OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
זכות הצבעה (סיפור קצר)

זכות הצבעה (באנגלית: Franchise) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון אוגוסט 1955 של המגזין If: Worlds of Science Fiction, ותורגם לעברית בשנת 1975 בספר גדול ורחב הוא העולם, ושוב בשנת 2009 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 1. הסיפור הוא אחד מסיפורי מולטיוואק, והוא הסיפור הראשון של אסימוב שעוסק במחשבים כמחשבים ולא כרובוטים. 

הרעיון של מחשב שחוזה את תוצאות הבחירות הגיע כנראה בהשראת חיזויו הנכון של המחשב UNIVAC-I בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1952.

== עלילה ==
בעתיד, ארצות הברית הפכה ל"דמוקרטיה האלקטרונית הראשונה", בה במקום שכל האנשים יצביעו, המחשב מולטיוואק בוחר רק אדם אחד, אשר תשובותיו למספר שאלות ייצגו עבור המחשב את כלל רצונותיהם של האזרחים, וכך יכול מולטיוואק לקבוע את תוצאת הבחירות.

הסיפור סובב סביב נורמן מולר, האדם שנבחר כ"מצביע של השנה" בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008. למרות שהחוק מחייב אותו לקבל את הכבוד המפוקפק, מולר לא בטוח שהוא רוצה את האחריות של ליצג את הציבור הבוחר כולו, משום שהוא חושש שהתוצאות בבחירות יהיו שליליות והוא יואשם בכך.

עם זאת לאחר ה"הצבעה", הוא מאוד גאה שאזרחי ארצות הברית זכו, דרכו, "לממש את זכותם להצבעה" - אמרה אירונית בהתחשב בעובדה שהאזרחים כלל לא הצביעו.

== קישורים חיצוניים ==
*

קטגוריה:יצירות משנת 1955
קטגוריה:סיפורי מולטיוואק
קטגוריה:ספרות פוליטית
אלונה סרוסי

אלונה סרוסי ריגר (נולדה ב-25 בפברואר 1971) היא במאית טלוויזיה וסרטים דוקומנטריים ותסריטאית ישראלית.

== אודות ==
גדלה בתל אביב לאב מהנדס ולאם עפרה בן צבי סרוסי, רקדנית ומורה לבלט. שירתה בצבא כחוקרת מצ"ח. בוגרת תואר ראשון בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב (1997) ותואר שני מעשי (MFA) בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב (2005).

בשנת 1992 פרסמה שירים בעיתון "דבר". בשנת 1993, הייתה מועמדת בתחרות פרסי אופיר על כתיבת שיר נושא לסרט "שלג באוגוסט" של חגי לוי. המוזיקה לסרט נכתבה על ידי פרנק חיים אילפמן.

בשנת 1996 כתבה וביימה סרט קיץ עלילתי בשם "בוקר טוב מאיה". הסרט זכה בקרן הסרט הקצר של משרד המסחר והתעשייה לשנת 1996.

בשנים 1999–2008 ביימה קליפים וסרטונים לטלוויזיה ולאינטרנט, בהם וידאו-קליפ ללהקת כנסיית השכל לשיר "לא מרגיש כלום" (מועמד לווידאו-קליפ השנה 2001 פרסי תמוז), יחד עם יעל לייבוביץ, שאף ערכה. וּוידאו קליפ לשיר "תתחיל מאפס" (מועמד לווידאו-קליפ השנה 2003) של ירמי קפלן יחד עם יובל כהן, שאף ערך. וידאו-קליפ זה הופק על ידי ערוץ המוזיקה ושודר בימיו הראשונים של הערוץ.

בשנת 2005, הייתה יוצרת ובמאית ראשית בסדרה התיעודית "הנבחרת" בהנחיית עינת פישביין, על נשים ודרכן להצלחה. סדרה זו הופקה ושודרה בערוץ YES דוקו ב-YES. הסדרה הייתה מועמדת בשנת 2005 בתחרות אופיר בקטגוריה הסדרה הדוקומנטרית.

בשנת 2006 ביימה את הסרט התיעודי "מחיר הגוף", יחד עם קרן יחזקאלי-גולדשטיין, על נפגעות טרור שמשתתפות בסדנת "גאגא" של הרקדן והכוריאוגרף אוהד נהרין. הסרט הוקרן בפסטיבל דוקאביב והשתתף בפסטיבלי קולנוע בינלאומיים. הסרט שודר בכ-20 תחנות טלוויזיה ברחבי העולם וזכה בפרס "הבמאיות המבטיחות" בהפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות. בארץ הסרט הוקרן בערוץ 10 ב-2008–2009 .

מאז ואילך עובדת כבמאית פרילאנס ובייעוץ תוכן, בשנים האחרונות מתמקדת בכתיבה ובימים אלו מסיימת את כתיבת ספרה הראשון.

בשנת 2009 הופיע סיפור קצר שכתבה בספר "מאה אימהות" בעריכת ענת הררי, הוצאת בבל.

ב-2015–2016 כתבה מחזה בשם "ג'ז" שאורכו הוא כ-50 דקות.

חיה בתל אביב, נשואה לשאול ריגר ואם לשלושה ילדים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.hamptons.com/The-Arts/Hamptons-International-Film-Festival/1164/Films-of-Conflict-and-Resolution.html#.V1PfhT5JnIU "מחיר הגוף" "ABOUT THE BODY" סרטה של אלונה סרוסי, באתר פסטיבל המפטונ'ס ארצות הברית]
* [https://www.idfa.nl/industry/tags/project.aspx?id=67539b61-c354-4fef-8b84-d7c26cdb7107 הסרט "מחיר הגוף" בפסטיבל לקולנוע דוקומנטרי באמסטרדם IDFA]
* 

קטגוריה:במאיות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תסריטאיות קולנוע ישראליות
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרות החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
דודו סעדה

נשיא המדינה ראובן ריבלין בפתיחת כנס ירושלים ה-15 של קבוצת בשבע, פברואר 2018]]
דודו סעדה (נולד בשנת 1967) הוא יו"ר קבוצת "בשבע" הכוללת את העיתון "בשבע" ואת כנס ירושלים, מגיש ברדיו ואיש עסקים.

==ביוגרפיה==
נולד למשפחה בת תשע נפשות לאינס ואליהו, גדל בשיכון ה' בבני ברק עד גיל 18. היה מדריך בתנועת הנוער בני עקיבא.
למד בישיבה התיכונית ברעננה. לאחר מכן למד בישיבת שילה. התגייס לצבא ושירת בחטיבת גבעתי. לאחר מכן נשא לאשה את חגית. בשנתיים הראשונות לנישואיו שימש כמדריך וכמורה בישיבה המקצועית בגן יבנה שם גם התגורר, במקביל סיים תואר ראשון בחינוך במכללת מורשת יעקב ברחובות. לאחר מכן עבר ליישוב קדומים והיה מחנך בבית הספר היסודי במקום. בהמשך עזב את היישוב קדומים ועבר למעלות שם כיהן כראש מנהל החינוך בקריית חינוך במעלות. לאחר חמש שנים במעלות חזר לקדומים ושימש כמנהל ישיבת ההסדר הר-ברכה. במהלך תפקידו הקים את תוכנית השילובים בישיבה, המשלבת לימוד תורה יחד עם לימוד תואר באוניברסיטת אריאל. פרויקט זה ופרויקטים נוספים שקידם, הרימו את היישוב מ-43 משפחות ל-200 משפחות תוך עשור. במקביל לצמיחתה של הישיבה בהר ברכה, סיים תואר ראשון במנהל עסקים באוניברסיטת חיפה וריכז את תחום השיווק ברדיו ערוץ 7, תפקיד שהפך גם לאחראי על הקמתו של עיתון חדש – "בשבע" – ושאר מחלקות הקבוצה.

משמש כיו"ר קבוצת "בשבע", הכוללת בין היתר גם את העיתון הדתי-לאומי "בשבע" המופץ מדי שבוע בכ-130,000 עותקים ברחבי הארץ ואת מחלקת הכנסים המפיקה מדי שנה את כנס ירושלים בו משתתפים אלפים וכנסים נוספים.
בעבר הגיש תוכנית ברדיו קול חי הנקראת "שטח סרוג".

ביוני 2016 החל להגיש תוכנית שבועית ברשת ב' של קול ישראל ביחד עם אילנית סוויסה.

כמו כן, כותב טורי דעות במספר מקומות, חלקם מתפרסמים בעיתון "בשבע" ובערוץ 7.

בעבר ניהל קמפיינים רבים, ביניהם הרצתו של הרב שמואל אליהו לתפקיד הרב הראשי לישראל.

בנוסף משמש כאיש עסקים שבבעלותו מספר חברות.

בשנת תשס"א בוצע לעברו פיגוע ירי, סעדה ניצל מהפיגוע ויצא ללא פגע.

נשוי לחגית ומתגורר בשכונת כפר גנים שבפתח תקווה. לזוג שלושה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=vF12no5NlWg דודו סעדה נואם בוועידת עיר הנדל"ן באילת].
* ראיונות עם דודו סעדה לרגל עשור לעיתון בשבע בכלי התקשורת:
** 
** 
** 
* 
* [http://www.inn.co.il/News/Tag.aspx/9894/0 מבחר כתבות וראיונות עם דודו סעדה בערוץ 7]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:ציונות דתית
קטגוריה:סגל ערוץ 7
קטגוריה:קדומים: אישים
קטגוריה:כפר גנים: אישים
קטגוריה:סגל בשבע
קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:בוגרי ישיבת בני עקיבא רעננה
קטגוריה:בוגרי מכללת אורות ישראל/מורשת יעקב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
הקואליציה הארצית להעסקה ישירה

הקואליציה הארצית להעסקה ישירה היא התארגנות קואליציונית לא מפלגתית, של ארגוני חברה אזרחית, עובדי קבלן ופעילים חברתיים. הקואליציה שמה לה כמטרה לקדם העסקה ישירה של עובדים הן במגזר הציבורי והן במגזר הפרטי בישראל תוך התמקדות בעוולות הנגרמות לציבור עובדי הקבלן בישראל ולחברה הישראלית. הקואליציה מלווה עובדי קבלן, מקנה להם את כלים הנדרשים לקידום העסקה ישירה ומעוררת מודעות ציבורית באמצעות כלים הסברתיים ושינוי מדיניות באמצעות לובי וחקיקה. הקואליציה בהובלת אנו - עושים שינוי.

==רקע להקמת הקואליציה==
הקואליציה הוקמה בשנת 2010 על ידי העובדת הסוציאלית אורנה עמוס (פעילה חברתית ומרצה בבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב). בעקבות מעורבותה החברתית זיהתה בעיה של ניצול עובדות ניקיון באוניברסיטה שהועסקו באמצעות קבלן חיצוני והחלה יחד עמן במאבק. מטרת המאבק הייתה להעביר את העובדות להעסקה ישירה, ולצורך כך פעלה עמוס לאיגוד העובדות. בעקבות אותה פעילות הוקמה הקואליציה הארצית שצירפה אליה ארגונים נוספים. לאור התרחבותה ובמסגרת פעילותה מקדמת הקואליציה עובדי קבלן ממגוון רחב מאוד של תחומי עיסוק ובין היתר מתחומי העבודה הסוציאלית, הניקיון, האבטחה, ההוראה, המחשוב, ההנדסה ועוד.

==פעילות הקואליציה==
הפגנה של הקואליציה מול קניון עזריאלי בדרישה להעסקה ישירה של המאבטחים והמנקות
מטרת הקואליציה היא לצמצם ואף למגר לחלוטין את תופעת ההעסקה הקבלנית בישראל. כדי להשיג מטרה זאת, הקואליציה פועלת בשלושה תחומים מרכזיים:
* שינוי מדיניות ושינוי חקיקה, באמצעות יצירת קבוצת תמיכה קבועה של חברי כנסת מסיעות שונות התומכים במאבק, יצירת לובי והעלאת הסוגיה בוועדות הכנסת.
* אקטיביזם וסיוע לעובדי קבלן בקידום העסקה ישירה, באמצעות הקמת קבוצות מנהיגות של עובדי קבלן, וכן באמצעות קידום שיתוף הפעולה בין ארגונים החברים בקואליציה. (כולל פרויקט מיפוי שנעשה במסגרת זו).
* הסברה בקרב הציבור - העלאת הסוגיה לאמצעי תקשורת ורשתות חברתיות, פרסום קמפיינים כולל תערוכת תצלומים של עובדי קבלן.

==הארגונים החברים בקואליציה==
הקואליציה כוללת מעל 30 ארגונים ועסקים התומכים בנושא ושהם אינם מעסיקים עובדי קבלן ואינם מפלגות. כמו כן, שותפים בה פעילים חברתיים ועובדי קבלן והיא ממומנת על ידי קרנות שונות, בהן הקרן החדשה לישראל, תרומות של אזרחים באמצעות מימון המונים וכן תרומות של ארגונים החברים בה.

==ראו גם==
* התאגדות מקצועית בישראל
* יחסי עובד-מעביד

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* [https://www.acri.org.il/he/22730 העסקה ישירה בשירות הציבורי], באתר האגודה לזכויות האזרח בישראל, 26 ביוני 2014
* [https://www.youtube.com/watch?v=TXxZ3706XXQ 5/12/14 - כתבת מגזין על הקואליציה הארצית להעסקה ישירה - יומן ערוץ 1], באתר YouTube
* [http://www.acri.org.il/he/wp-content/uploads/2015/02/elections2015-ovdey-kablan.pdf מכתב למפלגות] מטעם הארגון, לקראת הבחירות לכנסת העשרים, קובץ מתוך אתר האגודה לזכויות האזרח בישראל
* 
* אורלי בנימין, [https://cohrm.haifa.ac.il/wp-content/uploads/2020/08/Benjamin.pdf המאבק להעסקה ישירה בישראל: הצלחות וסיכויים], הרבעון לחקר ארגונים וניהול המשאב האנושי.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:ארגונים חברתיים בישראל
קטגוריה:יחסי עבודה בישראל
קטגוריה:ארגוני עובדים בישראל
קטגוריה:ההסתדרות הכללית
הרולד א. ורמוס

הרולד א. ורמוס (באנגלית: Harold Eliot Varmus; ) הוא ביולוג יהודי-אמריקאי, שזכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1989 (יחד עם ג'. מייקל בישופ) על כך שהראו כי אונקוגנים ברטרו-וירוס הם פרוטו-אונקוגנים מותמרים, ומצויים באדם וביצורים רבים נוספים.

==קורות חיים==
ורמוס נולד בניו יורק, ארצות הברית ב-1939 להוריו היהודים, ביאטריס ופרנק ורמוס. קיבל תואר ראשון בספרות אנגלית מאוניברסיטת הרווארד, קיבל תואר שני באוניברסיטת קולומביה בתחום הרפואה ודוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו.

בשנת 1985 זכה ורמוס בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (יחד עם ג'. מייקל בישופ) על כך שהראו כי אונקוגנים ברטרו-וירוס הם פרוטו-אונקוגנים מותמרים, ומצויים באדם וביצורים רבים נוספים.

ורמוס עזר להוציא לאור את כתב העת הראשון בקבוצת PLoS ב-13 באוקטובר 2003. זהו מיזם תוכן חופשי העוסק בהוצאה לאור של מספר כתבי עת מדעיים בביולוגיה וברפואה.

כיהן בתפקידי מנהל בכירים במערכת המחקר הרפואי בארצות הברית. ב-1993 מינה אותו ביל קלינטון לראש המכונים הלאומיים לבריאות, תפקיד שבו כיהן עד 1999, וב-2008 מינה אותו ברק אובמה לכהן כמנהל ה-14 של המכון הלאומי לסרטן, תפקיד שמילא עד התפטרותו ב-2015.

בשנת 1969 נשא לאישה את העיתונאית קונסטנס לואיז קייסי. לזוג שני בנים. על שמו של ורמוס נקרא רחוב בראשון לציון.

==עבודתו==

==פרסים==
* 1985 - פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה

==ראו גם==
* PLoS

==קישורים חיצוניים==

* [https://profiles.nlm.nih.gov/MV/ דפי מידע על ורמוס], באתר המכונים הלאומיים לבריאות
* [https://nobel.anumuseum.org.il/persona/הרולד-ורמוס/ הרולד א. ורמוס], אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר [https://www.bh.org.il/he/ בית התפוצות].
* 
* מיכאל שלזינגר, [http://www.snunit.k12.il/heb_journals/mada/336298.html אונקוגן], באתר סנונית
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:יהודים זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
ניקולס גורובסוב

ניקולס מרטין גורובסוב (בספרדית: Nicolás Martín Gorobsov; נולד ב-25 בנובמבר 1989) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר בז'לגיריס וילנה מליגת העל הליטאית.

== קורות חיים ==
גורובסוב נולד בעיר סן פדרו בצפון פרובינציית בואנוס איירס שבארגנטינה. סבו של אביו היה רוסי יליד קישינב (כיום בירת מולדובה). משפחתו היגרה עמו לאיטליה בהיותו בן 14 וכך הוא מחזיק באזרחות כפולה - ארגנטינאית ואיטלקית. כנער בארגנטינה, החל גורובסוב לשחק בתפקיד חלוץ שני, ובאיטליה עבר לשחק כקשר מרכזי. גורובסוב שיחק במחלקת הנוער של ויצ'נצה, ובעונת ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, במשחק מול לצ'ה בסרייה ב'.

בשנת 2009 רכשה קבוצת טורינו מחצית מהבעלות על השחקן, ולאחר שערך 15 הופעות במדי הקבוצה בסרייה ב' הוא הושאל לקבוצת צ'זנה מהסרייה א', אך במדיה ערך הופעה אחת בלבד. בעונת הושאל לקבוצת פוליטכניקה טימישוארה מליגת העל הרומנית. בקיץ 2012 חזר לטורינו אך לא שיחק במדי הקבוצה, ובינואר 2013 הושאל לקבוצת נוצ'רינה מהליגה השלישית באיטליה.

בקיץ 2013 חזר גורובסוב לרומניה והושאל לקבוצת פולי טימישוארה, שהוקמה במקום קבוצת פוליטכניקה טימישוארה שפורקה בינתיים. ביולי 2014 חתם בקבוצת טרגו מורש, ובעונתו הראשונה בקבוצה היא סיימה במקום השני בליגת העל הרומנית. בעונת כבש גורובסוב ארבעה שערי ליגה, והקבוצה סיימה במקום השישי בטבלה.

ביולי 2016 הגיע גורובסוב לישראל, וחתם לשנתיים בקבוצת הפועל תל אביב. ב-30 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ובישל את השער הראשון בניצחון 0:2 על בני יהודה במסגרת גביע הטוטו. ב-23 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 1:0 למכבי חיפה במחזור הפתיחה של העונה. גורובסוב ערך בסך הכל ארבע הופעות בגביע הטוטו וחמש הופעות בליגת העל, ובנובמבר 2016 שוחרר מהקבוצה.

ב-1 במרץ 2017 חזר גורובסוב לטרגו מורש, ובתום העונה שוחרר מהמועדון. במרץ 2018 עבר לארצות הברית וחתם במיאמי יונייטד. ב-27 ביוני 2018 חזר לליגת העל הרומנית כאשר חתם בקונקורדיה קיאז'נה הרומנית, וב-2 ביולי 2019 עבר לקבוצת וולונטרי. בספטמבר 2020 חתם בסודובה הליטאית. בינואר 2022 חתם בז'לגיריס וילנה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קשרי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני ויצ'נצה
קטגוריה:כדורגלני טורינו
קטגוריה:כדורגלני צ'זנה
קטגוריה:כדורגלני פולי טימישוארה
קטגוריה:כדורגלני טרגו מורש
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני קונקורדיה קיאז'נה
קטגוריה:כדורגלני סודובה מריאמפולה
קטגוריה:כדורגלני ז'לגיריס וילנה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים ברומניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בארצות הברית
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בליטא
קטגוריה:ספורטאים איטלקים ברומניה
קטגוריה:ספורטאים איטלקים בישראל
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1989
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1989
אבא גוריון איש צידן

אבא גוריון איש צידן היה תנא בדור הרביעי או החמישי, בסביבות לספירה. נשארו ממנו מאמרי אגדה שאמר בשם אבא שאול ורבן גמליאל.

== מאמריו באגדה ==
שמו מוזכר במשנה פעם אחת בלבד, בה הוא מוסר מאמר אגדה בשם אבא גוריא:

מאמר זה מובא גם במסכת סופרים, שם הגרסה היא שאבא גוריון מסרו בשם "אבא גוריין". על פי גרסת ההתלמוד הירושלמי אבא גוריון מסר מאמר זה בשם אבא שאול, והובא שם מאמר נוסף בסגנון דומה, שמסר בשם אבא שאול:

אחד המדרשים על מגילת אסתר נקרא מדרש אבא גוריון מפני שהוא פותח בחמישה דברים שאמר אבא גוריון איש ציידן (תרגום חופשי מארמית):
# משרבו דייני שקר – רבו עדי שקר.
# משרבו דלטורים – ממונם של הבריות נבזז.
# משרבו חצופי פנים – ניטל הוד והדר ויקר מן הבריות.
# משעה שאמר קטן לגדול "אני גדול ממך" – התקצרו שנותיהם של בני האדם (חלק זה אינו מובא באסתר רבה).
# משעה שהכעיסו הבנים החביבים במעשיהם את אביהם שבשמים – העמיד עליהם מלך חנף, שהוא אחשוורוש.

באסתר רבה מובא מאמר זה ללא הדבר הרביעי, ושם אבא גוריון מוסר את המאמר בשם רבן גמליאל.

== שמו ומקומו ==
שמו השני "גוריון" נכתב במקורות ארץ ישראליים "אוריון" או "אוריין", והג' התחלפה בא' כפי שמצוי במבטא אנשי ירושלים.

שם מקומו השתבש בכמה צורות, בהן "ציידן", "צדיין", "ציידין". יש אומרים שמדובר בעיר המפורסמת צידון, ויש הסוברים שמדובר בתל בית צידה, שנכתבה בלא וא"ו כדי להבדילה מצידון.

== זיהויים נוספים ==
רבי אברהם בן הגר"א כתב שאולי שהוא אבא הדורש המוזכר בשמות רבה (מב, א) ובספרי דברים. שמואל קליין זיהה אותו עם אבא יודן איש צידן.

== לקריאה נוספת ==
* 
* 
* 
* 
* מרדכי מרגליות (עורך), "אבא גוריון (אוריון) איש צידן", אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, מהדורת אייזנברג תשס"ז, כרך א, עמ' 6

== ביאורים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור החמישי לתנאים
קטגוריה:הדור הרביעי לתנאים
קטגוריה:תלמידי רבן גמליאל דיבנה
תל גיבורים (חולון)

תל גיבורים היא שכונת מגורים בצפון חולון הגובלת בשכונת נווה עופר (תל כביר) שבדרום תל אביב.

==היסטוריה==
בשכונה נתגלו קברי פיר מתקופת הברונזה התיכונה.

השכונה נבנתה בשנות ה-50 ונקראה כך לזכר לוחמי חטיבת גבעתי שנפלו במלחמת העצמאות בקרב לשחרור תל א-ריש והפילבוקס שבראשו (קרב שנערך במסגרת מבצע חמץ). בהמשך ניטע פארק הפילבוקס שמהווה את הפארק השני בגודלו בעיר ואחד היפים בה. קבוצת צפרירים חולון הוותיקה הוקמה בשכונה ואימוניה התקיימו ב"מגרש הפחים" שבמרכז השכונה, במשך שנים רבות. במהלך השנים התרכזה בשכונה אוכלוסייה דלת אמצעים. עיריית חולון בראשותו של חיים קוגל החליטה על פתיחת בית הספר "המגינים" בשנת 1950. שם בית הספר ניתן לכבוד חברי ההגנה תושבי העיר וסביבתה שנלחמו באזור ב- מלחמת העצמאות. בשנות ה-90 התקיים ניסיון מוצלח לשקמה באמצעות מיזמי מגורים "חולון הירוקה", "חולון הצעירה", ועוד מיזמי נדל"ן נוספים שבמסגרתם נבנו בשכונה מספר רב של בניינים חדשים עם פתרונות דיור משתלמים ולא יקרים.

==השכונה בשנות האלפיים==
שכונת תל גיבורים מוכרת בזכות משרד הרישוי אשר נמצא מזרחית לפילבוקס. במזרח השכונה, בסמיכות לנתיבי איילון ומשרד הרישוי נמצא ה"קאנטרי קלאב" של חולון. כמו כן, המרכז הרפואי וולפסון נמצא בגבולה המערבי של השכונה עם העיר בת ים. על פי השנתון הסטטיסטי של עיריית חולון לשנת 2014, התגוררו בשנת 2013 בתל גיבורים 14,140 נפש.

בשכונת המגורים ממוקמים חטיבת הביניים והתיכון למדעים ולאומניות על שם חיים הרצוג (לשעבר מת"ג- מקיף תל גיבורים).

בשכונה ישנם עוד שני בתי ספר יסודיים, "המגינים" הישן יותר ו"עלומים" החדש יותר ויחד עם בית הספר היסודי כצנלסון משכונת גרין הסמוכה, אלו הם בתי הספר היסודיים המזינים את התיכון על שם חיים הרצוג.

השכונה נודעה בעבר כשכונת פשע אך כיום השתקמה ומעמדה נחשב כשכונה בעלת מעמד סוציו-אקונומי בינוני-נמוך.

בשכונה נמצא גם מתנ"ס קליין הכולל בתוכו אולם קטן.

שטח השכונה מתחלק לשניים - חולון הירוקה שהוא חלק חדש בעל רבי קומות של 10-13 קומות וחלק ישן של שיכונים ישנים.

בשכונה עוברים קווי אוטובוסים רבים בעיקר של חברת אגד. בקצה השכונה, נמצא מסוף האוטובוסים "וולפסון", סמוך למרכז הרפואי וולפסון.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חולון: שכונות
חגי רזניק

חגי רזניק (נולד ב-26 באוגוסט 1977) הוא איש ציבור, חינוך, סופר ישראלי, יו"ר הקרן לחיילים משוחררים במשרד הביטחון וראש מכון ריפמן.

רזניק כיהן כמנכ"ל משרד הבינוי והשיכון וכמנכ"ל המשרד לחיזוק וקידום קהילתי, במסגרתו היה אמון על הרשות למאבק באלימות, בסמים ובאלכוהול ועל המטה הלאומי להגנה על ילדים ברשת.

==ביוגרפיה==
חגי רזניק יצא בגיל צעיר מבית הוריו בצו בית משפט. לאחר גלגולים שונים השתלב כילד חוץ בקיבוץ רביבים.

עסק בחינוך וניהול, כיהן כמזכיר קיבוץ רביבים, מנהל הפנימייה בתאגיד מדרשת שדה בוקר וכמנכ"ל המועצה האזורית רמת הנגב. בשנת 2015 החל לשמש כיועץ בכיר לשר הבינוי והשיכון יואב גלנט ובשנת 2017 מונה למנכ"ל משרד הבינוי והשיכון.

בוגר תואר ראשון בהצטיינות ותואר שני בלימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

חמישה ספרים פרי עטו ראו אור - שני רומנים העוסקים בחוויות ההתבגרות וההתמודדות של נוער בסיכון, שני ספרי ילדים שעוסקים בפערי המעמדות בחברה ובפגיעה בילדים וספר שירה אחד. הכנסות המחבר מספרי הילדים ניתנות כתרומה לקהילה. רזניק נוהג להרצות בנושאים אלו ובנושאי ניהול ומנהיגות.

בבחירות לכנסת ה-21 שובץ במקום הרביעי ברשימת גשר. ביוני 2019 מונה למנכ"ל כפר הנוער מנוף. עקב הקדמת הבחירות לכנסת ה-22, חזר למערכת הפוליטית ושובץ במקום השביעי ברשימת "העבודה-גשר" ולא נבחר לכנסת. כיהן כמנכ"ל מפלגת גשר. כיהן כמנכ"ל המשרד לחיזוק וקידום קהילתי מיוני 2020 עד ליוני 2021.

רזניק עמד בראש ועדת הדיור של רפורמת ״נפש אחת״ לנכי צה״ל והגיש את המלצותיו למשרד הביטחון בינואר 2022. באוגוסט 2023 מונה ליו"ר הקרן לחיילים משוחררים.

חגי רזניק אב לשני בנים, חבר קיבוץ רביבים.

==ספריו==
* שיחות על ימים ארוכים, הוצאת גוונים, 2004

סיפורו של נער בסיכון והתמודדותו עם האתגרים שהחיים מזמנים לו, זאת תוך מאבק מתמיד על שייכות וקבלה.
* רודריגז, הוצאת פרדס, 2014

חבר קיבוץ צעיר, שיוצא למסע חיפושים בעקבות רודריגז, אדם מלא מסתורין שהיה לו בנערותו כאב רוחני.
* הספגטי של סמי, הוצאת צמרת, 2018.

סיפורם של שני ילדים מרקע חברתי-כלכלי שונה שמתחברים בילדותם. הם נפרדים בשל הנסיבות וחווים מפגש מקרי נוסף בבגרותם.
* החברה החדשה, הוצאת צמרת, 2020.

סיפורה של משפחה ששינוי טכנולוגי בחייהם מביא אותם להתמודד בכל הקשור לסכנות כלפי ילדים ברשת.
* שבר, הוצאה עצמית, 2021.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [http://www.netbook.co.il/Book.aspx?id=10434 הספגטי של סמי], באתר netbook
* 
* 
* 

על הספר "רודריגז"
* 
* 
על הספר "שיחות על ימים ארוכים"
* ארנון לפיד, [http://www.kibbutz.org.il/itonut/2008/hakibutz/080704_reznik.htm "פייטר של החיים"], ידיעות הקיבוץ, 4 ביולי 2008
* רענן חלד, [https://library.osu.edu/projects/hebrew-lexicon/00619_files/00619200.pdf "שיחה על ימים ארוכים"], צ'ופצ'יק – שבועון אגודת הסטודנטים, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, גיליון 381, 19 בדצמבר 2004, עמ' 44–45.
* יונת סנד, [http://www.news1.co.il/Archive/001-D-62752-00.html שיחות על ימים ארוכים], חדשות מחלקה ראשונה, 24 בינואר 2005

על הספר "החברה החדשה"
* מירב ארד, [https://m.news1.co.il/Archive/001-D-435056-00.html?AfterBan=1 מנכ"ל משרד ממשלתי כתב ספר על הסכנות ברשת], באתר חדשות מחלקה ראשונה, 23 בדצמבר 2020

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:יועצים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי אשל הנשיא
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:מנכ"לי משרד הבינוי והשיכון
קטגוריה:רביבים: אישים
קטגוריה:פעילי מפלגת גשר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
מסנן Root-raised-cosine

בעיבוד אותות, מסנן root-raised-cosine (בראשי תיבות: מסנן RRC), המכונה לעיתים מסנן square-root-raised-cosine (בראשי תיבות: מסנן SRRC), משמש כמסנן של שידור וקליטה בתקשורת ספרתית לביצוע סינון מתואם. שימוש במסנן זה עוזר למזעור תופעת ה־(ISI (Intersymbol Interference. שילוב תגובת ההלם של שני מסננים מסוג זה נותן תגובה זהה לזו של מסנן Raised cosine. המסנן מקבל את שמו מהעובדה שתגובת התדר שלו, <math>H_{rrc}(f)</math>, היא השורש הריבועי של תגובת התדר של מסנן Raised cosine, <math>H_{rc}(f)</math>:
: <math>H_{rc}(f) = H_{rrc}(f)\cdot H_{rrc}(f)</math>
או:
: <math>|H_{rrc}(f)| = \sqrt{|H_{rc}(f)|}</math>

== למה זה נדרש ==
על מנת לקבל ISI מינימלי, תגובת התדר הכוללת של מסנן השידור, תגובת הערוץ ומסנן הקליטה צריכים לעמוד בתנאי נייקוויסט ל-ISI (הפרעה הדדית בין סימבולים). מסנן Raised cosine הוא המסנן הכי פופולרי שעומד בדרישה זו. חצי מהסינון הזה נעשה בצד המשדר וחצי בצד המקבל. בצד המקבל, תגובת הערוץ, אם היא יכולה להיות משוערכת כראוי, גם יכולה להיכנס לחשבון, כך שסה"כ תגובת התדר היא מסנן Raised cosine.

== תיאור מתמטי ==
תגובת ההלם של מסנן root-raised-cosine כפול שורש של T<sub>s</sub>, עבור שלושה ערכים של β: 1.0 (כחול), 0.5 (אדום) ו-0 (ירוק).
מסנן RRC מאופיין על ידי שני ערכים; β, פקטור roll-off, ו T<sub>s</sub> זמן סימבול.

תגובת ההלם של מסנן זה יכולה להיות כדלקמן:
: <math>h(t) = \begin{cases}
 \dfrac{1}{\sqrt{T_s}} \left( 1-\beta+4\dfrac{\beta}{\pi} \right),
 & t = 0 \\

\dfrac{\beta}{\sqrt{2T_s}}
\left[
\left(1+\dfrac{2}{\pi}\right)\sin\left(\dfrac{\pi}{4\beta}\right) +
\left(1-\dfrac{2}{\pi}\right)\cos\left(\dfrac{\pi}{4\beta}\right)
\right],
 & t = \pm \dfrac{T_s}{4\beta} \\

\dfrac{1}{\sqrt{T_s}} \dfrac{\sin\left[\pi \dfrac{t}{T_s}\left(1-\beta\right)\right] + 4\beta\dfrac{t}{T_s}\cos\left[\pi\dfrac{t}{T_s}\left(1+\beta\right)\right]}{\pi \dfrac{t}{T_s}\left[1-\left(4\beta\dfrac{t}{T_s} \right)^2 \right]},
 & \mbox{otherwise}
\end{cases}</math>,
אך ישנן גם צורות אחרות לייצגו.

בניגוד למסנן Raised cosine, תגובת ההלם היא לא אפס במרווחים של <math>\pm T_s</math>. עם זאת, בשילוב של מסנן השידור והקליטה מקבלים צורת מסנן Raised cosine אשר מתאפס במרווחים של <math>\pm T_s</math>. רק במקרה של β=0 מסנן ה-root-raised-cosine מתאפס במרווחים של <math>\pm T_s</math>.

כאשר פקטור ה־roll-off שווה לאפס (β=0) התגובה להלם הופכת להיות לצורה של sinc, וככל שערכו גדל כך התגובה להלם דועכת יותר מהר. מכיוון שלרוב מממשים את ה־RRC באמצעות מסנן ספרתי, המשמעות היא שצריך לשמור פחות דגימות של המסנן ולבצע פחות מכפלות וסיכומים כדי לסנן את האות. עם זאת ככל שהroll-off גדל התגובה בתדר יותר רחבה ולכן מבזבזת יותר רוחב סרט. ה־roll-off גם משפיע על ה־PAPR של האות ולכן צריך לבחור את ערכו בחוכמה בהתאם לתנאי המערכת בה עובדים.

== לקריאה נוספת ==
* Proakis, J. (1995). Digital Communications (3rd ed.). McGraw-Hill Inc. .

קטגוריה:עיבוד אותות
קריטריון נייקוויסט ל-ISI

תגובת ההלם של מסנן Raised cosine עומדת בקריטריון נייקוויסט ל-ISI. תגובות הלם משורשרות של Raised cosine מציגות את תכונת חוסר ה-ISI ברגע הדגימה. ב t=0 הפולס האמצעי נמצא במקסימום שלו וסכום שאר הפולסים מתאפס.
בתקשורת, קריטריון נייקוויסט ל-ISI מתאר את התנאים בהם צריך ערוץ תקשורת לעמוד (כולל תגובות תדר של מסנני שידור וקליטה), על מנת שלא יהיו הפרעות בין סימבולים שכנים (ISI). קריטריון זה מספק שיטה עבור בניית פונקציות מוגבלות-סרט על מנת להתגבר על השפעות של ISI.

כאשר מספר סימבולים משודרים ברצף (אחד אחרי השני) מעל ערוץ באפנון ליניארי (לדוגמה ASK, QAM וכו'), תגובת ההלם (או באופן שקול, תגובת התדר) של ערוץ גורם לסימבול משודר להתפשט בתחום הזמן. זה גורם ל-ISI, כי סימבולים ששודרו בעבר משפיעים על סימבולים שנקלטים כעת, ובכך מקטינים את הסיבולת לרעש. משפט נייקוויסט מקשר את התנאי הזה בתחום בזמן למקביל בתדר-תחום.

קריטריון נייקוויסט קשור באופן הדוק למשפט הדגימה של שאנון-נייקוויסט, רק עם נקודת מבט שונה. הוא פותח על ידי הארי נייקוויסט.

== קריטריון נייקוויסט ==
אם נסמן את תגובת ההלם של הערוץ כ- <math>h(t)</math>, אז התנאי עבורו אין ISI  הוא:
: <math>h(n T_s) = \begin{cases} 1; & n = 0 \\ 0; & n \neq 0 \end{cases} </math>
עבור כל מספר טבעי <math>n</math>, כאשר <math>T_s</math> הוא זמן סימבול. משפט נייקוויסט אומר שהמשוואה הנ"ל בתחום הזמן שקולה למשוואה הבאה בתחום התדר:
: <math>\frac{1}{T_s} \sum_{k = -\infty}^{+\infty} H \left( f - \frac{k}{T_s} \right) = 1 \quad \forall f</math>,
כאשר <math>H(f)</math> הוא התמרת פורייה של <math>h(t)</math>. זהו קריטריון נייקוויסט ל-ISI.

קריטריון זה יכול להיות מובן באופן אינטואיטיבי באופן הבא: העתקים מוזזים בתדר של H(f) צריכים להסתכם לערך קבוע.

בפועל, קריטריון זה מוחל על סינון baseband על ידי התייחסות לרצף הסימבולים כהלמים ממושקלים (הלם של דיראק). כאשר מסנני ה-baseband במערכת התקשורת עומדים בקריטריון נייקוויסט, סימבולים יכולים להיות משודרים מעל ערוץ בעל תגובת תדר שטוחה ברוחב פס מוגבל ללא ISI. דוגמאות למסנני baseband כאלה הם מסנן Raised cosine או מסנן Sinc כמסנן האידיאלי.

== ראו גם ==
* מסנן Raised cosine
* מסנן Root-raised-cosine
* משפט הדגימה של שאנון-נייקוויסט

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* John G. Proakis, "Digital Communications, 3rd Edition", McGraw-Hill Book Co., 1995. 
</div>

קטגוריה:עיבוד אותות ספרתי
האספה הלאומית (הונגריה)

האספה הלאומית (בהונגרית: Országgyűlés) היא פרלמנט חד ביתי המהווה את הרשות המחוקקת של הונגריה. בפרלמנט מכהנים כיום 199 נציגים.

היא מונה 199 חברים הנבחרים מדי ארבע שנים, עם אחוז חסימה של כ-5%. האספה הלאומית שוכנת בבניין הפרלמנט ההונגרי בעיר הבירה בודפשט מאז שנת 1902. הפרלמנט נבחר בבחירות דמוקרטיות מאז נפילת השלטון הקומוניסטי במדינה בשנת 1989. המפלגה הגדולה ביותר היא פידס, המונה מטעמה כ-114 נציגים.

בפרלמנט יש כ-25 ועדות שונות.

לבית המשפט החוקתי בהונגריה יש אפשרות לערער על חקיקה העוברת באספה הלאומית.

הבחירות האחרונות נערכו ב-2022, והבחירות הבאות עתידות להתקיים בשנת 2026.

==ראו גם==
* בתי מחוקקים לפי מדינה

==קישורים חיצוניים==

* 

הונגריה
קטגוריה:הונגריה: פוליטיקה
האספה הלאומית (אלבניה)

"האספה הלאומית" (באלבנית: Kuvendi i Shqipërisë) הוא כינוי לפרלמנט באלבניה שמורכב מבית מחוקקים יחיד המונה 140 נציגים הנבחרים פעם ב-4 שנים. הנציגים נבחרים באופן יחסי במחוזות אלבניה לפי רשימות סגורות. אחוז החסימה עומד על כ-3%. הבחירות האחרונות התקיימו ב-23 ביוני 2013. האספה יושבת בבירת המדינה- טירנה.

הנשיא נבחר על ידי הפרלמנט.

== ראו גם ==

* בתי מחוקקים לפי מדינה
* פוליטיקה של אלבניה

==קישורים חיצוניים==

* 

אלבניה
קטגוריה:אלבניה: פוליטיקה
קטגוריה:אלבניה: חוק ומשפט
האספה הלאומית של ארמניה

האספה הלאומית של הרפובליקה של ארמניה (בארמנית: Հայաստանի Հանրապետության Ազգային ժողով) היא הפרלמנט הארמני. הוא מונה כ-131 נציגים והוא מורכב מבית מחוקקים יחיד, והוא שוכן בבירת המדינה, ירוואן.

הבחירות בארמניה מתקיימות פעם ב-5 שנים, לפי 75 מחוזות בחירה בעלי גודל אוכלוסייה דומה. כל רשימת מועמדים צריכה להכיל לפחות 30% נשים, וגילם המינימלי של המועמדים חייב להיות 25. המועמדים חייבים להיות אזרחים ארמנים, ותושבי המדינה בחמש השנים שקדמו לבחירות.

אנשים המחזיקים בסמכות ציבורית או עובדי מערכת הביטחון לא יכולים להיות חברים בפרלמנט, אלא אם כן הם פורשים מתפקידם. רשימות המועמדים מתפרסמות כשלושה חודשים לפני הבחירות.

== ועדות קבועות ==
*ועדת ההגנה והביטחון
* הוועדה לעניינים כלכליים
* הוועדה לאינטגרציה עם אירופה
* הוועדה לענייני תקציב ומימון
* הוועדה ליחסי חוץ
* הוועדה לענייני בריאות וחברה
* הוועדה למדע, חינוך, תרבות, נוער וספורט
* הוועדה לענייני מדינה ומשפט ולהגנה על זכויות אדם
* הוועדה למינהל טריטוריאלי, ממשל עצמי מקומי, חקלאות וסביבה

== תוצאות בחירות אחרונות ==
{| class="wikitable" style="text-align:right"
|-
| colspan="6" |440x440px
|-
! colspan="2" |מפלגה
!קולות
!%
!מושבים
!שינוי ביחס לבחירות קודמות
|-
| bgcolor="#EE2229" |
| ברית הצעד שלי
|884,864
|70.43
|88
|83
|-
| bgcolor="#73C2FB" |
|ארמניה המשגשגת
|103,801
|8.27
|26
|–5 
|-
| bgcolor="#6D2889" |
| ארמניה בהירה
|80,047
|6.37
|18
|15 
|-	
| colspan="6" style="background: #F4F4F4" |
|-
| bgcolor="#D2691E" |
| המפלגה הרפובליקנית של ארמניה||59,083
|4.70
|0
| 58
|-
| bgcolor="brown" |
| הפדרציה המהפכנית של ארמניה||48,816
|3.89
|0
| 7
|-
| bgcolor="white" |
| הדמוקרטים החופשיים-מפלגת H||25,176
|2.00
|0
| 1
|-
| bgcolor="green" |
| מפלגת ססנה צר||22,868
|1.82
|0
|מפלגה חדשה
|-
| style="background:#d9b368;" |
| שלטון החוק||12,393
|0.99
| 0
|0
|-
| style="background:#82bb29;" |
| החלטת האזרחים||8,514
|0.68
|0
|מפלגה חדשה
|-
| style="background:#085985;" |
| מפלגת התחייה הדמוקרטית-נוצרית||6,458
|0.51
|0
|מפלגה חדשה
|-
| style="background:#000000;" |
| מפלגת התהליך הלאומי||4,121
|0.33
|0
| 0
|-
| colspan="2" style="text-align:right;" |קולות פסולים/ריקים||5,133||–||–||–
|-
| colspan="2" style="text-align:right;" |סך הכל||1,261,105
|100|| 132||27
|-
| colspan="2" style="text-align:right;" |קולות רשומים מצביעים||2,593,140
|48.63||–||–
|-
| colspan="6" style="text-align:right;" |מקור: [https://www.elections.am/flash/web/default.aspx CEC]
|}

== ראו גם ==

* פוליטיקה של ארמניה

* בתי מחוקקים לפי מדינה

== קישורים חיצוניים ==

* 

ארמניה
קטגוריה:ארמניה: פוליטיקה
ארמניה
האספה הלאומית (אזרבייג'ן)

250px

הפרלמנט של אזרבייג'ן (באזרית :Milli Məclis) הוא הרשות המחוקקת של אזרבייג'ן. הוא מונה כ-125 נציגים הנבחרים מדי חמש שנים במחוזות בחירה (כל מחוז בוחר נציג). הפרלמנט האזרי הוא הפרלמנט החילוני הראשון בעולם המוסלמי.

הפרלמנט נוצר בשנות ה-20 וה-30 בימי הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית. הבחירות החופשיות הראשונות התקיימו בשנת 1995.

כיום, ישנן כ-11 ועדות בפרלמנט.

הפרלמנט יושב בבירת המדינה, באקו.

== ראו גם ==
* פוליטיקה של אזרבייג'ן
* בתי מחוקקים לפי מדינה

==קישורים חיצוניים==

* 

אזרבייג'ן
קטגוריה:אזרבייג'ן: פוליטיקה
אזרבייג'ן
קטגוריה:באקו: מבנים
הפרלמנט ההלני

הפרלמנט ההלני (יוונית: Βουλή των Ελλήνων – "הפרלמנט של ההלנים") הוא הרשות המחוקקת ביוון.

בפרלמנט, השוכן בבירת יוון, אתונה, ישנם כ-300 נציגים הנבחרים מדי ארבע שנים בבחירות מחוזיות. הפרלמנט בנוי בשיטה של בית מחוקקים חד-ביתי. במהלך השנים 1844-1863 ו-1927-1935 היו בפרלמנט כשני בתים. כיום המפלגה הגדולה בפרלמנט היא מפלגת המרכז-ימין דמוקרטיה חדשה, שמטעמה יש 159 נציגים.

החוקה אינה קובעת מספר מדויק של חברי פרלמנט, אלא רק שבפרלמנט יהיו בין 200 ל-300 נציגים. כיום, לפחות 250 נציגים נבחרים באופן יחסי במחוזות, ועד 50 נציגים נבחרים בטופס כללי מרשימת המפלגה הגדולה ביותר, על מנת להשיג יציבות. המועמדים חייבים להיות בני 25 ומעלה ובעלי אזרחות יוונית. הם זכאים לחסינות פרלמנטרית.

כיום ישנן שש ועדות קבועות בפרלמנט:
# ועדת התרבות והחינוך
# ועדת ההגנה הלאומית והיחסים בינלאומיים
# ועדת הכלכלה
# ועדת הרווחה
# ועדת המנהל ציבורי, הסדר ציבורי והמשפטים
# ועדת התעשייה והסחר.

בנוסף על כך, ישנן ועדות משנה וועדות מיוחדות.

== היסטוריה ==
אמנם יוון השיגה את עצמאותה בשנת 1821, הפרלמנט הראשון רק בשנת 1843, כ-22 שנים לאחר קבלת העצמאות. זאת לאחר שאותון המלך יצר מונרכיה חוקתית ובה פעל פרלמנט בעל שני בתים, שיפעל תחת המלך. לאחר מרד עממי שהתרחש באוקטובר 1862, המלך גורש מיוון והופסקה השיטה המונרכית. בתקופה זו היה בית אחד בפרלמנט אשר נבחר מדי ארבע שנים.

החוקה של שנת 1911 חיזקה את המודרניזציה של הפרלמנט, עיקרון שלטון החוק ואת זכויות האדם, תוך הגנה של הביטחון האישי, יצירת חינוך חינם לכלל הציבור, הפקעת אדמות למען חקלאים עניים וכיבוד זכות הקניין. בשנת 1927 חודשה החוקה וקבעה כי הפרלמנט ייבחר פעם ב-5 שנים, חיזוק זכויות האדם (כגון חופש העיתונות) ויצירת מעמד למפלגות בתוך הפרלמנט.

בשנת 1952 ניתנה זכות בחירה לנשים. לאחר המשטר הצבאי התקיים משאל עם ובו 69.18% מהעם בחרו בשיטת הדמוקרטיה פרלמנטרית על פני שיטת המונרכיה החוקתית. בשנת 1975 נוצרה חוקה המבוססת ברובה על החוקות של צרפת משנת 1958 ועל החוקה של גרמניה המערבית.

==קישורים חיצוניים==

* 

== ביאורים ==

יוון
קטגוריה:יוון: פוליטיקה
יוסף טולדאנו

הרב יוסף טולדאנו בישיבת [[מרכז הרב בטקס יום ירושלים יחד עם הרב משה קליין, הרב יאיר גזבר והרב אבינועם זומר]]
הרב יוסף טולדאנו (נולד בתש"ט) הוא הרב של גבעת זאב, תלמידו המובהק של הרב הנזיר ומוציא לאור של חלק מספריו.

==ביוגרפיה==

נולד במרוקו לרבי שמואל טולידאנו ולרבנית זוהרה חיה. למד בישיבת מרכז הרב והיה לתלמידו המובהק של הרב דוד כהן ("הרב הנזיר"), ואף שימש אותו במשך מספר שנים.

רב היישוב גבעת זאב וראש ישיבה וכולל אברכים תפארת יעקב.

חתם מספר פעמים על "קול קורא", נגד פינוי יישובים ביהודה ושומרון ובפרט אודות בית הכנסת 'איילת השחר' בגבעת זאב. הוא אף הגיש עתירה נגד הריסת בית הכנסת.

היה ממייסדי מכון 'נזר דוד' להוצאת כתבי הנזיר ורבים מהספרים שהוציא המכון הם פרי ליקוט משיעורים שסיכם.

היה נשוי לרבנית מרגלית, בתו של רבי מאיר אבוחצירא, שנפטרה בשנת תשע"ד.

בניו הם הרב משה דוד - מנהיג קהילה בבאר שבע והרב שמואל שמעון טולידאנו - מנהיג קהילה באשדוד ובירושלים וראש מוסדות התורה והחסד בית מאיר.

==חיבוריו==
* "כיתור הארמייה המצרית על ידי צבא ההגנה לישראל לאור ההלכה", בספר סגולת מנשה, תשל"ח, עמ' 153–158.
* ערך את הספר "דודי לצבי": מאה מכתבים ואגרות שהחליפו ביניהם הרב צבי יהודה הכהן קוק והרב הנזיר.
* כתב והוציא לאור עשרות חוברות עם שיעורי וכתבי הרב הנזיר. בהן: הדר דוד: פתיחות והדרנים למסכתות הש"ס. התנוצצות אורו של משיח - מצוות ישוב א"י. מגילת מלחמת שלום. אור הגנוז: שביבי אורות חנוכה. אור הנצח: שביבי אורות פורים ופרשיות שקלים וזכור. ילקוט מספר אור הכיפורים: פרקי הלכה ואגדה, הגות ופנימיות התורה על התשובה ועבודת יום הכפורים. כוונות לתפלות ראש השנה: פרק מתוך הספר "אור הקול": שביבי אורות ראש השנה. קול צופיך, אגרות וקטעי יומן - רבי דוד כהן לרבו הרב אברהם יצחק הכהן קוק. מועדי קודש - ביאורים למדרש בראשית רבא, ברייתא דמלאכת המשכן, פסיקתא רבתי, סיפרא ועוד מדרשים: פרשת ויחי. ספר קול ואור: שביבי אורות ראש השנה בהלכה, באגדה ובמחשבה.
* ליקט את החוברת "אורות הטהרה: קבוצת מאמרים ואגרות בענייני צניעות וטהרת המשפחה" מאת הרב קוק (ה'תשמ"ד).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:ירושלים: רבני שכונות
קטגוריה:רבני הציונות הדתית
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:משפחת אבוחצירא
קטגוריה:רבנים מרוקאים ישראלים
קטגוריה:גבעת זאב: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
הפרלמנט של מונטנגרו

הפרלמנט של מונטנגרו הוא הרשות המחוקקת של מונטנגרו. הוא מונה כ-81 נציגים החברים בבית מחוקקים חד-ביתי ונבחרים פעם ב-4 שנים בשיטה של ייצוג יחסי (כלומר כל מפלגה מקבלת מספר מושבים יחסי בהתאם לאחוז היחסי של הקולות שקיבלה בבחירות), בדומה לשיטה בישראל. כניסה לפרלמנט שווה כ-6,000 קולות. כיום, ישנן כ-15 מפלגות בפרלמנט (כ-5.333 נציגים בכל מפלגה בממוצע), ועוד כנציג עצמאי. המפלגה הגדולה ביותר היא "המפלגה הדמוקרטית של הסוציאליסטים במונטנגרו" אשר מחזיקה מטעמה כ-30 נציגים. הפרלמנט הוא זה שבוחר את ראש הממשלה אשר מועמד על ידי הנשיא ואת שרי הממשלה. הפרלמנט גם מעביר את כל החוקים במדינה, מאשרר אמנות בינלאומיות, ממנה את השופטים בכל הערכאות, מאמץ את התקציב ומבצע תפקידים אחרים כפי שנקבע על ידי ועדת החוקה. הפרלמנט יכול להעביר הצבעת אי-אמון בממשלה בתמיכת רוב הנציגים.

הפרלמנט הוקם לראשונה בשנת 1905 והתקיים עד סיפוח מונטנגרו ליוגוסלביה אחרי מלחמת העולם הראשונה בשנת 1918. הוא חזר להתקיים אחרי מלחמת העולם השנייה.

== ראו גם ==

* בתי מחוקקים לפי מדינה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מונטנגרו: פוליטיקה
מונטנגרו
בן חור אחוות

בן חור אחוות הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, שירת כראש המנהל האזרחי ביהודה ושומרון.

==ביוגרפיה==
שמו הפרטי ניתן לו על ידי אביו בעקבות הסרט "בן חור" ושם משפחתו הוא עברות מפרסית של מילה מצמד המילים "אחוות אחים".

אחוות שירת בצה"ל במשך 27 שנים, בין היתר היה לוחם ביחידה 504 של אגף המודיעין. שירת גם במנהלת התיאום והקישור.

בשנת 2006 מונה לסגן ראש המנהל האזרחי ומילא תפקיד זה עד שחרורו משירות הקבע במרץ 2011 בדרגת אלוף-משנה.

לאחר שחרורו מונה למנכ"ל חברת התחבורה הציבורית אפיקים ומנהל פעילות ההיסעים בקבוצת "אמנון מסילות".

בעקבות מותו של ראש המנהל האזרחי מוניר עמאר בתאונת טיסה, חזר אחוות לשירות קבע, וביוני 2016 מונה לראש המנהל האזרחי ביהודה ושומרון בדרגת תת-אלוף.

== חיים אישיים ==
מתגורר במושב ירחיב, נשוי ואב לארבעה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי המנהל האזרחי
קטגוריה:חיילי אגף המודיעין
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:מועצה אזורית דרום השרון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
סיימאס

הפרלמנט הליטאי, הנקרא בליטאית סיימאס, ובשמו המלא: הסיימאס של הרפובליקה הליטאית (בליטאית: Lietuvos Respublikos Seimas), הוא הרשות המחוקקת בליטא. הוא מורכב מבית אחד ובו 141 נציגים הנבחרים מדי 4 שנים. 71 נציגים נבחרים לפי מחוזות בחירה (נציג מכל מחוז) ועוד כ-70 נציגים נבחרים באופן יחסי בכל הארץ, כשאחוז החסימה עומד על כ-5%.

תפקידי הפרלמנט הם חקיקת חוקים, תיקונים לחוקה, העברת התקציב, פיקוח על המיסים, אשרור אמנות בינלאומיות, מינוי ראש הממשלה המועמד על ידי הנשיא ואת ממשלתו, ושליטה ופיקוח על פעילותם. בנוסף על כך, הסיימאס רשאי להכריז על מצב חירום ועל גיוס צבאי. לרוב, ההצבעות בסיימאס הן פתוחות, מלבד הצבעות אי-אמון. בפרלמנט ישנן כ-15 ועדות, המונות בין 7 ל-17 חברים, מלבד הוועדה לענייני אירופה, הכוללת לפחות 15 חברים.

==היסטוריה==
הסיימאס הליטאי התקיים במספר צורות במספר תקופות בהיסטוריה של ליטא.

בתקופת הדוכסות הגדולה של ליטא התקיים הסיימאס בין השנים 1445 ו-1569, בתחילה כמועצה מייעצת ובהמשך כבית התחתון של הפרלמנט. כבית העליון שימשה מועצת הלורדים של ליטא.

ב-1569 אוחדו הסיימים של ליטא ושל פולין במסגרת האיחוד הפולני-ליטאי.

בתקופת עצמאות ליטא בין שתי מלחמות העולם התקיים שוב סיימאס ליטאי. ב14–15 באפריל 1920 התקיימו בחירות לאספה המחוקקת של ליטא שניסחה חוקה למדינה. בין השנים 1922 ו-1926 נבחרו שלושה סיימים. בין החברים נבחרו חברי פרלמנט יהודים מטעם מפלגות יהודיות. הסיימאס השלישי פוזר ב-1927 בעקבות עליית משטרו האוטוריטארי של אנטאנס סמטונה. ב-1936 נבחר הסיימאס הרביעי שבו לא הותר שיתופן של מפלגות אופוזיציה. ב-1940, בעקבות האולטימטום של ברית המועצות, פוזר הסיימאס הרביעי ונבחר במקומו סיימאס בובות קומוניסטי. לאחר סיפוח ליטא לברית המועצות שינה הסיימאס הקומוניסטי את שמו לסובייט העליון של הרפובליקה הסוציאליסטית הליטאית.

הסיימאס הראשון לאחר עצמאות ליטא מברית המועצות התכנס לראשונה בשנת 1992 ומאז נערכו שבע מערכות בחירות.

בשנת 2009 אירנה דגוטיינה נבחרה ליושב ראש הסיימאס, האישה הראשונה בתפקיד.

הבחירות האחרונות נערכו בשנת 2020. המפלגה הגדולה ביותר היא איחוד המולדת שלה 50 נציגים מתוך 141 חברי הפרלמנט.

== ראו גם ==

* בתי מחוקקים לפי מדינה

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ליטא: פוליטיקה
האספה הלאומית (בולגריה)

האספה הלאומית (בבולגרית: Народно събрание) היא הפרלמנט והרשות המחוקקת בבולגריה אשר מורכבת מבית מחוקקים יחיד ובו כ-240 נציגים, הנבחרים פעם בארבע שנים. היא הוקמה לראשונה ב-1879, אחרי היווצרות החוקה הראשונה בבולגריה - חוקת טרנובו. הנציגים נבחרים במחוזות בחירה ואחוז החסימה עומד על כ-4%. בבולגריה יש מערכת רב מפלגתית.

הבחירות האחרונות התקיימו באוקטובר 2014.

תפקידי הפרלמנט הם חקיקת חוקים, אישור התקציב, תזמון הבחירות לנשיאות, בחירה ופיטורין של ראש הממשלה ושרים נוספים, הכרזת מלחמה, כריתת שלום, פריסה של כוחות מחוץ בולגריה ואשרור אמנות בינלאומיות והסכמים. בשביל קיום ישיבה, יש צורך במינימום של 121 חברי פרלמנט. שרי הממשלה יכולים להיבחר מתוך הפרלמנט או מחוצה לו, אך אם חבר פרלמנט נבחר לשר, הוא חייב להפסיק את חברותו בפרלמנט.

הפרלמנט יושב בבירת בולגריה, סופיה.

== ראו גם ==

* בתי מחוקקים לפי מדינה

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
בולגריה
קטגוריה:בולגריה: פוליטיקה
סטורטינג

הסטורטינג (בנורווגית: Stortinget, האספה הגדולה), הוא הפרלמנט והרשות המחוקקת בנורווגיה. הסטורטינג הוקם בשנת 1814, לפי החוקה הנורווגית. הסטורטינג שוכן באוסלו, בירת נורווגיה. יש בו בית אחד ובו 169 חברים, הנבחרים כל 4 שנים. אין אפשרות לפזר את האספה כלל, אלא בתום הכהונה שלה.

החוקה של נורווגיה, שנוסחה בשנת 1814 כאשר נורווגיה עזבה את האיחוד בן 434 השנים עם דנמרק, הושפעה מהמסורות הפוליטיות הבריטיות, מחוקת ארצות הברית ומרעיונות המהפכה הצרפתית. ניתן לבצע שינויים בחוקה ברוב של שני שלישים. שלא כמו צורות חקיקה פרלמנטריות רבות, לא ניתן לפזר את הסטורטינג במהלך כהונתו בת ארבע השנים (תיקונים לביטול הגבלה זו נדחו לעיתים קרובות מאז 1990). אם רוב הקהילה מצביע נגד פעולה שתומכת בסטטסראד, השר האחראי או כל סטטסראד מתפטרים. בענייני חקיקה למלוכה יש זכות וטו מושעה, אך מכיוון שהאיחוד בן 91 השנים עם שוודיה פורק בשנת 1905, וטו זה מעולם לא הופעל.

בראש האספה עומד נשיא, והחל משנת 2009 מכהנים לצדו חמישה סגנים והם מהווים יחדיו את נשיאות האספה. קיימות 12 ועדות קבועות, ועוד ארבע ועדות פרוצדורליות, שהן ועדות משותפות לוועדות הקבועות.

הבחירות האחרונות לסטורטינג התקיימו בשנת 2021. ממשלתו של יונס גר סטיורה, שהושבעה באוקטובר 2021, היא ממשלת מיעוט שנשענת על תמיכת שתי מפלגות הקואליציה – מפלגת העבודה ומפלגת המרכז – ותמיכה של המפלגה הסוציאליסטית מחוץ לקואליציה.

== מספר הנציגים לאורך השנים ==
{| class="wikitable"
!שנה
!כמות נציגים
|-
|1882
|114
|-
|1903
|117
|-
|1906
|123
|-
|1918
|126
|-
|1921
|150
|-
|1973
|155
|-
|1985
|157
|-
|1989
|165
|-
|2005
|169
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נורווגיה: פוליטיקה
נורווגיה
סטאת

סטאת או זטּאט (בערבית: سطات, בברברית: ⵙⵟⵟⴰⵟ) היא עיר במרוקו שנמצאת בין בירת המדינה רבאט לבין מרקש, ובערך שעה נסיעה מהעיר קזבלנקה. נכון לשנת 2004 אוכלוסיית העיר מונה למעלה מ-116,000 בני אדם, וגובה העיר הוא כ-370 מטר מעל פני הים.

השם "סטאת" כנראה נובע משמו של שבט ברברי שהתיישב במקום.

העיר הפכה למרכז עירוני במאה ה-13, כתוצאה ממיקומה האסטרטגי בין דרום וצפון מרוקו. במהלך המאה ה-18 וה-19 התחזק מעמדה של העיר כמרכז סחר. עד שנות ה-50 של המאה ה-20 חל שגשוג רב בעיר שנפסק עם התפתחותה של קזבלנקה. בשנות ה-70 הוקמה אוניברסיטה בעיר.

==ערים תאומות==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מרוקו: ערים
שלום שרעבי (איש שב"כ)

שלום שרעבי (נולד ב-1953) הוא איש שירות הביטחון הכללי לשעבר שכיהן כראש האגף לענייני ישראל וזרים.

==ביוגרפיה==
שרעבי נולד בכרם התימנים בתל אביב ב-1953, בן להורים שעלו מהעיר תעז בתימן בסוף שנות ה-30. אביו עבד בהנהלת חשבונות ואמו הייתה עקרת בית. 

כשהיה בן שבע עברה המשפחה לרמת גן, ושרעבי למד בתיכון בליך בעיר. את שירותו הצבאי עשה בפלס"ר שריון של חטיבה 14 כולל במהלך מלחמת יום הכיפורים. ב-1974 השתחרר, למד הוראת חינוך גופני במכון וינגייט. ועבד כמורה בתיכון בליך.

== קריירה בשירות הביטחון ==
ב-1978 גויס שרעבי לשב"כ, ולאחר שעבר קורס מאבטחים שירת ביחידה לאבטחת אישים. בין היתר היה המאבטח של משה דיין בעת שכיהן כשר החוץ ושל מנחם בגין בתקופת כהונתו כראש הממשלה. 

לאחר שנה עבר קורס רכזים-חוקרים ושירת כרכז מודיעין זוטר בחצי האי סיני בשנים 1981–1982, ולאחר נסיגת ישראל מסיני שימש כרכז מודיעין ברצועת עזה ובלבנון, ובשנים 1984–1985 כרכז נפה בנגב. 

בעת שהיה שרעבי רכז נפת מחנה הפליטים ג'באליה ברצועת עזה בשנת 1987 החלו במחנה האירועים שהתלקחו לכדי האינתיפאדה הראשונה. 

ב-1989 היה שרעבי שותף למאמצים לאיתור גופתו של החייל החטוף אילן סעדון. הגופה התגלתה רק בשנת 1996, בעת שהיה בתפקיד סגן ראש מרחב הדרום, ואחראי לקשר ולתיאום עם מנגנוני הביטחון של הרשות הפלסטינית. 

בתפקידו האחרון בשירות, בשנים 2004–2006, שימש ראש האגף הלא ערבי בשב"כ, המופקד על סיכול גורמי טרור בקרב האוכלוסייה יהודית.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ראשי האגף לענייני ישראל וזרים בשב"כ
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית בווינגייט
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
הפרלמנט הקרואטי

הפרלמנט הקרואטי (בקרואטית: Hrvatski sabor) הוא הרשות המחוקקת של קרואטיה. הוא מורכב מ-151 נציגים הנבחרים מדי ארבע שנים על בסיס זכות בחירה ישירה, אוניברסלית ושוויונית בהצבעה חשאית. 140 מהנציגים נבחרים במחוזות בחירה, 8 בני מיעוטים (סרבים, בוסניאקים, וכו') וכ-3 נבחרים על ידי קרואטים שאינם גרים במדינה. בניין הפרלמנט שוכן בבירת קרואטיה, זאגרב.

הפרלמנט מתכנס פעמיים בשנה: מ-15 בינואר עד 15 ביולי ומ-15 בספטמבר עד 15 בדצמבר. לרוב, החלטות מתקבלות ברוב רגיל, מלבד בנושאים של מיעוטים אתניים, שינויים בחוקה, שינוי בחוק הבחירות, השיטות התפעוליות של הגופים הממשלתיים והשלטון מקומי, שבהם דרוש רוב של שני שלישים מהפרלמנט.

החוקה קובעת כי מספר החברים בפרלמנט ינוע בין 100 ל-160 חברים. בחירות לפרלמנט מתקיימות בתוך 60 ימים לאחר תום הכהונה או פירוק פרלמנטרי (האחרון מתרחשת עם בהצבעה אי-אמון פרלמנטרי או אם הפרלמנט לא יאשר את תקציב מדינה תוך 120 יום לאחר שהממשלה מגישה אחד לאישור), וכן פרלמנט חדש חייב להתכנס בתוך 20 ימים לאחר הבחירות. 

הבחירות האחרונות התקיימו בנובמבר 2015.

== סמכויות הפרלמנט ==
* סמכויות הפרלמנט נובעות מהחוקה הקרואטית והן כוללות: 
* הגדרת יחסים כלכליים, משפטיים ופוליטיים בקרואטיה
* שימור, שימוש וכניסה לבריתות
* מינוי ראש הממשלה
* הוראה על פריסת הכוחות החמושים הקרואטים בחו"ל, הכרזת מלחמה ויכולת להחליט על הפסקת פעולות איבה. קבלה ואימוץ של אסטרטגיות ביטחון לאומיות לטווח ארוך. פיקוח אזרחי על כוחות הביטחון.
* הגבלת מספר זכויות חוקתיות וחירויות בזמן מלחמה, סיכון למלחמה או אסונות טבע.
* סמכות לשנות את הגבולות של קרואטיה או את החוקה. 
* חקיקת חוקים ואימוץ החלטות פרלמנטריות וחוקי עזר
* פיקוח על שירותים עירוניים
* העברת תקציב המדינה 
* ביצוע משאל עם
* מינויים על פי החוקה
* הענקת חנינה על עבירות פליליות

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פרלמנטים לפי מדינה
קטגוריה:קרואטיה: פוליטיקה
האספה הלאומית (סרביה)

האספה הלאומית (בסרבית: Народна скупштина / Narodna skupština) היא הפרלמנט והרשות המחוקקת בסרביה, המורכבת מ-250 נציגים הנבחרים בבחירות חשאיות מדי ארבע שנים. מיקום הפרלמנט הוא בבירת סרביה, בלגרד.

ישנן כיום כ-30 ועדות בפרלמנט.

== בחירות ==
כל סרביה היא מחוז בחירה אחד. ישנה אפשרות להקדים את הבחירות אם הממשלה מתפטרת ואין רוב פרלמנטרי לממשלה חלופית. אחוז החסימה עומד על כ-5% וחלוקת המושבים היא על פי שיטת ויקטור ד'הונד. הפרלמנט מחויב להתכנס לראשונה עד חודש שלאחר פרסום תוצאות הבחירות.

== סמכויות ==
* חקיקת חוקים,
* אימוץ ותיקון החוקה
* בחירת ממשלה 
* החלטה על שינויים בנוגע לגבולות סרביה;
* קריאה למשאל עם
* אשרור חוזים בינלאומיים במקרים מסוימים
* החלטה על מלחמה או שלום, הצהרה על מצב מלחמה או חירום
* פיקוח על עבודת מנגנוני הביטחון;
* אימוץ אסטרטגיית הגנה ותוכניות מרחביות
* העברת התקציב
* הענקת חנינה על עבירות פליליות.
* בחירת הממשלה, פיקוח על עבודתה ופיטורי שרים
* מינוי או מפטרת אישים ציבוריים כגון שופטי בית משפט חוקתיים ואת נשיאי בית המשפט העליון לערעורים, נגיד הבנק הלאומי של סרביה ופקידי מדינה אחרים. 
כל ההחלטות מתקבלות על ידי הצבעת רוב רגיל בישיבה שבה רוב הצירים נמצאים, למעט תיקון החוקה שדורש רוב של שני שלישים.

== נציגות בפרלמנט ==
לפחות 30% מהצירים הם נשים. ישנו איסור על הנציגים להחזיק במשרות אחרות על מנת למנוע ניגוד עניינים, אך הם נהנים מחסינות פרלמנטרית. הסיעות בפרלמנט נוצרות לא יאוחר משבוע לאחר מועד הבחירות ומכילות לפחות חמישה חברי פרלמנט.

== קישורים חיצוניים ==
 
* 

סרביה
קטגוריה:סרביה: פוליטיקה
הפרלמנט הצרפתי

הפרלמנט הצרפתי (בצרפתית: Parlement français) הוא הרשות המחוקקת בצרפת. הוא מורכב משני בתים:
* הבית התחתון - האספה הלאומית שמכילה כ-577 נציגים. מקום מושבה הוא ארמון בורבון.
* הבית העליון - הסנאט שמכיל כ-348 נציגים. מקום מושבו הוא ארמון לוקסמבורג.
בסך הכל, יש כ-925 חברים בפרלמנט. לשני הבתים סדרים ודינים משלהם, אך הם יכולים להיפגש מדי פעם בארמון ורסאי על מנת לשנות את החוקה. בהיפגשם יחד הם נקראים הקונגרס של הפרלמנט הצרפתי. הפרלמנט נפגש למשך תשעה חודשים בכל שנה. בנסיבות מיוחדות הנשיא יכול לקרוא לדיון נוסף.

הכוח הפרלמנטרי בצרפת פחת מאז תום הרפובליקה הרביעית. לפי החוקה הצרפתית הממשלה הצרפתית אחראית כלפי הפרלמנט. שרי הממשלה לא חייבים להיות חברים במפלגה השלטת בפרלמנט, אך ברוב במקרים זהו המצב. בפועל הממשלות בצרפת יכולות להציע חקיקה לפרלמנט ובכך לרתום את כוחה של הרשות המחוקקת לביצוע מדיניותה.

==הצבעת אי-אמון==
האספה הלאומית יכולה לגרום לנפילת הממשלה בהצבעת אי-אמון ביוזמת הפרלמנט, או כאשר היא פועלת נגד החלטה של הממשלה להפוך טקסט למחייב לפי סעיף 49.3 לחוקה. כדי להגיע להצבעה באספה הלאומית, הצעת אי-אמון צריכה לקבל את חתימתם של לפחות עשירית (58) מהצירים. רוב מוחלט של חברי האספה הלאומית צריך להצביע בעד הצעת אי-אמון כדי שתתקבל. במקרה שהצעת אי-אמון עוברת ברוב מוחלט, ראש הממשלה צריך להתפטר והממשלה אמורה להתפזר. מנגד, הממשלה יכולה להפוך הצעות חקיקה לעניין של אמון בכך שהיא מכריזה שהיא אחראית לחקיקה מסוימת לפי סעיף 49.3 לחוקה. במקרה זה הצעת הממשלה מתקבלת אוטומטית, ללא צורך בדיון בפרלמנט, וניתן להתנגד לו רק על ידי הצעת אי-אמון. כדי להתנגד למהלך כזה, עשירית מחברי האספה צריכים לחתום על הצעת גינוי והאספה הלאומית צריכה לאשר אותה בתוך 48 שעות. אם האספה הלאומית מאשרת הצעה כזו ברוב מוחלט, הממשלה מתפזרת. אם הצעת גינוי לא מקבלת תמיכה של רוב מוחלט מחברי האספה, החוק עובר גם ללא רוב רגיל בפרלמנט, שכן רק הצבעת בעד הגינוי נרשמות. אלמנט חוקתי זה מהווה מעין היפוך של תפקידי הממשלה והפרלמנט, כיוון שהוא מאפשר לממשלה להעביר חוקים ללא תמיכה בפרלמנט ומקשה על הפרלמנט להפוך החלטה כזו. הממשלה משתמשת בכוח זה כדי לזרז רפורמות המצריכות חקיקה. בשנים 1958–2018 הצביע הפרלמנט על 58 הצעות אי-אמון שיזמו חברי הפרלמנט ורק פעם אחת, ב-1962, הצעה כזו התקבלה. בנוסף, הפרלמנט דן באותן השנים ב-51 הצעות גינוי שהוגשו בעקבות החלטת הממשלה להפוך טקסט מחייב לפי סעיף 49.3, ואף אחת מהצעות אלה לא התקבלה.

== ראו גם ==

* האספה הלאומית
* הסנאט (צרפת)
* רשות מחוקקת
* פרלמנט
* פולטיקה של צרפת 
* בתי מחוקקים לפי מדינה 

== קישורים חיצוניים ==

* 

*
צרפת