רגינה ספירשטיין

רגינה ספירשטיין (בפולנית: Regina Safirsztajn; 1915 – 1945) הייתה חברת ההתארגנות המחתרתית במחנה ההשמדה אושוויץ שהוצאה להורג בשל חלקה במרד הזונדרקומנדו שפרץ ב-7 באוקטובר 1944.<ref name=":0"></ref>

==קורות חיים==
=== משפחתה ===
רגינה נולדה בשנת 1915 בבנדין, פולין, ליוסף ורוז'ה ספירשטיין. אביה ניהל מסעדה ובר בחזית ביתם.

רגינה הייתה השביעית מבין שמונה ילדים. אחיה היו חנה גיטלה, מרדכי, יצחק, אזל, טוניה, צסיה ודוד. הילדים למדו בבתי ספר פולניים ודיברו יידיש בבית.

=== גטו בנדין ===
רגינה ומשפחתה, למעט מרדכי שהיגר לארצות הברית, נאלצו להיכנס לגטו בנדין שם מת אביה של רגינה מהתקף לב. אמה נפטרה לפני הגירוש לגטו.

בהיותה בגטו נישאה רגינה ליוסף שיינטל, שמת זמן קצר לאחר שנישאו.

=== מרד אושוויץ ===
באוגוסט 1943 גורשו רגינה, אחותה, גיסותיה וילדיהם לאושוויץ, שם הופרדו בני המשפחה. רובם נרצחו מיד עם הגיעם ומעטים נבחרו לעבודה בכפייה. רגינה נידונה לעבוד ב-Weichsel-Union-Metalwerke או Union Munitions Plant, מפעל לחימוש באזור תעשייה בין אושוויץ I לאושוויץ II,<ref>Rittner & Roth. Different Voices (Paragon House: 1993) p. 132ff. </ref><ref>Rittner & Roth. Different Voices (Paragon House: 1993) p. 136ff. </ref> שם הועסקה בחדר אבק השריפה.<ref name=":0" /><ref name=":1"></ref><ref></ref>
פסל לזכר רוז'ה רובוטה, אלה גרטנר, [[אסתר וייסבלום ורגינה ספירשטיין, ארבע נשים יהודיות שסייעו למרד הזונדרקומנדו באושוויץ, מרד שהתקיים ב–7 באוקטובר 1944. הפסל מוצב בגן הפסלים ביד ושם. הפסל: יוסף סלומון. גרניט, 1989.]]

שניים מחברי המחתרת, ישראל גוטמן ויהודה לאופר, קיבלו הוראה להביא מהמקום בו עבדו חומר נפץ לקראת ההתקוממות במחנה. הם התקשו לעשות זאת, מפני שהתנועה בתוך בית חרושת זה הייתה אסורה, ובמקום בו עסקו בחומרי הנפץ עבדו אסירות יהודיות. באמצעות אחת החברות במחתרת יצרו האסירים קשר עם הנשים שעבדו שם. אחד החברים נשלח לבירקנאו כדי לגייס למשימה את רוז'ה רובוטה, אסירה שעבדה במיון פרטי הלבוש בבירקנאו, כדי שהיא תשכנע את הנשים לתת את הסכמתן להוציא חומר נפץ מבית החרושת ולמסור אותו לידי המחתרת.

רגינה, יחד עם מספר אסירות שעבדו במפעל התחמושת, כולל אסטוסיה (אסתר) ווייסבלום, אנה היילמן, רוז מת', ואלה גרטנר, הדסה זלוטניצקה, מרתה בינדיגר, גניה פישר, אינגה פרנק ואילזה ואנטיצ'קה פעלו יחדיו כדי להגניב אבק השריפה החוצה במטפחות לכיסיהן או לחיקן. כשהיה נערך חיפוש הן היו זורקות את אבק השריפה על האדמה ומשפשפות את אדמה ברגליהן.<ref>Guttman. Smoke and Ashes: The Story of Auschwitz-Birkenau, (Sifriyat Poalim: 1957) p. 133.</ref> את אבק השריפה אספה רובוטה, והעבירה אותו לידי הזונדרקומנדו, יחידות לטיפול בקורבנות ההשמדה בתאי הגזים, שעמן נמנו אסירים יהודים, שפעלו במחנות השמדה ועסקו בהוצאת הגופות מתוך תאי הגזים ושריפתן במשרפות. לאחר חודשי פעילות אחדים הוצאו להורג גם אנשי הזונדרקומנדו, וגופותיהם פונו על ידי היחידה הבאה בתור.<ref></ref><ref></ref>

ב-7 באוקטובר 1944 השתמשו אסירי הזונדרקומנדו באבק השריפה כדי לפוצץ את הקרמטוריום הרביעי בבירקנאו. אלה, רוזה, אסתר ורגינה נעצרו ועונו על תפקידן במרד. הנשים נתלו בפומבי בבירקנאו ב-5 בינואר 1945.<ref name=":0" />

אחיה של רגינה, מרדכי, שהיגר לארצות הברית, ואחייניתה, רוז רכניץ' (רוזה איקוביץ'), היו בני משפחתה היחידים של רגינה ששרדו את השואה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://collections.ushmm.org/search/catalog/pa1155021 דיוקן של רגינה שפירשטיין], באתר מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה
* [https://collections.ushmm.org/search/catalog/irn504752 ראיון עם אנה וייסבלום היילמן], חברת ההתנגדות, משתתפת במרד באושוויץ וניצולת השואה
* [https://www.yadvashem.org/he/podcast/podcast-4.html על מרד הזונדרקומנדו באושוויץ], בפודקאסט של יד ושם (עם תמלול)
* [https://www.yadvashem.org/sites/default/files/vol.42.pdf על ספירשטיין] בכתב העת המקוון "בשביל הזיכרון" באתר יד ושם, ע' 28.
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לוחמי מחתרת יהודים בשואה
קטגוריה:אסירים בגטו בנדין
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מפולין
קטגוריה:פרטיזניות יהודיות
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:ילידות 1915
קטגוריה:מתנגדים לנאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1915
קטגוריה:נפטרים ב-1945
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1945