OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרד פגנם

פרדריק "פרד" פגנם (אנגלית: Frederick "Fred" Pagnam; 4 בספטמבר 1891 - 7 במרץ 1962) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי.

==ביוגרפיה==
פגנם נולד בעיירה פולטון-לה-פילד שבלנקשייר למנהל בנק מבלקפול, והחל את הקריירה שלו בבלקפול ונסדיי, האדרספילד טאון (נרשם אך לא שיחק) וסאות'פרוט סנטרל. הוא הצטרף לבלקפול ב-1913, ולאחר עונה אחת עבר לליברפול. הוא שיחק בעמדת החלוץ, והבקיע במשחק הבכורה שלו מול צ'לסי ב-10 באוקטובר 1914. שבועיים לאחר מכן הבקיע ארבעה שערים במשחק מול טוטנהאם הוטספר, ובעונה כולה הבקיע 26 שערים והיה למלך השערים של המועדון.

בתקופתו של פגנם בליברפול התארגנו מספר שחקנים בליברפול והחליטו למכור את המשחק מול מנצ'סטר יונייטד, על מנת להרוויח מהימורים על תוצאותו, במה שנודע כשערוריית הימורי הכדורגל הבריטית של 1915. פגנם סירב לקחת חלק בקשר ואף איים להבקיע שער על מנת לקלקל את התוצאה המוסכמת; יונייטד ניצחה 2 - 0 כפי שהוסכם, אך ארבעה שחקנים מליברפול ושלושה מיונייטד נמצאו אשמים בהטיית משחקים על ידי התאחדות הכדורגל האנגלית, לאחר שפגנם העיד נגד עמיתיו לקבוצה.

בעקבות פריצת מלחמת העולם הראשונה הושעו משחקי הכדורגל בסיום עונת 1914/1915; פגנם המשיך לשחק בליברפול בזמן המלחמה, אך שיחק גם עבור פורטסמות' וארסנל. המשחקים הללו לא היו רשמיים ואינם נכללים בסטטיסטיקות הקריירה הרשמיות של פגנם. לאחר חידוש המשחקים בסיום המלחמה הוא השתתף בשמונה משחקים בליברפול, ובאוקטובר 1919 חתם בארסנל באופן רשמי תמורת 1,500 לירות שטרלינג. פגנם ערך את הופעת הבכורה שלו בארסנל במשחק מול ברדפורד סיטי ב-25 באוקטובר 1919. בעונתו הראשונה במועדון הלונדוני הבקיע 13 שערים, ודורג במקום השני בטבלת המבקיעים של ארסנל לאחר הנרי וייט. את העונה שלאחר מכן הוא סיים כמלך השערים של ארסנל עם 14 שערים, למרות שבמרץ 1921 הועבר לקארדיף סיטי תמורת 3,000 לירות שטרלינג בגלל בעיות כספיות של המועדון. בסך הכל הוא הבקיע 27 שערים ב-53 הופעות במדי ארסנל.

פגנם שיחק בניניאן פארק במשך תשעה חודשים לפני שעבר לווטפורד מהליגה השלישית הדרומית בדצמבר 1921, תמורת 1,000 לירות שטרלינג. בחמש עונות ו-144 משחקי ליגה הוא הבקיע 72 שערים עבור ווטפורד, ובעונת 1922/1923 סיים כמלך השערים של הליגה. ב-1926 מונה פגנם למאמן המועדון, אך בשלוש שנותיו בתפקיד זה לא הגיע להישגים משמעותיים. מאזן הקבוצה בתקופת פגנם היה 49 ניצחונות, 56 הפסדים ו-28 תוצאות תיקו. ווטפורד סיימה במקום ה-21 מתוך 22 בעונתו הראשונה, ובמקום השמיני בעונת 1928/1929. לאחר שעזב את ווטפורד הוא עבד בהולנד ובטורקיה, שם אימן את גלאטסראיי ונבחרת טורקיה. בשלהי שנות ה-30 חזר לממלכה המאוחדת, וניהל פאב עד מותו ב-1962.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Tony Matthews, WHO'S WHO OF ARSENAL (Page 223), Hamlyn, 2008 ()
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lfchistory.net/player_profile.asp?player_id=784 פרופיל] באתר ההיסטוריה של מועדון הכדורגל ליברפול

קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני האדרספילד טאון
קטגוריה:כדורגלני בלקפול
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני פורטסמות'
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני קארדיף סיטי
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:מאמני ווטפורד
קטגוריה:מאמני גלאטסראיי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1891
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1962
מסדר סן-מישל

מסדר סן-מישל (צרפתית: Ordre de Saint-Michel) היה מסדר האבירים של מלך צרפת.

== היסטוריה ==
המסדר נוסד באוגוסט 1469 בטירת אמבואז שבעמק הלואר על ידי לואי האחד עשר, מלך צרפת בתגובה למסדר גיזת הזהב שנוסד ב-1430 על ידי פיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה, יריבו של לואי האחד עשר.

היה זה המסדר החשוב ביותר בצרפת, ואביריו נשבעו אמונים למלך. על אף שהיו אמורים להיפגש אחת לשנה באולם הגדול של מנזר מון-סן-מישל שבנורמנדי, נפגשו למעשה בארמון המלכות בפריז. יום חגו של המסדר היה 29 בספטמבר, יום המלאך מיכאל (מישל בצרפתית), אז יום חג לאומי משום שהמלאך מיכאל נחשב לקדוש מגן של ממלכת צרפת עד 10 בפברואר 1638 כאשר הוחלף במרים, אם ישו על ידי לואי השלושה עשר, מלך צרפת.

אבירי המסדר ענדו עיטור זהב שעליו נראה המלאך מיכאל עומד על צוק (מון-סן-מישל) ומתמודד עם נחש. עיטור זה היה תלוי על שרשרת זהב משובצת בקונכיות צדף שהיה העיטור של העלייה לרגל ובמיוחד של אלה שהלכו לסנטיאגו דה קומפוסטלה. עם ייסודו של המסדר, המאייר המפורסם ז'אק פוקה התבקש לצייר מיניאטורה שבה נראה המלך עומד בראש אביריו.

בתחילה מספר אבירי המסדר הוגבל ל-31, ואחר כך גדל ל-36 כולל המלך. החל ב-1565, בתקופת מלחמות הדת בצרפת מספר האבירים הרשמי גדל ל-50, אולם למעשה המסדר כלל לפעמים אנשי חצר רבים שלא היו אנשי צבא - מה שגרם לירידת יוקרתו. קטרינה דה מדיצ'י, אמו של שארל התשיעי, מלך צרפת מינתה למסדר זה את כל מי שחפצה ביקרו. ב-1574 בתחילת מלכותו של אנרי השלישי מסדר סן-מישל כלל גם כ-700 אבירים שעמדו לרשותו של המלך במלחמות הדת.

ב-31 בדצמבר 1578 אנרי השלישי ייסד מסדר חשוב יותר בשם "מסדר רוח הקודש" שאליו השתייכו, בנוסף על המלך, אנשי חצר המלכות ואנשי אצולה חשובים, בעוד שמסדר סן-מישל נשאר על כנו. כל אבירי מסדר רוח הקודש היו גם אבירי מסדר סן-מישל.

על פי צו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת (12 בינואר 1665) עיטור מסדר סן-מישל ניתן באופן מיוחד לסופרים, אמנים ושופטים. בתקופתו של מלך זה לא ענדו עוד את השרשרת. היא הוחלפה בסרט שחור והעיטור הוחלף בצלב זהב מצופה באמייל.

ב-1791 המסדר בוטל, אך נוסד מחדש ב-16 בנובמבר 1816 באמצעות צו של לואי השמונה עשר, מלך צרפת. עיטור מסדר זה ניתן לאנשי מדע, אמנים, סופרים ומשוררים. מספרם הוגבל ל-100 בנוסף על אבירי מסדר רוח הקודש ואבירים זרים. מסדר סן-מישל בוטל סופית עם מהפכת יולי 1830.

==קישורים חיצוניים==

סן מישל
קטגוריה:ממלכת צרפת
המסוע הימי

תיאור גרפי של המסוע הימי. באדום מסומנים מי השטח החמים ובכחול מי העומק הקרים.
המסוע הימי (באנגלית: Ocean Conveyor Belt), הוא תהליך בו מועברים מים בין האוקיינוסים השונים. המסוע גורם לחלק מההבדלים במאפייני המים של האוקיינוסים.

== מערכת המסוע הימי ==
מקובל להתחיל את המסוע הימי בזרם הגולף. הזרם החם והמלוח נע צפונה לאורך החוף המזרחי של צפון אמריקה. עקב הקירור האינטנסיבי באזור הקוטב והעובדה שהוא צפוף יחסית הוא שוקע לקרקעית האוקיינוס האטלנטי ונע דרומה. באזור אנטארקטיקה מצטרפים לזרם מים קרים מאוד ששקעו עקב קירור אינטנסיבי ב. מי העומק עולים בצפון האוקיינוס ההודי ובצפון האוקיינוס השקט.

בתחילת המסוע, המים קרים יחסית ולכן מאפשרים הסעת ריכוז גבוה יותר של חמצן מומס. בזכות תופעה זו יש חמצן בכל עומק באוקיינוס. המסוע אוסף בדרכו נוטריאנטים שפורקו על ידי בעלי-חיים תוך צריכת חמצן. כאשר מי העומק עולים, הם עשירים בנוטריאנטים ומדשנים את האזור. תופעה זו מאפשרת אזורים גדולים של יצרנות ראשונית.

גילוי חדש מהימים האחרונים, שפרסמה קבוצת חוקרים מהולנד בכתב-העת היוקרתי Science Advances, הראה בעזרת מודלים וסימולציות מורכבות כי אנחנו מתקרבים לנקודת מפנה של ממש באקלים כדור הארץ: זרם ההתהפכות האטלנטי (Atlantic Meridional Overturning Circulation, או בקיצור AMOC) – זרם מרכזי במערכת הזרמים שמערבבת את מי האוקיינוסים ומסיעה חום, חמצן וחומרי הזנה בין האזורים השונים – נמצא על מסלול האטה וסופו עצירה מוחלטת כתוצאה מההתחממות העולמית<ref></ref>.

=== שם נוסף ===
מחזור ההתהפכות האטלנטי (AMOC - Atlantic Meridional Overturning Circulation).

== תחזיות ==
על פי מודלים אקלימיים סבר הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (IPCC), שבמהלך מאה השנים הקרובות לא יתרחש שינוי בפעילות המסוע. לעומת זאת, בעקבות מחקר וניתוח סטטיסטי של נתונים קודמים, סוברים חוקרים מאוניברסיטת קופנהגן נכון ל-2023, כי פליטת גזי החממה כפי שהיא כיום, תגרום לעצירת המסוע הימי כבר בעשרות השנים הקרובות, תשפיע באופן הרסני על אקלים כדור הארץ, כי תיצור שינויי אקלים קיצוניים ומאתגרים לאוכלוסיית העולם<ref name=":0" />.

==קישורים חיצוניים==

* 
* אור אליאסון, [https://davidson.weizmann.ac.il/online/sciencenews/%D7%9E%D7%99 מי סגר את הברז לזרם הגולף?] באתר [https://davidson.weizmann.ac.il/ מכון דוידסון] 30 באפריל 2018
* אקו Log, האגודה הישראלית לאקולוגיה ולמדעי הסביבה - [https://trailer.web-view.net/Show/0X95E4A05A8CF27885C81808B22E11D58027B318457BDCC8856D198BAADB6E4AB30A2BFDDBE467C819.htm מידעון] 15 באפריל 2024

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוקיינוגרפיה
כלכלת רומניה בתקופת מלחמת העולם הראשונה

בתקופת מלחמת העולם הראשונה כלכלת רומניה הושפעה מאוד מההתרחשויות הפוליטיות והצבאיות.

== התקופה הנייטרלית ==
פתיחת מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1914, השפיעה על כלכלת רומניה, למרות שהיא שמרה על נייטרליות במהלך השנתיים הראשונות של המלחמה. חסימתן של דרכי מסחר בגלל המלחמה, מגבלות מנהלתיות שהטילו המדינות השונות על תנועת הסחורות, כדי לשרת את המאמץ המלחמתי שלהן ולמנוע סיוע מאויביהן, שינויים חדיש בהיצע ובביקוש לסחורות השונות, כל אלה השפיעו, בדרך כלל לרעה, על היקף סחר החוץ של רומניה ובעקיפין גם על השוק הפנימי של רומניה.

פתיחת מעשי האיבה ניתקה את דרכי היבשה של היצוא החקלאי המסורתי של רומניה אל ארצות מערב אירופה. האימפריה העות'מאנית סגרה את הבוספורוס והדרדנלים בפני המעבר הימי של יצוא זה. בתקופה זו החקלאות היוותה 80% מכלכלת רומניה, לכן הפגיעה הייתה קשה. גם יתר ענפי הכלכלה נפגעו - מחסור בחומרי גלם, מכונות וחלפים שלא הגיעו בגלל ניתוק הדרכים או בגלל הפנייתם למאמץ המלחמתי של מדינות אחרות, פגעו ביכולת הייצור של התעשייה ושל ענף המכרות והפקת הנפט.

הנפט הרומני, שהפקתו נתקלה בקשיים, כאמור לעיל, היה מבוקש מאוד וגרמניה הציעה לתת עבור כל קרון של נפט קרון של תחמושת. בתקופה זו רומניה ניסתה להכין את צבאה ולצייד אותו, שיהיה מוכן להצטרף למלחמה ברגע המתאים, אך התעשייה המקומית לא הייתה מסוגלת לספק את צרכיו והמדינות הזרות לא היו מוכנות לספק לרומניה חומרי מלחמה, שהיו עלולים להיות מופנים כנגדן.

ניתוק דרכי המסחר עם מערב אירופה יצר מצב בו הייתה עדיפות ברורה לסחר עם מעצמות המרכז ואומנם, ב-1915, מדינות אלה קלטו 78% מהיצוא הרומני. גרמניה והאימפריה האוסטרו-הונגרית הקימו מונופולים ליבוא הדגנים, מונופולים שהכתיבו מחירים נמוכים מכפי שרצו הרומנים. בתגובה הקימה רומניה מונופול ליצוא, שהתמודד מול מונופולי היבוא. המונופול הרומני, שנקרא "הוועד המרכזי לממכר ויצוא הדגנים והמוצרים הנלווים", קבע את הכמויות הדרושות לצריכה פנימית, את המחירים המרביים למכירה ברומניה, את המכירים המינימליים ליצוא, עסק במכירת התבואות בחו"ל וגם בהעברתן.

בגלל הקשיים השונים, בתקופה 1913 - 1915, נפח היצוא הרומני הצטמצם לשליש. צמצום ההכנסות הנובעות מיצוא ולעומתן ההוצאות המוגדלות על הצטיידות הצבא, כולל הלוואת מחו"ל הביאו להגדלת כמות המזומנים בשוק הפנימי, עד פי שלושה, מה שהזין את האינפלציה.

== המאמץ המלחמתי ==
השלטון הרומני, שהחליט על שמירת הנייטרליות, היה מודע שבמוקדם או במאוחר רומניה עשויה להצטרף למלחמה, מרצונה או שלא מרצונה, לכן עשה מאמץ עילאי להכנת הצבא הרומני למלחמה.

לתשלום עבור הצטיידות הצבא, הממשלה הרומנית לקחה מהבנק הלאומי ארבע הלוואות, בסכום כולל של 400,000,000 לאי והלוואות חוץ מהממלכה המאוחדת ומאיטליה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://archive.today/20121129153202/http://www.referate-ok.com/download.php?id=6191 אוניברסיטת טרנסילבניה בברשוב, הפקולטה למדעי הכלכלה, נושאים הנוגעים להיסטוריה הכלכלית של רומניה - פרק 9, כלכלת רומניה במהלך מלחמת העולם הראשונה] 
* [https://web.archive.org/web/20091122130907/http://www.svedu.ro/curs/istec_apiturca.pdf המרצה האוניברסיטאי, דר' אאורל פיטורקה, אוניברסיטת קראיובה - ההיסטוריה של הכלכלה הלאומית] 

קטגוריה:רומניה: כלכלה
קטגוריה:רומניה במלחמת העולם הראשונה
עליית מי העומק

בשל הרוח הנושבת במקביל לחוף ב[[חצי הכדור הדרומי (כדוגמת חופי פרו, שם נושבת הרוח צפונה), הסעת אקמן יכולה להביא לתנועה של מים מפני השטח 90º לשמאל, ולגרום בעקבות זאת לעליית מי העומק.]]
עליית מי העומק (באנגלית: Upwelling), או נביעה, היא תהליך בו מי עומק עולים מעומק האוקיינוס. התהליך מביא מי עומק עשירים בנוטריאנטים (חומרים אורגניים שהם שרידים של בעלי חיים וצמחים שמתו) ודלים בחמצן אל פני השטח. התהליך ההפוך הוא "שקיעת מי שטח" או "down welling".

עליית המים נובעת מתהליכים שונים:
* תנועת המסוע הימי
* נביעה חופית - נובעת מהשפעת הרוח באזור החוף. אם הרוח נעה לאורך החוף וכוח קוריוליס פועל על המים החוצה מהחוף (למשל בסופת הוריקן), מי השטח ינוע לעומק הים ומי עומק יעלו ויתפסו את מקומם.

עליות מי עומק ידועות קיימות לחופי פרו, כאשר בדרכו של זרם הומבולדט צפונה גורמים שילוב של רוחות מן היבשה, זרמים עליונים, צורת מדף היבשת ותנועת כדור הארץ לעליית מי העומק. יחד עם עליית מי הים הקרים ממעמקים עולים אל פני השטח חומרים מזינים (נוטריאנטים). חומרים מזינים אלו גורמים לצמיחה עשירה של פיטופלנקטון (סוג של אצות המסוגל לבצע פוטוסינתזה) שהם השלב הראשון בשרשרת המזון. מן הפלנקטון ניזונים הדגים הקטנים, (בעיקר דגי עפיאן (אנשובי Engraulis ringens)), שמהם ניזונים הדגים הגדולים יותר. הדגה המרובה מהווה בסיס לתעשיית הדיג הנרחבת של פרו. באל-ניניו העליות נחלשות ופוריות המים יורדת. במצב זה מי השטח חמים יחסית למי העומק שעולים שם, ולכן האידוי מוגבר ויש יותר משקעים מהרגיל באזור היבש. נביעה דומה קיימת במזרח אפריקה.
 
נביעה מרכזית אחרת קיימת באזור חצי האי ערב, וקשורה לתופעת המונסון. בקיץ צפוני, הרוחות נעות לכיוון צפון מזרח וגורמות לנביעה לאורך מזרח אפריקה. בחורף הצפוני הרוחות נעות בכיוון ההפוך וגורמות לנביעה באזור החופים המערביים של הודו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גאוגרפיה
קטגוריה:אוקיינוגרפיה
קטגוריה:לימנולוגיה
חומרי מזון

חֹמֶר מָזוֹן (נוּטְרִיֵּינְט או נוטריאנט) הוא יסוד או תרכובת כימית החיוניים לחיים ולגדילה של יצורים חיים. שני השימושים העיקריים של חומרי המזון הם לבניין הגוף ולאספקת אנרגיה. כל הנוטריאנטים משתתפים במחזורים ביוגיאוכימיים המאפשרים שימוש חוזר בהם.

==סוגי נוטריאנטים==
* מאקרונוטריאנטים הם נוטריאנטים הנצרכים בכמויות גדולות לצורך קיום הגוף. הם כוללים חמצן, פחמן, מימן, חנקן, זרחן וגופרית. המולקולות העיקריות הנוצרות מהם הן פחמימות, חלבונים ושומנים.
* מיקרונוטריאנטים הם נוטריאנטים הנצרכים בכמויות קטנות יותר. אחד השימושים המוכרים במיקרונוטריאנט הוא הרעיון של זריעת האוקיינוסים בברזל באזורים בהם הוא גורם מגביל ובכך לעודד פוטוסינתזה.

==השפעת האנושות על פיזור הנוטריאנטים==
עקב חשיבותם הרבה מרבה האנושות להתערב בתהליכים הקשורים בנוטריאנטים. הדוגמה הפשוטה ביותר לכך היא ייצור דשנים. יש לפעילות זו צד שלילי - בשל הזרמת דשנים לים נוצר מצב של עודף נוטריינטים, הגורר פריחת אצות. במצב של היעדר מין הניזון מהאצות התרבות האצות יכולה להביא לחוסר חמצן באזורים החופיים אשר מובילה לתמותת יצורים ימיים. אזורים בהם מתקיימת התופעה נקראים אזורי מוות .

==ראו גם==

* רכיבי תזונה חיוניים
* אבות המזון
* ערך תזונתי

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אקולוגיה
קטגוריה:ביוכימיה
קטגוריה:אוקיינוגרפיה
קטגוריה:חומרי גלם (מזון)
רפאל מיוחס

הרב רפאל מיוחס בן רבי שמואל (ה'תס"א (1701) – כ"ב אב ה'תקל"א (1771)) היה הראשון לציון העשירי. מחכמי ירושלים ושד"ר.

== ביוגרפיה ==
נולד בירושלים לרב שמואל ממשפחת מיוחס אשר הגיעה לארץ בתקופת עליית מגורשי ספרד. נכד לר' ישראל יעקב חגיז ונין לר' משה גאלנטי. נתייתם בילדותו. למד בישיבת בית יעקב פירירה. בימיו הייתה מצוקה קשה בירושלים, הנהגת הקהילה התפוררה בעקבות מעצרים ובריחות. בצורת קשה פקדה את ירושלים ב-1722. מושל עריץ וחמסן נתמנה בה ב-1723, דרש מן הקהילה תשלום של 91,000 גרוש תוך 91 יום ואסר את פקיד הקהילה סבו ר' משה מיוחס. ר' רפאל יצא בבהילות לקושטא בשליחות הצלה ובעזרת פרנסי הקהילה שם הצליח להשפיע על השלטונות שיורו למושל למתן דרישותיו. את סיפורי הניסים הרבים שקרו לו לאורך הדרך לקושטא ובחזרה מנה בספר 'מגילת יוחסין', ואף קבע את יום ט"ז באדר, יום חזרתו ירושלימה, ליום טוב לו ולזרעו עד עולם. יום זה מכונה בקרב משפחתו 'פורים של משפחת מיוחס'.
כן שימש כשד"ר בקושטא ובמצרים. היה מראשי רבני ירושלים, בשנת 1756 נתמנה למשרת הראשון לציון ושימש בתפקיד זה עד יום פטירתו.
גם בנו הרב משה יוסף מרדכי מיוחס חיבר ספרים רבים.
נפטר ב-כ"ב באב ה'תקל"א (1771), ונקבר בחלקת החסידים אשר בהר הזיתים.

אחיו היה רבי אברהם מיוחס, מחבר הספר "שדה הארץ". דודו היה רבי רפאל שלמה הבדלה.

== מחיבוריו ==

* פרי האדמה - ביאורים על הרמב"ם בארבעה חלקים.
* מזבח אדמה- חידושי דינים של כל חלקי שו"ע.
* פני אדמה - דרשות. 
* [https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH001089132/NLI מנחת ביכורים] - חידושי הלכות על כמה מסכתות, וספרי דרשות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [https://mountofolives.co.il/he/deceased_card/%D7%A9%D7%9E%D7%95%D7%90%D7%9C-%D7%9E%D7%99%D7%95%D7%97%D7%A1-shmuel-meyuchass-2/#gsc.tab=0 מצבת הרב מיוחס בכ"ר שמואל] בהר הזיתים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:ראשונים לציון
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
רפאל
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:משפחת גאלנטי
קטגוריה:נפטרים ב-1771
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-18
פרנץ קרומר

פרנץ קרומר (Franz Krommer; 27 בנובמבר 1759 - 8 בינואר 1831) היה מלחין צ'כי בן התקופה הקלאסית.

==ביוגרפיה==
קרוֹמר נולד בקמניץ (עיירה כ-80 ק"מ דרום-מזרחית לפראג), בשם פרנץ קרמרז'. הוא החל את לימודי המוזיקה שלו בגיל 14, בלימודי עוגב וכינור עם דודו אנטון קרומר. כשהיה בן 18 התחיל לעבוד כנגן עוגב זמני בטוראן (Turan).

בשנת 1785 למד קרומר בווינה ועבד ככנר אצל אחד מאצילי הונגריה של התקופה, הדוכס סטירום מסימונטורי
(Styrum zu Szimontorony). בין השנים 1790-1795 ניצח על תזמורת בקתדרלה בפאץ'. החל מ-1793 עבד קרומר כמנצח ומלחין בשירותיהם של הדוכס קרואי (Karolyi) ושל הנסיך גרסלקוביץ'. מכיוון שעבודתו בהונגריה לא סיפקה אותו מבחינה מקצועית, חזר קרומר ב-1795 לווינה, שם ניגן בתזמורת ככנר ונגן כלי נשיפה, ועבד כמורה למוזיקה וכמלחין. בשנת 1810 ניצח על הבלט בתיאטרון המלכותי בווינה, ומ-1818 ועד סוף חייו היה מלחין החצר הקיסרית ומנצח התזמורת, תפקיד אותו נשא בזמנו, וולפגנג אמדאוס מוצרט. במהלך שהותו בווינה, שינה את שמו מקרמרז' לקרומר, בשל כך הוא מכונה לפעמים קרומר-קראמרז'.

קרומר קיבל ציונים לשבח רבים מפרנץ הראשון קיסר אוסטריה, שאותו ליווה בנסיעותיו לאיטליה וצרפת. הוא מונה כחבר כבוד של הקונסרבטוריון במילאנו ובפריז. 

קרומר נפטר ב-8 בינואר 1831 בווינה. הוא נחשב לאחד המלחינים הצ'כים המצליחים ובעלי ההשפעה בווינה בתחילת המאה ה-18, והוא הלחין מעל 300 יצירות. יצירותיו הודפסו בגרמניה, צרפת, אנגליה, דנמרק, איטליה, וארצות הברית, והוא קיבל חברות כבוד במוסדות מוזיקליים רבים בפריז, מילאנו, וינה ובמקומות נוספים. 

קרומר פיתח את כל הז'אנרים במוזיקליים המקובלים בתקופתו, ושם דגש מיוחד על כלי נשיפה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://imslp.org/index.php?title=Category:Krommer,_Franz_Vincenz& יצירות של קרומר]

קרומר, פרנץ
קטגוריה:ילידי 1759
קטגוריה:נפטרים ב-1831
משה יוסף מרדכי מיוחס

הרב משה יוסף מרדכי מיוחס (טבת ה'תצ"ח, 1738 – י"ג בתשרי ה'תקס"ו, 6 באוקטובר 1805) היה מחכמי ירושלים, שד"ר והראשון לציון.

== ביוגרפיה ==
נולד בירושלים לרב רפאל מיוחס בן למשפחת מיוחס אשר הגיעה לארץ בתקופת עליית מגורשי ספרד. הוא נין לרב ישראל יעקב חגיז וחימש לרב משה גאלנטי.

בגיל 15 נתפרסם שמו בין רבני ירושלים. בימי בחרותו למד עם החיד"א בישיבת המקובלים בית אל וחיבר ספרים רבים. היה חתנו של הרב יום-טוב אלגאזי. בספר תולדות גדולי ישראל נכתב שהיה רופא וקנה לו שם טוב בין הישמעאלים ומעולם לא יצא מארץ ישראל. הרב שלמה חזן כותב שבינו לבין חברו החיד"א שררה קנאת סופרים כך שכאשר החיד"א הוציא את ספרו "שער יוסף" הוציא הרב משה יוסף מיוחס (מי"ם) את הספר "שער המים", וכאשר זה הוציא את הספר "ברכות יוסף" הוציא השני את "ברכות המים" וכאשר הוציא את "חיים שאל" הדפיס את "מים שאל".

החל משנת ה'תקכ"א (1760) נקרא לעמוד בראשות ישיבת כנסת ישראל, בתפקיד זה החזיק עד יום מותו.

בעת מסע נפוליאון בארץ ישראל (1798–1799) כשחנה ברמלה שנכבשה ללא התנגדות, נפוצה שמועה כי פניו מועדות לירושלים. יהודי ירושלים השתתפו בעבודות ביצור העיר, ואף קיבלו רשות מהרב מרדכי יוסף מיוחס, לעבוד ביום השבת לשם כך. לעובדה זו ישנה חשיבות לנוכח ניסיונותיו של נפוליאון לאחר מכן להטות את לבם של היהודים כלפיו בהבטחות לגאולה לאומית.

בשנת ה'תקס"ב נתמנה לראשון לציון ושימש בתפקיד זה עד פטירתו.

נפטר בי"ג תשרי ה'תקס"ו (1805), ונקבר בהר הזיתים.

== מחיבוריו ==
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=22688&pgnum=1 ברכות מים] – חידושים על ארבעה טורים, שאלוניקי ה'תקמ"ט. באתר HebrewBooks
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=1016&pgnum=1 מים שאל] עם קונטרס מים ראשונים – שו"ת על יורה דעה ו-אבן העזר, שלוניקי ה'תקנ"ט. באתר HebrewBooks.
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=8340&pgnum=1 שער המים] – חידושים על השו"ע הלכות טריפות, חידושים על מסכת חולין ושו"ת, שאלוניקי ה'תקכ"ח. באתר HebrewBooks.
* פני המים – על תולדות חכמי ישראל.
* עין המים – קרא לספר בשם זה משום שהתחיל להתעוור.
כתב חיבורים נוספים אשר נשארו בכתב יד ולא נדפסו.

== ראו גם ==
* משפחת מיוחס

==לקריאה נוספת==
* משה דוד גאון - [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=36724&st=&pgnum=409 יהודי המזרח בארץ ישראל חלק ב] באתר [http://www.hebrewbooks.org הספרים העבריים].
* 
* אברהם בן יעקב, ירושלים בין החומות לתולדות משפחת מיוחס, הוצאת ראובן מס, 1977. ([https://web.archive.org/web/20100923032248/http://www.cityofdavid.org.il/images/pdf/13.pdf קטעים מהספר] באתר עיר דוד)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.hyomi.org.il/view.asp?id=417 חכם משה יוסף מרדכי], באתר החכם היומי
* 
* [https://mountofolives.co.il/he/deceased_card/משה-יוסף-מרדכי-מיוחס-moshe-yoseph-mordechai-meyuchass/ כרטיס נפטר: משה יוסף מרדכי מיוחס, באתר הר הזיתים]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת המקובלים בית אל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
משה יוסף מרדכי
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:ראשונים לציון
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:משפחת גאלנטי
קטגוריה:ילידי 1738
קטגוריה:נפטרים ב-1805
קטגוריה:ראשי ישיבת כנסת ישראל (מיסודו של רבי חיים בן עטר)
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-18
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
מסנן זכוכית

מסנן זכוכית ("סינטרגלאס") בכימיה הוא מסנן נפוץ להפרדת מוצקים מנוזלים.
== שם המסנן ופירושו ==
שמו המקובל, סינטרגלאס, הוא עיוות הגייה לשמו הלועזי (בשפה האנגלית) "sintered glass filter". שבעברית יובן כ"מסנן זכוכית מסונטר". רוצה לומר, זכוכית שהוכנה בתהליך סינטור, ובו אבקת הזכוכית מחוממת בתנור לטמפרטורה גבוהה אך מתחת לטמפרטורת ההתכה, ליצירת מוצק נקבובי מאוד.<br />
על פי החלטתה של האקדמיה ללשון העברית שמו התיקני הוא: מַסְנֵן זְכוּכִית מְדֻבְקֶקֶת.

== מבנה הסינטרגלאס ==
לסינטרגלאס שלושה חלקים עיקריים:
כוסית, מערך עשוי זכוכית נקבובית (גריד), ושוליים.

תפקיד הכוסית הוא להוות כלי קיבול לתערובת נוזל-מוצק שהמסנן מפריד. (הכוסית עשויה בדרך כלל זכוכית רגילה) ישנם סינטרגלאסים בהם הכוסית חסינת חום (פיירקס) וזאת על מנת לאפשר הפרדה בנוזלים חמים.

תפקיד המערך העשוי זכוכית נקבובית הוא לסנן את המוצק מהנוזל. בגלל אופן ההכנה של הגריד, נוצרות נקבובית בזכוכית (וזאת משום שבין גרגרי אבקת הזכוכית המותכת ישנם מרווחים, שלא מתמלאים עד הסוף בזמן הסינטור). תצורה זו של זכוכית נקבובית היא מעין רשת הבולמת מוצקים שאינם יכולים לעבור בנקבוביות, ואילו הנוזל מחליק בין הנקבוביות.

תפקיד השוליים הוא להתאים את המסנן לעבודה עם ואקום, שכן בעזרתו ניתן להתאים את המסנן למחבר גומי, ובכך לאפשר אטימה החיונית לעבודה בוואקום.

==השימוש בסינטרגלאס==
זרבובית המחוברת למערכת ואקום. בכלי התחתון הצטבר הנוזל המסונן כמעט חסר צבע.]]
סינון בסינטרגלאס מתבצע תחת כמה תנאים:
תנאי הכרחי הוא שאין עושים עוד שימוש בנוזל המסונן בהמשך הניסוי; זאת משום שכמעט בלתי אפשרי לנקות מסנן סינטרגלאס עד תומו, משום שגודלם הקטן של הנקבוביות כולא לעיתים נוזל, ואין דרך להוציאו משם. כך למעשה נוזל העובר סינון דרך מסנן הסינטרגלאס, מחליף טיפות עם המסנן. הנוזל המסונן בהכרח מזוהם בנזל שהיה כלוא בסינטרגלאס, ואין עושים בו שוב שימוש.<br />

תנאי נוסף הוא מוצק הניתן להפרדה בסינון ואקום, או סינון כבידתי (סינון "רגיל" ללא הפעלת אמצעי זירוז ושאיבה):<br />
במקרה בו החלקיקים קטנים מגודל הנקבוביות, הסינון לא ייצא לפועל (קוטר נקבובית ממוצע נפוץ הוא עשרות עד מאה מיקרומטרים). לחלופין, אם הנוזל צמיג מכדי לעבור בנקבוביות בזמן סביר (תחת סינון ואקום), אין טעם בשימוש בסינטרגלאס.

==אזהרת בטיחות==
שימוש במערכת ואקום מותר רק למי שהוכשר לכך.

== ראו גם ==
* גרווימטריה

== קישורים חיצוניים ==

* [http://zimmer.csufresno.edu/~davidz/Chem105/DandW/DryW2.html סינטרגלאס] - באתר ZIMMER

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כימיה
קטגוריה:כלי מעבדה

en:Filtration#Filter media
קובאדין

קובאדין (ברומנית: Cobadin) היא עיירה בצפון חבל דוברוג'ה שברומניה, בשטח מחוז קונסטנצה. שם העיירה ניגזר מהשפה הטורקית ומשמעו "צומת שבעת הכיוונים", בהתייחס למיקומה של העיירה על צומת דרכים בין ערי חבל דוברוג'ה.

בין השנים 1890 – 1892 התיישבו בעיר תושבים ממוצא גרמני והוסיפו לגיוון האתני של האוכלוסייה שכללה גם טורקים וטטרים במוצאם.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, בתאריך 16 באוקטובר 1916, נערך ליד העיר קרב קובאדין, בו הובס הצבא הרומני על ידי כוח משותף בולגרי-גרמני והדרך לכיבוש בוקרשט, נפתחה בפני כוחות מעצמות המרכז.

מבחינת הרכב האוכלוסייה המודרנית, 78.32% הם רומנים, 17.38% טורקים וטטרים, 2.6% צוענים ו 1.65% ארומנים.

==לקריאה נוספת==
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:רומניה: ערים
קטגוריה:החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
אל-מנתצר

אל-מנתצר באללה (מילולית: המנצח באל), אבו ג'עפר מחמד בן אל-מתוכל עלא אללה הראשון (בערבית: المنتصر بالله, ابو جعفر محمد بن المتوكل على الله الاول) היה הח'ליף העבאסי ששלט בין השנים 861–862 לאחר שרצח את אביו אל-מתוכל הראשון.

==ביוגרפיה==

אל-מנתצר היה בנה של שפחה יווניה ומועמדו המועדף של אל-מתוכל לח'ליפות מבין שלושת בניו. בשנת 849 מינה אל-מתוכל את שלושת בניו באופן רשמי כיורשי עצר ובשנת 851 אל-מנתצר אף הוביל את העליה לרגל השנתית למכה בשם אביו. אף על פי כן, ככל שהשנים חלפו נראה היה שהדבר החל להשתנות ואל-מנתצר החל דואג לירושתו. הוא קשר קשר כנגד אביו והביא לרציחתו בידי חייל טורקי ב-11 בדצמבר 861. באותו יום עלה אל-מנתצר לשלטון בגיבוי פלגים טורקיים אשר לחצו עליו להדיח את שני אחיו האחרים מתור הירושה לח'ליפות ולמנות תחתיהם את בנו שלו. אל-מנתצר ותומכיו חששו מנקמתם של האחים לאחר רצח אביהם. ב-27 באפריל 862 אולצו שני האחים לחתום על כתב הוויתור. תוך פחות מחודשיים מצא אל-מנתצר את מותו בנסיבות מסתוריות. ב-7 ביוני עלה לכס הח'ליפות אחיו אל-מסתעין הראשון.

אל-מנתצר היה ידוע כאוהד של משפחת הנביא והוא אף הסיר את האיסור על העלייה לרגל לקברי האמאמים בכרבלא ובמדינה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בית עבאס
קטגוריה:ילידי 836
קטגוריה:נפטרים ב-862
אל-מסתעין הראשון

אל-מסתעין באללה הראשון (מילולית: המבקש עזרה באל), אבו אל-עבאס אחמד בן אל-מעתצם באללה (בערבית: المستعين بالله, ابو العباس بن المعتصم بالله) היה בנו של הח'ליף העבאסי אל-מעתצם באללה. הוא היה הח'ליף בין 862 לבין 866. 

לאחר מות אל-מנתצר, כינסו שרי הצבא הטורקיים מועצה מייעצת (שורא) במטרה לבחור לו יורש. הטורקים לא היו מוכנים למנות את אחד מאחיו מחשש שינקמו בהם על הדחתם מהשלטון ורצח אביהם, אל-מתוכל הראשון, והעדיפו למנות במקום זאת את אחמד, נכד אחר של אל-מעתצם אשר עלה לשלטון תחת השם "אל-מסתעין באללה". 

הערבים והמע'רביים התנגדו לבחירה ופרצו במרד בבגדאד. הם התקיפו את המועצה, שחררו את האסורים בבתי הכלא ובזזו את הנשקייה. החיילים הטורקיים התערבו, ולאחר סבב לחימה שבמהלכו רבים מקרב שני הצדדים נפלו, הערבים הוכנעו. מושל העיר שכנע את התושבים להיכנע, וריבונותו של אל-מסתעין זכתה להכרה ברחבי הארץ. תחת איום הטורקים, אל-מעתז ואחיו אל-מעתמד נאלצו לוותר על תביעתם לח'ליפות והם הושמו במעצר הגנתי. לאחר התקוממות נוספת בשמם הם ניצלו ממוות אך ורק בשל התערבות הוזיר הגדול. הוזיר שילם על כך מחיר כבד: הוא הודח, רכושו הוחרם והוא הוגלה לכריתים. השלטון עבר הלכה למעשה לידי הטורקים. 

ב-863 מסע צבאי כנגד הביזנטים הסתיים באסון כששני גייסות שלמים ובהם כ-3,000 לוחמים הושמדו לגמרי. בבגדאד התלקחו הרחובות בדרישה לג'יהאד כנגד הטורקים ש"הביאו אסון על האמונה, רצחו את הח'ליפים ומינו אחרים כאוות נפשם". בעיר קם שאון גדול, ובתי הסוהר נפרצו פעם נוספת ועתה גם גשרים על החידקל נהרסו. המוני עם מהסביבה נהרו לעיר כנגד אדוניהם הטורקיים. ב-864 פרץ מרד שיעי נוסף בראשות יחיא בן עומר. הטורקים נאבקו קשות במטרה להנמיך את אש הלהבות והצליחו בכך במידה מסוימת.

ב-865 הועמדו גם חייו של אל-מסתעין בסכנה לאחר ויכוחים עם מפקדים טורקיים והוא נמלט מסאמרא בסירה לכיוון בגדאד בליווי שני מפקדים טורקיים אחרים. המפקדים עימם התווכח שלחו כוח להחזירו לעיר. אל-מסתעין סירב לכך ובמהלך הוויכוח שהתלקח אף הרים את ידו על אחד מהם. נעלבים, חזרו הטורקים לסאמרא והתאחדו מסביב לאל-מעתז ששוחרר מכלאו והוכרז כח'ליף. אחיו אבו אחמד, אסף צבא של 50,000 טורקים ו2,000 ברברים והטיל מצור על בגדאד שנמשך מספר חודשים.

בתחילת 866 הונע אל-מסתעין לוותר על הח'ליפות לטובת אל-מעתז. סביב אל-מסתעין נקשרו קנוניות רבות, והושמעו לעברו איומים והבטחות לסירוגין. הובטח לו שיתאפשר לו לפרוש למדינה, שם יקבל קצבה מספקת ויעביר את שארית חייו עם משפחתו. אל-מסתעין נעתר, והתנאים נחתמו בשמו עם מושל העיר. לאחר מכן קיבל מושל העיר את שליחי אל-מסתעין והבטיח להם שכל מה שנעשה היה כדי להבטיח את שלומו של אדונם. השליחים המשיכו בדרכם לסאמרא, שם נשבעו אמונים לח'ליף החדש. העברת השלטון התרחשה בבגדאד בראשית 866. אל-מעתז שחרר את אימו ובני משפחתו של אל-מסתעין שהוחזקו בידיו כבני ערובה לאחר שנטל מהם את כל רכושם. 

לבסוף, במקום לזכות לפרישה נוחה במכה, מצא אל-מסתעין את עצמו במאסר בית בבגדאד. כעבור זמן קצר התנקשו בחייו בפקודת אל-מעתז. מסופר שהמרצח ערף את ראשו והביאו לאל-מעתז בהכריזו "הבט בראש בן דודך!". אל-מעתז שהיה באמצע משחק שחמט הורה לו "להניחו בצד" עד שיגמור את משחקו. לאחר שנוכח שאכן מדובר בראש הח'ליף המנוח, פיצה את המתנקש ב-500 דינרי זהב.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בית עבאס
קטגוריה:ילידי 831
קטגוריה:נפטרים ב-866
השריר פושט שורש היד הגומדי

השריר פושט שורש היד הגומדי (TA: Musculus extensor carpi ulnaris) הוא השריר התיכון במדור האחורי של האמה. בעת כיווצו פועל השריר ליישור (כפיפה גבית) של שורש כף היד ולהנעתו לכיוון קירוב (הטיה גומדית). שילוב של כיווץ פושט שורש היד הגומדי עם כיווץ של פושט שורש היד החישורי יגרום ליישור של שורש כף יד ושילובו עם כיווץ של השריר כופף שורש היד הגומדי יביא לקירוב של שורש כף היד.

לשריר פושט שורש היד הגומדי שני ראשים. תחילת הראש הזרועי (Caput humerale musclusextensoris carpi ulnaris) בעילית העלי הצידית של עצם הזרוע שבאזור המרפק, ותחילת הראש הגומדי (Caput ulnare musclusextensoris carpi ulnaris) בפן האחורי של עצם הגומד. בחלקו המרוחק נאחז הגיד של השריר בבסיס עצם המסרק החמישית (של הזרת).

השריר פושט שורש היד הגומדי מעוצבב על ידי העצב הבין-גרמי האחורי, ענף של עצב החישור, שמקורו בשורשי העצב הצוואריים השביעי והשמיני (C7,C8).

אספקת הדם לשריר היא מעורק הגומד.

==קישורים חיצוניים==

שורש היד גומדי, פושט
קטגוריה:שורש כף היד
אגם דויראן

אגם דוֹיְרָאן (בבולגרית: Дойранско езеро, במקדונית: Дојранско Езеро), הוא אגם המשתרע של שטח של 43.1 קמ"ר, בשטח מקדוניה הצפונית וחבל מערב מקדוניה המצוי ביוון. במערבו מצויה העיר המקדונית דויראן, בצפונו מורדות הרי בלאסיצה ובדרומו העיר דויראני ביוון.

אזור האגם, היה הקו הדרומי של החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה והיווה תפאורה לשלושה קרבות קשים בין כוחות בריטיים ויווניים מצד מדינות ההסכמה וכוחות צבא ממלכת בולגריה שנלחמו לצד מעצמות המרכז. בסמיכות לאגם קיימים אנדרטה להנצחת הקרבות ושני בתי עלמין, האחד בריטי והאחד יווני.

מבחינת החי והצומח, ישנם זוחלים, עופות מסוגים שונים ובאגם עצמו רכיכות מיני בעלי חיים ספוגיים, מיני דו-חיים ודגי מאכל כגון קרפיון. מרבית העצים הסמוכים לאגם הם עצי ערבה ושקמה. באזור הצפון מזרחי של האגם, קיים יער עצי אלון ושמורת ציפורים נודדות.

האגם ממוקם בין הלוחות הטקטוניים של הר קרקיני והאזור מועד לרעידות אדמה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ekby.gr/LakeDoiran/home.htm אתר האינטרנט של האגם (יוון)]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
דויראן
קטגוריה:החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אתרי רמסר
דויראן
קטגוריה:גבול יוון – מקדוניה הצפונית
צ'יקנפוט

צ'יקנפוט (באנגלית: Chickenfoot) היא סופרגרופ אמריקאית אשר נוסדה בשנת 2008. חברי הלהקה הם יוצאי ואן היילן, סמי הייגר (שירה) ומייקל אנתוני (גיטרה בס), הגיטריסט ג'ו סטריאני וצ'אד סמית', המתופף של הרד הוט צ'ילי פפרז.

אלבומה הראשון של הלהקה, הנקרא על שמה, יצא ב-5 ביוני 2009. מהאלבום יצאו 4 סינגלים: "Oh Yeah", Soap on a Roap", "Get it Up", Sexy Little Thing".

אלבומה השני של הלהקה יצא ב-27 בספטמבר 2011 ונקרא "Chicken foot III".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:סופרגרופ
קטגוריה:רביעיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2008
אל-מעתדד הראשון

אל-מעתדד באללה הראשון (תעתיק מדויק: אל-מעתצ'ד, מילולית: האוזר כוחו באל), אבו אל-עבאס אחמד בן אל-מואפק באללה (בערבית: المعتضد بالله. ابو العباس احمد بن الموفق بالله) היה הח'ליף העבאסי שמשל בבגדאד בין 892 ו-902. בפועל, הוא ירש את תפקיד הח'ליף בפועל שמילא אביו כבר בשנת 891 ורק לאחר פטירתו של דודו, הח'ליף הרשמי אל-מעתמד, עלה לשלטון. בימיו מצרים שבה לח'ליפות עם נפילת בית טולון.

אל-מעתדד נלחם בח'וארג' והביס אותם זמנית. הוא גם הצליח להרגיע ולו במעט את המתיחות בין הגנרלים הטורקיים והמצריים שבשירותו. אל-מעתדד היה סובלני מאוד כלפי השיעים, ואף כאשר שלחו שלמונים ותרומות ליריביו בטבריסטן (מחוז בח'וראסאן) הוא רק העיר להם על כך שהדבר נעשה תחת אפו. מנגד, הוא נטר איבה לאומיים ודאג שיקוללו במסגדים בדרשות יום השישי, זאת בשל התחזקותה של השושלת באל-אנדלוס וטענותיה לח'ליפות. אל-מעתדד שילם על מנת שיונצחו מעשיהם הרעים ואסר לדבר בשבחם בדיונים בין מלומדים. יחסו הקיצוני לשושלת הקודמת שהחזיקה בח'ליפות עורר סערה בבגדאד והוא נאלץ לחזור בו מרוב כוונותיו. 

יחסו הקיצוני של אל-מעתדד התבטא גם בעונשים הקשים אותם הוא הטיל. מורד אחד, אשר שב לסורו לאחר שנחון, שופד על מקל, נשרף באש, ראשו נערף והגוף המת נתלה מעל אחד מהגשרים הראשיים בעיר. המנהיג הח'ארג'י של מוסול שנפל לידיו לאחר שנבגד בידי אנשיו, הוצעד ברחובות לבוש בבגדי משי (חטא כבד באסלאם) ואז נצלב. 

לאחר עשור של שקט ושגשוג נפטר אל-מעתדד. ירש אותו בנו אל-מכתפי משפחתו הטורקיה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:בית עבאס
קטגוריה:ילידי 854
קטגוריה:נפטרים ב-902
עושים רוח

מונדי, מגיבורי הסרט
עושים רוח הוא סרט הנפשה ישראלי באורך מלא (80 דקות) משנת 2006. הסרט, שנעשה בעזרת הנפשה ממוחשבת, הוא הראשון מסוגו בישראל. הסרט הונפש, נכתב ובוים על ידי אורן פלד. בין מדבבי הסרט ליא קניג, אלי גורנשטיין ועזרא דגן.

==עלילת הסרט==
הסרט עוקב אחר מונדי, מאוורר שולחן בחנות המזגנים "עושים רוח" שמתעורר מחלום רע, בו הוא נשאב אל תוך משאית שחוטפת מאווררים ישנים למזבלה, כדי לפנות את מקומם בעולם לטובת מזגנים. מונדי חושש שחלומו יתגשם עם פתיחת תערוכת מזגנים שנתית, בה יוצג "כפור 1000", מזגן מתוחכם רב עוצמה וזול. יחד עם חבריו, המאווררים אולסי, גרשון, פאניה ונחום, מנסה מונדי למנוע את הגזירה.

==הפקה והפצה==
הסרט הופק באופן עצמאי, תחילה כסרטון קצר על ידי פלד ולאחר מכן כהפקה מלאה. לאחר מספר הופעות בפסטיבלים הופץ הסרט בתקליטורי DVD על ידי גלובוס יונייטד. ב-2008 הועלה לשירות ה-VOD של חברת HOT.

==קישורים חיצוניים==

* [https://vimeo.com/manage/videos/698173814/7773fe4699/privacy אייטם בערוץ 10]
* איתי שטרן, "[http://www.nrg.co.il/online/47/ART1/454/323.html אנימציה מקומית]", 25 ביולי 2006, אתר nrg
* 

קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטי הנפשה ישראליים
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2006
אל-ואסט (עיר)

אַלְ-וַאסֶט (בערבית: الواسط – נקודת האמצע) היא עיר היסטורית בעיראק.

העיר נוסדה באמצע הדרך בין ערי האמצאר בצרה וכופה בידי אל-חג'אג' בן יוסף, שהיה מושל עיראק מטעם הח'ליפות האומיית (690 לספירה לערך). היא שימשה כמרכז האדמיניסטרטיבי של מרכז עיראק, ושכנה בה אחת המיטבעות הגדולות באימפריה. בשיאה, התרחבה העיר על פני שטח שהיקפו כ-16 ק"מ. העיר הייתה מרכז של למדנות ומסחר במשך המאות הראשונות של בית עבאס. היא ישבה על נהר החידקל, ועם השתנות התוואי שלו היא ננטשה לבסוף במאה ה-16.

שרידיה נחפרו בשנות ה-30 וה-40 ובשנית בשנות ה-80. בחפירות נחשפו שרידיו של המסגד הגדול של העיר ושל בית המושל (בית אל-עִמארה בערבית). כמו כן נחשפו רובעי מגורים ומסחר. בשנת 2000 הוצעה לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו.

==קישורים חיצוניים==
* [http://whc.unesco.org/en/tentativelists/1468/ הערך "ואסט"], אתר UNESCO
* 

קטגוריה:עיראק: היסטוריה
אב מנזר

ציור של [[בנדיקטוס מנורסיה, אב מנזר ומייסד הבנדיקטינים, מאת פרה אנג'ליקו, מהשנים 1437-1446 לערך]]
אַב מִנְזָר, או אֵם מִנְזָר, הוא אדם העומד בראש מנזר.

==אטימולוגיה==
המונח הלטיני לאב מנזר, "abbas", שאוב מן המילה הארמית "אבא", אשר שימשה בתקופת התנאים והנצרות המוקדמת כתואר כבוד. המילה ηγουμενος (הגומנוס, hegumenos) ביוונית מתארת את תפקיד אב מנזר הגברים בנצרות האורתודוקסית ואילו ἡγουμένη (הגומנה, hegumenia) היא המילה לתיאור אם המנזר העומדת בראש מנזר נשים.

==בנצרות==
לכל מנזר יש אב מנזר האחראי על המנזר ועל הנזירים החיים בו, במנזרי נשים יהיה תפקיד זה מסור בידי אם המנזר. אב המנזר יהיה לרוב נזיר בעצמו, אולם יש מקרים שבהם המינוי הוא של בעל סמכות אחרת. לעיתים ניתן התואר לאיש דת שאינו מנהל מנזר באופן מעשי ולעיתים ניתן התואר למי שעמד בראש קבוצת נזירים נטולי מנזר.

אבות המנזרים הראשונים חיו במנזרים של מדבר יהודה, מצרים וסוריה. חלקם היו דור ראשון לתלמידי ישו, לכן שלטו בעברית ומכאן השימוש במונח העברי לתיאור התפקיד. עם התפשטות הנצרות נדד גם שמו של התפקיד לאימפריה הרומית.

בקהילות המזרחיות נקרא אב המנזר "הגומנוס" (Hegumenos) או ארכימנדריטס (ἀρχιμανδρίτης). למילה ארכימנדריטס במקורה יש משמעות של אדם נושא משרה כנסייתית האחראי ומפקח על מספר מנזרים שבכל אחד מהם יש הגומן משל עצמו.

===מעמדו וסמכותו===
עד פרסום תקנון בנדיקטוס היו מקרים שבהם אב מנזר שלט על מנזר בודד והיו מקרים בהם שלט על מספר מנזרים. תקנון בנדיקטוס, שעד לרפורמות קלוני היה התקנון הקובע למנזרי אירופה, קבע כי לכל מנזר יהיה אב מנזר וכל אב מנזר יכהן במנזר אחד בלבד. תקנוני המנזרים השונים קבעו את מעמדו וסמכויותיו של אב המנזר והגבילו מעורבות מצדם של בישופים. האפיפיור גרגוריוס הראשון, שהיה נזיר טרם מינויו כאפיפיור, צמצם את יכולת ההתערבות של בישופים בעבודתם של אבות המנזרים ומנע מבישופים להדיח אב מנזר ללא סיבה מוצדקת.

התקנונים השונים קבעו אף את אופן בחירתו של אב מנזר חדש, לרוב אחרי פטירתו של אב המנזר הקודם. שתי הגישות הרווחות היו:
* אב המנזר המכהן בוחר נזיר אחד ומכשיר אותו כיורש. הצידוק לגישה זו אומר שהנזירים ישתדלו להיות טובים יותר על מנת לזכות בתפקיד.
* כלל הנזירים, או קבוצת נזירים בכירים, בוחרים את מי שהם רואים כמתאים ביותר. הצידוק לגישה זו אומר שכך נמנעת חנופה כלפי אב המנזר.

במהלך המאה ה-4 עד המאה ה-9, הייתה הכהונה כאב מנזר דרכן של משפחות האריסטוקרטיה הפרנקית לזכות במעמד ובתהילה. משרות הבישופות היו מסורות בידי האצולה הגאלו-רומית, ולבני משפחות אריסטוקרטיה פרנקית היה קשה מאוד להיכנס למעמד הבישופים, שהיו בעלי סמכות דתית ובעלי יוקרה.

משפחות שתרמו חלקת אדמה להקמת מנזר יכלו למנות את אחד מבניהן כאב המנזר, תפקיד בעל יוקרה. אם אב המנזר עלה למעמד בישוף, או אם הפך לאחר מותו לקדוש, הייתה המשפחה זוכה ביוקרה הנלווית למעמד זה.

היו משפחות שהקימו על אדמתן מנזר לגברים ומנזר לנשים. לפי ד"ר נירה פנסר מאוניברסיטת חיפה דווח במאה ה-7, לראשונה, על נשים ממשפחות האריסטוקרטיה הפרנקית המשמשות אם מנזר הן עבור מנזר הנשים והן עבור מנזר הגברים. עד אז היו גברים מהווים אבות מנזר לגברים ונשים אמהות מנזר לנשים. היו אף מקרים שבהם גברים היו אבות מנזר לנשים אולם לא להפך.

==בבודהיזם==

במנזרים בודהיסטיים אב המנזר הוא נזיר האחראי על המנזר ועל שוכניו.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנזרים נוצריים
קטגוריה:תאולוגיה נוצרית
*
קטגוריה:מונחים ומושגים דתיים
זטלנד

זטלנד (באנגלית Zetland) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית סידני (The City of Sydney).

==גאוגרפיה==
זטלנד ממוקם בחלקו הדרומי של אזור השליטה של עיריית סידני, וגובל מצפון בוטרלו, בדרום בביקונספילד ורוסברי, במערב באלכסנדריה ובמזרח בקנזינגטון. זטלנד מצוי על גבי אקוויפר שזורם מתחתיו, שבעבר הזין אגמון שכיסה את מרבית שטחו וחלק מווטרלו הסמוך.

==היסטוריה==
הפרוור זטלנד נקרא לכבודו של תומאס דונדס, הארל השני של זטלנד, שהיה ידידו הקרוב של המושל רובינסון. זטלנד הוא איות עתיק של איי שטלנד בסקוטלנד. במקור, זטלנד הכיל ביצה ואגם ניקוז קטן, שיובשו בתחילת המאה ה-20 כדי להכין מקום למסלול מרוץ הסוסים ויקטוריה פארק. מסלול המרוץ נסגר לאחר מלחמת העולם השנייה, והשטח נקנה על ידי תאגיד ייצור המכוניות הבריטי (British Motor Corporation) והועבר למפעל ייצור מכוניות. מפעל זה נסגר ב-1974, פעל כחנות קמעונאית וסיטונאית עד 1990, ואז פורק. במקום בו עמד נבנו בתי מגורים צפופים. 

משנת 1902 ועד 1957 פעל במקום קו חשמלית, שנסע בין הפרוורים רדפרן בצפון ועד רוסברי בדרום, חותך בדרך את זטלנד. כמו שאר קווי החשמלית בסידני רבתי, הוא הוחלף בשירות אוטובוסים.

==תרבות==
זטלנד הוא פרוור מגורים קטן וצפוף, ואין בתחומו אזורי תרבות בולטים. הוא קרוב גאוגרפית לאזור גרין סקוור באלכסנדריה הסמוכה, ותודות לכך זוכה לתנועת עוברים ושבים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110309021900/http://info.id.com.au/dosydney/Default.aspx?pg=1&gid=6600 זטלנד באתר "Dictionary of Sydney"]
* [http://www.sydney-suburbs.com.au/Sydney_suburb/Zetland/Suburbs/16266 זטלנד באתר "Sydney Suburbs"] 

קטגוריה:פרוורי סידני
מפרצת שארקו-בושאר

מפרצת שָארְקוֹ-בּוּשָאר (או מיקרו-מפרצת; באנגלית: Charcot-Bouchard aneurysm) היא מפרצת בכלי דם קטנים במוח (פחות מ-300 מיקרומטר). רוב המפרצות מסוג זה מתרחשות באזור גזע המוח ומופיעות בהקשר ליתר לחץ דם כרוני. ככל מפרצת, יש להן נטייה לגדול עד שהן נקרעות (על פי חוק יאנג לפלס Young–Laplace equation). קריעה של מפרצת שרקו-בושרד תוביל לדימום במוח הגדול (דימום תוך צרברי), היכול להוביל לשבץ דימומי, המופיע באופן טיפוסי כשיתוק או אובדן תחושה פתאומיים.
סוג זה של מפרצת קרוי על שם הרופא הצרפתי שארל-ז'וזף בושאר, אשר גילה אותו במסגרת מחקר לדוקטורט בהנחייתו של ז'אן-מרטן שארקו.

==ראו גם==
* דימום תוך-גולגולתי

קטגוריה:מחלות כלי הדם של המוח
Bhuvan

Bhuvan (בסנסקריט: भुवन, "ארץ") היא תוכנה המאפשרת למשתמשים בה להתבונן בתצלומי לוויין של כדור הארץ, בדומה ל-Google Earth. התוכנה היא יוזמה של הארגון ההודי לחקר החלל. גרסת בטא של התוכנה הושקה ב-12 באוגוסט 2009. התוכנה מאפשרת הצגת תמונות ונתונים שונים על הודו, באיכות גבוהה יותר מתוכנות דומות, ולשם כך נעשה בה שימוש נרחב במידע שהושג על ידי לוויינים הודיים לחישה מרחוק.

מערכת Bhuvan מהווה למעשה תצלום לוויין דינמי ואינטראקטיבי המייצג מידע ממערכת מידע גאוגרפי (GIS) שמאפשר חיפוש מקומות על פני כדור הארץ, הוספת מידע וקישור לקהילות משתמשים שונות.

== ראו גם ==
* ArcGIS
* Bing Maps
* Generic Mapping Tools
* OpenStreetMap
* Wikimapia

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:מערכות מידע גאוגרפי
קטגוריה:תוכנית החלל ההודית
ביקונספילד (אוסטרליה)

ביקונספילד (באנגלית: Beaconsfield) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית סידני.

==גאוגרפיה==
ביקונספילד הוא פרוור זעיר המצוי בחלקו הדרומי של שטח השיפוט של עיריית סידני. מצפון וממערב הוא גובל באלכסנדריה, ממזרח בזטלנד ומדרום ברוסברי. הדרך הראשית החוצה אותו מדרום לצפון היא דרך בוטאני, והרחובות החוצים אותה הם קולינס וג'ונסון.

==היסטוריה==
ביקונספילד נקרא על שם בנג'מין דיזראלי, לורד ביקונספילד, שהיה בתפקיד ראש ממשלת בריטניה בתקופת המלכה ויקטוריה. ביקונספילד הוא מהפרוורים החדשים בסידני, ונחנך ב-1977 לאחר ששטח קטן הופרד מאלכסנדריה הסמוכה. בעקבות השינוי המאוחר, נותר ביקונספילד אחד מהפרוורים הקטנים ביותר בסידני, עם שטח של 200,000 מטרים מרובעים בלבד.

==תרבות==
ביקונספילד לא כולל מוסדות תרבות עצמאיים, ונשען לרוב על שירותי הפרוורים הסמוכים, כגון אזור גרין סקוור הסמוך באלכסנדריה. עיריית סידני כללה את ביקונספילד בפרויקט שיקום עירוני שמבוסס סביב גרין סקוור, שנועד להקים במקום מרכז מסחרי מודרני, כמו גם בתי מגורים ומגדלי עסקים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090924125549/http://info.id.com.au/dosydney/Default.aspx?pg=1&gid=510 ביקונספילד באתר "Dictionary of Sydney"]
* [http://www.sydney-suburbs.com.au/Sydney_suburb/Beaconsfield/Suburbs/16259 ביקונספילד באתר "Sydney Suburbs"] 

קטגוריה:פרוורי סידני
בעל שם

בעל שֵׁם הוא כינוי ביהדות לאדם שמיוחסת לו הכרה בשמותיו המפורשים של האלוהים, ויכולת להשתמש בכוחם לטוב או לרע.

בעלי השם היו מקובלים, מרפאים עממיים שנעזרו בעבודתם בשמות קדושים, בקבלה מעשית, בהשבעות ובקמיעות. כינוי זה ניתן להם בשל עיסוקם בצירופי שמות. בעלי השם נפוצו בעיקר במזרח אירופה. בראשית החסידות הפכו חלק מבעלי השם לצדיקים, והנהיגו קבוצות חסידים. בעל השם המפורסם ביותר הוא הבעל שם טוב, מסופר שהיה מחלק קמעות שעליהם שמו בלבד. בגרמניה נודע רבי יצחק אריה וורמסר ממיכלשטאט, הידוע בכינויו "הבעל שם ממיכלשטאט".

בעלי שם נודעים נוספים:
*אהרן מבגדד המוזכר במגילת אחימעץ ברבי פלטיאל
* רבי בנימין בן זרח הפייטן
*רבי אליהו בעל שם מחלם, תלמיד המהרש"ל
*רבי אליהו לואנץ, התפרסם בכינויו "רבי אליהו בעל שם"
*רבי יואל בעל שם מזאמושץ'
*רבי יואל היילפרין (בעל שם) מזאמושץ' , נכדו של רבי יואל בעל שם הראשון
*רבי אדם בעל שם
*ד"ר חיים שמואל יעקב פאלק מלונדון
*משה דוד מפאדהייץ (פודהייץ)

==ראו גם==
*בעל מופת
*באבא

==לקריאה נוספת==
*מיכל אורון, מ'בעל שד' ל'בעל שם': שמואל פאלק, 'הבעל שם מלונדון', מוסד ביאליק, ירושלים תשס"ג

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.daat.ac.il/encyclopedia/value.asp?id1=1998 בעל שם] באתר דעת
* 
* 

*
*
קטגוריה:קבלה
קטגוריה:מאגיה ביהדות
שבתי יגל

הרב שבתי יגל (תרל"ה, 1875 – י' בטבת ה'תשי"ח, 2 בינואר 1958) היה ראש ישיבת סלונים וחבר במועצת גדולי התורה.

==קורות חייו==
נולד בעיירה פיאסק שליד וילקובישק. הוא למד ב״קיבוץ הפרושים״ בעיירה איישישוק ולאחר מכן בישיבת וולוז'ין עד שנסגרה. הוא נישא לבתו של אליעזר יוסף קלצקין מסלונים, עבר לגור בסלונים והצטרף לעסקי היערנות של חותנו. בשנת תרס"ו נתמנה לר"מ בישיבת סלונים, ואחר כך לראש ישיבה. הרב יגל היה פעיל גם מחוץ לישיבה, בוועד הקהילה של סלונים, באגודת ישראל ובוועד הישיבות. בשנת תרפ"ט ביקר בארץ ישראל במשך כשלושה חודשים, עליהם כתב שהיו הימים המאושרים בחייו בהם נהנה מטוב הארץ וקדושתה. זמן קצר לאחר הביקור נרצח בנו שלמה בטבח חברון (תרפ"ט).

כשפרצה מלחמת העולם השנייה נמלט הרב יגל לוילנה ומשם הגיע לארץ ישראל, התיישב ברמת גן והקים בה ישיבה בה לימד במשך 17 שנה עד פטירתו. בישראל הוא היה חבר במועצת גדולי התורה.

== משפחתו ==
לרבי שבתי נולדו שישה ילדים:

* בתו, רבקה נישאה לרב צבי מרקוביץ, מרבני רמת גן וראש ישיבת קרלין-סטולין.

* בנו, הרב אברהם היה ר"מ בישיבת סלונים. 

* בנו, הרב פרץ שימש גם הוא כר"מ בישיבה ולאחר מכן בוחן בישיבת רבנו יצחק אלחנן וחבר נשיאות אגודת ישראל בארצות הברית. 

* בנו, דניאל התגורר ברמת גן והיה ממייסדי בית הכנסת הגדול בעיר. 

* בתו, פלטה יגל (פנינה אבטיחי) לימדה בבית ספר "תרבות" בפיאסק, עלתה לארץ ב-1922 ולימדה בבית הספר של חנה מייזל שוחט..
* בנו, שלמה (נולד בכ"ד אלול תרס"ה) נרצח בתרפ"ט בטבח בעיר חברון.

אחיינו היה הרב יהושע יגל.

==לקריאה נוספת==
* דוד זריצקי, קרני הוד, זיו האיקונין, נדפסו בשנית בתוך ספרו: זכרונם לברכה: גאוני הדורות ואישי סגולה, עמ' 114–120

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=28323&pgnum=12 בית יעקב, טבת תשל"ד, עמודים 12-15]
* [http://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=3153&st=&pgnum=446 ישיבת סלונים רמת גן, בספר היובל ל-הפרדס]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי ישיבת וולוז'ין
קטגוריה:חברי מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים במזרח אירופה
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:רמת גן: רבנים
קטגוריה:סלונים: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1875
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1958
המוזיאון האולימפי

הלפידים האולימפיים]]
המוזיאון האולימפי (בצרפתית Le musée olympique) הוא מוזיאון מייסודו של הוועד האולימפי הבינלאומי (IOC), המוקדש לספורט, לתנועה האולימפית והמשחקים האולימפיים ולתולדותיהם. המוזיאון נוסד ביוזמתו של נשיא הוועד האולימפי הבינלאומי, חואן אנטוניו סמראנש, ונחנך ב-23 ביוני 1993. הוא שוכן סמוך לחופי ימת ז'נבה, בשכונת אושי, בעיר לוזאן שבשווייץ, בה ממוקמים גם משרדי הוועד האולימפי הבינלאומי.

== פעילות ==
מבנה המוזיאון הוקם בסגנון מודרני, והוא משתרע על פני שטח של 11,000 מ"ר. מוצגת בו תערוכה קבועה המשתרעת על פני שטח של 2,500 מ"ר, ושטח של 900 מ"ר נוספים המוקדש לתערוכות מתחלפות. ביתר שטחו של המבנה שוכנים אודיטוריום, חדרי ישיבות, אולם תלת-ממד המציג 6,000 סרטונים היסטוריים, מסכי צפייה אינטראקטיביים אודות אלופים אולימפיים, חנות, מסעדה ועוד. 

תערוכת הקבע כוללת למעלה מאלף פריטים, והיא מוקדשת, בין היתר, לברון פייר דה קוברטן, מייסדם של המשחקים האולימפיים המודרניים, משחקי הקיץ האולימפיים (בעיקר בעת החדשה, אך גם ביוון העתיקה), משחקי החורף האולימפיים, בולאות ולנומיסמטיקה. לצד מבנה המוזיאון משתרע גן בשטח של 30 דונם שבו מוצגות יצירות אמנות שונות, ובהן פסלים של אוגוסט רודן, ניקי דה סן פאל, ז'אן טינגלי ופרננדו בוטרו.

בשנת 2008 פקדו את המוזיאון למעלה מ-202,000 מבקרים, ונכון לתחילת שנת 2010 ביקרו בו בסך הכל כשלושה מיליון בני אדם מאז היווסדו. בשנת 1995 זכה המוזיאון בתואר "מוזיאון השנה האירופי".

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.olympic.org/en/content/The-Olympic-Museum/Museum-Tour/ סיור מוסרט במוזיאון]

==הערות שוליים==

מוזיאון אולימפי
אולימפי
אולימפי
מוזיאון אולימפי
אולימפי
דגל מנסטר

דגל מנסטר (אנגלית: Flag of Munster) הוא דגלה ההיסטורי של הפרובינציה האירית מנסטר. הדגל הוא דגל צבוע בתכלת או כחול ומוטען במרכזו בשלושה כתרים בצבע זהב.

הדגל הכחול עם שלושת הכתרים תועד לראשונה במאה ה-16 אולם מוטיב שלושת הכתרים קדום בהרבה. שלושת הכתרים מייצגים את שלוש הממלכות אשר הרכיבו את ממלכת מנסטר ההיסטורית: תרמונד, דזמונד ואורמונד.

הדגל משולב בדגל ארבע הפרובינציות ברבע השני (ימני עליון) לשם יצוגה של הפרובינציה כאחת מארבע הפרובינציות ההיסטוריות של אירלנד.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

מנסטר
מנסטר

קטגוריה:מנסטר
סבסטיאן סנסוני

סֵבָּסְטיְאֶן סֶנְסוֹנִי (בצרפתית: Sébastien Sansoni; נולד ב-30 בינואר 1978) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הבלם והקשר האחורי.

את הופעת הבכורה שלו בכדורגל המקצועני ערך סנסוני בקבוצת נשאטל גזמאקס השווייצרית בעונת 1999/2000. הוא זכה בגביע העולם בכדורגל חופים של פיפ"א עם נבחרת צרפת בשנת 2005, כששיחק לצד אריק קאנטונה.

בשנת 2006 הצטרף לקבוצת ויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית, במדיה שיחק שלוש שנים, וב-20 באוגוסט 2009 חתם בקבוצת חימקי מליגת העל הרוסית, אך בתום העונה ירד עמה לליגת המשנה.

ב-4 בינואר 2010 הגיע סנסוני לישראל וחתם בקבוצת מכבי פתח תקווה, במדיה שיחק שנתיים וחצי, ובשנת 2012 עבר לשחק בליגות הנמוכות בצרפת.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:מרסיי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נשאטל גזמאקס
קטגוריה:כדורגלני מרטיג
קטגוריה:כדורגלני שאטורו
קטגוריה:כדורגלני ויטסה ארנהם
קטגוריה:כדורגלני חימקי
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בשווייץ
קטגוריה:ספורטאים צרפתים ביוון
קטגוריה:ספורטאים זרים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בישראל
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1978
דגל קונכט

דגל קונכט (אנגלית: Flag of Connacht) הוא דגלה ההיסטורי של הפרובינציה האירית קונכט. עיצובו הוא חלוקה בניצב של סמלי שני השבטים הגדולים אשר שכנו באזור הפרובינציה: לבן מוטען בחצי עיט לציון שבט או'קונור, וכחול מוטען ביד האוחזת חרב לציון שבט בראון.

הדגל משולב בדגל ארבע הפרובינציות ברבע השלישי (שמאלי תחתון) לשם ייצוגה של הפרובינציה כאחת מארבע הפרובינציות ההיסטוריות של אירלנד.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קונכט
קונכט

קטגוריה:קונכט
שלמה זרקא

הרב שלמה זרקא (? – 1876) היה סופר ומתרגם מחכמי תוניס.

נולד בתוניס לרב שלום זרקא, וגדל בה. בהמשך הוא השתקע באלג'יר ושימש רב בעיר סוק אהראס, לאחר מכן ישב באוראן, משם עבר לקוסטנטין, ולבסוף עבר לגואלמה, שם נפטר בשנת ה'תרל"ו. נקבר באוראן.

היה רבם של מספר רבנים מפורסמים (ביניהם הרב אליהו חי גג') שהרבו לצטט מתורתו בחיבוריהם.

== ספריו ==
* - על דיני שחיטה וטרפה, ובו קונטרס תורת המנהגים- על מנהגי רוב התפוצות בעניינים אלו, נדפס בליוורנו בשנת תרל"ב, 1872.

===ספרים בערבית יהודית ===
ספרים שכתב הרב זרקא יחד עם הרב יהודה דרמון:
*רנה וישועה - שני כרכים, על הגדה של פסח, ליוורנו, תרט"ז. ( , ) תרגום לעברית נעשה על ידי ר' דוד יזרעאל, ירושלים, אוצרות המגרב - מיסודו של מכון בני יששכר, תש"ס.
*שי למורא - פירוש על בראשית, והראן, תרמ"ג, ועל ספר שמות, ליוורנו, תרכ"ד
*מנוחת שלום - חמישה כרכים, על ספר תהלים, תוניס ליוורנו וסוסה, תרל"ה-תרצ"ח. (, , , , )
*יוסף חן, מדרשים, אלג'יר, תרי"ד
*שבחי השלמים - מוקדש למשפחת רוטשילד, משה מונטפיורי ועוד. אלג'יר, תרט"ו

== קישורים חיצוניים ==
* 
* Yossef Charvit. "[http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopedia-of-jews-in-the-islamic-world/zarqa-solomon-SIM_0022560 Zarqa, Solomon]." Encyclopedia of Jews in the Islamic World. Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2014.
* 

קטגוריה:נפטרים ב-1876
קטגוריה:רבנים תוניסאים
קטגוריה:אוראן: רבנים
קטגוריה:פרשני הגדה של פסח
קטגוריה:יוצרים בערבית יהודית
קטגוריה:קונסטנטין: רבנים
קטגוריה:אלג'יר: רבנים