OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
NGC 147

NGC 147 או DDO 3 היא גלקסיה אליפטית ננסית (לפעמים מסווגת כאליפסואידית ננסית) שנמצאת בקבוצת הכוכבים קסיופאה במרחק של כ-2.2 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצה המקומית. הגלקסיה נמצאת כ-7.5 מעלות מצפון-צפון-מערב למרכזה של גלקסיית אנדרומדה, כ-2 מעלות ממערב לכוכב ο (אומיקרון) בקסיופאה וכמעלה ממזרח-דרום-מזרח לה נמצאת הגלקסיה NGC 185.

==היסטוריה==
לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 9.5 והיא התגלתה ב-8 בספטמבר 1829 על ידי האסטרונום האנגלי ג'ון הרשל, שתיאר אותה בקטלוג של ערפיליות משנת 1933 תחת הסימון h.29, כערפילית מאוד חלשה ומאוד גדולה ועגולה באופן לא-סדיר. הוא הכניס אותה לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים תחת הציון GC 72, ובשנת 1888 ג'ון דרייר כלל אותה בקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 147, כשהיא מתוארת בערפילית חלשה מאוד, גדולה מאוד, עגולה באופן לא-סדיר ומתבהרת בהדרגה לכיוון דרום. בשנת 1944 זיהה האסטרונום ולטר באדה שמדובר בגלקסיה והעריך את המרחק אליה בכ-665,000 שנות אור, ולכן קבע שהיא שייכת לקבוצה המקומית.

==מאפיינים==
גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-9.25 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-6,000 שנות אור, מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כאלפית ממסת שביל החלב, אך רק כ- מסות שמש ממנה היא מסת הכוכבים הנראים שבה, כך שקרוב ל-90% ממסתה היא חומר אפל שטיבו אינו ידוע. המרחק הזוויתי בין NGC 147 ובין NGC 185 הוא פחות ממעלה ולו המרחק שלה ושל NGC 185 משביל החלב היה דומה, אז המרחק בינה ובין NGC 185 היה פחות מ-40,000 שנות אור ומכיוון שלשתיים מהירות רדיאלית דומה, הן היו קשורות כבידתית זו לזו, אולם מדידות עדכניות יותר מראות שהמרחק ביניהן גדול בהרבה והוא לפחות 200,000 שנות אור כך שככל הנראה אין קשר ביניהן. המתכתיות של NGC 147 היא נמוכה ועומדת על 8% מהמתכתיות של השמש, אוכלוסיית הכוכבים שלה זקנה ואין בה יצירה של כוכבים חדשים, גם זאת בניגוד ל-NGC 185 שבה ממשיכים להיווצר כוכבים חדשים. נראה ש-NGC 147 היא גלקסיית לוויין של גלקסיית אנדרומדה והיא מקיפה את מרכזה במרחק שנע בין 290,000 שנות אור ובין 470,000 שנות אור בזמן הקפה של מעט יותר מ-3 מיליארד שנים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצת הכוכבים קסיופאה
קטגוריה:גלקסיות לווייניות של גלקסיית אנדרומדה
קטגוריה:גלקסיות אליפטיות ננסיות
קטגוריה:הקטלוג הכללי החדש
אלכסנדר קאלאם

נוף שווייצרי על ידי אלכסנדר קלמה, 1830
[[בקתה אלפינית 'Chalets at Rigi' על ידי אלכסנדר קלמה, 1861]]
אלכסנדר קאלאם (Alexandre Calame; 28 במאי 1810 – 19 במרץ 1864) היה צייר שווייצרי, התמחה בעיקר בציורי נופים אלפיניים.

==ביוגרפיה==
אלכסנדר נולד באָרָבִּי (Arabie), היום חלק מהעיר ווה. אביו עסק בתעשיית השיש. בשנת 1813 עברה המשפחה לנשאטל, אז תחת שלטון פרוסיה, שם בילה קאלאם את ילדותו. בשנת 1820 נפגע בתאונה, שעיוורה את אחת מעיניו. ב-1824 בעקבות פשיטת רגל של אביו איבדה המשפחה את כל הונה ועברה לז'נבה, שם מצא אלכסנדר הצעיר עבודה כפקיד בבנק. ב-1826 נפל אביו אל מותו מבניין ואלכסנדר, בן שש-עשרה בלבד, הפך למפרנס העיקרי של המשפחה ותמך באימו. לצורך השלמת הכנסה ותשלום החובות שהשאיר אביו עסק בצביעת תחריטים של נופים אלפיניים. בשנת 1829 אחד ממעסיקיו זיהה את הכישרון של הנער והפך לפטרונו, בעזרתו הוא החל ללמוד תחת פרנסואה דִידֶה מומחה לציורי נוף אלפיני. כמה חודשים אחר כך החליט להקדיש את כל זמנו ללימודי האמנות.

מ-1829 החל קאלאם לייצר את צבעי המים של יצירותיו בעצמו, ומשנת 1830 צייר את ציוריו הראשונים בצבע שמן. בעבודה קשה וחריצות הוא החל לצבור מוניטין וב-1834 התחתן עם אָמילִי מונץ-ברגר, מוזיקאית, תלמידתו של פרנץ ליסט. בשנים 1835 ו-1837 הציג את יצירותיו בסלון פריזאי שם התוודע לעבודתם של ציירי נוף מודרניים כגון ז'וּל דוּפְּרה ותאודור רוסו.

בקיץ 1838 נסע קאלאם לאמסטרדם והאג שבהולנד, כדי להתרשם מעבודתם של ציירי נוף הולנדיים מפורסמים. עבודותיו של יאקוב ואן רויסדאל השפיעו עליו במיוחד. שנה לאחר מכן יצירתו Storm at Handeggfall שהתפרסמה בסלון פריזאי זכתה מדליית זהב מדרגה שנייה. מכאן ואילך זכה קאלאם במהירות להכרה רחבה. ב-1841 זכתה יצירתו View of the Valley of d'Asarca במדליית זהב ממדרגה ראשונה ונרכשה על ידי לואי פיליפ וב-1842 זכתה יצירתו Storm-Beaten Oaks בפרס הלגיון של כבוד. סטודנטים מכל רחבי אירופה החלו לבקש ללמוד תחת חסותו והצטרפו לסטודיו שלו. ב-1843 יצא לאיטליה עם פמליה של תלמידיו, שם פגש את המאייר רודולף טפפר שהנציח אותו בספרו Voyage en zigzag, אחד מספרי האיור הקלאסיים של התקופה.

ב-1845 נחשב קאלאם כתלמיד שהתעלה על מורו דידה, במה שהייתה המומחיות המשותפת שלהם, נופים אלפיניים תחת שמיים סוערים. יצירותיו שהפיצו את שמו של קאלאם בכל רחבי אירופה מאופיינות בחזית של סלעים, נחלים שוצפים ועצי אורן סחופי רוח, שמעבר להם נשקף הנוף אל הרים רחוקים וגבוהים. הנוף לרוב קיבל חיים בעזרת פרטים מדויקים שקאלאם למד בהתבוננות מעמיקה בטבע. הוא המשיך לצאת למסעות רבים שלקחו אותו לאנגליה (1850), גרמניה והולנד (1852), והים התיכון (1853). בשנת 1855 הציג בתערוכה בפאריס ותפס את תשומת לבו של נפוליאון השלישי אשר רכש ממנו את Lac des quatre cantons.

בשנים האחרונות לחייו הוטלו מיסים על העמלות שקיבל מלקוחותיו האריסטוקרטים והמסחריים והמתח פגע בריאותו החלשה. קאלאם, דתי אדוק, שתקן מלנכולי, ומכור לעבודה סבל ממחלות תכופות עד שבשנת 1864 התפרצה בו דלקת קרום הריאה שהכריע אותו. הוא נקבר במנטון, צרפת.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Manthorne, Katherine, Bloom, Tricia Laughlin, The Rockies and the Alps: Bierstadt, Calame and the Romance of the Mountains, GILES, 1st Edition, 2018. 
</div>

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ציירים שווייצרים
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1810
קטגוריה:נפטרים ב-1864
Halibrand

Halibrand היא חברה אמריקאית המייצרת גלגלים (חישוקים) למכוניות המוגדרות כ"מכוניות מרוץ" אשר נוטלות חלק במרוצי מכוניות.

החישוקים אותם מייצרת Halibrand מוגדרים "Custom Wheel" (מותאמים אישית).

==היסטוריה==
חברת Halibrand נוסדה בשנת 1916 בעיר פטרסון שבניו ג'רזי. החברה נטלה חלק במאמץ המלחמתי במלחמת העולם הראשונה. בשנות השלושים של המאה העשרים עברה החברה לקליפורניה.

מטה ומפעל החברה ממוקמים בקולבר סיטי (Culver City) במחוז לוס אנג'לס.

המוצר הראשון שייצרה החברה, בשנת 1946 היה חישוקי מגנזיום עבור סוג מכוניות מרוץ "IndyCar" .

בשנות החמישים בנתה Halibrand חישוקים עבור מכוניות מרוץ המוגדרות "Sprint car racing" .

כיום הגלגלים מיוצרים תוך שימוש בטכניקות הליהוק של מגנזיום, במוצרי היציקה המובילים של מגנזיום Motorsport כדי להבטיח את קוטר הצמיג ואטימה מדויקת. שיפורים אלה על הגלגל המקורי מסוג "טיובלס" בא כדי לאפשר את השימוש של צמיגים ללא צינורות. כל גלגלי המגנזיום נתפסים בתהליך של הספגה כפולה ובדיקת לחץ סופית, המבטיחה איטום נכון וללא איבוד אוויר.

כיום החברה מהווה חלק מחברת Holley.

==יתרונות חישוקי מגנזיום==
*חישוקי מגנזיום המכונים חישוקי סגסוגת קלה, או ג'נטים, מיוצרים מסגסוגת חומרים, הכוללת סוגי מתכת שונים וחומרים נוספים, שמטרתם לחזק את הג'אנטים ולהבטיח את עמידותם לאורך זמן. מקורו של השם חישוקי מגנזיום הוא בכך שהמרכיב העיקרי בג'אנטים הראשונים, שהוצגו בשנות ה-60, אכן היה מגנזיום, אך כיום המתכת העיקרי במרבית הג'אנטים היא אלומיניום.
*משקל חישוקי המגנזיום נמוך יותר ממשקל חישוקי הברזל, דבר המסייע למערכת המתלים "להיצמד" לכביש ובכך לתרום לאחיזת הכביש ולשיפור איכות הנסיעה.
*חישוקי מגנזיום מפחיתים את משקל הרכב הכללי ובפרט את הנתון המכונה "משקל בלתי מוקפץ " – שאשר כבר משמו ניתן להבין שהכוונה היא למשקל של הרכב שאינו נתמך על ידי בולמי הרכב ואינו "יושב" במשקלו על הקפיצים, ולפיכך מובן שהמכלולים היחידים אליהם מתייחס המונח משקל לא מוקפץ הוא הצמיגים – כולל הג'אנטים.
*חישוקי מגנזיום מאפשרים קירור יעיל יותר לבלמים
*חישוקי מגנזיום נשברים בקלות יותר מחישוקי ברזל, אבל עצם שבירתו עוצרת את האנרגיה של המכה (ג'אנט ברזל אמנם לא ישבר אבל יתעקם ויעביר את אנרגיית המכה לצמיג עצמו).

==קישורים חיצוניים==
*[http://openwheel33.com/paint-schemes/1964-paint-schemes/ שלושים ושלוש מכוניות המרוץ ממרוץ "Indianapolis 500 Mile" שנת 1964]
*
*[https://www.holley.com/brands/halibrand/ חברת "Halibrand" ]

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות אמריקאיות
קטגוריה:מכוניות
NGC 185

NGC 185 או קולדוול 18 היא גלקסיה אליפטית ננסית (לפעמים מסווגת כאליפסואידית ננסית) שנמצאת בקבוצת הכוכבים קסיופאה במרחק של כ-2 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצה המקומית. הגלקסיה נמצאת כ-7 מעלות מצפון למרכזה של גלקסיית אנדרומדה, כמעלה ממערב לכוכב ο (אומיקרון) בקסיופאה. כמעלה ממערב-צפון-מערב לה נמצאת הגלקסיה NGC 147.

==היסטוריה==
לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 9.2 והיא התגלתה ב-30 בנובמבר 1787 על ידי האסטרונום הגרמני ויליאם הרשל והוכנסה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1789 תחת הציון H II.707, כשהיא מתוארת כערפילית בהירה למדי, גדולה מאוד, עגולה באופן לא-סדיר ומתבהרת בהדרגה לכיוון מרכזה. בנו, ג'ון הרשל, הכניס אותה לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים תחת הציון GC 90, ובשנת 1888 ג'ון דרייר כלל אותה בקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 185, כשהיא מתוארת כפי שתוארה על ידי הרשל. בשנת 1944 זיהה האסטרונום ולטר באדה שמדובר בגלקסיה והעריך את המרחק אליה בכ-665,000 שנות אור, ולכן קבע שהיא שייכת לקבוצה המקומית. 

==מאפיינים==
גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-8.2 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-4,800 שנות אור, מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כשתי אלפיות ממסת שביל החלב, אך רק כ- מסות שמש ממנה היא מסת הכוכבים הנראים שבה, כך שלמעלה מ-90% ממסתה היא חומר אפל שטיבו אינו ידוע. המרחק הזוויתי בין NGC 185 ובין NGC 147 הוא פחות ממעלה ולו המרחק שלה ושל NGC 147 משביל החלב היה דומה, אז המרחק בינה ובין NGC 147 היה פחות מ-40,000 שנות אור, ומכיוון שלשתיים מהירות רדיאלית דומה, הן היו קשורות כבידתית זו לזו, אולם מדידות עדכניות יותר מראות שהמרחק ביניהן גדול בהרבה והוא לפחות 200,000 שנות אור כך שככל הנראה אין קשר ביניהן. המתכתיות של NGC 185 היא נמוכה ועומדת על 5% מהמתכתיות של השמש, ורוב אוכלוסיית הכוכבים שלה זקנה, אך בניגוד ל-NGC 147 שבה אין יצירה של כוכבים חדשים, ב-NGC 185 יש גם אוכלוסייה של כוכבים צעירים חמים. נראה ש-NGC 185 היא גלקסיית לוויין של גלקסיית אנדרומדה והיא מקיפה את מרכזה במרחק שנע בין 460,000 שנות אור ובין 720,000 שנות אור בזמן הקפה של כ-6 מיליארד שנים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצת הכוכבים קסיופאה
קטגוריה:גלקסיות לווייניות של גלקסיית אנדרומדה
קטגוריה:גלקסיות אליפטיות ננסיות
קטגוריה:הקטלוג הכללי החדש
רמו פרוילר

רֵמוֹ מרקו פְרוֹילֶר (בגרמנית: Remo Marco Freuler; נולד ב-15 באפריל 1992) הוא כדורגלן שווייצרי המשחק בעמדת הקשר בבולוניה בהשאלה מנוטינגהאם פורסט ובנבחרת שווייץ.

==קריירת מועדונים==
פרוילר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הינויל, בגיל 13 הצטרף לוינטרטור. בסוף עונת הצטרף לקבוצה הבוגרת וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-1 במאי בניצחון 0–3 נגד שפהאוזן.

בקיץ חתם בגראסהופרס ציריך בה שיחק רוב העונה בקבוצת הנוער, ולקראת סיום העונה הצטרף לקבוצה הבוגרת.

בינואר חזר לווינטרטור מהליגה השווייצרית השנייה. ב-4 במרץ 2012 הבקיע צמד בניצחון 1–4 נגד קריינס. וינרטור דורגה במקום העשירי בליגה טרם הגעתו, ופרוילר הצליח לעזור לקבוצה לסיים את העונה במקום הרביעי.

ב-18 בפברואר 2014 פרוילר חתם בלוצרן מליגת העל השווייצרית. ב-2 במרץ פרוילר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד סנט גאלן. עונת הייתה עונת השיא של פרוילר בקריירה, בה הוא כבש שבעה שערים ובישל חמישה ב-33 משחקי ליגה.

ב-19 בינואר 2016 פרוילר חתם באטאלנטה מהסרייה א' תמורת 2 מיליון אירו. ב-7 בפברואר פרוילר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד אמפולי. ב-2 במאי 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד נאפולי.

ב-14 באוגוסט 2022 חתם פרוילר בנוטינגהאם פורסט. ב-28 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה, בהפסד 0–2 לטוטנהאם הוטספר.
ב-1 בספטמבר 2023 עבר לבולוניה בהשאלה.

==קריירה בינלאומית==
ב-1 ביוני 2017 פרוילר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שווייץ בניצחון 0–1 נגד .

פרוילר נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018.

נכלל בסגל נבחרת שווייץ לטורניר מונדיאל 2022. נכלל בסגל נבחרת שווייץ ליורו 2024.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים שווייצרים
קטגוריה:קשרי כדורגל שווייצרים
קטגוריה:כדורגלני וינטרטור
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:כדורגלני לוצרן
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:כדורגלני נוטינגהאם פורסט
קטגוריה:כדורגלני בולוניה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שווייץ
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1992
ישראל כהן (עיתונאי)

ישראל אברהם כהן (נולד בי"ב באדר ה'תשמ"ב, 7 במרץ 1982) הוא עיתונאי חרדי ישראלי. פרשן פוליטי ברדיו קול ברמה ובמספר קווי נייעס ובעל טור דעה בעיתון "הארץ" ובאתר מאקו.

==ביוגרפיה==
כהן נולד וגדל בבני ברק, בוגר ישיבת חזון נחום וחסיד ויז'ניץ. בהיותו נער צעיר נפצע קשה בפיגוע לאחר שבקבוק תבערה הושלך על האוטובוס בו נסע. לאחר נישואיו למד תקופה בכולל אברכים, ולאחר מכן השתלב ככתב בשבועון "מרכז העניינים". בשנת 2010 עבר לאתר "כיכר השבת" ושימש ככתב בכיר. באוגוסט 2018 עזב את עבודתו ב"כיכר השבת", והחל לשמש כפרשן פוליטי ברדיו החרדי קול ברמה, שם הוא מגיש מדי שבוע את התוכנית "על הקצה", יחד עם העיתונאי יעקב גרודקה.

כהן מרבה לסקר את התחום הפוליטי החרדי וכן את חצרות הרבנים והאדמו"רים. מלבד בעיתון "הארץ" כותב טורי דעה מדי פעם בעיתון "בקהילה".

כמו כן כהן עורך סיורים בבני ברק להכרת המגזר החרדי לאוכלוסייה הכללית.

נשוי לגולדה ואב לבן.

==עיתונות==
בינואר 2018 חשף תיעוד של חבר הכנסת משה גפני מספר על הסכם סודי בין המפלגות החרדיות לבין בנימין נתניהו שיאכוף את חוק המרכולים. כשנה לאחר מכן התנצל בפני גפני על הפרסום.

לקראת יום השואה ה'תשע"ח עורר סערה בטור שבו תמך בזכותם של חרדים לא לעמוד בצפירה. בשנת תשפ"א שינה את עמדתו, עמד בצפירה ואמר פרקי תהילים לעילוי נשמת החללים.<ref></ref>

במאי 2018 פרסם תמונה שבה נראה שגריר ארצות הברית בישראל דייוויד פרידמן מחזיק תמונה של הר הבית שבה הוחלף מסגד אל-אקצא בהדמיית בית המקדש. הפרסום גרר ביקורת על כהן בעיתון החרדי יתד נאמן.

באוגוסט 2018 חייב בית משפט השלום בירושלים את מערכת "כיכר השבת" יחד עם כהן ועיתונאי נוסף, בתשלום של 22,000 ש"ח בגין לשון הרע, בעקבות פרסומים באתר בשנת 2011 שהגדירו אדם כ.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.haaretz.co.il/misc/writers/WRITER-1.2940199 מאמריו של ישראל כהן], באתר הארץ
* [https://mobile.mako.co.il/opinions-israel_cohen מאמריו של ישראל כהן], באתר Mako
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים חרדים ישראלים
קטגוריה:סגל רדיו קול ברמה
קטגוריה:עיתונאי קווי הנייעס
קטגוריה:חסידי ויז'ניץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
סאנסקי מוסט

סָאנְסְקִי מוֹסְט (בבוסנית: Sanski Most) היא עיר ורשות מקומית בצפון הפדרציה של בוסניה והרצגובינה אשר בבוסניה והרצגובינה.

==היסטוריה==
האזכור הראשון בכתובים ליישוב במקום הוא מ-1244, עת נשלט האזור על ידי בלה הרביעי, מלך הונגריה. ב-1499 נכבש האזור על ידי צבאותיו של באיזיט השני, סולטאן האימפריה העות'מאנית. העות'מאנים פעלו לאיסלום האזור וביצעו טרנספר אוכלוסיות בחבל. שלטון העות'מאנים נמשך קרוב ל-400 שנים. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) במסגרתה הובסו העות'מאנים, השתלטה האימפריה האוסטרו-הונגרית דה פקטו על אזור בוסניה וב-1908 סיפחה אותו דה יורה. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה נמנו ביישוב 2,232 תושבים ומהם: 1,249 מוסלמים, 679 סרבים, 249 קרואטים ו-55 יהודים (41 ספרדים ו-14 אשכנזים). לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה סאנסקי מוסט בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה.

ב-6 באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. בהמשך, נמסר אזור בוסניה לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה. ב-2 ביולי 1944 שוחררה סאנסקי מוסט על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו ובהמשך נכללה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 החל תהליך התפרקותה האלים של יוגוסלביה וכחלק ממנו פרצה מלחמת בוסניה. במהלך המלחמה, נכבשה סאנסקי מוסט על ידי צבא רפובליקת סרפסקה ובוצע טיהור אתני של מוסלמים. ב-1995 עלה בידי צבא בוסניה והרצגובינה להשתלט על העיר, כאשר הכוחות הנסוגים ובכלל זה מיליציית משמר המתנדבים הסרבי בפיקודו של ז'לקו רזנטוביץ' פוגעים באוכלוסייה המקומית הבוסניאקית והקרואטית.

לאחר המלחמה נכללה העיר בשטחי בוסניה והרצגובינה ועברה תהליכי שיקום ותיעוש מהירים.

==הקהילה היהודית==
בסאנסקי מוסט התגוררה קהילה יהודית ספרדית קטנה, המתועדת לפחות מראשית המאה ה-20. ב-1903 הוקם בית העלמין הקהילתי קְרוּהָרִי (בבוסנית: “Kruhari"). בית העלמין משתרע על שטח של 200 מטר מרובע. ב-1921 נמנו ביישוב 66 יהודים. לאחר מלחמת העולם הראשונה החלה בקהילה פעילות ציונית ענפה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בסאנסקי מוסט 94 יהודים. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, הועבר האזור לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה והוחל ברדיפות יהודים. בני הקהילה גורשו למחנות ההשמדה ואיש לא ניצל.

ב-1972 הוקמה בשטח בית העלמין אנדרטה לזכר קרבנות מלחמת העולם השנייה ובכלל זה יהודי האזור, ומשולבים בה סמל המגן דוד והצלב הנוצרי. האנדרטה ניזוקה במהלך מלחמת בוסניה ולא תוקנה. נכון ל-2005 היה בית העלמין קיים בשטח העיר. בית העלמין הוקף גדר אבן שבורה בחלקה, ללא שער כניסה ולא תוחזק. במקום פזורות מצבות, כולן תוארכו למאה ה-20 והכיתוב עליהן היה בעברית ובסרבו-קרואטית.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: ערים
סאנסקי מוסט
יחסי איחוד האמירויות הערביות – ערב הסעודית

יחסי איחוד האמירויות הערביות–ערב הסעודית (בערבית: العلاقات السعودية الإماراتية) הם היחסים הדיפלומטיים בין איחוד האמירויות הערביות ובין הממלכה הערבית הסעודית. שתי המדינות חברות בארגון המדינות הבלתי מזדהות, ארגון לשיתוף פעולה אסלאמי ובליגה הערבית.

== היסטוריה ==

=== לפני הכרזת מדינת האמירויות (1960-1971) ===
ערב הסעודית הייתה בין המדינות הערביות היחידות שלא הכירו באיחוד האמירויות הערביות. הסיבה לכך היא בשל סכסוכי גבול מתמשכים על אזורים שונים במדינת האמירויות. כגון, אל בוריימי שהיה בבעלות (דה פקטו) ממשלת עומאן. ממשלות ערב הסעודית ואיראן טענו ששטחים מסוימים באיחוד האמירויות הערביות שייכים למדינתם. סכסוכים אלה החלו להתגבר בשנות ה-60, עקב גילוי נפט רבים וצמיחת הכלכלה במדינה.

בשנת 1990, ממשלת עיראק האשימה את איחוד האמירויות הערביות ואת כווית בהפקה מוגברת של נפט. מדינת האמירויות נלחמה בעיראק והביאה לשחרור כווית, מה שגרם לשיפור מעגל קשרי החוץ שלה. עם זאת, ערב הסעודית בדומה לאיראן, המשיכה להתנגד לקבלת עצמאותה.

=== לאחר הכרזת העצמאות (1971-היום) ===
לאחר קבלת העצמאות של מדינת איחוד האמירויות הערביות, היחסים בינה לבין ערב הסעודית נשארו עוינים וקרים. עם זאת, הסכסוך הגבולי בין המדינות נפתר בשנת 1974, כאשר חלק מהכפרים של מדינת האמירויות הועברו לבעלות ממשלת עומאן וערב הסעודית. לאחר מכן, היחסים בין המדינות השתפרו והיקף הסחר ביניהם החל להתפתח משנה לשנה. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו בסוף שנת 1974. 

היחסים בין המדינות התחזקו אף יותר לאחר עלייתו של מוחמד בן סאלמן שפיתח יחסים אישיים טובים עם מוחמד בן זאיד, שליט מדינת איחוד האמירויות הערביות. בשל קרבתם הגאוגרפית, המדינות מקיימות קשרים בתחומים רבים כגון התיירות, המסחר, הכלכלה, תרבות ועוד. נכון לשנת 2008, כ-5000 סעודים חיים באיחוד האמירויות הערביות.

בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-21, התחוללה הידרדרות ביחסים בין המדינות בגלל מחלוקות כלכליות ומדיניות.<ref></ref><ref></ref>

== יחסים כלכליים ==

* בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מערב הסעודית לאיחוד האמירויות הערביות הייתה 8.15 מיליארד דולר אמריקאי והיא כללה מכוניות, חלב, גבינה, שמן דקלים, סבון, זהב, תכשיטים, טורבינות גז, פסטה, מיצי פירות, פירות טרופים, גוררת ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאיחוד האמירויות הערביות לערב הסעודית הייתה 8.93 מיליארד דולר אמריקאי והיא כללה ציפויי נחושת, זהב, תכשיטים, מכוניות, גלידה, נפט, סוכר, שוקולד, פסטה, ערכות קפה ותה, מרגרינה, ענבים ועוד.

== ייצוג ==

* איחוד האמירויות הערביות מיוצגת בערב הסעודית על ידי קונסוליה כללית בג'דה ועל ידי שגרירות שהיא מחזיקה בריאד, בירת ערב הסעודית.

* ערב הסעודית מיוצגת באיחוד האמירויות הערביות על ידי קונסוליה כללית בדובאי ושגרירות שהיא מחזיקה באבו דאבי, בירת איחוד האמירויות הערביות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יאן סלוט

רומק יאן ברנרד סלוט (27 באוגוסט 1945 - 11 ביולי 1999) היה מהנדס אלקטרוניקה הולנדי. בשנת 1995 הוא טען כי גילה שיטה מהפכנית לדחיסת נתונים אותה כינה בשם "שיטת הקידוד הדיגיטלי של סלוט". לטענתו, הוא יכול לדחוס מידע של סרט שלם לתוך 8 קילובייטים בלבד - שיטת דחיסת נתונים ואחסון שאינה בת השגה אפילו בימינו. הוא מת ב-11 ביולי 1999 בפתאומיות מהתקף לב, ימים ספורים לפני שעמד לחתום על חוזה למכירת המצאתו. האופן בו עבדה שיטת הדחיסה שלו לא התגלה מעולם, ומאז מותו לא קם ממציא עם הצהרה על תגלית דומה או קרובה לה.

==ביוגרפיה==
סלוט היה הבן האחרון מבין שלושה ילדים. אביו של סלוט, שהיה מנהל בית ספר, עזב את המשפחה זמן קצר לאחר לידתו. סלוט נרשם לבית ספר הולנדי טכני אך נשר במהרה מהלימודים והחל לעבוד בתחנת רדיו. לאחר שהשלים שירות חובה בשורות הצבא ההולנדי, השתקע סלוט באוטרכט יחד עם אשתו. הוא עבד עבור פיליפס אלקטרוניקה בעיר איינדהובן, אך פרש מן העבודה בשנת 1978 לאחר שנה וחצי, עבר לצפון הולנד לעיר חרונינגן והחל לעבוד בחנות וידאו ואודיו בעיר. לאחר מכן שוב העתיק את מקום מגוריו, הפעם לניווחיין, שם פתח עסק עצמאי והתפרנס מתיקון טלוויזיות ומכשירי סטריאו.

בשנת 1984 החל סלוט להתעניין בעולם המחשוב ולמד לתכנת על דגמי המחשבים האישיים הראשונים בזמנו, דוגמת הקומודור 64 ומקביליו. באותה תקופה עלה בראשו הרעיון לפתח שירות תיקונים ארצי שיכלול מאגר מידע המכיל את כל נתוני התיקונים. רעיון זה הוא שהוביל לצורך למצוא שיטה לאחסן נתונים רבים בצורה יעילה וחסכונית יותר.

==שיטת הקידוד של סלוט==
בשנת 1995, סלוט טען כי פיתח שיטה לאחסן מידע של סרט באורך שלם (כשעה וחצי) על גבי התקן בעל קיבולת של 8 קילובייט בלבד. לצורך השוואה, בשיטה המתקדמת ביותר בימינו, סרט באיכות נמוכה דורש פי 10,000 יותר שטח אחסון, ואילו סרט באיכות גבוהה דורש לערך פי 175,000 יותר שטח אחסון מהערך בו נקב סלוט.

בשנת 1996 מצא סלוט משקיע ליזם שלו, הולנדי בשם ג'וס ון רוסום (Rossum) שעבד בתחום הסיגריות. באותה שנה, הם רשמו פטנט על המצאתו של סלוט למשך 6 שנים בהולנד, סלוט נרשם כממציא הפטנט ואילו ון רוסום כבעל הפטנט.

למרות הפנטסטיות המוגזמת לכאורה שבמיזם, היו משקיעים שראו בו פוטנציאל. בשנת 1999 משקיע בשם מרסל בואקהורן (Boekhoorn) הצטרף לצוות. במרץ 1999 הוצגה שיטת הקידוד בפני רואל פייפר (Pieper), מבכירי המנהלים בפיליפס. פייפר עזב את תפקידו בחברת פיליפס ובחודש מאי 1999 הצטרף לצוותו של סלוט בתור מנכ"ל, שם החברה נקרא The Fifth Force ("הכוח החמישי") כפרפרזה על ארבעת כוחות היסוד בטבע ועל הכוח ה"חמישי"- המידע.

==מותו==
ב-11 ביולי 1999 יאן סלוט נמצא מת בחצר ביתו, כפי הנראה הוא מת מהתקף לב. הוא מת יום אחד בלבד, לפני שיכל לחתום על חוזה משמעותי עם רואל פייפר, מבכירי המנהלים בחברת פיליפס.

משפחתו נתנה את הסכמתה לבצע בו נתיחה שלאחר המוות, אך נתיחה שכזו לא בוצעה בפועל. הוא הותיר אחריו אישה ושלושה ילדים.

טום פרקינס (Perkins), יזם ומשקיע אמריקאי, הסכים להשקיע בטכנולוגיה לאחר מותו של סלוט. פרקינס ופייפר היו עתידים לעשות הון רב ולהמשיך לפתח את הטכנולוגיה שסלוט הגה, אלא שרכיב חשוב בטכנולוגיית הקידוד, מהדר שהיה מותקן על דיסקט, אבד ועל אף מאמצים רבים מעולם לא נמצא.

==קישורים חיצוניים==
* רן לוי, [https://www.osimhistoria.com/osimhistoria/oh_ep_312 האם ניתן לדחוס סרט שלם לתוך 8 ק"ב? חלק א'], [https://www.osimhistoria.com/osimhistoria/oh_ep_314 חלק ב'], בפודקאסט "עושים היסטוריה"

==הערות שוליים==

קטגוריה:המצאות אבודות
קטגוריה:דחיסת נתונים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1945
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1999
פרננדו, דוכס ויזאו

פרננדו, דוכס ויזאו (בפורטוגזית: Fernando de Portugal, Duque de Viseu; 17 בנובמבר 1433 - 18 בספטמבר 1470), היה בנו של דוארטה, מלך פורטוגל, ואביו של מנואל הראשון, מלך פורטוגל.

==ביוגרפיה==
פרננדו נולד באלמיירי ב-17 בנובמבר 1433, לדוארטה, מלך פורטוגל וללאונור מאראגון, מלכת פורטוגל, בתם של פרננדו הראשון, מלך אראגון ולאונור אורקה מקסטיליה, רוזנת אלבורקרקה. בשנת 1438 מת אביו, ואחיו אפונסו החמישי, מלך פורטוגל ירש את כס המלכות, ואילו פרננדו קיבל את התואר נסיך פורטוגל. בשנת 1451 נולד אחיינו ז'ואאו, נסיך פורטוגל, אולם הוא מת לאחר זמן קצר, ופרננדו חזר להיות יורש העצר. בשנת 1452 נולדה אחייניתו ז'ואנה, נסיכת פורטוגל, אשר הפכה ליורשת העצר, וזמן קצר לאחר מכן הוא ניסה לברוח למדינה אחרת בחיפוש אחר הרפתקה, אולם אחיו שלח אחריו את כוחותיו והם אילצו אותו לחזור לפורטוגל. בשנת 1453 קיבל פרננדו את התואר דוכס בז'ה, ובשנת 1458 הוא התלווה לאחיו במסעו לצפון אפריקה. בשנת 1460 קיבל פרננדו את התואר דוכס ויזאו, ובשנת 1468 הוא פיקד על מסע למרוקו וכבש את קזבלנקה. ב-18 בספטמבר 1470 מת פרננדו בסטובל, ובשנת 1495 הוכתר בנו כמנואל הראשון, מלך פורטוגל.

==משפחתו==
בשנת 1447 התחתן פרננדו עם ביאטריש מפורטוגל, דוכסית ויזאו, בתם של ז'ואאו, מושל פורטוגל ואיזבל מברסלו, ממנה היו לו 10 ילדים:
* ז'ואאו, דוכס ויזאו (1448–1472)
* דייגו, דוכס ויזאו (1450–1484)
* לאונור מוויזאו (1458–1525), התחתנה עם ז'ואאו השני, מלך פורטוגל
* איזבלה מוויזאו (1459–1521), התחתנה עם פרננדו השני, דוכס ברגנסה
* דוארטה מוויזאו (1462)
* דיניש מוויזאו (1464)
* קתרינה מוויזאו (1465)
* סימאו מוויזאו (1467)
* סימאו מוויזאו (1468)
* מנואל הראשון, מלך פורטוגל (1469–1521)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בית אביש
קטגוריה:ילידי 1433
קטגוריה:נפטרים ב-1470
ביאטריש מפורטוגל, דוכסית ויזאו

ביאטריש מפורטוגל, דוכסית ויזאו (בפורטוגזית: Beatriz de Portugal, Duquesa de Viseu; 13 ביוני 1430 - 30 בספטמבר 1506), הייתה אמו של מנואל הראשון, מלך פורטוגל.

==ביוגרפיה==
ביאטריש נולדה ב-13 ביוני 1430, לז'ואאו, מושל פורטוגל ולאיזבל מברסלוש, בתם של אפונסו הראשון, דוכס ברגנסה וביאטריש פריירה דה אלווים. בשנת 1447 התחתנה ביאטריש עם בן דודה פרננדו, דוכס ויזאו, ממנו היו לה 10 ילדים. ביאטריש הייתה דודתה של איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה, ובשנת 1479 הביאה לחתימת הסכם אלקסובאש בינה לבין חואנה, מלכת קסטיליה, שסיים את מלחמת הירושה הקסטיליאנית. בשנת 1470 מת בעלה פרננדו, ובשנת 1495 הוכתר בנה כמנואל הראשון, מלך פורטוגל, לאחר שז'ואאו השני, מלך פורטוגל מת ללא ילדים. ב-30 בספטמבר 1506 מתה ביאטריש בגיל 76, והיא נקברה על יד בעלה.

==משפחתה==
בשנת 1447 התחתנה ביאטריש עם פרננדו, דוכס ויזאו, ממנו היו לה 10 ילדים:
* ז'ואאו, דוכס ויזאו (1448–1472)
* דייגו, דוכס ויזאו (1450–1484)
* לאונור מוויזאו (1458–1525), התחתנה עם ז'ואאו השני, מלך פורטוגל
* איזבלה מוויזאו (1459–1521), התחתנה עם פרננדו השני, דוכס ברגנסה
* דוארטה מוויזאו (1462)
* דיניש מוויזאו (1464)
* קתרינה מוויזאו (1465)
* סימאו מוויזאו (1467)
* סימאו מוויזאו (1468)
* מנואל הראשון, מלך פורטוגל (1469–1521)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נשות אצולה פורטוגזיות
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-15
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1430
קטגוריה:נפטרים ב-1506
נבחרת הולנד בכדורגל חופים

הנבחרת הלאומית של הולנד בכדורגל חופים מייצגת את הולנד בתחרויות כדורגל חופים בינלאומיות ונמצאת בפיקוחה של התאחדות הכדורגל ההולנדית.

==הסגל הנוכחי==
סגל נכון ליולי 2016

מאמן: מתיאו מארוצ'י

===צוות מקצועי===
* עוזר טכני: רואל ליפדן
* מנהל הקבוצה: דני דה יונג

==שיא תחרותי==
===מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים (אופ"א)===

{| class="wikitable" style="text-align: center;font-size:90%;"
!colspan=11|מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים
|-
!width=125|שנה
!width=150|סיבוב
!width=35|משחקים
!width=35|ניצחונות
!width=35|ניצחונות בהארכה
!width=35|ניצחונות בפנדלים
!width=35|הפסדים
!width=35|שערי זכות
!width=35|שערי חובה
!width=35|הפרש שערים
!width=35|נקודות
|-
| 2008 || - || 3 || 0 || 0 || 1 || 2 || 10 || 13 || 3- || 1
|-
| 2009 || - || 4 || 2 || 0 || 0 || 2 || 16 || 17 || 1- || 6
|-
| 2011 || - || 4 || 2 || 0 || 0 || 2 || 12 || 17 || 5- ||6
|-
| 2013 || - || 8 || 5 || 0 || 1 || 2 || 31 || 24 || 7+ || 16
|-
| 2015 || - || - || - || - || - || - || - || - || - || -
|-
| 2017 || - || 3 || 1 || 0 || 0 || 2 || 4 || 17 || 13- || 3
|-
| 2019 || - || - || - || - || - || - || - || - || - || -
|-
!סך הכל || 5/7 || 22 || 10 || 0 || 2 || 10 || 73 || 88 || 15- || 32
|}

==הישגים==
גביע העולם בכדורגל חופים
* מקום שמיני (1): 1995

אליפות אירופה בכדורגל חופים
* סגנית (1): 2008

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.beachsoccer.com/teams/Netherlands דף הנבחרת] באתר הרשמי של כדורגל החופים

==הערות שוליים==

הולנד
כדורגל חופים
קטגוריה:הולנד: כדורגל
אגם בארייר

אגם בָּארִייֵר או אגם בֵּרִייֵר (באנגלית: Barrier Lake; מילולית: "אגם המחסום") הוא אגם מלאכותי (מאגר מים) בקצה הצפוני של אזור קאנאנאסקיס, בפרובינציית אלברטה שבקנדה.

חופיו המזרחיים של האגם מצויים בשטח הפארק הפרובינציאלי עמק בואו.

==היסטוריה==

האגם הוקם על מנת ליצור תחנת כוח הידרואלקטרי באמצעות סכירת נהר קאנאנאסקיס. הסכר מייצר מדי שנה כ-40,000 מגה ואט/שעה.

==תיירות ונופש==
האגם משמש גם עבור פעילויות נופש ותיירות. לחופיו שבילי הליכה המקיפים את האגם, ובחורף השבילים משמשים לסקי קרוס קאונטרי). בחופו המזרחי של האגם מצוי מרכז מבקרים. מותר לבצע סקי מים על האגם, אולם פעילות זו אינה מתבצעת בשל טמפרטורת המים הנמוכה.

האגם היה אתר הסרטה של הסרט אקס-מן.

== קישורים חיצוניים==

* [https://www.albertaparks.ca/parks/kananaskis/bow-valley-pp/information-facilities/kananaskis-contacts/barrier-lake-visitor-information-centre/ אגם בארייר] - אתר רשמי
* [http://www.tourismcanmore.com/things-to-do/barrier-lake אגם בארייר] באתר הרשמי של קאנמור
* [https://www.alltrails.com/trail/canada/alberta/barrier-lake-trail מסלול ההליכה לצד אגם בארייר] באתר alltrails
* [http://hikingwithbarry.com/2011/07/12/barrier-lake-lookout-kananaskis-hiking-alberta תיאור מסלול ההליכה סביב האגם ותמונות מן המסלול]
* [https://www.yr.no/place/Canada/Alberta/Barrier_Lake/ מזג אוויר עדכני עבור אגם בארייר]
** [https://www.yr.no/place/Canada/Alberta/Barrier_Lake/statistics.html סטטיסטיקות מזג אוויר עבור אגם בארייר]

==הערות שוליים==

בארייר
ויקטוריה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין

ויקטוריה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (בגרמנית: Prinzessin Viktoria Adelheid von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg; 31 בדצמבר 1885 – 3 באוקטובר 1970), הייתה סבתו של קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה.

==ביוגרפיה==
ויקטוריה אדליידה נולדה ב-31 בדצמבר 1885 בגרינהולץ, שלזוויג-הולשטיין, לפרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג ולקרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, בתם של פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ואדלהייד, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג.

ב-11 באוקטובר 1905 התחתנה ויקטוריה אדליידה עם קרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה, אותו שידך לה דודה וילהלם השני, קיסר גרמניה, ונולדו להם 5 ילדים. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה קרל אדוארד מונה לגנרל בצבא הגרמני ושירת בחזית המזרחית. לאחר המלחמה הוא הודח, כמו יתר בני המלוכה הגרמניים, מכס השלטון כתוצאה מהמהפכה הגרמנית, כל תאריו הבריטיים נשללו גם הם על פי חוק שלילת התארים 1917 מכיוון שנלחם בבריטניה ובעלות בריתה במלחמה.

לאחר מלחמת העולם השנייה נמלטו השניים לאחוזתם בגרינברג שבאוסטריה, בעקבות תפיסת נכסי המשפחה בתורינגיה על ידי ברית המועצות. בשנת 1954 מת בעלה קרל אדוארד, וב-3 באוקטובר 1970 מתה ויקטוריה אדליידה בביתה בגרינברג, ונקברה באחוזת המשפחה בקובורג.

==משפחתה==
קרל אדוארד ואשתו ויקטוריה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין
ב-11 באוקטובר 1905 התחתנה ויקטוריה אדליידה עם קרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
* יוהאן לאופולד, נסיך הכתר של סקסוניה-קובורג-גותה (1906–1972)
* זיבילה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה (1908–1972)
* הוברטוס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה (1909–1943)
* קרולינה מטילדה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה (1912–1983)
* פרידריך יוזיאס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה (1918–1998)

==אילן יוחסין==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:נסיכות דניות
קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג
קטגוריה:ילידות 1885
קטגוריה:נפטרות ב-1970
אהלי אל-ח'ליל

אהלי אל ח'ליל (בערבית: أهلي الخليل - "אהלי" פירושו לאומית) היא קבוצת כדורגל מהעיר חברון, המשחקת בליגת העל הפלסטינית.

==היסטוריה==
אהלי אל ח'ליל הוקמה בשנת 1974 וקרויה של שם קבוצת אל-אהלי המצרית. כאשר הוקמה ליגת העל הפלסטינית על ידי הרשות הפלסטינית בשנת 1998 הצטרפה לליגה. אל-אהלי הוא המועדון הראשון בליגת העל הפלסטינית שהעסיק מאמן אירופאי, בשנת 2014 אימן את הקבוצה סטפנו קוזין האיטלקי.

בעונת 2014/2015 הקבוצה זכתה לראשונה בגביע פלסטין, לאחר שזכתה בגביע הגדה והתמודדה בגמר נגד מחזיקת גביע מחוז עזה, אל איתיחאד שג'עיה וניצחה אותה בסיכום שני המשחקים 2:1. בעונת 2015/2016 שוב זכתה הקבוצה בגביע פלסטין לאחר שניצחה את שבאב ח'אן יונס מחזיקת הגביע במחוז עזה 2:1 בסיכום שני המשחקים.

בעונת 2016/2017 הצטרף לקבוצה כמאמן סלמאן עמר, קפטן הפועל ירושלים לשעבר. הקבוצה זכתה בגביע הגדה המערבית לאחר ניצחון על שבאב אל-ח'ליל בפנדלים אך הפסידה בגמר גביע פלסטין לשבאב רפיח.

בינואר 2016 חתם באהלי שאדי שעבאן, לשעבר שחקן מכבי חיפה.

==אצטדיון==
הקבוצה משחקת באצטדיון אל-חוסיין אבן אל-עלי. באצטדיון כ-12,500 מקומות ישיבה.
==הישגים==
* גביע הגדה המערבית
** 2014/2015
** 2015/2016
** 2016/2017
* גביע פלסטין
** 2014/2015
** 2015/2016

==השתתפות במפעלים הקבוצתיים של ההתאחדות לכדורגל של אסיה==
ליגת העל הפלסטינית מסונפת להתאחדות לכדורגל של אסיה (באנגלית: Asian Football Confederation, ראשי תיבות AFC). אהלי אל-ח'ליל השתתפה בתחרות גביע AFC של ההתאחדות בשנת 2017.
==קישורים חיצוניים==
* [https://int.soccerway.com/teams/palestine/ahli-qalqilyah אהלי אל-ח'ליל באתר Soccerway]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קבוצות כדורגל מהרשות הפלסטינית
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1974
קטגוריה:חברון: ספורט
צסק"א מוסקבה (בנדי)

צסק"א מוסקבה היה מועדון בנדי רוסי, חלק מאגודת צסק"א מוסקבה. זכתה באליפויות ברית המועצות בשנים 1954, 1955, 1957.

הקבוצה הוקמה בשנת 1936 ופורקה ב-1962.

חלק גדול משחקני הקבוצה הרכיבו את קבוצת ההוקי שדה של צסק"א, שהתקיימה בשנים 1954–1956 וזכתה באליפות ברית המועצות בשנים 1955, 1956. בשלושת שנות קיומה נקראה בשם קבוצת מועדון הספורט המרכזי של משרד ההגנה (ברוסית: Команда Центрального спортивного клуба Министерства обороны; בראשי תיבות ЦСК МО).
== תארים ==
* אליפות ברית המועצות:
** זכייה (3): 1954, 1955, 1957
** סגנות (4): 1956, 1958, 1960, 1962
* גביע ברית המועצות:
** זכייה (3): 1939, 1945, 1946

==הערות שוליים==

קטגוריה:צסק"א מוסקבה
קטגוריה:קבוצות בנדי רוסיות
קטגוריה:1936 ברוסיה
צסק"א מוסקבה (כדורעף נשים)

צסק"א מוסקבה היה מועדון רוסי לכדורעף נשים. המועדון התמודד בליגת העל והיה אחד ממועדוני הכדורעף הטובים ביותר יבשת, לאחר שזכה 3 פעמים בליגת האלופות.

בשנת 2008, המועדון פורק בשל בעיות כלכליות.
== תארים ==
אליפות ברית המועצות (6)
*זכייה: 1965, 1966, 1968, 1969, 1974, 1985
*סגנות: 1938, 1962, 1972, 1973, 1977, 1979, 1982, 1987
*מקום שלישי: 1958, 1975, 1980, 1988
גביע ברית המועצות (2)
*זכייה: 1972, 1984
ליגת העל הרוסית:
*סגנות: 1994, 1995, 1996, 1997, 2007
*מקום שלישי: 1992, 1993, 1998, 2000
גביע רוסיה: 3
*זכייה: 1998, 2001, 2005
ליגת האלופות: 3
*זכייה: 1965-66, 1966-67, 1985-86
*סגנות: 1967-68, 1968-69
גביע המחזיקות האירופי: 4
*זכייה: 1972-73, 1973-74, 1987-88, 1997-98
*סגנות: 1974-75
*מקום שלישי: 1988-89, 1995-96, 1996-97
טורניר קבוצות הצמרת הבינלאומי:
*סגנות: 2006-2007

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.cskavolley.ru/ אתר האינטרנט הרשמי של המועדון]
קטגוריה:צסק"א מוסקבה
קטגוריה:קבוצות כדורעף נשים רוסיות
קטגוריה:1936 ברוסיה
אישה טובה (סרט)

אישה טובה (באנגלית: A Good Woman) הוא סרט דרמה אמריקאי-בריטי-איטלקי-ספרדי משנת 2004 בבימויו של מייק בארקר. התסריט שנכתב בידי הווארד הימלסטיין מבוסס על המחזה "מניפתה של ליידי וינדרמיר" מאת אוסקר ויילד. זהו העיבוד הרביעי לקולנוע של המחזה, הראשון הוא סרט אילם משנת 1916, ב-1925 יצא לאקרנים עיבוד של ארנסט לוביטש, וב-1949 יצא הסרט "המניפה" בבימויו של אוטו פרמינגר.

==תקציר עלילה==
הסרט מתרחש בשנת 1930. בסצנת הפתיחה המתרחשת בניו יורק הפאם פאטאל גברת ארלין מגלה שהיא אינה מתקבלת בברכה לא בחברת הגברים מהמעמד הגבוה אותם היא פיתתה, ולא בחברת הנשים בהן היא בגדה. היא מוכרת את תכשיטיה וקונה כרטיס הפלגה לעיר אמאלפי שבאיטליה. שם נראה שהיא שמה עין על רוברט וינדרמיר הנשוי טרי. כשהמכונית שלו נראית לעיתים קרובות חונה ליד הווילה בה היא מתגוררת, הרכלנים משוכנעים שהשניים מנהלים רומן.

מג, אשתו המצטנעת של רוברט, אינה מודעת לכל דברי הרכילות על בעלה שמופצים ברחבי העיר. אבל כשהיא מגלה בפנקס ההמחאות שלו רישום על תשלומים על שם ארלין, היא מתחילה לחשוד בגרוע מכל. מה שהיא לא יודעת זה שלמעשה גברת ארלין היא למעשה אמה, שסוחטת כספים מרוברט בתמורה לשמירת הסוד. מג מתנחמת לפי האימרה "בכי הוא המפלט של המכוערות; נשים יפות עורכות קניות."

בתגובה למה שהיא סבורה שבעלה עשה, מג לובשת במסיבת יום ההולדת ה-21 שלה שמלה חושפנית. למסיבה מגיעה גם גברת ארלין, לבושה בשמלה זהה, בחברתו של לורד אוגוסטוס, גבר עשיר שהתגרש פעמיים ומציע נישואים לארלין. סיבוך נוסף נוצר כשלורד דרלינגטון מתוודה בפני מג על אהבתו ומפציר בה לעזוב את בעלה הסורר כביכול, והיא נענית לבקשתו.

גברת ארלין מוצאת פתק פרידה שכתבה מג לבעלה, ומגלה אותה ביאכטה של לורד דרלינגטון. השתיים נמצאות שם כשמגיעים ליאכטה אוגוסטוס, דרליגטון, רוברט וחברים נוספים. רוברט מופתע לראות שם את המניפה שנתן למג כמתנה ליום הולדתה. מג נמלטת במהירות, וארלין מתגלה לפני הנוכחים וטוענת שהיא לקחה בטעות את המניפה של מג. אוגוסטוס חושב שארוסתו הגיעה לפגישה רומנטית עם דרלינגטון, ומבטל את האירוסים.

רוברט נותן לגברת ארלין סכום כסף גדול כדי שתעזוב את אמאלפי ומבקש ממנה שלא תגלה את זהותה למג. היא מסכימה בחוסר רצון, ומחזירה לו את ההמחאה לפני שהיא נוסעת. במטוס היא מגלה את אוגוסטוס, שנותן לה את המניפה של מג. הוא אומר שמג נתנה לו את המניפה עבורה והסבירה כל מה שקרה. ארלין מקבלת את הצעת הנישואים המחודשת שלו והם יוצאים לעבר מקום בלתי ידוע.

==צוות השחקנים==
* הלן האנט – סטלה ארלין
* סקרלט ג'והנסון – מג וינדרמיר
* מארק אומברס – רוברט וינדרמיר
* סטיבן קמפבל מור – לורד דרלינגטון
* טום וילקינסון – לורד אוגוסטוס
* מילנה ווקוטיץ – הרוזנת לוקינו
* רוג'ר המונד – ססיל
* ג'ון סטנדינג – דמבי
* דיאנה הרדקאסל – ליידי פלימדייל
* ג'יין האו – גברת סטוטפילד

==הפקה==
22 איש מספרד, איטליה, הממלכה המאוחדת וארצות הברית קיבלו קרדיט כמפיקים של הסרט.

הצילומים נערכו במספר אתרים באיטליה: אמאלפי, אטרני , רוולו, סורנטו ורומא.

הכנסות הסרט היו 238,609 דולר ו-6,639,233 במטבעות אחרים, סך הכול נרשמו הכנסות 6,877,842 דולר ברחבי העולם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי דרמה איטלקיים
קטגוריה:סרטי דרמה ספרדיים
קטגוריה:סרטים המבוססים על יצירות אוסקר ויילד
סלומון פוליאקוב

סלומון פוליאקוב (בצרפתית: Salomon Poliakof) נולד במיר בלארוס ב־2 בדצמבר 1889 ונפטר בוורסאי, צרפת ב־1958.
פוליאקוב למד בבית המדרש הרבני של צרפת בפריז בין השנים 1908–1914. הוא היה איש דת יהודי בצבא הצרפתי שזכה להוקרות רבות בהם מספר הערות לשבח: "מעשים של אומץ לב מול פני האויב". זכה בצלב המלחמה 1914–1918.

פוליאקוב היה הרב של  (עיר במחוז מרת ומוזל) לאחר מלחמת העולם הראשונה, הרב הראשי של ליל בין 1921 ל־1933, הרב הראשי של ז'נבה בין 1933 ל־1946, הרב הראשי של ליון בין 1946 ל־1953. הוא כיהן ברבנות ליון לאחר הרב דוד פוירוורקר, הרב של ליון בין 1944 ל־1946, לאחר שזה נבחר לרבנות ניי-סיר-סן.

קטגוריה:רבנים צרפתים
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:רבנים צבאיים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1889
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1958
פרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה

פרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה (באנגלית: Annie Jump Cannon Award in Astronomy) הוא פרס המוענק מדי שנה לנשים על ידי (AAS) עבור הישגים יוצאי דופן בתחום האסטרונומיה. על הזוכות להיות אסטרונומיות תושבות צפון אמריקה, בטווח של חמש שנים מיום קבלת תואר דוקטור, ולתרום תרומה יוצאת דופן או בעלת הישגים מיוחדים באסטרונומיה או בתחומים מדעיים אשר משפיעים ישירות על תחום האסטרונומיה.

הזוכות מוזמנות להרצות בנושא בכנס מדעי של האגודה האמריקאית לאסטרונומיה וכן לפרס כספי של 1,500 דולר.

בין השנים 1973–2004 הפרס הוענק על ידי (AAUW), על סמך ההמלצה של האגודה האמריקאית לאסטרונומיה. החל משנת 2005 האגודה האמריקאית לאסטרונומיה החלה לחלק את הפרס בעצמה. הפרס נקרא על שמה של האסטרונומית האמריקאית אנני ג'אמפ קאנון, והוא הפרס היחיד באסטרונומיה שניתן לנשים בלבד.

==רשימת הזוכות==
[[אנני ג'אמפ קאנון]] 
רשימת הזוכות בפרס אנני ג'אמפ קאנון:
{| border="3" cellpadding="3" class="wikitable" style="margin-bottom: 10px;"
|-
! שנה
!שם הזוכה
|-
! colspan="2" | הוענק על ידי האגודה האמריקאית לאסטרונומיה 
|-
| 1934 
| ססיליה פיין-גפושקין
|-
| 1937 
| שארלוט מור סיטרלי 
|-
| 1940 
| ג'ולי וינטר הנסן 
|-
| 1943 
| אנטוניה מורי
|-
| 1946 
| אמה ויליאמס
|-
| 1949 
| הלן סויר הוג 
|- 
| 1952 
| איידה ברני 
|-
| 1955 
| הלן דודסון פרינס 
|-
| 1958 
| מרגרט מייאל
|-
| 1962 
| מרגרט הארווד 
|-
| 1965 
| אריקה בוהם-ויטנז
|-
| 1968 
| הנרייטה היל סוופ 
|-
! colspan="2" | הוענק על ידי ה-AAUW לפי המלצת ה-AAS
|-
| 1974 
| ביאטריס טינסלי 
|-
| 1976 
| קת'רין גארמני 
|-
| 1978 
| פולה סקודי 
|-
| 1980 
| לי אן וילסון 
|-
| 1982 
|ג'ודי יאנג
|-
| 1984 
| האריאט דינרסטיין 
|-
| 1986 
| רוזמרי וייז 
|-
| 1988 
| קארן ג'ין מיטץ'
|-
| 1989 
| ג'קלין יואיט 
|-
| 1990 
| מג אורי
|-
| 1991 
| ג'יין לו
|-
| 1992 
| אליזבת' לדה 
|-
| 1993 
| סטפי באום
|-
| 1994 
| אנדריאה גז 
|-
| 1995 
| סוזאן מאדן 
|-
| 1996 
| ג'ואן נאג'יטה 
|-
| 1997 
| מא צ'ונג פיי 
|-
| 1998 
| ויקטוריה כספי
|-
| 1999 
| סאלי אוויי
|-
| 2000 
| אלישיה וינברגר 
|-
| 2001 
| אמי ג'יי ברגר
|-
| 2002 
| ויקי קאלוגרה
|-
| 2003 
| אנט פרגוסון 
|-
| 2004 
| שרה אליסון
|-
! colspan="2" | הוענק על ידי האגודה האמריקאית לאסטרונומיה 
|-
| 2006 
| ליסה קיולי 
|-
| 2007 
| אן הורנשמייר 
|-
| 2008 
| ג'ני גרין 
|-
| 2009 
| אלישה סודרברג 
|-
| 2010 
| אנה פרבל
|-
| 2011 
| רייצ'ל מנדלבאום 
|-
| 2012 
| הת'ר קנוטסון 
|-
| 2013 
| שרה דודסון-רובינסון
|-
| 2014 
| אמלי לווסק 
|-
| 2015 
| סמדר נאוז 
|-
| 2016 
| לורה לופז
|-
| 2017 
| רבקה דוהסון 
|-
| 2018 
| לורן איזדור קליבס 
|-
| 2019
| בלקסלי בורקהרט 
|-
| 2020
| קרוליין מורלי 
|-
| 2021
| לורה קריידברג
|-
| 2022
| איב ליי
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

*
אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה
אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה
אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה
אדווין מקמילן

אדווין מטיסון מקמילן (באנגלית: Edwin Mattison McMillang; 18 בספטמבר 1907 - 7 בספטמבר 1991) היה פיזיקאי אמריקאי, חתן פרס נובל, הראשון שהצליח ליצור יסוד טרנס-אורני, נפטוניום. על כך הוא חלק פרס נובל לכימיה עם גלן סיבורג ב-1951.

==ביוגרפיה==

בתום לימודיו במכון הטכנולוגי של קליפורניה מקמילן למד באוניברסיטת פרינסטון שם הוענק לו תואר דוקטור לפילוסופיה ב-1933. מקמילן הצטרף למעבדה הלאומית לורנס ברקלי שנבנתה סביב מאיץ חלקיקים אשר אפשר מחקר באיזוטופים, שם גילה כבר בתחילת דרכו את קיומם של חמצן-15 ובריליום-10.

תגליות ראשונות של תהליך הביקוע הגרעיני ב-1939 הביאו את מקמילן לחקור תוצרי ביקוע של אורניום. כבר בשלב זה מקמילן שיער שאחד התוצרים הוא איזוטופ של יסוד חדש, בלתי ידוע שמספרו האטומי הוא 93. הוכחה להשערה זו פורסמה במאי 1940. השם נפטוניום נבחר כיוון שכוכב הלכת נפטון נמצא מיד אחרי אורנוס על פי המרחק מהשמש.

במהלך מלחמת העולם השנייה עסק בפתוח מכ"ם במעבדת הקרינה של MIT ובפתוח מערכת סונאר במעבדה של הצי האמריקאי. בשנת 1942 הצטרף לפרויקט מנהטן, הפרויקט שריכז את המאמצים ליצר פצצות אטום במהלך המלחמה, ועזר בהקמת המעבדה בלוס אלמוס שבה תוכננו הפצצות. במסגרת זו הוביל צוותים שעבדו על פצצה מופעלת במנגנון ירי, והשתתף גם בפיתוח פצצה המופעלת במנגנון קריסה.

בשנת 1945 מקמילן המציא במקביל ובאופן בלתי תלוי לולדימיר וקסלר (Vladimir Veksler), את הסינכרוציקלוטרון, מאיץ חלקיקים שהיווה פריצת דרך בשטח.

אחרי המלחמה חזר למעבדת לורנס, משנת 1954 שימש במשרות ניהוליות שונות ולאחר מות המייסד ארנסט לורנס ב-1958 מונה למנהל המעבדה הלאומית לורנס ברקלי, תפקיד אותו מילא עד פרישתו ב-1973.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קצרמר כימיה
קטגוריה:מגלי יסודות כימיים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:עובדי פרויקט מנהטן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1907
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1991
האסכולה הווינאית הראשונה

האסכולה הווינאית הראשונה מתייחסת ברוב המקרים לשלושה מלחינים מהתקופה הקלאסית שהתגוררו בווינה של המאה ה-18 המאוחרת: יוזף היידן, וולפגנג אמדאוס מוצרט ולודוויג ואן בטהובן.

המונח "האסכולה הווינאית" בא לידי שימוש לראשונה על ידי המוזיקולוג האוסטרי רפאל ג'ורג' קייסווטר ב-1834, אם כי הוא החשיב רק את היידן ומוצרט בתור חברים באסכולה זו. בהמשך כותבים נוספים החלו לקרוא להם כך ובסופו של דבר גם בטהובן נוסף לאסכולה זו. ההבחנה האסכולה "הראשונה" נוספה כדי שלא להתבלבל עם האסכולה הווינאית השנייה (שכללה מלחינים כגון ארנולד שנברג, אלבן ברג ואנטון וברן).

==קישורים חיצוניים==
* [https://austria-forum.org/af/AEIOU/Wiener_Klassik האסכולה הווינאית הראשונה], באתר Austria-Forum. 

קטגוריה:אסכולות מוזיקליות
קטגוריה:וינה: תרבות
דה סוטו איירסטרים

דה סוטו איירסטרים (באנגלית: DeSoto Airstream) היא מכונית משפחתית שיוצרה על ידי חטיבת "דה סוטו" בחברת קרייזלר האמריקאית בין השנים 1934–1935.

יוצרו 59,494 יחידות מתוכם 20,784 יחידות בשנת המודל 1935 ו-38,710 יחידות בשנת המודל 1936.

==תצורות==
* 4 דלתות - סדאן.
* 2 דלתות - קבריולה, 2 מושבים (יוצרו 2,592 יחידות).
* 2 דלתות - קופה.

==דגמים==
* "DeSoto Airstream Custom sedan".
* "DeSoto Airstream Deluxe".
* "DeSoto Airstream Custom Business Coupe".
* "Convertible Sedan DeSoto Airstream".

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="130">
קובץ:'36 DeSoto (Auto classique Laval '11).JPG | "דה סוטו איירסטרים", סדרת "SF", סדאן, 4 דלתות, שנת 1936 
קובץ:Desoto Airstream 1935 LSideRear Lake Mirror Cassic 16Oct2010 (14690660358).jpg | "דה סוטו איירסטרים", שנת 1935 
קובץ:Desoto Airstream 1935 RSideRear Lake Mirror Cassic 16Oct2010 (14897002473).jpg | "דה סוטו איירסטרים", שנת 1935 
קובץ:Desoto Airstream 1935 Cockpit Lake Mirror Cassic 16Oct2010 (14854278976).jpg | "דה סוטו איירסטרים", שנת 1935 - מבט לתא הנהג 
קובץ:Desoto Airstream 1935 RFront Lake Mirror Cassic 16Oct2010 (14690734917).jpg | "דה סוטו איירסטרים", שנת 1935 
קובץ:Desoto Airstream 1935 HeadOn Lake Mirror Cassic 16Oct2010 (14690736177).jpg | "דה סוטו איירסטרים", שנת 1935 
קובץ:1935 De Soto Airstream 3.2 litre (6320001676).jpg | "דה סוטו איירסטרים", סדאן, 4 דלתות, שנת 1935 
קובץ:36DesotoTalla.jpg | "דה סוטו איירסטרים" - קבריולט
קובץ:1936 DeSoto Airstream (27790447885).jpg | "דה סוטו איירסטרים" - קופה
</gallery>

==ראו גם==
* קרייזלר
* דה סוטו פאוורמסטר
* דה סוטו דה-לוקס
* דה סוטו איירפלו
* דה סוטו סוב-אורבן
* דה סוטו דיפלומט

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1934
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
איירסטרים
מצוות לאו להנות נתנו

מצוות לאו להנות נתנו הוא כלל המובא בתלמוד ובהלכה, המלמד שההנאה הנגרמת עקב קיום מצווה, איננה נחשבת הנאה מבחינה הלכתית, ולכן אדם יכול ומחויב לקיים מצווה על אף שהדבר כרוך באיסור הנאה, למשל אדם שאסר על עצמו כל הנאה משופר, מותר לו לקיים מצוות שמיעת תקיעת שופר בראש השנה, שכן "מצוות לאו ליהנות ניתנו". לדעת המהר"ל, כלל זה מלמד על יחס היהדות למצוות שהם כ'גזירות מלך' ולא כציוויים מוסריים בלבד.

==ביאור==
איסור הנאה הוא איסור שמחמתו נאסר על האדם להנות מחפץ או אדם מסוים. איסור זה יכול שיחול מאליו, (לדוגמה חמץ בפסח, ערלה), ויכול שיחול כתוצאה מפעולה שהאדם נקט (לדוגמה הקדש, נדר). 

כל שימוש ומילוי רצונו של האדם נחשב להנאה: בין שימוש פיזי בגוף החפץ, ובין שימוש כלכלי (אפילו פריעת חוב).אך היות שמצוות לאו להנות נתנו, אין איסור לקיים מצווה בחפץ האסור.

==מקור==
בתלמוד במסכת ראש השנה () מובא שבתחילה סבר רבא שיש לפסול תקיעות שופר שנעשו בשופר האסור בהנאה, אך לאחר מכן חזר בו והכשיר בנימוק ש'מצוות לאו להנות נתנו'. כלל זה מובא פעמים רבות בתלמוד ובפוסקים ואף נפסק להלכה.

== נימוקים ==
בראשונים כתבו מספר טעמים לבאר כלל זה:

*לדעת רש"י: המצוות לא נתנו לישראל לשם הנאה, "אלא לעול על צואריהן נתנו".
*לדעת הרשב"א: המצוות מביאות לאדם שכר בעולם הבא ואין הדבר נחשב להנאה האסורה.

==הסתייגויות==
* כאשר ישנה הנאה נוספת הנלוות לקיום המצווה, אין ההיתר חל. למשל: טבילת מצווה במים קרים בימות הקיץ, ההנאה מצינון הגוף איננה מותרת אגב קיום מצוות הטבילה. 
* יש מחלוקת אם היתר זה הוא לכתחילה או בדיעבד, שכן אולי נחשב כמצווה הבאה בעבירה.
* בחפצים שההלכה מחשיבה אותם כאילו אינם (כתותי מכתת שיעוריה), למשל איסורי הנאה המחויבים בשריפה, מאחר שבמקרה זה נחשב אותו החפץ כשרוף, לא חל כלל זה. וכן במצוות שלצורך קיומן יש חיוב ב'שיעור' מסוים (לולב לדוגמה) החפץ פסול לקיום המצוה.
* מצוות תלמוד תורה: יש מהאחרונים שכתבו שאף במצוות שבהן עיקר מהות המצווה היא ההנאה לא חל כלל זה. על פי זה כתבו שלצורך קיום במצוות תלמוד תורה אסור להשתמש בחפצים של איסורי הנאה. שכן כחלק ממצוות תלמוד תורה הוא שמחת לב הנובעת מכך. יש החולקים וסוברים שאף מצוות תלמוד תורה איננה נחשבת כהנאה, משום שיש לחלק בין 'הנאה רוחנית' לבין 'הנאת הגוף' ובתלמוד תורה אין הנאה פיזית לדבריהם הותרה אמירה לגוי בשבת לצורך קיום מצוות תלמוד תורה.

==ראו גם==
* איסור הנאה

==הערות שוליים==

2018 06
קטגוריה:הלכה
קטגוריה:כללי המצוות
שאהבה נפשי

שאהבה נפשי (באנגלית: Disobedience) הוא סרט דרמה אמריקאי-בריטי-אירי בבימויו של סבסטיאן לליו, שנכתב על ידי לליו ורבקה לנקיביץ'. הסרט מבוסס על רומן באותו השם מאת נעמי אולדרמן. בסרט מככבות רייצ'ל מקאדמס ורייצ'ל וייס.

הסרט עוסק ביחסים אסורים בין שתי נשים בקהילה החרדית של לונדון.

הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי של טורונטו ב-10 בספטמבר 2017. הוא יצא לאקרנים בארצות הברית ב-27 באפריל 2018. בישראל עלה הסרט לאקרנים ב-7 ביוני 2018.

הסרט קיבל שבחים רבים מהמבקרים, אשר שיבחו את המשחק, הבימוי, הצילום, המוזיקה, התסריט והכימיה שבין וייס ומקאדמס.

== עלילה ==
רונית קרושקה היא צלמת יהודייה, חוזרת בשאלה, החוזרת לקהילת ילדותה בקהילה החרדית של לונדון כדי ליטול חלק בהלוויית אביה, רב הקהילה. בהגיעה לשם היא פוגשת את אסתי ודוד, חברי ילדות שלה.

היא מגלה שאסתי נישאה לדוד, ודוד הוא שאמור לרשת את מקומו של רב הקהילה, שגידל אותו כבן טיפוחיו.

הפגישה המחודשת בין אסתי לרונית מעוררת בשתיים את רגשות האהבה ההדדית ביניהן, אותם רגשות שהובילו לקשר הרומנטי שהתפתח בין השתיים בצעירותן, קשר שכשנחשף לאביה של רונית הביא לבסוף לבריחתה מלונדון לניו יורק.

אסתי משתפת את רונית בכך שהתחתנה עם דוד אף על פי שהיא לסבית משום שרב הקהילה לחץ עליה לעשות כך, למרות שאינה אוהבת אותו. היא מבקשת מדוד להיפרד ממנה, אך מתקשה להתחיל חיים משותפים עם רונית.

דוד מתלבט, אך לבסוף מסכים לאסתי לעזוב ומוותר על מקומו כרב הקהילה, כשאסתי מגלה לו שהיא בהיריון, וכי היא רוצה להיות חופשייה באמת.

בסצנת הסיום דוד ואסתי נפרדים, ורונית חוזרת לניו יורק.

== צוות השחקנים ==
* רייצ'ל וייס — רונית קרושקה
* רייצ'ל מקאדמס — אסתי קופרמן
* אלסנדרו ניבולה — דוד קופרמן
* ברנרדו סנטוס — יונתן
* אנטון לסר — הרב קרושקה
* ברניס סטג'רס — פרומה הרטוג
* אלן קורדונר — משה הרטוג
* ניקולס וודסון — הרב גולדפרב
* ליזה סדובי — הרבנית גולדפרב
* קלרה פרנסיס — הינדה
* מארק סטובארט — לב
* קרוליין גרובר — חנה שפירו
* אלכסיס זגרמן — רבקה

== הפקה ==
=== פיתוח ===
ב-29 בספטמבר 2016, דווח כי רייצ'ל וייס לוהקה לתפקיד ראשי. בסרט שיעבד את ספרה של נעמי אלדרמן עם סבסטיאן לליו כבמאי על פי תסריט של לליו עצמו ורבקה לנקיביץ'. ב-4 באוקטובר 2016, רייצ'ל מקאדמס הצטרפה לצוות השחקנים, ואחריה אלסנדרו ניבולה כבעלה של מקאדמס, ב-7 בדצמבר 2016. הסרט מומן על ידי Film4 הפקות וחברת FilmNation Entertainment. מתיו הרברט הצטרף לצוות ההפקה כמלחין.

===צילומים===
צילומי הסרט החלו בלונדון בינואר 2017.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://www.lev.co.il/movies/שאהבה-נפשי/ "שאהבה נפשי"] באתר לב
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטי להט"ב בריטיים
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי לסביות
קטגוריה:יהדות חרדית בקולנוע