחוזת המושל יחד עם שמונת ילדיהם.

הקדנציה הראשונה של קניפ נודעה בהחלת רפורמות רבות. הוא שינה בהצלחה את ארגון ממשלת המדינה על ידי יצירת מערכת קבינט. קניפ נבחר מחדש ב-1972, והפך למושל דקוטה הדרומית האחרון שנבחר בתקופות כהונה של שנתיים. הוא כיהן פעמיים קדנציות בנות שנתיים ולאחר מכן נבחר לכהונה נוספת בת ארבע שנים ב-1974. בכך נהפך למושל הראשון שנבחר שלוש פעמים ברציפות. קניפ הופיע בפרק של סאטרדיי נייט לייב ב-19 בנובמבר 1977 כאחד מחמשת המועמדים הסופיים בתחרות "כל אחד יכול לארח" של התוכנית.

קניפ התפטר מתפקידו חודשים ספורים טרם סיום כהונתו ב-1978, לאחר שנשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר בחר בו לשרת כשגריר ארצות הברית בסינגפור. הוא תכנן לשוב לחיים הפוליטיים בבחירות 1986, אך הפסיד בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית ללארס הרסת'. הוא לא ויתר ועדיין ניסה לבצע קאמבק פוליטי, אך בראשית 1987 אובחן כחולה במחלת הסרטן. ב-9 במרץ 1987 נפטר והוא בן 54 בלבד.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.nga.org/governor/richard-francis-kneip ריצ'רד קניפ], באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמריקאים ממוצא לוקסמבורגי
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1933
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1987
יאן ואן רויסברוק

יַאן ואַן רוֹיסְבְּרוּק (בפלמית: Jan van Ruusbroec, בכתיב מודרני Jan van Ruysbroek; ) היה תאולוג וסופר פלמי. הוא כתב את יצירותיו, העוסקות בנושאים תאולוגיים ורוחניים, בהולנדית תיכונה.

==קורות חיים והשפעה==
יאן ואן רויסברוק הוסמך לכומר ב-1317 וזמן קצר לאחר מכן הפך לכומר ב בבריסל. בשנת 1343 הוא עקר עם כמה חברים לגרננדל (Groenendaal) ליד בריסל, שם הם חיו בתחילה בקהילה דתית ללא תקנון. ממנה נוסדה קהילה של מסדר האוגוסטינים הקאנוניקים, אשר הוא הפך לאב הקהילה בה ונשאר בה עד מותו בדצמבר 1381. כאן גם כתב את מרבית חיבוריו בהולנדית תיכונה. יאן ואן רויסברוק היה תלמידו של מייסטר אקהרט. בין הרבים שהושפעו ממנו ישירות נמנים , מייסד , יוהאן טאולר ומאוחר יותר .

יאן ואן רויסברוק, נחשב יחד עם המשוררת והמיסטיקנית , למחברים החשובים ביותר של השפה ההולנדית התיכונה. חיבוריו כוונו בעיקר לאנשי דת שלא דיברו לטינית.

בשנת 1908 הוכרז יאן ואן רויסברוק מבורך על ידי צו האפיפיור פיוס העשירי. יום הזיכרון שלו ב-2 בדצמבר הוא יום זיכרון מחויב לאוגוסטינים הקאנוניקים.

==תפוצת כתביו==
יצירותיו של רויסברוק תורגמו בחלקן ללטינית על ידי בן זמנו וחברו וילהלם יורדאנס. מסורת כתב היד הלטיני של שמונת היצירות, שתורגמו ללטינית לפני הרפורמציה, נרחבת יותר מזו העממית; זה מראה כי רויסברוק התקבל בעיקר על ידי המשכילים בסוף ימי הביניים. במאה ה-14, הקבלה עדיין הייתה מוגבלת מאוד מבחינת הכמות; רוב העותקים נעשו רק במחצית השנייה של המאה ה-15.

בתחילת המאה ה-16 תורגמו יצירותיו ללטינית על ידי , חבר מסדר הקרטוזיאנים ולאחר מהדורה זו יצאה לראשונה בגרמנית על ידי היסטוריון הכנסייה הפרוטסטנטי (אופנבך 1701 ואילך).

במאה ה-19 הוא תורגם לצרפתית על ידי חלוץ התחייה הקתולית .

==כתביו==
* Dat rijcke der ghelieven ("האימפריה של האהובים", בלטינית Regnum amantium deum), כנראה יצירתו הראשונה, שנכתבה בבריסל בסביבות 1330
* Chierheit van der gheestelijcker brulocht ("העיטור של החתונה הרוחנית", בלטינית De ornatu spiritalium nuptiarum)
* Vanden blinkenden steen ("האבן הנוצצת", בלטינית De perfectione filiorum dei)
* Vandenvier becoringhen ("מארבעת הפיתויים", בלטינית De quatuor tentationibus)
* Vanden kerstenen ghelove ("על אמונה", בלטינית De fide et iudicio)
* Vanden gheesteliken tabernakel ("על המשכן הרוחני", בלטינית In tabernaculum foederis commentaria )
* Vanden seven sloten (בלטינית De septem custodiis)
* Een spieghel der eeuwigher salichheit ("מראה של אושר נצחי", בלטינית Speculum aeternae salutis), נכתב ב-1359
* Van seven trapen in den graed der gheesteleker minnen ("משבע דרגות האהבה הרוחנית", בלטינית De septem amoris gradibus)
* Vander hochster werheit ("של האמת הגבוהה ביותר"; נקרא גם Dat boecsken der verclaringhe וסמואל; בלטינית Samuel vel de alta contemplatione)
* Vanden XII beghinen ("מתוך שתים עשרה ההתחלות", בלטינית De vera contemplatione)
* מכתבים (שבעה מכתבים מהתכתבויות שלו נשמרו)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
<div style="direction: ltr;">
* [https://web.archive.org/web/20110725232349/http://oce.catholic.com/index.php?title=John_Ruysbroeck,_Blessed John Ruysbroeck, Blessed at The Original Catholic Encyclopedia]
</div>

קטגוריה:מיסטיקנים
קטגוריה:מבורכים נוצרים
קטגוריה:ילידי 1293
קטגוריה:נפטרים ב-1381
דוד צור (איש עסקים)

דוד צור (נולד ב-27 במרץ 1950) הוא איש עסקים, נספח כלכלי לשעבר מטעם משרד התעשייה והמסחר; מייסד חברת קמהדע ומנהלה במשך 25 שנה. חתן פרס התעשייה למפעל חיים לשנת 2023 על תרומתו לתעשייה בכלל ולתעשיית הביופארמה בפרט.

== ביוגרפיה ==
נולד בתל אביב לטובה ויעקב צור. בגיל שבע עבר לגור אצל דודיו בחולון. שירת בצה"ל בחטיבת הצנחנים.
השלים לימודי תואר ראשון בכלכלה ויחסים בין-לאומיים, ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1975 החל לעבוד במשרד התעשייה והמסחר כבוגר קורס נספחים מסחריים. היה כלכלן ראשי לסחר חוץ, סגן הממונה על תקציבי סחר חוץ, ונציג המשרד בוועדות במכון היצוא הישראלי ובהתאחדות התעשיינים.

בשנת 1978 שימש נספח כלכלי בשגרירות ישראל באיראן. בשנים 1979–1983 שימש נספח כלכלי ונציג הסחר הממשלתי בשגרירות ישראל בבואנוס איירס.

בשנת 1984, יחד עם שותפו הארגנטיני רלף האן, ייסד את חברת ראד כימיקלים ליצור חומרי גלם לתעשיית התרופות.

בשנת 1990 הקימו צור והאן את חברת קמהדע, כולל מפעל מאושר FDA בבית קמה ומעבדות פיתוח בפארק המדע קריית ויצמן ברחובות. צור שימש מנכ"ל קמהדע מיום ייסודה ועד שנת 2015. בשנים אלה החברה פיתחה, ייצרה ושיווקה תרופות ייחודיות מצילות חיים בהיקף מצטבר של יותר ממיליארד דולר, עם מערך מפיצים ביותר מ-25 מדינות. בשנת 2005 נרשמה החברה למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב והפכה לחברה ציבורית, ובכך הייתה לחברת הביופרמה הראשונה שנסחרה בישראל. ב-2013 הייתה לחברת הביופרמה הישראלית הראשונה שנסחרה בנאסד"ק. בשנים אלה עבדו בחברה כשלוש מאות וחמישים עובדים.

בתקופת ניהולו יזם צור שיתופי פעולה אסטרטגיים עם חברות רב לאומיות: ARC, הצלב האדום האמריקאי, Baxter, Baxalta ועוד, למשל במוצר הדגל של קמהדע: התרופה Glassia, הניתנת בעירוי למטופלים הסובלים מחוסר גנטי בחלבון. בתקופה זאת הקימה החברה, בין השאר, מפעל לייצור נסיוב נגד הכשת נחשים, בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות בישראל.

עם תום כהונתו כמנכ"ל קמהדע בשנת 2015, אחרי 25 שנים, שימש צור סגן יו"ר חברת פיתוח התרופות בחברה וסגן פעיל ליו"ר הדירקטוריון. נכון לשנת 2024 משמש דירקטור בחברה.
צור משמש דירקטור בחברות ציבוריות נוספות, כגון Bioharvest הנסחרת בטורונטו ו-Kanabo הנסחרת בלונדון. שימש גם יו"ר Collplant Biotechnologies הנסחרת בנאסד"ק.

דוד צור נשוי לעדנה ואב לשלוש בנות. מתגורר בנס ציונה.

== הוקרה ==
בתקופת כהונתו של דוד צור כמנכ"ל זכתה קמהדע פעמיים בפרס יצואן מצטיין. צור עצמו דורג 14 בין 50 המנהלים המצטיינים במשק לשנת 2013 בעיתון כלכליסט.

בשנת 2023 זכה צור בפרס התעשייה למפעל חיים מטעם התאחדות התעשיינים.

== תרומה לקהילה ==
צור מרצה בהתנדבות בבתי ספר על יזמות ופיתוח תרופות; כיהן כשופט בתחרויות של יזמות; סייע בארגון ובתמיכה בקייטנות לילדים חולי המופיליה.
חבר בחוג הידידים של מרכז פרס לשלום ולחדשנות.
מתנדב במעגלי תמיכה בנפגעי טראומה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס התעשייה
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
יום הדין באסלאם

יום הדין באסלאם הוא יום תחיית המתים ומתן הדין של כל בני האדם. הדבר מכונה "המסר הדומיננטי" של הספר הקדוש לאסלאם, הקוראן, ותחיית המתים והשיפוט הם שני הנושאים שנחשבים "מרכזיים להבנת האסכטולוגיה האסלאמית. יום הדין נחשב לעיקרון אמונה של כל המוסלמים, ואחד מששת סעיפי האמונה האסלאמית. ביום זה יקומו המתים מקברותיהם, הכופרים יכירו בכפירתם ויעמדו למשפט האל. במשפט זה ייפתח ספר המכיל את כל מעשי האדם מלידתו, האל ידון את האדם ברחמים. לאחר הדין יצעדו בני האדם מעל תהום אש הגיהנום על גשר דקיק, רק אלו המאמינים והתמימים יגיעו אל העבר השני, שם גן העדן; כל החוטאים והכופרים יפלו מהגשר אל להבות הגיהנום.

הניסיונות, הקשיים והפרטים הקשורים אליו מפורטים בקוראן ובחדית'. אלה פורטו באמונות, פרשנויות קוראניות, כתיבה תאולוגית, ומדריכים אסכטולוגיים כדי לספק פרטים נוספים ורצף אירועים ביום. חוקרי אסלאם ורשויות מלומדים שהסבירו את הנושא בפירוט כוללים את אל-ע'זאלי, אבן קתר, אבן מג'ה, מוחמד אל-בוכרי ואבן ח'וזיימה.

היום מכונה בקוראן בשמות שונים כמו "יום א-דין" (יום הדין), "יום אל-חק" (היום הבלתי נמנע), "יום אל-חסאב" (יום חשבון הנפש) ו"יום אל-ח'רוג'" ('יום היציאה' מהקברים).
==אירועים==
האירועים שנובאו ליום התחייה והמשפט רבים ומוצגים בדרכים שונות, אך פרשנים דתיים עורכים אותם לרצף של האירועים לפי פרשנות של הקוראין ולפי "ההסברים והתוספות שסופקו על ידי החדית'ים, המדריכים והפרשנויות של תאולוגים. ניתן להציג ארבעה מקטעים של זמני קץ באסלאם:
* סימנים של "השעה" (אס-סאא - as-sa’a) ואירועים אחרים המבשרים את סוף העולם הקרוב
* "קולות החצוצרה", תחיית המתים (qiyāma) והתאספות כל היצורים החיים (ḥashr)
* ההתחשבנות (ḥisāb) שבה נשפטים אלו שקמו לתחייה
* ההכנה לתהלוכות הסופית לגן עדן או לגיהנום. חציית הגשר (ṣirāṭ) שהארורים נופלים ממנו לגיהנום למטה, והניצולים מגיעים לצד השני, אפשרות השתדלות (shafā'a שפאע) כדי להציל חוטאים מהגיהנום.

==השפעות מדיניות==
לפי מקורות פלסטינים, תפיסות דתיות משיחיות הביאו את הנהגת חמאס לתכנן את מתקפת הפתע על ישראל, אשר העריכו כי התערבות אלוהית תביא לניצחונם. לפי סופיאן אבו זיידה, החל משנת 2021 הנהגת חמאס בראשות יחיא סנוואר החלה לדבוק במונחים של אחרית הימים ומימוש "ההבטחה האחרונה" (אלועד אלאוחרא) מסורת אל-אסראא.<ref></ref>. המסר המרכזי היה קיום ההבטחה האחרונה כולל הריגת כל ה"כופרים" או המרתם בכוח לאסלאם.

==ראו גם==
* ארמגדון

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:טרור אסלאמי
וילהו טולוס

וילהו אימנואל "וילה" טולוס (בפינית: Vilho "Ville" Immanuel Tuulos; 26 במרץ 1895 – 2 בספטמבר 1967) היה אתלט פיני. אלוף אולימפי (אנטוורפן 1920), פעמיים ברציפות זכה במדליית ארד אולימפית (פריז 1924 ואמסטרדם 1928) ושיאן אירופה כ-20 שנה (1919–1939) בקפיצה משולשת.

== ביוגרפיה ==
===1919===
====שיאן אירופה====
בתחרות שנערכה בטמפרה, פינלנד ב-20 ביולי 1919 הוא קבע בקפיצה משולשת שיא אירופה חדש של 15.30 מטר.

===1920===
====אלוף אולימפי====
באולימפיאדת אנטוורפן זכה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.505 מטר, לפני פולקה יאנסון (14.48 מטר) ואריק אלמלף (14.27 מטר), שניהם משוודיה.

===1923===
בתחרות שנערכה בבורוס, שוודיה ב-6 ביולי 1923 הוא שיפר את שיאו האירופי והעמידו על תוצאה של 15.48 מטר, 4 ס"מ משיא העולם. שיא זה החזיק מעמד כשיא אירופה במשך כ-16 שנים ונשבר על ידי קארה שטרם מנורווגיה (15.49 מטר).

===1924===
באולימפיאדת פריז זכה במדליית ארד בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.37 מטר, אחרי ניק וינטר מאוסטרליה שקבע בקפיצה השישית והאחרונה שיא עולם חדש של 15.525 מטר ולואיס ברונטו מארגנטינה שהוביל לאורך כל התחרות עד הקפיצה השישית והאחרונה בשיא אולימפי 15.425 מטר. טולוס לא הצליח להגן על תוארו האולימפי. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.070 מטר.

===1928===
באולימפיאדת אמסטרדם זכה במדליית ארד בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.11 מטר, אחרי מיקיו אודה מיפן (15.21 מטר) ולוי קייסי מארצות הברית (15.17 מטר). נוסף לכך, הוא סיים במקום 11 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.11 מטר.

== שיאים אישיים ==
* קפיצה משולשת: 15.48 מטר (1923), שיא אירופה בעבר (1923–1939)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אתלטים פינים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: קפיצה משולשת
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אנטוורפן (1920)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (1924)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אמסטרדם (1928)