OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הצרעות

250px
הצרעות היא קומדיה יוונית שנכתבה על ידי המחזאי היווני אריסטופאנס והוצגה לראשונה בשנת 422 לפנה"ס.

==תקציר העלילה==
גיבורי המחזה הם פילוקליאון ("החבר של קליאון") ובנו בְּדֶליקליאון ("השונא של קליאון"). פילוקליאון מכור להליכי בית המשפט האתונאי - ומבלה את כל זמנו כמושבע השופט את בני עירו.

בדליקליאון רוצה לסייע לאביו להיגמל וכולא אותו בביתו. פילוקליאון מנסה להימלט מביתו ולהגיע לבית המשפט באמצעים שונים. חבריו לחבר המושבעים (חברי המקהלה המחופשים לצרעות) מגיעים לעזרתו. בדליקליאון ומשרתיו נלחמים בצרעות, ומגרשים אותן. בדליקליאון מנהל ויכוח עם אביו ומוכיח לו ולמקהלה שכאשר הם משמשים כמושבעים הם בעצם משרתים של הדמגוגים. פילוקליאון משתכנע ונשאר בביתו. על מנת לסייע לאביו להיגמל, מקים בדליקליאון בית משפט בביתם, ובהיעדר מועמדים להישפט, שופט את הכלב המשפחתי מאחר שאכל גבינה סיציליאנית - ביקורת על הגנרלים האתונאים המקבלים שוחד מהסיציליאנים, אויבי אתונה.

במשפט דמה זה, מגן בדליקליאון על הכלב, וכשהוא מורשע, מגיעים קבוצת ילדים הלבושים כגורי הכלב לבמה לבקש רחמים. פילקליאון אינו משתכנע, אולם בדליקליאון מחליף את קופסאות ההצבעה של המושבעים (בו החליטו על אשמה או זכאות) וכך שיטה באביו להצביע בעצם "אינו אשם" במקום "אשם". עם ספירת הקולות מתעלף פילוקליאון כשהוא מגלה שהכלב יצא זכאי, מאחר שמעולם לא זיכה איש.

עם תום המשפט הולכים הבן והאב לסימפוזיון ובהיפוך תפקידים מלמד הבן את האב איך להתנהג בסימפוזיון. במשתה משתכר פילוקליאון ומעליב את כל הנוכחים, חוטף את הנערה הנגנית והופך את ארון הלחם. המשתתפים האחרים מגישים נגדו תביעות, אך הוא לועג להם. המחזה מסתיים בכך שפילוקליאון קורא לשלושה סרטנים המייצגים את המחזאים הטרגיקנים של אתונה (בניו של קרסינוס, בנו של קסנוקלס) להשתתף בתחרות ריקודים נגדו.

== תרגומים== 
המחזה תורגם לעברית על ידי זיוה כספי בשנת 2000 ופורסם בהוצאת מאגנס.
===תרגומים לאנגלית===
* בנג'מין ב. רוג'רס, 1924.
* ארתור ס. ויי, 1934.
* דאגלס פארקר, 1962.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קומדיות יווניות
קטגוריה:מחזות של אריסטופאנס
קטגוריה:צרעות בתרבות
סטברופול (חבל מנהלי)

החבל המנהלי סטברופול (ברוסית: Ставропольский край) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית באזור הרי קווקז. החבל שייך מנהלית למחוז הכלכלי הצפון-קווקזי, שהוא חלק מהמחוז הפדרלי של צפון קווקז. מרכזו האדמיניסטרטיבי של המחוז הוא העיר סטברופול. הוא גובל בצפון בקלמיקיה ובמחוז רוסטוב, במערב במחוז קרסנודר, בדרום ברפובליקות קאראצ'אי-צ'רקסיה, קברדינו-בלקריה, צפון אוסטיה, אינגושטיה, וצ'צ'ניה ובמזרח בדאגסטן.

==היסטוריה==

המחוז שינה את שמו מספר פעמים במהלך ההיסטוריה של ברית המועצות. בתור ישות נוסד לראשונה ב-13 בפברואר 1924 ונקרא המחוז הדרום-מזרחי, ב-16 באוקטובר באותה שנה שונה למחוז הצפון-קווקזי, ב-17 במרץ 1937 שונה למחוז אורג'ניקידזה, וב-12 בינואר 1943 שונה לשמו הנוכחי. בשנה זו גורשו בני עם הקרצ'אי מאדמתם לקזחסטן, ומחוזם האוטונומי צורף ברובו למחוז סטברופול. ב-1957 הורשו הקרצ'אים לחזור, והמחוז האוטונומי הוקם בשבילם שוב כחלק ממחוז סטברופול. ב-1990 הוכרז המחוז האוטונומי כרפובליקה אוטונומית ונפרד ממחוז סטברופול.

==דמוגרפיה==
כ-60% מאוכלוסיית החבל מתגוררת בערים. הרוסים מהווים כ-80% מאוכלוסיית החבל, והארמנים כ-5.8%.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:רוסיה: חבלים מנהליים (קראיה)
רב-נגן

רב-נגן (בלועזית: סופר-אינסטרומנטליסט או מולטי-אינסטרומנטליסט) הוא מוזיקאי או מלחין המפגין יכולת על מספר כלים. יכולת זו עשויה להתבטא בניגון או הלחנה עבור כלים מסוגים שונים או אף בניגון בו-זמנית במספר כלים.

לדוגמה, מוזיקאי המנגן על כלי קשת (לדוגמה כינור), כלי פריטה (לדוגמה גיטרה), כלי הקשה (לדוגמה תופים) וכלי מקלדת ייחשב לרב-נגן.

==רב-נגנים מפורסמים==
*פול מקרטני (1942–הווה) מנגן על גיטרה בס, גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, קלידים, פסנתר, חצוצרה, חלילית, יוקולילי, מנדולינה ותופים.
*דייוויד גילמור (1946–הווה) מנגן על גיטרה חשמלית, גיטרת בס, קלידים, סינתיסייזר, סקסופון, בנג'ו, מנדולינה, מפוחית פה ותופים.
*סטיבן טיילר (1948–הווה) מנגן על פסנתר, מפוחית פה, תופים, גיטרה בס, כינור, מנדולינה, חליל צד, סקסופון, חצוצרה.
*אנדראה בוצ'לי (1958–הווה) מנגן על כלי מקלדת, חליל צד, סקסופון, חצוצרה, טרומבון, נבל, מפוחית פה, גיטרה, תופים, מלודיקה.
*יהודה גלאנץ (1958–הווה) מנגן על צ'רנגו, פסנתר, אקורדיון, סיקו, פינקויו, כינור, חליל פאן, כלי הקשה, גיטרות, מפוחית פה וקוואטרו.
*לס קלייפול (1963–הווה) מנגן על גיטרה בס, קונטרבס, תופים, גיטרה, וומולה, בנג'ו, בנג'ו בס ומנדולינה.
*אלאניס מוריסט (1974–הווה) מנגנת על גיטרה, חליל צד, מפוחית פה ופסנתר.
*שאקירה (1977–הווה) מנגנת על גיטרה, מפוחית פה, תופים, קחון, דוגם צלילים וכלי מקלדת.
*מורטן ולנד (1977–הווה) מנגן על גיטרה חשמלית, גיטרה בס, גיטרה אקוסטית וקלידים, ובנוסף מלחין ומעבד וזמר גרואלינג.
*שרית חדד מנגנת בין היתר על גיטרה, פסנתר, קסילופון, אורגן חשמלי, עוגב, דרבוקה, צ'לו, אקורדיון וטרומבון.
*מתי כספי (1949–הווה) מנגן על פסנתר, גיטרה, גיטרה בס, תופים, מפוחית.
*קיאן איגן (1980–הווה) מנגן על גיטרה, פסנתר, תופים, גיטרה בס.
*טיילור סוויפט (1989–הווה) מנגנת על גיטרה, בנג'ו, פסנתר ויוקולילי.
*ג'ייקוב קולייר (1994–הווה) מנגן על פסנתר, קלידים, קונטרבס, גיטרה בס, גיטרה, יוקולילי, הרפג'י, מנדולינה, מלודיקה, תופים, כלי הקשה, הרמוניזר.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:נגנים
פלוטוס (מחזה)

עטיפת הספר בתרגום עברי
פלוטוס (ביוונית: "עושר") היא קומדיה יוונית מאת המחזאי אריסטופאנס. הקומדיה הוצגה לראשונה בשנת 388 לפנה"ס באתונה, ומציגה האנשה של אל העושר פלוטוס.

==תקציר עלילה==
מחזה זה עוסק בשאלה של "צדיק ורע לו" או - מדוע העושר אינו מוחלק לצדיקים (או לרשעים), אלא מחולק באופן אקראי. 

הדמויות המרכזיות של המחזה הם האתונאי הקשיש חְרֶמִילוֹס והעבד שלו קאריו. חרמילוס רואה את עצמו ואת משפחתו כאנשים צדיקים אך עניים, ופונה לשמוע את עצתו של האורקל, הממליץ לו לעקוב אחרי האיש הראשון שהוא רואה ולהזמין אותו לביתו.

האיש הראשון שפוגש חרמילוס, לאחר ששמע את עצת האורקל הוא אדם עיוור שחוצה את דרכו, בהגיעו לביתו מגלה חרמילוס כי האיש הוא אל העושר פלוטוס. חרמילוס סבור כי אם תושב לו ראייתו, יחולק העושר בעולם בצורה שונה, כל העוולות יתוקנו והעולם יהיה טוב יותר.

בהמשך המחזה מגיעה אל חרמילוס אלת העוני, המסבירה לחרמילוס שאין זה עדיף להיות עשיר, כי בלי עוני לא יוכלו להיות עבדים (כל עבד יוכל לקנות את חירותו), ולא יהיו מוצרי מותרות או מזון גורמה (כיוון שאף אחד לא ירצה לעבוד אם כולם יהיו עשירים).

חרמילוס מביא את פלוטוס למקדש אסקלפיוס שם מושבת לו ראייתו, והוא מבטיח לחלק את העושר בצורה שונה, בהתאם לצדיקותו של האדם, על ידי לקיחת העושר מהפחות צדיקים והעברתם לצדיקים. פעולה זו גוררת ביקורת רבה מעשירים שאיבדו את עושרם.

בסוף המחזה מגיע הרמס ומבשר על כעסם של האלים, מאחר שהעשירים שאיבדו את עושרם הפסיקו להקריב קורבנות והאלים אינם מקבלים יותר קורבנות מאחר שכל העניים שהתעשרו החלו להקריב רק לפלוטוס.

==תרגומים==
===תרגומים לעברית===
* דבורה גילולה, הוצאת מאגנס, 1991.
* אהרן שבתאי, הוצאת שוקן, 2019. שבתאי תרגם את שם המחזה: "עושר".

===תרגומים לאנגלית===
* ויליאם צ'ארלס גרין, 1892: [http://books.google.com/books?id=T5X04gOOOQAC&pg=PA1 טקסט מלא].
* בנג'מין ב. רוג'רס, 1924.
* ארתור ס. ויי, 1934.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קומדיות יווניות
קטגוריה:מחזות של אריסטופאנס
מספר קואורדינציה

בכימיה, קריסטלוגרפיה והנדסת חומרים, מספר קואורדינציה הוא מספר המייצג את מספר האטומים המקיפים אטום נתון במבנה סריגי. ככל שמספר הקואורדינציה גדול יותר, כך גדלה יציבות הסריג. בכימיה, מספר הקואורדינציה מייצג את מספר השכנים הכללי של האטום המרכזי במולקולה.

במתאן, מספר הקואורדינציה של פחמן הוא 4. בחומרים אי-אורגניים מספר קשרי סיגמא בין הליגנד לבין האטום המרכזי נחשבים למניין מספר הקואורדינציה בעוד שקשרי פי אינם נספרים למניינו.

לעומת זאת, בתורת החומרים למשל: נניח שחומר עשוי מיונים משני סוגים בלבד, אניון וקטיון. מתוך יחס הרדיוסים של האניון והקטיון ניתן לחשב את מספר הקואורדינציה, לפי הטבלה הבאה:

{| border="1"
|-
| יחס רדיוסים 
| מספר קואורדינציה 
|- 
| 0-0.155
| 2 מיקום האטום הוא קווי
|- 
| 0.155-0.225
| 3 מיקום האטום הוא מרכז משולש
|- 
| 0.225-0.414
| 4 מיקום האטום הוא מרכז טטרהדר
|- 
| 0.414-0.732 
| 6 מיקום האטום הוא מרכז אוקטהדר
|- 
| 0.732-1
| 8 מיקום האטום הוא מרכז קובייה
|- 
| 1
| 12 המבנה הצפוף ביותר (נקרא גם: "מבנה צפוף אריזה").
|}

כלומר, ככל שהרדיוסים של הקטיון והאניון קרובים זה לזה המבנה המתקבל הוא בעל מספר קואורדינציה גבוה יותר, ולפיכך יציב יותר.

ליהלום המורכב כולו מפחמן מספר קואורדינציה 4, בעוד שלגרפיט, שגם הוא מורכב כולו מפחמן, מספר קואורדינציה 3. דבר זה נובע מכוחות פני שטח והם תלויים במצייני מילר של הגביש. 

בקשר קוולנטי מספר הקואורדינציה הגדול ביותר שווה למספר המסלולים המשותפים של האטום.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:כימיה אי-אורגנית 
קטגוריה:קריסטלוגרפיה
פתות

פְתּוּתּ (פ"א בשוא נח. או: פֲתּוּתּ) הוא מאכל מהמטבח התימני. הפתות עשוי חתיכות לחם (לרוב סאלוף) או מצה.

== סוגי הפתות ==
=== פתות בשרי ===
הפתות הבשרי הוא חתיכות לחם מבושלות או מושרות במרק תימני.

=== פתות חלבי ===
יש המבשלים את הפתות עם מוצרי חלב כמו אשל ושמנת. ואז נקרא גם בחלק מהקהילות זוום.

גרסה אפשרית לפתות היא הכנתו ממלאווח או ג'חנון. את פיסות הבצק אופים או מטגנים. לעיתים מערבבים את פיסות הבצק בעת הטיגון עם ביצים וגבינות. יש המבשלים פתות בחלב חם, ביצים, חמאה ודבש.

בחג הפסח מכינים פתות ממצות.

שם המאכל בערבית الفتوت- "פַתּותּ" יוצאי תימן רגילים לשייך לפועל פָּתַת המקראי "פתות אותה פתים".

==ראו גם==
*מטיט
*עסיט

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.temani.net/http/mahli-timan/macalim/100.htm פתות ביצים], באתר תימני נט
* זהבה מויאל, [https://web.archive.org/web/20080420081143/http://www.ymhoney.co.il/matkonim_new_5.html פתות עם חלב ודבש], באתר מכוורת יד מרדכי
* גיל חובב, [https://www.bishulim.co.il/מתכון/פתות פתות מצות במרק עוף], באתר בישולים

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאכלי לחם
קטגוריה:המטבח הערבי
קטגוריה:המטבח התימני
עודד אסף

עודד אסף (נולד ב־1947) הוא מלחין ישראלי.

אסף מרצה באוניברסיטת תל אביב ובמכללת לוינסקי לחינוך.

== יצירתו ==

בין יצירותיו - יצירות לכלי סולו (שבוצעו על ידי אסתרית בלצן, עמית דולברג, מיכל טל, רון מרחבי, ראובן סרוסי ועדית שמר), ולהרכבים קאמריים (ביניהם אנסמבל המאה ה-21 ואנסמבל מוזיקה נובה).

יצירות רבות פרי עטו של עודד אסף נמצאות ברשותו של המכון למוזיקה ישראלית ובמרכז למוזיקה ישראלית (איגוד הקומפוזיטורים בישראל).
בשנת 2007 הוציא לאור את החוברת "מוזיקה קאמרית" בהוצאת סל תרבות ארצי.

== ספריו ==
* [https://library.osu.edu/projects/hebrew-lexicon/99995040.php לקסיקון הספרות העברית החדשה, עודד אסף, "המוזיקה לפני הכל", על שירת משוררים והלחנתה, עם עובד]
* "מוזיקה קמרית", הוצאת סל תרבות ארצי

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.alterman.org.il/מאמרים/מאמריםלפימחברים/אסףעודד.aspx מאמרי עודד אסף] באתר נתן אלתרמן
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים ישראלים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:סגל מכללת לוינסקי לחינוך
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מוזיקה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
שביר

שביר הוא אלבום האולפן ה-20 של הזמר אריק איינשטיין, בשיתוף המוזיקאי יצחק קלפטר, שיצא בספטמבר 1983.

== הפקה ==
אלבום זה מהווה את שיתוף הפעולה המלא השני והאחרון של איינשטיין וקלפטר, לאחר האלבום "יושב על הגדר" שיצא שנה קודם לכן. קלפטר המשיך לנגן מאוחר יותר במספר אלבומים נוספים של איינשטיין, וכן הלחין עבורם מספר שירים.

כל שירי האלבום הולחנו ועובדו על ידי קלפטר. איינשטיין כתב את כל שירי האלבום, וזהו למעשה האלבום היחיד של איינשטיין שבו הוא כתב את כל מילות השירים. בין השירים הבולטים באלבום: "שביר" ו"אולי צריך לתת לזה עוד זמן". השיר "תל אביב, גדות הירקון, 1983" הוא שיר מחאה אקולוגי שמתכתב עם השיר הנוסטלגי "תל אביב, גדות הירקון, 1950" מהתקליט "חמוש במשקפיים".

כשנה לפני יציאת התקליט עבר איינשטיין תאונת דרכים קשה. ידידתו נהרגה בתאונה, אשתו נפצעה קשה, הוא נפצע גם כן, וכבדות הראייה שלו הלכה והחמירה. העבודה על התקליט הייתה חלק מהתהליך השיקומי ורבות ממילות השירים מושפעות מהמצב הפיזי והנפשי בו היה איינשטיין שרוי באותה עת.

מתוך האלבום יצאו כסינגלים "תל אביב גדות הירקון 83", "יד אחת עושה את זה" ושיר הנושא.

==רשימת רצועות==

==קרדיטים==
*אריק איינשטיין: שירה
*יצחק קלפטר: גיטרות, לחנים, עיבודים, הפקה מוזיקלית וקולות רקע
*איתן גדרון: גיטרה בס
*מיקי שביב: גיטרה בס
*אלון הלל: תופים, כלי הקשה
*משה לוי: פסנתר, פרופט 5
*ירוסלב יעקובוביץ': סקסופון
*יושי שדה: קולות רקע
*דפנה ארמוני: קולות רקע
*יואל לרנר: קולות רקע
*מיכאל תפוח: מפיק
*מנחם סקס: צילום עטיפה
*מנחם רגב: עיצוב עטיפה
*יעקב מורנו: טכנאי הקלטה
*איתמר גפני: טכנאי הקלטה

==קישורים חיצוניים==

===ביקורות===
* 

קטגוריה:אלבומי 1983
קטגוריה:אלבומי אריק איינשטיין
קטגוריה:אלבומי יצחק קלפטר
קטגוריה:אלבומים משותפים
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל תפוח
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני טריטון
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
צפרדעיים

צפרדעיים (שם מדעי: Ranidae; באנגלית: True frogs) היא המשפחה בעלת התפוצה הרחבה ביותר מבין כל משפחות חסרי הזנב. הן נפוצות בכל יבשות העולם, למעט אנטארקטיקה ואוסטרליה. מין אחד בלבד ממשפחת הצפרדעיים נפוץ במקור באוסטרליה ולא הובא על ידי בני האדם ליבשת, והוא Rana daemeli, אך גם תפוצתו שם מוגבלת לאזורים נידחים בצפון היבשת. גודלן של חסרי הזנב בנות משפחת הצפרדעיים משתנה ממין למין; הגדולה ביותר בעולם היא צפרדע גוליית (Conraua goliath). רבות מהצפרדעיים חיות במים או בבתי גידול הקרובים למים. הצפרדעיים שייכות למשפחת הדו-חיים, כלומר הן בעלות אברי נשימה המתאימים גם למים וגם ליבשה. מרבית המינים מטילים את ביציהם במים, ועוברים את שלב הראשן במהלך התפתחותם. אף על פי כן, כמו מרבית משפחות חסרי הזנב, מגוון בתי הגידול בו חיות הצפרדעיים הוא גדול. אלו מהסוג Tomopterna הן צפרדעים חופרות האנדמיות לאפריקה והן בעלות מרבית המאפיינים האופייניים לצפרדעים החופרות בשאר העולם. בנוסף, קיימות צפרדעים שחיות בסביבה עצית כגון צפרדע העצים (Frankixalus jerdonii) שנתגלתה בצפון מזרח הודו. 

ככלל, הצפרדעיים הן בעלות עור חלק ולח, ורגליהן גדולות וחזקות. כפות רגליהן מכוסות לרוב בקרומי שחייה בדרגות שונות.

==סוגים==
[[צפרדע מצויה (Rana temporaria)]]
Odorrana hosii
Glandirana rugosa
חלק מהסוגים של הצפרדעים שייכים ע"פ כמה חלוקות למשפחות עצמאיות:
{|
|
* Afrana
* Allopaa 
* Amietia
* Amolops
* Anhydrophryne
* Arthroleptella
* Arthroleptides
* Aubria
* Babina
* Batrachylodes
* Cacosternum
* סוג ומין יחיד Ceratobatrachus guentheri
* Chaparana
* סוג ומין יחיד Chrysopaa sternosignata
* Clinotarsus
* צפרדע גוליית (Conraua)
* Dimorphognathus
* Discodeles
* סוג ומין יחיד Ericabatrachus baleensis
* Euphlyctis
|
* Fejervarya
* Glandirana 
* Hildebrandtia
* Hoplobatrachus
* Huia 
* Hylarana
* Humerana
* צפרדע הודית (Indirana)
* Ingerana
* סוג ומין יחיד Lankanectes corrugatus
* Lanzarana largeni
* Limnonectes
* ליטובטס (Lithobates) 
* Meristogenys 
* צפרדע מרקדת (Micrixalus)
* סוג ומין יחיד Microbatrachella capensis
* Minervarya
* Nannophrys
* Nanorana
* סוג ומין יחיד Natalobatrachus bonebergi
* סוג ומין יחיד Nothophryne broadleyi
|
* Nyctibatrachus
* Occidozyga
* Odorrana
* Paa
* סוג ומין יחיד Palmatorappia solomonis
* צפרדע (Pelophylax)
* Petropedetes
* צפרדע שלולית קטנה (Phrynobatrachus)
* סוג ומין יחיד Phrynodon sandersoni
* Platymantis
* Pseudoamolops
* Poyntonia
* Pterorana
* Ptychadena
* Pyxicephalus
* Rana 
* Sanguirana
* Sphaerotheca
* Staurois
* Strongylopus
* Tomopterna
|
|}

== גלריה ==
<gallery mode=packed>
Grasfrosch new version.jpg|Rana temporaria
BennyTrapp Pelophylax shquipericus Montenegro.jpg|Pelophylax shqipericus
Wood Frog.jpg|צפרדע העץ
Hylarana eschatia, copper-cheeked tree frog - Khao Sok National Park (15889744598).jpg|Hylarana eschatia
Babina adenopleura.jpg|Babina adenopleura
Fat Frog (6086664150).jpg|
</gallery>

== ראו גם ==
*צפרדעים - על-משפחה בה כלולים כל הצפרדעים האמיתיות
* חסרי הזנב - סדרה הכוללת בתוכה הן את ה"צפרדעים" והן את ה"קרפדות"

==קישורים חיצוניים==

* 
* יונתן קפשוק, [https://www.mako.co.il/news-science/2021_q2/Article-8d28cf182cbc971026.htm?utm_source=AndroidNews12&utm_medium=Share צפרדעי שוקולד התגלו ביער הגשם בגינאה], באתרN12, יוני 2021

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1814
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונסטנטין סמואל רפינסק
גל נדיבי

גל נדיבי (נולד ב-21 באוגוסט 1972 בתל אביב) הוא מנחה טלוויזיה ושדרן רדיו, הידוע בעיקר כמנחה האחרון של התוכנית "זומביט" בטלוויזיה החינוכית.

את דרכו הרדיופונית החל בתחנת הרדיו הפיראטית "הגל הירוק", שהתמודדה במכרז הרדיו האזורי אך לא צלחה אותו. אחר כך עבר לשדר ב"קול ישראל", תחילה ב"קול הדרך", ואחר כך ברשת ג'. נמנה עם מקימי "רדיו תל אביב", בו שידר, ובהמשך שימש כמנהל התוכניות וסמנכ"ל התחנה. בשנת 1998 החל להגיש את תוכנית המחשבים זומביט" בטלוויזיה החינוכית, עד ירידה מהמסך בשנת 2006. בשנים האחרונות, מתמקד בקריינות פרסומות ופרומואים לטלוויזיה ובנוסף משמש כמרצה במרכז הבינתחומי הרצליה.

נדיבי הוא קריין הבית של זכיינית ערוץ 2 לשעבר ומפעילת ערוץ 13, "רשת", מאז תחילת שידוריה. כמו כן, משמש נדיבי כקריין הבית של רשת "שופרסל", הן בפרסומות והן בשירותים השונים שמוצעים על ידי שופרסל ללקוחות, לרבות מערכת הקופות האוטומטיות, מערכת העגלות וקריינות המערכת הטלפונית. בשנים האחרונות משמש נדיבי כקריין עבור המשביר לצרכן ו"אלמ", כאשר באחרונה הוא מחליף את לאון פלדמן ששימש כקריינה הקבוע.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:קריינים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
טורקמנים

טוּרְקְמֶנִים הוא הכינוי הניתן לשבטי נוודים שהתאסלמו וחדרו לתוך העולם המוסלמי. מרבית הטורקמנים נמנו עם שבטי האוע'וז. הטורקמנים היו אחד ממקורות כוחה של האימפריה הסלג'וקית, אך אחרי שזו התבססה עמדו מנהגיהם הנוודיים בסתירה לשאיפות השלטוניות של הסולטאנים הסלג'וקים.

הפשיטות של הטורקמנים לתוך האימפריה הביזנטית היו הגורם העיקרי לפרוץ קרב מנזיקרט. אסיה הקטנה החלה להיקרא "טורקיה" בעקבות המספר הגדול של הטורקמנים שנכנסו אליה בעקבות ניצחון אלפ ארסלאן הסלג'וקי על הקיסר הביזנטי רומנוס הרביעי דיוגנס בקרב זה במאה ה-11.

אחרי כיבוש סוריה וארץ ישראל בידי מלכ שאה, בנו של ארסלאן, הגיעו טורקמנים גם לשם. הם מוזכרים במאה ה-12 בספרי היסטוריה מוסלמים ובספרות הצלבנית כרועים-נוודים, כלוחמים בצד המוסלמי נגד הצלבנים, וכמגדלי סוסי קרב אשר נקראו גם הם "טורקמנים". לאחר מכן הם מתוארים גם בספרי מסע של תיירים וצליינים אירופיים מהמאה ה-13 ואילך.

בימי המנדט הבריטי חיו בארץ ישראל כ-2,000 טורקמנים, חלקם כרועים-נוודים בדומה לבדואים, וחלקם בכפרי קבע קטנים – אבו זריק ליד קיבוץ הזורע של היום, נע'נע'יה בתחום המושב מדרך עוז של היום, וליד אלאוע'זין באזור כפר ברוך של ימינו. לאחר קרב משמר העמק ברחו תושבי הכפרים לג'נין.

==ראו גם==
*הטורקמנים בארץ ישראל
*טורקים
*אוע'וז
*סלג'וקים
*מרכז אסיה
*טורקמניסטן
*אפגניסטן
*איראן

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:שבטים טורקיים
קטגוריה:היסטוריה אסלאמית
קטגוריה:עמים טורקיים
קטגוריה:רוסיה: קבוצות אתניות
אל סיברט

ד"ר אל סיברט (באנגלית: Al Siebert;) חוקר וסופר, צנחן לשעבר, פסיכולוג העוסק בחקר ההישרדות, פרסם ארבעה ספרים על הישרדות ושינוי והוא מרצה לפסיכולוגיה ארגונית.

ספרו - "יתרון הגמישות" יצא לאור ביוני 2005, זכה ב-2006 לפרס המו"לים בקטגוריה של ספר העצות, 

ספרו הקודם "אישיות והישרדות" זכה להצלחה ואף תורגם לעברית ויצא לאור בהוצאת עם עובד, בספר, מתאר סיברט את הפרופיל של האדם השורד ומוצא אותו כאדם סקרן, גמיש, כזה שיודע להראות אמפתיה גם כלפי האויב. הרגלי החשיבה והתכונות האלו באים לידי ביטוי גם בחיי היומיום - ואפשר בהחלט ללמוד אותם.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.resiliencycenter.com/bkstore/ResAdv-chap1.shtml לקריאת הפרק הראשון] 

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1934
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2009
התיקון השישי לחוקת ארצות הברית

מגילת הזכויות האמריקאית, הכוללת את התיקון השישי לחוקה

התיקון השישי לחוקת ארצות הברית (באנגלית: Sixth Amendment to the United States Constitution) הוא תיקון לחוקת ארצות הברית במסגרת מגילת הזכויות, המגן על זכות הנאשם למשפט הוגן בהליכים פליליים ובמיוחד מעניק את הזכות למשפט בפני חבר מושבעים של עמיתים ולא בפני שופט ממונה, איש השלטון.

== תוכן התיקון==
===מקור===
<div style="text-align: left; direction: ltr; margin-left: 1em;">
In all criminal prosecutions, the accused shall enjoy the right to a speedy and public trial, by an impartial jury of the State and district wherein the crime shall have been committed, which district shall have been previously ascertained by law, and to be informed of the nature and cause of the accusation; to be confronted with the witnesses against him; to have compulsory process for obtaining witnesses in his favor, and to have the Assistance of Counsel for his defense.
</div>

===תרגום===
:"בכל תביעה פלילית, לנאשם תהיה הזכות למשפט מהיר ופומבי על ידי חבר מושבעים חסר פניות מהמדינה והמחוז בו נטען שנעברה העבירה, לאחר בירור על פי חוק, וכן את הזכות לקבל מידע על מהות וגורמי ההאשמה, להתעמת עם העדים נגדו, לחייב עדים להופיע בעדו ולהיעזר בעורך דין להגנתו."

==משפט מהיר==
התיקון השישי מעניק לנאשם זכות למשפט מהיר. זכות זאת מחייבת להתחיל את המשפט במהירות ולנהלו ברציפות. ההלכה המשפטית לא קבעה פרק זמן אשר נחשב סביר, ושאלת הסבירות נידונה בהתאם לסיבות להמשכות ההליכים. בית המשפט העליון של ארצות הברית קבע מבחן של ארבע נקודות לבדיקת הסבירות של התמשכות ההליכים. המבחן כולל את משך העיכוב, הגורם לעיכוב, יחס הנאשם כלפי זכותו למשפט מהיר וקיומו של נזק מהתמשכות ההליכים. בין גורמי העיכוב הנחשבים לגיטימיים נכלל דחיית משפט לצורך הבאת עד שנעדר.

יש מדינות בארצות הברית, אשר קבעו בחוק פרק זמן מוגדר. ניו יורק, למשל, קבעה בחוק שעל כל עבירה למעט רצח על התביעה להיות מוכנה למשפט תוך שישה חודשים לכל היותר.

במקרה של התמשכות ההליכים מעבר לסביר במסגרת הזכות למשפט מהיר, הנאשם זכאי למחיקת האישום נגדו. אולם, ברוב המקרים בתי המשפט לערעורים דוחים טענות על הפרת התיקון השישי לחוקה, בהיעדר ראיות לנזק לנאשם.

בשנת 1974 חוקק חוק המסדיר את הזכות למשפט מהיר (פרק 208 של החוק הפלילי, כותר 18). בתיקון נוסף בשנת 1979 נקבע שמשפט לא יחל תוך פחות משלושים יום מהגשת האישום, כדי לאפשר לנאשם להתגונן.

==משפט פומבי==
למרות קביעת התיקון השישי לחוקה, החוק מסדיר מקרים יוצאי דופן בהם לבקשת המדינה או הנאשם, המשפט לא יהיה פומבי. התנאי למניעת הפומביות היא שהפומביות תזיק לאחד הצדדים ואין דרך יותר טובה למנוע את הנזק.

==חבר מושבעים==
למרות התיקון השישי, במקרים של עבירות קלות שעונשם עד שישה חודשי מאסר, הנאשם אינו זכאי למשפט בפני חבר מושבעים.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.usdoj.gov/usao/eousa/foia_reading_room/usam/title9/crm00628.htm על הזכות למשפט מהיר], באנגלית
* 

התיקון ה-6 לחוקת ארצות הברית
משפחה (טקסונומיה)

משפחה (בלטינית: familia) היא אחת הקבוצות הטקסונומיות הבסיסיות במיון עולם הטבע. לעיתים באות לידי שימוש גם קבוצות משנה: על־משפחה ותת־משפחה.

בהיררכיה של מיון עולם הטבע, נמצאת המשפחה מתחת לסדרה, ומעל הסוג.

== תצורתם של שמות משפחות ==
בעברית נהוג ששמה של המשפחה תבוא בסיומת ־ִיִּים כגון במשפחות חתוליים, דוביים ושושניים. לתת־משפחות, נהוג השימוש בסיומת ־ִים כגון יעלים, ערפדים. לעיתים בוועדה למונחי זואולוגיה נוהגים לתת צירוף של 'משפחת + שם מיודע' ('משפחת אוזן־הים').

שמה המדעי הלטיני של המשפחה, נקבע בהתאם לכללים המקובלים בקהילות הזואולוגים והבוטניקאים. בזואולוגיה, נוצר שם המשפחה משם הסוג האופייני, בתוספת הסיומת idae. בבוטניקה, נוצר שם המשפחה משם הסוג האופייני בתוספת aceae.

לדוגמה, בזואולוגיה, שם המשפחה Canidae (כלביים) נוצר על ידי תחילת שמו – Can מן הסוג Canis (כלב) והסיומת idae. בבוטניקה, שם המשפחה Liliaceae (שושניים) נוצר על ידי תחילת שמו – Lili מן הסוג Lilium (שושן) והסיומת aceae.

==ההיסטוריה של המונח==
השימוש בביטוי 'משפחה' לציון קבוצה טקסונומית הנמצאת בין סדרה לסוג, נקבע רק בתחילת המאה ה־20.

לראשונה השתמש הבוטניקאי הצרפתי במונח משפחה (famille בצרפתית) לציון קבוצה בשנת 1689.
אחריו נעשה השימוש במילה לציון קבוצות שונות. קארולוס ליניאוס בחיבורו Philosophia botanica בשנת 1751 כינה קבוצות גדולות בשם 'משפחה', להן הוא שייך צמחים שונים כדי לדון ביתר נוחות במורפולוגיה שלהם, אך לא השתמש בשם זה לצורך המיון שלו. רק במחצית השנייה של המאה ה־18 החלו להשתמש בביטוי משפחה לציון קבוצה בוטנית מוגדרת. זה נעשה כתרגום למילה הלטינית Ordo (כיום סדרה). השימוש בשיטה זו נפסק עם כניסת המוסכמות הבינלאומיות למיון עולם הטבע בשנת 1906. בזואולוגיה, נעשה שימוש במונח במשמעותו העדכנית כבר על ידי פייר אנדרה לטרייל בשנת 1796, והוא נכנס לשימוש קבוע במהלך המאה ה־19.

{|class="wikitable" style="float:left; text-align:right;"
|-
220px
|-
| colspan="2" |לילית אפורה וינשוף שדות, שני מינים ממשפחת הינשופיים.
|}

==הערות שוליים==

*
ריבוץ

דיאגרמת פאזות [[טמפרטורה-לחץ של מים]]
רִבּוּץ או שִׁקּוּעַ, או בלועזית: דֶּפּוֹזִיצְיָה (באנגלית: deposition), הוא תהליך פיזיקלי בו גז הופך ישירות למוצק ומדלג על השלב הנוזלי. תהליך זה מתרחש כאשר הטמפרטורה של הגז נמוכה מהטמפרטורה של הנקודה המשולשת, וכאשר לחץ האדים של הגז גבוה דיו. ריבוץ הוא התהליך ההפוך להמראה.

==כפור ושלג==
כפור נוצר כאשר טמפרטורת האוויר יורדת מתחת לאפס ולחץ אדי המים נמוך מ-6.1 מיליבר. בתנאים אלו, חלק מאדי המים יעברו ריבוץ ויהפכו לקרח. היווצרות שלג בעננים היא דוגמה נוספת לריבוץ מטאורולוגי.

==ריבוץ שכבה דקה==
ריבוץ מלאכותי משמש לציפוי משטח בשכבה דקה של מוצק. כך למשל, אחד השלבים בייצור מעגל משולב קרוי ריבוץ אדים פיזי . בתנאי ריק, מאיצים גז לעבר מטרה מתכתית. בהתנגשות משתחררים אטומי מתכת והם עוברים ריבוץ על-פני המצע של המעגל המשולב. המתכות שמשמשות בתהליך זה הן אלומיניום, נחושת או טיטניום.

== ראו גם ==
* מצב צבירה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.shorstmeyer.com/wxfaqs/frost/frost.html הסבר על כפור]

קטגוריה:תרמודינמיקה
קטגוריה:מטאורולוגיה
קטגוריה:מעבר פאזה
אוב (נהר ברוסיה)

אוֹבּ (מרוסית: Обь) הוא נהר ברוסיה. אורך הנהר אובּ-אירטיש 5,410 ק"מ והוא הנהר השביעי באורכו בעולם, והנהר הגדול של סיביר המערבית. ספיקתו כ-12,500 מ"ק לשנייה.

הנהר מתחיל בהרי אלטאי בגבול רוסיה-מונגוליה על ידי התחברות של הנהרות קטון וביה. ליד העיר חנטי-מנסייסק בחבל טיומן ברוסיה הנהר אוב מתחבר עם יובלו המרכזי אירטיש משם ממשיך ונשפך לים קרה ויוצר את "שפת אוב" כ-800 ק"מ בערך לפני השפכו לים.

באזור נובוסיבירסק בשנת 1956 בנו סכר על הנהר, שיוצר את אגם אוב, האגם המלאכותי הגדול ביותר בסיביר.

כאשר נחפרה התשתית לרכבת התחתית של נובוסיבירסק, לא ניתן היה לחפור מתחת לנהר האוֹבּ, עקב רוחבו ועומקו. לכן חוצה הרכבת התחתית את הנהר תוך שימוש בגשר עילי.

על הנהר נמצאות הערים:
*ברנאול
*נובוסיבירסק
*קולפשבו
*ניז'נברטובסק
*סורגוט
*סלחרד

ניצול מי הנהר היה חלק של פרויקט הטיית מימי הנהרות הצפוניים שלא מומש.
== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:רוסיה: נהרות
קטגוריה:סיביר: נהרות
קטגוריה:חנטי ומנסי (יוגרה)
קטגוריה:ימאלו-ננץ
דניאל אובר

דניאל אובר.
דניאל פרנסואה אספרי אובר (בצרפתית: Daniel-François-Esprit Auber; 29 בינואר 1782 – 12 במאי 1871) היה מלחין צרפתי.

== קורות חייו ==
אובר נולד בעיר קאן בנורמנדיה. כבר בילדותו גילה נטייה למוזיקה ולמד נגינה במספר כלים, אך אביו ייעד אותו לעסוק במסחר בעסק המשפחתי. בשנת 1802, בגיל עשרים, נשלח ללונדון להשלים את לימודיו במסחר, אך עם ביטול הסכם אמיין וחידוש המלחמה בין צרפת לאנגליה, נאלץ לחזור לארצו. בעקבות התמוטטות העסק המשפחתי ופטירת אביו, עזב את המסחר ופנה למוזיקה.

אובר חיבר רק אופרות, בעיקר קומיות וזכה להצלחה בזמנו. אחת האופרות ה"רציניות" שלו, האילמת מפורטיצ'י, השפיעה על מהלך ההיסטוריה באירופה.

==האילמת מפורטיצ'י ומרד הבלגים==
האופרה "האילמת מפורטיצ'י" הועלתה לראשונה בפריז ב-29 בפברואר 1828. זו אופרה סנטימנטלית ופטריוטית. הגיבור הראשי, הדייג מאסאניילו, מעורר את אנשיו למרוד בשלטון הספרדי בנאפולי. האריה מהמערכה השנייה, "Amour Sacre de la Patrie" (אהבה קדושה למולדת), נתקבלה בהתלהבות כמרסיליאזה שנייה.

כאשר הוצגה האופרה בתאטר דה לה מונה בבריסל, ב-25 באוגוסט 1830, פרץ הקהל המשולהב לרחובות בריסל בתום ההופעה, כשהוא משמיע סיסמאות פטריוטיות בזכות עצמאות בלגיה הקתולית והינתקות משלטון הולנד הפרוטסטנטית במסגרת הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה. ההמון השתלט על בית העירייה וכך החלה ההתקוממות שהביאה להכרזת עצמאותה של בלגיה ב-4 באוקטובר 1830.

==יצירותיו של אובר==
מודעה לאופרה הקומית "פרא דיאבולו" 2009
אובר המשיך לחבר אופרות קומיות. הוא חיבר כ-40 אופרות. בשנת 1842 נתמנה למנהל הקונסרבטוריון בפריז וב-1857 מונה ל"מנהל המוזיקלי" על ידי נפוליון השלישי. בגיל 88 שרד את המצור הגרמני במלחמת צרפת–פרוסיה אך לא עמד בתלאות של מרד הקומונה הפריזאית.

מכל האופרות של אובר נותרה רק האופרה "פרא דיאבולו" ברפרטואר של בתי האופרה, אולם פתיחות שלו, למספר אופרות, מושמעות לעיתים קרובות:

*"פרא דיאבולו" (1830)
*"סוס הברונזה" (1835)
*"הדומינו השחור" (1837)
*"יהלומי הכתר" (1841)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:מלחיני אופרה צרפתים
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-18
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1782
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1871
יער גשם ממוזג

פארק הלאומי אולימפיק]]
אולימפיק שבמדינת וושינגטון, ארצות הברית]]
פיזור יערות הגשם הממוזגים על מפת העולם
יער גשם ממוזג, הוא יער של עצים מחטנאים, או נשירים בעלי פרחים המתקיים בקווי רוחב בינוניים באזורים של כמות משקעים מרובה. רובם נמצאים באקלים בעלת לחות גבוהה המגיעה עקב קרבה לאוקיינוס וחלקם נמצאים באזורים בעלי אקלים תת-טרופי לח.

יער גשם ממוזג נבדל מיער ממוזג במספר מאפיינים:
* משקעים: כמות גשם גבוהה (מינימום של 2000–3000 מ"מ/שנה בהתאם לקו הרוחב), בדרך כלל עקב לחות המגיעה מהים.
* קרבה לאוקיינוס: יערות גשם ממוזגים תלויים בקרבה לים כדי למתן את השינויים הנובעים מחילופי עונות השנה, מה שיוצר חורפים מתונים וקייצים קרירים יותר מאזורים ביבשת. ביערות גשם ממוזגים רבים קיימת תופעה של ערפל קיץ שעוזר לשמור על הקור והלחות גם בחודשי הקיץ.
* הרים בחופי היבשת: הלחות שעולה מן הים במעלה ההר מעלה את כמות המשקעים במורדות הקרובים לים.

יערות הגשם הממוזגים מקיימים את הרמות הגבוהות ביותר של ביומסה מכל מערכת אקולוגית יבשתית ונודעים בעצים בעלי ממדים עצומים

ישנם אנשים שעובדים בגינון יערות.

היערות מכסים אחוז ניכר של כדור הארץ, אך מרוכזים במספר אזורים מרכזיים:
== קרובים לים ==
* צפון-מערב אמריקה (צפון-מערב קליפורניה עד דרום-מזרח אלסקה)
* צפון-מערב אירופה (איי בריטניה ונורווגיה)
* דרום צ'ילה
* דרום-מזרח אוסטרליה (טזמניה/ויקטוריה)
* החוף המערבי של האי הדרומי של ניו זילנד

== אקלים תת-טרופי==
* היערות ממזרח לים השחור בטורקיה וגאורגיה
* האי הצפוני של ניו זילנד
* דרך הגנים בדרום אפריקה
* דרום-מערב יפן
* היערות בהרי מרכז טאיוואן.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
גשם ממוזג
כריסיפוס

כריסיפוס (ביוונית עתיקה: Χρύσιππος) דמות מהמיתולוגיה היוונית, בן פלופס והנימפה אקסיוכה, אח למחצה של התאומים אטראוס ותיאסטס.

== דמותו ==
קיימות כמה גרסאות לגבי חייו ומותו של כריספוס. על פי אחת הגרסאות אמם של אטראוס ותיאסטס, היפודאמיה, חששה שפלופס יוריש את ממלכתו לכריספוס, לכן הסיתה את שני בניה התאומים להרוג אותו. השניים הטילו את כריספיס אל מותו לתוך באר. האב הזועם גירש את השלישייה מארצו והם מצאו מקלט במיקנה, שם תלתה האם את עצמה.

על פי גרסה אחרת, לאיוס, שמצא מקלט אצל פלופס בתקופה סוערת של תבאי, התאהב בנער בן ה-12, כריסיפוס ובאמתלה של שיעורי נהיגה על מרכבה, חטף אותו בעורמה אל תבאי, שם הפך אותו לפילגש ממין זכר ובסופו של דבר הרג אותו. לפי גרסה נוספת, כריסיפוס שלח יד בנפשו בגלל הבושה. בשתי הגרסאות האלה פלופס קילל את לאיוס וקללה זו התקיימה כשאדיפוס, הבן של לאיוס, הרג את אביו.

אוריפידס כתב מחזה (שאבד בינתיים) בשם "כריסיפוס".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
קליפורד גירץ

קְלִיפוֹרְד ג'יימס גִירְץ (באנגלית: Clifford James Geertz; 23 באוגוסט 1926 – 30 באוקטובר 2006) היה אנתרופולוג אמריקאי, מהאנתרופולוגים המשפיעים ביותר במחצית השנייה של המאה ה-20, ממייסדי ומובילי האנתרופולוגיה הסמלית.

==ביוגרפיה==
גירץ נולד בסן פרנסיסקו. לאחר שירות צבאי בצי האמריקני במלחמת העולם השנייה, פנה ללימודי תואר ראשון בפילוסופיה במכללת אנטיוק (Antioch College), וב-1956 קיבל את הדוקטורט באנתרופולוגיה חברתית מאוניברסיטת הרווארד. בין השנים 1970-1960 היה חבר בסגל האקדמי של אוניברסיטת שיקגו, והחל מ-1970 ועד מותו שימש כפרופסור במכון למחקר מתקדם שבפרינסטון, ניו ג'רזי. גירץ חקר בעיקר במזרח אסיה (באי ג'אווה ובבאלי) ובמרוקו.

==תאוריות ורעיונות==
גירץ החל את דרכו המחקרית במחקר אנתרופולוגי קלאסי, שעניינו אנתרופולוגיה כלכלית. לאחר מכן החל להוביל (ובמידה רבה ייסד, יחד עם ויקטור טרנר) את גישת האנתרופולוגיה הסמלית . בספרו המפורסם פרשנות של תרבויות (1973), הוא פרש את משנתו האנתרופולוגית, כשבמרכזה העולם הסמלי כמניע את הפרקטיקות האנושיות. לדידו של גירץ (על פי רעיון של מקס ובר), הוויות התרבות הן רשתות המשמעות שטווה האדם בעצמו והוא כעת אחוז בהן. במקום אחר כתב שהתרבות היא "מערכת סדורה של משמעות וסמלים, שעל פיה מתנהלת האינטראקציה החברתית", וכן שמושג התרבות "מציין דפוס משמעויות הנמסר בדרך היסטורית ומגולם בסמלים, מערכת של מושגים העוברת במורשת ומתבטאת בצורות סמליות, המשמשת אמצעי למסירה, לשמירת ההמשכיות ולפיתוח הדעת והעמדות של בני אדם ביחס לעולם". הסמלים נותנים לעולם משמעות והופכים אותו למובן יותר. תפקידה של האנתרופולוגיה עבור גירץ היא לפרש את הסמלים המנחים של כל תרבות ותרבות. תחילה על ידי תיאור גדוש של המציאות, ולאחר מכן פרשנות סמלית לאותה מציאות.

גירץ חיבר את אחת הקלאסיקות האנתרופולוגיות: "משחק עמוק: הערות על קרב התרנגולים הבאלינזי". בחיבור זה הוא מדגים את תפיסתו בנוגע לתיאור גדוש ולתפיסתו הסמלית-פרשנית. הוא יוצא נגד הפונקציונליסטים, שהיו יכולים לטעון שבקרב התרנגולים יש חיזוק להבדלי הסטטוס בין אנשי באלי. גירץ טוען שאין בכך צורך מכיוון שכל פעולה בחברה הבאלינזית מכריזה על כך. לטענתו, קרב התרנגולים הוא סיפור שהם מספרים לעצמם על עצמם: "הבאלינזי לומד כיצד נראים האתוס של תרבותו והרגישויות הפרטיות שלו... הבאלינזי מעצב ומגלה, בעת ובעונה אחת, את מזגו שלו ואת מזגה של תרבותו".

בשנים האחרונות לחייו עסק בשאלת משמעות והשלכות הגיוון האתני בעולם המודרני.

גישתו הפרשנית-סמלית, השפיעה לא רק על הדיסציפלינה האנתרופולוגית, אלא גם על חקר הספרות וחקר ההיסטוריה.

== ראו גם==
המפנה התרבותי

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://hypergeertz.jku.at/ HyperGeertz@WorldCatalogue] תיעוד של כל העבודות מאת קליפורד גירץ בכל השפות
* 
* אלכס וינגרוד, [https://web.archive.org/web/20210425044237/http://www.katharsis.co.il/images/magazine/4_ethno.pdf האתנוגרף המושלם : קליפורד גירץ ורוח האנתרופולוגיה], קתרסיס 12, סתיו תש"ע
* 
* 
* 

קטגוריה:סגל אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:אנתרופולוגים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת אנטיוק
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל המכון למחקר מתקדם
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2006
ג'ובאני בוטזיני

ג'ובאני בוטזיני והקונטרבס
ג'ובאני בוטזיני (באיטלקית: Giovanni Bottesini; 22 בדצמבר 1822 - 7 ביולי 1889), מלחין איטלקי, מנצח ונגן וירטואוז בקונטרבס.

== חייו ==
בוטזיני נולד בעיר קרמה במחוז לומברדיה. הוא החל ללמוד כינור בגיל צעיר והיה לבטח ממשיך בקריירה ככנר אלא שנסיבות הגורל שינו זאת. הוא רצה להמשיך בלימודיו בקונסרבטוריון אך כיוון שמשפחתו הייתה ענייה היה זקוק למלגה. בקונסרבטוריון של מילאנו היו רק שתי מלגות פנויות - ללימוד בסון ולימוד קונטרבס. תוך זמן קצר הכין עצמו לנגינה בקונטרבס והתקבל ללימודים. הוא סיים את לימודיו בהצטיינות וזכה בפרס של 300 פרנקים, דבר שאיפשר לו לקנות קונטרבס מבית היוצרים של קרלו ג'וזפה טסטורה, בונה כלי קשת מפורסם ממילאנו, מן המאה ה-17-18. היה זה כלי בעל שלושה מיתרים, בניגוד לקונטרבסים הרגילים של ארבעה מיתרים.

עם הכלי הזה יצא בוטזיני למסע קונצרטים עולמי. הוא חיבר יצירות רבות לקונטרבס בהרכבים שונים: יצירות סולו לקונטרבס, קונצ'רטי לקונטרבס ותזמורת, דואו לשני קונטרבסים ועוד. יצירות אלה קשות לביצוע מבחינה טכנית ולכן אינן מבוצעות לעיתים תכופות.

בשנת 1846 ביחד עם לואיג'י ארדיטי הוא עבר להאוונה, העלה שם את אופרה הראשונה שלו ובהמשך היה מנהל בית האופרה מקומי.

בוטזיני כונה "פאגאניני של הקונטרבס". הוא הלחין גם 13 אופרות שאינן מועלות כיום. הוא היה גם מנצח מבוקש בבתי אופרה רבים. בהפסקות היה מנגן לקהל קטעי סולו בקונטרבס שלו. נותר בזיכרון ניצוחו על בכורת האופרה "אאידה" של ורדי בקהיר ב-24 בדצמבר 1871.

==קישורים חיצוניים==

* רשימת יצירותיו של בוטזיני
* 

קטגוריה:מנצחים איטלקים
קטגוריה:נגני קונטרבס
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1821
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1889
ספר חמש הטבעות

ספר חמש הטבעות (ביפנית: 五輪書, תעתיק: גו רין נו שו) הוא חיבור העוסק בקנג'וצו (אמנות הלחימה בחרב יפנית) בפרט ובאמנות לחימה בכלל, שנכתב על ידי מיאמוטו מוסאשי ב-1645. הספר נחשב ליצירה קלאסית בתחום האסטרטגיה הצבאית, בדומה לספרו של סון דזה אמנות המלחמה. הספר זכה לתרגומים רבים לשפות שונות לאורך השנים, מעגל הקוראים של הספר הוא בנוסף לאמני לחימה, גם, לדוגמה, מנהלי עסקים שיכולים למצוא את דיוני הספר על עימותים כרלוונטיים עבורם.

מוסאשי משתמש בתמה של גישה עניינית לאורך הספר. הוא מעיר פעמים רבות שטכניקות ממוקדות ומתמחות שונות הן מיותרות אל מול העיקרון שכל טכניקה היא בפשטות שיטה לבתר את היריב. מוסאשי עומד על הנקודה שהבנת העקרונות של ספר חמש הטבעות שימושיים לדו-קרב ולקרבות בקנה מידה גדול באותה מידה. הסבר הטכניקות בספר מלווה בדרישה חוזרת ונשנית לבחון, לחקור ולהתאמן בביצוען.

ספר חמש הטבעות מחולק לחמישה פרקים ("ספרים"), לפי חמשת האלמנטים של הקרב על פי מוסאשי:
* ספר האדמה - הקדמה ודיון בבניית בית כמטפורה לאמנויות לחימה, מנהיגות ואימון.
* ספר המים - מתאר את סגנונו של מוסאשי על ידי תיאור מספר טכניקות ועקרונות מהותיים.
* ספר האש - מתייחס לעיצומו של הקרב ודן בנושאים כמו תזמונים שונים.
* ספר הרוח - דן בכשלים של אסכולות לוחמה בחרב בנות זמנו של מוסאשי.
* ספר האין - אפילוג קצר המתאר את מחשבותיו של מוסאשי על מודעות ומצבה הנכון של המחשבה, כנראה בהשפעת זן.

==תרגום לעברית==
* "ספר חמש הטבעות והדוקודו". מאת מיאמוטו מוסאשי. תרגם מהמקור היפני: גיא רנן, הוצאת כרמל, 2021. 
*"ספר חמש הטבעות". מאת מיאמוטו מוסאשי. תרגם מאנגלית: אלישע בן מרדכי, הוצאות ידיעות ספרים ואסטרולוג, 2009.

== קישורים חיצוניים ==

* מיאמוטו מוסאשי, [https://web.archive.org/web/20090727025034/http://www.samurai.com/5rings/ A Book of Five Rings], תרגום לאנגלית: ויקטור האריס
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרות יפנית
קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:ספרי שנות ה-1640
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
קטגוריה:ספרי הוצאת כרמל
רקופוריים

Rhacophorus maximus
רקופוריים (שם מדעי: Rhacophoridae) היא משפחה גדולה של דו-חיים בסדרת חסרי הזנב.

== מאפיינים ==
משפחה זאת קרובה במוצאה למשפחת הצפרדעיים, ודומה לה במבנה הפנימי שלה. הרקופוריים דומים בצורתם החיצונית ובאורח חייהם למשפחת האילניתיים. בתי הגידול של הרקופוריים הם האזורים הטרופיים של אסיה ואפריקה, כולל יפן ומדגסקר (שם הם מהווים את קבוצת הצפרדעים הגדולה ביותר). מרבית המינים חיים בסביבה עצית, ואף מטילים את ביציהם בין העצים. במהלך חיבוק הכלולות הזכר והנקבה נתלים על ענף, ובעזרת רגליהם הם יוצרים סוג של מצע עליו מונחות הביצים. לאחר מכן, הזכר מכסה את הביצים בנוזל זרע. הנקבה עוטפת את הביצים בריר, שאותו היא מדביקה לעלי העץ, ומקציפה אותו ברגליה כך שהוא מתמלא בבועות של אוויר. מעטה הריר מתייבש והופך לקרום קשה, בעוד שהלחות נשמרת מבפנים, ושומרת על טריות הביצים. עם הגשם נשטפים הראשנים אל מקווי המים ומתפתחים שם.

גודלם של המינים במשפחה זו משתנה, ונע בין 1.5 ל-12 ס"מ. קצות האצבעות מורחבים ומותאמים לחיים על עצים, וקרום האצבעות הרחב מאפשר קפיצות לטווח רחוק, מענף לענף.

למשפחה זאת שייכים גם מינים שונים של צפרדעים מעופפות (Rhacophorus), שלהן רצועות עור מתוחות בין רגליהם הקדמיות והאחוריות (קרומי השחייה, שאינם משמשים לשחייה), המאפשרות להם לדאות באוויר.

==מיון==
*משפחה רקופוריים (Rhacophoridae)
**תת-משפחה Buergeriinae 
***סוג Buergeria
**תת-משפחה Rhacophorinae 
***סוג ומין יחיד Beddomixalus bijui
***סוג Chiromantis
***סוג Feihyla 
***סוג ומין יחיד צפרדע העצים (Frankixalus jerdonii)
***סוג Ghatixalus
***סוג Gracixalus 
***סוג Kurixalus
***סוג Liuixalus
***סוג ומין יחיד Mercurana myristicapalustris
***סוג ומין יחיד Nasutixalus medogensis
***סוג צפרדע הקינמון
***סוג Philautus
***סוג Polypedates
***סוג Pseudophilautus
***סוג Raorchestes
***סוג צפרדע מעופפת (Rhacophorus)
***סוג Taruga 
***סוג Theloderma

== גלריה ==
<gallery>
Pseudophilautus wynaadensis.jpg|Pseudophilautus wynaadensis
Rhacophorus schlegelii.jpg|Rhacophorus schlegelii
Polypedates naso.jpeg|Kurixalus naso
Raorchestes luteolus vocalizing.jpg|Raorchestes luteolus
Four-lined Tree Frog (Polypedates leucomystax) (14156215623).jpg|Polypedates leucomystax
Rufous Foam-nest Tree Frog Chiromantis rufescens6.jpg|Chiromantis rufescens
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אי.אס.פי

הדסטוק של גיטרת LTD
חברת אי.אס.פי (ESP) היא יצרנית מרכזית של גיטרות חשמליות וגיטרות בס. מטה החברה ממוקם בצפון הוליווד, קליפורניה. החברה הוקמה ב-1975, ומתמחה, בין השאר, בייצור גיטרות בהזמנה אישית. החברה היא יפנית.

== היסטוריה ==
בשנת 1975 פתח היסטקי שיבויה (Hisatake Shibuya) חנות לחלפים מותאמים אישית לגיטרות בשם ESP (Electric Sound Products) בטוקיו, יפן. עד מהרה, צברה החנות מוניטין בתחום הגיטרות והחברה החלה בייצור גיטרות תחת השמות ESP ו-Navigator עבור השוק היפני. בשנת 1983, החלה החברה לשווק חלקי חילוף גם לשוק האמריקאי, ובשנים 1984-1985 ייצרה החברה גיטרות בהתאמה אישית לאמנים ניו-יורקים כמו ברוס קוליק מלהקת קיס ורוני ווד מהרולינג סטונז.

לקראת סוף שנות ה-80 החלו מוזיקאים נוספים לנגן בגיטרות ESP, ביניהם ג'יימס הטפילד וקירק האמט ממטאליקה, להקה שפרצה את גבולות ז'אנר ההבי מטאל והפכה פופולרית בתחילת שנות התשעים, מה שהביא לחברה הכרה רחבה ביותר ברחבי העולם.

===LTD===
בשנת 1996 הקימה החברה את המותג LTD. גיטרות LTD דומות לגיטרות ESP היקרות יותר, אך מיוצרות מחוץ ליפן במפעלים בהתאם לסדרה, כאשר הגיטרות היקרות יותר (סדרות 401 ו-1000) מיוצרות בקוריאה והזולות יותר (סדרות הממוספרות במספר 400 ומטה) באינדונזיה. בייצורן של גיטרות אלה נעשה שימוש בחומרים זולים יותר מאחיותיהן בעלות הלוגו של ESP, המיוצרות ביפן. רוב הגיטרות המיוצרות על ידי החברה כיום הן תחת המותג LTD.

==פופולריות==
פרסומה העיקרי של אי.אס.פי הגיע בשנות ה-80 וה-90, כאשר להקות ת'ראש מטאל, שהשתמשו בגיטרות של החברה בהקלטות והופעות, היו בשיא הפופולריות שלהן. אי.אס.פי מייצרת גיטרות המשמשות לרוב אמנים מסגנונות הרוק, הרוק הכבד והמטאל. בקטגוריה זו, המתחרות העיקריות שלה הן ג'קסון, איבנז ושכטר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:יצרני גיטרות
לוסטנאו

המסמך בו מוזכרת העיר לראשונה, כלוסטנאווה
לוסטנאו (בגרמנית: Lustenau) היא עיירת שוק במדינת פורארלברג שבמערב אוסטריה, במחוז דורנבירן על גדות נהר ריין, שמהווה את גבול אוסטריה-שווייץ. העיירה משתרעת על פני 22.55 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 20,806 (נכון ל 2004) מה שעושה ליישוב הרביעי באוכלוסייתו בפורארלברג (אחרי דורנבירן, פלדקירך וברגנץ). העיר הייתה בעבר מרכז של תעשיית טקסטיל, וכיום היא מרכז של תעשיות טכנולוגיות. העיר מוקפת שדות מצפון דרום ומזרח, ובמערב גובלת בשווייץ. העיר מתחלקת לשלוש שכונות: ריינדורף, קירכדורף והאזנפלד.

==היסטוריה==
עד שנת 1830 הייתה לוסטנאו חבל עצמאי שנשלט על ידי הרוזנים מבית ואלדבורג-צייל-לוסטנאו-הוהנאמס, אז נהייתה לחלק מאוסטריה. העיר אוזכרה לראשונה במסמך שנכתב בידי המלך הפרנקי קרל השמן, שם היא נקראה "לוסטנאווה".

===התפתחות אוכלוסיית העיר===
{| border="1" style="text-align:center;border-collapse:collapse;"
|- style="background:#66ccff;"
! שנה
! מספר תושבים
|-
| 1766
| 1,413
|-
| 1826 
| 2,609
|-
| 1880 
| 4,164
|-
| 1910 
| 8,381
|-
| 1934
| 8,795
|-
| 1950 
| 10,161
|-
| 1960
| 12,551
|-
| 1970
| 15,195
|-
| 1980 
| 17,689
|-
| 1990 
| 18,902
|-
| 2001 
| 19,709
|-
| 2006 
| 20,510
|}

==תרבות==
===מוזיאונים===
בעיר ישנם ארבעה מוזיאונים:
*מוזיאון ריין שאוון - מוזיאון המציג את ההיסטוריה של ההתיישבות על שפת הריין
*מוזיאון שטיקראום
*מוזיאון הגלריה של סטפני הולנשטיין - מוזיאון המציג את ציוריה של הציירת סטפני הולנשטיין שנולדה בעיר 
*מוזיאון הרדיו

===ספורט===
שתי קבוצות הכדורגל של העיר, לוסטנאו אוסטריה ולוסטנאו 07 משחקות בליגת העל האוסטרית. בעיר נמצא אצטדיון רייכסהוף, אצטדיון הכדורגל הגדול ביותר בפורארלברג. מחליק הסקי הנודע מרק גירארדלי נולד בעיר, וקבוצת ההוקי קרח של העיר היא חברה בליגת ההוקי האוסטרית. 

==קישורים חיצוניים==

* 
*[https://web.archive.org/web/20070928071641/http://geo.vkw.at/WebCity/FrontController?project=lustenau6890 מפה מפורטת של העיר]
* 

קטגוריה:פורארלברג: יישובים
היפרוליים

Hyperolius kivuensis
Heterixalus punctatus
היפורליים (בלטינית: Hyperoliidae) היא משפחה של צפרדעים בגודל קטן עד בינוני, שצבען בהיר. במשפחה קיימים יותר מ-250 מינים הממויינים ל-19 סוגים. 17 מתוך 19 הסוגים במשפחה חיים באפריקה דרומית למדבר סהרה. הסוג המונוטיפי (בעל מין אחד) Tachycnemis נמצא באיי סיישל, והסוג Heterixalus (כרגע קיימים תחתיו 10 מינים) הוא אנדמי למדגסקר. מינים רבים הם בעלי עור חלק ובהיר, שנראה כמעט מזוגג.

מרבית ההיפורליים חיים בסביבה עצית, אך אחדים מהם חיים בסביבה יבשתית דווקא. בין אלו שחיים ביבשה, נכללים גם כמה מהמינים בסוג Kassina, אשר נעים בהליכה ובריצה, ולא בניתור כמרבית הצפרדעים. תזונתם משתנה ממין למין. כך לדוגמה, מיני הסוג Tornierella מתבססים על חלזונות, בעוד ה-Afrixalus fornasinii טורפת את ביציהם של מינים אחרים בסדרת חסרי הזנב (זוהי הצפרדע היבשתית היחידה שנוהגת כך).

תהליך ההתרבות מתחיל בתחילתה של עונת הגשמים, עת מתרכזים ההיפרוליים באזורי ההזדווגות. מרביתם של ההיפרוליים מטילים את ביציהם במים, אך התנהגויות אחרות נצפו בעבר והן ידועות, כמו הטלת הביצים בצמחייה הקרובה למאגר מים. הפרטים בסוג Afrixalus בונים על העץ קנים על ידי קיפול העלים והצמדתם. הראשנים חיים באגם קטן או בשלולית, ויש להם סנפירים גביים גדולים יחסית על הזנב.

עד כה, לא נמצאו מאובנים של ההיפרוליים.

==סוגים==
* Acanthixalus 
*צפרדע הבננה (Afrixalus)
* Alexteroon 
* סוג ומין יחיד Arlequinus krebsi
* סוג ומין יחיד Callixalus pictus 
* סוג ומין יחיד Chlorolius koehleri
* סוג ומין יחיד Chrysobatrachus cupreonitens
* Cryptothylax 
* Heterixalus 
* Hyperolius - בו צפרדע סוף צבועה וצפרדע סוף מצויה
* Kassina
* סוג ומין יחיד Kassinula wittei
* סוג ומין יחיד Morerella cyanophthalma
* סוג ומין יחיד Opisthothylax immaculatus
* Paracassina 
* Phlyctimantis
* סוג ומין יחיד Semnodactylus wealii
* סוג ומין יחיד Tachycnemis seychellensis

==קישורים חיצוניים==

* [http://animaldiversity.ummz.umich.edu/site/accounts/information/Hyperoliidae.html מידע על ההיפרוליים.]

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1943
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ריימונד לאורנט
קטגוריה:ניאובטרכיה
מגארה

מגארה (ביוונית: Μέγαρα) היא עיר ביוון ופרבר של הבירה אתונה, וב-2011 התגוררו בה 28,591 איש. היא ממוקמת 42 ק"מ צפון-מערבית מאתונה, לחופי במפרץ הסרוני ומול האי סלמיס.

==היסטוריה==
מגארה הייתה אחת מארבעה אזורים של מחוז אטיקה, שנמשלו על ידי ארבעת בניו של המלך המיתולוגי פנדיון השני. בנו ניסוס היה שליט העיר.

עד למאה השביעית לפני הספירה, היו תושבי מגארה תלויים מבחינה מדינית בקורינתוס. הם הקימו ליד עירם עיר חדשה, מגארה היבלאיה, פוליס קטנה מצפון לסירקוזה (בסיציליה). לאחר-מכן פתחו תושבי מגארה במלחמת עצמאות שבה ניצחו, והקימו את הערים ביזנטיון וכלקדון (בערך ב-667 לפנה"ס). במהלך המלחמה הפלופונסית (431-404 לפנה"ס), מגארה נלחמה לצד ספרטה.

אחד מהמנהיגים החשובים ביוון, שהנהיג את מגארה, היה ביזאס. לפי האגדה, התייעץ ביזאס עם האורקל בדלפי, ולפי עצתה הקים את העיר ביזנטיון על שמו (שמה שונה אחר כך לקונסטנטינופול ובסוף לאיסטנבול). תאוגניס, משורר מהמאה ה-6 הגיע מן העיר מגארה. תושבי מגארה נודעו בבניית מקדשים רבים. הירונימוס, מחבר ה'וולגטה', אמר על תושבי העיר מגארה: "הם בונים כאילו שהם יחיו לעד; הם חיים כאילו ימותו מחר..."

==העיר כיום==
מגארה מחוברת על ידי כביש-מהיר A8 לפלופונסוס, מערב יוון ואתונה, ועל ידי הפרואסטיאקוס, רכבת הפרברים של אזור אתונה. לפני התרחבות העיר בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20, השטח שמסביב לעיר היה חקלאי ברובו. ממערב למגארה שוכנת העיר ניאה פראמוס, וממזרח לה קאקיה סקאלה. מדרום לעיר נמצא הכפר פאצ'י, הידוע בגלל הטברנות שלו והדייג. עוד יותר דרומה נמצא שדה תעופה צבאי, שגובל במפרץ מגארה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:יוון: ערים

קטגוריה:פולייס ביוון העתיקה
קטגוריה:יוון: ערי חוף
פפראצי (תוכנית טלוויזיה)

פפראצי היא תוכנית סאטירה ושעשועון טלוויזיונית אשר שודרה בערוץ yes ישראלי בשנים 2006-2007. בהנחיית ארז בן הרוש ומיכאל הנגבי, ובהשתתפות טל ברקוביץ' בתור "נערת הפפרצי".

התוכנית מבוססת על השעשועון הקומי "Shooting Stars" ששודרה בערוץ BBC.

בכל תוכנית מתארחים ארבעה מפורסמים אשר נשאלים שאלות הקשורות בהומור, ובתעשיית הבידור הישראלית.

בשנת 2006 עלתה לשידור עונתה הראשונה של התוכנית בערוץ yes ישראלי שכללה 39 פרקים. התוכנית חזרה לעונה שנייה בת 25 פרקים ב-13 בדצמבר 2006.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שעשועוני טלוויזיה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:yes הטלוויזיה בלוויין: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות מבוססות על פורמט בריטי
קמינו ריאל

קמינו ריאל (באנגלית: Camino Real) הוא מחזה משנת 1953 בסגנון תיאטרון האבסורד מאת טנסי ויליאמס.

המחזה מבוסס על סיפור קצר שכתב המחזאי ויליאמס והמחיז הבמאי איליה קאזאן כתרגיל בסדנת התיאטרון שלו (אולפן השחקנים). בעצת קאזאן, איתו שיתף פעולה במספר הצגות, החליט ויליאמס להתאים את המחזה לאורך מלא, והשניים העלו אותו על במת ברודוויי בשנת 1953 (עוזרת הבמאי הייתה אנה סוקולוב).

== עלילה ==

המחזה מביא את סיפורן של מגוון דמויות המוכרות מעולם הספרות כגון, קזנובה, דון קישוט, סנצ'ו פנשה קמיליה ועוד, הנמצאים בבית מלון בלב המדבר, לצד באר יבשה, בהמתנה לטיסה המבוששת לבוא אשר אמורה לגאול אותם משהותם במקום המדכדך.

== תגובות המבקרים והקהל ==

המחזה לא זכה להצלחה בקופות ואצל המבקרים, אולם ויליאמס החשיב אותו בין הטובים במחזותיו. גם הוא וגם קאזאן, שכתב על כך בזיכרונותיו, תיארו את חוויית העלאת המחזה על הבמה כחוויה מעשירה ומעניקת השראה. המחזה עדיין עולה מדי פעם בתיאטראות.

== קישורים חיצוניים ==
*

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחזות 1953
קטגוריה:מחזות אמריקאיים
קטגוריה:טנסי ויליאמס
קטגוריה:תיאטרון האבסורד
אריס (מיתולוגיה)

אֶרִיס (ביוונית: Έρις) היא אלת המריבות, התוהו ובוהו ואי-ההסכמה במיתולוגיה היוונית. מקבילתה במיתולוגיה הרומית קרויה דיסקורדיה וההיפוך היווני שלה הוא הרמוניה.

אצל הסיודוס, בספריו תאוגוניה ומעשים וימים מוזכרות שתי אלות שונות בשם אריס.

לאריס בין השאר מיוחס המעשה שבגינו פרצה מלחמת טרויה. האלות הרה, אתנה ואפרודיטה ערכו סעודה והזמינו אליה את כל האלים, אך את אריס לא הזמינו, כדי להימנע מהסכסוכים שהיא מביאה. למרות שלא הוזמנה, באה אריס לסעודה והגישה תפוח זהב כתשורה ליפה שבין המארחות. שלוש המארחות החלו לריב ביניהן למי מגיעה התשורה. הן בחרו יחד את פאריס לשפוט ביניהן, ובנפרד הציעה לו כל אחת מהן מיני שלמונים כדי שיבחר בה. פאריס בחר באפרודיטה, שהבטיחה להשיג לו את האישה היפה ביותר בעולם. אפרודיטה עמדה במילתה ועזרה לפאריס לפתות ולחטוף את הלנה (על פי גרסה אחרת הלנה ברחה איתו מרצונה), וזאת הייתה הסיבה המוצהרת של מלחמת טרויה. מאותה סיבה, במהלך מלחמת טרויה, צידדו הרה ואתנה בקואליציית ערי יוון ואפרודיטה צידדה בטרויאנים.

בימינו-אנו ישנם מאמינים של אריס המשתיכים לדת המודרנית השנויה במחלוקת דיסקורדיאניזם, ותפוח הזהב של אריס מהווה אחד הסמלים החשובים ביותר של דת זו.

כוכב הלכת הננסי אריס קרוי על שמה, זאת עקב מחלוקות ווויכוחים רבים בעולם האסטרונומיה שיצר גילויו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלים יווניים
קטגוריה:האנשה במיתולוגיה היוונית
המיסוטיים

המיסוטיים (שם מדעי: Hemisotidae) היא משפחה של צפרדעים מסדרת חסרי הזנב המכילה סוג אחד בלבד. בסוג זה (Hemisus) נמצאים תשעה מינים. הם חיים באזורים הטרופיים והסובטרופיים באפריקה שנמצאים דרומית למדבר סהרה. גודלם של ההמיסוטיים בינוני, והם מגיעים לאורך של 8 סנטימטרים. גופם עגלגל, והם בעלי רגליים קצרות. ראשם קטן וצר, ואפם חזק ומורם כלפי מעלה.

הצפרדעים במשפחת ההמיסוטיים הן צפרדעים חופרות, קרי הן מכלות את מרבית זמנן מתחת לאדמה. הנקבה חופרת בזמן חיבוק הכלולות, והיא תטיל את ביציה במחילה שחפרה. הזכר בדרך כלל יוצא מהמחילה, והנקבה נשארת לשמור על הביצים. ברגע שיורד גשם בכמות מספקת, האם תחפור בעזרת אפה כלפי מקור מים בו יוכלו לשהות הראשנים עד שיעברו מטמורפוזה. הראשנים יכולים להישאר מחוץ למים במשך מספר ימים עד לכניסתם למקור המים. בשונה מיתר הצפרדעים החופרות, הצפרדעים ממשפחת ההמיסוטיים חופרות קודם עם הראש, בעוד היתר חופרות קודם עם חלקן האחורי.

חלק ממיני משפחת ההמיסוטיים משמשים כחיות מחמד.

==מינים==
* Hemisus barotseensis
* Hemisus brachydactylus
* Hemisus guineensis
* Hemisus guttatus
* Hemisus marmoratus
* Hemisus microscaphus
* Hemisus olivaceus
* Hemisus perreti
* Hemisus wittei

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1859
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלברט גינטר
קטגוריה:ניאובטרכיה