OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מפרץ מלוויל (גרינלנד)

מבט אווירי לעבר [[ראש וילקוקס.]]
מפרץ מלוויל (באנגלית: Melville Bay; בדנית: Melville Bugt ; בגרינלנדית: Qimusseriarsuaq) הוא מפרץ גדול מול חופי צפון-מערב גרינלנד.
== גאוגרפיה ==
המפרץ ממוקם צפונית לארכיפלג אופרנאביק, ונפתח לכיוון דרום-מערבה לתוך מפרץ באפין.

אורכו של המפרץ 300 קילומטרים, רוחבו - 100 קילומטרים, ועומקו 1,000 מטרים מתחת לפני הים. שטחו של המפרץ 10,500 קמ"ר.

מפרץ מלוויל מתוחם על ידי כף יורק שמצפון-מזרח למפרץ, וראש וילקוקס שמדרום למפרץ. מספר איים בארכיפלג אופרנאביק מצויים בשטח המפרץ (ובהם: האי קיאטאסואק, האי קולורסוארק, האי סאארליה והאי סאקארלסואק).

אף שמפרץ מלוויל, על פי רוב, אינו מכוסה כולו קרח בין אמצע אוגוסט לסוף ספטמבר; הניווט במפרץ מסוכן בשל מספר הקרחונים הרב המצוי בו כל ימות השנה.

== היסטוריה ==

במאה ה-19 היה מפרץ מלוויל מקום חשוב לציי ציידי לווייתנים.

בשנת 1977 הוכרז המפרץ, ששטחו 10,500 קמ"ר, כשמורת טבע.

=== מקור השם ===

שמו הגרינלנדי של המפרץ - "קימסרסאראראסוק" משמעו: "מקום מזחלות הכלבים הגדול".
המפרץ נקרא על שמו של רוברט דונדס, ויסקונט מלוויל השני, שהיה הלורד הראשון של האדמירליות בין השנים 1812–1827.
{|
|מבט לשתי אוניות במפרץ מלוויל ציור מעשה ידי [[אדוארד אוגוסטוס אינגלפילד .]]
|תצלום של [[ספינת קיטור ומשלחת ציידי לווייתנים במפרץ מלוויל בשנת 1869.]]
|}

== ראו גם ==
* קלמנטס מרקהם

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• David Boertmann, Nicholas Per Huff eldt, [https://www2.dmu.dk/Pub/SR45.pdf SEABIRD COLONIES IN THE MELVILLE BAY NORTHWEST GREENLAND], Scientific Report from DCE – Danish Centre for Environment and Energy 2013</div>

<div class="mw-content-ltr">• Altenbernd, T., Jokat, W., Damm, V., Heyde, I. and Schreckenberger, B. (2013): The crustal structure of Melville Bay, northern Baffin Bay, 3P Arctic, Stavanger, Norway, 15 October 2013 - 18 October 2013 .
</div>

<div class="mw-content-ltr">• Altenbernd, T., Jokat, W., Heyde, I. and Damm, V. (2014): A crustal model for northern Melville Bay, Baffin Bay, Journal of Geophysical Research-Solid Earth, 119 (119), pp. 8610-8632 . doi: 10.1002/2014JB011559
</div>

<div class="mw-content-ltr">• NATIONAL GEOSPATIAL-INTELLIGENCE AGENCY, [https://books.google.co.il/books?id=DtdHAQAAIAAJ&pg=PA325&lpg=PA325&dq=%22Wilcox+Head%22&source=bl&ots=k4LIyo6kB6&sig=ACfU3U3PHuvI_bgsogqlnkqI_BcCxn8YkA&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjgqNylrZXmAhWKJVAKHRG1D3UQ6AEwCXoECAkQAQ#v=onepage&q=%22Wilcox%20Head%22&f=false Sailing Directions for West Coast of Greenland, Volumes 16-968], P 325</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.protectedplanet.net/melville-bay-nature-reserve מפרץ מלוויל] באתר protectedplanet
* [https://www.metmuseum.org/art/collection/search/10207 ציור של מפרץ מלוויל משנת 1871] באתר מוזיאון המטרופוליטן לאמנות
* [https://vimeo.com/132224646 וידאו של שיט במפרץ מלוויל]
* 
* 

== הערות שוליים ==

*
מלוויל
ונוס ואדוניס (שייקספיר)

הפואמה ונוס ואדוניס מאת ויליאם שייקספיר פורסמה בשנת 1593, והיא יצירתו הראשונה של שייקספיר שהודפסה.

==הפואמה==
בפואמה 199 בתים בני 6 שורות כל אחד, בפנטמטר יאמבי. מתוארת בה השתוקקותה של ונוס (אלת הגנים והכרמים) לאדוניס, צעיר יפה תואר, ונכונותה של ונוס להציל את אדוניס מחיית פרא והתעקשותו של אדוניס להילחם בחיה בעצמו. הפואמה היא פסטורלית, ולעיתים ארוטית, קומית וטרגית. היא עוסקת בטבעה של האהבה ובטבע. הפואמה נכתבה בהשראת סיפור המופיע בחלק העשירי של ספרו של אובידיוס, "מטמורפוזות", אך שונה במידה ניכרת מסיפור זה. סיפורים נוספים מתוך "מטמורפוזות", בהם אלה העוסקים בהרמאפרודיטוס, בנרקיסוס ובפיגמליון, נחשבים אף הם כמקור השראה לפואמה, אם כי במידה פחותה. 

לפואמה מאפיינים משותפים אחדים עם יצירות נוספות של שייקספיר: "חלום ליל קיץ" (שאף בה נכלל סיפור מ"מטמורפוזות"), "רומיאו ויוליה" ו"עמל אהבה לשווא". 

הפואמה נכתבה בזמן שתיאטראות לונדון היו סגורים מחמת מגפה. היא נדפסה בשנת 1593 בידי המדפיס ריצ'רד פילד וזכתה להצלחה רבה - תוך 35 שנים הודפסו ממנו 16 מהדורות.

==עיבודים==
בשנת 1996 הוצג בדבלין, על ידי The Theatreworks Company, עיבוד למחזה של הפואמה.

בשנת 2004 הציגה הלהקה השייקספירית המלכותית עיבוד של הפואמה לתיאטרון בובות.

בשנים 2010–2011 העלתה להקת בוסטון מטרו אופרה עיבוד של הפואמה לאופרה שאורכה כארבעים דקות. הליברית היא הפואמה עצמה, ואת המוזיקה כתב המלחין Zachary Wadsworth .

הפואמה יצאה לאור כספר מוקלט על ידי Naxos Records, כשבהקלטה השתתפו שחקנים בריטים ובהם איב בסט.

==תרגום לעברית==
במהלך השנים פורסמו תרגומים לעברית של קטעים מתוך הפואמה. ב־1955 פרסם ידידיה לוין תרגום של קטע בן 10 בתים מתוך הפואמה, ב־1968 פרסם צבי גורן, בגיליון הראשון של כתב העת "אגוז", תרגום שכלל כ־30 בתים נבחרים מתוך הפואמה, וב־1989 פרסם אריה זקס תרגום של שני בתים מתוך הפואמה בספרו "מבחר השירה הארוטית".

עטיפת המהדורה העברית של הספר ונוס ואדוניס
לראשונה תורגמה הפואמה בשלמותה לעברית בשנת 2016 בידי יותם בנשלום, ויצאה לאור בהוצאת חרגול. למהדורה בעברית צורפה "אחרית דבר" מאת פרופ' אברהם עוז. בנשלום כתב בהקדמה לספר שהקפיד לשמור באופן דייקני על המשקל המקורי של הפואמה.

{| class="wikitable"
|-
! colspan="2" | מקור מול תרגום של הבית הראשון בפואמה
|-
! מקור באנגלית !! תרגום לעבריתבידי יותם בנשלום
|-
| dir="ltr" | Even as the sun with purple-colour’d face
Had ta’en his last leave of the weeping morn,
Rose-cheek’d Adonis tried him to the chase;
Hunting he lov’d, but love he laugh’d to scorn;
Sick-thoughted Venus makes amain unto him,
And like a bold-fac’d suitor ’gins to woo him.
| קובץ:Venus and Adonis he.jpg
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.gutenberg.org/ebooks/1045 Venus and Adonis by William Shakespeare], בפרויקט גוטנברג - הטקסט המלא של היצירה
* 
* 
על תרגום הפואמה לעברית:
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ויליאם שייקספיר
קטגוריה:פואמות
קטגוריה:ונוס
יחסי אינדונזיה–שווייץ

יחסי אינדונזיה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אינדונזיה לבין הקונפדרציה השווייצרית.

== היסטוריה ==
בין רפובליקת אינדונזיה לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אינדונזיה לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים מאוד וידידותיים מאוד.

שווייץ הכירה לראשונה בעצמאותה של אינדונזיה מהולנד בשנת 1949, ארבע שנים לאחר שזכתה בה בשנת 1945. שווייץ פתחה נציגות בג'קרטה בשנת 1952. בשנת 1863, קונסוליה שווייצרית נפתחה בבטאוויה (ג'קרטה). נציגות שווייצרית שנייה נפתחה בעיר מדן בשנת 1916 (האי סומטרה).

מאז שנות התשעים של המאה העשרים, אינדונזיה ובמיוחד האי באלי, נעשו ליעד פופולרי מאוד לחופשות עבור תיירים שווייצרים.

אינדונזיה, עד שנת 1997, היוותה עבור שווייץ מדינה מועדפת בשיתוף פעולה להאצת התפתחותה. אף על פי כן שהמעמד הזה נלקח מאינדונזיה, הוא היה נדבך משמעותי ביחסים בין שתי המדינות, ששיא התרומה שלו בשנת 1971. מאז שנת 2008 אינדונזיה היא מדינה מועדפת להאצת התפתחות של סוכנות שווייצרית.

חגיגת יום השנה השישים וחמש ליחסים בין שווייץ לאינדונזיה נחגגה בשנת 2017.

== יחסים כלכליים ==
שווייץ רואה את אינדונזיה "כשוק לעתיד". שווי הסחר שבין שתי המדינות בשנת 2017 עלה בחמישים אחוזים בהשוואה לשנה הקודמת, כשעבר את הסכום של 2.8 מיליארד פרנק שווייצרי.

יותר ממאה וחמישים חברות שווייצריות הן פעילות באינדונזיה. בסוף שנת 2016, על פי הבנק הלאומי השווייצרי, ההשקעות השווייצריות הישירות באינדונזיה היו שוות ערך ל-6.9 מיליארד פרנק שווייצרי. ההשקעות הישירות הללו נוצרו על ידי 20,000 משרות שחולקו על ידי חברות שווייצריות באינדונזיה. שווייץ הייתה המשקיעה האירופאית השלישית בגודלה במדינה בשנת 2016.

בשנת 2017 נפתח מרכז סחר שווייצרי בג'קרטה.

== שווייצרים באינדונזיה ==
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2017 התגוררו באינדונזיה אלף מאה ושנים עשר אזרחים שווייצרים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* שווייץ מיוצגת באינדונזיה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בג'קרטה, בירת המדינה. שווייץ מיוצגת באינדונזיה גם בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות רשמיות שהיא מחזיקה בערים: דנפסאר, ומקאסאר.
* אינדונזיה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.eda.admin.ch/countries/indonesia/en/home/switzerland-and/bilateral-relations.html Bilateral relations Switzerland–Indonesia], אתר משרד החוץ של שווייץ

== הערות שוליים ==
מארדירוס אלטוניאן

בניין [[הפרלמנט הלבנוני בביירות]]
מארדירוס אלטוניאן (בארמנית: Մարտիրոս Ալթունյան; 1889 – 1958) היה אדריכל וצייר ארמני, שחי ופעל בלבנון.

==ביוגרפיה==
אלטוניאן נולד בבורסה שבטורקיה ולמד ציור בהאקדמיה לאמנויות היפות בפריז. בשנת 1919 היגר ללבנון והשתקע ביירות, שם כיהן כאדריכל המחלקה לעבודות ציבוריות של ממשלת המנדט הצרפתית. בתפקיד זה תכנן מבני ממשל, בתים פרטיים, מבני ציבור ודת ברחבי לבנון וסוריה.

בין היתר תכנן את בניין הפרלמנט הלבנוני (1934) ואת מתחם הכנסייה על שם גרגוריוס המאיר בפטריארכיה הארמנית בצפון בירות. בכנסייה זו צייר סדרה של ציורי שמן גדולים שנתלו על קירות הכנסייה. פטריארך ירושלים הארמני התרשם מן הציורים והזמין את אלטוניאן לעצב את קפלת הלנה הארמנית בכנסיית הקבר בירושלים. אלטוניאן החל את עבודתו במאי 1945. הפטריארכיה הארמנית הסתייעה בסיוע כספי של ארמנים מן הפזורה (בעיקר מארצות הברית) וסיפקה לאלטוניאן תנאי עבודה וחומרים משובחים. העבודה נעצרה עקב מלחמת העצמאות ונשלמה רק ב-1950, אז נחנכה הקפלה בחג הצלב.

== לקריאה נוספת ==
* נירית שלו-כליפא, "הקפלה הארמנית על שם גריגורי המאיר הקדוש בכנסיית הקבר", אריאל 185 אוקטובר 2008 עמ' 32–46

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20130807045835/http://www.worldviewcities.org/beirut/legacy.html The Legacy of Modern Architecture in Beirut, 1950-1975]

קטגוריה:אדריכלים ארמנים
קטגוריה:ציירים ארמנים
קטגוריה:ילידי 1889
קטגוריה:נפטרים ב-1958
יחסי יוון–ירדן

יחסי יוון–ירדן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה ההלנית לבין הממלכה הירדנית ההאשמית.

== סקירה כללית ==
בין הרפובליקה ההלנית לממלכה הירדנית ההאשמית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ של יוון, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה ההלנית לממלכה הירדנית ההאשמית הם יחסים קרובים המתבטאים בשיתופי פעולה שונים במגוון תחומים.

בערך חמש מאות אזרחים יוונים מתגוררים בירדן, רובם הן אזרחיות יווניות הנשואות לאזרחים ירדנים שלמדו במוסדות יווניים שונים. ישנן כחמש עשרה משפחות יווניות בהן כל בני הבית הם יוונים ואינם שייכים לעמים שונים. הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים הקימה בית ספר יווני-אורתודוקסי המלמד בשפה הערבית, אשר המצטיינים שבו מקבלים מלגות ללימודים גבוהים ביוון עצמה.

האיגוד היווני הראשי בירדן הוא "איגוד הנשים היווניות של ירדן", אשר פעיל במגזרים החברתיים והתרבותיים. הארגון שם לעצמו כמטרה את שימור התרבות היוונית בירדן ואת קידום הלימוד של השפה היוונית והתרבות שלה אצל יוונים צעירים. המאמינים היוונים האורתודוקסים בירדן מונים כ-120,000 איש, רובם דוברי ערבית. ישנן כ-30 כנסיות יווניות.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ירדן מיוצגת ביוון בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באתונה, בירת המדינה. ירדן מיוצגת ביוון גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בסלוניקי.
* יוון מיוצגת בירדן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בעמאן, בירת המדינה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.mfa.gr/en/blog/greece-bilateral-relations/jordan/ Jordan], אתר משרד החוץ של יוון

== הערות שוליים ==
אריק פסקל

אריק פסקל (באנגלית: Eric Paschall; נולד ב-4 בנובמבר 1996) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת יוטה ג'אז מליגת ה-NBA, בעמדת הפאוור פורוורד.

==נעורים וקריירת מכללות==
פסקל נולד בכפר סליפי הולו שבדרום מדינת ניו יורק. בילדותו התחבר עם דונובן מיטשל בן גילו, ושיחק לצידו בליגת החובבים בניו יורק.

בשנת 2014 החל ללמוד באוניברסיטת פורדהאם אשר ברובע הברונקס בניו יורק. לאורך עונתו היחידה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 15.9 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה זכה בתואר "רוקי השנה של מחוז ה-Atlantic 10". בקיץ 2015 הודיע על מעברו לאוניברסיטת וילאנובה אשר בפנסילבניה. על פי חוקי ליגת המכללות נדרשה על פסקל תקופת צינון ("Redshirt") של שנה בה לא הורשה לשחק בקבוצת הכדורסל, בשל מעברו בין אוניברסיטאות שונות.

בעונה בה נעדר, 2015/2016, זכתה וילאנובה באליפות ליגת המכללות בהובלת ג'וש הארט וראיין ארצ'ידיאקונו. בעונתו השנייה בווילאנובה, 2017/2018, השלים פסקל חמישייה דומיננטית לצד ג'יילן ברנסון, דונטה דיווינצ'נזו, מיקל ברידג'ס ואומארי ספלמן, אשר הוליכה את הקבוצה לזכייה נוספת באליפות המכללות. במשחק חצי הגמר מול אוניברסיטת קנזס הציג את אחד ממשחקיו הטובים ביותר בליגת המכללות, כשקלע 24 נקודות ב-10 מ-11 מהשדה. בעונת 2018/2019 רשם ממוצעים של 16.5 נקודות ו-6.2 ריבאונדים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית העונה של מחוז ה-Big East.

==קריירה ב-NBA==
===גולדן סטייט ווריורס===
בדראפט ה-NBA{{כ}} 2019 נלקח פסקל על ידי גולדן סטייט ווריורס, בבחירה ה-41. במשחקו הרביעי ב-NBA קלע 20 נקודות מול פיניקס סאנס, ובמשחקו השביעי, אשר נערך ביום הולדתו ה-23, קלע 34 נקודות והוריד 13 ריבאונדים במשחק מול פורטלנד טרייל בלייזרס. לאורך עונת הרוקי שלו תרם 14.0 נקודות ו-4.6 ריבאונדים בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה.

===יוטה ג'אז===
באוגוסט 2021 הועבר בטרייד ליוטה ג'אז, תמורת בחירת דראפט עתידית.

==סטטיסטיקות הקריירה==
===בעונה הסדירה של ה-NBA===
{| class="wikitable sortable" style="font-size:95%; text-align:right;"
! עונה
! קבוצה
! משחקים
! חמישייה
! דקות
! אחוזים מהשדה
! אחוזים משלוש
! אחוזים מהקו
! ריבאונדים
! אסיסטים
! חטיפות
! חסימות
! נקודות
|-
| 
| גולדן סטייט
| 60 || 26 || 27.6 || 0.497 || 0.287 || 0.774 || 4.6 || 2.1 || 0.5 || 0.2 || 14.0
|- style="background-color:#80BFFF; font-weight:bold;"
| קריירה
|
| 60 || 26 || 27.6 || 0.497 || 0.287 || 0.774 || 4.6 || 2.1 || 0.5 || 0.2 || 14.0
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:מדינת ניו יורק: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת פורדהאם
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת וילאנובה
קטגוריה:בחירות דראפט של גולדן סטייט ווריורס
קטגוריה:כדורסלני גולדן סטייט ווריורס
קטגוריה:כדורסלני יוטה ג'אז
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1996
בר כל

לוגו המותג הפרטי "ברטיב"

בר כל היא רשת סופרמרקטים ישראלית, שהוקמה ב-1991 על ידי מנחם כרמל ומיועדת בעיקר למגזר החרדי. ב-2019 נרכשה הרשת על ידי הרשת המתחרה, נתיב החסד של שמואל אטיאס, וכיום היא חלק מרשת הכוללת כ-70 סניפים (מתוכם כ-40 בשם "בר כל-טוב").

==היסטוריה==
ב-1991 הקים מנחם כרמל רשת מרכולים מוזלים שנועדה לשרת את ציבור האברכים והמשפחות מרובות הילדים בריכוזים החרדיים. הפעלת הרשת הייתה חלק ממדיניותה של מפלגת דגל התורה ובתחילה אף נקראה הרשת בשם "צרכניית דגל התורה" (ובשמה המקוצר: "דגל"). בשנים הראשונות פעלה הרשת כמלכ"ר והמכירה התאפשרה לחברים רשומים בלבד. בעקבות הוראת מבקרת המדינה, מרים בן-פורת, שונה מעמדה לחברה בע"מ, והיא קיבלה את השם "בר-כל". החברה הצהירה כי היא החברה היחידה הקונה חומרי גלם ומוצרים ממפעלים ששומרים שבת וחרתה על דגלה לעודד את מצוות שמירת השבת ועל כן בלוגו מופיעה הסיסמה "השבת אומרת תודה". מאז התפתחה הרשת באמצעות חברת האם ברכת הארץ להיות רשת עם כ-50 סניפים, בעיקר בריכוזים החרדיים, בהם גם סניפי מכולת קטנים בשם "ברכולית" וכן רשת חנויות פירות וירקות בשם "שוק האיכרים". מותג הבית של הרשת הוא "ברטיב", תחתיו משווקים מוצרים בתחום המזון. היקף מכירותיה של בר-כל הוערך ב-2014 בכ-525 מיליון ש"ח.

ביוני 2019 לאחר מספר חודשים של משא ומתן - אושר המיזוג בין רשתות הענק של המגזר החרדי, כאשר נתיב החסד בעלת ה-30 סניפים בבעלות שמואל אטיאס רכשה את רשת ברכל בעלת ה-48 סניפים, בכפוף למכירת 4 סניפים באזורים בהם היה חשש למונופול של הרשת. הרשת שילשה את גודלה בין-לילה לאחר המכירה ומחזור המכירות השנתי שלה העומד על בין 200–300 מיליון שקל לשנה צפוי לגדול למיליארד שקל בשנה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רשתות מרכולים בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות פרטיות
רייכסלייטר

רייכסלייטר מרטין בורמן עם תג צאוורון
רייכסלייטר (בגרמנית: Reichsleiter; מנהיג לאומי או מנהיג הרייך) הייתה הדרגה הפוליטית השנייה בהיררכיה של המפלגה הנאצית (NSDAP), כשמעליה רק דרגת היושב ראש, הפיהרר, ותחתיה נמצא הגאולייטר. הרייכסלייטר דיווח ישירות לאדולף היטלר. הרייכסלייטר היה חלק מהמטה הכללי של המפלגה הנאצית, שמושבו היה בבית החום שבמינכן.

== רשימת הרייכסלייטרים ==
במהלך שנות המפלגה קיבלו את הדרגה 26 חברים, וכיהנו לכל היותר 18 במקביל: 

* מקס אמאן, רייכסלייטר העיתונות. 
* מרטין בורמן, רייכסלייטר המפלגה הנאצית. 
* פיליפ בוהלר, רייכסלייטר מטה הפיהרר. 
* ולטר בוק, רייכסלייטר בית הדין העליון של המפלגה. 
* ריכרד ולטר דרה, ואז הרברט בקה, שר החקלאות והמזון.
* אוטו דיטריך, ראש עיתונות המפלגה. 
* פרנץ ריטר פון אפ, ראש המשרד למדיניות קולוניאלית. 
* קרל פיהלר, ראש המשרד הראשי לפוליטיקה עירונית. 
* הנס פרנק, מושל הגנרלגוברנמן. 
* וילהלם פריק, שר הפנים. 
* גרגור שטרסר, ואז יוזף גבלס, שר התעמולה. 
* וילהלם גרים, ראש הלשכה השנייה בבית הדין העליון של המפלגה. 
* רודולף הס, סגן הפיהרר. 
* קונסטנטין הירל, מנהיג שירות העבודה של הרייך. 
* היינריך הימלר, רייכספיהרר אס אס ומפקד המשטרה הגרמנית. 
* אדולף הוהליין, ראש גיס הנהגים הנאצי. 
* גרגור שטראסר, אז רוברט ליי, ראש הארגון המדיני במפלגה. 
* ארנסט רהם, אז ויקטור לוצה, ואז וילהלם שפמאן, ראש האס אה. 
* אלפרד רוזנברג, נציג הפיהרר. 
* באלדור פון שיראך, ראש האגף לחינוך הנוער. 
* פרנץ שוורץ, גזבר הרייך.

==סימני הדרגה==
<gallery caption="">
NSDAP-Reichsleiter-pre1939.svg|תג צווארון עד 1939
NSDAP-Reichsleiter-1939.svg|תג צווארון לאחר 1939
Reichsleiter Armbands1943.jpg|סמל הדרגה - תג שרוול
Reichsleiter.svg|דגל הדרגה
</gallery>

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גרמניה הנאצית: ממשל
אולסטייט

"אולסטייט", שנת [[1952]]
אולסטייט (באנגלית: Allstate) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית קייזר-פרייזר (באנגלית: Kaiser-Frazer) אשר יוצרה בין השנים 1952–1954 בארצות הברית.

בין השנים 1952 – 1953 דגמי "אולסטייט" הוצאו למכירה על ידי רשת "Sears" באמצעות אולסטייט (מותג רכב).

=="אולסטייט"==

* דגמי "אולסטייט" היו גרסה משופרת של דגמי הנרי ג'יי.
* את רעיון השיווק הגה הנרי ג'יי קייזר שראה את רשת הקמעונאות "Sears" כאמצעי שיווק המוני (רשת "Sears" הייתה עד שנות ה-80 של המאה העשרים רשת הקמעונאות הגדולה ביותר ב-ארצות הברית).
* יצור הדגם התחיל ב-20 בנובמבר 1951.
* 2 דלתות - בתצורת קופה (של דגמים המיוצרים משנות ה-70), בשנות ה-50 הדגם הוגדר כמכונית משפחתית גדולה קומפקטית.
* מנוע קדמי.
* סוג הנעה: הנעה אחורית.
* מנוע בנזין.
* בניגוד ל-"הנרי ג'יי" המוקדמות שנבנו ללא מכסה תא מטען פנימי (כדי להפחית עלויות), דגמי "אולסטייט" הגיעו עם מכסה תא מטען פנימי.
* ריפוד פנימי: וניל או עור.

===תאוצות===
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 21.7 שניות (דגם בסיסי, מנוע 2.2 ליטר המשודך לתיבת הילוכים ידנית - 3 מהירויות).
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 21.2 שניות (דגם בסיסי, מנוע 2.2 ליטר המשודך לתיבת הילוכים ידנית - 4 מהירויות).
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 21.0 שניות (דגם דה-לוקס, מנוע 2.2 ליטר המשודך לתיבת הילוכים ידנית - 3 מהירויות).
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 21.2 שניות (דגם דה-לוקס, מנוע 2.2 ליטר המשודך לתיבת הילוכים ידנית - 4 מהירויות).

===סדרות===
* סדרה 4.
* סדרה 6.

====סדרה 4====
* דגם 110 בסיסי - מחיר היחידה עמד על 1,395 דולר (שנת 1952, ארצות הברית), 1,528 דולר (שנת 1953, ארצות הברית).
* דגם 111 - מחיר היחידה עמד על 1,486 דולר (שנת 1952, ארצות הברית)
* דגם 113 דה-לוקס - מחיר היחידה עמד על 1,539 דולר (שנת 1952, ארצות הברית), 1,589 דולר (שנת 1953, ארצות הברית).

====סדרה 6====
* דגם בסיסי - מחיר היחידה עמד על 1,594 דולר (שנת 1952, ארצות הברית).
* דגם 115 "דה-לוקס" - מחיר היחידה עמד על 1,693 דולר (שנת 1952, ארצות הברית), 1,785 דולר (שנת 1953, ארצות הברית).

==ראו גם==
* הנרי ג'יי
* אולסטייט (מותג רכב)

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות משפחתיות גדולות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1951
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
קטגוריה:רכבי קייזר-פרייזר
רבותיי הקצינים: הצילו את הקיסר

"רבותיי קצינים: הצילו את הקיסר" (ברוסית: Господа́ офице́ры: Спасти́ импера́тора) הוא סרט הרפתקאות עלילתי רוסי בבימויו של אולג פומין משנת 2008, המגולל את הרפתקאותיהם של שבעת קציני הצבא הלבן על רקע מלחמת האזרחים ברוסיה.

== עלילה ==
קיץ 1918, ברוסיה מתרחשת מלחמת אזרחים. הבולשביקים שומרים על הצאר ניקולאי השני ומשפחתו במעצר בעיר יקטרינבורג. קבוצת קציני התנועה הלבנה בפיקוד סרן המטה אנדריי דווידוב מקבלת משימה מסוכנת: לשחרר את הצאר. אנשיו של דווידוב מנסים לעצור את קצין המשטרה החשאית בייטיקס. שבעה שליחים אמיצים (שאליהם מצטרפת גם כלתו של הקטפן ואריה) מוצאים עצמם במאבק פנים מול פנים נגד לוחמי הצבא האדום...

== שחקנים ודמויות ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטי הרפתקאות רוסיים
קטגוריה:סרטי מלחמה רוסיים
קטגוריה:סרטי מלחמת האזרחים הרוסית
קטגוריה:סרטים ברוסית
שנייה קודם...

כשנייה קודם... (ברוסית: Секунда до...) היא סדרת טלוויזיה רוסית-אוקראינית משנת 2007 מז'אנר הפנטזיה.<ref></ref><ref></ref>

== עלילה ==
שישה אנשים שונים לחלוטין מופיעים במקום מוזר. השחקן גלב שאיבד את כל מה שהיה, כולל את חייו; רוצחת ויולטה נהרגה במהלך ביצוע "סדר"; "הסבא" איגור שנהרג על ידי חייל צעיר בגין לעגו כלפיו; המכורה לאקסטזי שמתה ממנת יתר של סמים; הכלה שמצאה את החתן עם הפילגש וירתה בהם (וגם); אולג שהשאיר את הילדה שנפטרה בזמן הלידה והיה שיכור כשהוא התנגש עם המכונית בתוך עץ. המלאך מסביר להם שכולם נשלפו מהמציאות בשנייה האחרונה שלפני... מכאן ואילך הם - "מלאכים בחוזה": יש להם סיכוי לתקן את חייהם אם הם יבצעו את כל משימותיו של המלאך. בתיקון הנזק הם יכולים להפריע למהלך החיים הנוכחי תוך תיקון מצבים קריטיים ובהצלת אנשים.

כדי למנוע פגישה מסוכנת של אשת הפרחים לרה עם גנגסטרים וכדי לשכנע את החייל העריק עם האקדח האוטומטי שבמציאות הראשונית נהרג על ידי אנשים מסוימים, לא לעשות שטויות ולהימנע משפיכות דמים, כדי להבריח את המתבגר הקשה אנטון מחברתם הרעה של המכורים אשר יביאו למותו... כל אלה ושלל מקרים נחים לפתחם של הגיבורים שמוטלת עליהם המשימה להצילם.

ובמקביל אמה הסקרנית גורמת לשטן שמופיע בצורת זקן שלו בשם ליאוניד סמיונוביץ' להתהלך ברחובות הערים בקרב בני האנוש, באותן הרחובות שבהן הסתובב אמן נמרץ עם פניו של ישו.

ועם כל פרק חדש המצב מסתבך. לגבי גורלותיהם של כל הגיבורים, נראה שזה רק שיעור בהימור אפוקליפטי בין המלאך והשטן.

== שחקנים ודמויות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערוץ 1 הרוסי: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אוקראיניות
קטגוריה:סדרות פנטזיה
אליעזר גרייבסקי

אליעזר זלמן גרייבסקי (בכתיב יידי: גראיעווסקי; ד' אדר תר"ג (1843) - 1899) היה נוסע ועיתונאי.

==ביוגרפיה==
גרייבסקי נולד בשנת 1843 למרדכי יוסף בן שמואל דוד גרייבסקי והנדה ביילה תחייה לבית גארדאן וגדל בוילקובישק, בה למד בביתו בעצמו וממורים פרטיים. הוא העיד על עצמו שבגיל 6 "הייתי בקי בהתנ"ך בע"פ" ולאחר מכן למד תלמוד. בגיל 17 התחתן עם דינה תחיה כהנא ועבר לגור אצל חותנו בקלצק. בשנת 1864 הוסמך לרב על ידי הרב שמואל אביגדור תוספאה, הרב אליהו באברויסק והרב חיים זלמן סטופלי. בעקבות מחלוקת על הרב יהושע רבינוביץ הוא עבר איתו לניאסוויז' ולאחר מכן קיבל הצעה לכהן כרב בארשע, אך כדי להימנע ממחלוקת הוא עבר לעסוק במסחר, בה לפי עדותו לא ראה ברכה. הוא שהה במשך כשבעה חודשים בווינה לרגל עסקיו, מסוף 1872, ובמאי 1873 נסע לטרייסט, ממנה הפליג למצרים ולארץ ישראל, בה שהה במשך כתשעה שבועות. בשנת 1876 הוא נענה למודעה של קרן השר משה מונטיפיורי שחפשה נציג בארץ ישראל. הוא הגיע ללונדון באלול תרל"ו, אך המינוי התעכב ובסופו של דבר נמסר לאחר ובינתיים גרייבסקי נקשר לרב נתן מרקוס אדלר ולסגנו הדיין דובער שפייערס ויחד עם הדיין פרסם את הספר "גנזי כנסת ישראל" והגדה עם תרגום לאנגלית. הוא נסע ברחבי אנגליה למכור את הספר ועבר לעבוד במסחר, בה שוב לא ראה ברכה. בעקבות המסע הוא כתב מאמר ביקורת על יהדות אנגליה שאינה מקפידה על שמירת המצוות, והדבר עורר עליו ביקורת רבה.

בשנת 1878 הוא פרסם בהמשכים בעברי אנכי את תיאור המסע שלו למצרים ולארץ ישראל בשנת 1873. במאמר זה הוא ביקר את תושבי ירושלים על שהם נסמכים על החלוקה ובין השאר המליץ לתושבי ירושלים היהודים להתיישב בפורט סעיד ולהתפרנס ברווח ממסחר, במקום לחיות מנדבות בירושלים.

בשנת 1887 הוציא לאור את הספר "גינת אגוז". לאחר מכן נסע לארץ ישראל, בה הוציא מחדש קונטרס מהספר על הלכות קדיש.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרי מסע יהודים
קטגוריה:ארץ ישראל: נוסעים יהודים
קטגוריה:ילידי 1843
קטגוריה:נפטרים ב-1899
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במאה ה-19
איירבוס בלוגה XL

איירבוס בלוגה XL הוא מטוס תובלה רחב גוף המבוסס על מטוס A330-200 שנועד להחליף את איירבוס בלוגה. לדגם XL סיומת גוף הדומה בחלקה לדגם הקודם. פיתוח, בניה ותפעול מבוצע על ידי חברת איירבוס להובלת חלקי מטוסים גדולים מדי.

הפרויקט הושק בנובמבר 2014 ומתוכנן שיהיה בעל קיבולת גבוהה יותר ב-30% מהדגם הקיים. ה-XL מסוגל לספק שתי קונסולות כנף A350 XWB במקום אחת. סיום עבודות העיצוב הוכרז ב-16 בנובמבר 2015. ההרכבה הסופית החלה בשנת 2017.

הטיסה הראשונה (טיסת מבחן) שהמטוס ביצע הייתה ב-19 ביולי 2018, בידי הטייס כריסטוף קל, טייס המשנה ברנרדו סאייס-בניטו הרננדז ומהנדסת הטיסה ג'ין מישל פן. המטוס המריא בשעה 14:21 שעון מקומי ונחת בהצלחה בשדה התעופה בטולוז, בלגנאק, צרפת, הטיסה נמשכה 4 שעות ו-11 דקות.

ב-9 בינואר 2020 נכנס לשירות פעיל כאשר ביצע המטוס את הטיסה המבצעית הראשונה.

== מאפיין השוואתי ==
{| style="margin: 1em 0em 1em 0; background: #f9f9f9; border: 1px #aaa solid; border-collapse: collapse; font-size: 95%;" border="2" cellspacing="0" cellpadding="4"
! נתונים
! איירבוס בלוגה XL
! איירבוס בלוגה
|-
| align="center" | כושר נשיאה
| align="center" | 53 טון
| align="center" | 47 טון
|-
| align="center" | אורך
| align="center" | 63.10 מטר
| align="center" | 56.15 מטר
|-
| align="center" | מוטת כנפיים
| align="center" | 60.30 מטר
| align="center" | 44.84 מטר
|-
| align="center" | גובה
| align="center" | 18.90 מטר
| align="center" | 17.24 מטר
|-
| align="center" | קוטר המטוס
| align="center" | 8.80 מטר
| align="center" | 7.10 מטר
|-
| align="center" | טווח טיסה
| align="center" | 4,074 ק"מ
| align="center" | 2,779 ק"מ
|-
| align="center" | משקל המראה מרבי
| align="center" | 227 טון
| align="center" | 155 טון
|-
| align="center" | משקל נחיתה מרבי
| align="center" | 187 טון
| align="center" | ---
|-
| align="center" | מנועים
| align="center" | רולס רויס טרנט 700
| align="center" | 2 × ג'נרל אלקטריק CF6-80C2A8, 232-2276 kN
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

בלוגה XL
בלוגה XL
פרשת הנשמות המתות

פרשת הנשמות המתות (ברוסית: Дело о «Мёртвых душах») היא מיני-סדרת טלוויזיה רוסית משנת 2005 בבימויו של פאבל לונגין המבוססת באופן רופף על סיפורים שונים של ניקולאי גוגול, כולל "נשמות מתות".<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== עלילה ==
הרשם הקולגיאלי איוואן שילר נשלח לעיר המחוזית נ' כדי לחקור את היעלמותו של הרמאי פאבל איוואנוביץ' צ'יצ'יקוב מהכלא. הוא נבלם על ידי פקידי העירייה שמונהגים על ידי המושל א.א. סקבוזניק-דומוחאנובסקי. לאחר שהוא חוקר סדרת מפגשים מוזרים, שילר עצמו הופך לצ'יצ'יקוב בגמר.

== שחקנים ודמויות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סרטים לפי ספרי ניקולאי גוגול
קטגוריה:סדרות פנטזיה
קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
שרלוטה שלזינגר

שרלוטה שלזינגר (בגרמנית: Charlotte Schlesinger; 1909 – 1976) הייתה פסנתרנית ומלחינה יהודייה-גרמנייה.

== ביוגרפיה ==
שרלוטה שלזינגר הייתה תלמידתו של פרנץ שרקר בקונסרבטוריון הוך בברלין משנת 1925 מעד 1930. לאחר סיום לימודיה עבדה כעוזרת פרופסור בקונסרבטוריון של וינה עד 1935, אז עברה ללמד בקונסרבטוריון ע"ש צ'ייקובסקי באוקראינה.

שלזינגר היגרה לארצות הברית כפליטה בשנת 1938 ולימדה פסנתר בקולג' בלק מאונטיין עד אביב 1949, אז התפטרה עם עוד כמה מחברי הסגל.

בהמשך לימדה שנים רבות בבית הספר וילסון למוזיקה ביאקימה, מדינת וושינגטון.

== הקלטות ==
* פסטיבל אנטארטאופר - מוזיקה קאמרית ולידר - שירים: s ziehen die Reihe lang; Wie hell das Licht mir scheinet; Was hör ich - רסיטל של הרמינה האזלבק (סופרן)

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינות גרמניות
קטגוריה:מלחינות יהודיות
קטגוריה:פסנתרניות גרמניות
קטגוריה:פסנתרניות יהודיות
קטגוריה:מורות למוזיקה
קטגוריה:מהגרות מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1909
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1909
קטגוריה:נפטרות ב-1976
Janet: Live in Hawaii

Janet: Live in Hawaii (בעברית: ג'נט: הופעה חיה בהוואי) הוא אלבום וידאו של הזמרת-יוצרת האמריקאית, ג'נט ג'קסון. אשר יצא לאור בתאריכים שונים במהלך שנת 2002 באירופה, אוסטרליה וארצות הברית על ידי איגל רוק אנטרטיינמנט.

אלבום הווידאו מכיל הופעה חיה של ג'נט בהוואי אשר התקיימה ב-26 בפברואר 2002, במסגרת סיבוב ההופעות שלה "All for You Tour".

== רקע והוצאה ==
ההופעה צולמה באצטדיון הלואה שבהוואי. ההופעה התרחשה במסגרת סיבוב ההופעות שנועד לקידום אלבומה All for You, בשנת 2002. ההופעה שודרה יום למחרת בטלוויזיה האמריקאית על ידי רשת HBO ונצפתה על ידי 12 מיליון איש. זו הייתה הפעם השנייה בה הופעה של ג'קסון שודרה בטלוויזיה.

אלבום הווידאו יצא לאור לראשונה בבריטניה ב-17 ביוני 2002. שבוע לאחר מכן הוא יצא לאור בשאר אירופה ומאוחר יותר יצא לאור גם באוסטרליה וארצות הברית. ב-14 בנובמבר 2004, יצא יצא אלבום הווידאו לאור מחדש באירופה וארצות הברית ביחד עם אלבום ההופעה של סיבוב ההופעות "The Velvet Rope Tour" ויצא לאור שוב באירופה ב-2005 עם עטיפה שונה.

== הצלחה ==
אלבום הווידאו זכה להצלחה כאשר הגיע למעמדות פלטינה בארצות הברית, אוסטרליה וקנדה ואף היה מועמד לפרס אמי.

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable"
|-
! מקום
! תארים
! מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)
| פלטינה
| 15,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)
| פלטינה
| 100,000
|-
!יפן (RIAJ)
|
| 80,000
|-
!קנדה (Music Canada)
| פלטינה
| 10,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
==== Live in Hawaii ====
{| class="wikitable"
!align="center"|מדינה
!תאריך יציאה
!חברת תקליטים
|-
! align="left" |אירופה
|24 ביוני 2002
|איגל רוק אנטרטיינמנט
|-
! align="left" |אוסטרליה
|28 ביולי 2002
|וורנר ויז'ן
|-
! align="left" |ארצות הברית
|3 בספטמבר 2002
| rowspan="2" |האחים וורנר
|-
! align="left" |אירופה
|26 בספטמבר 2005
|}

==== Live in Hawaii/The Velvet Rope Tour ====
{| class="wikitable"
! align="center" |מדינה
! align="center" |תאריך יציאה
! align="center" |חברת תקליטים
|-
! align="left" |אירופה
| align="left" |6 בספטמבר 2004
| rowspan="2" align="left" |איגל רוק אנטרטיינמנט
|-
! align="left" |ארצות הברית
| align="left" |16 בנובמבר 2004
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי וידאו מ-2002
קטגוריה:אלבומי ג'נט ג'קסון
קטגוריה:אלבומי וידאו באנגלית
Black Is Black

"Black Is Black" (בעברית: "שחור הוא שחור") הוא שיר של להקת הרוק הספרדית לוס בראבוס, שיצא ב-1966 כסינגל הבכורה של הלהקה בחברת התקליטים דקה. את השיר הפיק איבור ריימונד, והוא הגיע למקום השני במצעד בממלכה המאוחדת, למקום הרביעי בארצות הברית, ולמקום הראשון בקנדה. עם הצלחת השיר הייתה לוס בראבוס להקת הרוק הספרדית הראשונה שהיה לה להיט בינלאומי. ב-1986 יצא רמיקס דאנס של השיר.

== רקע ==
ארבעה מחברי הלהקה לוס בראבוס – הבסיסט מיגל ויסנס דנוס, הגיטריסט טוני מרטינז, האורגניסט מנואל פרננדז, והמתופף פבלו סנלהי – עבדו יחד קודם לכן בלהקה לוס סונורס. יחד עם הזמר יליד גרמניה מייקל קוגל, יצאה הלהקה לשוק האירופאי עם מוזיקת פופ באנגלית. אחרי שחתמו עם הסניף הספרדי של חברת התקליטים דקה, יצאו לאנגליה כדי לעבוד עם איבור ריימונד, מפיק, מעבד, מנצח ומלחין בריטי, שהיה מעורב בהפקת להיטים בבריטניה לזמרים כמו מרטי ויילד, בילי פיורי ודייב ברי. "Black Is Black" יצא ב-1966 כסינגל הראשון של הלהקה בחברת דקה.

== קבלה ==
קולו של הסולן מייק קוגל נשמע דומה לקולו של הזמר ג'ין פיטני, והמאזינים חשבו ש-"Black Is Black" הוא סינגל של פיטני. באוגוסט 1966 נכנס השיר למקום המאה במצעד האמריקני בילבורד הוט 100. באוקטובר הגיע השיר למקום הרביעי, ושהה במצעד במשך 12 שבועות. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הקנדי, והגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי. בספרד נמכרו שני מיליון עותקים של התקליט.

== הגרסה של ג'וני האלידיי (בצרפתית) ==
גרסה צרפתית של השיר בשם "Noir c'est noir" הוקלטה על ידי הזמר ג'וני האלידיי, ושהתה במקום הראשון של מצעד הסינגלים הצרפתי במשך שבעה שבועות בשנת 1966. גרסת כיסוי של השיר בוצעה על ידי הזמרת הקנדית רנה מרטל. השלישייה הצרפתית לה בל אפוק ביצעה גרסת כיסוי של השיר שיצא כסינגל ב-1976, והגיע למקום שני בממלכה המאוחדת, ולראש המצעד באוסטרליה באוקטובר 1976. הזמר האוסטרלי-אמריקאי ריק ספרינגפילד הקליט גרסה של השיר באלבומו "Success Hasn't Spoiled Me Yet" משנת 1982. השיר הוקלט ב-1976 בצרפת על ידי סרון (Cerrone) והופיע כבי-סייד של להיט הדיסקו "Love in C Minor".

== גרסאות נוספות ==
ב-1967, בעקבות הצלחת הגרסה של ג'וני האלידיי, הקליט הזמר הברזילאי ג'רי אדריאני את השיר עם מילים בפורטוגזית בשם "Quem Não Quer". עוד ב-1967 ביצעה להקת הרוק הסרבית "סילואט" גרסת כיסוי של השיר בסרבית. ב-1969 הוציאה להקה פרואנית לוס דולטונס גרסה בספרדית. שלישיית הנשים הצרפתית בל אופק הוציאה רימייק דיסקו של השיר בשנת 1977. ב-1986 יצא רמיקס דאנס של השיר המקורי בביצוע לוס בראבוס.

== מיקומי שיא ==
=== גרסה מקורית ===

=== גרסת לה בל אפוק ===

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שירי 1966
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
מרתון (חברת הימורים)

מרתון (ברוסית: Марафон) היא חברת הימורים שפועלת בשטחי חבר המדינות. החברה נפתחה ברוסיה באוקטובר 1997 ובשיאה העסיקה למעלה מ-3,900 עובדים (נכון על פי הערכה לשנת 2009).

החברה מארגנת הימורים באירועי ספורט, פיננסים ותרבות. מלבד בסניפים, לקוחות החברה מבצעים הימורים באינטרנט. לפני כניסת החוק הפדרלי מספר 244 (שנועד להגביל את שוק ההימורין) לתוקף בשנת 2006, החברה העסיקה 50% משוק ההימורים הרוסי.<ref>[http://www.interfax.ru/business/389106 Букмекеры в России освоили миллиардные доходы]</ref>

== רישיון ==
ב-12 במרץ 2010 הוציא שירות המיסים הפדרלי של הפדרציה הרוסית רישיון מספר 14 לחברת מרתון. ברוסיה, עקב תום הרישיון, חברות הימורים מיום 1 ביולי 2009 פועלות באופן זמני ועליהם להיסגר או להגיע להסדרה בעניין מול הממשל הפדרלי.<ref>[http://www.bukmekerskiekontory.ru/news/531.html БК Марафон лицензия: информация из 1-х рук]</ref><ref></ref>

בקיץ 2011, במקביל לחוק האוסר על ארגון וניהול הימורים עם שימוש בתקשורת, נודע כי מרתון מפסיקה את פעילותה ברוסיה וממשיכה לעבוד באינטרנט תחת רישיון שהונפק באי קוראסאו (באנטילים ההולנדיים).<ref></ref>

בשנת 2015 חסמה רוסקומנאדזור, רגולרטור האינטרנט הממשלתי, על בסיס החלטת בית משפט 2–1687 / 2013, מספר אתרי הימורים, ביניהם אתר האינטרנט של חברת מרתון.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הימורים ברוסיה
קטגוריה:חברות רוסיות
קטגוריה:אתרי אינטרנט ברוסית
קטגוריה:חברות הימורים אינטרנטיות
קזינו סוצ'י

קזינו סוצ'י (ברוסית: «Казино Сочи») הוא בית הימורים בעיר סוצ'י הפועל באזור המשחקים "קרסנאיה פוליאנה", שגודלו מגיע לכדי 165 אלף מ"ר ופועל בו גם בית הקזינו "בומרנג". מסעדת הקזינו, "ברונלו", הוכתרה על ידי מגזין Time Out בתור מסעדת הפרימיום הטובה ביותר בעיר והקזינו תואר בתור "הקזינו המפואר ביותר באירופה".

== היסטוריה ==
הקזינו בסוצ'י נחנך ב-5 בינואר 2017 וכולל 70 שולחנות משחק, 569 מכונות מזל, 10 שולחנות לפוקר. בבית הקזינו פועלות 2 מסעדות, ספה ומתחם אירועים, שמביאים 43,000 מבקרים מדי חודש

== מיקום ==
הקזינו ממוקם במתחם בית המלון מריוט והוא פותח לקראת ההכנות לאירוח אולימפיאדת החורף (2014). הקזינו נבנה בעלות השקעה של 4 מיליארד רובלים (כ-66 מיליון דולר) והוא מופעל על ידי חברת Domain LLC, שהיא המפעילה הבלעדית ברוסיה של בתי הימורים מורשים.

אחרי שממשלת רוסיה סגרה למעלה מאלף בתי קזינו ברחבי רוסיה ואסרה על הימורים בכל שטחי המדינה, למעט בארבעה אזורי הימורים ייעודיים (לרבות אזוב-סיטי, מחוז אלטאי ובפרימוריה מחוץ לולדיווסטוק) סוצ'י הפכה לאחד מבתי הקזינו הבודדים שפועלים במערב דרום רוסיה, כשבהמשך הממשלה צפויה לקדם גם הקמת קזינו בחצי האי קרים, סמול לעיר יאלטה.

== תחבורה ==
תחנת הרכבת אסטוסדוק נמצאת במרחק של 2 ק"מ מהקזינו ונמל התעופה הבינלאומי של סוצ'י-אדלר נמצא במרחק 45 ק"מ.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סוצ'י
קטגוריה:הימורים ברוסיה
סוצ'י
אנטון שונין

שונין במדי נבחרת רוסיה, 2011.
אנטון ולדימירוביץ' שונין (ברוסית: Антон Владимирович Шунин; נולד ב-27 בינואר 1987) הוא שוער כדורגל רוסי, ששיחק לאחרונה במדי דינמו מוסקבה.

החל משנת 2018 נשוי לדוגמנית יקטרינה גריגורייבה, בשנת 2020 לזוג נולד בן.

== קריירה ==
=== דינמו מוסקבה ===
שונין הוא בוגר בית הספר של דינמו מוסקבה. את הופעת הבכורה שלו ערך ב-21 באפריל 2007 בניצחון 1–2 על חימקי. הוא משחק במדי דינמו מאז החל את קריירת המשחק שלו. ב-17 בנובמבר 2012, שונין הוכה על ידי חזיז שנזרק מהיציע במהלך משחק הפרמייר ליג נגד זניט, לאחר עצירת המשחק, אושר כי שונין ספג כווייה בקרנית העין.

=== נבחרת רוסיה ===
את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הלאומית הוא ערך ב-27 באוגוסט 2007 במשחק ידידות שהסתיים בתוצאה 2–2 מול פולין. לאחר הפסקה של 3 שנים, הוא נקרא שוב לנבחרת למשחק ידידות מול בלגיה ב-17 בנובמבר 2010.

הוא נכלל בהרכב הנבחרת ליורו 2012 ב-25 במאי 2012, אך לא שיחק בפועל. לאחר 6 שנים נוספות ללא ניסיון משחק בנבחרת, הוא נכלל בסגל למשחקים נגד טורקיה וצ'כיה בספטמבר 2018, אך שוב לא עלה לשחק.

ב-19 בנובמבר 2019 עלה לראשונה בהרכב הפותח של נבחרת רוסיה במשחק מוקדמות יורו 2020, זאת לאחר הפסקה של 8 שנים.

== סטטיסטיקה ==
=== במועדונים ===
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
! rowspan="2" | מועדון
! rowspan="2" | עונה
! colspan="3" | ליגה
! colspan="2" | גביע
! colspan="2" | טורניר יבשתי
! colspan="2" | סף הכל
|-
! ליגה
! הופעות
! שערים
! הופעות
! שערים
! הופעות
! שערים
! הופעות
! שערים
|-
! rowspan="13" | דינמו מוסקבה
| 2007
| rowspan="9" | ליגת העל
| 23
| 0
| 2
| 0
| colspan="2" | -
| 25
| 0
|-
| 2008
| 9
| 0
| 0
| 0
| colspan="2" | -
| 9
| 0
|-
| 2009
| 8
| 0
| 0
| 0
| 0
| 0
| 8
| 0
|-
| 2010
| 9
| 0
| 0
| 0
| colspan="2" | -
| 9
| 0
|-
| 2011/12
| 41
| 0
| 6
| 0
| colspan="2" | -
| 47
| 0
|-
| 2012/13
| 23
| 0
| 2
| 0
| 3
| 0
| 28
| 0
|-
| 2013/14
| 7
| 0
| 0
| 0
| colspan="2" | -
| 7
| 0
|-
| 2014/15
| 2
| 0
| 1
| 0
| 1
| 0
| 4
| 0
|-
| 2015/16
| 7
| 0
| 1
| 0
| colspan="2" | -
| 8
| 0
|-
| 2016/17
| הליגה הלאומית
| 35
| 0
| 0
| 0
| colspan="2" | -
| 35
| 0
|-
| 2017/18
| rowspan="3" | ליגת העל
| 30
| 0
| 0
| 0
| colspan="2" | -
| 30
| 0
|-
| 2018/19
| 17
| -13
| 0
| 0
| colspan="2" | -
| 17
| -13
|-
|-
| 2019/20
| 10
| -7
| 1
| -1
| colspan="2" | -
| 11
| -8
|-
! colspan="3" | סך הכל בקריירה
! 225
! 0
! 13
! 0
! 4
! 0
! 238
! 0
|}

=== בנבחרת ===
{| class="wikitable"
!№
!תאריך
!יריב
!תוצאה
!שערים שספג
!טורניר
|-
|1
|22 באוגוסט 2007
| 
|align="center"|2:2
|align="center"|2
| rowspan="2" |משחק ידידות
|-
|2
|11 בנובמבר 2011
| 
|align="center"|1:1
|align="center"|1
|-
|2
|19 בנובמבר 2019
| 
|align="center"|5:0
|align="center"|0
|מוקדמות יורו 2020
|-
|}

סך הכל: 3 משחקים / ספג 3 שערים; 2 שוויונות; ניצחון אחד.

== תארים ==
=== קבוצתיים ===
; דינמו מוסקבה
* אליפות ליגת הכדורגל הלאומית (1): 2016/17 .
* הגביע האטלנטי (1): 2015.

=== אישיים ===
* רשימת 33 השחקנים המובילים בליגת העל הרוסית: 2011/12 (מקום 3)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:שוערי כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1987
למה זה מגיע לנו

"למה זה מגיע לנו" הוא סינגל, שהוקלט על ידי הזמר והמוזיקאי הישראלי עידן רייכל בהשתתפות הזמר הישראלי ברי סחרוף. השיר יצא לאור ב-5 באוגוסט 2018 כסינגל החמישי מתוך אלבום הסולו השני של רייכל "ואם תבואי אליי", על ידי חברת התקליטים הליקון.

עם יציאתו נכנס השיר אל המקום השני במצעד השבועי של מדיה פורסט. כמו כן, הגיע השיר אל המקום ה-29 במצעד השנתי של גלגלצ.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב, הולחן והופק על ידי עידן רייכל ובוצע על ידי ברי סחרוף. השיר הוא בסגנון פופ רוק.

יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב, תוך שהעניק לו ארבעה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה.<ref name=":1"></ref>

בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר כמיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של רייכל ב-5 באוגוסט 2018, בסמוך לצאתו כסינגל.<ref name=":0"></ref> נכון ליולי 2020 מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-4.9 מיליון.<ref name=":0" />

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990049135660205171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2018
קטגוריה:סינגלים מ-2018
קטגוריה:שירי עידן רייכל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי עידן רייכל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי עידן רייכל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון
פסגת רג'יאנום

פסגת רג'יאנום (באנגלית: Regianum Peak; בבולגרית: връх Регианум) היא פסגה המכוסה ברובה קרח, בצפון-מזרח הרי סטריבוג באי בראבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה. 

גובהה של הפסגה 900 מטרים מעל פני הים. 

הפסגרה מתנשאת מעל קרחון פארה שמצפון לה, ומעל קרחון לאנק שמדרום לה. 

מרגלותיה הצפוניים של הפסגה מחוברים לרכס סטאוורצי שמצפון מזרח לפסגה, באמצעות אוכף ויאמטה. 

הפסגה ממוקמת 2.27 ק"מ מזרחית-צפונית לפסגת בלסנה; 4.25 ק"מ דרומית-מערבית להר קבזה; 7.7 ק"מ מערבית-מערבית לנקודת פטרוב; ו -5.9 ק"מ צפון-מערבית לפסגת אופיזו.

== היסטוריה ==
=== מיפוי הפסגה ===

הפסגה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980 ובשנית בשנת 2008. 

=== מקור השם ===

הפסגה נקראת על שם המבצר הרומי העתיק רג'יאנום בצפון מערב בולגריה. 

אי בראבאנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.]]

== לקריאה נוספת ==
* [http://apcbg.org/gazet-bg.pdf הגאזט האנטארקטי הבולגרי] 

== קישורים חיצוניים ==

* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=137976 פסגת רג'יאנום] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=19601&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR פסגת רג'יאנום] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://copernix.io/#?where=-62.244167000000004,-64.17,14&?query=&?map_type=hybrid צילום לוויין של אזור הפסגה, וסימון האתרים בקרבת הפסגה] באתר copernix

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בולגריה באנטארקטיקה
רג'יאנום
היד החמה (שיר)

היד החמה הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי והזמר הישראלי עידן רייכל. השיר יצא לאור ב-11 בינואר 2016 כסינגל השלישי מתוך אלבום הסולו הראשון של עידן רייכל, "היד החמה", על ידי חברת התקליטים הליקון.

עם יציאתו נכנס הסינגל אל המקום העשירי במצעד השבועי של מדיה פורסט, למקום החמישי במצעד השבועי של רשת ג' ולמקום ה-27 במצעד השבועי של רדיו אמצע הדרך.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב, הולחן והופק על ידי עידן רייכל. השיר הוא בסגנון מוזיקת עולם אשר מאפיין שירים נוספים מתוך האלבום.

בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר מעל ל-300 אלף השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
טרם פורסם הווידאו קליפ המלא לשיר, ב-11 בינואר 2016 העלה רייכל לערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר, בסמוך לצאת הסינגל.<ref name=":0"></ref>

נכון לנובמבר 2019 מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-436 אלף.<ref name=":0" />

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990052653750205171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2015
קטגוריה:סינגלים מ-2015
קטגוריה:שירי עידן רייכל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי עידן רייכל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי עידן רייכל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון
פסגת אופיזו

פסגת אופיזו (באנגלית: Opizo Peak; בבולגרית: връх Опизо) היא פסגה המכוסה ברובה קרח, בקצה המערבי של רמת אוורולווה באי בראבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה. 

גובהה של הפסגה 1,100 מטרים מעל פני הים. 

מדרונות הפסגה הצפוניים והצפוניים-מזרחיים תלולים, ובשל כך אינם מכוסים קרח בחלקם. 

הפסגה מתנשאת מעל קרחון סבטובראצ'נה שמדרום לה ומעל אוכף דוריונס שממערב- דרום-מערב לה. 

הפסגה נמצאת 5.84 ק"מ דרומית-מערבית לנקודת פטרוב; 3.2 ק"מ צפונית-מערבית להר גיוזלב; ו -11.5 ק"מ צפונית-מזרחית להר פארי. 

== היסטוריה ==
=== מיפוי הפסגה ===

הפסגה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980 ובשנית בשנת 2008. 

=== מקור השם ===

הפסגה נקראת על שם המבצר הרומי העתיק אופיזו בדרום בולגריה. 

אי בראבאנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.]]

== לקריאה נוספת ==
* [http://apcbg.org/gazet-bg.pdf הגאזט האנטארקטי הבולגרי] 

== קישורים חיצוניים ==

* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=137951 פסגת אופיזו] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=19576&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR פסגת אופיזו] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://copernix.io/#?where=-62.198908485660574,-64.21743222722858,14&?query=&?map_type=hybrid צילום לוויין של אזור הפסגה, וסימון האתרים בקרבת הפסגה] באתר copernix

== הערות שוליים ==

אופיזו
אופיזו
רמת אוורולווה

רמת אוורולווה או רמת אברולבה (באנגלית: Avroleva Heights; בבולגרית: Възвишения Авролева) היא רמה המכוסה בעיקרה קרח, בחוף המזרחי של האי ברבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה. 

הרמה מתנשאת לגובה של 1,100 מטרים מעל פני הים.

אורכה של הרמה 7.3 קילומטרים בכיוון צפון-דרום, ממפרץ היל ועד קרחון סבטובראצ'נה; ורוחבה של הרמה 7.3 קילומטרים בכיוון מזרח-מערב, בין נקודת מיטשל ועד לאוכף דוריונס (המחבר את הרמה למישור טאראן שבהרי סטריבוג). 

המדרונות הצפוניים והמזרחיים של הרמה תלולים, ובשל כך אינם מכוסים קרח. 

== היסטוריה ==
=== מיפוי הפסגה ===

הפסגה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980 ובשנית בשנת 2008. 

=== מקור השם ===

הרמה נקראת על שם מתקופת ימי הביניים של הר בדרום מזרח בולגריה. 

אי בראבאנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.]]

== לקריאה נוספת ==
* [http://apcbg.org/gazet-bg.pdf הגאזט האנטארקטי הבולגרי] 

== קישורים חיצוניים ==

* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=137969 רמת אוורולווה] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=19594&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR רמת אוורולווה] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://copernix.io/#?where=-62.17276964488581,-64.21732022898513,14&?query=&?map_type=hybrid צילום לוויין של אזור הרמה, וסימון האתרים בקרבתה] באתר copernix

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בולגריה באנטארקטיקה
אוורולווה
אצטדיון יאן בריידל

אצטדיון יאן בריידל הוא אצטדיון רב-תכליתי בעיר ברוז', בלגיה. האצטדיון בבעלות העירייה המקומית משמש כמגרש הביתי של שתי קבוצות הכדורגל העירוניות: קלאב ברוז' וסרקל ברוז'. בנייתו של האצטדיון הושלמה בשנת 1975 והוא מכיל 29,042 מקומות ישיבה. עד לשנת 1999 היה ידוע המקום בשם "אולימפיהסטדיון" (האצטדיון האולימפי) ובו היו 18,000 מקומות ישיבה. במהלך אירועי יורו 2000 אירח האצטדיון ארבעה משחקים, 3 משחקים בשלב הבתים ואת משחק רבע הגמר בין נבחרת צרפת לנבחרת ספרד.

האצטדיון קרוי על שם יאן בריידל , ממובילי המרד נגד פיליפ הרביעי, מלך צרפת בתחילת המאה ה-14.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בבלגיה
קטגוריה:ברוז': ספורט
התמהוני

התמהוני הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1970, שנכתב ובוים בידי דן וולמן, סרטו העלילתי הארוך הראשון. בתפקידים הראשיים טוביה טבי, לאורה ריבלין וברטה ליטבינוב. הסרט נכשל בישראל אך התקבל לפסטיבל קאן בשם The Dreamer והוקרן בניו יורק במשך יותר משלושה חודשים.

הסרט צולם בבית הסראייה בצפת ששימש אז כבית אבות של מלב"ן ובסמטאות צפת העתיקה.

העלילה היא על בחור תמהוני הנמשך (אפלטונית) לקשישה, עד להופעתה של נערה צעירה ומושכת. תפקיד הקשישה הוצע בתחילה לאידה קמינסקה אך היא לא יכלה להופיע והמליצה על ידידתה, ברטה ליטבינוב, בת 74.

==תקציר העלילה==
אלי (טוביה טבי) עובד כסניטר בבית אבות ("בית זקנים") בצפת. הוא מגיש אוכל לקשישים, מאכיל ורוחץ אותם, מטפל בגינה ואחראי על התחזוקה בבניין תחת עינו של מנהל הבית הקשוח שטיין (שלמה בר-שביט). בזמנו החפשי הוא מצייר דיוקנאות של הקשישים ומנסה למכור אותם בגלריה סמוכה אך אין קונים לרישומים שלו. הוא כמעט אינו מדבר ונראה כתמהוני וכאשר הוא צועד מבית האבות לחדרו בעיר, מסתכלים עליו הילדים כתמהוני ובלתי שפוי.

מכל הקשישים הוא נמשך דווקא לרחל (ברטה ליטבינוב), קשישה מקייב שמשוחחת איתו בעברית שגויה. שאר הקשישים מרכלים ביידיש על הקשר בין אלי לרחל. רחל מחבבת את אלי ורוצה לעזור לו. היא מתלבשת כתיירת, הולכת לגלריה וקונה את רישומיו של אלי. הוא שמח אמוד כי מישהו קנה את רישומיו ורחל מעודדת אותו שמצפה לו עתיד גדול.

אחד מהקשישים נפטר ולבית האבות מגיעים שלושת בני משפחתו כדי לטפל בסידורי הקבורה. הנכדה היא צעירה יפה ומושכת (לאורה רבלין) שמגיעה ביחד עם אביה (נתן כוגן) ואימה (דבורה קידר).

אלי מחליף מבטים עם הנערה ומתפתח קשר ביניהם המתהדק ומגיע ליחסים אינטימיים. בבית האבות מרכלים על כך הקשישים ורחל שומעת זאת ורואה את הנערה. היא מנתקת את הקשרים עם אלי וכאשר הוא דופק על דלת חדרה היא אינה פותחת לו.

לבסוף חוזרת הנערה לתל אביב עם הוריה, רחל סולחת לאלי ובסוף הם מתהלכים ביחד בסמטאות צפת אלי מצייר ורחל משחקת עם הילדים הקטנים בגינת שעשועים.

==שחקנים==
*טוביה טבי - אלי
*לאורה ריבלין - הנערה
*ברטה ליטבינוב - רחל
*שלמה בר-שביט - מנהל בית זקנים
*נתן כוגן - אבא
*דבורה קידר - אמא
*ישראל סגל - מלצר במלון
*נתן וולפוביץ' - אינסטלטור

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/results?search_query=דני+וולמן+התמהוני דן וולמן על התמהוני], באתר יוטיוב
* [https://www.festival-cannes.com/en/films/hatimohni התמהוני], באתר פסטיבל קאן
קטגוריה:זקנה בקולנוע
קטגוריה:סרטי 1970
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1970
קטגוריה:סרטי דן וולמן
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים ישראליים
האצטדיון הבין-לאומי חלב

האצטדיון הבין-לאומי חלב (בערבית: ملعب حلب الدولي) הוא אצטדיון רב-תכליתי בתקן אולימפי בעיר חלב, סוריה. האצטדיון נפתח בשנת 2007 והוא האצטדיון הגדול ביותר במדינה המשמש בעיקר למשחקי הכדורגל של קבוצת איתיחאד חלב ואירח מספר משחקים של הנבחרת הלאומית. במהלך מלחמת האזרחים בסוריה נפגע האצטדיון. בשנת 2017 החלה הממשלה הסורית בשיפוץ המקום בסיוע של ממשלת איראן.

==היסטוריה==
בניית האצטדיון החלה בשנת 1980 על פי תוכניות של סטניסלב קוש הפולני. על פי התכנון המקורי הבנייה הייתה אמורה להסתיים בשנת 1987 לקראת משחקי הים התיכון שהתקיימו במדינה באותה שנה, אך בעיות פיננסיות עצרו את התהליך למשך שני עשורים. בשנת 2003 חידש הממשל הסורי את פעילות הבנייה. אירוע הפתיחה התקיים ב-3 באפריל, במהלכו התקיים משחק ידידות בין קבוצת איתיחאד חלב המקומית לקבוצת פנרבחצ'ה הטורקית.

במהלך מלחמת האזרחים בסוריה נפגע האצטדיון בצורה קשה: החזית וחלק ניכר מהמתקנים בתוך האצטדיון נהרסו בעקבות ירי מרגמות. בשנת 2017 החל הממשל הסורי, בסיוע ממשלת איראן, לשפץ את המקום.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בסוריה
קטגוריה:חלב (עיר): מבנים
המופע של בן שפירו

המופע של בן שפירו (באנגלית: The Ben Shapiro Show) הוא פודקאסט יומי ותוכנית רדיו בהפקת "The Daily Wire" ובהנחיית בן שפירו. התוכנית דורגה כשנייה הכי פופולרית בארצות הברית על ידי Podtrac במרץ 2019.

רשת Westwood One החלה לשדר את הפודקאסט ברדיו באפריל 2018. בינואר 2019, הרחיבה Westwood One את הפודקאסט בן השעה לתוכנית נוספת בת שעתיים בשידור חי בכל יום. נכון למרץ 2019, על פי Westwood One, התוכנית של בן שפירו משודרת ביותר ממאתיים ערוצי שידור, כולל ב-9 מעשרת המובילים.

בינואר 2019 זכתה התוכנית בתואר "Best News Podcast" (פודקאסט החדשות הטוב ביותר) בטקס הפרסים "Podcast Awards" של iHeartRadio.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פודקאסטים אמריקאיים
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:רדיו ציבורי