OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Trapped

Trapped הוא הסינגל השלישי של הראפר טופאק שאקור מתוך אלבום הבכורה שלו, 2Pacalypse Now. השיר עוסק באלימות משטרתית, והפסקה הראשונה בשיר מספרת על המשטרה, שבעיני טופאק מתנכלת לו ומטרידה אותו, ואחד אפילו יורה בו. לאחר מכן הוא משיב אש ואומר שהוא עושה זאת כי הבנות היו לועגות עליו אם לא היה עושה זאת. שאקור מתאר את המשטרה רודפת אחריו ולבסוף משתלטת עליו. שאקור מסיים את השיר בשורה "I'd rather die then be trapped in the living hell" (אני מעדיף למות מאשר להיות לכוד בגיהנום עלי אדמות").

בקליפ מופיע חברו של שאקור, Shock G, כשהוא שר חלק מהפזמון ומדבר עם טופאק בזמן שהוא בכלא. השיר הופיע בסרט "טופאק: תחיית המתים" כבונוס בגרסת ה-DVD. השיר גם הופיע באלבום Greatest Hits של שאקור בשנת 1998.

נכון לאפריל 2020, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-13 מיליון.<ref></ref>

== רשימת השמעה ==
# Trapped (גרסת האלבום)
# Trapped (מיקס אינסטרומנטלי)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1992
קטגוריה:שירי טופאק שאקור
קטגוריה:שירי היפ הופ אמריקאיים
קטגוריה:שירים על אלימות משטרתית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ג'ייב רקורדס
אנדריי טושב

אנדריי סלאבוב טושב (בבולגרית: Андрей Славов Тошев; 16 באפריל 1867, סטארה זאגורה, האימפריה העות'מאנית – 10 בינואר 1944, סופיה, הרפובליקה העממית הבולגרית), היה מדען ופוליטיקאי בולגרי, אשר כיהן ב-1935 למשך מספר חודשים כראש ממשלת ממלכת בולגריה.

בין 1909 ל-1913 כיהן טושב כשגריר ממלכת בולגריה בסרביה וסייע לכינון הליגה הבלקנית. לאחר תום מלחמת הבלקן השנייה וחתימת הסכם בוקרשט (1913), מונה טושב לשגריר באימפריה העות'מאנית ובין 1913 ל-1914 הוצב באיסטנבול. טושב היה מלוכן ונחשב איש אמונה של משפחת המלוכה הבולגרית בכלל ושל המלך בוריס השלישי, בפרט. ב-21 באפריל 1935 פיטר המלך את ראש הממשלה פנצ'ו זלאטב ומינה במקומו את טושב. בנובמבר נערכו בבולגריה בחירות כלליות. המלך בוריס השלישי הטיל על נאמנו גאורגי קיוסאיבנוב להרכיב ממשלה ולעמוד בראשה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ראשי ממשלת בולגריה
קטגוריה:שגרירי בולגריה
קטגוריה:שגרירים בסרביה
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1867
קטגוריה:בולגרים שנפטרו ב-1944
ארנון אברון

ארנון אברון (נולד ב-1952 בתל אביב) הוא מתמטיקאי ישראלי ופרופסור אמריטוס בחוג למדעי המחשב בבית הספר למדעי המתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. תחומי מחקרו הם לוגיקה מתמטית ושימושיה במדעי המחשב ובבינה מלאכותית.

== ביוגרפיה ==
אברון סיים את לימודי תואר ראשון במתמטיקה בהצטיינות יתרה באוניברסיטת תל אביב (1973) ולו תואר שני מהאוניברסיטה העברית (1975). הוא סיים דוקטורט באוניברסיטת תל אביב בשנת 1985, בהנחיית חיים גייפמן ויורם הירשפלד. נושא עבודת הדוקטורט שלו הוא: The semantics and proof theory of relevance logics and non-trivial theories containing contradictions.

אברון מלמד באוניברסיטת תל אביב משנת 1978. בשנת 1995 עלה לדרגת פרופסור חבר ובשנת 1999 לפרופסור מן המניין. בשנים 1992–1993 היה פרופ' אורח באוניברסיטת סטנפורד.

בשנת 2002 חתם עם אנשי אקדמיה נוספים על עצומה המחזקת את ידיהם של סרבני מצפון המסרבים לשרת בשטחים.

בשנת 2006 הוא היה בין עורכיו של ספר שפורסם לכבוד בוריס טרכטנברוט בהוצאת שפרינגר.

== מספריו ==
* משפטי גדל ובעיית היסודות של המתמטיקה, האוניברסיטה המשודרת, הוצאת משרד הביטחון, 1998 – ספר מדע פופולרי המבוסס על הרצאות שנתן במסגרת האוניברסיטה המשודרת של גלי צה"ל. הספר דן בניסיון להעמיד את המתמטיקה על יסודות איתנים ועקביים, על בעיות שצצו כמו מספרים אי-רציונליים ופרדוקס ראסל ולבסוף משפטי האי-שלמות של גדל והשפעתם על המתמטיקה.
* מבוא למתמטיקה בדידה – ספר לימוד לקורס מתמטיקה בדידה המועבר באוניברסיטת תל אביב. הספר כולל מבוא ללוגיקה, תורת הקבוצות, עוצמות אינסופיות, קומבינטוריקה ותורת הגרפים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.math.tau.ac.il/~aa/ דף אישי] באתר אוניברסיטת תל אביב
* [https://piazza-resources.s3.amazonaws.com/irwjgxc5int4bc/irwjqih8d37603/bdida_all.pdf? הספר מתמטיקה בדידה] של ארנון להורדה, באתר אוניברסיטת תל אביב
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
הקונגרס הבין-לאומי לפילוסופיה

הקונגרס הבין-לאומי לפילוסופיה (אנגלית: World Congress of Philosophy) מתקיים אחת לחמש שנים ומאורגן על ידי הפדרציה הבין-לאומית של אגודות הפילוסופיה. הקונגרס הראשון התקיים בפריז בשנת 1900 כחלק מהתערוכה הבין-לאומית שהתקיימה בעיר, והשתתפו בה בין השאר: אנרי פואנקרה, ברטרנד ראסל ואנרי ברגסון.

הכינוס הבא, הוא הכינוס העשרים וחמישה, חזוי להתקיים ביולי 2023, במלבורן אשר באוסטרליה.

== קונגרסים ==
* 1900: פריז
* 1903: רומא
* 1908: היידלברג
* 1911: בולוניה
* 1924: נאפולי
* 1926: בוסטון
* 1930: אוקספורד
* 1934: פראג
* 1938: פריז
* 1948: אמסטרדם
* 1953: בראסל
* 1958: ונציה
* 1963: מקסיקו סיטי
* 1968: וינה
* 1973: ורנה
* 1978: דיסלדורף
* 1983: מונטריאול
* 1988: ברייטון
* 1993: מוסקבה
* 1998: בוסטון
* 2003: איסטנבול
* 2008: סיאול
* 2013: אתונה
* 2018: בייג'ינג
* 2023: מלבורן (נדחה)
*2024: רומא (עתידי)

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20070620203845/http://www.wcp2008.or.kr/congress/congress.asp האתר של הקונגרס האחרון משנת 2008]

קטגוריה:כנסים
קטגוריה:פילוסופיה
חיים גייפמן

חיים גייפמן (נולד ברובנו, פולין ב-1934) הוא פילוסוף ישראלי ופרופסור באוניברסיטת קולומביה. תחומי מחקרו כוללים לוגיקה מתמטית, פילוסופיה של הלשון והסתברות.

סיים תואר שני באוניברסיטה העברית בשנת 1958 וקיבל דוקטורט מאוניברסיטת ברקלי בשנת 1962 תחת הנחייתו של אלפרד טרסקי. בשנת 1968 מונה לפרופסור חבר באוניברסיטה העברית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.columbia.edu/~hg17/ דף אישי] באתר אוניברסיטת קולומביה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים מווהלין
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:פילוסופים ישראלים
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: פילוסופיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
ויליאם דניס באטרשיל

ויליאם דניס באטרשיל (באנגלית: William Denis Battershill; 29 ביוני 1896 - 11 באוגוסט 1959) היה איש צבא ופקיד קולוניאלי בריטי שכיהן כמזכיר הראשי של ממשלת המנדט הבריטי בארץ ישראל בשנים 1939-1937.

== חייו ==
ויליאם דניס באטרשיל נולד בבריטניה. בעת מלחמת העולם הראשונה וקודם לכן, בשנים 1908–1914, שירת כאיש צבא בהודו ובעיראק. לאחר המלחמה, בשנת 1920, החל לשרת בשירות הקולוניאלי בציילון, בתפקיד עוזר המזכיר הקולוניאלי (המזכיר הקולוניאלי במושבות היה ראש הרשות המבצעת. בארץ ישראל, שלא הייתה מושבה אלא מנדט בריטי, נקרא הנושא בתפקיד זה בשם המזכיר הראשי), וכפקיד המועצה המחוקקת, זאת עד לשנת 1928. בשנים 1929–1935 שירת בג'מייקה בתפקיד עוזר המזכיר הקולוניאלי. בשנים 1935–1937 שירת בקפריסין הבריטית בתפקיד המזכיר הקולוניאלי.

בשנת 1937 נתמנה באטרשיל לתפקיד המזכיר הראשי של ממשלת המנדט הבריטי בארץ ישראל, השני במעלה בהירארכיה המנדטורית לאחר הנציב העליון. הוא הגיע לארץ ישראל ב 29 באפריל באותה שנה. היה זה בתקופת כהונתו של הנציב העליון ארתור ווקופ שהיה הנציב העליון האוהד ביותר של היישוב והתנועה הציונית. כהונתו בארץ ישראל החלה בשיאו של המרד הערבי הגדול. באותה עת חל מפנה ביחסה של ממשלת המנדט לערבים, אשר המרד שלהם, בניגוד למאורעות תרפ"א ותרפ"ט היה מכוון לא רק נגד היישוב היהודי, אלא היה מרד מזוין נגד שלטונות המנדט. משום כך, הבריטים החלו לנקוט ביד קשה נגד הערבים. באטרשיל היה האיש שביצע מדיניות זאת, הוא שחתם על פקודות המאסר נגד חברי הוועד הערבי העליון ועל הצווים לפירוקו של הוועד, צעדים שהביאו להגליית מנהיגי הערבים לאיי סיישל ולבריחת אחדים מהם ובהם המופתי חאג' אמין אל-חוסייני מן הארץ. כהונתו בארץ ישראל הסתיימה בשנת 1939, בראשית תקופת כהונתו של הנציב העליון הרולד מקמייקל שנחשב על ידי רבים לנציב העליון העוין ביותר את היישוב ואת התנועה הציונית, מבין כל הנציבים בארץ ישראל. בשנת 1939 נתמנה באטרשיל כמושל קפריסין וכמפקד הראשי של הצבא במושבה זאת, ושירת בתפקידים אלו עד לשנת 1941.

בשיאה של מלחמת העולם השנייה חזר לבריטניה ונתמנה לתפקיד עוזר שר המושבות ולאחר מכן לתפקיד תת-שר המושבות. עם תום המלחמה בשנת 1945 נשלח לטנגניקה (לימים טנזניה), כמושל וכמפקד הראשי של הצבא במושבה זאת. עקב בריאותו הלקויה פרש באטרשיל לגמלאות בשנת 1949 וקבע את ביתו בקפריסין שבו חי את עשר שנות חייו האחרונות. הוא הלך לעולמו בשנת 1959.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מזכירים ראשיים של ממשלת המנדט
קטגוריה:אנשי שלטון בריטים בתקופת המנדט
קטגוריה:מושלי קפריסין הבריטית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1896
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1959
אחמד חילמי עבד אל-באקי

אחמד חילמי באשא בשורה הראשונה של נכבדי [[הוועד הערבי העליון]]
אחמד חִילמי עבד אל-באקי - באשא (בערבית: أحمد حلمي عبد الباقي - باشا; 1882–1963) היה בנקאי פלסטיני וראש ממשלת הבובות שנקראה 'ממשלת כל פלסטין' משנת 1949 ועד פירוקה בשנת 1959.

==ביוגרפיה==
נולד בצידון, בן לאב שהיה קצין בצבא האימפריה העות'מאנית. גדל בשכם ולמד באיסטנבול. בשנת 1916 נלחם במלחמת העולם הראשונה בחזית סוריה.

עם הקמת ממשלת פייסל בסוריה בשנת 1918 היה מזכיר משרד הכספים, ובשנת 1919 היה שר האוצר עד נפילת מדינה זו ביולי 1920. לאחר מכן הוא התמנה לשר הכספים של עבר הירדן, תפקיד ממנו התפטר בדצמבר 1923 "מסיבות בריאותיות", בעקבות ביקורת שפורסמה עליו.

בשנת 1926 הגיע לירושלים, שם מונה על ידי המופתי אמין אל-חוסייני לממונה על הווקף. לאחר רעידת האדמה בארץ ישראל ביולי 1927 הוא נתמנה לוועדה לענייני אשראי לסיוע לנפגעי הרעש. 

בשנת 1930 ייסד עם חתנו עבד אל-חמיד שומאן את הבנק הערבי, וכיהן כמנהלו הראשון. בשנת 1933 הקים את הבנק החקלאי הערבי שנפתח בתחילת 1934. הבנק הערבי סייע בפיתוח כלכלי של ערביי ארץ ישראל על ידי השקעות בפיתוח מסחר ותעשייה. בהתאם שותף חילמי בישיבות שעסקו בפרויקטים שונים כמו פיתוח אדמות החולה והקמת נמל בעזה. עד סוף שנות ה-30 היה חילמי מנהל הבנק הערבי. לאחר מכן הוא נפרד מהבנק הערבי ונהיה מנהל הבנק החקלאי הערבי שהתחרה בבנק הערבי. 

בשנות ה-30 היה חילמי פעיל בניסיונות למנוע מכירת קרקעות ליהודים. הוא הבטיח לכפריים סיוע כלכלי לנזקקים לכך, כדי שימנעו ממכירת אדמותיהם ליהודים. בין השאר הוא רכש מכספי הבנק אדמות עבור ערביי אום ח'אלד למניעת מכירת הקרקעות לקרן הקיימת. הוא היה פעיל בהקמת ועמד בראש "קופת האומה להצלת הקרקעות" על מנת למנוע מכירת אדמות ליהודים-ציונים. בשנת 1943 הוא היה מעורב ברכישת קרקעות בכפר ענאן כדי למנוע את מכירתם ליהודים ובחידוש פעילות קופת האומה.

החל משנת 1931 עמד חילמי בראש ועדה שארגנה תערוכות של תוצרת ערבית לעידוד קניית תוצרת ערבית והימנעות מרכישה מיהודים. עם הקמת חברה שארגנה את התערוכה הועמד חילמי בראשה. 

חילמי היה מזוהה עם מפלגת אל-איסתקלאל הפאן-ערבית.

עם הקמת הוועד הערבי העליון בשנת 1936, נמנה חילמי על חבריו, בתור מומחה לענייני כספים. בסוף ספטמבר 1937, בעקבות רצח לואיס אנדרוס, הוא נעצר על ידי שלטונות המנדט יחד עם חברים נוספים בוועד הערבי העליון, והוגלה לאיי סיישל. הוא שוחרר בדצמבר 1938 והתיישב בקהיר, בה השתתף בדיונים עם הבריטים לפרסום הספר הלבן. הוא הורשה לשוב לארץ ישראל בתחילת 1940. בסוף שנת 1943 הוא היה שותף בדיונים לחידוש הוועד הערבי העליון.

לאחר שחזר כיהן כסגן נשיא הוועד הערבי העליון וכאחראי על גזרת ירושלים במלחמת העצמאות. לאחר קום מדינת ישראל נמלט לקהיר, שם נבחר על ידי מועצת הליגה הערבית לראש ממשלת כל פלסטין.
הוא כיהן בתפקיד זה בשנים 1948–1963.

מת בלבנון ביוני 1963, ונקבר במתחם הר הבית ב-30 ביוני 1963.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:בנקאים ארץ-ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בהר הבית
קטגוריה:ילידי 1883

קטגוריה:נפטרים ב-1963
בטי רובינסון

אליזבת' "בטי" רובינסון-שוורץ (באנגלית: Elizabeth M. "Betty" Robinson-Schwartz; 23 באוגוסט 1911 – 18 במאי 1999) הייתה אתלטית אמריקאית, האלופה האולימפית הראשונה במשחקים האולימפיים בריצת 100 מטר, בעלת 3 מדליות מהן 2 זהב ושיאנית העולם בריצה יוקרתית זו.

==ביוגרפיה==
רובינסון נולדה בריברדייל, אילינוי. ב-30 במרץ 1928 בתחרות הראשונה שלה בריצת 100 מטר היא סיימה שנייה אחרי שיאנית ארצות הברית הלן פילקי. בריצה השנייה שלה בקריירה בלבד, רובינסון השוותה את שיא העולם לנשים, שלא הוכר רשמית.

תחרויות אתלטיקה לנשים נערכו לראשונה באולימפיאדת אמסטרדם (1928). במשחקים עצמם זכתה רובינסון בשתי מדליות, אחת זהב ואחת כסף. בריצה הרביעית שלה בקריירה, בריצת 100 מטר, היא זכתה במדליית זהב לאחר שהשוותה את שיא העולם (12.2 שניות) לפני פני רוזנפלד (12.3 שניות) ואתל סמית' (12.3 שניות) שתיהן מקנדה ובכך הפכה רובינסון לאלופה האולימפית הראשונה בריצה זו. כמו כן, זכתה במדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 48.8 שניות, אחרי קנדה שקבעה שיא עולם חדש של 48.4 שניות ולפני גרמניה (49.0 שניות).

בשיא הקריירה שלה בשנת 1931 הייתה רובינסון מעורבת בהתרסקות מטוס וסבלה מפציעות קשות. אדם שגילה אותה בין ההריסות כשהייתה בתרדמת חשב בטעות שהיא מתה, והסיע אותה במכוניתו אל הקברן שם התגלתה טעותו. היא התעוררה מהתרדמת לאחר כ-7 חודשים. לאחר מכן עברו עוד כ-6 חודשים עד שהצליחה לקום מכיסא הגלגלים ועוד כשנתיים עד ששבה ללכת ולרוץ. כתוצאה מאירוע קשה זה היא החמיצה את אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932).

===אולימפיאדת השיא===
למרות הפציעה הקשה שלה עשתה רובינסון קמבק ענק והשתתפה באולימפיאדת ברלין (1936). היא הייתה שותפה לזכייה במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 46.9 שניות, לפני בריטניה (47.6 שניות) וקנדה (47.8 שניות). נבחרת גרמניה שקבעה בשלב המוקדמות שיא עולם חדש של 46.4 שניות והובילה את הריצה בשלב הגמר, הפילה את המקל בהחלפה האחרונה.

לאחר המשחקים האולימפיים פרשה רובינסון מהשתתפות בתחרויות ונישאה לריצ'רד שוורץ. היא המשיכה להיות מעורבת בתחרויות ספורט ושימשה בתפקיד רשמי כאחראית על השעון באליפויות ארצות הברית במשך שנים רבות ועסקה גם בדוברות. היא הייתה האישה הראשונה שזכתה לאות "N" מאוניברסיטת נורת'ווסטרן בו למדה. 

בשנת 1999 נפטרה רובינסון בגיל 87 לאחר שלקתה בסרטן ובמחלת אלצהיימר.

== שיאים איישיים ==
*ריצת 100 יארד: 11 שניות (1928)
*ריצת 100 מטר: 12.0 שניות, בעזרת רוח גבית (1928)

==קישורים חיצוניים==

* התפתחות שיא העולם בריצת 100 מטר לנשים 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אצניות אמריקאיות
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: אתלטיקה
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית אמריקאיות: אתלטיקה
קטגוריה:שיאניות עולם אמריקאיות: אתלטיקה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 100 מטרים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1911
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1911
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1999
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1999
ועדת נשיא המדינה לבחינת מבנה הממשל

ועדת נשיא המדינה לבחינת מבנה הממשל, הקרויה גם ועדת מגידור, הוקמה בשנת 2005 על ידי נשיא המדינה משה קצב, ומטרותיה היו 

בראש הוועדה עמד נשיא האוניברסיטה העברית בירושלים, פרופ´ מנחם מגידור, ובין חבריה נמנו פרופ´ איתמר רבינוביץ', פרופ´ אבי בן בסט, פרופ' שמעון שטרית, בני גאון, אורי לופוליאנסקי, דב לאוטמן, אוריאל לין, דוד ליבאי, דוד עברי, יעקב עמידרור ואחרים. פרופ' יחזקאל דרור היה חבר בוועדה אך התפטר ממנה עקב חילוקי דעות. ליוזמה זו הצטרף המרכז הישראלי להעצמת האזרח שסיפק את התשתית לפעולת הוועדה. האוניברסיטה העברית בירושלים ואוניברסיטת תל אביב הסכימו לספק את התשתית האקדמית.

הוועדה התכנסה במהלך השנים 2005-2006. באוקטובר 2006 פורסמו מספר המלצות שיזם שמעון שטרית לצמצום סמכויות בית המשפט הגבוה לצדק (בג"ץ). שטרית הציע שבג"ץ יוכל בעתיד להצהיר שחוקים מנוגדים לחוקה - אבל לא יוכל לבטלם. בנוסף הציע לצמצם את זכות העמידה - זכותו של אדם שלא נפגע ישירות מהחלטת רשות מסוימת, לעתור לבג"ץ נגד ההחלטה. על פי ההמלצה, רק מי שנפגע באופן ישיר מפעולות השלטון יוכל לעתור. הצעה זו פוגעת בעיקר בעותרים הציבוריים, ארגוני זכויות האדם ואיכות השלטון.

בינואר 2007 הגישה הוועדה את דו"ח ההמלצות המסכם. הוועדה המליצה לא לעבור למשטר נשיאותי, אלא לשיטת בחירות אזורית-למחצה.

המלצותיה העיקריות של הוועדה היו:
* בחירות אזורית-למחצה: לפי ההצעה, 60 חברי כנסת ייבחרו גם בעתיד בבחירות יחסיות ארציות, ועוד 60 ייבחרו בבחירות אזוריות ב-17 אזורים, שניים עד חמישה חברי כנסת בכל אזור.
* העלאת אחוז החסימה ל-2.5%.
* סימון מועמדים מועדפים בעיני כל בוחר.
* הוספת 40 ימי עבודה בשנה לחברי כנסת.
* חוק חבר כנסת חלופי (החוק הנורווגי).

בזמן הגשת הדו"ח התנהלה חקירה משטרתית של הנשיא משה קצב שנחשד בעבירות מין, דבר שפגע ביוקרתה של הוועדה וגרם למבוכה. המלצות הוועדה לא יושמו בפועל.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20131009021216/http://ceci.org.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/finalreport.pdf דו"ח ועדת נשיא המדינה לבחינת מבנה הממשל]
* [http://ceci.org.il/?CategoryID=175&ArticleID=174 פרוטוקולים ומסמכים נוספים מתוך אתר המרכז להעצמת האזרח]
* [https://web.archive.org/web/20120402014053/http://www.ceci.org.il/Commission עמוד ראשי של ועדת נשיא המדינה באתר המרכז להעצמת האזרח]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בחירות
קטגוריה:ישראל: פוליטיקה
1934 בארץ ישראל

להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1934 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.

== הנהגה ==
שלטון המנדט
* הנציב העליון - סר ארתור ווקופ

הנהגת היישוב

== אירועים בולטים ==

הקבוצה הראשונה של "[[עליית הנוער" מגרמניה צועדת לעבר קיבוץ עין חרוד]]
* 19 בפברואר – הקבוצה המאורגנת הראשונה שאורגנה על ידי הלשכה לעליית הנוער אשר הכילה נוער יהודי מגרמניה, הגיעה לארץ ישראל ונשלחה ללמוד בקיבוץ עין חרוד. 
* 14 במאי – סופות גשמים עזות בטבריה גרמו לשיטפון שבו נספו 35 אנשים וכ-100 בניינים נהרסו.
* החלה ההעפלה, הגירה המונית בלתי חוקית של פליטים יהודים לארץ ישראל, אשר הושפעה בתחילה בעיקר בעקבות המצב המידרדר של יהדות גרמניה לאחר עלייתה לשלטון של המפלגה הנאצית בשנת 1933, וכמו כן גם בעקבות אימוץ מדיניות אנטישמית במדינות אירופאיות אחרות שכללו פוגרומים, רדיפות והגבלות שונות על האוכלוסייה היהודית. (תאריך מדויק לא ידוע)
* מכון המחקר "מכון זיו" (לימים "מכון ויצמן למדע") נוסד בשנת 1934 ברחובות. (תאריך מדויק לא ידוע)

=== התיישבות ===
* 18 ביולי – נוסד היישוב קריית ביאליק.

== נולדו ==

* 1 בינואר – יונה עטרי, שחקנית וזמרת ישראלית (נפטרה ב-2019) 
* 13 בינואר – אברהם רביץ, חבר הכנסת וסגן שר מטעם דגל התורה (נפטר ב-2009) 
* 10 בפברואר – אילנה רובינא, זמרת ישראלית (נפטרה ב-2020) 
* 17 בפברואר – עדיאל אמוראי, פוליטיקאי ישראלי 
* 19 בפברואר – ריקה זראי, זמרת ישראלית (נפטרה ב-2020) 
* 21 בפברואר – דוד אבידן, משורר, צייר, איש-קולנוע, פובליציסט ומחזאי ישראלי (נפטר ב-1995) 
* 5 במרץ – דניאל כהנמן, פסיכולוג קוגניטיבי ישראלי־אמריקאי, חתן פרס נובל לכלכלה 
* 3 באוגוסט – דרורה חבקין, זמרת, מלחינה, פזמונאית ומעבדת מוזיקלית ישראלית (נפטרה ב-1995) 
* 22 באוקטובר – גבי עמרני, שחקן קולנוע ותיאטרון ישראלי 
* 7 בדצמבר – אברהם כ"ץ-עוז, חבר הכנסת מטעם המערך

== נפטרו ==

(:קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1934)
[[חיים נחמן ביאליק]]
* 27 במרץ – מוסא כאט'ם אל-חוסייני, פוליטיקאי פליסטנאי, מנהיג התנועה הלאומית הפלסטינית (נולד ב-1853) 
* 4 ביולי – חיים נחמן ביאליק, מגדולי המשוררים העבריים בעת החדשה, מסאי, סופר, מתרגם ועורך שהשפיע רבות על התרבות היהודית המודרנית (נולד ב-1873) 
* 2 בנובמבר – הברון רוטשילד, תומך עיקרי ביישוב היהודי בארץ ישראל בתקופת העלייה הראשונה (נולד ב-1845) 

==קישורים חיצוניים==

*[https://jfc.org.il/movie/54054-2 הסרט "אביב בגליל"] (1934) ב[https://jfc.org.il אתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים]

*
קטגוריה:שנים בארץ ישראל
1933 בארץ ישראל

להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1933 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.

== הנהגה ==
שלטון המנדט
* הנציב העליון - סר ארתור ווקופ

הנהגת היישוב

== אירועים בולטים ==

* 1 בינואר – הקמת קואופרטיב חברת האוטובוסים "אגד" כתוצאה ממיזוג של ארבע חברות תחבורה ציבורית קטנות במרכז הארץ.
* 30 בינואר – נוסדה תנועת עליית הנוער בגרמניה במטרה להסדיר את יישובם מחדש של הנוער היהודי בקיבוצים ובכפרי הנוער בארץ ישראל שם הם יוכשרו לעבודה חקלאית.
* 16 ביוני – רצח חיים ארלוזורוב: שני מתנקשים רוצחים את חיים ארלוזורוב, ממנהיגי היישוב וראש המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית, בעת שארלוזורוב הלך יחד עם אשתו לאורך חופי תל אביב. הרצח עורר זעזוע עצום ביישוב, בשל אישיותו הבכירה של הנרצח וכישוריו יוצאי הדופן. החשד העיקרי נפל על אנשי התנועה הרוויזיוניסטית, שאיבתם לארלוזורוב והמסע כנגדו בעיתונם היו טריים עדיין בדעת הקהל.
* 29 בספטמבר – הנפתו הראשונה של דגל עברי בעת החדשה. הניפו רב החובל הארצישראלי אריה גרבנוב על אונייתו, אוניית הצי העברי הראשונה "עמנואל"
* 13 באוקטובר – מאורעות אוקטובר 1933 מתחילים בשביתה כללית והפגנה של ערביי ארץ ישראל, בתגובה על התגברות העלייה לארץ.
* 31 באוקטובר – נפתח באופן רשמי נמל חיפה.

=== התיישבות ===
* בערב ראש השנה החדשה, הוקם קיבוץ מעברות.
* 13 בנובמבר – נוסד המושב אלישיב על ידי קבוצת מהגרים יהודים מתימן.
* נוסד הקיבוץ משמרות על ידי קבוצת מהגרים יהודים מרוסיה, ליטא ולטביה. (תאריך מדויק לא ידוע)
* נוסד המושב רמות השבים על ידי קבוצת מהגרים יהודים מגרמניה. (תאריך מדויק לא ידוע)
* נוסד המושבים הבאים: הדר עם, בית חרות, בית עובד, כפר חיים, בית ינאי, חגלה, אבן יהודה שהפכה בהמשך למושבה, כפר פינס.
* נוסדו הקיבוצים הבאים: משמר השרון, כפר החורש.
* 26 בינואר - נוסד המושב רמת טיומקין. המושב התמזג עם נתניה בשנת 1948.

== נולדו ==

* 14 בפברואר – גדליה גל, חבר הכנסת מטעם העבודה 
* 22 בפברואר – גדעון פת, חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל (נפטר ב-2020) 
* 26 במרץ – ג'וקי ארקין, שחקן, רקדן ופנטומימאי ישראלי (נפטר ב-1996) 
* 24 באוקטובר – יורם ארידור, חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל 
* 2 בנובמבר – יוסי גרבר, שחקן ישראלי (נפטר ב-2016) 

== נפטרו ==

(:קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1933)
[[חיים ארלוזורוב]]
* 16 ביוני – חיים ארלוזורוב, מדינאי ופעיל ציוני (נרצח) (נולד ב-1899)

==קישורים חיצוניים==

* 	

קטגוריה:שנים בארץ ישראל
ארץ ישראל
1932 בארץ ישראל

להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1932 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.

== הנהגה ==
שלטון המנדט
* הנציב העליון - סר ארתור ווקופ

הנהגת היישוב

== אירועים בולטים ==

* 28 במרץ – נפתחה המכביה הראשונה בתל אביב.
* 2 באפריל – חנוכת מוזיאון תל אביב לאמנות. 
* 4 באוגוסט – המדינאי הפלסטיני-ערבי עווני עבד אל-האדי מייסד את המפלגה הרדיקלית הלאומנית הערבית אל-איסתקלאל (תרגום מילולי לעברית: "מפלגת העצמאות הערבית"). עלייתה של המפלגה סימנה את התחזקותה של תנועת ההתנגדות בקרב חלק גדול מהאוכלוסייה הערבית-פלסטינית נגד הפרויקט הציוני בארץ ישראל ונגד השלטונות הבריטים.
* 1 בדצמבר – העיתון "פלסטיין פוסט" (לימים הג'רוזלם פוסט) יוצא לאור לראשונה

=== התיישבות ===
* 19 ביולי – נוסד המושב אביחיל.
* נוסד קיבוץ מעברות. (תאריך מדויק לא ידוע)
* נוסד קיבוץ אפיקים. (תאריך מדויק לא ידוע)
* נוסד מושב תל צור. המושב התמזג מאוחר יותר עם המושבה אבן יהודה. (תאריך מדויק לא ידוע)
* נוסד המושב באר גנים על ידי יוצאי מפעלי ים המלח. המושב התמזג מאוחר יותר עם המושבה אבן יהודה. (תאריך מדויק לא ידוע)
* נוסד המושב נטעים. (תאריך מדויק לא ידוע)
* נוסד המושב גני עם. (תאריך מדויק לא ידוע)
* נוסדה המושבה אבן יהודה. (תאריך מדויק לא ידוע)
* 14 ביולי - נוסד הקיבוץ גבעת חיים.

== נולדו ==

* 25 ביולי – אסתר שטרייט-וורצל, סופרת ישראלית (נפטרה ב-2013) 
* 9 באוקטובר – דבורה עומר, סופרת ילדים ונוער ישראלית, כלת פרס ישראל לשנת 2006.(נפטרה ב-2013) 
* 5 בנובמבר – יוסי בנאי, זמר, שחקן, פזמונאי, הומוריסטן, בדרן, קריין, במאי קולנוע וטלוויזיה ישראלי, חתן פרס ישראל. (נפטר ב-2006)

== נפטרו ==

(:קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1932)

קטגוריה:שנים בארץ ישראל
ארץ ישראל
משה ארנרייך

הרב משה ארנרייך (נולד בשנת ה'תש"ו (1946) בפולין) הוא ראש הכולל "ארץ חמדה", ראש המכון שלו ואב בית הדין "ארץ חמדה - גזית".

למד בישיבת היישוב החדש ובישיבת כרם ביבנה ושימש ר"מ באחרונה כעשרים שנה. שירת בצה"ל והשתתף במלחמת יום הכיפורים.

ראש כולל ארץ חמדה ביחד עם הרב יוסף כרמל, מרצה במדרשת נשמת ודיין בבית הדין המיוחד לענייני גיור מטעם הרבנות הראשית לישראל.

מתגורר בשכונת קריית משה בירושלים.

==ספריו==
* בעריכתו ובהכוונתו: שו"ת במראה הבזק - סדרת ספרי שו"ת שכתבו רבני המכון לשואלים ורבנים מרחבי העולם בכל תחומי ההלכה
* חמדת משה - שיעורים בחושן משפט ובנושאים נוספים שהעביר בכולל ארץ חמדה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rambish.org.il/results.asp?SearchFunction=find&SearchCode=F2_WAU&SearchRequest=528&SearchSort=article_source&UserAction=&jump=1 מאמריו] באתר רמבי"ש
* 
* 

קטגוריה:ראשי כולל אברכים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת היישוב החדש
קטגוריה:בוגרי ישיבת כרם ביבנה
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת ישראלים
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:קריית משה: רבנים
קטגוריה:ארץ חמדה
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:דייני רשת ארץ חמדה גזית
קטגוריה:תלמידי הרב שאול ישראלי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
Shiver

Shiver הוא הסינגל הראשון של להקת הרוק האלטרנטיבי, קולדפליי, מתוך אלבום הבכורה שלה, Parachutes. סולן הלהקה, כריס מרטין, הודה כי השיר נכתב על אישה ספציפית, מפני שהתקשורת יצרה כמה ספקולציות. השיר מכיל השפעות המיוחסות לזמר וכותב השירים, ג'ף באקלי, שממנו הלהקה הושפעה בשיריה בתחילת דרכה.

השיר יצא לאור כסינגל המוביל מהאלבום בבריטניה, והשני בארצות הברית אחרי Yellow. הסינגל הגיע בשיא שלו למקום ה-35 במצעד הסינגלים של בריטניה, והוא זכה לביקורות חיוביות רבות. כמה שנים לאחר יציאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, וצבר למעלה מ-70 מיליון השמעות.<ref></ref>

השיר נכתב שנתיים לפני ששוחרר. מרטין אמר כי כתב את השיר ביום "עגום", כאשר הרגיש שלעולם לא ימצא את האישה המתאימה לו, אך הוא הודה שהשיר נכתב על אישה מסוימת.

== רשימת השמעה ==
=== CD ===
# Shiver
# For You
# Careful Where You Stand

== היסטורית מצעדים ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:שירי קולדפליי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ויל צ'מפיון
קטגוריה:שירי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פרלופון
חימום דיאלקטרי

חימום דיאלקטרי הוא תהליך שבו קרינה אלקטרומגנטית בתחום גלי רדיו או מיקרוגל מחממת חומר דיאלקטרי - חומר מבודד שדרכו עוברת הקרינה. המנגנון שמחמם את החומר הוא רוטציה של מולקולה בעלת דיפול חשמלי.

==התהליך הפיזיקלי==
כאשר דיפול חשמלי נמצא בשדה חשמלי, המומנט שמפעיל השדה החשמלי על הדיפול הוא בכיוון שמקטין את הזווית בין וקטור הדיפול לבין כיוון השדה, כך שמולקולות קוטביות בשדה חשמלי קבוע מתיישרות למצב שיווי משקל בכיוון השדה. קרינה אלקטרומגנטית היא שדה שמשתנה באופן מחזורי, וכתוצאה מכך המולקולות מסתובבות יחד עם שינוי השדה החשמלי. המולקולות המסתובבות מושכות, דוחפות ומתנגשות עם מולקולות אחרות וכך מעבירות אנרגיה קינטית למולקולות שכנות. מכיוון שהטמפרטורה של חומר יחסית לאנרגיה הקינטית הממוצעת של החלקיקים המרכיבים אותו, עירור מולקולות מעלה את הטמפרטורה של החומר. כך הופכת אנרגיה חשמלית מהקרינה האלקטרומגנטית לאנרגיית חום.

מכיוון שהשדה החשמלי החיצוני תונד בתדירות גבוהה, בעוד שלמולקולות המקוטבות לוקח זמן סופי (השפעה סיבתית) להגיב להשתנות השדה החיצוני, המידה בה חימום דיאלקטרי משפיע באופן יעיל על חומר דיאלקטרי תלויה בזמן הרלקסציה (זמן התגובה) של הדיפולים החשמליים בחומר, או באופן שקול בחלק המדומה של המקדם הדיאלקטרי של החומר (ולא בחלק הממשי של המקדם הדיאלקטרי). את החלק המדומה ניתן לפרש כיחסי להפרש הפאזה בין השדה החשמלי החיצוני לצפיפות הפולריזציה החשמלית (במקרה של קיטוב ליניארי), וכיחסי להפרש המופע בין כיוון השדה החיצוני לאוריינטציה של הדיפולים (כאשר מדובר בקיטוב מעגלי). חשוב להבין כי השפעתו של החימום הדיאלקטרי נובעת אך ורק מזמן התגובה הסופי של הדיפולים בחומר; אילו למולקולות הקוטביות של החומר היה מומנט אינרציה אפס והן היו מתיישרות מיידית עם השדה החיצוני, אז שדה זה למעשה לא היה מבצע עבודה ולא הייתה מועברת אנרגיה לדיפולים כלל.

חימום דיאלקטרי דרך רוטציה של מולקולות הוא דרך חימום המזון בתנור מיקרוגל, והוא יעיל במיוחד עבור מים נוזליים, העשויים ממולקולות קוטביות מאוד הנעות ומוסרות אנרגיה ביעילות לשכנותיהן.

==הספק החימום==
ההספק ליחידת נפח המועבר לחומר בעת חימום דיאלקטרי מחושב על ידי:
:<math>P = 2 \pi f \cdot \varepsilon_r \cdot \varepsilon_0 \cdot E^2</math>
כאשר f היא התדירות של הקרינה האלקטרומגנטית, <math>\ \varepsilon_r</math> הוא החלק המדומה של המקדם הדיאלקטרי המרוכב של החומר, ε<sub>0</sub> הוא המקדם הדיאלקטרי של הריק ו-E היא משרעת רכיב השדה החשמלי של הקרינה.

==ראו גם==
* בליעת אור
* ניתוח בעזרת חשמל

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:חימום
קטגוריה:אלקטרומגנטיות
גולדפילד

לב ממתכת גולדפילד בסיכה מעוצבת
תרשים המתאר את מבנה הגולדפילד
גולדפילד (מאנגלית: Gold-filled, מילוי-זהב) הוא מין מבנה מתכתי המשמש לבניית תכשיטים, בו זהב המחובר בחום ובלחץ למתכת בסיס אחרת כגון פליז. הזהב הוא השכבה החיצונית, כלומר הציפוי, בדרך כלל בין 10 ל-14 קרט. השיטה מאפשרת להוריד משמעותית את מחיר התכשיט.

תכשיט גולדפילד מכיל לפחות 5% זהב 12 קרט ומעלה, או לחלופין לפחות 10% זהב 10 קרט, כך שהציפוי עבה מספיק כדי למנוע קילוף, התחמצנות והשחרה.
מכיוון שזהב 12 קרט מכיל כ-50% זהב טהור, תכשיט גולדפילד יכיל כ-2.5% עד 5% זהב.
לרוב משתמשים בנחושת או פליז לשכבה הפנימית, כך שמתקבלת מתכת הנראית כזהב במחיר זול בהרבה. בעבר גם כסף סטרלינג שימש כבסיס, אך בהיותו יקר יותר השימוש לא נפוץ כיום.

תכשיט גולדפילד יכול לעמוד כ-30 שנה בשימוש יומיומי ללא שחיקה משמעותית.

קטגוריה:מתכות יקרות
קטגוריה:תכשיטים
א-דיפאע

"אַ-דִּפַאע" (בערבית: الدفاع, מילולית: "ההגנה") היה עיתון יומי בשפה הערבית שהיה לאחד המשפיעים ביותר בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי. העיתון נוסד בפברואר 1934 ביפו, תחילה יצא פעמיים בשבוע ודי מהר הפך ליומון. 

"א-דפאע" ביחד עם "פלסטין" נחשב כעיתון הערבי הבולט והחשוב ביותר בארץ ישראל, ותוך זמן קצר יחסית הצליח להגיע לתפוצה נרחבת יותר משל "פלסטין" הוותיק. בנוסף, "א-דפאע" הצליח למשוך שלל עיתונאים בכירים, שכתבו על הפוליטיקה הפנים-פלסטינית, פוליטיקה כלל-ערבית וכלל-אסלאמית וכן על שלל נושאים חברתיים.

אִבראהים א-שנטי, ביחד עם עוד שני עיתונאים נוספים, סאמי א-סראג' וח'ייר א-דין א-זרכלי עזבו את העיתון "אל-ג'אמעה אל-אסלאמיה" ובפברואר 1934 ייסדו עיתון חדש בשם "א-דפאע", כאשר א-שנטי היה בעלים. "א-דפאע" היה שופרה של מפלגת אל-איסתקלאל, ובפרט של אגפה הימני (לדברי מבקר בשבועון "אל-וחדה", נוסד בכספים נאציים). מאמריו הצטיינו בנימה אנטי-בריטית חריפה ובנטייה לפשיזם.
לקראת סוף שנות ה-30 גילה העיתון אהדה לנאציזם, וגם תרגם קטעים מספרו של אדולף היטלר, "מיין קאמפף", ופרסם אותם בסדרה.
העיתון הדגיש את היותו פאן-ערבי לאומי ולא אסלאמי, אך נתפס כאסלאמי בניגוד לעיתון המתחרה "פלסטין" הנוצרי. השלטונות הבריטיים השביתו את העיתון מספר פעמים, במיוחד בשנות המרד הערבי הגדול (1936–1939), אך פעמים רבות המשיכו העיתונאים והוציאו לאור את העיתון בשם שונה.
לאחר הגליית ראשי מפלגת אל-איסתקלאל בשנות מלחמת העולם השנייה, צידד הקו המרכזי של העיתון בבריטים, ולאחר התפרקות המפלגה בשלהי המלחמה, הפך מקורב לחוגי משפחת חוסייני.

בשנת 1947, תפוצת העיתון נאמדה בין 6,000–7,000 ל-10,000 עותקים, והוא היה העיתון הנפוץ ביותר בערבית בקרב שלושת העיתונים היומיים שיצאו בארץ ישראל.

בשנות ה-30 וה-40 (עד 1948) התקיים שיתוף פעולה בין "א-דפאע" לעיתון התל אביבי "הבוקר", שכלל התעדכנות הדדית, מעבר של כתבים אל הצד האחר לשם סיקור וליווי כתבים בתקופות של מתח וכדומה.

בשנת 1948 תוך כדי הלחימה ביפו, אבראהים א-שנטי עבר לגור בקהיר (שם גר עד 1957) ומשם המשיך העיתון לצאת לאור במשך כשנה. בשלהי 1949 העביר א-שנטי את הבעלות על העיתון לידי אחיו צאדק א-שנטי, והעיתון חזר לצאת בארץ ישראל בעיר ירושלים. העיתון המשיך להתפרסם עד שנת 1967, אז מוזג עם עיתון פלסטיני אחר בשם אל-ג'יהאד, לעיתון אחד בשם אל-קודס היוצא לאור עד היום בירושלים.

==לקריאה נוספת==
* יעקב שמעוני, ערביי ארץ ישראל, תל אביב תש"ז, עמ' 410.

==קישורים חיצוניים==
* [http://jrayed.org/Olive/APA/Apress_HEB/?action=tab&tab=browse&pub=difaa&_ga=2.166042750.1754696419.1548582683-1123748978.1545631475#panel=browse ארכיון העיתון א-דיפאע], באתר [http://web.nli.org.il/sites/nlis/he/Jrayed Jrayed - ארכיון עיתונות ערבית בארץ ישראל העות'מאנית והמנדטורית]
*[http://web.nli.org.il/sites/nlis/he/jrayed/Pages/History-of-the-Arabic-Press.aspx מבוא לתולדות העיתונות הערבית בארץ] מתוך [http://web.nli.org.il/sites/nlis/he/jrayed/Pages/History-of-the-Arabic-Press.aspx Jrayed - הארכיון לעיתונות ערבית בארץ ישראל] 

==הערות שוליים==

דיפאע
קטגוריה:המנדט הבריטי: תקשורת ועיתונות
קטגוריה:החברה הפלסטינית בארץ ישראל המנדטורית
1931 בארץ ישראל

להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1931 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.

== הנהגה ==
שלטון המנדט
* הנציב העליון - סר ג'ון צ'נסלור עד 20 בנובמבר, סר ארתור ווקופ

הנהגת היישוב

== אירועים בולטים ==

האצ"ל"]]
* 10 באפריל – הארגון הצבאי המחתרתי הציוני "האצ"ל" נוסד בירושלים על ידי פורשים מ"ההגנה", בראשות אברהם תהומי, בשל התנגדותם למדיניות ההבלגה הרשמית של ההגנה ודרישתם לפעולה נחרצת נגד התוקפנות הערבית של אותם ימים (מאורעות תרפ"ט).
* 18 באפריל – העיתונאי היהודי אורי קיסרי מפרסם ב"דואר היום" את המאמר "אנחנו עלי-הצבר!" ובו הושווה לראשונה דור הילידים הארצישראליים הראשון של התנועה הציונית עם צמח הצבר המצוי (ראו צבר (כינוי)). 
* 28 ביוני – נרצחו יוחנן שטאל וסליה זוהר על ידי בדווים. גופותיהם נתגלו כעבור חצי שנה
* 3 בנובמבר – פרצה שביתה של נהגי משאיות ואוטובוסים יהודים וערבים נגד ממשל המנדט הבריטי בתביעה לבטל מיסים שהוטלו עליהם.
* 18 בנובמבר – מפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל, אשר נערך על ידי רשויות המנדט הבריטי בארץ ישראל, קובע כי אוכלוסיית תושבי ארץ ישראל מונה כ-1,035,821 בני אדם. לפי המפקד אוכלוסיית ארץ ישראל מנתה באותה העת 759,717 מוסלמים ו-174,610 יהודים.

=== התיישבות ===
* נוסד קיבוץ עין החורש. (תאריך מדויק לא ידוע)

== נולדו ==

* 18 בינואר – יהודה אפרוני, שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה (נפטר ב-2017) 
* 15 במרץ – יוסף האפרתי, חוקר ספרות ישראלי (נפטר ב-1974) 
* 24 במאי – אליעזר גולדברג, שופט בית המשפט העליון ומבקר המדינה (נפטר ב-2022) 
* 8 באוגוסט – יהושע מצא, שר וחבר הכנסת מטעם הליכוד (נפטר ב-2020) 
* 27 בנובמבר – יעקב זיו, מדען מחשב ישראלי (נפטר ב-2023)

== נפטרו ==

(:קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1931)
[[רחל המשוררת]]
* 16 באפריל – רחל המשוררת, משוררת ישראלית (נולדה ב-1890)

*
קטגוריה:שנים בארץ ישראל
ארץ ישראל
1930 בארץ ישראל

להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1930 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.

== הנהגה ==
שלטון המנדט
* הנציב העליון - סר ג'ון צ'נסלור

הנהגת היישוב

== אירועים בולטים ==

* 5 בינואר – תנועות אחדות העבודה והפועל הצעיר מתאחדות ומקימות את המפלגה הציונית סוציאליסטית מפא"י. המפלגה הפכה לגורם המרכזי ביישוב ובתנועה הציונית ונשארה (גם בדמות ממשיכתה, מפלגת העבודה) מפלגת השלטון העיקרית בישראל מהקמת המדינה בשנת 1948 ועד למהפך בשנת 1977.
* 22 באוגוסט – דו"ח סימפסון פורסם על ידי ועדה בריטית בראשות המומחה להתיישבות ג'ון הופ סימפסון. הדו"ח קבע כי יש להגביל את ההגירה היהודית לארץ ישראל משום שקיימת הגבלה על כושר הקליטה הכלכלי של ארץ ישראל.
* 1 באוקטובר – בריטניה מפרסמת את הספר הלבן השני אשר הכיל את ההצהרה הרשמית של המדיניות הבריטית בארץ ישראל. המדיניות הבריטית החדשה הגבילה באופן משמעותי את ההגירה היהודית לארץ ישראל. לטענת מנהיגי היישוב המדיניות הבריטית החדשה נסוגה לחלוטין מההתחייבויות של הצהרת בלפור.

=== התיישבות ===
* נוסד קיבוץ נען. (תאריך מדויק לא ידוע)

== נולדו ==

* 15 במרץ – עדנה סולודר, חברת הכנסת מטעם המערך (נפטרה ב-2024) 
* 6 במאי – מוטה גור, הרמטכ"ל ה-10 של צה"ל (התאבד ב-1995) 
* 13 ביולי – נעמי שמר, פזמונאית ומלחינה ישראלית (נפטרה ב-2004) 
* 9 בספטמבר – אורה נמיר, חברת הכנסת ושרת העבודה והרווחה (נפטרה ב-2019) 
* 7 בדצמבר – דני קרוון, פסל וצייר ישראלי, חתן פרס ישראל (נפטר ב-2021)

== נפטרו ==

(:קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1930)

קטגוריה:שנים בארץ ישראל
ארץ ישראל
כפפת רחצה

כפפת רחצה
כפפת רחצה (בהולנדית: Washandje) היא פיסת אריג מגבת עשויה ככיס המשמשת לשטיפת הגוף באמצעות הכנסת היד לתוכה, לדוגמה לשפשוף הגוף בסבון ולהסרתו ללא שטיפה. כמו כן עשויה לרענון הפנים (להבדיל ממגבת שעשויה בדרך כלל לניגוב ולא לשטיפה).

בצרפתית נקראת הכפפה gant de toilette. כפפה העשויה מבד או מסיב צמחי כמו לופה נקראת בצרפתית gant de crin. כפפת הרחצה מלופה מוזכרת ברומן להפך (1884) מאת הסופר הצרפתי ז'וריס-קרל הויסמנס. בצרפתית קנדית הכפפה מכונה débarbouillette (רמז לרחצה מהירה). בחמאם טורקי משתמשים בקֶסֶה.

כפפת הרחצה מיועדת גם לאנשים המעוניינים לחסוך במים, ובשימוש בה אפשר להסתפק בהרטבתה פעם אחת במשך הרחצה.
כמו כן היא שימושית לאחיות ולמטפלים השוטפים את המטופלים בעודם במיטה.
אפשר למלא את כפפת הרחצה בקרח לשימוש כתיק קרח במקרי חבלה או פציעה.

מקובל שמקורה של כפפת הרחצה בהולנד, והשימוש בה נפוץ גם בגרמניה, בבלגיה, בצרפת, בקוויבק ובאיראן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מרחץ
רחצה
קטגוריה:טקסטיל
הגשה

תיאור הגשת הקומץ המונח בתוך כלי השרת, לקרנה הדרומית מערבית של [[מזבח החיצון]]
תיאור מקום ההגשה בקרנה הדרומית מערבית של המזבח. (המזבח ממוקם בשרטוט בצד צפון, כדעת רבי יוסי)

הגשה היא אחת מהפעולות המתבצעות בקורבן מנחה, כהכנה לקמיצה. נוטלים את קורבן המנחה, לאחר שהונח בכלי השרת, ומגישים אותו בנגיעה לקרן דרומית מערבית של המזבח החיצון. פעולה זו מתבצעת בכל המנחות הנקמצות ונקרבות על גבי המזבח, חוץ ממנחת כהנים ומנחת כהן משיח שאינן נקמצות ואינן מוקרבות על הזבח. 

בניגוד לשחיטת הקרבן שהיא פעולה טכנית ונעשית גם על ידי אדם "זר" (יהודי שאינו כהן), ההגשה נחשבת לעבודה ונעשית רק על ידי הכהן. פעולה זו היא "כעין הקרבה" לעניין איסור הכנסת חולין בעזרה.

יש שפירשו, שההגשה נחשבת לחלק מפעולת הקמיצה ולכן היא צריכה להעשות על ידי כהן. לפי דעת ההלכות גדולות ההגשה היא מצווה בפני עצמה, ומברכים עליה. והרמב"ם. חולק וסובר שאין ראוי למנות כל אחת מהעבודות למצווה בפני עצמה, וכתב המשנה למלך. שלפי דעתו אין לברך על כל אחת מהעבודות.

==קישורים חיצוניים==
* הרב אביהוד שוורץ, [http://torah.in/he/?p=21304 הגשה], באתר "תורה"
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קורבן מנחה
קטגוריה:מצוות הנעשות על ידי כהן
1929 בארץ ישראל

להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1929 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.

== הנהגה ==
שלטון המנדט
* הנציב העליון - סר ג'ון צ'נסלור

הנהגת היישוב

== אירועים בולטים ==

הטבח בחברון]]
* 22 בינואר – נפתח הסניף הראשון של רוטרי ישראל 
* 28 במאי (ל"ג בעומר) – נוסדה תנועת הנוער בני עקיבא בירושלים.
* 15 באוגוסט (תשעה באב) – 300 חברי בית"ר ערכו הפגנה בכותל המערבי בעד זכותם לחופש הפולחן בכותל. המפגינים הכריזו "הכותל - כותלנו, ובוז לממשלה". כמו כן, הניפו המפגינים את דגל ישראל ושרו את התקווה.
* 16 באוגוסט – לאחר תפילות יום השישי, צעדו כ-2000 מפגינים מוסלמים מהר הבית אל רחבת הכותל ושרפו בה ספרי תפילה.
* 17 באוגוסט – הנער היהודי אברהם מזרחי נרצח על ידי ערבי בתגרה ברובע הבוכרי. כנקמה נדקר למוות נער ערבי אקראי.
* 23 באוגוסט – פרעות תרפ"ט: עם סיום דרשתו של המופתי חאג' אמין אל-חוסייני בהר הבית, המון רב של מוסלמים חמושים בסכינים יצא משער שכם והסתער על השכונות היהודיות הנמצאות מחוץ לשער, משני צידי רחוב הנביאים. 19 יהודים נהרגו במתקפה. כמו כן, נהרסו ונשרפו במתקפה בית כנסת ובתים נוספים. 
* 23-24 באוגוסט - פרעות תרפ"ט: מתרחש טבח חברון (תרפ"ט).
* 29 באוגוסט – פרעות תרפ"ט: מתרחש טבח בצפת.

=== התיישבות ===
* 18 בפברואר – נוסד היישוב נתניה
* נוסד היישוב פרדס חנה. היישוב נקרא על שם חנה רוטשילד, בתו של הבנקאי האנגלי-יהודי נתן מאיר רוטשילד.

== נולדו ==

* 11 בינואר – רפאל איתן, הרמטכ"ל ה-11 של צה"ל, חבר הכנסת ושר בממשלת ישראל (נפטר ב-2004) 
* 11 במאי – תמר בורנשטיין-לזר, סופרת ילדים ישראלית (נפטרה ב-2020) 
* 31 במאי – מנחם גולן, במאי קולנוע ומפיק סרטים ישראלי (נפטר ב-2014) 
* 4 בנובמבר – שייקה אופיר, שחקן, פנטומימאי, קומיקאי, ובדרן ישראלי (נפטר ב-1987)

== נפטרו ==

(:קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1929)

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:שנים בארץ ישראל
טבח צפת (מאורעות תרפ"ט)

טבח צפת בוצע על ידי ערבים מוסלמים תושבי העיר צפת והסביבה ביהודי העיר ביום חמישי, כ"ג באב תרפ"ט, 29 באוגוסט 1929, כחלק ממאורעות תרפ"ט.
בית ברובע היהודי של צפת שנהרס בפרעות תרפ"ט
== רקע ==
הטבח בצפת היה המשך של התקוממות ערבית, שהחלה בירושלים ב-16 באוגוסט. הפורעים הוסתו על ידי המופתי אמין אל-חוסייני, שטען כי היהודים מאיימים על הר הבית. במהלך 23 עד 24 באוגוסט נערך טבח בחברון, וכמו כן בוצעו מספר ניסיונות לטבח בתל אביב ובחיפה וביישובים אחרים. כתוצאה ממהומות הללו נהרגו 133 יהודים ו-339 מתיישבים יהודים נוספים נפצעו.

== הטבח ==
בשעה 17:30 פרצו פורעים ערבים לרובע היהודי בצפת שלא היה מוגן. מזוינים במקלות ובסכינים הם פרצו לבתים דקרו והרגו את תושבי הרובע והעלו את בתיהם באש. ההשתוללות נמשכה 20 דקות והופסקה על ידי כוחות המשטרה הבריטים שחשו למקום והרגו שניים מהפורעים. 18 תושבים יהודים, בהם נשים וילדים ורב העיר ישמעאל בן פנחס הכהן, נרצחו ולפחות 80 נפצעו. הרחוב היהודי המרכזי נבזז ונשרף.

השוק בצפת לאחר הטבח 

==ראו גם==
* הביזה הגדולה בצפת

נפגעי טבח צפת מחלימים ב[[חיפה, 1929 (ברקע בניין הטכניון הישן)]]

צפת
קטגוריה:פיגועי טרור בארץ ישראל
קטגוריה:מאורעות תרפ"ט
קטגוריה:צפת: היסטוריה
קטגוריה:1929 בארץ ישראל
קטגוריה:הגליל: פיגועים
פוליקרפוס

תמונה משוערת
פּוֹלִיקַרְפּוֹס (ביוונית: Πολύκαρπος) היה הבישוף של סמירנה במאה ה-2 לספירה ומרטיר נוצרי. היה תלמידו של יוחנן בן זבדי, נתמנה לבישופ בסמירנה לפני שנת 115, במענה לבקשתו של איגנטיוס. נאבק בדוקטיזם ובמרקיוניזם או לפחות במרקיון עצמו. הוצא להורג ככל הנראה ב-155 או 156.

הוא נחשב אחד מהאבות האפוסטוליים יחד עם קלמנס הראשון, איגנטיוס מאנטיוכיה, קודראטוס ופפיאס. אירנאיוס היה תלמידו של פוליקרפוס.

== חייו ומותו כמרטיר ==
פוליקרפוס נולד בסמירנה ב-69 לערך, עלה במעלות הכנסייה וכיהן בעיר כבישוף. ב-150 פרצו בסמירנה מהומות נגד הנוצרים, כי ההמון סבר שאם יעשו פרעות בנוצרים (הכופרים באלים) יעלמו הצרות שתקפו את האוכלוסייה.

ההמון המוסת פנה נגד פוליקרפוס. בעצת ידידיו נמלט הבישוף אל מחוץ לעיר אולם נתפס והוחזר לסמירנה. מפקד היחידה שנשלחה לתופסו, הנציב העליון של העיר, הציע לפוליקרפוס כי יכבד את פולחן הקיסר, יאמר שהקיסר הוא האלוהים, יעלה קטורת על מזבחו וכך יציל את נפשו.
בהשפעת הכתוב בספרי המכבים בדבר מוות בנפש חפצה (אלעזר) או בשמחה וטובי לבב (האם ושבעת בניה) הסיק פוליקרפוס כי מותו של מרטיר (נוצרי) מהווה התמזגות נצחית עם ישוע. לכן סירב פוליקרפוס להצעת הנציב וזה ציווה להשלכו לזירה.

לפני ששחררו את האריות הציעו לו מספר פעמים להציל את נפשו. פוליקרפוס התחכם. כאשר אמרו לו להגיד "הלאה הכופרים" הצביע על היושבים ביציעים, שהיו עובדי אלילים ואמר את שאמרו לו להגיד.

נאמר לו שאם יקלל את ישוע ינצל, אבל תשובתו הייתה שהוא עבד את ישוע כ-86 שנה, שבהן לא גמל לו ישוע רע על נאמנותו, ולכן לא יוכל לקללו. כאשר אמרו לו להישבע בשם הקיסר אמר פוליקרפוס כי נוצרי משיחי הוא ואם רוצים לדעת מה פירוש הדבר יש להקדיש לכך זמן ראוי. כשנאמר לו שאם ישכנע את העם (היושבים ביציעים) יינצל השיב שהוא יכול לשכנע את המושל אבל לא את העם וביקש שישחררו את חיות הטרף. כשראה המושל שאינו נבהל מהחיות איים על פוליקרפוס שיעלה אותו על המוקד. תשובתו של פוליקרפוס הייתה שהאש במוקד בוערת זמן קצר בלבד ואילו אש הגיהנום לא כבה לעולם.

על חיו ומותו של פוליקרפ נכתב Martyrdom of Polycarp. לפי הכתוב בספר, בעת שהיה על המוקד קרא פוליקרפוס: הוי אלוהים אדירים, אבי, ישוע המושיע, אני מברך אותך על שמצאת אותי ראוי למות על קידוש השם. אקום לתחייה עם רוח הקודש. קבל נא את הקרבתי, אני מהלל אותך, מעריץ אותך, מברך את שמך בשם ישוע המשיח.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מורי הכנסייה
קטגוריה:מרטירים
קטגוריה:אבות הכנסייה
קטגוריה:ילידי 69
קטגוריה:נפטרים ב-155
מיכאיל גנסין

מיכאיל פביאנוביץ' גְנֶסִין (ברוסית: Михаил Фабианович Гнесин; 2 בפברואר 1883 – 5 במאי 1957) היה מלחין יהודי רוסי ופרופסור לקומפוזיציה.

== קורות חיים ==
גנסין נולד ברוסטוב על הדון, בנו של רב העיר ומצד אמו נכד של נגן הכליזמר ישעיה פלייטזינגר. החל בלימודי מוזיקה בגיל צעיר אצל חזן מקומי ובמכון הטכני של רוסטוב, שם למד תחת הפסנתרן אוסק פריץ'. מאוחר יותר למד קומפוזיציה בקונסרבטוריון בסנקט פטרבורג ובין מוריו היו אלכסנדר גלאזונוב, ניקולאי רימסקי-קורסקוב ואנטולי ליאדוב. בשנת 1908 השתתף בהקמה מחדש של החברה למוזיקה עממית יהודית.

בסיום לימודיו יצא גנסין למסע באירופה. בשנים 1911–1913 לימד בקרסנודאר ומשנת 1914 ועד 1921 ברוסטוב. לאחר מכן ביקר בארץ ישראל במסגרת התעניינותו בפולקלור היהודי ובמסעותיו ייסד בתקופה זו עם יוסף אחרון את הוצאת "יבנה" בגרמניה. בסיום תקופה זו יצא למוסקבה והתקבל כפרופסור לקומפוזיציה בקונסרבטוריון העירוני (1925–1936). משנת 1936 ועד 1944 לימד גם בקונסרבטוריון בלנינגרד, שם התקדם לראשות המחלקה לקומפוזיציה, ובשנים 1941–1942 עבד ביושקר-אולה.

בשנת 1895 ייסדו שלוש מאחיותיו את האקדמיה הרוסית למוזיקה גנסין והוא נמנה עם סגל ההוראה ומשנת 1945 עמד בראש האקדמיה, תפקיד בו שימש עד מותו.

גנסין פרסם מספר ספרים על קומפוזיציה וכתב ספר ביוגרפי על רימסקי-קורסקוב. בנוסף הוא הרבה להלחין יצירות ושילב בהן אלמנטים מהיהדות. בין יצירותיו: "נעורי אברהם", "המכבים", "שירים מהארץ הנושנה", "שיר השירים" ו"מוטלה הג'ינג'י".

בשנת 1946 הוענק לגנסין פרס סטלין. כמן כן עוטר בעיטור הדגל האדום של העמל

בין תלמידיו - אראם חאצ'טוריאן וטיחון חרניקוב.

==קישורים חיצוניים==

* (עם מותו)

קטגוריה:מלחיני אופרה רוסים
קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-20
קטגוריה:מלחינים יהודים רוסים
קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:מלחינים סובייטים
קטגוריה:יהודים סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:מלחיני רקוויאם
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1883
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1957
תחום אטומי

בתורת החוגים, תחום אטומי הוא תחום שלמות שבו כל איבר שונה מאפס ולא הפיך אפשר לכתוב כמכפלה של איברים אי-פריקים. זוהי תכונה שכיחה למדי, משום שכל תחום שלמות נותרי הוא אטומי.

== הגדרות ==
איבר <math>u</math> של תחום שלמות <math>R</math> הוא הפיך אם קיים איבר <math>v</math> כך ש-<math>uv=1</math>. פירוק לא-טריוויאלי של <math>a</math> הוא פירוק <math>ab=c</math> שבו שני הגורמים אינם הפיכים. איבר שאין לו פירוק לא-טריוויאלי הוא אי-פריק.

== אטומיות ותכונות אחרות ==

הדרך הקלה ביותר להבטיח שתחום יהיה אטומי היא לדרוש שהוא יקיים את תנאי השרשרת העולה על אידיאלים ראשיים; תנאי זה שקול לכך שאין שרשרת אינסופית של מחלקים, ולכן כשמתחילים לפרק איבר לגורמים, התהליך מוכרח להיות סופי. בתורו, תנאי השרשרת העולה מתקיים בכל חוג נותרי, ולכן כל התחומים הנותריים הם אטומיים.

כל תחום פריקות יחידה מקיים את תנאי השרשרת העולה על אידיאלים ראשיים, ולכן הוא אטומי. מאידך, קיומו של פירוק לגורמים אינו מבטיח יחידות, ולכן תחום אטומי בדרך כלל אינו בעל פריקות יחידה. לדוגמה, <math>\mathbb{Z}[\sqrt{-6}], \mathbb{Q}[x^2,xy,y^2]</math> הם תחומים אטומיים שאינם תחומי פריקות יחידה. התנאי החסר הוא שכל איבר אי-פריק יהיה ראשוני: תחום שלמות הוא בעל פריקות יחידה אם ורק אם הוא אטומי וכל האיברים האי-פריקים שלו הם ראשוניים.

חוג השלמים האלגבריים הוא דוגמה בולטת לתחום שלמות שאינו אטומי (כל איבר אפשר לפרק כריבוע השורש של עצמו). גם חוג הפולינומים במשתנה אחד וכל השורשים שלו, <math>F[x^{r} : 0<r \in \mathbb{Q}]</math>, אינו אטומי.

חוג פולינומים מעל תחום אטומי אינו בהכרח אטומי.

אטומי
קטגוריה:תחומי שלמות
חלק מחיי

חלק מחיי הוא אלבומו ה-14 של הזמר אייל גולן, שיצא לאור ב-12 באפריל 2011. האלבום הגיע למעמד אלבום פלטינה על מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים בנקודות מכירה בישראל תוך 35 יום. וכתוך שלושה חודשים הגיע למעמד של פלטינה כפולה על מכירות של למעלה מ-80,000 עותקים.

ההפקה המוזיקלית והעיבודים של שירי האלבום נחלקו בין תמיר צור, דודו קומה, יעקב למאי וחגי מזרחי.

==סינגלים==
ב-11 באוקטובר 2010 יצא הסינגל הראשון מהאלבום - "רציתי להגיד לך" בסגנון רגאיי ים תיכוני. את המילים והלחן כתב רותם כהן להפקה מוזיקלית של תמיר צור, וקולות של אוריה גזית, חבר ההרכב האלקטרוני J-Wiewz. השיר הגיע לכ-3 מיליון צפיות ביוטיוב.

ב-13 בדצמבר 2010 הוציא את הסינגל השני בשם "בואי נברח". את מילות השיר כתב גולן עצמו ללחן של הזמר והיוצר האלבני פלורי מומג'סי.

ב-4 בינואר 2011 יצא הסינגל השלישי - "מזמור לגלעד" שכתב יוסי גיספן ללחן ראשון של גולן עצמו. השיר הוקדש לשחרורו של החייל החטוף גלעד שליט, וכוון לגרום להזדהות הקהל עם תחושת השבי של שליט. השיר הושפע מתפילת "הנני".

ב-22 בפברואר 2011 הוציא את הסינגל הרביעי "נולדת בשבילי" שנכתב והולחן על ידי דורון אלימלך ואליאב מועלם.

ב-27 במרץ 2011 יצא הסינגל החמישי חידוש ל"תמונה שבורה" (במקור של מוני ארנון), כחלק מהפרויקט "שני צדדים למטבע" ונכלל באלבום. השיר היה במקומות הראשונים במצעדים השבועיים ברדיו ובסלולר.

עם צאת האלבום יצא השיר "כשאחר" שזכה להצלחה ענקית וצעד 3 שבועות ברציפות במקום ראשון במצעד השבועי של גלגלצ ובהשמעות ברדיו מקום ראשון וגם בסלולר ועם יותר משני מיליון צפיות ביוטיוב.

לאחר צאת האלבום, יצאו לרדיו הסינגלים "רק בגלל זה", "תחזרי כבר הביתה" ללחן ומילים של דודו אהרון ו"חלק מחיי" שנכתב על הפרידה מאילנית לוי, "מלאך שומר" ו-"ללכת או להישאר". כלל שירי האלבום הפכו במהרה ללהיטים גדולים. כל שירי האלבום זכו למספר גדול של צפיות ביו טיוב, חלקם עברו את מיליון הצפיות, כאשר השיר "כשאחר" הגיע ללמעלה מ-6 מיליון צפיות באתר.

==ההצלחה==
האלבום הפך תוך חודש הגיע האלבום למעמד אלבום פלטינה על מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים בנקודות מכירה בישראל.

==קליפים==
*מזמור לגלעד
*בואי נברח

==שירי האלבום==

==קישורים חיצוניים==

* [http://shironet.mako.co.il/artist?type=disc&lang=1&prfid=92&discid=1340 מילים לשירים של האלבום]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2011
קטגוריה:אלבומי אייל גולן
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת ליאם הפקות
מכתבי יוני

מכתבי יוני הוא ספר המאגד מכתבים שכתב למשפחתו וחבריו סגן-אלוף יונתן (יוני) נתניהו, מפקד סיירת מטכ"ל שנהרג במבצע יונתן. בשל העובדה שלאורך מספר שנים יוני התגורר בישראל בעוד משפחתו שהתה בארצות הברית, חלק ניכר מתוכן המכתבים מתאר את המצב השורר בישראל על פי ראות עיניו של יוני. הספר נערך על ידי אחיו עדו ובנימין ויצא לאור בשנת 1977.

==בספר==
הספר נפתח בשנות השישים המוקדמות, במכתבים מתקופת לימודיו בבית הספר התיכון, אותה עשה יוני נתניהו בארצות הברית. עבור דרך גיוסו לצה"ל עת התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 890. במכתביו מתאר יוני נתניהו את מסלול הכשרה שלו כלוחם בצנחנים, את קורס מ"כים חי"ר וקורס קצינים, אשר סיים בהצטיינות. מכתביו הבאים מתארים את חוויותיו כמפקד מחלקה בצנחנים בגדוד 890 בהם מספר יוני נתניהו על חייליו באימונים ובפעילות המבצעית בימים שלפני מלחמת ששת הימים, בין השאר מתאר יוני נתניהו את רשמיו מפעולת סמוע. כן עוסקים מכתביו בחוויותיו ממלחמת ששת הימים, בה לחם כקצין מילואים ובנישואיו לתותי (תרזה). יוני נתניהו ממשיך ומתאר את לימודיו באוניברסיטת הרווארד שבארצות הברית ובאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 69' שב יוני נתניהו לשירות צבאי בסיירת מטכ"ל. מכאן עוסקים מכתביו בתיאור חוויותיו כמפקד צוות וכמפקד פלוגה ביחידה ובסיירת חרוב. כן מתאר יוני נתניהו את גירושיו מתותי. מכתביו הבאים של יוני נתניהו עוסקים בקורות אותו במלחמת יום הכיפורים ובחוויותיו כמג"ד טנקים במלחמת ההתשה במובלעת הסורית.

הספר מסתיים מעט אחרי שהפך יוני נתניהו למפקד סיירת מטכ"ל במכתב אחרון לחברתו ברוריה. המכתב נכתב ימים ספורים בטרם יצא יוני נתניהו למבצע אנטבה, בו הוביל את לוחמי היחידה בפשיטה לשחרור בני הערובה הישראלים משדה התעופה שבאנטבה, אוגנדה. במהלך המבצע נהרג יוני נתניהו.

בספר מוזכרים בין השאר, מבלי שצוין שמם המלא מטעמי צנזורה צבאית, שר הביטחון וראש הממשלה לשעבר רא"ל במיל' אהוד ברק שהיה מפקדו של יוני בסיירת מטכ"ל, האלוף במיל' מתן וילנאי שהיה חברו הטוב, האלוף יוסי בן-חנן שנתניהו חילץ פצוע מסוריה במלחמת יום הכיפורים וכן רפול ואביגדור (יאנוש) בן גל. הספר הפך עם השנים לרב מכר והיה אהוד מאוד על חניכי תנועות נוער, צעירים לפני גיוס לצבא וחניכים בקורס המ"כים והקצינים בצה"ל. בין האישים שקראו והושפעו ממנו ניתן למנות את רא"ל בני גנץ תא"ל במיל' גל הירש ונפתלי בנט.

==קישורים חיצוניים==

* - ממכתבי יוני
* [https://web.archive.org/web/20070214124232/http://www.notes.co.il/gilad/20856.asp "על אשר עם שחר לא שב"], גלעד סרי לוי על הספר "מכתבי יוני" 
* הספר [http://www.text.org.il/index.php?book=0610065 מכתבי יוֹני], הוצאת ספרית מעריב, מהדורה מיוחדת לכבוד 30 שנים למבצע אנטבה, 2006.
==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרים בעברית
קטגוריה:ספרי 1977
קטגוריה:צה"ל בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ספרי ספריית מעריב