OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בוב נייט

רוברט מונטגומרי "בוב" נייט (באנגלית: Robert Montgomery "Bob" Knight; ) היה מאמן כדורסל בליגת המכללות האמריקאית. נייט ניצח ב-902 משחקים בליגה זו, שני רק לחניכו מייק ששבסקי. הוא נודע בעיקר בשל אימון קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת אינדיאנה בין השנים 1971–2000, עמה זכה שלוש פעמים בטורניר אליפות המכללות בכדורסל. בנוסף אימן את קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת טקסס טק (2001–2008) ואת קבוצת הכדורסל של האקדמיה הצבאית של ארצות הברית (1965–1971).

הוא אימן את נבחרת ארצות הברית בכדורסל וזכה עמה במדליית זהב באולימפיאדת לוס אנג'לס ובמדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים ב-1979.

ב-1991 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל וב-2006 להיכל התהילה של כדורסל המכללות.

ככדורסלן שיחק באוניברסיטת המדינה של אוהיו וזכה עמה באליפות המכללות ב-1960.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20080915162633/http://texastech.cstv.com/sports/m-baskbl/mtt/knight_bob00.html מידע על בוב נייט]
* 
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של אוהיו
קטגוריה:פרשני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:מאמני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של אוהיו
קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: מאמנים
קטגוריה:מאמני נבחרת ארצות הברית בכדורסל
קטגוריה:חברי היכל התהילה של כדורסל המכללות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
מארי דרסלר

מארי דרסלר (באנגלית: Marie Dressler; 9 בנובמבר 1868 – 28 ביולי 1934) הייתה שחקנית ראינוע וקולנוע קנדית-אמריקאית המזוהה במיוחד עם הקומדיות שהופקו בהוליווד בתקופת השפל הגדול. בשנת 1931 זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר בגיל 63 על תפקידה בסרט "מין וביל", היא הייתה השחקנית המבוגרת ביותר שזכתה בפרס זה (עד 1981, בה קיבלה קתרין הפבורן, שהייתה בת כ-75, את הפרס על "האגם המוזהב") והשחקנית עם שנת הלידה המוקדמת ביותר שזכתה בפרס.

== תולדות חייה ==
דרסלר נולדה באונטריו, קנדה להורים ממוצא אוסטרי. בשנת 1892 עברה לניו יורק על מנת להופיע באופרה, אך התקבלה לתפקידים בוודוויל והפכה לכוכבת וודוויל בעשור הראשון של המאה ה-20 עם להקה משלה. בשנים 1907–1909 הופעה באנגליה. בשנים 1909 - 1910 הקליטה גלילי פונוגרף בחברת התקליטים "אדיסון". במלחמת העולם הראשונה בידרה חיילים בצרפת.

עד 1918 הופיעה במספר סרטים אילמים, רובם קומיים, אך המשיכה להופיע בעיקר בוודוויל. בין הסרטים הללו, "Tillie's Punctured Romance" מ-1914, בו כיכבה לצד צ'ארלי צ'פלין הצעיר. ב-1920 עברה להוליווד בחיפוש אחר קריירה קולנועית והיא בת 52. רק ב-1927 שכר אותה המפיק אירווינג תלברג להופעה בסרט האילם הקומי "The Callahans and the Murphys" והיא הופיעה בעוד מספר סרטים אילמים.

דווקא המעבר לסרטים מדברים הזניק את הקריירה של דרסלר, שהייתה זמרת מקצועית, כישרון שלא יכול היה לבוא לידי ביטוי בסרט האילם, אך היווה יתרון בסרט בעל קול. ב-1930 כיכבה לצד גרטה גרבו בסרט "אנה כריסטי" לפי ספרו של יוג'ין או'ניל. בין 1930 ל-1933 הופיעה בתפקידים ראשיים ב-18 סרטים, רובם קומיים וזכתה במקום הראשון במשאלי השחקנית הפופולרית ביותר שלוש שנים ברציפות, כשיא מקדימה את גרטה גרבו וג'ין הארלו. ב-1932 הייתה מועמדת פעם נוספת לאוסקר על תפקידה הראשי בסרט "Emma". ב-1933 שיחקה בתפקיד הראשי בלהיטו של קיוקור "Dinner at Eight" לצד ג'ון וליונל ברימור וג'ין הארלו. יום ההולדת 65 שלה נחגג אותה שנה בפאר באולפני MGM ושודר ברדיו. שנה לאחר מכן נפטרה מסרטן.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.mariedressler.ca/ אתר המוקדש לה]
* [http://www.virtual-history.com/movie/person/2333/marie-dressler תמונות וביבליוגרפיה]
* [http://archive.org/details/MarieDressler-01-03 קטעי שירה בביצועה מ-1910, להאזנה], ארכיון האינטרנט
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה קנדיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זמרות קנדיות
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: השחקנית הטובה
קטגוריה:זוכי אוסקר: השחקן הטוב
קטגוריה:שחקניות ראינוע
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1868
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1868
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1934
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1934
חיים יעקב נפתלי זילברברג

הרב חיים יעקב נפתלי זילברברג (כונה: ר' נפתלי וירשובר; תר"י, 1850 – י״ג באדר תר"ץ, 1930) היה מו"צ בוורשה, נודע כמו"ל ספרי מהרא"ל צינץ.

==קורותיו==
נולד בפולין, בנו של הרב אברהם בנימין זילברברג, רב ואב"ד קוטנא ווירשוב. היה מתלמידי רבי ישראל מסלנט ורבי יוסף דב סולובייצ'יק מבריסק. היה מקורב לנצי"ב מוולוז'ין ולחפץ חיים, וכמו כן נסע לרבי אברהם בורנשטיין מסוכטשוב ולאדמו"ר בעל השפת אמת מגור.

נישא למאניה בת רבי שמריה יוסף קלפפיש, אחיו של הרב שמואל זנוויל קלפפיש ראב"ד ורשה, ושימש במשך שנים רבות כמו"צ בוורשה.

==פועלו התורני==
הרב זילברברג חיבר חיבורים תורניים רבים, אך רק מעט מהם הוציא בחייו. לאחר פטירתו עסק בהדפסתם בנו הרב מיכאל משה יהודה זילברברג.

ערך לדפוס את כתבי אביו וסבו. כסבו אף הוא עסק בתורת רבי עקיבא איגר והחל בהכנתו לדפוס של ספרו של רבי עקיבא איגר "דרוש וחידוש – תנינא". את הספר השלים והוציא לאור נכדו הרב אברהם בנימין זילברברג בוורשה בשנת תרצ"ב.

במשך שנים רבות הקדיש חלק נכבד מזמנו לביאורם ולהוצאתם לאור של ספרי מהרא"ל צינץ, שלפני מותו הבטיח בכתב ידו: "מי שישתדל בהדפסת ספריי אהיה לו למליץ".

לאחר מותו המשיך בכך נכדו הרב אברהם בנימין זילברברג. כיום עוסק בכך נכדו של הרב אברהם בנימין, שמואל זילברברג.

==צאצאיו==
* בנו, הרב מיכאל משה יהודה זילברברג, ילדיו:
** הרב אברהם בנימין זילברברג, מו"ץ בוורשה ולאחר מכן רב ואב"ד בפיטסבורג, פנסילבניה
** הרב יצחק יוסף זילברברג, רבן של פינטשנוב, וונסוב וקרסנשילץ בפולין, מחבר הספר "עצי זית". חתנו של הרב מאיר דן פלוצקי
** שרה, אשת הרב אליעזר לוין אב"ד נדרזין, בנו של רבי נפתלי אמסטרדם
** ילדים נוספים: שפרה מרים ויחיאל שטרנברג; ישכר יהונתן זילברברג, שמעון זאב זילברברג, וגיטל חיה קיילא
* בתו, סימה אשת הרב יצחק אוירבך
* בתו, אסתר בשא
* בנו, הרב יואל יצחק זליג זילברברג (נפטר י"ד סיון התש"ו) מחבר "פרי החיים"
** הרב יהונתן זילברברג רב באלבמה ובקליבלנד שבארצות הברית, ובסוף ימיו בישראל
* בנו, ר' חנוך הניך זילברברג, תל אביב

==ספריו (חלקם בכתב יד)==
	
* דרכי חיים – איגרת מוסר, פירוש תפילה וצוואה
* באר חיים - על סדר מועד
* זיכרון חיים - על סדר נשים
* ענפי זית - על סדר נזיקין
* [http://www.hebrewbooks.org/37647 ענפי זית] - על מסכת שבועות, ורשה, תרצ"ב
* תורת חיים - על סדר קדשים
* תורת חיים - על השולחן ערוך
* תורת חיים - על הרמב"ם
* ציון לנפש חי – על התורה
* דעת הרבנים – נגד תנועת הציונות והמזרחי

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
חיים יעקב נפתלי זילברברג
קטגוריה:ורשה: רבנים
קטגוריה:ילידי 1860
קטגוריה:נפטרים ב-1930
יצחק אוירבך

הרב יצחק אוירבך (י"ב באב תרל"ז, יולי 1877 - כ"ח באדר א' תשי"א, 5 באפריל 1951) היה מרבני ישיבת עץ חיים ורב ומו"ץ שכונת רוחמה בירושלים.

==קורותיו==
נולד בירושלים, בנו של הרב מנחם נתן נטע אוירבך ונינו של הרב מאיר אוירבך. אמו, צירל יכט, הייתה בתו של קרוב משפחתו הרב יהושע פלק אוירבך, אב"ד קלצ'בה שבפולין. למד בישיבת עץ חיים והיה מתלמידי הרב אליעזר דן רלב"ג והרב משה נחמיה כהניו.

בשנת תרנ"ד (1894) נישא לסימה, בת הרב חיים יעקב נפתלי זילברברג. בין השנים תר"פ – תר"צ היה ראש ישיבה בישיבת עץ חיים. לאחר פטירת אביו, בשנת תר"צ (1930), התמנה תחתיו כרב ומורה צדק של שכונת רוחמה.

עסק בהדפסת ספרי אביו "זכות אבות", "ענף אבות" ו"אורח נאמן", שאותו אף הגיה.
בשנת תרס"ט (1909)שלח לראי" קוק את ספרו "אוצר הלכה" וקיבל בתשובה מכתב נרגש "...לכבוד אוהב אהוב..הרב הגדול לתורה ולתעודה, חריף ובקיא...מגזע יחס המעלה מו"ה יצחק נ"י לבית אויערבאך, מח"ס היקר "אוצר הלכה"...שמח ליבי ואורו עיני...ברכתי ברכת הנהנין, ברוך ד' אשר אור תורה זורח על הררי ציון, וגם מצעירי ת"ח יצא פרי קודש הילולים...הק. אברהם יצחק ה"ק" מכתב שהודפס ב"אגרות הראיה חלק א, מכתב קעא.

נפטר בשנת תשי"א, ונקבר בבית הקברות סנהדריה.

בנו הרב אברהם בנימין אוירבך כיהן כרב בברוקלין. אחותו שפרה הייתה אשת אברהם ברנט, בנו של זרח ברנט, ואחותו הנדל הייתה אשת מרדכי זוננפלד, בנו של הרב יוסף חיים זוננפלד.

==ספרו==
* אוצר הלכה - 2 חלקים (חלק א', תרס"ט; חלק ב', תש"י)

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:רבני ישיבת עץ חיים
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:ירושלים: רבני שכונות
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:משפחת חיים אוירבך
קטגוריה:משפחת זילברברג
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1877
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1951
כביש 21 (ירושלים)

כביש 21 הוא כביש בצפון ירושלים, שמחבר בתכנון התחבורתי המחוזי בין כבישי הרוחב המחוזיים - כביש 9 (כביש 1 ארצי) לכביש 20 (כביש 4197 ארצי), ומשפר את הגישה לשכונות בית חנינא ושועפט.

==תוואי הכביש==
הכביש מחבר את שדרות יגאל ידין בדרום (כביש 9 מחוזי, כביש 1 ארצי) דרך כביש 20 מחוזי (כביש 4197 ארצי) (יקותיאל אדם) בואכה לדרך בית חורון, הכביש כולל 4 מקטעים:
*מקטע 1: מיגאל ידין (כביש 9 מחוזי, כביש 1 ארצי) עד לכניסה הדרומית לשכונת רמת שלמה - אורך כ-350 מ'. בתוך שטח ואדי נחל צופים שביער רמות.
*מקטע 2: מהכניסה דרומית לרמת שלמה, עד לכניסה הצפונית לרמת שלמה – אורך כ-1.2 ק"מ.
*מקטע 3: מהכניסה צפונית לשכונת רמת שלמה ועד לכביש 20 מחוזי (כביש 4197 ארצי) – אורך כ-2.7 ק"מ.
*מקטע 4: מכביש 20 ועד לדרך בית חורון (הקטע הצפוני) – אורך כ-3.1 ק"מ.
==היסטוריה==
תוואי הכביש תוכנן בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, על ידי צוות תוכנית אב לתחבורה ירושלים, כחלק מפרוגרמה של עיריית ירושלים לפעול לצמצום הפערים בתשתיות בין מזרח העיר למערבה. בשנת 2002 סיימה חברת מוריה חברה לפיתוח ירושלים את התכנון המפורט שלו, בעלות של כ-60 מיליון שקל, ותכננה לפרסם את המכרז לביצוע עבודת הסלילה לקראת סוף שנת 2002.

סלילת הכביש בפועל התעכבה במשך משפר שנים ובשנת 2011 בוצעו עבודות להכנת התוואי. בשנת 2013 החלה סלילת הכביש. בשנת 2014 נפתח חלקו הראשון של הכביש מדרך יגאל ידין עד לכניסה לרמת שלמה. בפברואר 2017 נפתח המקטע השני והשלישי עד כביש 20. ביוני 2020 נחנך המקטע האחרון בכביש 21, שמחבר בין כביש 9, דרך בית חנינא ועד לכביש 443.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: כבישים
קטגוריה:שועפאט
קטגוריה:רמת שלמה
שיר לחמוטל

"שיר לחמוטל" הוא שיר ילדים של המשורר חיים נחמן ביאליק, שנכתב, כנראה, בשנות העשרים. הולחן על ידי המוזיקאי נחום נרדי בשנת 1928. 
השיר נעשה אהוד מאוד וצורף אל קובצי שירים לילדים, ואל תוכנית הלימודים בגני הילדים ובבתי הספר של היישוב החדש, וזכה למספר ביצועים במאה ה-20 וה-21, וביניהם של הזמרת ברכה צפירה.

השיר מתאר ילדה מאושרת ושמה חמוטל, אשר חייה עוברים בנעימים; היא אוכלת מזון טעים כגון פירות, "מלוא הסל", ושותה משקה זך, כגון "אגלי טל". ובנימה חינוכית ומשועשעת גם יחד, מעיר המשורר, שהיא אינה עוסקת בלימודים, אולי משום שאינה רוצה בהם ואולי בשל גילה הרך. ועל כן מבקש המשורר מבן שיחו האלמוני: "אל תשאל", כלומר זו עובדה שאין להתפאר או להרחיב עליה את הדיבור ואולי גם תחלוף במהרה.

==מילות השיר המולחן==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי שנות ה-1920
קטגוריה:שירי חיים נחמן ביאליק
קטגוריה:שירי ברכה צפירה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נחום נרדי
קטגוריה:שירי ילדים
כביש 4197

עבד אלחמיד שומאן}} וסביבותיו בבית חנינא - חלק מכביש 4197
כביש 4197, המסומן בסימון התכנון המחוזי הירושלמי ככביש 20, הוא כביש רוחב המקשר בין הכניסה הצפונית-מזרחית לירושלים (כביש 437 ומחסום חיזמא), דרך השכונות פסגת זאב ובית חנינא לבין כביש 50 (שדרות בגין). קטע הכביש שבין בית חנינא ועד כביש בגין נפתח לתנועה ב-5 במאי 2013.

== על הכביש ==
הכביש יוצר חיבור ישיר מפסגת זאב וישובי בנימין לכביש בגין, ללא מעבר בדרך עוזי נרקיס (כביש 60) ומחלף שער המזרח. הדרך מאפשרת תנועה משכונות אלו לכיוון מרכז ודרום ירושלים דרך כביש 50 או לכיוון תל אביב דרך כביש 443 וגישה קלה ליישובי דרום השומרון (דרך מחסום חיזמא בכניסה לכביש 437) מכביש 50 ו-443 ללא מעבר בצומת הגבעה הצרפתית. המחלף המחבר את כביש 4197 וכביש 50 נקרא מחלף בנציון, על שמו של פרופסור בנציון נתניהו.

הכביש תוכנן להיפתח כבר בראשית 2011, אך בשל התנגדויות התעכבה בנייתו והוא נפתח רק בחודש מאי 2013. הקמתו כללה בניית גשרים הנושאים את מרבית התוואי באוויר ועלויות ההקמה הגיעו לכדי מאה ושמונים מיליון ש"ח, מרביתם במימון משרד התחבורה. הכביש נסלל כדו-מסלולי ודו-נתיבי.

[[מחלף בנציון נתניהו והגשר בקצה כביש 4197 אשר עמודיו ניצבים על קרקע ישראלית מעל נחל עטרות|טקסט=מחלף בנציון נתניהו והגשר בקצה כביש 4197 אשר עמודיו ניצבים על קרקע ישראלית מעל נחל עטרות|גבול|280x280 פיקסלים]]
להקמת הכביש נלוו התנגדויות של ארגוני שמאל בטענה שהוא עובר בשטחים בבעלות פלסטינית. כדי להימנע מהפקעת אדמות אלו, נסלל חלקו המערבי של הכביש על גבי גשר באורך 200 מטרים, אשר עמודיו ניצבים על קרקע ישראלית מעל נחל עטרות<ref></ref>.

בחודש אוגוסט 2014 לאחר אירוע חטיפתם ורציחתם של שלושת הנערים הישראלים והנער הפלסטיני מוחמד אבו חדיר, היה הכביש לחלק ממוקד עימות ונתקבלו דיווחים רבים של ישראלים על ידויי אבנים אל עבר מכוניות ישראליות בידי תושבי המקום.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20120611105527/http://www.moriah.co.il/article.aspx?id=511 אודות הכביש באתר חברת מוריה]
* [http://www.jerusalem.muni.il/jer_sys/muni/messages/docs/14394028042013.pdf פרסום על פתיחת הכביש] באתר עיריית ירושלים
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: כבישים
כביש 20
קטגוריה:פסגת זאב
מקלע מדסן

מקלע מדסן הוא מקלע קל שתוכנן ויוצר ב-1902 בדנמרק ולאחר מכן יוצר על ידי 34 מדינות ב-12 קליברים שונים. המדסן הוא אחד מראשוני המקלעים הקלים, נחשב לנשק אמין ושימש מגוון צבאות במספר מלחמות ועימותים.

==שימוש מבצעי==
===לפני ובמהלך מלחמת העולם הראשונה===
צבא האימפריה הרוסית רכש 1,250 מקלעים במהלך מלחמת רוסיה–יפן שהתקיימה ב-1904–1905. המקלעים שימשו יחידות פרשים במלחמה בהצלחה, אולם מחירם הגבוה גרם לכך שהצבא הרוסי לא רכש עוד מקלעים. במלחמת העולם הראשונה השתמשו הרוסים במקלעים אלו, אולם הם היו שחוקים ומעטים. ב-1915 החלו הרוסים לתקן ולייצר העתקים של המקלע בעצמם והוא הפך לנשק יעיל ופופולרי בצבא הרוסי.
ב-1914, עם הגעתו למצב של מלחמת חפירות, הבין הצבא הגרמני את הצורך במקלעים ניידים ורכש את המקלע בגרסת 7.92 מ"מ.<br />
בנוסף לכוחות לוחמים שונים, חומשו גם הלגיונות הצ'כוסלובקיים בסיביר במקלע מדסן.

===בין שתי מלחמות העולם===
בשנות העשרים ובתחילת שנות השלושים התכוננה פרגוואי למלחמה מול שכנתה בוליביה. במסגרת ההכנות רכשה פרגוואי 400 מקלעי מדסון בקליבר 7.65x53 מאוזר, ששימשו אותה במלחמת הצ'אקו ובמשך המלחמה רכשה מקלעים נוספים. במהלך המלחמה הגיעו מקלעי מדסון גם לידי הצבא הבוליביאני שעשה בהם גם הוא שימוש.<br />
בסוף שנות השלושים רכשה ברזיל מאיטליה טנקים זעירים מסוג CV-35 שרובם חומשו במקלעי מדסון דו-קניים בקוטר 7 מ"מ.

===מלחמת העולם השנייה===
הצבא הנורווגי השתמש במדסן כמקלע סטנדרטי במלחמת העולם השנייה במסגרת המערכה בנורווגיה, וברשותו היו 3,500 מקלעים בחימוש של 6.5x5.5 מ"מ שבהם צוידה כל כיתת חי"ר. המקלע לא היה אהוד על החיילים הנורווגים כיוון שהוא היה מועד למעצורים תכופים ולכן זכה לכינוי "מדסן הבתולה". הצבא הגרמני שלקח מקלעים נורווגים כשלל, צייד בהם יחידות קו שני.<br />
גם הצבא הדני וההולנדי השתמשו בו במלחמת העולם השנייה ואף לאחריה, כשההולנדים השתמשו בו בקרב איי הודו המזרחיים ולאחר מכן במרד באינדונזיה בשנים 1945–1949 ודנמרק הוציאה אותו משימוש רק ב-1955. לאחר שניצחה יפן בקרב איי הודו המזרחיים, נפלו לידיה נשק וציוד רב מאירופה, ובכללם גם המקלע שנכנס לשימוש בצבא היפני.

===לאחר מלחמת העולם השנייה===
בשנות ה-60 וה-70 השתמש הצבא הפורטוגלי במקלעי מדסן במהלך מלחמתו במרד הקולוניות ואף הרכיב אותו על רכבי סיור מסוג דיימלר דינגו. <br />
המשטרה הצבאית של ברזיל השתמשה במדסן בקליבר 7.62 נאט"ו. למרות שחלק מהמקלעים שבשירות המשטרה נלקחו מכנופיות סמים (שקנו אותם מעודפי צבא ארגנטינה או גנבו אותם ממוזיאונים), רובם הועברו למשטרה מהצבא הברזילאי שהפסיק להשתמש בהם ב-1996 ועברו המרה מקליבר .30-06 ספרינגפילד ל-7.62 נאט"ו.

==משתמשים==
חיילים נורווגים ב-1928, הימני נושא מקלע מדסן

==קישורים חיצוניים==

* [http://madsenlmg.enigmamachine.co.uk/page4.html תמונות המקלע בכמה צבאות בעולם]
* [http://www.landships.freeservers.com/new_pages/madsen_mg_info.htm סקירה על המקלע]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקלעים
קטגוריה:מקלעים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:נשק קל במלחמת העולם השנייה
מעלן

מעלן הוא חבל המושחל בתוך תורן של כלי שיט המשמש להעלאת המפרשים למעלה והחזקתם במקום.
המעלן הוא באורך כפול מאורך התורן לפחות כדי לאפשר הורדת המפרש בלי להוציא את המעלן ממקומו.

השחלת מעלן חדש במקרה שהישן נקרע או יצא ממקומו עלולה להיות מורכבת ולהשבית את כלי השייט עד החלפת המעלן, לכן לפעמים ישנם מעלנים רזרביים שמושחלים בתורן בדרך כלל ביאכטות כדי למנוע בעיות בלב ים. מסיבה זו מקפידים להחליף מעלנים בזמן, על ידי משיכת המעלן החדש בעזרת הישן.

קטגוריה:חלקי כלי שיט
אבני איקה

אבן איקה עם ציור דמוי דרקון
אבן איקה עם ציור דמוי דינוזאור
אבני איקה הן אוסף של אבנים מעוטרות בצורות גאומטריות, שנמצאו באזור איקה שבפרו, המוכרות כזיוף עתיקות. 

באיקה ישנו מוזיאון המציג לראווה כ-10,000 אבנים שנאספו לכאורה על ידי ד"ר חוויר קבררה החל משנות ה-60. האבנים הן בעלות מרקם שחור חלק, שעליו מגולפות דמויות אנשים ובעלי חיים. האבנים כבדות מאוד, וייתכן שהן מצופות בחומר מסוים המוסיף למשקלן. חלק מהאבנים כוללות ציורים המתארים דינוזאורים, רפואה מודרנית, כגון: עירוי דם וניתוחי השתלת איברים, עובדה שהוסיפה למסתורין סביב האבנים.

בשנות השבעים הודה איכר מהאזור, שהוא זייף את האבנים על ידי העתקת ציורים ממגזיני קומיקס וספרים. 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.creationliberty.com/articles/icastones.php Are the Ica Stones fake or real? ],Christopher J. E. Johnson

קטגוריה:פרו: תרבות
קטגוריה:זיוף עתיקות
זמן התפוח

תמונה מתוך התשדיר
זמן התפוח הוא שמם של סדרת תשדירי שירות מונפשים קצרים וקומיים מטעם מועצת הפירות, ששודרו בטלוויזיה הישראלית החל מאוקטובר 1989, מאת הקומיקסאי ותסריטאי סרטי האנימציה הישראלי נעם נדב.

הסדרה היוותה חלק ממגוון תשדירים ששודרו באותה העת תחת הסלוגן "קח פרי ותהיה לי בריא", אשר מטרתן הייתה ניסיון לשיפור תזונתם של ילדים על ידי הוספת פירות שונים.

הפרקים תיארו את מעללי צוות "כוח תפוח", ההופכים לגיבורי-על על ידי שתיית משקאות או אכילת מאכלים העשויים מתפוחי עץ (בדומה לאסטריקס או פופאי המלח). סמלם של צוות תפוח הוא תפוח עץ, והוא מופיע על בטנם. כל חבר בצוות תפוח נושא על גבו תרמיל המכיל אספקת תפוחים. בפרסומות, בכל פעם כאשר הם נקלעים לצרה ונזקקים באופן מיידי לכוחות-על, הם מכריזים "זה זמן התפוח", ובעקבות כך הם מואכלים באופן אוטומטי בתפוחי-עץ אשר נורים מתוך התרמיל דרך צינורות אל פיותיהם. לאחר האכילה הם מקבלים כוחות על-אנושיים אשר מאפשרים להם להביס את אויביהם המושבעים - חיפושיות ענק דמויות אנוש המכונות "הקרפושים" - ההופכים חסרי-אונים מול עוצמתם.

בסוף כל פרק פרסומת הייתה מוצגת המטרה של הפרקים השונים, כשנאמר:

בפתיח, שמופיע לפני כל סרטון בסדרה, נעשה שימוש ראשוני באנימציית תלת-מימד בצורת כדור הארץ/תפוח, עם קריינות מפי השחקן יהויכין פרידלנדר עם השם "זה זמן התפוח".

הפרסומת הופיעה בקלטות הווידאו מבית "הד ארצי":

* "ג'אמפי"
* "טיף וטף 4 - המשפחה שלי"
* "חלב ודבש".

==קישורים חיצוניים==
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: פרסומות טלוויזיוניות
קטגוריה:תפוח
גורקוז דאות

גורקוז (גרכד) דאות ( באדיגית: Дауыт ГъоркIожъ) היה אחראי השומרים הצ'רקסים בחוות סג'רה (אילניה).

דאות נולד בתחומי האימפריה העות'מאנית בשנת 1874 והגיע עם הוריו לכפר כמא ב-1878. בתחילת המאה ה-20, נטלו צעירים צ'רקסים חלק בשמירה על היישובים היהודים. דאות החל כשומר בסג'רה ולימים הפך להיות האחראי לגיוס השומרים הצ'רקסים. עזר להציל את חייו של דוד גרין (לימים דוד בן-גוריון) לאחר שנפצע במתקפה על החווה.

דאות גדל והתחנך בכפר כמא, נישא לאישה והיה אב ל-7 ילדים (4 בנים ו-3 בנות), הוא נפטר בכפר כמא בשנת 1956.

==יחסיו עם דוד בן-גוריון==
דאות היה רגיל לסייר בחווה כדי לוודא שהאורות כובו ושהשקט נשמר. בספר עולם הצ'רקסים מסופר שערב אחד נערכה מתקפה על החווה. דאות הגיע אל הזירה ושם חבר לשומר נוסף שעדכן אותו כי דוד בן-גוריון נפצע. דאות חש אל דוד נשא אותו על גבו והעביר אותו לביתו של משה קוראקין. דאות הזעיק את החובש שהעניק טיפול ראשוני, אולם סכנה נשקפה לחיו של בן-גוריון ועל כן דאות רכב על סוס על מנת להביא את הרופא מיבנאל. לאחר שהרופא הצליח לייצב את מצבו של בן-גוריון, הוא נלקח ברכב אל בית החולים לטבריה להמשיך את הטיפול הרפואי.

בכל משך האירוע היה בן-גוריון מחוסר הכרה ולא ידע דבר על מה שקרה, אך מששמע את חבריו מספרים איך עזר דאות להציל את חיו, הוא ציין כי הוא חב לו את חייו.

קטגוריה:צ'רקסים
==הערות שוליים==
ימאגוצ'י (מחוז)

מחוז ימאגוצ'י (ביפנית: 山口県) הוא אחד ממחוזות יפן השוכן בחבל צ'וגוקו באי הונשו. בירת המחוז היא העיר ימאגוצ'י, השוכנת בלב המחוז. עם זאת, העיר הגדולה ביותר במחוז היא שימונוסקי.

==היסטוריה==
מחוז ימאגוצ'י נוצר מאיחוד הפרובינציות סואו ונאגטו. עם עליית מעמד הסמוראים במהלך תקופת הייאן ותקופת קמקורה, צברו שבט אואוצ'י מסואו ושבט קוטו מנאגטו כוח רב. בתקופת אשיקאגה כבש ראש שבט אואוצ'י, אואוצ'י הירויו, את הפרובינציה השכנה ואיחד אותה עם הפרובינציה שלו. השבט המשיך לצבור כוח והון, באמצעות יבוא מוצרי תרבות מקוריאה ומסין של שושלת מינג. לאחר מספר חילופי שלטון בנחלה, השתלט שבט מורי על כל חבל צ'וגוקו, ושלט בו לאורך תקופת סנגוקו. בקרב סקיגהארה, שנערך ב-1600, ניצח טוקוגאווה איאיאסו את שבט מורי, שנאלץ לוותר על צ'וגוקו, אך זכה לשמור על נחלות סואו ונאגטו, והקים טירה בעיר האגי. 

לאחר פתיחת יפן למערב על ידי קומודור מת'יו פרי, לקחו סמוראים מנאגטו (שנקראה גם צ'ושו) חלק פעיל בהדחת שוגונות טוקוגאווה ובכינון ממשלה חדשה בחסות הקיסר. מחוז ימאגוצ'י נוסד ב-1872, ארבע שנים לאחר רסטורציית מייג'י. בזכות נמלי המחוז, השוכנים לחופו של הים הפנימי סטו, הפך המחוז בתקופת טאישו למרכז תעשייתי לבניית ספינות, לייצור כימיקלים ומכונות ולעיבוד מתכות. במהלך מלחמת העולם השנייה, הפך ימאגוצ'י למחוז המתועש ביותר ביפן.

==גאוגרפיה==
===ערים===
במחוז ימאגוצ'י 13 ערים:
*ימאגוצ'י (הבירה)
* אובה
* איוואקוני
* האגי
* הופו
* היקארי
* מינה
* נאגטו
* סניו-אונודה
* קודמאצו
* שונאן
* שימונוסקי
* ינאי

==תיירות==
היעד התיירותי המועדף בימאגוצ'י הוא העיר שימונוסקי. מוקד תיירותי נוסף הוא גשר קינטאי - גשר עץ בעל חמש קשתות - בעיירה איוואקוני. גדות נהר הנישיקי, שמעליו עובר הגשר, נחשבים למקומות הטובים ביותר ביפן לצפייה בפריחת הסאקורה.

==סמלי המחוז==
* עץ: אורן יפני אדום
* פרח: תפרחת עץ המנדרינה
* ציפור: עגור הכתם
* דג: פוגו
* חיה: אייל סיקה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:יפן: מחוזות
קטגוריה:צ'וגוקו: מחוזות
טוקוס נקוד

טוקוס נקוד (שם מדעי: Tockus flavirostris) הוא מין של קלאו מרכז ודרום-אפריקני מהסוג טוקוס. בטנו וגבו מנוקדים בלבן, ומכאן שמו העברי. הזנב וקצה הגב שחורים, הראש אפור והמקור צהוב ומעוקל כלפי מטה. אורך גופו 56 ס"מ, ומשקלו 1.7-2.7 ק"ג.

הטוקוס הנקוד חי לרוב בקבוצות של כ-12 פרטים. הוא פעיל יומי, ופעיל במיוחד בשעות הצהריים המאוחרות. הוא אוכל לרוב חרקים, אך גם אוכל פירות, יונקים וזוחלים. הוא בולע את טרפו שלם.

הטוקוס הנקוד חי במדינות ג'יבוטי, אריתריאה, אתיופיה, סומליה, סודאן, טנזניה ואוגנדה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1835
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד ראפל
קטגוריה:טוקוס
קטגוריה:סודאן: עופות
קטגוריה:טנזניה: עופות
קטגוריה:עופות הסוואנה האפריקנית
חנוך בר-שלום

חנוך בר-שלום (1959 - 1 במאי 2012) היה שף ועיתונאי ישראלי.

==ביוגרפיה==
בר-שלום, בנם של שלום ומלכה סעידי, נולד בשכונת כפר שלם בתל אביב וגדל ברמת גן. עם סיום שירותו הצבאי בנח"ל למד במכינה באוניברסיטה העברית בירושלים ועבד באחת מיחידות אכיפת הגבייה של מס הכנסה במשך שש שנים.

בגיל 29 נתקל בכתבה בעיתון על פתיחת קורס בישול של רשת מלונות דן. הבישול המשותף עם חבריו ללימודים והקניות בשוק מחנה יהודה היו תחילת החיבור שלו לבישול, והוא עזב את עבודתו והצטרף לקורס ומאז עסק בתחום.

בסיום הקורס החל לעבוד במספר מסעדות, בהן מסעדת "בוגרשוב 39", וכשבאחד הימים השף לא הגיע לעבודה הוא קיבל על עצמו להכין את ארוחת הצהריים ומאז הפך לשף של המסעדה. באחד הימים ראתה אותו עיתונאית האוכל אלינוער רבין, שהייתה סועדת קבועה במסעדה, בזמן שהוא מגיש מנה מסוגננת לאחת המלצריות, ולקחה אותו לערוך סטיילינג ל"ספר העוף", ומשם החל לעבוד בתחום הסטיילינג של צילומי האוכל.

בשנת 1992 הקים בר-שלום את הקייטרינג שלו, שאף נשא את שמו. לאחר שנה החל לפרסם טור בידיעות אחרונות, ובהמשך לייעץ קולינרית למספר חברות מזון ובתי מלון, בהם: "אל על", "מלון מצפה הימים", "המלון הסקוטי" ו"שטראוס-עלית".

מטבחו של בר-שלום התאפיין באוכל פשוט, איכותי וים תיכוני.

בשנת 2008 הוציא את ספר הבישול הראשון שלו, "טעם של מקום", בהוצאת מודן.

בר-שלום נפטר ב-1 במאי 2012, בגיל 52 כתוצאה מדום לב. נקבר בבית העלמין צוחר במועצה אזורית אשכול.

==פרסומיו==
* טיפים שמנים שאסור להחמיץ :שמן זית, חומץ בן-יין - כרמל מזרחי, 2000
* טעם של מקום - מודן, 2008.
* עשבי תיבול: מתכונים לכשרון חושים - מועצת הירקות

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [http://www.pascalpr.co.il/7356/%D7%A4%D7%A1%D7%A7%D7%9C-%D7%9E%D7%9E%D7%9C%D7%99%D7%A6%D7%94/%D7%A0%D7%90-%D7%9C%D7%94%D7%9B%D7%99%D7%A8-%D7%A9%D7%A3-%D7%97%D7%A0%D7%95%D7%9A-%D7%91%D7%A8-%D7%A9%D7%9C%D7%95%D7%9D/נא להכיר: שף חנוך בר שלום], באתר של פסקל פרץ-רובין
* 
* 
פרי עטו:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:שפים ישראלים
קטגוריה:מחברי ספרי בישול ישראלים
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
ג'קובו

ג'קובו (בקרואטית: Đakovo) היא עיר במחוז סלאבוניה שבצפון קרואטיה.

==גאוגרפיה==
ג'קובו ממוקמת 37 ק״מ דרומית מערבית לאוסייק בירת המחוז. הכביש המהיר בין נמל פלוץ'-סרייבו-ורפולייה-אוסייק-בודפשט עובר בעיר.

==דמוגרפיה==
בעיר ובסביבתה יש 27,798 תושבים נכון ל-2011, שחלקם בעיר וחלקם בהתיישבויות הבאות באזור:

:בודרובצי – 1,268 תושבים.
:ג'קובו – 19,508 תושבים.
:בורדאנקי – 428 תושבים.
:איוונובקיי גוריינסקי – 574 תושבים.
:קוסווק – 1,041 תושבים.
:נובי פרקובסקי – 243 תושבים.
:פיסקורבקי – 1,888 תושבים.
:סלקי דקובצקי – 1,799 תושבים.
:סירוקו פולייה – 1,011 תושבים.

==כלכלה==
העיסוקים העיקריים בעיר ובסביבתה כוללים חקלאות, רביית בעלי חיים ועיבוד צמר. התעשיות העיקריות בעיר הן עיבוד עץ (רהיטים), טקסטיל, כימיקלים ועיבוד מזון, בניית חומרים, הדפסה ותיירות.

==תרבות==
הקתדרלה המרהיבה של פטרוס ופאולוס הקדושים, הידועה בשל מגדלי פעמוניה הגבוהים
קתדרלת פטרוס ופאולוס הקדושים היא נקודת הציון העיקרית והמרהיבה ביותר בג'קובו. הקתדרלה נבנתה בין 1866–1882 תחת שלטונו של יוסיף יוראי סטרוסמאייר, אז הבישוף של ג'קובו ושל הדוכסות הקתולית של סריימיה. הפארק המעוצב מהמאה ה-19 ליד ארמון הבישוף הוא אנדרטה טבעית תחת משמר מיוחד בדיוק כמו הפארק הקטן הסמוך לו המתוארך למאה ה-19/20.

האירוע המסורתי המרכזי בעיר נקרא דקובצקי וזובי (הרקמה של ג'קובו), והוא מופע פולקלור של האזורים סלאבוניה וברנייה המתרחש כל שנה בתחילת יולי. בקתדרלת פטרוס ופאולוס מתארחות מקהלות, אמני אופרה ותערוכות המוצגות לרוב בסלון מיוחד. בעיר יש סוסי ליפיצאנר שאפשר לראות על מסלולי המרוצים, שהגיעו היא ממרכז לרעיית סוסים באיוונדבור הפעיל מאז שנת 1506.

העיר וסביבתה מציעות מתקני ספורט רבים כגון: מגרשי טניס, מסלולי מרוצים, חדרי כושר, בריכות שחייה ועוד. האגמים ג'וסבה, מלינאק ובורוביק הם בריכות דגים נידחות. ניתן לצוד בסביבה הקרובה או רחוקה יותר על הר דילי דרום-מערבית לעיר.

המטבח הסלאבוני המסורתי מפורסם בשל בשרו המשובח, מנות צבי הים והדגים שהוא מגיש, ובג'קובו ובסביבה יש קצת מכל זה. עניין ייחודי הוא היינות של אזור ג'קובו.

בג'קובו יש מונומנט לסטייפן ראדיץ' שנרצח בידי האוסטאשה.

==הקהילה היהודית==
ב-1852 נוסדה בג'קובו קהילה יהודית בעיקר על ידי מהגרים מאזורי סלובקיה ומוראביה. ב-1879 הוקם בית עלמין יהודי וב-1880 הוקם בית הכנסת של הקהילה. בין 1896 ל-1900 כיהן מרדכי אהרנפרייז כרב הראשי של ג'קובו. ב-1921 מנתה הקהילה 407 נפשות ומספר זה הלך וירד בהתמדה. ב-1940 מנתה הקהילה 200 נפשות. ב-1941, לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והקמת מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה הוקם בסמוך לעיר מחנה הריכוז ג'קובו. בני הקהילה גורשו למחנה וממנו ליאסנובאץ ואיש לא ניצל. הקהילה לא חודשה לאחר השואה. בית הכנסת שבעיר הוסב לאולם קונצרטים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.infocenters.co.il/gfh/multimedia/Photos/Idea/20135.jpg תמונת בית הכנסת בג'קובו], באתר ארכיון בית לוחמי הגטאות, אוחזר ב-11 בספטמבר 2014
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרואטיה: ערים
ג'קובו
עיצור בתר-מכתשי, חוכך שורק, קולי

עיצור בתר-מכתשי חוכך שורק קולי הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ʒ/ - מעין Z לטינית עם "זנב" דמוית הספרה 3, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-Z. זהו הצליל לאות זי"ן גרושה (ז') המשמשת לכתיבת מילים שאולות.

==התרחשות==
{| class=wikitable style=text-align:center;
! שפה !! מילה !! IPA !! משמעות
|-
| אנגלית 
| vision 
| [vɪʒən] 
| 'ראייה'
|-
| עברית 
| זאנר 
| [ʒäne̞ʁ] 
| 'ז'אנר'
|-
| צ'כית 
| Žid-žid
| [ʒɪd] 
| 'יהודי'
|-
| צ'רקסית 
| жакӀэ 
| [ʒaːʧa] 
| 'זָקָן'
|}

==ראו גם==

בתר-מכתשי
עיצור בתר-מכתשי, חוכך שורק, אטום

עיצור בתר-מכתשי חוכך שורק אטום (עִצּוּר בָּתַר-מַכְתְּשֵׁי חוֹכֵךְ אָטוּם) הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא ʃ - מעין S ארוכה עם סדיליה (אין לבלבל בינה לבין סימן האינטגרל המתמטי), ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-S. זהו הצליל לאות שי"ן ימנית.

==התרחשות==
{| class=wikitable style=text-align:center;
! שפה !! מילה !! IPA !! משמעות
|-
| אנגלית
| Sheep
| [ʃiːp]
| 'כבשה'
|-
| עברית
| שלום
| [ʃälo̞m]
| 'שלום'
|-
| ערבית
| شمس
| [ʃams]
| 'שמש'
|-
| צ'רקסית
| шыд
| [ ʃəd]
| 'חמור'
|-
|איטלקית
|scivolare
|ʃivolɑʀe
|קלוש
|}

== ראו גם==

בתר-מכתשי
עיצור מכתשי, חוכך צידי, אטום

עיצור מכתשי חוכך צידי אטום הוא צליל עיצורי הנפוץ במספר שפות מדוברות. סימן ה־IPA לעיצור הוא /ɬ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ־K. על פי השערות, צליל זה הוא הצליל המקורי לשׂי״ן שמאלית וניתן היה לשומעו בהגיית העברית המקראית – במילים כגון עשׂר. קובץ:Alher.oggמשערים גם כי זהו הצליל הישן לאות הערבית ش. השפות השמיות היחידות שבהן שרד העיצור הן השפות הדרום־ערביות המודרניות.

==התרחשות==
{| class=wikitable style=text-align:center;
! שפה !! מילה !! IPA !! משמעות 
|-
| ולשית 
| llwyd 
| [ɬʊɪd]
| 'אפור'
|-
| צ'רקסית 
| плъыжь 
| 
| 'אדום' 
|-
| גרינלנדית 
| illu 
| [iɬːu]
| 'בית'
|}

קטגוריה:עיצורים
האינסטלטור

האינסטלטור הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1986 שבוים על ידי מיקי בהגן לפי תסריט מאת חנן פלד.

== תקציר העלילה ==
הסרט, אשר נוצר על רקע מדינת ישראל מוכת האינפלציה של שנות השמונים, המספר על האינסטלטור פנחס שיין (טוביה צפיר), בעל עסק ברחוב בזל בתל אביב שהגיע לתקן סתימה במשרד האוצר בקריה, שנוצרה לאחר ששר האוצר ניסה להיפטר מניירת מפלילה על ידי השלכתה לאסלה, במהלך ישיבת חירום האמורה להחליט על פיטוריו עקב התנהלות מרושלת ומושחתת.

כתוצאה משרשרת של אי הבנות נוצרת התחושה בקרב נציגי אמצעי התקשורת הנוכחים במקום, שפנחס שיין הוא בעצם מטאור עסקים מסתורי שמקום מושבו בבזל שבשווייץ. קברניטי מפלגת השלטון נגררים אחרי אותה אי הבנה, ומתחיל מסע חיזור אחרי שיין שבסופו הוא מוצא את עצמו בתפקיד שר האוצר. 

באופן לא מפתיע הוא מצליח לעשות עבודה יעילה. חוסר נכונותו לקחת חלק במשחקים הפוליטיים מעלה עליו את חמתם של אלה ש"המליכו" אותו, והוא נאלץ לחשוף את זהותו בשידור חי.

== הפקת הסרט ==
בתפקיד הראשי טוביה צפיר, וכן השחקנים: אסי הנגבי, אבי קושניר, רמי ברוך, יהודה אפרוני, אופליה שטראל, אבנר חזקיהו, שמעון פינקל, קלרה רון.

*בימוי: מיקי בהגן 

*הפקה: מל רוזן, רפי רייבנבך, צבי גרוסמן

*תסריט: חנן פלד

*מוזיקה: מיקי גבריאלוב

*צלם: גדי דנציג

*עורכים: דני שיק, ניסים מוסק.

הסרט יצא לצפייה ביתית באיכות צפייה משופרת ב-DVD רק בשנת 2023, לאחר שלא יצא קודם בשום פורמט לצפייה ביתית, אם זאת שודר לעיתים בטלוויזיה.

== לקריאה נוספת ==
Ido Rosen. "[https://www.tandfonline.com/doi/full/10.1080/13531042.2022.2136563 Billion dollar madness: examining the paradox of financial satire through the 1980s economic crisis in Israeli comedy films]". (2022) Journal of Israeli History

== קישורים חיצוניים ==

* [https://jfc.org.il/movie/108301-2/ "האינסטלטור" - הסרט המלא לצפייה בתשלום] באתר [https://jfc.org.il/ ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים]
* [http://www.wix.com/latenightstories/michael-behagen-official#!__the-plumber האינסטלטור] 

קטגוריה:סרטי 1986
קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1986
Que Sera, Sera (Whatever Will Be, Will Be)

"" (בעברית: "קֶה סֶרָה, סֶרָה (מה שיהיה, יהיה)") הוא שיר פופולרי שנכתב על ידי ג'יי ליווינגסטון וריי אוונס, שפורסם במקור במהלך שנת 1956.

השיר הופיע במקור בסרט "האיש שידע יותר מדי" משנת 1956 בבימויו של אלפרד היצ'קוק ובכיכובם של דוריס דיי וג'יימס סטיוארט. בין השנים 1968 עד 1973 השיר שימש בתור שיר הנושא של הסיטקום האמריקני "המופע של דוריס דיי". זה אחד השירים הפופולרים והמזוהים ביותר עם דוריס דיי.

השיר זכה בפרס אוסקר בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר לשנת 1956.

הגרסה המקורית של דוריס דיי עבור קולומביה רקורדס הפכה ללהיט גדול בארצות הברית, כאשר בשיאו הגיע השיר למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100 ולמקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי.

שלושת הבתים של השיר עוסקים בחייה של המספרת – מילדותה, במהלך תקופת הבגרות אשר במהלכה היא התאהבה לראשונה, ועד להורות – בכל תקופה היא שואלת "מה אהיה?" () או "מה לפנינו?" () ואילו הפזמון של השיר חוזר על התשובה: "מה שיהיה יהיה" ().

גרסת כיסוי של השיר בוצעה גם בסדרה "Debby in hospital" ללימוד אנגלית של החינוכית, ששודרה בישראל בשנות ה-70 וה-80.

השיר פותח את סרטי הקולנוע "תשוקה חותכת" בבימוי של ג'יי קמפיון משנת 2003 ואת הסרט "מלכות הכיתה" בבימוי מייקל להמן משנת 1989.
השיר מסיים את פרק הפיילוט של הסדרה מתים במשרה חלקית.
בשנת 2022 יצא גרסת כיסוי לשיר כפתיח של הסדרה “from” ששודרה בארה״ב.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.songfacts.com/detail.php?id=4667 עמוד השיר באתר songfacts.com] 

קטגוריה:שירי 1956
קטגוריה:סינגלים מ-1956
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:בלדות משנות ה-1950
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:זוכי אוסקר: השיר המקורי הטוב
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפל רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
גריז (חומר סיכה)

שימוש ב"אקדח" להחדרת גריז למסב
גריז (באנגלית: Grease, בעברית: דֹּהַן, ובכתיב חסר ניקוד "דוהן") הוא שם של משחה המשמשת כחומר סיכה ומורכבת בדרך כלל מתערובת של תחליב סבון עם שמן תעשייתי או שמן צמחי. הסבון מתקבל מתערובת של שומנים אורגניים עם חומרים אלקליים חזקים כגון נתרן, ליתיום, או בריום, היוצרים מלחים מתכתיים של חומצות שומן. גריז נפוץ מבוסס על ליתיום, בעוד גריז אשר נועד לעמוד בטמפרטורות גבוהות עשוי להיות מבוסס על חומרים סינתטיים. כדי להתאים גריז לנקודות חיכוך גבוהות מאוד, או נמוכות מאוד, יש ומוסיפים לו גרפיט.

המאפיין הבולט של סוגי הגריז השונים הוא שהם בעלי צמיגות התחלתית גבוהה, אולם בעת מאמץ גזירה יורדת דרגת הצמיגות וכמעט משתווה לזו של השמן הנמצא בתערובת. שינוי חד זה בצמיגות נקרא טיקסוטרופיה (Thixotropy). לעיתים נעשה שימוש במונח "גריז" כדי לתאר אף חומרי סיכה בעלי מרקם משחתי או נוזלים בעלי צמיגות גבוהה, אולם חומרים אלה אינם בעלי תכונות טיקסוטרופיות האופייניות לגריז קלאסי. לדוגמה, וזלין וחומרי ג'ל פחמימני (Petroleum jelly) אחרים אינם מסווגים בדרך כלל כגריז.

גריז נמשח בדרך כלל על מנגנונים מכניים שאותם ניתן לסוך לעיתים רחוקות ובמקרים שבהם שמן סיכה ייזל ולא יישאר במיקום הרלוונטי. גריז משמש אף לאיטום, כדי למנוע חדירת מים וחומרים בלתי דחיסים אחרים. למסבים המטופלים בגריז יש מאפייני חיכוך טובים יותר בגלל צמיגותם הגבוהה.

==סיווג ותקן==
בשנת 1989 פורסם לראשונה תקן ASTM D4950 "סיווג ומיון תקני לחומרי גריז לאחזקת כלי רכב". המסמך הוסכם על ידי החברה הבינלאומית לניסוי וחומרים (ASTM International), מכון חומרי הסיכה הלאומי של ארצות הברית (National Lubricating Grease Institute), והחברה הבינלאומית למהנדסי רכב (SAE International). התקן מחלק את סוגי הגריז לאלה המתאימים לסיכת חלקי שילדת הרכב, ולאלה המתאימים לסיכת מסבי הגלגלים:
* LA ו-LB הם חומרי סיכה המתאימים לשלדת הרכב, לאזורי חיכוך בינוני (LA) וכבד (LB).
* GA, GB ו-GC הם חומרי סיכה למסבי הגלגלים (לחיכוך קל, בינוני וכבד).
גריז מסווג על פי "נקודת הטפטוף", הטמפרטורה שבה הגריז הופך נוזל וכן על פי "קצב הפרדה" המהירות שבה השמן נוטה להיפרד מתערובת הגריז.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Fuels and Lubricants Handbook: Technology, Properties, Performance and Testing. George E. Totten, Steven R. Westbrook, Rajesh J. Shah (Eds.) Chapter 20: [http://books.google.co.il/books?id=J_AkNu-Y1wQC&lpg=PA560&hl=iw&pg=PA557#v=onepage&q&f=false Lubricating Greases]. ASTM International, 2003. 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חומרי סיכה
קטגוריה:חומרי גלם
בלה היתקוט

איזבלה "בלה" היתקוט (באנגלית: Isabella "Bella" Heathcote; נולדה ב-27 במאי 1987) היא שחקנית אוסטרלית. מוכרת בזכות תפקידיה בסרטים "צללים אפלים", "דוגמניות ושדים" ובתור ניקול דורמר בסדרה "האיש במצודה הרמה" של פריים וידאו.

== קריירה ==
החלה את הקריירה שלו באוסטרליה בשנת 2008 בסרט האימה המקומי "עוזר לכומר".
ב-2009 הופיעה בשמונה פרקים באופרת הסבון הפופולרית "שכנים" בתפקיד הסטודנטית אמנדה פאולר.
ב-2010 שיחקה בדרמת המלחמה האוסטרלית המוערכת "מתחת לגבעה 60".
ב-2011 עשתה את הופעתה הראשונה בארצות הברית במותחן הפעולה העתידני "עולם הזמן" ולוהקה על ידי טים ברטון לסרטו "צללים אפלים" בתפקיד הכפול של ויקטוריה וינטרס וג'וזט דו פראס.

בשנת 2017 שיחקה בסרט "חמישים גוונים של אופל", אשר ממשיך מאותה נקודה בה הסרט חמישים גוונים של אפור הסתיים.

בפברואר 2020 לוהקה היתקוט לצד טוני קולט לתפקידים ראשיים בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס, אני אף אחת.<ref></ref><ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2008
|Acolytes
|פטרה
|
|-
|2010
|מתחת לגבעה 60
|מארג'וריה וואדל
|
|-
|2011
|עולם הזמן
|מישל וייז
|
|-
| rowspan="2" |2012
|צללים אפלים
|ויקטוריה וינטרס (מגי אוונס)
|
|-
|לא מתפוגג
|גרייס
|
|-
|2014
|פרק חדש
|קארן
|
|-
|2015
|הקללה של עיירות גרוב
|קריסי סוונסון
|
|-
| rowspan="2" |2016
|גאווה ודעה קדומה וזומבים
|ג'יין בנט
|
|-
|דוגמניות ושדים
|ג'יג'י
|
|-
| rowspan="2" |2017
|חמישים גוונים של אופל
|ליילה ויליאמס
|
|-
|פרופסור מרסטון ונשות החיל
|אוליב ביירן
|
|-
|2020
|רליק 
|סאם
|
|-
|TBA
|The Room Returns!
|ליסה
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2009
|שכנים שכנים
|אמנדה פולר
|10 פרקים
|-
|2016–2018
|האיש במצודה הרמה
|ניקול דורמר
|תפקיד ראשי (עונות 2–3); 18 פרקים
|-
|2018–2019
|Strange Angel
|סוזן פרסונס
|תפקיד ראשי (2 עונות); 17 פרקים
|-
| rowspan="2" |2020
|בלום
|לוריס הצעירה
|תפקיד ראשי (עונה 2); 6 פרקים
|-
|Awkwafina Is Nora from Queens
|ג'ואי
|פרק: "China"
|-
|2022
|אני אף אחת
|אנדי אוליבר
|תפקיד ראשי; 8 פרקים
|-
|2023
|שבויים בסרט
|ג'מימה ג'סטיס
|תפקיד ראשי; 6 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אוסטרליות
קטגוריה:אוסטרליות שנולדו ב-1987
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1987
Tequila (שיר של הצ'מפס)

Tequila (בעברית: טקילה) הוא סינגל של רוק אינסטרומנטלי, שיצא לאור ב-15 בינואר 1958, של להקת הרוק אנד רול האמריקנית הצ'מפס.

ביצוע הלחן הפך ללהיט בארצות הברית כאשר בשיא הגיע למקום הראשון הן במצעד הפופ האמריקני והן במצעד הריתם אנד בלוז האמריקני. זה היה הלהיט היחיד של הלהקה.

השיר הועמד בקטגוריית "ביצוע ה-R&B הטוב ביותר" בטקס פרסי גראמי ה-1.

== גרסאות כיסוי בולטות של הלחן ואזכורים בתרבות==
* גרסת הכיסוי של אדי פלאט משנת 1958 אשר הגיעה למקום ה-20 במצעד האמריקני.
* להקת הרוק הנודעת The Ventures ביצעה שתי גרסאות כיסוי לשיר.
* הגיטריסט ג'ורג' בנסון ביצע גרסת כיסוי באלבומו משנת 2011 "Guitar Man".
* הסיטקום האמריקני "ימים מאושרים" נהג להשתמש פעמים רבות בלחן, במיוחד בסצינות שצולמו במסעדה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.songfacts.com/detail.php?id=2688 עמוד השיר באתר songfacts.com] 

קטגוריה:שירי 1958
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על אלכוהול
קטגוריה:שירי רוק אנד רול
קטגוריה:קטעים אינסטרומנטליים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
ג'ייקוב ריס

{{כ}}Bandit's Roost, שנת 1888. מעבודותיו הידועות של ריס.

ג'ייקוב אוגוסט ריס (Jacob August Riis; 3 במאי 1849 – 26 במאי 1914) היה רפורמטור חברתי, עיתונאי וצלם תיעודי אמריקאי-דני. כמו כן, הוא נחשב מאבות הצילום ומחלוצי הצילום באמצעות פלאש.

הוא ידוע כמי שפעל רבות למען עניי ניו יורק דרך פועלו העיתונאי והצילומי, וכמי שנתן ב-1890 פומבי, דרך ספרו "כיצד חיה המחצית האחרת" (How the other Half Lives), לדבר תנאי המחיה הגרועים שבהם חיו, חשיפה פומבית שהובילה לשינוי חברתי. עניי ניו יורק היו מושאם של מרבית מורשתו הכתובה והמצולמת. בין היתר, הוא פעל למען הקמת מבני מגורים חדשים בשכונות העוני בניו יורק, לחקיקה בתחום העסקת ילדים, ולשיפור תנאי חייהם של עניי העיר. במגוריו בניו יורק, חווה ריס את העוני על בשרו, כשהתפרנס תחילה כנגר לאחר שהיגר מדנמרק בגיל 21. לאורך השנים עבד בהכנת דו"חות למשטרה על איכות החיים בשכונות העוני.

ספרו הנזכר עדיין נמכר ומוכר היטב, וכותרתו אף הפכה לביטוי שכיח בתרבות האמריקנית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://ocp.hul.harvard.edu/immigration/riis.html ג'ייקוב ריס], באתר Immigration to the US
* [http://www.gutenberg.org/browse/authors/r#a1960 מעבודותיו של ריס], באתר פרויקט גוטנברג
* [https://catalog.librivox.org/search.php?title=&author=Jacob+Riis מעבודותיו של ריס], באתר Librivox
* [http://collections.mcny.org/Explore/Highlights/Jacob%20A.%20Riis/ מצילומיו של ריס], באתר מוזיאון העיר ניו יורק
* [http://zilumbaam.com/בלוג-צילום/צלמים/צלמים-מפורסמים-גייקוב-ריס-ולואיס-היי/ ג'ייקוב ריס ולואיס היין], באתר של [http://zilumbaam.com/ צילום בעם]
* 
* 
* 

קטגוריה:חלוצי הצילום
קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:פעילים חברתיים אמריקאים
קטגוריה:דנים
קטגוריה:צלמים אמריקאים
קטגוריה:ניו יורק: היסטוריה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא דני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1849
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1914
קטגוריה:צלמי דיוקן
1817 במדע

==ארכאולוגיה==
* חפירות של ג'ובאני בלצוני במקדשי אבו סימבל, כרנך ועמק המלכים

==ביולוגיה==
* גילוי כלורופיל.

==גאוגרפיה==
* 1 בינואר – גילוי "אי השנה החדשה" (נמצא בקבוצת איי מרשל על ידי אוטו פון קוצבו)
* 17 בדצמבר – משלחת צרפתית בראשות לוי דה פרייסינה לחקר האוקיינוס השקט יוצאת לדרך. המסע הסתיים ב-13 בנובמבר 1820.

==כימיה==
* גילוי קדמיום על ידי פרידריך שטרומייר.
* גילוי ליתיום על ידי יוהאן ארבדסון
* גילוי סלניום על ידי ינס יאקוב ברצליוס
* בידוד כלורופיל על ידי כימאים צרפתים.

==טכנולוגיה==
* המצאת קליידוסקופ על ידי דייוויד ברוסטר.

==רפואה==
* תחילת מגפה של כולרה בהודו. המגפה נמשכה עד לשנת 1825 ונפטרו מהמחלה כ-30 אלף תושבים.
* תיאור ראשון של מחלת פרקינסון על ידי ג'יימס פרקינסון.

== נולדו ==
* 30 ביוני – ג'וזף הוקר, בוטנאי ומגלה ארצות בריטי (נפטר ב-1911)
* 6 ביולי – אלברט פון קליקר, פיזיולוג שווייצרי (נפטר ב-1905)
* 15 ביולי – ג'ון פאולר, מהנדס אנגלי ממקימי הרכבת התחתית של לונדון, (נפטר ב-1898)
* 10 בספטמבר – ריצ'רד ספרוס, בוטנאי בריטי (נפטר ב-1893.
* 10 באוקטובר – קריסטף בייס-באלוט, מטאורולוג הולנדי (נפטר ב-1890)
* 26 בנובמבר – שארל אדולף וורץ, כימאי צרפתי (נפטר ב-1884)

==נפטרו==
* 1 בינואר – מרטין קלפרוט, כימאי גרמני. (נולד ב-1743)
* 12 באפריל – שארל מסיה, אסטרונום צרפתי (נולד ב-1730)
* 11 ביוני – ויליאם גרגור, גאולוג בריטי (נולד ב-1761)
* 30 ביוני – אברהם גוטלוב ורנר, גאולוג גרמני (נולד ב-1749)

==קישורים חיצוניים==
My Baby Just Cares for Me

My Baby Just Cares for Me (בעברית: אהובי דואג רק לי) הוא שיר משנת 1930 שנכתב על ידי וולטר דונלדסון וגאס קאהן. השיר נכתב במקור עבור העיבוד הקולנועי למחזמר "" בכיכובו של אדי קנטור.

זהו אחד השירים הפופולרים והמזוהים ביותר עם הזמרת והפסנתרנית האמריקנית נינה סימון. הביצוע המקורי של סימון לשיר פורסם במקור בשנת 1958 באלבומה של סימון Little Girl Blue וזכה להצלחה מועטה במקור עד לשנת 1987 כאשר נעשה שימוש בשיר בפרסומת בטלוויזיה הבריטית לבושם שאנל מספר 5, ובעקבות כך הוא יצא לראשונה כסינגל באותה השנה.

== השיר בגרסתה של נינה סימון ==
סימון הקליטה את השיר במהלך שנת 1958 עבור אלבום הבכורה שלה "Little Girl Blue". השיר זכה להצלחה מועטה יחסית עד לשנת 1987 כאשר נעשה שימוש בשיר בפרסומת בטלוויזיה הבריטית לבושם שאנל מספר 5. בעקבות החשיפה השיר יצא לאור בהמשך כסינגל על ידי חברת התקליטים Charly Records, ונכלל לראשונה במצעד הסינגלים הבריטי ב-31 באוקטובר 1987 ובעקבות כך הפך באופן מיידי לאחד מהלהיטים הגדולים ביותר של סימון כמעט 29 שנים לאחר שפרסמה את השיר האחרון שלה. במקביל, במהלך סוף שנות השמונים הסינגל הגיע גם לצמרת המצעדים במספר מדינות שונות ולמקום הראשון במצעד ה-Top 40 ההולנדי.

בעקבות ההצלחה המחודשת של השיר, חברת ההפקות הבריטית Aardman Animations הפיקה במהלך 1987 וידאו קליפ לשיר בטכניקת סטופ מושן בבימויו של פיטר לורד.

=== מצעדים בשנים 1987/1988 ===

== גרסאות כיסוי בולטות של השיר ואזכורים בתרבות==
* פרנק סינטרה ביצע גרסת כיסוי לשיר באלבומו משנת 1965 "Strangers in the Night".
* ג'ורג' מייקל ביצע גרסת כיסוי לשיר באלבומו משנת 1999 "Songs from the Last Century" ("שירים מהמאה הקודמת").
* סינדי לאופר ביצעה גרסת כיסוי לשיר באלבומה משנת 2003 "At Last".

אמנים בולטים נוספים שביצעו גרסאות כיסוי כוללים את נט קינג קול, מל טורמה, דיק ואן דייק.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי 1930
קטגוריה:שירי 1958
קטגוריה:סטנדרטים בג'אז
קטגוריה:שירי ג'ורג' מייקל
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים מונפשים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
1818 במדע

==אסטרונומיה==
* 3 בינואר – הסתרת נוגה על ידי שבתאי. מקרה אחרון של הסתרת כוכב לכת אחד על ידי השני. המקרה הבא צפוי להתרחש ב-22 בנובמבר 2065.

==ארכאולוגיה==
* חפירות של ג'ובאני בלצוני באזור הפירמידה הגדולה של גיזה ובחלקיה הפנימיים.
* גילוי המונומנטים הבודהיסטיים בסאנצ'י

==גאוגרפיה==
* ג'ון רוס - יוצא למסע חקר בארקטיקה.
* 3 באוגוסט – משלחת רוסית לחקר האוקיינוס הארקטי בראשות אוטו פון קוצבו חזרה לנמל הבית. המסע החל ב-30 ביוני 1815.

==כימיה==
* גילוי מימן על-חמצני על ידי ז'אן לואי טרנר.

==פיזיקה==
* אוגוסטן ז'אן פרנל מציג את עבודתו על עקיפת האור.
* הוכחת קיום כתם פואסון על ידי סימאון דני פואסון.

==רפואה==
* 25 בספטמבר – ביצוע עירוי דם ראשון על ידי רופא בריטי ג'ון בלאנדל.

== נולדו ==
* 8 באפריל – אוגוסט וילהלם פון הופמן, כימאי גרמני (נפטר ב-1892)
* 29 ביוני – אנג'לו סצ'י, אסטרונום איטלקי (נפטר ב-1878)
* 27 בספטמבר – הרמן קולבה, כימאי גרמני (נפטר ב-1894)
* 24 בדצמבר – ג'יימס ג'ול, פיזיקאי אנגלי (נפטר ב-1889)

==נפטרו==
* 28 ביולי – גספאר מונז', מתמטיקאי צרפתי. (נולד ב-1746)
* 11 באוגוסט – איוואן קוליבין, ממציא רוסי (נולד ב-1735)
* 11 ביוני – ויליאם גרגור, גאולוג בריטי (נולד ב-1761)
* 30 ביוני – אברהם גוטלוב ורנר, גאולוג גרמני (נולד ב-1749)

==קישורים חיצוניים==
כבוד האדם וחירותו בדרכי ההוצאה לפועל

כבוד האדם וחירותו בדרכי ההוצאה לפועל הוא ספר עיון משפטי-מחקרי מאת השופט פרופ' מנחם אלון (המשנה ה-11 לנשיא בית המשפט העליון), העוסק בדרכי גביית חוב במשפט העברי ובמשפט במדינת ישראל. כותרת המשנה של הספר היא "ערכיה של מדינה יהודית ודמוקרטית". 

הספר מתבסס על ספרו הראשון של אלון, חירות הפרט בדרכי גביית חוב במשפט העברי שהופיע בהוצאת מאגנס בשנת 1964, ושהיה למעשה עיבוד של עבודת הדוקטורט של אלון בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. 

אלון מציג בספר את עמדת המשפט העברי בנושא דרכי גביית חוב בשיטה הדוגמטית-היסטורית, בדגש על ההתפתחות והשינויים שחלו במדינת ישראל בעקבות חוק ההוצאה לפועל תשכ"ז (1967) ופסיקת בית המשפט העליון בפסק דין פר"ח 1993 (בג"ץ 5304/92 פר"ח נ. שר המשפטים) בו ישב אלון כשופט. לתפיסתו של אלון עקרונות המשפט העברי ועקרונות חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו (1992) משתלבים לדוגמה המממשת את סעיף המטרה שב'חוק היסוד כבוד האדם וחירותו': "לעגן בחוק יסוד את ערכיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית".

אלון טוען כי "מטרתם של הליכי ההוצאה לפועל היא לממש את פסק דינו של בית המשפט על ידי ירידה לנכסי החייב, ולא על ידי ירידה לחייו של החייב".

לספר מצורף הנוסח המלא של פסק דין פר"ח ומאמר מקיף של שופט בית המשפט המחוזי דוד בר-אופיר, הדן בפרטי החקיקה החדשה בדרכי ההוצאה לפועל לאור פסק דין.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: משפט חוקתי
קטגוריה:משפט עברי
קטגוריה:ספרי 1999
קטגוריה:ספרי מנחם אלון
קטגוריה:ספרי עיון בעברית: משפט
קטגוריה:ספרי הוצאת מאגנס
ועדת קדמי לבחינת התחרותיות בענף המזון

ועדת קדמי היא ועדה בין-משרדית לבחינת התחרותיות בענף המזון ומוצרי הצריכה.

הוועדה הנושאת את שמו של מנכ"ל משרד התעשייה והמסחר שרון קדמי, הוקמה בקיץ 2011 על ידי שרי האוצר והתמ"ת בעקבות "מחאת הקוטג'" במטרה לבחון את רמת התחרותיות בשוק המזון על מקטעיו השונים. לוועדה גם וועדת משנה שעסקה באופן פרטני במשק החלב בישראל.

בעקבות המלצת הוועדה חוקק חוק חובת שקיפות מחירים ברשתות קמעונאיות.

== המלצות הביניים ==
בנובמבר 2011 הגישה הוועדה מסקנות ביניים לשרי האוצר והתמ"ת לאחר שבחנה את מאפייני שוק המזון ופעלה לאתר כשלי שוק. במסגרת דיוניה נפגשה הוועדה עם גורמים שונים (יצרנים מקומיים, יבואנים, רשתות קמעונאיות ועוד). בין המלצות הביניים של הוועדה: הגבלת צמיחה של קמעונאים שנתח השוק שלהם הגיע ל-25% בשווקים שבהם הם פועלים, הגבלת הפרקטיקה המאפשרת לספקים מתן תמריצים לקמעונאים על מנת למנוע אפליית ספקים קטנים וצעדים שימנעו אפליית ספקים קטנים בשטחי מדף. כמו כן הגישה הוועדה שורה של המלצות ביניים בתחום הצרכנות שמטרתן - חיזוק המודעות הצרכנית.

המסקנות הסופיות של הוועדה פורסמו ביולי 2012 לאחר שהוועדה ערכה פגישות ושימועים לגורמים נוספים בענף ולאחר שחברת ייעוץ איתה התקשרה לצורך העניין הגישה גם היא את המלצותיה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.gov.il/BlobFolder/reports/food_products_prices_kedmi_report_2012/he/kedmireport2012.pdf דו"ח ועדת קדמי לבדיקת התחרותיות והמחירים בשוק מוצרי המזון והצריכה], באתר Gov.il, 18 ביולי 2012.
* [https://web.archive.org/web/20120401164507/http://www.shituf.gov.il/discussion/657 המלצות צוות המשנה לבחינת משק החלב בישראל].
* 
* 
* 

קדמי
אנדרטה לחללי חטיבה 679

האנדרטה לחללי חטיבה 679 שוכנת בקרבת הר שיפון שברמת הגולן. היא הוקמה לזכר 98 חללי החטיבה שנהרגו במלחמות ישראל. מרביתם נפלו בקרבות מלחמת יום הכיפורים.

==רקע==

חטיבה 679 הייתה חטיבת מילואים מצוידת בטנקים מדגם שוט. היא נכנסה לקרב ברמת הגולן בלילה הראשון של מלחמת יום הכיפורים בפיקודו של אלוף-משנה אורי אור. החטיבה מילאה תפקיד מפתח בבלימת הכוחות הסוריים שחדרו אל מרכז רמת הגולן ובהשמדתם. בהמשך המלחמה השתתפה החטיבה בקרבות ההבקעה לסוריה ובלחימת צה"ל במובלעת שהקים בשטח סוריה.

החטיבה, שלימים שונה מספרה ל-434, השתתפה גם במלחמת לבנון השנייה, כשהיא מצוידת בטנקי מרכבה.

==האנדרטה==
האנדרטה הוקמה בשנת 1974 מדרום להר שיפון, על הגבעה שמעליה פיקד מפקד החטיבה עליה בשלושת ימי המלחמה הראשונים ברמת הגולן.

לב האנדרטה הוא צריח של טנק T-54 סורי, המוצב על גבי בימת אבני בזלת. שני קני תותחים המחוברים אליו מופנים אל על בזווית חדה. אל הקנים מחוברים לוחות פלטות בזוקה של טנק שוט (המיועדות להגן על זחלי הטנק), הנראות ככנפי ציפור. אל משטח בימת האבנים צמודים לוחות מתכת שעליהם נרשמו שמות הנופלים, וביניהם מפקד החטיבה לאחר מלחמת יום הכיפורים, עמיר יפה. על הבימה מוצב גם סמל החטיבה ובצידו הכתובת "נעורים וגבורה כפלדה הותירו בסלע כאב". על גבי הצריח נרשמו המלים "נזכור ולא נשכח". לוחות בזלת המוצבים ליד הבימה נושאים שרטוטים המתארים את לחימתה של החטיבה.

לצד אתר האנדרטה נפרש יער, אשר ניטע על ידי הקרן הקיימת לישראל לזכר חללי החטיבה.

האנדרטה עוצבה על ידי הפסלת נעמי הנריק. מדי שנה מקיימת עמותת החטיבה באתר עצרת זיכרון לנופליה.

==תמונות האנדרטה==
<gallery>
קובץ:679th-brigade-memorial-2.jpg|החלק המרכזי של האנדרטה
קובץ:679th Brg. Memorial02.jpg|סמל החטיבה על האנדרטה
קובץ:679 Brg. Shot Tank.jpg|טנק שוט כחלק מהמתחם
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.izkor.gov.il/en_9cf9f45f1e851b36ad5293c9b7b87208 האנדרטה] באתר יזכור
*[http://679-434.org.il/87648/%D7%90%D7%AA%D7%A8-%D7%94%D7%94%D7%A0%D7%A6%D7%97%D7%94-%D7%91%D7%A9%D7%99%D7%A4%D7%95%D7%9F--%D7%A8%D7%9E%D7%AA-%D7%94%D7%92%D7%95%D7%9C%D7%9F האנדרטה] באתר עמותת חטיבה 679
* מיכאל יעקובסון: [http://michaelarch.wordpress.com/2013/07/11/%D7%A1%D7%99%D7%91%D7%95%D7%91-%D7%91%D7%90%D7%A0%D7%93%D7%A8%D7%98%D7%94-%D7%9C%D7%97%D7%9C%D7%9C%D7%99-%D7%97%D7%98%D7%99%D7%91%D7%94-679-%D7%91%D7%A8%D7%9E%D7%AA-%D7%94%D7%92%D7%95%D7%9C%D7%9F/ סקירה על אנדרטת חללי חטיבה 679 ברמת הגולן] באתר 'חלון אחורי', 11.7.13

==הערות שוליים==

חטיבה 679
חטיבה 679
קטגוריה:אנדרטאות חטיבתיות בישראל
קטגוריה:עוצבת יפתח