OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מאיר גצל שפירא

מאיר גצל שפירא (1880-1970) היה סוחר קרקעות ונדבן יהודי מדטרויט, שעל שמו נקראת שכונת שפירא שבתל אביב-יפו.

שפירא נולד ב-1880 בליטא למשפחה יהודית ענייה ורבת ילדים. בגיל 14 היגר לבדו לניו יורק שארצות הברית והחל לעבוד כחייט. לאחר שזיהה כי אין ביכולתו להתעשר במקצוע זה, הוא עזב את מקצועו ואת עירו ועבר לדטרויט. הוא נכנס לתחום הבנייה ונדל"ן, והתעשר בתחום זה.

עלה לארץ ישראל מדטרויט עם רעייתו ושלושת ילדיהם בשנת 1922, כשכבר היה בן 42. המשפחה הגיעה לתל אביב עם הון עתק ובזכיינות לייצוג חברת הענק ג'נרל אלקטריק וחברת המכוניות מוריס. מאיר וסוניה נישאו והקימו משפחה, אם כי היחסים ביניהם ידעו משברים ופרידות. ב-1924 שפירא רכש חלקה גדולה בפרדסי אבו כביר, בין העיר יפו והכפר סלמה, מעבר לגבולה הדרומי של תל אביב של אותה העת. שפירא ביקש לקרוא את שמה של השכונה החדשה על שם בתו נעמי-מרים. שפירא קיווה לשכנע יזמים אחרים להקים שם מפעלים ובתי חרושת, בנימוק שלא יהיה צורך לשלם מיסים ושלא יוערמו קשיים על הבנייה, כיוון שהמגרשים נמצאים לא ביפו ולא בתל אביב.

בשנים שלאחר הרכישה שפירא רכש 800 דונמים נוספים ממנזר השתקנים שבלטרון. חלק משמעותי משטח זה היה בשטח ירדן לאחר סיומה של מלחמת העצמאות ב-1949 ועד למלחמת ששת הימים ב-1967. על חלק מאדמות אלו שם בסופו של דבר היישוב נווה שלום.

בסופו של דבר, שפירא נפטר כעני מרוד ב-1970. בניו עברו אט אט לארצות הברית ואשתו התחתנה עם עשיר אחר בבוסטון, אך חיה בשנותיה האחרונות בישראל..

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נדבנים יהודים אמריקאים
ברוך טולצ'ינסקי

ברוך (בוריס) טולצ'ינסקי (1876-1958) היה ממייסדי תל אביב, ביחד עם אשתו איטה.

טולצ'ינסקי נולד בבאלטה שצפונית לאודסה. בנעוריו עבר עם משפחתו לאודסה, וכשהתבגר עבד כסוכן צבעי טקסטיל, עבודה שהייתה כרוכה בנסיעות למפעלים מחוץ לאודסה. בינואר 1902 התחתן עם איטה. פרעות קישינב ופוגרומי אודסה הובילו את הזוג להחלטה לעלות לארץ ב-1906, עם שלושת ילדיהם, בני שלוש, שנתיים וכחצי שנה. המשפחה שכרה דירה בנוה שלום שליד יפו, וברוך עבד כסוכן במפעל מתכת. בזוג הצטרף ליוזמתו של עקיבא אריה ויס להקמת אחוזת בית, וטולצ'ינסקי השתתף בכל הישיבות של האגודה, אפילו בשנים שלאחר הקמת אחוזת בית. בסופו של דבר, ביתם של ברוך ואיטה טולצ'ינסקי נבנה ברחוב לילינבלום 17, ונשמר עד היום, פרט להסבת הקומה הראשונה לחנויות. שְכֵנוֹ ברחוב היה מרדכי וייסר, שגם הוא נולד באותו המקום ובאותה השנה כמו טולצ'ינסקי. בתקופה זו נולדה למשפחה ילדה רביעית - אסתר, מהראשונות שנולדו בתל אביב.

לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה בקיץ 1914, נוצר מחסור חמור במוצרי בסיס ובהם מזון ודלק. טולצ'ינסקי פעל ב"וועד המכולת" שהוקם במטרה לסייע לתושבי תל אביב להשיג מזון. במהלך גירוש תל אביב משפחת טולצ'ינסקי עברה למושבה בת שלמה. טולצ'ינסקי התפרנס מהובלת ירקות ופירות בעגלה ומכירתם בכפרים הערביים בסביבה. לאחר סיום המלחמה ב-1918, המשפחה חזרה לתל אביב לשנתיים.

לאחר כשנתיים המשפחה עברה לחיפה, מתוך תקווה לשגשוג כלכלי. המשפחה מכרה את הבית בתל אביב, ועברה לעיר התחתית (באזור שכיום נמצא ברחוב נתנזון פינת דוברין). למשפחה התווסף ילד חמישי, בן הזקונים. בשנת 1922 הצטרף טולצ'ינסקי לקבוצת יזמים שהקימה את המרכז המסחרי הישן בחיפה.

בית המשפחה הותקף במהלך מאורעות תרפ"ט, לאחר שאכלס יהודים רבים שנמלטו, אך ניצל. ב-1935 עברה המשפחה לכרמל. בערב פסח תש"ח התבשרה המשפחה על נפילתו של הנכד הבכור יובל בקרב מצודת כ"ח.

טולצ'ינסקי נפטר ב-1958, ואילו איטה ב-1965.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תל אביב: מייסדים
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1876
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1958
שתילי אריה

שתילי אריה היא עמותה רשומה הפועלת לקידום ידע מקצועי וחינוכי. העמותה פועלת באמצעות כמה שלוחות: המרכז הפדגוגי "שתילי אריה" לגיל הרך, "פסגות" - מרכז הכשרה מקצועי, "פסגות דעת" - מרחב השתלמויות לעובדי הוראה, ומערך החוגים המפעיל פעילויות בצהרונים ובקייטנות בתוכנית [https://mosdot.education.gov.il/content/enrichment_programs/nitzanim/pre-school ניצנים].

העמותה הוקמה בשנת 1986 (תשמ"ו) תחת השם "שתילים" כמרפ"ד לגיל הרך.

== מרפ"ד שתילי אריה - מרכז פדגוגי לגיל הרך ==
מרפ"ד "שתילי אריה" עוסק בפיתוח, הפקה והפצה של עזרי הוראה לגיל הרך בחינוך הרגיל ובחינוך המיוחד, הוא פתוח לקהל הרחב ומשמש סטודנטים ועובדי הוראה לגיל הרך.

המרפ"ד הוקם - כאמור - בשנת תשמ"ו (1986) על ידי הרב יהודה אריה גולדקנופף.<ref></ref> בהמשך השנים ניהל את המקום בנו יצחק גולדקנופף.<ref></ref> במקביל, אסתר קליין שימשה כמנהלת פדגוגית של המקום.<ref></ref>

במסגרת הפעילות, המרפ"ד מפיק חומרי הוראה במגוון תחומי הדעת: תוכניות חינוכיות,<ref></ref> תוכניות לימודים בדיסציפלינות שונות,<ref></ref> משחקים דידקטיים, ספרי קריאה לילדים,<ref></ref> עזרי המחשה, מרכזי למידה, ערכות לעיצוב סביבת הלמידה, ועוד, המותאמים לתוכניות הלימודים העדכניות כמו גם לצורכי עובדי ההוראה והילדים בשטח. הפקת כלל החומרים הללו נעשית באמצעות צוות פדגוגי לצד כותבי תוכן, מעצבים גרפיים, מאיירים, צלמים ועוד.
בית שתילי אריה
כלל החומרים מקוטלגים בספריית תוכן על פי נושאים וגילאים, והם זמינים לרכישה או ניתנים להדפסה באופן מיידי באמצעות מחלקת הדפוס הדיגיטלי הפועלת במקום ותוך הכוונה של הצוות המקצועי.

לצד חומרי ההוראה, קיימים במקום ספריית עיון הכוללת ספרות מקצועית בתחומי ההוראה לגיל הרך, מאגר מולטימדיה של מאות אלפי תמונות לצד סרטים ושירים מקוריים ומחלקת חומרי הוראה ייעודיים לתלמודי תורה.

המרפ"ד מקיים שיתופי פעולה עם רשויות עירוניות, רשתות גני ילדים בחינוך הרגיל והמיוחד, מעונות, משפחתונים ומכונים להכשרת צוותי הוראה. כמו כן, מבקרים בו אישי ציבור, שרי ממשלה ובכירים בעולם החינוך.<ref></ref>

== פסגות - מרכז הכשרה אקסטרה מקצועית ==
"פסגות" הוא מערך הכשרה מקצועית לנשים ובוגרות תיכון מהמגזר החרדי אשר הוקם בשנת 2022. למרכז סניפים בירושלים, ביתר ובית שמש, והוא כולל מגוון של קורסים בתחומים שונים, כמו: ניהול, חשבונאות, היי-טק ועיצוב.
פסגות סניף ירושלים
הקורסים המוצעים מותאמים לעולם התעסוקה העדכני, ולצד הלמידה המקצועית מיושמת בהם גישת can do להעצמה רגשית-מנטלית. כמו כן, המרכז מפעיל מודל השמה באמצעות שיתופי פעולה וקשרי מעסיקים.

לבוגרות ניתנות תעודות מטעם משרד הרווחה והביטחון החברתי, משרד החינוך וגופים פורמליים נוספים.

=== פסגות דעת - מרחב השתלמויות לעובדות הוראה ===
מרכז פסגות מפעיל בתוכו את "פסגות דעת" - אגף פיתוח מקצועי לעובדות הוראה הפועל בשיתוף פעולה עם עמותות "בית יעקב" ו"פתחיה" משדות החינוך בגיל הרך והחינוך המיוחד.

ב"פסגות דעת" מועברים קורסים המוכרים על ידי משרד החינוך לצבירת שעות פיתוח מקצועי - גמולים. הקורסים מציעים השתלמות במגוון תחומי דעת המשיקים להוראה. כך למשל: פיתוח חוסן, הוראת פרשת השבוע, קידום תפקודים ניהוליים, פיתוח חשיבה, גינון טיפולי, בובנאות, וחינוך גופני.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הכשרה מקצועית
קטגוריה:חינוך בלתי פורמלי
קטגוריה:ירושלים: עמותות
יונגין

יונגין (בקוריאנית: 용인시) היא העיר הגדולה ביותר במחוז קיונגי שבדרום קוריאה. העיר התפתחה במהירות מאז תחילת המאה ה-21, וכיום מאכלסת יותר ממיליון תושבים. שטחה של יונגין גדול כמעט כמו סיאול, וממוקמים בה מערכת כבישים מהירים, אצטדיונים וכן פארקי השעשועים והמים הפופולריים ביותר במדינה..

למרות שישנן עדויות להתיישבות אנושית באזור עוד במאה החמישית, יונגין קיבלה מעמד של עיר רק במרץ 1996.

== ערים תאומות ==
* 
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ציטוט מקור בשפה זרה (קוריאנית)
קטגוריה:ציטוט עם תסריט בשפה זרה (קוריאנית)
קטגוריה:קוריאה הדרומית: ערים
בוצ'ון

בוצ'ון (בקוריאנית: 부천시) היא עיר במחוז קיונגי שבקוריאה הדרומית. בוצ'ון ממוקמת כ- מסיאול (בינה לבין אינצ'ון, ומהווה עיר לוויין שלה).<ref></ref> בוצ'ון היא העיר השנייה בצפיפותה במדינה לאחר סיאול<ref name="auto"></ref>. פעולות הייצור העיקריים מתרחשת בצפון העיר, בעוד שבדרום העיר ישנם יותר אזורי סחר ומגורים.
== ערים תאומות ==
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציטוט מקור בשפה זרה (קוריאנית)
קטגוריה:ציטוט עם תסריט בשפה זרה (קוריאנית)
קטגוריה:קוריאה הדרומית: ערים
לב קראסני

לב קראסני (ברוסית: Лев Исаакович Красный; 4 באפריל 1911 - 25 במאי 2008) היה גאולוג סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. 
==קורות חיים==
לב קראסני נולד בשנת 1911 בסנקט פטרבורג) למשפחה יהודית. סבו היה קנטוניסט שאחרי שחרור עסק במסחר. לב קראסני היה קרוב משפחה של גריגורי קראסני-אדמוני וולדימיר אדמוני. 

אביו של לב נפטר כאשר הוא היה בן 11 ולב היה צריך לעבוד כדי לעזור לפרנס את המשפחה. בשנת 1930 הוא סיים קורסים בגאולוגיה ובשנת 1936 לימודי גאולוגיה במכון לחקר מכרות בלנינגרד. לאחר סיום הלימודים קראסני השתתף במספר סיורי חקר וחיפוש מחצבות במזרח הרחוק הסובייטי.

בשנת 1941 קראסני גויס לשורות הצבא האדום ועבר קורס קציני תותחנים. הוא סיים את השירות בשנת 1945 בדרגת קפטן. ללב היו אחיות בוגרות. ביחד עם אמם וילדיהם הם פונו לפיאטיגורסק ונרצחו על ידי הנאצים בשנת 1942 כאשר אזור נכבש על ידי הנאצים.

לאחר שחרור מהצבא קראסני המשיך לימודי תואר שלישי וקיבל את התואר בשנת 1947. בשנות ה-50 הוא סיים עבודת פוסט דוקטורט.

משנת 1939 ועד לשנת 1971 קראסני עבד במכון לגאולוגיה בלנינגרד. הוא עסק בחקר גאולוגי והשתתף בסיורי שטח רבים.

בשנת 1971 קראסני עבר לחברובסק והקים סניף מזרח הרחוק של מכון בו עבד. בשנת 1975 הוא חזר ללנינגרד.

בשנים 1975–1990 קראסני היה ראש מועצה לחקר גאולוגי וגאופיזי של מסלול מסילת הרכבת באיקל-אמור.

במהלך עבודתו קראסני פרסם ספרים רבים בנושא התמחותו. הוא יזם והוציא לאור מפה גאולוגית וטקטונית של ברית המועצות. על פעילותו הוא קיבל פרס לנין (1970) ועיטורים נוספים. בשנת 1970 הוא התקבל כחבר התכתבות לאקדמיה למדעים של ברית המועצות.

לב קראסני נפטר בשנת 2008 ונטמן בסנקט פטרבורג.

==קישורים חיצוניים==
* [https://ifz.ru/journals/hes/01-2/01-HES-1-2.pdf ביוגרפיה] 
* [http://www.gff-lgi.spb.ru/bibl-krasny-2.htm לב קראסני על חייו] 

קטגוריה:מינרלוגים
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:גאולוגים רוסים
קטגוריה:גאולוגים יהודים
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:ילידי 1911
קטגוריה:נפטרים ב-2008
רבקה לוינה

רבקה לוינה (ברוסית: Ревекка Сауловна Левина; 13 בנובמבר 1899 - 18 בדצמבר 1964) הייתה כלכלנית סובייטית ממוצא יהודי. 
==קורות חיים==
רבקה לוינה נולדה בשנת 1899 בזאגור (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בליטא) למשפחה יהודית. בשנת 1915 הם עברו לפנזה בה לוינה סיימה לימודי בית ספר. בהמשך היא עברה לסרטוב בה התחתנה. בשנת 1918 היא התקבלה לשורות המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ופעלה כנציגת המפלגה בצבא האדום ומוסדות השלטון בסרטוב.

בשנת 1926 לוינה עברה למוסקבה בה למדה כלכלה ב"מכון לפרופסורים אדומים". בשנים 1930-1931 שהתה בארצות הברית ולמדה ניהול חקלאות. על בסיס ממצאי השהייה בארצות הברית לוינה כתבה עבודת פוסט דוקטורט וקיבלה תואר. החל משנת 1939 ועד לשנת 1945 לוינה הייתה מלמדת באקדמיה לחקלאות במוסקבה וכהינה בדרגת פרופסור. במקביל לוין עבדה במכון לחקר כלכלה עולמית של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנים 1941-1943 היא הייתה ממלאת מקום של מנהל המכון. בשנת 1939 לוין התקבלה כחברה בהתכתבות לשורות האקדמיה למדעים.

בשנת 1948 לוינה נעצרה, הואשמה בפעילות נגד השלטון ונשפטה. בשנת 1955 היא שוחררה ושמה טוהר מכל אשמה. לוינה חזרה ממחנה גולאג במצב בריאותי ירוד ביותר. היא נפטרה בשנת 1964 ונטמנה בבית העלמין נובודוויצ'י.

לוינה פעלה בתחום חקר חקלאות וכלכלה של מדינות קפיטליסטיות ממבט של מרקסיזם. בתחום זה היא כתבה מספר ספרים.

בעלה לב קרליק היה פרופסור לביולוגיה. לזוג הייו בנים מיכאיל לוין שהיה פרופסור לפיזיקה ובן שני ולדומיר היה פרופסור למתמטיקה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://novodevichiynecropol.narod.ru/kn/levina_rs.htm ביוגרפיה] 

קטגוריה:כלכלנים יהודים
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:כלכלנים רוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:מורשעים בעבירות על רקע אידאולוגי בברית המועצות
קטגוריה:ילידי 1899
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1964
מיזיזיוס

מיזיזיוס (ביוונית: Μιζίζιος; בארמנית: Մժէժ) היה אציל ארמני ששימש כגנרל של ביזנטיון, לאחר מכן כבש את כס המלוכה הביזנטי בסיציליה בין השנים 668 ל-669.

== מוצא וקריירה מוקדמת ==
לפי הכרוניקנים הביזנטים, מיזיזיוס היה ארמני, ו"חתיך ויפה להפליא". לפי סיריל טומנוף, הוא היה נצר ממשפחת גוני הנסיכותית. במכתב שנכתב כביכול על ידי האפיפיור גרגוריוס השני לקיסר לאון השלישי האיסאורי (שלט 717–741), הוא מכונה komes של האופסיקיון (בלטינית: obsequium) — באותה עת עדיין לא פרובינציה, כי אם הפמליה הצבאית האישית של הקיסר וצבא השדה. גם הכרוניקה הסורית של מיכאל הסורי מהמאה ה-12, ומה שנקרא כרוניקה של 1234, מעניקות לו את דרגת הפטריקי.

== תפיסת השלטון ומוות ==
מיזיזיוס ליווה את הקיסר קונסטנס השני (שלט 641–668) במשלחתו האיטלקית והסיציליאנית. כשקונסטנס נרצח בסירקוזה, סיציליה, בשנת 668 לספירה, מיזיזיוס הוכרז כקיסר בניגוד לרצונו. עם זאת, על פי המכתב כביכול של האפיפיור גרגוריוס השני, הבישופים הסיציליאנים דחפו אותו למרד, מכיוון שקונסטנס היה כופר בשל תמיכתו במונוטלית. מיכאל הסורי מרמז שהמרד נמשך כשבעה חודשים לפני שדוכא, אך המקורות, והחוקרים המודרניים, חלוקים בשאלה כיצד זה קרה: תאופאנס המוודה מדווח כי בנו של קונסטנטין, קונסטנטינוס הרביעי (שלט 668–685), הוביל באופן אישי משלחת לסיציליה, שם הוציא להורג את מיזיזיוס ואת רוצחי אביו, בעוד שה-Liber pontificalis מדווח כי חיילים נאמנים מאיטליה ומהאקסרכיה של אפריקה דיכאו את המרד, הוציאו להורג את מיזיזיוס ושלחו את ראשו הכרות לקונסטנטינופול.
קטגוריה:נפטרים ב-669
מיכאיל לוין

מיכאיל לוין (ברוסית: Михаил Львович Левин; 8 בפברואר 1921 - 1 באוגוסט 1992) היה פיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי. 
==קורות חיים==
מיכאיל לוין נולד בשנת 1921 בסרטוב למשפחה יהודית. אמו הייתה כלכלנית רבקה לוינה ואביו היה פרופסור לביולוגיה לב קארליק. בשנת 1926 המשפחה עברה למוסקבה.

בשנת 1930 לוין החל לימודי בית ספר (ישירות משנה השלישית של הלימודים). בשנת 1938 הוא החל לימודי פיזיקה באוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1941 המשפחה פונתה לקאזאן ולוין החל לעבוד במעבדה של מפעל ביטחוני תחת מיכאיל לאונטוביץ'. הוא לא גויס לצבא עקב בעיות רעייה.

ביולי 1944 מיכאיל לוין נעצר והואשם בתעמולה נגד הלשטון. במאי 1945 הוא נשפט ל-3 שנות מעצר ונשלח לעבוד במכון מחקר בו הועסקו אסירים פוליטיים. באוגוסט 1945 הוא קיבל חנינה. הוא סיים לימודים אך נאסר אליו לעבוד במוסקבה והסביבה.

בהזמנת אלכסנדר אנדרונוב הוא התקבל לעבודה באוניברסיטה הממלכתית של ניז'ני נובגורוד. בשנת 1946 הוא סיים עבודת תואר שלישי. בשנת 1948 אמו נעצרה ונשפטה. כתוצאה מכך לוין לא היה יכול להשלים עבודת פוסט דוקטורט ופוטר מאוניברסיטה. מספר שנים הוא התפרנס מתרגומים.

בשנת 1954, כאשר אמו שוחררה ממעצר הוא סיים עבודת פוסט-דוקטורט ובשנת 1955 מונה לפרופסור במכון למורים באיוואנובו.

בשנת 1955 שמה של אימו טוהר וגם לוין עצמו טוהר מכל אשמה בשנת 1955.

בשנת 1956 לוין התחיל לעבוד במכון לרדיוטכניקה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות שעסק בפיתוחים ביטחוניים בתחום אנטנות ומערכות מכ"ם. הוא עבד במכון זה עד סוף חייו.

פעילות של לוין התרכזה בתחום אנטנות ואלקטרודינמיקה.

מיכאיל לוין היה מקורב לאנדריי סחרוב והיה בין המעטים שקיבלו אישור מהשלטונות לבקר אותו בהיותו בגלות בניז'ני נובגורוד.

לוין נפטר בשנת 1992 במוסקבה ונטמן בבית העלמין קונצבסקויה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.trv-science.ru/2021/02/o-mixaile-levine-on-zadaval-ton-na-nego-ravnyalis/ ביוגרפיה] 

קטגוריה:פיזיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:מורשעים בעבירות על רקע אידאולוגי בברית המועצות
קטגוריה:ילידי 1921
קטגוריה:נפטרים ב-1992
גוסטב סלומון אופרט

גוּסְטַב סָלוֹמוֹן אוֹפֵּרט (בגרמנית: Gustav Salomon Oppert; 30 ביולי 1836–1 במרץ 1908) היה מזרחן, אינדולוג וחוקר סנסקריט גרמני–יהודי. הוא שימש פרופסור לסנסקריט ולפילולוגיה השוואתית בקולג' הנשיאות במדראס, מתורגמן לטלוגו עבור הממשלה ואוצר בספריית כתבי היד המזרחיים הממשלתית. כמו כן, היה עורך של כתב העת של מדראס לספרות ולמדע.

==חייו==
אופרט נולד בהמבורג למשפחה בת 12 אחים, בהם יוליוס אופרט וארנסט אופרט. בלימודיו התמקד בהיסטוריה של הודו ובשפות ההודיות. הוא השלים את הדוקטורט שלו ב-1860, לאחר שלמד בארבע אוניברסיטאות: בון, לייפציג, ברלין והאלה. ב-1866 היה לעוזר ספרן בספרייה הבודליינית באוקספורד שבממלכה המאוחדת, ובהמשך אותה שנה שימש בתפקיד דומה בטירת וינדזור עבור המלכה ויקטוריה.

בשנת 1872 מונה אופרט לפרופסור לסנסקריט בקולג' הנשיאות במדראס. הוא נשאר בתפקיד זה עד 1893, עת עזב למסע בן שנה בצפון הודו, בסין, ביפן ובארצות הברית בטרם חזר לברלין כדי להיות פריבט-דוצנט בשפות דראווידיות באוניברסיטת ברלין. בין השנים 1878–1882 שימש עורך של כתב העת של מדראס לספרות ולמדע. הוא ערך וכתב פרשנות, לרבות בהיבט הדקדוקי, לכתבי פילוסופיה ושירה בסנסקריט וטלוגו.

אופרט נפטר ערירי בברלין. הוא נקבר שם בבית הקברות היהודי בווייסנזה.

==ספריו==
* "Der Presbyter Johannes in Sage und Geschichte" ("הכומר יוחנן באגדה ובהיסטוריה", ברלין, 1864, מהדורה שנייה ב-1870)
* "On the Classification of Languages" ("על סיווג השפות", לונדון, 1879)
* "On the Weapons, Army Organization, and Political Maxims of the Ancient Hindoos" ("על כלי הנשק, הצבא, הארגון והאמרות הפוליטיות של ההינדים הקדומים", 1880, מדראס)
* "Original Inhabitants of Baratavarṣa or India ("על התושבים הילידיים של בהרטוורשה או הודו", וסטמינסטר, 1893) – בספר זה עשה אופרט שימוש במחקר פילולוגי נרחב כדי לתמוך ברעיון של הדראווידים כתושביה המקוריים של הודו. עם הדראווידים הפופולריים מונה אופרט את תירוולוואר, המשורר הטמילי שכתב את "תירוקורל" ואת "אוואיאר"
* "Lists of Sanskrit Manuscripts in Private Libraries of Southern India"("רשימות כתבי יד בסנסקריט בדרום הודו", שני כרכים, מדראס, 1880-1885)
* "Contributions to the History of Southern India" ("תרומות להיסטוריה של דרום הודו, מדראס, 1882) – מחקר אפיגרפי
* "Reise nach Kulu im Himalaya" ("מסע לקולו שבהימלאיה", 1895)
* "Tharshish und Ophir" (תרשיש ואופיר, 1903)

==לקריאה נוספת==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מזרחנים גרמנים
קטגוריה:מזרחנים יהודים
קטגוריה:ספרנים ומידענים גרמנים
קטגוריה:ספרנים ומידענים יהודים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה לאמנויות בברלין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בון
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות היהודי בווייסנזה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1836
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1908
ארטאבסדוס, קיסר האימפריה הביזנטית

ארטאבסדוס (ביוונית: Ἀρταύασδος או Ἀρτάβασδος, בארמנית: Արտավազդ, בלטינית: Artabasdus) היה גנרל ביזנטי ממוצא ארמני<ref></ref> שתפס את כס המלוכה מיוני 741 עד נובמבר 743, וקרא תיגר על שלטונו של קונסטנטינוס החמישי.

== עלייתו לשלטון ==
בשנת 713 מינה הקיסר אנסטסיוס השני את ארטבאסדוס למושל (Stratēgos) של התימה הארמנית (θέμα άρμενιάκων, Thema Armeniakōn), יורש צבא ארמניה, שכבש את האזורים הישנים של הפונטוס, ארמניה הקטנה, וצפון קפדוקיה עם בירתה באמסאה. לאחר נפילתו של אנסטסיוס, כרת ארטאבסדוס הסכם עם עמיתו לאון, המושל של התימה האנטולית, להפיל את הקיסר החדש תאודוסיוס השלישי. הסכם זה נחתם עם האירוסין של בתו של לאון, אנה עם ארטאבסדוס, והנישואים התרחשו לאחר שלאון השלישי עלה לכס המלכות במרץ 717.

לארטאבסדוס הוענקה דרגת kouropalates ("אדון הארמון") והוא הפך למפקד (רוזן, komēs) של התימה אופסיקיון, תוך שמירה על שליטה על הפיקוד המקורי שלו. ביוני 741, לאחר עלייתו של בנו של לאון קונסטנטינוס החמישי לכס המלכות, החליט ארטאבסדוס לתפוס את כס המלכות ותקף את גיסו בזמן שהאחרון חצה את אסיה הקטנה כדי להילחם בערבים בגבול המזרחי. בזמן שקונסטנטינוס ברח לאמוריום, ארטבסדוס כבש את קונסטנטינופול על רקע תמיכה עממית והוכתר לקיסר<ref></ref>.

== שלטון ונפילה ==
למרות שנראה שארטאבסדוס זנח את מדיניות האיקונוקלאזם הדתית של קודמו והחזיר את האורתודוקסיה בתמיכה מסוימת, למעשה יש מעט תמיכה ממקורות מהתקופה<ref></ref>. זמן קצר לאחר עלייתו לשלטון, הכתיר ארטאבסדוס את אשתו אנה כאוגוסטה ואת בנו ניקפורוס כקיסר שותף, תוך שמינה את בנו השני ניקטאס לאחראי על התימה הארמנית. אבל בעוד שארטאבסדוס יכול היה להסתמך גם על תמיכת התימות של תראקיה ואופסיקיון, קונסטנטינוס הבטיח לעצמו את תמיכת התימות האנטולית והתרקסית.

ההתנגשות הבלתי נמנעת הגיעה במאי 743, כאשר ארטאבסדוס הוביל את המתקפה נגד קונסטנטינוס אך הובס. מאוחר יותר באותה שנה הביס קונסטנטינוס את ניקטאס, וב-2 בנובמבר 743 שלטונו של ארטאבסדוס הגיע לקיצה כשקונסטנטינוס החמישי נכנס לקונסטנטינופול. ארטאבסדוס, מלווה במקורבו בקטנגיוס, נמלט לטירת פוזאנס באופסיקיון (אסיה הקטנה), שם נתפסו והובאו לקונסטנטינופול. ארטאבסדוס ובניו עוורו בפומבי והוגלו למנזר חורה שבפאתי קונסטנטינופול.

== משפחתו ==
מאת אשתו אנה, בתו של הקיסר לאון השלישי, היו לארטאבסדוס תשעה ילדים, ביניהם:

* ניקפורוס, הפך לקיסר שותף על ידי אביו.
* ניקטאס, שהיה סטרטגוס של התימה הארמנית

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נזירים אורתודוקסים
קטגוריה:קיסרי האימפריה הביזנטית
קטגוריה:נפטרים ב-743
בסיס חלש

בכימיה, בסיס חלש הוא בסיס שכאשר הוא מתמוסס במים, הוא אינו מתנתק לחלוטין, כך שהתמיסה המימית הנוצרת מכילה רק חלק קטן של יוני הידרוקסיד והראדיקל הבסיסי הנוגע בדבר, וחלק גדול של מולקולות בלתי מתפרקות של הבסיס.<ref></ref><ref></ref>

התגובה אינה מלאה אך מאוזנת: תמיד יש חומצה AH בתמיסה.

חומצות חלשות מסווגות לפי קבוע החומציות שלהן, כלומר לפי יכולתן להתנתק פחות או יותר בנוכחות מים. חומצה נחשבת חלשה כאשר ה-pKa שלה גדול מ-1.74 ב-25°C (pKa של קטיון ההידרוניום H3O+). עבור pKa גדול מ-14, אומרים שהוא אדיש. חומצה חלשה יותר מכיוון שה-pKa שלה גבוה יותר. לכן הבסיס המצומד שלו חזק יותר ופחות יציב מכיוון שאותו pKa גבוה.

== עובדות נוספות ==

* דוגמה לבסיס חלש היא אמוניה. היא אינה מכילה יוני הידרוקסיד, אך היא מגיבה עם מים ליצירת יוני אמוניום ויוני הידרוקסיד.<ref name=":0"></ref>
* מיקומו של שיווי המשקל משתנה מבסיס לבסיס כאשר בסיס חלש מגיב עם מים. ככל ששיווי המשקל נוטה שמאלה, הבסיס חלש יותר.<ref name=":0" />
* כאשר יש מפל יוני מימן בין שני צידי ממברנה ביולוגית, ריכוזם של חלק מהבסיסים החלשים מתמקד רק בצד אחד של הממברנה. בסיסים חלשים נוטים להצטבר בנוזלים חומציים. חומצת קיבה מכילה ריכוז גבוה יותר של בסיס חלש מאשר פלזמה. שתן חומצי, בהשוואה לשתן בסיסי, מפריש בסיסים חלשים בקצב מהיר יותר.<ref name=":0" />

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בסיסים
הפורום החברתי העולמי

הפורום החברתי העולמי () הוא מפגש שנתי של ארגוני חברה אזרחית. המפגש נערך לראשונה בברזיל ומטרתו לפתח עתיד חלופי באמצעות תמיכה בגלובליזציה נגד-הגמונית.

הפורום מהווה ביטוי נראה לעין של החברה האזרחית הגלובלית<ref></ref>, ומפגיש ארגונים לא ממשלתיים, קמפיינים ציבוריים ותנועות חברתיות פורמליות ולא פורמליות המבקשות סולידריות בינלאומית. הפורום החברתי העולמי מגדיר את עצמו כ"מקום פתוח – פלורליסטי, מגוון, לא ממשלתי ולא מפלגתי – המגרה דיון מבוזר, הרהור, בניית הצעות, חילופי חוויות ובריתות בין תנועות וארגונים העוסקים בפעולה קונקרטית לקראת עולם סולידרי, דמוקרטי וצודק יותר; מקום ותהליך קבועים לבניית אלטרנטיבות לנאו-ליברליזם."<ref></ref>

הפורום מתקיים על ידי חברי תנועת האלטר-גלובליזציה (המכונה גם תנועת הצדק הגלובלי) אשר מתכנסים לתאם קמפיינים גלובליים, לחלוק ולשפר אסטרטגיות ארגוניות ולהתעדכן לגבי תנועות מרחבי העולם ונושאים ספציפיים שלהן. הפורום החברתי העולמי אינו מתיימר לייצג את כל המשתתפים ואינו מפרסם הצהרות רשמיות בשמם.<ref name="autogenerated413"></ref> הפורום נוטה להתכנס בחודש ינואר במקביל למפגש השנתי של היריב הקפיטליסטי הגדול שלו, הפורום הכלכלי העולמי בדאבוס, שווייץ. תאריך זה נבחר במודע כדי לקדם תשובות אלטרנטיביות לבעיות הכלכליות העולמיות בניגוד לפורום הכלכלי העולמי.

== היסטוריה ==
משמאל לימין: [[נשיא פרגוואי פרננדו לוגו, נשיא בוליביה אבו מוראלס, נשיא ברזיל לואיז אינסיו דה סילבה

, נשיא אקוודור רפאל קוראה ונשיא ונצואלה הוגו צ'אווס בפאנל אמריקה הלטינית של הפורום החברתי העולמי לשנת 2009]]
הפורום החברתי העולמי התכנס לראשונה בשנת 2001, אך שורשיו בפעילות חברתית בדרום אמריקה, במיוחד המפגש (Encuentro), שהוא מפגש המדגיש דיאלוג והחלפת רעיונות בין פעילים. כמה מהמייסדים של ה-WSF היו חלק מהמפגש הבינלאומי הראשון לאנושות ונגד הנאו-ליברליזם בשנת 1996, והחליטו להרחיב את הרעיון ולהפוך אותו לפורום גלובלי עבור פעילים מכל הסוגים המתנגדים לגלובליזציה הגמונית ולנאו-ליברליזם<ref></ref>.

אחד מיוזמי הפורום החברתי העולמי, עודד גרייז' מהמכון לאתוס לעסקים ואחריות חברתית, אמר בראיון למגזין InMotion בשנת 2004, "אז עלה לי הרעיון. למה לא ליצור את הפורום החברתי העולמי, כמו שיש לנו את הפורום הכלכלי העולמי, מדבר על האנשים בעולם? למה לא ליצור את הפורום החברתי העולמי – החברתי חשוב יותר מהכלכלי – כדי שיהיה מקום להראות שאנו יכולים להציע אלטרנטיבה? יש לנו בחירה. זו לא הדרך היחידה לראות את העולם, גלובליזציה. יש לנו דרך אחרת לראות את זה. ובאותו זמן, להכריח אנשים לבחור, מה הבחירה שלך? מה החזון שלך לעולם?" <ref></ref><ref>A variation on this creation story is reported by Bernard Cassen in </ref>

מאז 2001, לאומות המאוחדות יש נוכחות בפורום החברתי העולמי באמצעות אונסק"ו, מה שמראה על האמינות המוסדית שהושגה על ידי הפורום, הנראית על ידי אונסק"ו כ"הזדמנות ראשונית לדיאלוג ומעבדה לרעיונות לחידוש מדיניות ציבורית" באמצעות "הרהור ביקורתי על עתיד החברות שאנו רוצים ליצור והכנת הצעות בחיפוש אחר סולידריות, צדק, שלום וזכויות אדם"<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנטי גלובליזציה
עצירת פתע

עצירת פתע (באנגלית: Breakdown) הוא סרט מתח אמריקאי משנת 1997 בכתיבה ובימויו של ג'ונתן מוסטוב , עם קורט ראסל וקת'לין קווינלן בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על אזרח תמים שנאבק באומץ ובנחישות עם סיכון חייו, בחבורת פושעים שחטפו את אשתו.

הסרט הצליח מסחרית והפך בארצות הברית לסרט פולחן.
==תקציר העלילה==
ג'ף טיילור (קורט ראסל) ואשתו איימי (קת'לין קווינלן) נסעים בג'יפ "גרנד צ'ירוקי" מהודר מבוסטון לסן דייגו כעת הם באזור מדברי שטוח באריזונה. בדרך הם כמעט מתנגשים במכוניתו של ארל (מ.סי. גייני) שיצא במהירות לכביש. בתחנת הדלק ארל מקנא בג'יפ של ג'ף לעומת מכוניתו המרופטת. בדרך המכונית נעצרת לפתע בגלל תקלה. הם תקועים במקום שומם עד שמגיע משאית גדולה שנוהג בה "רד" באר (ג'יי.סי.וולש) שמסכים לקחת את איימי למסעדה סמוכה משם תתקשר לשם חילוץ.

ג'ף מחכה לה לשווא. הוא מזהה את התקלה, מנע את הג'יפ ומגיע למסעדה אך המנהל אומר לו שאשתו לא הייתה שם. הוא ממשיך, מזהה את המשאית, עוצר אותה אבל רד אומר לו שאינו מכיר אותו. השריף בויל (רקס לין)מגיע למקום חוקר אותם, מחפש במשאית ולא מוצא דבר ומסתלק. ג'ף חוזר למסעדה ושם לוחש לו מישהו בשם בילי (ג'ק נוסוורת'י) כי אשתו הייתה שם ומכוון אותו למקום מסוים. מסתבר שזו מלכודת. הוא מצליח לברוח ומתנהל מרדף עוצר נשימה שבסופו הוא קופץ למים עם מכוניתו ושוחה בזרם אך נתפס בידי העבריינים רד, בילי, אל (ריץ' ברינקלי) וארל.

רד מכריח אותו לגשת לבנק סמוך ולמשוך משם 90.000 דולר. הפקיד מוכן לתת לו רק 500 דולר אבל ג'ף מנפח את החבילה בעזרת שטרות של דולר אחד. הוא נפגש עם ארל שקושר את ידיו ומתחיל לנסוע. הוא מצליח להשתחרר, קושר את ג'ף ומענה אותו ארל עד שהוא שמגלה לו היכן נקודת המפגש עם רד. ארל מצליח להשתחרר ומתחיל מאבק ביניהם. שוב פעם מגיע השריף בויד, ארל יורה בו אבל בויד מצליח להרוג אותו לפני מותו.

ג'ף מגיע לחניון המשאיות, מבחין במשאית של רד ונצמד אליה מלמטה ובמאמצים אדירים הוא מגיע לחווה של רד ומבחין איך שהפושעים כולאים את איימי במרתף. כל החבורה מתיישבת לאכול אבל אז מתפרץ ג'ף ומכריח את רב לשחרר את איימי. הם חוטיפים רכב ומנסים להימלט אבל העבריינים משתחררים ומתחיל מרדף מותח ביניהם לבין ג'ף ואשתו. המשך המרדף מתרסקות מכוניותם של בילי ואל ורד ממשיך במרדף עד לגשר נטוי על נהר עמוק. מתחיל קרב התנגשויות בין המשאית התלויה על בלימה ווהרכב בו נמצאים ג'ף ואיימי. ג'ף נאבק עם רד עד שרד צונח לנהר וג'ף מצליח לצאת משם ולגרום למשאית ליפול ולמחוץ את רד למוות.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
|קורט ראסל
|ג'ף טיילור
|
|-
|קת'לין קווינלן
|איימי טיילור
|
|-
|ג'יי.טי. וולש
|רד באר
|עבריין
|-
|מ.סי. גייני
|ארל
|עבריין
|-
|ג'ק נוסוורת'י
|בילי
|עבריין
|-
|ריץ' ברינקלי
|אל
|עבריין
|-
|רקס לין
|בויד
|שריף
|-

|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=UtZGtIc1uQk קדימון לעצירת פתע], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=z_eLeiA1nks עצירת פתע], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1997
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מסע אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פרמאונט
אהרן משה לייפר (גרוסוורדיין)

רבי אהרן משה לייפר היה אדמו"ר משושלת נדבורנה בגרוסוורדיין.

==ביוגרפיה==
נולד בבוכניה בשנת תרמ"ז, לרבי ישכר בער מסאטמר ונקרא על שם סבו רבי אהרן משה טויבש, בתור ילד הכיר את סבו רבי מרדכי מנדבורנה. בעודו בחור צעיר התייתם ומונה לאדמו"ר על אף רווקותו, לאחר מינויו לאדמו"ר נסע לדודו רבי מאיר מקרעטשניף שם למד כשנתיים עד לנישאיו הראשונים, לאחר מכן חזר לסאטמר וכיהן שם באדמו"רות.
כאדמו"ר נודע בהתמדתו וכתב חיבור בשם 'ויקהל משה', רובו אבד ב.
בשנת תרפ"ז הדפיס מחדש את הספר "מאמר מרדכי" ובו דברי תורה מסבו רבי מרדכי מנדבורנה, הוא צרף לו הקדמה ארוכה ובה חידושי תורה וציטוטים מכתבי סבו שהיו ברשותו.
הוא היה בקשר קרוב עם רבני האזור ובהם רבי אליעזר דוד גרינוולד, אב בית הדין של סאטמר, רבי פינחס צימטבוים רבה של גרוסוורדיין, רבי אליעזר פיש מביקסאד ועוד מגדולי דורו.

בשנת תרפ"ח עבר בעצת רופאיו לגרוסוורדיין, שם כינה עמו 'האדמו"ר מהענטעש' על שם בית מדרשו ששכן ברחוב בשם זה, הוא החזיק בקשרים טובים עם קהילת חסידי ויז'ניץ שהייתה בעיר ועמד בקשר עם רבי ישראל הגר, שהתגורר בסמיכות אליו.

בפרוץ השואה הורה לחסידיו לברוח לרומניה אולם הוא עצמו נותר עם משפחתו בגרוסוורדיין. הרב לייפר, אשתו, אחד עשר מילדיו, יחד עם כלותיו ונכדיו נרצחו באושוויץ בט"ו בסיוון תש"ד.

==משפחתו==
נשא לאשה את ראצע, בתו של הרב צבי מאיער - נכדו של רבי מאיר מפרמישלאן. בזיווג שני נשא לאשה את יהודית, בתו של רבי שמואל זנוויל כהנא מדראגומירשט.
;בניו
* הרב צבי אלימלך, היה מו"ץ בבערגסאז, נרצח בשואה
* רבי ישכר בער, התגורר בסאטמר, נרצח בשואה
* יצחק אייזיק, נרצח בשואה
* חיים מרדכי, נרצח בשואה
* הרב שמואל מאיר, נפטר בט"ז באב תשס"ח
* רבי יוסף, כיהן כאדמו"ר מווערדאן בבורו פארק.
;בנותיו
* רחל, הייתה נשואה לרב ישכר בער בן רבי יוסף לייפר מפיטסבורג, איבדה את בעלה בשואה ונישאה בשנית לאחר המלחמה לרבי שמעיה שוורץ, רבה של וועלץ
*לאה הינדא, נרצחה בשואה
*חיה רייזל, נרצחה בשואה
*יענטא, נרצחה בשואה
*אסתר מלכה, נרצחה בשואה
* שרה, נרצחה בשואה
*רבקה, נרצחה בשואה
*יוכבד, נרצחה בשואה

==ספרו==
לפני שגורש עם משפחתו לאושוויץ הטמין בחצר ביתו ארגז מלא בכתבי ידו, לאחר השואה לא התאפשר לצאצאיו לשוב לשם והכתבים אבדו, פנקס אחד ובו דברי תורה על חומש בראשית נותר בידי בנו שמואל מאיר והודפס בשנת תשס"א.
==לקריאה נוספת==
* תולדות המחבר בסוף ספרו ויקהל משה, ברוקלין, תשס"א
==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמו"רים שנספו בשואה
אהרן משה
להק המשלוח האווירי 83 (חיל האוויר המלכותי)

להק המשלוח האווירי 83 (באנגלית: No. 83 Expeditionary Air Group) הוא להק בחיל האוויר המלכותי האמון על יחידות המוצבות ברחבי המזרח התיכון.

מפקדת הלהק נמצאת תחת פיקוד האוויר ויושבת כיום בבסיס חיל האוויר אל-עודייד (קטר). הלהק כולל ארבע כנפות משלוח אוויריות (Expeditionary Air Wings) המוצבות במספר בסיסים ברחבי המזרח התיכון והים התיכון; בקטר, עומאן, איחוד האמירויות הערביות ובקפריסין. יחידות הלהק לוקחות חלק במספר מבצעים ופעולות ברחבי הזירה, בין היתר הם לחמו מבצע שיידר כנגד כוחות המדינה האסלאמית ומבצע שומר השגשוג כנגד כוחות ציר ההתנגדות.

==היסטוריה==
הלהק הוקם במקור במהלך מלחמת העולם השנייה בשנת 1943, כחלק מחיל האוויר הטקטי השני (2TAF) בתור להק 83 (מרוכב). ערך הפלישה לנורמנדי הורכב הלהק מעשרה כנפות שכללו סך הכל 29 טייסות קרב, תקיפה קרקעית, סיור, ותצפית ארטילרית. לאחר שפורק ב-1946 הוא הוקם מחדש ב-1952 כלהק 83 כדי להוביל את יחידות חיל האוויר הטקטי השני בגרמניה, בתקופה זו כלל הלהק חמישה כנפות שפיקדו על 14 טייסות במספר בסיסי חיל האוויר המלכותי ברחבי גרמניה המערבית, עד שפורק שוב ב-1958.

ב-1 באפריל 2006 הוקם הלהק מחדש בתור להק המשלוח האווירי 83, כדי להוביל את הפעילות האווירית של בריטניה במזרח התיכון. הפעילויות כוללות בין היתר את מבצע קיפיון (Kipion) שמהווה את הנוכחות הימית של בריטניה במזרח התיכון וכחלק ממנו גם מבצע שומר השגשוג והלחימה כנגד ארגון החות'ים; ומבצע שיידר (Shader) שנמשך מאז 2014 ומהווה את ההתערבות הצבאית נגד המדינה האסלאמית (דאעש).

==מבנה==
*כנף המשלוח האווירי 901 - אל-עודייד, קטר.
*כנף המשלוח האווירי 902 - מוסאנה, עומאן.
*כנף המשלוח האווירי 903 - אקרוטירי, קפריסין.
*כנף המשלוח האווירי 906 - אל מינאד, איחוד האמירויות הערביות.

==ראו גם==
* להק 1 (חיל האוויר המלכותי)
* להק 2 (חיל האוויר המלכותי)

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.raf.mod.uk/what-we-do/our-history/no-83-expeditionary-air-group/ עמוד להק 83] באתר חיל האוויר המלכותי.

קטגוריה:יחידות חיל האוויר המלכותי
קטגוריה:להקים
ציוד קצה (טכנולוגיה)

ציוד קצה (באנגלית: End Device) הוא מונח המתייחס לכל מכשיר או רכיב אשר נמצא בקצה רשת התקשורת ומשמש לקבלת או שליחת נתונים. ציוד קצה יכול לכלול מגוון רחב של מכשירים, כמו מחשבים, טלפונים, מצלמות רשת, מדפסות, נתבים, מתגים, חוטי רשת ועוד. המכשירים הללו מהווים את נקודת הקשר בין המשתמשים לבין הרשת והאינטרנט.

כבלי רשת מחוברים למתג]]

== סוגי ציוד קצה ==
* מחשבים: מחשבים נייחים וניידים המשמשים לגלישה באינטרנט, עיבוד נתונים, ומשימות רבות אחרות. הם יכולים להיות מחוברים לרשת באמצעות כבל או באופן אלחוטי.
* טלפונים חכמים וטאבלטים: מכשירים ניידים המאפשרים גלישה באינטרנט, תקשורת דרך רשתות סלולריות, שליחת הודעות, ושימוש באפליקציות שונות.
* מצלמות רשת: משמשות לצילום ושידור וידאו ותמונות בזמן אמת, במיוחד לשיחות וידאו או שידורים חיים.
* מדפסות ורכיבים משרדיים: מדפסות, סורקים ורכיבים נוספים המחוברים לרשת לצורך שליחה וקבלת מסמכים ונתונים.
* מכשירי IoT (אינטרנט של הדברים): התקנים כמו חיישנים, מערכות בית חכם, מצלמות אבטחה, ומכשירים אחרים המחוברים לרשת לצורך תקשורת ושליטה מרחוק.
* מתגים וחוטי רשת: מתגים הם רכיבים המשמשים לחיבור בין מספר מכשירים ברשת ומאפשרים העברת נתונים ביניהם. חוטי רשת משמשים להעברת נתונים בצורה פיזית בין ציוד הקצה לרשת.

== תפקידים ושימושים ==
ציוד הקצה משמש נקודת כניסה או יציאה לרשת, ומאפשר תקשורת בין המשתמשים לבין מערכות מידע או רשתות תקשורת. ציוד זה הוא קריטי לחוויית המשתמש, כיוון שהוא מהווה את הממשק הראשי שבאמצעותו משתמשים ניגשים לשירותים דיגיטליים שונים, כגון גלישה באינטרנט, תקשורת, עבודה מרחוק, ועוד.

== אתגרים ונושאים קשורים ==
* אבטחת מידע: ציוד קצה עלול להיות יעד להתקפות סייבר, כגון חדירות, פריצות, והפצת וירוסים. לכן ישנה חשיבות רבה לאבטחת המכשירים הללו על ידי התקנת תוכנות אבטחה, שמירה על עדכונים, והפעלת פרוטוקולי הצפנה.
* ניהול רשת: ציוד קצה מצריך ניהול ובקרה מתמדת לצורך תפקוד תקין ומניעת תקלות. זה כולל ניהול תעבורה, פתרון בעיות, והבטחת ביצועים גבוהים.
* תחזוקה ושדרוגים: עם הזמן, ציוד קצה עלול להזדקן או להפוך לפחות יעיל. תחזוקה ושדרוגים שוטפים הם חיוניים להבטחת ביצועים אופטימליים.

== דוגמאות למכשירים נפוצים ==
* נתבים ומודמים: מכשירים אלו מחברים את ציוד הקצה לרשת האינטרנט. הנתב מחלק את החיבור בין מכשירים שונים ברשת, והמודם ממיר את האותות הדיגיטליים לאותות שאפשר להעביר על גבי תשתיות התקשורת.
* מדפסות רשת: מדפסות שמחוברות ישירות לרשת ומאפשרות הדפסה ממספר מכשירים.
* טלוויזיות חכמות: טלוויזיות המחוברות לאינטרנט ומאפשרות גישה לתוכן מקוון כמו סרטים, סדרות, ושירותי סטרימינג.

קטגוריה:מחשוב
תספרוטיה

תספרוטיה (יוונית: Θεσπρωτία) היא אחת מהיחידות האזוריות של יוון. היא חלק ממחוז אפירוס. בירתה והעיירה הגדולה ביותר בה היא איגומניצה. תספרוטיה נקראת על שם , שבט יווני קדום שאכלס את האזור בעת העתיקה.

== היסטוריה ==

תספרוטיה הייתה חלק מהאזור הפרוטו-יווני בשלהי תקופת הברונזה, בו נמצאות שמות ראשונים ארכאיים ביוונית בצפיפות.<ref></ref><ref></ref>

בעת העתיקה, שטחה של תספרוטיה המודרנית היה מיושב על ידי השבט היווני הקדום של התספרוטים וגובל באזורים השכנים של מולוסיה מצפון וחאוניה ממזרח. תספרוטיה מוזכרת ב כמקום שבו הפליג אודיסאוס והתחתן עם המלכה המקומית .<ref></ref> תספרוטיה הפכה לחלק מ לפני שסופחה לרומא, שם הפכה לחלק מהפרובינקיה הרומאית אפירוס. לאחר פיצול האימפריה הרומית למזרח ולמערב, היא הייתה חלק מהאימפריה הרומית המזרחית (הביזנטית) עד סוף ימי הביניים, למעט תקופה של שלטון בולגרי במאות ה-9-11. ב-1430 היא נפלה בידי העות'מאנים.

מהמאה ה-8-9 ועד המאה ה-15 נקרא האזור וגנטיה (Vagenetia), שם הנובע מהשבט הסלאבי של הביוניתאי, המופיעים בתחילת המאה ה-7 במהלך הפלישות הסלאביות לבלקן.<ref></ref> בשלהי התקופה העות'מאנית, האזור היה ידוע בשם Chameria, וב-1910 רוב השטח של המחוז המודרני של תספרוטיה היה ידוע בשם סנג'ק רסדי, סנג'ק חורשת האורנים או סנג'ק איגומניצה.<ref></ref>

תספרוטיה נשארה תחת שלטון עות'מאני עד 1913, אז נמסרה ליוון לאחר התבוסה העות'מאנית במלחמת הבלקן הראשונה. בשנת 1923 מנתה אוכלוסיית תספרוטיה 60,705, בשנת 1920 היו בתספרוטיה 20,319 אלבנים מוסלמים. לאחר גירושם בהוראת נפוליאון זרוואס בסוף מלחמת העולם השנייה, מנו האלבנים המוסלמים 77 איש בלבד במפקד 1951.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יוון: מחוזות משנה
תאודור אאופרכט

תֵאוֹדוֹר אָאוּפְרֵכְט (בגרמנית: Theodor Aufrecht; ) היה אינדולוג גרמני ממוצא יהודי ובלשן השוואתי. הוא היה הפרופסור הראשון לסנסקריט ולפילולוגיה השוואתית באוניברסיטת אדינבורו, ובהמשך כיהן במשך כשני עשורים כפרופסור לאינדולוגיה באוניברסיטת בון.

== חייו ==
אאופרכט נולד בלשניץ שבשלזיה הפרוסית למשפחת סוחרים יהודית, אך בהמשך חייו התנצר. למד בגימנסיה באופלן, וב-1843 החל ללמוד פילולוגיה קלאסית באוניברסיטת הומבולדט של ברלין. סיים את לימודיו ב-1847, ובאותה שנה גם פרסם חיבור על ההטעמה במילים מורכבות בסנסקריט בשם "De accentu compositorum sanscriticorum", שהיה במקור לעבודת הדוקטורט שלו ויצא לאור בבון בשנת 1847. הוא שיתף פעולה עם אדולף קירכהוף בפרסום של "Über die umbrischen Sprachdenkmäler" (על אנדרטאות אומבריות) שיצא לאור בשנים 1849–1851. ייסד יחד עם אדלברט קוהן את כתב העת למחקר בלשני השוואתי ("Zeitschrift für vergleichende Sprachforschung") ב-1852. באותה שנה הוא עבר לאוקספורד כדי לסייע למקס מילר בהכנת המהדורה שלו לריג ודה עם פירושים מאת סאינה. הוא למד בספרייה הבודליינית והכין קטלוג של אוסף כתבי היד בסנסקריט שבספרייה ("Catalogi codicum manuscriptorum bibl. Bodleianae P. VIII. codices Sanscriticos complectens", 1859–1864). מ-1862 עד 1875, שימש פרופסור באוניברסיטת אדינבורו שבסקוטלנד, שם עמד בראש הקתדרה החדשה לסנסקריט ולפילולוגיה השוואתית. בשנת 1875 הוענק לו התואר דוקטור למשפטים (LL. D.)

בשנת 1875 מונה אאופרכט לראש הקתדרה לאינדולוגיה באוניברסיטת בון, תפקיד שבו החזיק עד 1889. בין השנים 1891–1903 פרסם קטלוג אלפביתי בשלושה כרכים של כל אוספי כתבי היד בסנסקריט שהיו ידועים באותה תקופה שכותרתו "Catalogus Catalogorum". היה זה הניסיון הראשון מסוגו לקטלג את כל כתבי היד ההודיים, בהתבסס על הקטלוגים הקודמים של כתבי יד בסנסקריט של ספריות טריניטי קולג' שבקיימברידג' (1869), פירנצה (1892), לייפציג (1901) ומינכן (1909), אף הם כולם מאת אאופרכט. למן שנת 1935 החלה אוניברסיטת מדראס לעבוד על קטלוג מעודכן בשם "New Catalogus Catalogorum", אשר הושלם ב-2019 עם פרסום הכרך ה-42.

אאופרכט נשא לאישה את הלן מרי הרינגטון. לזוג לא היו ילדים. הוא נפטר בבון.

== לקריאה נוספת ==
* 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מזרחנים יהודים
קטגוריה:מזרחנים גרמנים
קטגוריה:יהודים מומרים גרמנים
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1822
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1907
Atom (תקן)

Atom הוא תקן אינטרנטי המשמש לסינדיקציה של תוכן ולהפצת עדכונים באתרים. התקן כולל שני מרכיבים עיקריים: פורמט הסינדיקציה של Atom ופרוטוקול פרסום Atom (AtomPub). פורמט הסינדיקציה של Atom מבוסס על XML ומאפשר לאתרי אינטרנט להציג עדכונים שוטפים של תוכן למנויים. פרוטוקול AtomPub משמש לפרסום, עריכה ומחיקה של משאבים ברשת, כגון מאמרים ופוסטים בבלוגים.

== היסטוריה ==
Atom פותח בתחילת שנות ה-2000 כחלופה ל-RSS, בעקבות דיונים על חסרונות ה-RSS והצורך בתקן חדש ומתקדם יותר. התקן נתמך על ידי הארגון IETF והפך לסטנדרט רשמי בשנת 2005 עם פרסום ה-RFC 4287. בשנת 2007 פורסם פרוטוקול AtomPub כ-RFC 5023.

== פורמט הסינדיקציה של Atom ==
פורמט Atom מבוסס על XML ומשמש לסינדיקציה של תוכן, כלומר, העברת עדכונים על תוכן חדש או מתעדכן לקוראים. כל מסמך Atom נקרא "פיד" (Feed) ומכיל פריטים (Entries) שהם תכנים ספציפיים כגון מאמרים, חדשות או פוסטים בבלוגים. כל פריט מכיל פרטי מידע כמו כותרת, מחבר, תאריך פרסום, וקישורים למשאבים נוספים.

== פרוטוקול פרסום Atom (AtomPub) ==
AtomPub הוא פרוטוקול המבוסס על HTTP המאפשר פרסום ועדכון משאבים כמו פוסטים, תמונות, וקבצים אחרים באתרים. הוא מספק כלים למפתחים לנהל תוכן בצורה נוחה ואוטומטית, כולל יצירת פריטים חדשים, עריכת פריטים קיימים, ומחיקת פריטים.

== יתרונות Atom ==
* מבנה מאורגן: שימוש ב-XML מאפשר מבנה ברור ומסודר שקל לעבד ולנתח.
* אוניברסלי: תומך בשפות שונות ומאפשר לציין שפה עבור כל פריט.
* תמיכה במשאבים חיצוניים: מאפשר הכללת קישורים לתמונות, קבצים, ומידע נוסף.

== שימושים ==
ממשק משתמש של קורא פיד atom
Atom משמש להפצת תוכן בעדכונים כגון חדשות, בלוגים, פורומים, ואתרי תוכן אחרים. הוא מאפשר למשתמשים להישאר מעודכנים במידע חדש המפורסם באתרים מועדפים באמצעות קוראי פיד.

== ביקורת והשוואה ל-RSS ==
Atom מציע מספר יתרונות על פני RSS, כמו גמישות רבה יותר בתיאור פריטים והוספת מטא נתונים. עם זאת, יש עדיין תמיכה רחבה ב-RSS, ושני התקנים קיימים במקביל בשוק.

== דוגמה לפיד Atom 1.0 ==
<syntaxhighlight lang="xml"><?xml version="1.0" encoding="utf-8"?>
<feed xmlns="http://www.w3.org/2005/Atom">
	<title>Example Feed</title>
	<subtitle>A subtitle.</subtitle>
	<link href="http://example.org/feed/" rel="self" />
	<link href="http://example.org/" />
	<id>urn:uuid:60a76c80-d399-11d9-b91C-0003939e0af6</id>
	<updated>2003-12-13T18:30:02Z</updated>
	<entry>
		<title>Atom-Powered Robots Run Amok</title>
		<link href="http://example.org/2003/12/13/atom03" />
		<link rel="alternate" type="text/html" href="http://example.org/2003/12/13/atom03.html"/>
		<link rel="edit" href="http://example.org/2003/12/13/atom03/edit"/>
		<id>urn:uuid:1225c695-cfb8-4ebb-aaaa-80da344efa6a</id>
 <published>2003-11-09T17:23:02Z</published>
		<updated>2003-12-13T18:30:02Z</updated>
		<summary>Some text.</summary>
		<content type="xhtml">
			<div xmlns="http://www.w3.org/1999/xhtml">
				<p>This is the entry content.</p>
			</div>
		</content>
		<author>
			<name>John Doe</name>
			<email>johndoe@example.com</email>
		</author>
	</entry>
</feed></syntaxhighlight>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.ietf.org/rfc/rfc4287.txt RFC 4287 - פורמט הסינדיקציה של Atom]
* [https://www.ietf.org/rfc/rfc5023.txt RFC 5023 - פרוטוקול פרסום Atom]

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
שרת שורש

נתב [[Cisco 7301 ונתב Juniper M7i, חלק מהשרת K ב-AMS-IX]]
שרת שמות ראשי הוא שרת שמות המנהל את אזור השורש של מערכת DNS באינטרנט. הוא מספק תשובות ישירות לבקשות לרשומות באזור השורש ומחזיר רשימה של שרתים סמכותיים עבור דומיינים עליונים מתאימים (TLDs). שרתי שמות ראשיים הם חלק קריטי מתשתית האינטרנט, כיוון שהם השלב הראשון בהמרת שמות דומיין לכתובות IP המשמשות בתקשורת בין מחשבים מארחים באינטרנט.

שימוש בטכנולוגיית anycast מאפשר מספר גדול של מופעים של שרתים ראשיים, ומספק ביצועים משופרים ועמידות בפני תקלות. נכון ל-2024, ישנם 1,733 מופעים של שרתים ראשיים ברחבי העולם.

== תחום השורש ==
מערכת ה-DNS היא מערכת שמות היררכית המשמשת לזיהוי מחשבים, שירותים או משאבים באינטרנט. החלק העליון של המערכת הוא תחום השורש, שאינו נושא שם פורמלי ותוויתו ריקה. כל שמות התחום המלאים (FQDNs) מסתיימים בתווית ריקה זו, המציינת את השורש.

תחום השורש מכיל את כל הדומיינים העליונים באינטרנט. נכון ל-2015, היו בו 1058 דומיינים עליונים, כולל 730 gTLDs ו-301 ccTLDs.

== תפעול תוכנת הפותר ==
כאשר מחשב צריך להמיר שם תחום, הוא משתמש בתוכנת מיישב שמפרקת את השם לתוויות מהימין לשמאל. התווית הראשונה (TLD) נבדקת באמצעות שרת שמות ראשי כדי למצוא את השרת הסמכותי המתאים. המידע נשמר לרוב בזיכרון מטמון כדי להקטין את הצורך בבקשות חוזרות.

== כתובות שרתי השמות הראשיים ==
ישנם 13 שרתי שמות ראשיים לוגיים עם שמות כמו a.root-servers.net ועד m.root-servers.net. המספר מוגבל עקב מגבלות במערכת ה-DNS, במיוחד מגבלות בגודל חבילות ה-UDP. אולם, השימוש בטכנולוגיית anycast מאפשר למספר השרתים הפיזיים להיות גדול יותר, עם שרתים מרובים בכל כתובת IP.

== מתקפות ואבטחה ==
שרתי השמות הראשיים הם יעד למתקפות סייבר, כולל מתקפות מניעת שירות (DDoS). הם מוגנים היטב, ולמרות מספר מתקפות משמעותיות, לא נגרם נזק משמעותי לתפקוד האינטרנט.

== פיקוח וניהול ==
ועדת המערכת של שרתי השמות הראשיים היא גוף של ICANN המספק ייעוץ, אך אין לה סמכות ישירה על השרתים או על המפעילים.

== קובץ אזור השורש ==
קובץ אזור השורש מכיל רשימה של שמות וכתובות IP של השרתים הסמכותיים עבור כל הדומיינים העליונים. נכון ל-2020, היו בקובץ אזור השורש 1511 דומיינים עליונים פעילים. שרתים אחרים משתמשים בקובץ אזור השורש כדי להפנות בקשות לשרתים סמכותיים מתאימים.

== קישורים חיצוניים ==
<div class="mw-content-ltr">
* [https://root-servers.org/ Root Server Technical Operations Association]
* [https://www.iana.org/domains/root/files Root Files, IANA]
* [https://web.archive.org/web/20070606075755/http://private.dnsstuff.com/info/roottimes.htm Root Server response times]
* [https://www.internetsociety.org/resources/doc/2004/the-internet-domain-name-system-explained-for-non-experts-by-daniel-karrenberg/ DNS root nameservers explained for non-experts]
</div>
==הערות שוליים==

קטגוריה:כתובות רשת
קטגוריה:שרתים בתקשורת נתונים
צו מעצר אירופי

צו מעצר אירופי (באנגלית: European Arrest Warrant, או בקיצור EAW) הוא צו מעצר אשר תקף בכל המדינות החברות באיחוד האירופי. לאחר שצו מעצר אירופי מונפק, כל המדינות החברות באיחוד האירופי מחויבות לעצור את אותם האנשים, אם הם נמצאים בתחומי מדינתם, ולהעביר אותם למדינה שהנפיקה את צו המעצר על מנת שניתן יהיה להעמיד את אותו האדם לדין או על מנת שאותו האדם ישלים תקופת מעצר.

ה-EAW נועד לזרז באופן מהותי את הליכי ההסגרה הארוכים והמסורבלים שהיו קיימים בעבר בין המדינות השונות החברות באיחוד האירופי. צו המעצר האירופי קיים מ-1 בינואר 2004 בכל המדינות החברות באיחוד האירופי.<ref name="AutoOU-1"></ref> ה-EAW סייע לשפר באופן משמעותי את היעילות והאפקטיביות של הסגרת פושעים בתוך האיחוד האירופי, והקל על תפיסתם המהירה של פושעים נמלטים והעמדתם לדין, והוא הפך שימושי במיוחד בהסגרתם של טרוריסטים ואנשי פשע מאורגן.

ניתן להנפיק צו מעצר אירופי רק במקרים של תביעה פלילית (ולא במקרים שישנה חקירה פלילית בלבד), או לצורך אכיפה של עונש מאסר. ניתן להנפיק את צו המעצר האירופי רק על עבירות בגינן יש עונש מינימלי של שנת מאסר אחת או יותר. כאשר גזר הדין כבר ניתן, אפשר להנפיק צו מעצר אירופי רק אם תקופת המאסר שצריך לאכוף היא באורך של ארבעה חודשים לכל הפחות.

לאורך השנים ההנפקה של צווי מעצר אירופאים גדלה במיוחד - בעוד שב-2004 הונפקו בסביבות 3,000 צווים, בשנת 2009 הונפקו בסביבות 15,200 צווים, ובשנת 2013 הונפקו 10,400 צווים.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:האיחוד האירופי: חוק ומשפט
קטגוריה:הסגרה
ראש ממשלת נפאל

ראש ממשלת נפאל הוא ראש הרשות המבצעת של נפאל. יחד עם מועצת השרים, ראש הממשלה מפעיל את הכוח הביצועי במדינה. ראש הממשלה חייב ליהנות מאמון הפרלמנט של נאפל (פרטינידי סבה) לפני מינויו על ידי הנשיא, והוא מחויב להתפטר אם אינו מצליח לשמור על הרוב בבית הנבחרים.

== דרכי מינוי ==
ראש ממשלת נפאל ממונה על ידי נשיא נפאל בהתאם לחוקת המדינה. לאחר הבחירות הכלליות, המפלגה או הקואליציה בעלת הרוב בפרלמנט מציגה את מועמדה לתפקיד ראש הממשלה בפני הנשיא, אשר ממנה את המועמד. ראש הממשלה מחויב להתפטר אם אינו מצליח לשמור על אמון הפרלמנט, וניתן להחליפו באמצעות הצעת אי אמון בפרלמנט אם זו מתקבלת ברוב הקולות.<ref></ref>

== תפקידים וסמכויות ==
נשיא נפאל הוא ראש המדינה והאדם הממונה על ביצוע תפקידים וסמכויות רבות כפי שהוגדרו בחוקת נפאל. תפקידיו העיקריים כוללים קידום האחדות הלאומית ושמירה על החוקה. הנשיא מבצע פעולות בהתאם לחוקה ולחוק הפדרלי, כולל המלצות מועצת השרים.<ref name=":0"></ref>

סמכויותיו הביצועיות כוללות מינוי והדחת ראש הממשלה, קבלת דו"חות שנתיים מהממשלה על יישום המדיניות והצגתם בפרלמנט, זימון וביטול מושבי הפרלמנט, נאומים בפרלמנט, מינוי בכירים שונים על פי המלצות מועצת השרים, אישור חוקים וחקיקת חירום בעת הצורך. הנשיא יכול להכריז על מצב חירום, להעניק חנינות ולכנס ישיבות חירום של הפרלמנט במידת הצורך.

סמכויות אלו מאפשרות לנשיא להבטיח את תפקוד המוסדות השלטוניים ושמירת היציבות הפוליטית והביטחונית של המדינה.<ref name=":0" />

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי ממשלת נפאל
נשיא נפאל

נשיא נפאל (בנפאלית: नेपालको राष्ट्रपति) הוא ראש המדינה והמפקד העליון של הכוחות המזוינים של נפאל. המשרה נוצרה במאי 2008 לאחר הכרזת המדינה כרפובליקה. הנשיא הנוכחי הוא רם צ'נדרה פודל, שנכנס לתפקידו ב-13 במרץ 2023.

== תהליך הבחירה ==
הנשיא נבחר בעקיפין על ידי מכללת בוחרים הכוללת את הפרלמנט הפדרלי של נפאל ואת האסיפות המחוזיות של שבעת מחוזות נפאל, הנבחרים ישירות על ידי הציבור.

הנשיא נבחר על ידי מכללת בוחרים המורכבת מחברי הפרלמנט הפדרלי ומחברי האסיפות המחוזיות. הבחירה נעשית בהתאם לחוק עם הבדל במשקל ההצבעה בין חברי הפרלמנט הפדרלי לחברי האסיפות המחוזיות. התהליך כולל מספר שלבים של הצבעה, כאשר המועמד שזוכה ברוב קולות נבחר לנשיא. אם אף מועמד לא משיג רוב, מתקיימים סיבובים נוספים עד לבחירת הנשיא.

== היסטוריה ==
בחוקת הביניים שאומצה בינואר 2007, כל סמכויות השלטון נשללו מהמלך של נפאל, ואספת המועצה הנבחרת בבחירות האספה המכוננת ב-2008 הייתה אמורה להחליט במפגשה הראשון האם להמשיך במלוכה או להכריז על רפובליקה. במהלך תקופת ההשעיה של המלוכה, שימש פראצ'נדה, אז ראש ממשלת נפאל, כראש המדינה. ב-28 במאי 2008 הצביעה האספה על ביטול המלוכה. רם בראן ידאב נבחר בהצבעה היסטורית באספה המכוננת והושבע כנשיא הראשון של המדינה, מה שסיים מלוכה בת 247 שנים.

== כשירות ==
החוקה של נפאל קובעת כי מועמד לנשיאות חייב להיות זכאי להיות חבר בפרלמנט הפדרלי, להיות בן לפחות 45 שנים, ולא להיות בלתי כשיר לפי כל חוק. אדם שכבר נבחר לנשיא לשתי כהונות אינו זכאי להיות מועמד לנשיאות שוב.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נפאל: פוליטיקה
הודהוד

הודהוד (בערבית: هدهد. בתעתיק מדויק לעברית: הדהד. תרגום לעברית: דוכיפת) הוא סדרת כלי טיס בלתי מאוישים למטרות מודיעין וריגול מתוצרת איראן שנעשה בה שימוש גם מחוץ לאיראן כמו על ידי החות'ים וארגון הטרור חזבאללה. להודהוד יש מספר דגמים.

== דגמים ==

=== הודהוד 1 ===
כטב"ם זה מיוצר עם אורך גוף של 150 ס"מ ואורך כנף של 190 ס"מ. הוא מסוגל לטוס לפרק זמן של 90 דקות, וטווח הנסיעה שלו הוא 30 ק"מ. הוא משמש לקביעת הקואורדינטות של ריכוזי אוכלוסייה. 

להודהוד 1 ישנם מספר מאפיינים: הוא מצויד בטכנולוגיית צילום מתקדמת, ומאופיין בגודל קטן ובחתך מכ"ם קטן המקשה על זיהוי, מעקב וניסיון להפילו באמצעות מערכות הגנה אווירית. הוא מאופיין גם בכמות קטנה של קרינה תרמית, אשר מפחיתה את האפשרות לפגיעה מטילים מונחי אינפרא אדום. חתימת הסאונד שלו קטנה, מה שמקשה על שמיעת זמזומיו.<ref>[https://web.archive.org/web/20200402222026/https://gulfhouse.org/posts/3705/ מזל"טים חות'ים: סודות, מסרים ומטרות].</ref><ref></ref>

=== הודהוד 3 ===
דגם זה הוא כטב"ם חשמלי שטס אנכית ואוטומטית. יש לו שמונה מנועים ושלושה מדחפים בכל כנף. הוא עוצב ויוצר על ידי חוקרים באוניברסיטת שריף לטכנולוגיה בטהרן. המהירות המרבית של כטב"ם זה היא 70 קמ"ש, והוא יכול לטוס כ-53 דקות. אחד המאפיינים של הכטב"ם הוא היכולת להמריא ולנחות בצורה אנכית, ללא צורך במסלול נחיתה, והוא יכול אף להמשיך ולטוס גם אם אחד ממנועיו ניזוק.<ref>[https://web.archive.org/web/20200402222049/https://sana.sy/?p=298609 איראן חושפת את הכטב"ם דוכיפת 3.]</ref> 

מאפיינים נוספים שלו כוללים יכולת לשנע מטען במשקל של עד שלושה קילוגרמים, והוא יכול לשאת מגוון מצלמות מתקדמות ומשלוחי תרופות, ועשוי להתאים לטיסה במקומות לא נגישים. יש לו חתימת קול נמוכה ויכולת תעופה ברציפות בגובה רב. 

לדגם זה יש צג מצלמה ונחתת הנפתחת בעת נחיתה ונסגרת בעת טיסה, על מנת לא להפריע לצילום. מכיוון שכטב"ם זה הינו קטן, ניתן לשנעו במהירות ולשגרו לביצוע משימות, להקטין את גודלו על ידי איסוף כנפיו, וכן ניתן לשאת אותו על ידי אדם אחד. הוא מסוגל לטוס בתנאי אקלים מאתגרים כמו אבק באוויר, גשם קל, לילה, ים ועוד. 

יכולות נוספות של מטוס זה כוללות אפשרות של העברת מידע בו-זמנית לתחנת הקרקע וחזרה לבסיס בתנאי חירום, אפשרות לנחיתה אוטומטית ויכולת טיסה אוטומטית מחוץ לראייה המבוקרת של הטייס. 

השקת דגם זה נעשתה בשנת 2015 בתערוכה של אוניברסיטת שריף לטכנולוגיה בהשתתפות עוזרת נשיא איראן לעניינים מדעיים וטכנולוגיים, סורנה סאטארי. מוסטפא חסן פאנה, דובר חברת פתח אסמן, חשף כי התכנון והייצור של הכטב"ם התחיל בתחילת 2015 והפרויקט ארך תקופה של שמונה חודשים להשלמתו.

== שימוש בכטב"ם ==
תנועת הטרור של החות'ים, אנסאר אללה, השתמשה בכטב"ם הודהוד 1. 

במהלך מלחמת חרבות ברזל עשה ארגון הטרור חזבאללה מספר פעמים שימוש בכטב"ם הודהוד 3 לצורך צילום אתרים רגישים ישראלים לשם צבירת מידע מודיעיני עליהם. את הסרטונים שצילם הכטב"ם פרסם חזבאללה ב-18 ביוני וב-9 ביולי 2024.<ref></ref><ref></ref> ב-24 ביולי פורסם צילום נוסף של הכטב"ם, בו נראה תיעוד של בסיס חיל האוויר רמת דוד. לדברי חבר הארגון לערוץ אל-מיאדין, הפרסום בעיתוי זה הוא על רקע ביקורו של ראש ממשלת ישראל בארצות הברית ומבצע יד ארוכה.<ref></ref><ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים איראניים
קטגוריה:חזבאללה: אמצעי לחימה
קטגוריה:חות'ים