OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
נאקאפיריפירית

מחוז נאקאפיריפירית (באנגלית, בסוואהילי: Nakapiripirit) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור הצפוני במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, נאקאפיריפירית.

== מיקום ==
המחוז גובל במחוז נפק מצפון, במחוז מורוטו מצפון מזרח, במחוז אמודט ממזרח, במחוז קווין מדרום מזרח, במחוז בולמבולי מדרום מערב, במחוז קומי ממערב ובמחוז קאטאווי מצפון מערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא נאקאפיריפירית.

== רקע ==
ילדים משבט הקרמוג'ונג
במקור נחשב המחוז לחלק ממחוז מורוטו. בשנת 2001, התפצל המחוז והפך למחוז עצמאי, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז<ref></ref>. 

רוב תושבי המחוז משתייכים לקבוצה האתנית קרמוג'ונג, ודוברים את שפת הקרמוג'ונג. שפה נוספת המדוברת בפי תושבי המחוז היא פוקוט.

במחוז מספר הרים שגובהם מגיע עד 3,000 מטרים. ההרים גבוהים ביותר הם הר קאדאם, לולקק ונאפאק. המחוז מחולק באופן גס לרצועה יבשה ולרצועה רטובה.
הרצועה היבשה מכסה את תת-הנפות לורו, אמודט, לורגנדווט ויורד לנאבילאטוק, לולחאט ולחלקים של לורגאה. הרצועה הרטובה מכסה בעיקר את מרגלות של הר קאדאם, בעיקר נאקאפיריפירית, נאמאלו, קאקומונגולה, קאריטה. במחוז יורדים בממוצע בין 500 ל-1,500 מ"מ משקעים. 

== כלכלה ==
אחזקת משק-חי וגידול תבואה הם שתי הפעילויות הכלכליות העיקריות במחוז. דורה הוא המוצר העיקרי שמיוצר ברצועה היבשה והתירס הוא התוצר העיקרי של הרצועה הרטובה. יבולים נוספים שגדלים במחוז הם קטניות, אגוז האדמה, שומשום, חמניות, קנה הסוכר ובננות. בשנות ה-2000 התחילו לגדל גם אורז.

== אוכלוסייה ==
קצב גידול האוכלוסייה הוא 4.36% בשנה. כ-95% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים<ref></ref>.
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!אומדן אוכלוסייה
|-
|2014
|88,300
|-
|2020
|113,300
|}

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.ugandatravelguide.com/nakapiripirit-district.html מחוז נאקאפיריפירית], מדריך התיירות של אוגנדה

== הערות שוליים ==

נאקאפיריפירית
מסרשמיט KR175

מסרשמיט KR175 (בגרמנית: Messerschmitt KR175) היא דגם של מכונית מיקרו דו מושבית שצורתה דמוית בועה בעלת שלושה גלגלים שיוצרה על ידי חברת מסרשמיט גרמניה בין השנים 1953–1955.

חברת מסרשמיט פיתחה וייצרה במקור מטוסים ונאלצה להפסיק את הייצור בתום מלחמת העולם השנייה. בניסיון לחדש את פעילותה הסבה את הייצור לתחום הרכב. המכונית הראשונה שייצרה הייתה KR175, מכונית זעירה בממדיה, בעלת מכניקה פשוטה ובסיסית, מיועדת לנהג ולנוסע אחד בלבד אשר יושבים זה מאחורי זה ובעלת הנעה אחורית של הגלגל האחורי היחיד. המכונית צוידה במנוע מקורר אוויר בנפח של 174 סמ"ק שסיפק 9 כוחות סוס, היה חסכוני מאוד בדלק וצרך 3.7 ליטר ל-100 ק"מ. מהירותה המקסימלית של המכונית 80 קמ"ש.

עיצובה הכללי של המכונית הושפע מהצביון של החברה אשר ייצרה כלי טיס. פשטותה הטכנית וממדיה תאמו את דרישות השוק שלאחר המלחמה באירופה בכלל ובגרמניה בפרט. סך הכל יוצרו כ-15,000 מכוניות מדגם זה, אחדות מהן נמכרו בישראל בשנות החמישים. מכוניות אלה מהוות פריט ייחודי לאספנים. המכונית הופיעה בסרטים ברזיל ומשפחת אדמס.

==ראו גם==
* FMR Tg500

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1953
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
קטגוריה:מסרשמיט
ישיבת בני עקיבא נחלים

ישיבת בני עקיבא "נחל יצחק" נחלים היא ישיבה תיכונית שנוסדה בשנת 1955 במושב נחלים הסמוך לפתח תקווה. הישיבה נוסדה על ידי הרב יוסף בא-גד, והיא קרויה על שם הרב יצחק קוסובסקי. בשיאה, היו בישיבה למעלה מ-1,200 תלמידים.

==תולדות הישיבה==
=== הקמת הישיבה ===
הישיבה הוקמה בשנת 1955 ושכנה בבית פרלמוטר שהוקדש לצורך כך על ידי חיה פרלמוטר. הקמת הישיבה הייתה חלק מהרחבת רשת ישיבות בני עקיבא שנעשתה על ידי הרב נריה.

המחזור הראשון של הישיבה הורכב מתלמידים מישיבת כפר-הרא"ה, שנשלחו לשם על ידי הרב נריה. האחראי לניהול הארגוני-לוגיסטי היה יוסף בא-גד והאחראי על החינוך היה הרב אריה ליפשיץ.

==== ניהול הישיבה ====
עם השנים הפך הרב יוסף בא-גד לראש הישיבה, ושימש בתפקיד זה עד לשנת 2004. על אף היותה של הישיבה ישיבת בני עקיבא, ובעלת גוון דתי לאומי, שילב בא-גד בישיבה ר"מים יוצאי הישיבות החרדיות, אולם בהמשך עזבו רוב המורים מהזרם החרדי והוחלפו על ידי מורים מהזרם הדתי לאומי.

בשנות ה-70 עמד הרב יהודה פליקס במשך כארבע שנים בראשות הישיבה. בראשית המאה ה-21 עברה הישיבה משבר כלכלי בעקבות חשד לשחיתות ומעילה בכספי העמותה על ידי הרב בא-גד. משבר זה הביא בסופו של דבר לפיטורי הרב בא-גד וסגירת העמותה. מרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא החליף את העמותה, ובמשך תקופה של כשנה שימש הרב יעקב צ'רבוניץ כראש ישיבה. לאחר מכן מונה הרב שמואל לורנץ, אז ר"מ בישיבת עותניאל, לראשות הישיבה. עם בואו החל הרב לורנץ ברענון סגל ההוראה הוותיק. נכון לשנת 2011 מלמדים בישיבה כ-15 ר"מים צעירים, בעיקר בכיתות הנמוכות, ביניהם "חצר"מים" אברכים המלווים את התלמידים, ואינם ר"מים המלמדים במשרה מלאה. בעבר נמסר בה שיעור קבוע מאת הרב יגאל לרר - אב"ד פתח תקווה ור"מ בישיבת מרכז הרב.

== פעילויות בישיבה ==
בישיבה מגוון פעילויות חינוכיות, לעידוד לימוד תורה, הרחבת אופקים וחינוך גופני.

סמוך ליום ירושלים, מתקיים בישיבה מסע רגלי מן הישיבה לירושלים שאורך כשלושה ימים.

פעילות נוספת המתקיימת בישיבה מדי שנה היא מרוץ לזכרו של יליד המושב רב-סרן דניאל גומז, טייס מסוק בחיל האוויר שנהרג במלחמת לבנון השנייה.

בשנת תשע"ו הפיקה הישיבה כנס שהוקדש למחשבת ישראל. החל משנה זו, הכנס מתקיים מדי שנה.

הישיבה הוציאה ספרים רבים, ביניהם: ש"ס בבלי וירושלמי, רמב"ם, חת"ס (חומש, תהילים וסידור) ועוד.

== פנימייה ==
בישיבה פועלת פנימייה, ובה חמישה מבנים. המדריכים מתגוררים בשטח הישיבה, כמו רוב צוות ההוראה.

== פרויקט M-21 ==
בשנת הלימודים ה'תשע"ט נפתחה בישיבה כיתה רב-גילאית, בה לומדים כ-30 תלמידים מכיתות י'-יב'.

ייחודה של הכיתה - כל תלמיד אינו חייב להיכנס לשיעור בכיתת האם, ויש לו אפשרות ללמוד את אותו החומר בכיתת ה-M-21, לבדו. כך יכולים התלמידים אשר בעלי יכולת לימוד עצמאי להספיק יותר מהר, ויותר טוב את החומר הלימוד ובכך להקדיש זמן לנושאים מעבר למערכת השעות הרגילה.
נכון לתשפ"ב פועלים בישיבה שתי כיתות: כיתת חטיבה לכיתות ז-ט (לפעמים) וכיתת תיכון לכיתות י-יב.

==ראו גם==
* רשימת בוגרי הישיבה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

נחלים
נחלים
ארצות הברית של האיים היוניים

ארצות הברית של האיים היוניים (באנגלית: United States of the Ionian Islands; ביוונית: Ηνωμένον Κράτος των Ιονίων Νήσων; באיטלקית: Stati Uniti delle Isole Ionie) הייתה מדינת חסות של האימפריה הבריטית מ-1815 עד 1864. היא השתרעה בשטחם של האיים היוניים השוכנים כיום בצפון-מערב יוון.

==היסטוריה==
עד שנת 1797 השתייכו האיים היוניים לרפובליקה של ונציה. עם סיום עצמאותה של הרפובליקה הוונציאנית בהסכם קאמפו פורמיו ב-1797, סופחו האיים לצרפת אשר שלטה בהם עד 1799, מועד בו גורשה על ידי כוח צבאי עות'מאני-רוסי. הכוחות הכובשים הקימו באיים את רפובליקת שבעת האיים אשר התקיימה בין 1800 ל-1807. ב-1809 סופחו האיים לפרובינציות הצרפתיות של איליריה, אך באותה שנה השתלטו הבריטים על האיים קפלוניה, קיתירה וזקינתוס. שנה לאחר מכן כבשו הבריטים גם את לפקדה, ולאחר תבוסת נפוליאון בשנת 1815, העניק קונגרס וינה את האיים לאימפריה הבריטית. ב-26 באוגוסט 1817 נחתמה "חוקת מאיטלנד" אשר הקימה מדינה פדרטיבית שהקיפה את שבעת האיים היוניים ואת קיתירה, השייכת כיום למחוז אטיקה:
{| class="wikitable"
|-
! width=100| מדינה
! width=100| בירה
! מספר נציגים בסנאט
|-
! קורפו
| קורפו
| 7
|-
! קפלוניה
| ארגוסטולי
| 7
|-
! קיתירה
| קיתירה
| 1 או 2
|-
! איתקה
| ואתי
| 1 או 2
|-
! פקסי
| גאיוס
| 1 או 2
|-
! לפקדה
| לפקדה
| 4
|-
! זקינתוס
| זקינתוס
| 7
|}
בראש הפדרציה ניצב הנציב הבריטי, שמונה על ידי מלך בריטניה לפי הצעה של ממשלת בריטניה. הסמכות החקיקתית הופקדה בידיו של פרלמנט ובו שני בתים, אספת המחוקקים והסנאט. סופה של המדינה בא לאחר חתימת הסכם לונדון ב-29 במרץ 1864, שמכוחו הועברו האיים לשליטת ממלכת יוון. ב-28 במאי 1864 אושרר ההסכם ויצא אל הפועל.

==ראו גם==
*רפובליקת שבעת האיים

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070930184616/http://www.mfa.gr/NR/rdonlyres/3951EFFE-BE82-4E75-A710-91C7D73CECB7/0/1864_london_treaty.doc נוסח הסכם לונדון מ-1864]

קטגוריה:יוון: העת החדשה
יווניים, ארצות הברית של האיים ה-
קטגוריה:קורפו
יוניים
זמיי

[[ויקטור ואסנצוב, מאבקו של דובריניה ניקיטיץ' בזְמֵיי גוֹרִינִיץ]]
איוואן ביליבין, דובריניה ניקיטיץ' לצד ראשיו הערופים של זמיי גוריניץ
במיתולוגיה הסלאבית, מתארת המילה זְמֵיי (ברוסית: Змей; בצ'כית ובבלארוסית: Zmej) ומקבילותיה, זְ'מִיי (בפולנית: Żmij), זְמִיי או זְמַיי – דרקון. במרבית השפות הסלאביות, מדובר בצורת הזכר של המילה הסלאבית המציינת נחש (המופיעה בדרך כלל בלשון נקבה). במיתולוגיה הרומנית מופיעה דמות דומה, שמקורה בדרקון הסלאבי – זמאו. בפולקלור הפולני והבלארוסי נקרא הדרקון גם סְמוֹק (Smok). על אף שהוא די דומה לדרקונים אירופיים אחרים, לדרקונים הסלאביים מספר מאפיינים ייחודיים.

==בתרבות הסלאבים המזרחיים==
הפולקלור ברוסיה ובאוקראינה מספר על יצור דמוי-דרקון בשם זְמֵיי גוֹרִינִיץ (Змей Горыныч, "נחש/דרקון בן הר"). לדרקון זה שלושה ראשים, צבעו ירוק, הוא מהלך על שתי רגליו האחוריות ובעל טלפיים קדמיות קטנות, ונושף אש. לפי בילינה אחת, נקטל זמיי גוריניץ' בידיו של הגיבור דובריניה ניקיטיץ' (Добрыня Никитич).

דרקונים רוסיים אחרים, דוגמת טוּגַארִין זְמֵייֶבִיץ', נושאים שמות טורקיים, אשר ככל הנראה מסמלים את המונגולים ועמים אחרים מן הערבה האירואסייתית. בהתאם, על סמלהּ של מוסקבה מופיע גאורגיוס הקדוש (המסמל את הנצרות) הקוטל את הדרקון (המסמל את השטן). במבנים פרהיסטוריים אחדים – ובפרט בחומת הנחש, ליד קייב – מופיעים דרקונים כסמל לעמים נוכריים.

לדרקונים רוסיים יש לרוב מספר ראשים, בכפולות של שלוש. אצל כמה מהם גדלים הראשים בחזרה, עד אשר לא נכרתו כל הראשים.

==בתרבות הסלאבים הדרומיים==
בסלובניה דרקון הוא "זְמַיי" (Zmaj), ולצידו יש שימוש לעיתים במילה ארכאית ממקור לא ידוע – "פּוֹזוֹי" (Pozoj). על פי רוב, טבעם של הדרקונים בסלובניה שלילי, והם מופיעים בדרך כלל בהקשר לגאורגיוס הקדוש. בסיפורים עממיים אחרים, שמשערים כי מקורם בתקופה הקדם-נוצרית, מסופר על דרקונים שמנוצחים באופן דומה לסמוק ואוולסקי (הדרקון של ואוול) הפולני – למשל, באמצעות פיתויים למלכודת של גפרית. עם זאת, הדרקונים אינם מזיקים לאדם תמיד; הדוגמה הטובה ביותר לכך היא דרקון ליובליאנה, המגן מתוקף נדיבות ליבו על העיר ליובליאנה, ומופיע בסמלהּ של העיר.

במקדוניה, בקרואטיה, בבולגריה, בבוסניה, בסרביה ובמונטנגרו, שמו של הדרקון הוא "זמַיי", "זמֵיי" או "לַמְיָה" (Lamja). זהו דרקון מרובה ראשים (שלושה, שבעה או תשעה) הנושף אש. בסרבית ובבוסנית הוא מכונה גם "אַזְ'דַיָה" (Aždaja) או "אַזְ'דַהָה" (Aždaha), בהתאמה – שם המזכיר את הדרקון במיתולוגיה הפרסית, "זהאק" (או "זוהאק"; ובמקור: "אַזִ'י דַהַאקָה". על פי האמונה, השדה אַלַה (Ala, בסרבית) או הַאלַה (Hala, בבולגרית) מופיעה מפעם לפעם בדמות דרקון ממין נקבה.

==ראו גם==
*זמאו
*היסטה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דרקונים
קטגוריה:נחשים אגדיים
קטגוריה:מיתולוגיה סלאבית
אה"מ אדינבורו (1811)

אוניית הוד־מלכותו "אדינבורו" (באנגלית: HMS Edinburgh) הייתה אוניית קו מדרגה שלישית בעלת 74 תותחים של הצי המלכותי הבריטי, ונקראה על שם העיר אדינבורו בסקוטלנד.

האונייה הושקה ב-26 בנובמבר 1811 במספנות ברנט, רות'רהיית, לונדון.

היא הייתה חלק מהשייטת הבריטית-אוסטרית-טורקית שפעלה ב-1840 לסילוק מוחמד עלי שליט מצרים מסוריה וארץ ישראל, ולקחה חלק פעיל בהפגזת העיר עכו ב-3 בנובמבר 1840.

בשנת 1846 הוסבה לאוניית קיטור מדחפית. מספר תותחיה הוקטן ל-60 והיא שימשה כאוניית משמר בבסיס הצי המלכותי בדבונפורט עד 1854, ואחר כך הועברה לים הבלטי, ונטלה חלק בהרעשת המבצר הרוסי בומרסונד באלאנד ובכיבושו . ב-1855 שבה מן הים הבלטי, שימשה כאוניית משמר בבסיסי הצי בשירנס ובליית' וב-1866 נמכרה ונגרטה.

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* Mid-Victorian Royal Navy Vessel HMS Edinburgh in: Peter Davis, [http://www.pdavis.nl/ShowShip.php?id=62 William Loney RN - Victorian Naval Surgeon]
</div>

אדינבורו (1811)
קטגוריה:אוניות קו של הצי המלכותי הבריטי
ג'יזה

ג'יזה בהופעה, 2007
גרי גרייס (באנגלית: Gary Grice; נולד ב-22 באוגוסט 1966), הידוע בכינויו ג'יזה (באנגלית: GZA), הוא ראפר אמריקאי המוכר ביותר בזכות הקמת ההרכב וו טאנג קלאן. חוץ מפעילותו בהרכב הוציא עוד חמישה אלבומי סולו.

== ביוגרפיה ==
גרי גרייס נולד ב-22 באוגוסט 1966 בברוקלין, ניו יורק.
גרייס החל להתעניין בהיפ הופ בזכות בני הדודים שלו, רוברט דיגס (ריזה) וראסל ג'ונס (אול דירטי באסטרד). שלושתם הקימו הרכב היפ הופ קטן בשם All In Together Now והחלו להופיע. גרייס הציג עצמו בשם "ג'יניוס" (גאון), דיגס הופיע בשם "דה סיינטיסט" (המדען) וג'ונס הופיע בכינוי "דה פרופסור" (הפרופסור). החבורה הופיע רבות במועדוני היפ הופ ניו יורקים והצליחה להתפרסם במחתרת. הופעות אלה הובילו להחתמתם של גרייס ודיגס בחברת תקליטים גדולה.
בשנת 1990 יצא לאור אלבום הבכורה של דיגס בשם הגאון שנקרא Words from the Genius. האלבום נכשל במכירות וגרייס עזב את חברת התקליטים.

בשנת 1992 הקימו שלושת החברים את הוו טאנג קלאן יחד עם חברים נוספים. בשנת 1993 יצא אלבום הבכורה שלהם Enter the Wu-Tang (36 Chambers). ההצלחה של ההרכב גרמה לג'יזה לחתום בחברת התקליטים גפן רקורדס. בשנת 1995 הוציא ג'יזה את אלבום הסולו השני שלו, Liquid Swords, שהופק ברובו על ידי ריזה.

לאחר השתתפות באלבום השני של הוו טאנג "Wu-Tang Forever" הוציא ג'יזה בשנת 1999 את "Beneath the Surface", אלבום הסולו השלישי שלו.
האלבום נמכר בפחות עותקים מקודמו ומבקרים טענו שההפקה לוקה בחסר, האלבום כולל יותר מדי קטעי מעבר ולא מספיק אורחים.

לאחר כישלון האלבום ג'יזה השתתף באלבומים של וו טאנג קלאן "The W" ו-"Iron Flage".
אלבום הסולו הבא שלו יצא בשנת 2002 ונקרא "Legend of the Liquid Sword". האלבום קיבל תגובות טובות ממבקרים אך נכשל במכירות.
את שנת 2004 הקדיש ג'יזה למסע הופעות לבד ויחד עם וו טאנג קלאן והשתתף בסרט "קפה וסיגריות" יחד עם ריזה.
בשנת 2005 ג'יזה ודיג'יי מאגז (המפיק של סייפרס היל) הוציאו אלבום משותף שנקרא "Grandmasters".

בשנת 2007 הוציא עם דיג'יי מאגס אלבום רמיקסים ל-"Grandmasters" והשתתף באלבום החמישי של הקלאן, "8 Diagrams".
בינואר 2008 אמור היה לצאת אלבום אוסף שלו בשם "Pro Tools", אך לבסוף נדחה מועד צאתו לאוגוסט. בנוסף, הודיע ג'יזה על כוונתו להוציא אלבום משותף עם בנו, יאנג ג'אסטיס.

== דיסקוגרפיה ==
* 1991- Words from the Genius
* 1995- Liquid Swords
* 1999- Beneath the Surface
* 2002- Legend of the Liquid Sword
* 2005- GrandMasters (עם דיג'יי מאגס)
* 2007- GrandMasters Remix Album (עם דיג'יי מאגס)
* 2008- Pro Tools

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20070205170031/http://www.wutang-corp.com/artists/wu-artist.php?id=3 על ג'יזה באתר הוו טאנג קלאן]

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אמני גפן רקורדס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
טאלורגאן השני, מלך הפיקטים

טאלורגאן השני או טאלורגאן מק אואנגוס (באנגלית: Talorgan II, בגאלית סקוטית: Talorgen mac Óengusa - טאלוגאן בנו של אואנגוסה; נפטר ב-782) היה מלך הפיקטים במשך כשנתיים וחצי, משנת 780 ועד מותו.

על פי "דברי ימי אלסטר" כונה טאלורגאן בכינוי "דאב" - "השחור, ונכתביו עליו כי נהרג בקרב שנערך במאונת' בשנת 782. "דברי ימי הפיקטים" מציינים כי מלך שנתיים וחצי אולם לא מציינים את שנת מותו. ככל הנראה טאלורגאן היה בנו של אואנגוס מק פרגוסה. לאחר מותו של טאלורגאן, מלך בנו, דרסט אחריו.

==קישורים חיצוניים== 
* [http://www.ucc.ie/celt/published/G100001A/index.html דברי ימי אלסטר]
* [http://celt.ucc.ie/publishd.html דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך]
* [http://www.mimas.ac.uk/~zzalsaw2/pictish.html דברי ימי הפיקטים]

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי הפיקטים
קטגוריה:נפטרים ב-782
דרסט השמיני, מלך הפיקטים

דרסט השמיני או דרסט בן טאלורגאן (באנגלית: Drest VIII, בגאלית סקוטית: Drest mac Talorgan- טאלוגאן בנו של אואנגוסה; נפטר ב-787) היה מלך הפיקטים במשך כחמש שנים, משנת 782 ועד מותו.

==קישורים חיצוניים== 
* [http://www.ucc.ie/celt/published/G100001A/index.html דברי ימי אלסטר]
* [http://celt.ucc.ie/publishd.html דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך]
* [http://www.mimas.ac.uk/~zzalsaw2/pictish.html דברי ימי הפיקטים]

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי הפיקטים
קטגוריה:נפטרים ב-783
עולים ביחד - באנדליי וודליי

עולים ביחד - באנדליי וודליי (מאמהרית - "ביחד לפסגה") היא עמותה ישראלית שנוסדה בשנת 2006, העוסקת בקידום מנהיגות ומצוינות בתעסוקה לישראלים יוצאי אתיופיה. העמותה מבקשת להתמודד עם שיעור האבטלה הגבוה בקרב אקדמאים יוצאי אתיופיה באמצעות יצירת שכבת מנהיגות מבני הקהילה שתשתלב במשק, תוך יצירת מודל לחיקוי ולתקווה, שינוי תדמית יוצאי הקהילה בחברה הישראלית ויצירת קשרים בינאישיים.

מדי שנה, ולאחר תהליך מיון, מתקבלים לתוכנית שמפעילה העמותה כמה עשרות סטודנטים ואקדמאים מקרב עולי אתיופיה. התוכנית כוללת השתתפות בתוכנית מצוינות בתעסוקה (והעשרה), קידום וליווי למציאת מקום עבודה הולם ומכובד לאקדמאים, חניכה ואימון אישי על ידי איש מקצוע בכיר ומנוסה, ומורה פרטי לשיפור רמת האנגלית המקצועית. בעמותה יש למעלה מ-1000 מתנדבים וקשר לכ-200 מעסיקים.

בראשיתה פעלה התוכנית במסגרת עמותת טבקה, ומאז אוקטובר 2007 היא פועלת כעמותה רשומה ועצמאית. נשיא חבר הנאמנים הוא צבי זיו מנכ"ל בנק הפועלים לשעבר. עד מאי 2014 כיהנה בתפקיד המנכ"לית עו"ד יפעת עובדיה, חברת הנהלת האגודה לזכויות האזרח ולשעבר שותפה במשרד עורכות הדין אורנה לין. הניהול המקצועי של התוכנית מתבצע על ידי אדווה הדר, לשעבר מזכירת קיבוץ שפיים ומנהלת משותפת במכון נפתלי לגרפולוגיה. יפעת עובדיה ואדווה הדר ייסדו את העמותה. החל ממאי 2014 מנהלת את העמותה סיגל קנוטופסקי בוגרת העמותה.

כיום, קרוב ל-6 מתחילת פעילותה, ישנם קרוב ל-500 בוגרים מצטיינים, משולבים במקומות עבודה יוקרתיים, הנמנים כחלק מ "פורום הבוגרים" עצמאי שיוזם ומוביל מנהיגות צעירה כגון: הקמת מאהל מחאה בקיץ 2011 לטובת שינוי יוקר המחיה/ הדירות, יוזמה והובלה של הפגנה לשינוי חברתי נגד הגזענות בקריית מלאכי, שינוי דעה על ידי כתבות באמצי המדיה השונים ועוד. 

בדצמבר 2011 זכתה עולים ביחד כעמותה צעירה ואפקטיבית בתחום מנהיגות וקידום בשילוב תעסוקתי הולם של אקדמאים יוצאי אתיופיה מטעם מידות - ארגון שבודק אפקטיביות ויעילות של עמותות.

== ראו גם ==
* העלייה מאתיופיה
* עמותת טבקה

== קישורים חיצוניים ==
* 

*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגונים למען יהודי אתיופיה
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:ישראל: ארגונים כלכליים
קטגוריה:ארגוני עלייה וקליטה בישראל
קטגוריה:מקבלי אות הנשיא להתנדבות
אופציה אסייתית

אופציות אסייתיות או אופציות ממוצע הן אופציות אקזוטיות תלויות מסלול, אשר מניבות תגמול בתלות בממוצע המחירים של נכס הבסיס, במשך חייה של האופציה.

ככל הנראה השימוש באופציות האסייתיות החל בטוקיו בשנת 1987, כאשר בנקים יפנים החלו להנפיקן על בסיס חוזים עתידיים של נפט גולמי, ומכאן גם נובע שמן. בדרך כלל כלל אופציות אלו מוצעות כחלק ממוצרים המשלבים מספר סוגי נכסים והן נסחרות על פי רוב מעבר לדלפק (Over-the-counter) ולכן אין בנמצא נתונים מסודרים על היקפי המסחר בהן.

התגמול עבור אופציית רכש (Call) אסייתית סטנדרטית הוא ההפרש בין מחיר המימוש של האופציה לממוצע המחירים של נכס הבסיס לאורך חיי האופציה. הממוצע בו משתמשים לצורך חישוב התגמול בגין האופציה עשוי להיות ממוצע אריתמטי או ממוצע גאומטרי. כמו כן המדגם ממנו נגזר הממוצע עשוי להיות רציף או בדיד.

לאופציות אסייתיות מספר מאפיינים אשר עשויים להעניק יתרונות למשקיעים בהם: הן רגישות פחות לתנודתיות של השוק וסטיית התקן שלהן קטנה יותר ולכן הן גם בדרך כלל פחות יקרות מאופציות ונילה מקבילות; כמו כן, סטיית התקן של אופציות אסייתיות קטנה עם הזמן מכיוון שחלק מהממוצע כבר ידוע. הן פחות נתונות למניפולציות בתאריך המימוש (דוגמת בקדייטינג, שימוש במידע פנימי וכו') ובכך יש יתרון משמעותי לכותב האופציה; ויתרונן החשוב ביותר – הן מתאימות לצורכיהם של בתי עסק אשר סוחרים באופן רציף בנכס הבסיס, אשר מעוניינים לגדר את הסיכון שבמסחר זה. כך למשל, חברת תעופה הרוכשת דלק באופן רציף על פני השנה כולה, תוכל לגדר עצמה מפני תנודתיות במחירי הדלק על ידי שימוש באופציה אסייתית על מחיר הדלק. לכן הן מתאימות למשקיעים המנסים לגדר תזרימי מזומנים תקופתיים.

סוג פחות נפוץ של אופציות אסייתיות, המכונות אופציות אסייתיות צפות (Floating Asian), הן אופציות בעלות מחיר מימוש השווה לממוצע מחיר נכס הבסיס. אופציות רכש מסוג זה מניבות תגמול השווה ל- {max{0,S<sub>Ave</sub>-K ואופציות מכר מסוג זה מניבות תגמול השווה ל- {max{0,S<sub>Ave</sub>-ST. אופציות כאלו משמשות לגידור של הסיכון שבמסחר תדיר בנכס הבסיס לאורך זמן מפני מצבים בהם המחיר הסופי של הנכס גדול או קטן יותר מהמחיר הממוצע שלו על פני התקופה הנתונה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אופציות
אנרי דס

אָנְרִי דֶס (בצרפתית: Henri Dès; נולד ב-14 בדצמבר 1940), הוא מן הבולטים שבזמרים, בפזמונאים ובמלחינים לילדים, בשפה הצרפתית, בכל הזמנים ומן הבולטים באמנים השווייצרים.

דס נולד ברנאן, פרוור מערבי של לוזאן שבשווייץ. הוא גדל בשווייץ וצבר ניסיון מקצועי בצרפת. בשנת 1969 הוא זכה בפסטיבל הזמר Sopot International Song Festival דס ייצג את שווייץ באירוויזיון 1970 והגיע למקום הרביעי.

בשנת 1977 יצא לאור תקליטו הראשון, Cache-Cache (מחבואים). עד שנת 2007, דס הוציא עשרים תקליטים נוספים, יצא למסעי הופעות בצרפת, בלגיה, שווייץ וקנדה, הופיע רבות בטלוויזיה והוציא קלטות וידאו. הישגו הבולט הוא ההופעה באולם "אולימפיה", שהוקלטה ויצאה הן כתקליט והן כקלטת וידאו, בשנת 1984. קלטת וידאו אחרת שלו מאגדת את כל סרטי האנימציה שעוצבו לצלילי שיריו. דס הוא גם בעלי ההוצאה לאור המוזיקלית Disques Mary-Josée.

באוכלוסיות שאינן דוברות צרפתית, דס כמעט ואינו מוכר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרים צרפתים
קטגוריה:מלחינים שווייצרים
קטגוריה:זמרי ילדים
קטגוריה:זמרים שווייצרים
קטגוריה:נציגי שווייץ באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1970
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1940
נחלת שבט נפתלי

מפת חלוקת הארץ לשבטים - נחלת שבט נפתלי בחום-בהיר -בצפון-מזרח הארץ

נַחֲלַת שֵׁבֶט נַפְתָּלִי או כפי שהיא מכונה "ארץ נפתלי", מצויה בצפון-מזרח ארץ ישראל. הנחלה עלתה בגורל השישי לאחר נחלת שבט יהודה ונחלאות "בית יוסף". היא השתרעה מהגבול הצפוני של ארץ ישראל - קו חצביה - צידון לאורך נהר הליטני עד לנחל יששכר בדרום, במזרח היא תחומה עם נהר הירדן, ימת החולה וים כנרת ובמערב עם נחלת שבט אשר ונחלת שבט זבולון. סביבת הר תבור היא נקודת המפגש לשלושת השבטים.

==תיאור הנחלה==

ארץ נפתלי נחשבה לחבל ארץ גדול. בתור שכזו היא אחד מהאזורים הנכללים בתיאור הארץ מפי משה כאשר הוא עולה על הר נבו, לפני פטירתו. וכל מתואר בספר דברים: .

בספר יהושע מובא תיאור הנחלה בפירוט: .

במסכת מגילה שבתלמוד הירושלמי זיהו חז"ל את כל הערים הנזכרות בספר יהושע בנחלת שבט נפתלי עם עיירות בנות זמנם, רובן באזור בקעת יבנאל והכנרת.

==מפת נחלת השבט==
נחלת שבט נפתלי

==המגן על צפון הארץ==

יהודה אליצור ויהודה קיל באטלס דעת מקרא מעירים כי השבטים דן, אשר ונפתלי היו כלולים במחנה אחד במסע שבטי ישראל במדבר סיני המתואר בספר במדבר. הם נמנו על "מחנה דן" שהיה "מאסף לכל המחנות" (מקור:י',כ"ה). לימים, שבטים אלו יתנחלו בצפון הארץ, המגן על הארץ. תפקידם זה מסביר את האמור בספר יהושע כי בין ערי נפתלי היו 19 "ערי מבצר". בין השאר, הם סבורים כי ביניהן היו: "בית ענת" המזוהה עם "הינה" דרומית לדמשק "בית שמש", אולי "מג'דל א-שמס" לרגלי הר החרמון שנאמר עליהן בספר שופטים: "נַפְתָּלִי, לֹא-הוֹרִישׁ אֶת יֹשְׁבֵי בֵית שֶׁמֶשׁ וְאֶת יֹשְׁבֵי בֵית-עֲנָת" (מקור: א', ל"ג) וכן שורה ארוכה של ערים ממערב לנהר הירדן ולים כנרת.

נחלת נפתלי סופגת את הפולשים מהצפון, כמו מלך ארם כפי שנאמר בספר דברי הימים "וַיִּשְׁמַע בֶּן-הֲדַד אֶל-הַמֶּלֶךְ אָסָא, וַיִּשְׁלַח אֶת-שָׂרֵי הַחֲיָלִים אֲשֶׁר-לוֹ אֶל-עָרֵי יִשְׂרָאֵל, וַיַּכּוּ אֶת-עִיּוֹן וְאֶת-דָּן, וְאֵת אָבֵל מָיִם; וְאֵת כָּל-מִסְכְּנוֹת, עָרֵי נַפְתָּלִי (מקור: ב', ט"ז, ד'). גם ספר מלכים מספר על אותו פולש מהצפון: "וַיַּךְ אֶת-עִיּוֹן וְאֶת-דָּן, וְאֵת אָבֵל בֵּית-מַעֲכָה; וְאֵת, כָּל-כִּנְרוֹת, עַל, כָּל-אֶרֶץ נַפְתָּלִי (מקור: א', ט"ו, כ').

סופה של התיישבות שבט נפתלי בנחלתו, באה לקיצה על ידי תגלת פלאסר השלישי מלך אשור כפי שמובא בספר מלכים: "בִּימֵי פֶּקַח מֶלֶךְ-יִשְׂרָאֵל, בָּא תִּגְלַת פִּלְאֶסֶר מֶלֶךְ אַשּׁוּר, וַיִּקַּח אֶת-עִיּוֹן וְאֶת-אָבֵל בֵּית-מַעֲכָה וְאֶת-יָנוֹחַ וְאֶת-קֶדֶשׁ וְאֶת-חָצוֹר וְאֶת-הַגִּלְעָד וְאֶת-הַגָּלִילָה, כֹּל אֶרֶץ נַפְתָּלִי; וַיַּגְלֵם, אַשּׁוּרָה (מקור: ב' ט"ו, כ"ט).

==לקריאה נוספת==
* יהודה אליצור ויהודה קיל, אטלס דעת מקרא, הוצאת מוסד הרב קוק, ירושלים 1993
* זכריה קלאי, נחלות שבטי ישראל, מוסד ביאליק ירושלים, 1967

==הערות שוליים==

*
נפתלי, נחלת שבט
קראס (להקה)

קראס (באנגלית: Crass) הייתה להקת פאנק אנרכיסטית שפעלה בשנים 1977–1984. הלהקה נחשבת למייסדת של זרם האנרכו-פאנק. בשנות פעילותיה קידמה הלהקה במילות שיריה ובדרך החיים של חבריה ערכים פוליטיים שונים כמו פמיניזם, אנרכיזם, פציפיזם, פעולה ישירה ו"עשה זאת בעצמך" (DIY - Do It Yourself). המוזיקה של הלהקה התאפיינה בניגון מאוד גס ופשוט ומילים מושקעות על נושאים פוליטיים נרחבים.

==דיסקוגרפיה==
<div style="direction: ltr;">
* The Feeding Of The 5000 (1978)
* Stations Of The Crass (1979)
* Penis Envy (1981)
* Christ - The Album (1982)
* Yes Sir, I Will (1983)
* Acts Of Love (1984)
* Best Before 1984 (1986) - אוסף סינגלים
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:להקות בריטיות
קטגוריה:להקות פאנק (Punk)
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1977
שי קרמר

"מסגד סורי הרוס, הרי הגולן" (2007). באדיבות גלריה ג'ולי מ.
גשר, אתר אימונים בריטי, ירדני וישראלי" (2008). באדיבות גלריה ג'ולי מ.

שי קרמר (נולד ב-1974, ישראל) הוא צלם ישראלי המתגורר בארצות הברית.

==ביוגרפיה==
בין השנים 2003–2005 למד צילום בבית הספר "קמרה אובסקורה" והמשיך ללימודי תואר שני בבית הספר לאמנות ויזואלית (School of Visual Arts, New York) בניו יורק. מאז סיום לימודיו הוא מתגורר בארצות הברית עם אשתו וילדיו.
יצירתו של קרמר עוסקת בנוף הישראלי ובהשפעת הסכסוך הישראלי-ערבי עליו. תצלומיו מתעדים אתרי קרבות, אנדרטאות ואתרי אימונים צבאיים בישראל. ספר מתצלומיו - "Infected Landscape" המתעד אתרים מסוג זה יצא בשנת 2008. 

תצלומיו של קרמר נמצאים באוספים שונים ביניהם אוסף מוזיאון המטרופוליטן, אוסף מוזיאון ישראל, אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות ועוד. 

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.shaikremer.com/ SHAI KREMER] - אתר הבית של שי קרמר (באנגלית).
* [http://www.juliem.com/?CategoryID=221&ArticleID=222 שי קרמר], באתר גלריה ג'ולי מ. (באנגלית)
* 

קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:בוגרי קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
ספאו (אמסטרדם)

כיכר ספאו, בשנת 2008. מימין הכניסה לחצר ה[[בחיינהוף.]]
כיכר ספאו
ספאו (בהולנדית: Spui) הוא שמה של כיכר במרכז אמסטרדם שבהולנד. עד שנת 1420 היה אזור ספאו אגם שהיווה את הקצה הדרומי של העיר. בשנה זו הורחבה העיר עת נחפרה תעלת סינגל כחפיר המקיף את העיר. אגם ספאו מולא בשנת 1882 והפך לכיכר. בשנת 1996 שופצה הכיכר והפכה בעיקרה למדרחוב.

בכיכר נערך מדי יום שישי יריד ספרים, וסביבה חנויות ספרים רבות. מדי יום ראשון נערך בשוק יריד אמנים.

== מבנים בעלי חשיבות==
במרכז הכיכר ניצב הפסל "היקר הקטן" (בהולנדית: Het Lieverdje) המסמל את ילדי העיר אמסטרדם. כמו כן בסמוך לכיכר נמצאת חצר הבחיינהוף מימי הביניים וכן ממוקם בכיכר המאחדנהאוס (Maagdenhuis) - בניין הנהלת אוניברסיטת אמסטרדם. מעברה השני של תעלת סינגל ניצבת הכנסייה הלותרנית הישנה, שנבנתה בין השנים 1632–1633.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20131013231201/http://tripi.co.il/Show.action?item=4957042 הכיכר באתר טריפי]

<gallery>
קובץ:Lieverdje_Amsterdam.jpg|פסל "היקר הקטן"
קובץ:Spui_helios.jpg|בניין הליוס
</gallery>

קטגוריה:אמסטרדם: כיכרות
חידאתו

לוח חידאתו ובו תחילת הפתרון
לוח חידאתו פתור
חידאתו (באנגלית: Hidato) היא חידה, בה יש למלא על לוח משובץ את המספרים החסרים. החידה הומצאה על ידי ד"ר גיורא בנדק, מתמטיקאי ישראלי.

על לוח החידה מסומנים בעיגול שני מספרים, הקטן ביותר והגדול ביותר שיופיעו עליו. כן מופיעים על הלוח מספרים נוספים, שמהווים חלק מהפתרון, ומבטיחים שלחידה פתרון יחיד. על פותר החידה לשבץ מספרים נוספים על הלוח, כך שתיווצר שרשרת של מספרים עוקבים. שני מספרים הם 'מספרים סמוכים בשרשרת', כאשר הם נמצאים על הלוח זה לצד זה, אנכית, אופקית או באלכסון. קיימת גם גרסה נוספת של המשחק שבה האריחים הם משושים משוכללים (במקום ריבועים), כך ששני מספרים הם 'מספרים סמוכים בשרשרת' כאשר הם חולקים צלע משותפת. 

לחידאתו חמישה שלבים, מהקל ביותר שמוגדר ככוכב, לרמה הגבוהה ביותר שמסומנת על ידי חמישה כוכבים. כל כוכב מייצג רמה.

המשחק הומצא על ידי המתמטיקאי הישראלי ד"ר גיורא בנדק מקבוצת דובי צעצועים ומשחקים. ד"ר בנדק המציא ופיתח משחקים נוספים כמו: Lights-Out, Nim-X ו-I-top.

את המשחק ניתן לשחק גם באתרי משחקים פופולריים כגון shockwave.com. כמו כן המשחק מודפס במספר עיתונים יומיים עתירי תפוצה בעולם כמו ה-Daily Mail. בישראל חידאתו מודפס בעיתון ידיעות אחרונות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hidato.co.il/ האתר הרשמי של חידאתו בישראל]
* [http://www.hidato.com/ Hidato official web site]
* [http://www.shockwave.com/gamelanding/hidato.jsp Play Hidato online]
*[https://www.nearly42.org/cstheory/hidato-is-np-complete/ Hidato is NP Complete]

קטגוריה:תשבצי מספרים
קטגוריה:ישראל: המצאות
מאסינדי

מחוז מאסינדי (באנגלית, בסוואהילי: Masindi) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המערבי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, מאסדיני.

== מיקום ==
המחוז גובל במחוז ניויה מצפון, במחוז קיריאנדונגו ממזרח, במחוז נאקאסאקה מדרום מזרח, במחוז קיאנקוואנזי מדרום, במחוז הוימה מדרום מערב ובמחוז בוליסה מצפון מערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא מאסדיני.

המחוז הקום בשנת 1976, ובהמשך התפצלו ממנו המחוזות קיריאנדונגו ובוליסה.

== אתרים תיירותיים ==
=== הפארק הלאומי מרצ'יסון פולס ===

הפארק הלאומי מרצ'יסון פולס הוקם כשמורת ציד, ובהמשך נהפך לפארק לאומי. בפארק חיים מאות זנים של עופות ויונקים, ובהם פילים, תאואים, אריות, נמרים, היפופוטמים, ג'ירפים, אנטילופות, קובוסים שחורי-רגל, בובאלים אייליים, אוריבים וקובוסי מים, חזירי יבלות, בבוני זית, קולובוסים, פרשים אדומים, שימפנזים, מנעלנים, אנפות גוליית, עגורי כתר לבן-לחיים, אנפיות סוף, יקאנות אפריקניות, חרטומנים, קלאואים קרקעיים, טוראקיים, אורגיים, פרפורים עקודים ושלדגים ענקים.

בשנות ה-70, בתקופתו של אידי אמין כראש ממשלת אוגנדה, נפגעה קשות אוכלוסיית בעלי החיים בפארק, כתוצאה מציד בלתי-חוקי, וב-1983 נכחדו הקרנפיים. לאחר תום שלטונו של אמין החלו הרשויות לאכוף את איסור הציד, ואוכלוסיית בעלי החיים התאוששה.

=== מפלי מרצ'יסון ===

מפלי מרצ'יסון הם מפלים גדולים על הנילוס, הנמצאים בפארק הלאומי מרצ'יסון פולס, הקרוי על שמם. בראש המפלים, הנילוס מוצא את דרכו החוצה דרך פרצה ברוחב 7 מטרים. הנהר נשפך אל בסיס המפלים בהפרש גובה של 43 מטרים דרך שלושה אשדים נפרדים, וממשיך בזרימתו מערבה אל אגם אלברט. במפלים זורמים כ-300 מטרים מעוקבים של מים מדי שנייה. בבסיס המפלים מתקהלים תנינים רבים.

== מזג אוויר ==
כמות הגשם השנתית היורדת במחוז היא 1200 מ"מ. והיא מתפרשת לשתי עונות, שמגיעות לשיאן בחודשים מרץ עד מאי ואוגוסט עד נובמבר.

== כלכלה ==
ענף הכלכלה המרכזי של תושבי המחוז הוא חקלאות, כאשר הגידולים הנפוצים במחוז הם דוחן, דורה, חמניות, שומשום, בטטה, תפוח אדמה, קסאווה, תירס, כותנה, קפה, טבק, כרוב, עגבנייה, בצל, סויה, בננה ואפונה. ענפים כלכליים נוספים הם דיג, דבוראות, תיירות וגידול בעלי חיים.

== אוכלוסייה ==
המחוז נחשב מגוון מבחינה אתנית, וחיים בו 55 שבטים שונים. השבטים הגדולים במחוז הם באניורו ובאגונגו שמהווים 60% מהאוכלוסייה. שבטים נוספים שקיימים במחוז הם אלור, ז'ונם, ארינגה ובארולי. בנוסף לגיוון האתנני במחוז, תושבים רבים במחוז היגרו אליו ממדינות שונות וביניהן רואנדה, קניה, דרום סודאן והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. משק בית ממוצע במחוז מורכב מ-4.86 נפשות. מספר זה נמוך מהממוצע הארצי שעומד על 5.2 נפשות. כ-95% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים<ref></ref>.

קצב גידול האוכלוסייה הוא 2.72% בשנה<ref></ref>.
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!אומדן אוכלוסייה
|-
|1991
|129,700
|-
|2002
|208,400
|-
|2014
|291,100
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

מאסינדי
Bring Ya to the Brink

Bring Ya to the Brink הוא אלבומה של הזמרת האמריקאית ואייקון הפופ סינדי לאופר.
לכבוד כתיבת האלבום, לאופר נסעה לשוודיה ואנגליה והתחברה עם מיטב מפיקי הדאנס בעולם.
== הפקה ==
השיר "Set Your Heart" יצא כפרומו ביפן, וזכה להצלחה כאשר מוקם במקום ה-4 במצעד טוקיו ו-11 בבילבורד יפן והופיע בפרסומת לטויוטה.

הסינגל השני מהאלבום הוא "Same Ol' Story" אשר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.
השיר כולל את המילה "Fucking", אך הוא הושמט משם השיר.

גם הסינגל השלישי, "Into the Nightlife", שלו גם מלווה קליפ אשר צולם במועדון בניו יורק, הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.

ברדיו 92.7FM בסן פרנסיסקו דיווחו שהסינגל הרביעי מהאלבום יהיה השיר "Echo", אשר אהוב ביותר על ידי המעריצים, אך הוא בחיים לא יצא וקידום האלבום הופסק על ידי חברת התקליטים של לאופר.

האלבום היה מועמד לפרס גראמי בתור אלבום הדאנס הטוב ביותר לשנת 2009.

== רשימת רצועות ==
# "High and Mighty"
# "Into the Nightlife"
# "Rockin' Chair"
# "Echo"
# "Lyfe"
# "Same Ol' Story"
# "Raging Storm"
# "Lay Me Down"
# "Give It Up"
# "Set Your Heart"
# "Grab A Hold"
# "Rain on Me"

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 2008
קטגוריה:אלבומי סינדי לאופר
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת אפיק רקורדס
טבק הרחה

סוגים שונים של טבק הרחה
"יהודים מריחים טבק" - ציורו של עמנואל סלומון פרידברג מירובסקי (1829–1908), בן העיר [[פראג]]
טבק הרחה הוא סוג של טבק הנצרך ללא הבערתו. קיימים מספר סוגים של טבק הרחה, אולם בדרך כלל הכוונה היא לטבק המעובד לאבקה יבשה הנשאפת לחלל האף.

==היסטוריה==
עמים ילידים בברזיל היו הראשונים אשר השתמשו בטבק טחון להרחה. הם נהגו לעבד את הטבק בעלי ומכתש עשויים עץ. את הטבק המעובד אחסנו בכלים אטומים עשויים עצמות. שימוש בטבק הרחה בקרב בני הטאינו נצפה על ידי נזיר פרנציסקני, האב ראמון פאנה, שהשתתף במסעו השני של קולומבוס לעולם החדש בשנת 1493. בשובו לאירופה הביא עמו האב ראמון טבק הרחה.

במאה ה-16 החזיקו סוחרים ספרדים במונופול על הסחר בטבק הרחה, לאחר שמפעלים ראשונים ליצורו קמו בעיר סביליה. יצור טבק להרחה בעיר סביליה נמשך לאורך מאות שנים ובמאה ה-18 הוקם בית החרושת המלכותי לטבק (בספרדית: Real Fábrica de Tabacos) מחוץ לחומות העיר, אשר היה הבניין השני בגודלו בספרד בעת שהוקם. בבניין התקיים יצור טבק להרחה ואף התנהלו מכירות פומביות של טבק. בשנת 1561 תיאר שגריר צרפת לפורטוגל, ז'אן ניקו, את תכונותיו הרפואיות של טבק להרחה כמרפא לכאבי ראש. לניקו מיוחסת הבאת טבק להרחה לטיפול בכאבי הראש הבלתי פוסקים מהם סבלה קטרינה דה מדיצ'י. דה מדיצ'י התרשמה כל כך מתכונותיו של הטבק להרחה עד שהחליטה כי מאותה עת יקרא בשם תבלין המלכה (Herba Regina), עובדה שסייעה להפצתו של הטבק באצולת צרפת.

==סוגים==
* טבק הרחה יבש (לעיתים: "אירופי") – מבושם בדרך כלל בריחות שונים, או שהוספו לו חומרי טעם והוא נועד לשאיפה בנחירי האף. ריחות אופייניים לטבק הרחה יבש הם מגוון ריחות פרחים, מנטול, פירות שונים, או מגוון תבלינים.
* טבק הרחה לח (בארצות צפון אמריקה מכונה "טבק אמריקני" (באנגלית: American Snuff) – טבק שנהוג למורחו על החניכיים ואינו מיועד לשאיפה באף. קיימים שני סוגים עיקריים לטבק הלח, "מתקתק" ו"מלוח". כל אחד מן הסוגים מיוצר במגוון טעמים. טבק הרחה לח שונה מטבק לעיסה. מכירת טבק הרחה לח (להבדיל מטבק לעיסה, או סיגריות) אסורה בכל מדינות האיחוד האירופי, למעט שוודיה.

יהודים רבים נוהגים להריח טבק מקופסאות מתכת לאחר התפילה בשבת ולכבד מתפללים מקופסת הטבק האישית. לטבק נהגו לקרוא בטורקיה ״ברנוטי״, בתימן- ״בורדגאן״, בעיראק- "טטן" ובמזרח אירופה - "שמעק טבק" (טבק הרחה).

==ראו גם==
* תיבת ההרחה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טבק
קטגוריה:אבקות
לב כלב

לב כלב (ברוסית: Собачье сердце) היא נובלה סאטירית עם אלמנטים של מדע בדיוני מאת מיכאיל בולגקוב, אשר נכתבה בשנת 1925. נושא הסאטירה הוא האדם הסובייטי החדש.
==עלילת הספר==
הסיפור מציג כלב תועה ושמו שריק (כינוי נפוץ בשפה הרוסית לכלבים), אשר עובר ניתוח חדשני שבעקבותיו הוא לובש בהדרגה צורה אנושית של איש פרולטריון מרושל. דמות ראשית נוספת בסיפור הוא פרופסור פיליפ פיליפוביץ' פראוברז'נסקי, רופא אשר משתיל בלוטת יותרת המוח ואשכים לתוך גופו של שריק כחלק מניסוי.

בחלוף הזמן הופך שריק בהדרגה להיות אנושי, בוחר לעצמו את השם פוליגרף פוליגרפוביץ' שריקוב, בונה לעצמו קריירה ב"מחלקת הניקיון של מוסקבה האחראית לסילוק המשוטטים-על-ארבע ברחובות (חתולים, וכדומה)", והופך את החיים בביתו של הפרופסור לחלום בלהות, עד שמחליט אותו פרופסור להחזיר את המצב לקדמותו.

הסיפור הפך למפורסם ברוסיה, ידוע ומדובר בקרב ילדי בית-ספר ועד פוליטיקאים. הסיפור הוסרט הן בשפה הרוסית והן בגרסה איטלקית, הועלה כמחזה וכאופרה בשפה האנגלית, וגרם לפולמוס ביקורתי תוסס. בשנת 2003, עיבדו וביימו עידית הרמן ודמיטרי טולפנוב את הספר למחזה בעברית בתיאטרון קליפה.

==נושאים==
השמות בעלי חשיבות ברורה בסיפור. השם פראוברז'נסקי נגזר מהמילה הרוסית Преображение (פראוברז'נייה) שפירושה "שיפור צורה". שריק (Шарик) הוא שם נפוץ לכלבים ברוסיה. השם ושם המשפחה "פוליגרף פוליגרפוביץ'" הוא תרגום גס ל"רוטגרוורה (טכניקת הדפסה), בנו של רוטגרוורה" ומהווה הד למסורת ההבל של השמות הכפולים בספרות הרוסית ששורשיה בגיבורו של גוגול אקאקי אקאקיאביץ' בסיפורו "האדרת". השם הוא גם סאטירה על מוסכמות חדשות לגבי נתינת שמות בברית המועצות המוקדמת. אף על פי כן, נבחר השם על פי המסורת הרוסית הישנה, של "היוועצות בלוח השנה", כאשר יום שמו של פוליגרף הוא 4 במרץ.

השם של תורם האיברים השיכור הוא צ'וגונקין (Чугун ,"צ'וגון" משמעו ברזל יציקה) שיכול לקבל משמעות פארודית על השם של סטלין (Сталь "סטאל" פלדה ברוסית). 

האבטיפוס בחיים האמיתיים שהיווה השראה לדמותו של פרופסור פראוברז'נסקי הוא קרוב לוודאי המנתח הרוסי-צרפתי סרג' וורונוף שהיה נודע בניסוייו לבצע השתלות אשכים ובלוטות התריס של חיות בבני אדם.

לסיפור קיימות אנלוגיות עם דוקטור פאוסטוס, פרנקנשטיין, והאי של ד"ר מורו. הוא יצא לאור בברית המועצות בשנת 1987, יותר משישים שנה לאחר השלמתו, אולם היה מוכר לקוראים רוסים דרך סאמיזדאט.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרות סובייטית
קטגוריה:ספרים רוסיים
יוהאן פון דר שולנבורג

פסל לכבודו בעיר קורפו
יוהאן מתיאס פון דר שולנבורג (גרמנית Johann Matthias von der Schulenburg; 7 באוגוסט 1661 באמדן ליד מגדבורג – 14 במרץ 1747 בוורונה), היה אציל ואיש צבא ממוצא פרוסי, ששירת במספר צבאות במאה ה-18, ולאחר מכן פרש והתגורר בוונציה, מקום בו עסק באיסוף יצירות אומנות.

פון דר שוולנברג שירת בצבא דוכסות בראונשוויג-לינבורג (Herzogtum Braunschweig-Lüneburg) ונלחם כנגד הצבא העות'מאני בשנים 1687-1688. ב-1699 היה לקצין בכיר בצבאו של ויקטור אמדאוס השני (Vittorio Amedeo II), עת האחרון היה עדיין דוכס סבויה. ב-1701 נפצע, אך שנה לאחר מכן הצטרף לצבא סקסוניה ונלחם במלחמה הצפונית הגדולה. ב-1707 שב למערב אירופה, הצטרף לצבאו של הנסיך אויגן מסבויה ונלחם במלחמת הירושה הספרדית. לאחר מכן גויס לצבא הרפובליקה של ונציה, וארגן בהצלחה את הגנתה של העיר קורפו, עת העות'מאנים שמו עליה מצור ב-1716. אנטוניו ויוואלדי חיבר מאוחר יותר את האופרה ג'ודיטה טריאומפאנס (Juditha triumphans) לזכר הניצחון. לאחר מכן המשיך פון דר שולנבורג ועסק בהשלמת ביצוריה של קורפו במשך שנתיים, וב-1718 עקר לוונציה, והיה לאספן יצירות אומנות. הוא ציווה כי אוסף יצירות האומנות שלו יישאר בחטיבה אחת, אך לאחר מותו צוואתו לא כובדה והאוסף נמכר לרוכשים שונים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנשי צבא פרוסים
קטגוריה:קורפו
קטגוריה:אנשי צבא האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:מרשלים
קטגוריה:ילידי 1661
קטגוריה:נפטרים ב-1747
ספירידון הקדוש

ספירידון הקדוש (ביוונית: Άγιος Σπυρίδωνας, ספירידונס; 270 בערך – 348) הוא קדוש נוצרי יליד קפריסין, המקובל בנצרות המזרחית והמערבית. הוא נולד בעיר אסיה שבקפריסין והיה רועה שלא זכה לחינוך רשמי. הוא נישא ונולדה לו בת, ועם מות אשתו הוא הצטרף למנזר. הוא היה לבישוף בעיר טרמטוסיה ליד פאפוס, והיה ממתנגדי המינות האריאנית. הוא השתתף בוועידת ניקיאה בשנת 325. לאחר הוועידה שב לקפריסין, ושם מת בגיל 78 לערך. 

כנסיית ספירידון הקדוש בעיר קורפו
עם הכיבוש הערבי של קפריסין, הוצאה גופתו של הקדוש מקברה ונלקחה לקונסטנטינופול. לפי המסורת הייתה הגופה שלמה ומהקבר עלה ניחוח של ריחן, "הצמח המלכותי" (ביוונית Βασιλικός - "בסיליקוס" המקורב למילה "מלך" "βασιλεύς" - "בסילאוס"). שתי העובדות האלה נתפסו כאישור אלוהי לקדושתו של ספירידון. עם כיבוש קונסטנטינופול ב-1453, נלקחו שרידי הגופה על ידי הנזיר קאלוחרטיס (Καλοχαιρέτης) לקורפו שביוון, והם שמורים בכנסייה הקרויה על שמו. השרידים מונחים בתיבת כסף שיוצרה בווינה במאה ה-19. עם זאת, ידו הימנית של הקדוש שמורה ברומא. 

ספירידון הוא הקדוש המגן של הקדרים ושל האי קורפו, בו הוא מכונה באופן רשמי "ספירידון הקדוש מגן העיר" (Αγιος Σπυρίδων ο πολιούχος). בין היתר, מיוחס לו גירוש הרעב מהאי ב-1550 וגירוש הדבר ב-1630 ושוב ב-1673. בטרם עזבה המחלה את המקום, היא שרטה את אחד מביצורי המצודה העתיקה בקורפו, ושריטה במבנה משמשת לפי המאמינים כראיה למסורת זו. עוד מיוחסת לקדוש הצלת העיר מהמצור העות'מאני ב-1716. לפי מסורת זו נגלה הקדוש לחיילים טורקים כשהוא אוחז בלפיד בוער, וזרע בקרבם אימה. התיבה ובה שרידי הקדוש נישאת בתהלוכה במספר אירועים במשך השנה המנציחים את הניסים שעשה: יום ראשון של הדקלים, יום שבת שלפני הפסחא, יום ראשון הראשון בחודש נובמבר וב-11 באוגוסט.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20050526102418/http://www.terrakerkyra.gr/history/en/pisti/ אודות ספירידון הקדוש באתר Terra Kerkyra]
* [http://ocafs.oca.org/FeastSaintsViewer.asp?SID=4&ID=1&FSID=103526 ספירידון הקדוש באתר הכנסייה האורתודוקסית של אמריקה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קורפו
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:נפטרים ב-348
יוליוס פרליס

יוליוס פרליס (בגרמנית: Julius Perlis; 19 בינואר 1880, ביאליסטוק – 11 בספטמבר 1913, אנסטל) היה שחמטאי יהודי-פולני-אוסטרי.

== ביוגרפיה ==
בתחילת דרכו השחמטאית שיחק פרליס בווינה, שם ניצח בתחרות בשנת 1901. בשנת 1903 הגיע למקום השני, אחרי מיכאל צ'יגורין ובשנת 1904 ניצח בתחרות וינה. באותה שנה הגיע למקום השלישי בתחרות אחרת בווינה (תחרות גמביט, המנצח: קרל שלכטר). בשנת 1905 חלק מקום 4-6 בתחרות אמנים בברמן (דרג ב'). בשנת 1906 הגיע למקום התשיעי בתחרות אוסטנדה (ניצח: קרל שלכטר) והגיע למקום השלישי בתחרות וינה. בשנת 1907 חלק מקום 7-8 בתחרות וינה (ניצח: ז'ק מיזס) ובאותה שנה הביע למקום ה-16 באוסטנדה. 

בשנת 1908 חלק מקום 7-8 בתחרות וינה. בשנת 1909 הגיע למקום השביעי בתחרות סנקט פטרסבורג (ניצחו: עמנואל לסקר ועקיבא רובינשטיין). באותה שנה הגיע למקום השלישי בתחרות וינה (ניצח: ריכרד רטי ). בתחרות וינה של סוף השנה הגיע למקום השלישי. בשנת 1911 הגיע למקום ה-13 בתחרות קרלסבד (ניצח: ריצ'רד טייכמן ). בשנת 1912 הגיע למקום החמישי בתחרות סן סבסטיאן (ניצח: עקיבא רובינשטיין) וחלק מקום 3-4 בתחרות וינה (ניצח: קרל שלכטר). בשנת 1913 הגיע למקום החמישי בתחרות וינה (ניצח: רודולף שפילמן). 
 
הקריירה שלו נגדעה עקב תאונת טיפוס הרים באלפים, בשנת 1913.

== משחקי שחמט מפורסמים ==
*[http://www.chessgames.com/perl/chessgame?gid=1076052 גזה מרוצ'י - יוליוס פרליס וינה 1904]
*[http://www.chessgames.com/perl/chessgame?gid=1003226 רודולף שפילמן - יוליוס פרליס ברמן 1905]
*[http://www.chessgames.com/perl/chessgame?gid=1094725 יוליוס פרליס - פרנק גיימס, וינה 1908]
*[http://www.chessgames.com/perl/chessgame?gid=1151940 יוליוס פרליס - אז'ן זנוסקו-בורובסקי, סנקט פטרסבורג 1909]

== קישורים חיצוניים ==

* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/PlayerProfile.asp?Params=199510SSSSS3S099881000000141000000000023810100 מידע כללי]

קטגוריה:שחמטאים יהודים פולנים
קטגוריה:שחמטאים אוסטרים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1913
משולש (כלי נגינה)

משולש או שָׁלִישׁ הוא כלי נגינה אידיופוני, ממשפחת כלי ההקשה. המשולש הוא פיסת מתכת, לרוב פלדה, המעוצבת בצורת משולש עליה מקישים בפיסת מתכת נוספת. יש הקוראים לכלי זה גם בשם "שליש" על שם כלי נגינה קדום, אך אין לדעת אם היה זה כלי זה, או כלי בעל שלושה מיתרים. בצורתו הנוכחית הכלי מוכר מאנגליה מסביבת המאה ה-16.
משולש

== היסטוריה ==
קולות של נגינה במשולשאיקונוגרפיה היא המקור העיקרי למידע על ההיסטוריה של המשולש, ומספקת תובנה לגבי ההקשר המוזיקלי והחברתי שבו הכלי התפתח<ref></ref>. חוקרים רבים מאמינים שהמשולש הוא צאצא ישיר של הסיסטרום, כלי נגינה מצרי קדום. חוקרים אחרים מתייחסים למשולש כ"בעל ברית" עם הסיסטרום לאורך ההיסטוריה, אך לא צאצא ישיר. נהוג לחשוב שאם המשולש היה צאצא ישיר, אי שם בהיסטוריה אפשר היה לצפות למצוא קשר ישיר בין הסיסטרום למשולש המודרני - "חוליה חסרה" המראה את התפתחות הסיסטרום למשולש. עם זאת, קשר ישיר אינו ידוע. כמו הסיסטרום, המשולש, כפי שניתן לראות באיקונוגרפיה, מקורו בהקשרים דתיים. עד היום משמש המשולש ככלי ליטורגי בטקסים של הכנסייה הקופטית שבסיסה במצרים ושל הכנסייה הסורית-מלברית שבסיסה בקרלה, הודו<ref></ref>. במאה ה-14, תיאורים מוקדמים של המשולש צצים מתוך האיקונוגרפיה הנוצרית המערבית. מאותו זמן ואילך, המשולש נראה באיקונוגרפיה לאורך מאות שנים, במגוון גדלים, ולעיתים עם טבעות מצלצלות תלויות מצדו. משולשים מתוארים כבעלי פינה פתוחה כשהקצוות אינם נוגעים, וגם כבעלי פינות סגורות לחלוטין; הצדדים לפעמים מעוקלים מעט. משולשים מסוימים נראים גם בצורות שאינן ממש משולשות, כמו טרפזים וצורות אחרות. השימוש הראשון הידוע במונח הכתוב "משולש" מתרחש ברשימת מלאי של כלי הנגינה שבבעלות הקאפלה בוירטמברג, גרמניה.הרשימה נערכה על ידי בלדווין הויול בשנת 1589, למעלה ממאתיים שנה לאחר הופעתו האיקונוגרפית של המשולש במאה הארבע-עשרה. בסביבות המאה השמונה עשרה החל השימוש במשולש להתרחב. צלילו החל להביא לקונוטציות ואסוציאציות מוזיקליות חדשות. בהשפעת שגרירות, דיפלומטיה, אופנה טורקית באירופה, והצלילים החדשים של הלהקות הצבאיות שלהם, החלו מלחיני אופרה ותזמורת אירופאים לשלב את המשולש כאמצעי לחקות את צלילי המהטרן (התזמורת הצבאית העות'מאנית) - הצלילים המתכתיים של הזיל והסבגן, כלי נגינה טורקיים מסורתיים, בשילוב עם הדופק הקצבי של כלי ההקשה העות'מאניים. לעיתים קרובות לא נכתבו תווים למשולש כלל, וביצוע הנגינה בוצע לפי שמיעה בלבד. כאשר חלק מוזיקלי נכתב בתווים, הוא היה כמעט תמיד בצליל שמיניות ושש-עשריות רפפטטיבי. בתחילת המאה התשע-עשרה, מלחינים מהתקופה הרומנטית החלו לחקור את התכונות של המשולש. ניתנה העדפה לצליל ארוך ומתמשך שרק משולשים ללא טבעות יכולים לספק. לפיכך, הטבעות המצלצלות הקשורות למשולש במשך חמש מאות שנים לפני כן, יצאו מכלל שימוש.

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי הקשה
ליהמן ברדרס

עמנואל (מנדל) ליהמן
ליהמן ברדרס בע"מ (באנגלית Lehman Brothers Inc.) הייתה חברת שירותים פיננסיים אמריקאית רב-לאומית. לפני קריסתה במהלך המשבר הפיננסי-הנדל"ני האמריקאי בשנת 2008, הייתה ליהמן ברדרס בנק ההשקעות הרביעי בגודלו בארצות הברית (אחרי גולדמן זקס, מורגן סטנלי, ומריל לינץ').

ליהמן ברדרס הייתה פירמה פעילה במשך כ-158 שנה, משנת 1850 ועד לפשיטת הרגל שלה בשנת 2008.

== היסטוריה ==
החברה נוסדה בשנת 1850 בידי שלושה אחים יהודים-אמריקאים ילידי גרמניה: הנרי (חיים) ליהמן (1822–1855), עמנואל (מנדל) ליהמן (1827–1907) ומאייר ליהמן (1830–1897).

החברה עסקה בבנקאות השקעות ופיננסים. בשנת 1870 הייתה החברה שותפה בייסוד "בורסת הכותנה של ניו יורק".

השותף המנהל של החברה בין השנים 1901 ו-1925 היה פיליפ ליהמן (1861–1947), בנו של עמנואל (מנדל) ליהמן.

בין השנים 1925 ו-1969 ניהל את החברה רוברט ליהמן (1891–1969), בנו של פיליפ.

ב-1984, מוזגה החברה עם חברת אמריקן אקספרס, ובשנת 1988 מוזגה גם עם חברת "E. F. Hutton & Co"

בספטמבר 2008 החברה העסיקה כ-26 אלף עובדים ברחבי העולם. בין החברות-הבנות המרכזיות של החברה נכללו הבנקים "ליהמן ברדרס", "ניוברגר ברמן", "אורורה" ועוד רבים.

המטה הבינלאומי של החברה שכן בכיכר טיימס שבניו יורק, והמטות האזוריים שלה שכנו בלונדון ובטוקיו.

== פשיטת הרגל ==
ב-15 בספטמבר 2008 הגישה החברה בקשה לחדלות פרעון, לאחר שנקלעה לחובות של כ־613 מיליארד דולרים בעקבות משבר הסאבפריים. הייתה זו פשיטת הרגל הגדולה בהיסטוריה. שבוע לפני שהבנק הכריז על פשיטת הרגל ניהלו בכירי הבנק משא-ומתן עם הבנק לפיתוח קוריאה (KDB) על מנת להזרים מיליארדים רבים לבנק ההשקעות האמריקאי הנאבק על חייו.

אחת הבעיות הייתה המודל העסקי של הבנק שהיה בעל מינוף גבוה ובעל סיכון גבוה שחייב אותו לגייס מדי יום מיליארדי דולרים בהלוואות לטווח קצר כדי לממן את הפעילות. מזכיר האוצר של ארצות הברית, הנרי פולסון, הצהיר שלא יחלץ את הבנק מקריסה ופשיטת רגל בעזרת כספם של משלמי המיסים, ובכך חרץ את גורלו של הבנק. ליהמן ברדרס חווה פגיעה נוספת לאחר שבנק אוף אמריקה, הבנק הגדול בארצות הברית, הודיע על רכישת בנק ההשקעות מריל לינץ' בעסקה בשווי של כ-50 מיליארד דולר. מחיר הרכישה היה גבוה ב-70% ממחיר הסגירה של מניית מריל לינץ' בוול סטריט. מכירת מריל לינץ' לבנק אוף אמריקה פגעה בניסיונות להצלת ליהמן ברדרס.<ref></ref> הרכישה הטיבה עם בנק אוף אמריקה ועד היום משמשת מריל לינץ' כחטיבת ניהול ההון של בנק אוף אמריקה.

תוך שמונה חודשים התמוטטה מניית החברה (NYSE:LEH) משווי של 46 דולר למניה ב-13 במרץ 2008 לשווי של 5 סנט ב-13 בנובמבר 2008, נפילה של כ-99.9%.

נכסי החברה באמריקה נרכשו על ידי קבוצת ברקליס הבריטית, ונכסיה באירופה ובאסיה נרכשו על ידי קבוצת נמורה היפנית.

בברודוויי הועלתה הצגה בת שלוש וחצי שעות בשם "הטרילוגיה של ליהמן" שנכתבה בידי האיטלקי סטפנו מסיני.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* ירון זליכה, איילת צור-נייברג, [https://www.jstor.org/stable/24100145 משבר מניות הבנקים - מהלאמה ועד להשלמת ההפרטה] באתר [https://www.ibank.org.il/quarterly-banking-review/ רבעון לבנקאות] מרץ 2007
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בנקי השקעות
קטגוריה:ארצות הברית: בנקים
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:תאגידים שנכנסו להליך פירוק
אריק אנדרסן

אריק אנדרסן בדנית: Erik Andersen ; 10 באפריל 1904 - 27 בפברואר 1938), שחמטאי דני שהיה אלוף דנמרק בשחמט 12 פעמים בשנים (1923, 1925, 1926, 1927, 1929, 1930, 1931, 1932, 1933, 1934, 1935, 1936) ואלוף ארצות הצפון פעמיים: בשנת 1930, הגן על תוארו בשנת 1934 בדו-קרב מול גדעון סטולברג ונוצח על ידי אריק לונדין 3.5-2.5 בשנת 1937.

== קריירה תחרותית ==
אנדרסן הגיע למקום השישי בתחרות קופנהגן בשנת 1923 (ניצח: אהרון נימצוביץ' ). בשנת 1924 הגיע למקום השלישי בתחרות קופנהגן (ניצחו: יוהנס גירסינג וקינץ) והגיע למקום השני בתחרות ראנדרס (ניצח: קיר). בשנת 1927 חלק אנדרסן מקום 4-5 בתחרות קופנהגן (ניצח: גזה מארוצי). בשנת 1928 הגיע למקום הרביעי בתחרות קופנהגן (ניצח: אהרון נימצוביץ'). בשנת 1929 חלק מקום 5-6 בתחרות גטבורג (אליפות הצפון, ניצח: גדעון סטולברג). בשנת 1930 חלק מקום 4-5 בתחרות סווינמונדה (ניצח: פרידריך זמיש). בשנת 1931 הפסיד בדו-קרב ליסטה סטולץ 1.5-4.5.

בשנת 1933 חלק אנדרסן מקום 3-5 בתחרות קופנהגן (ניצח: אהרון נימצוביץ'). בשנת 1935 חלק מקום 8-9 בתחרות באד נויהם (ניצח: יפים בוגוליובוב). בשנת 1937 הגיע למקום ה-13 בתחרות יוראטה (האליפות הרביעית של פולין, ניצח: סבלי גריגורייביץ' טרטקובר).

==השתתפות באולימפיאדות==

אנדרסן שיחק בנבחרתה האולימפית של דנמרק בשש אולימפיאדות רשמיות ובאחת בלתי רשמית (מינכן 1936). 
* באולימפיאדת השחמט 1927, האולימפיאדה הראשונה שהתקיימה בלונדון, בלוח השלישי השיג תוצאה של +8 -3 =4 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו), דנמרק זכתה במדליית הכסף [http://www.olimpbase.org/1927/1927den.html]
* באולימפיאדת השחמט 1928, האולימפיאדה השנייה שהתקיימה בהאג, בלוח השני השיג תוצאה של +9 -4 =3 [http://www.olimpbase.org/1928/1928den.html]
* באולימפיאדת השחמט 1930, האולימפיאדה השלישית שהתקיימה בהמבורג, בלוח הראשון השיג תוצאה של +9 -5 =3 [http://www.olimpbase.org/1930/1930den.html]
* באולימפיאדת השחמט 1931, האולימפיאדה הרביעית שהתקיימה בפראג, בלוח הראשון השיג תוצאה של +4 -8 =4 [http://www.olimpbase.org/1931/1931den.html]
* באולימפיאדת השחמט 1933, האולימפיאדה החמישית שהתקיימה בפולקסטון, בלוח הראשון השיג תוצאה של +3 -4 =6 [http://www.olimpbase.org/1933/1933den.html]
* באולימפיאדת השחמט 1935, האולימפיאדה השישית שהתקיימה בורשה, בלוח הראשון השיג תוצאה של +7 -10 =1 [http://www.olimpbase.org/1935/1935den.html]. בין היתר ניצח את השחמטאים וסיה פירץ, רודולף שפילמן, ולדאס מיקאנס, ויליאם וינטר, יוסף פורת וסיים בתיקו עם ראובן פיין 
* באולימפיאדת השחמט 1936, באולימפיאדה השלישית הבלתי רשמית שהתקיימה במינכן, בלוח הראשון השיג תוצאה של +6 -7 =6 [http://www.olimpbase.org/playersx/rj1pn17e.html]

== קישורים חיצוניים ==

* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/PlayerProfile.asp?Params=199510SSSSS3S003517000000141000000000001310100 מידע כללי]

קטגוריה:שחמטאים דנים
קטגוריה:ילידי 1904

קטגוריה:נפטרים ב-1938
נס ירוק

ציורי דגלים ימיים משנת [[1783, הנס הירוק מופיע בשורה הראשונה, שני מימין]]
הנס הירוק הוא דגל היסטורי אשר הונף בידי ספינות סוחר איריות מן המאה ה-17 ועד תחילת המאה ה-20. הדגל כולל שדה ירוק עם נבל בריאן בורו מוזהב ובקנטון מופיע דגל אנגליה (צלב ג'ורג' הקדוש), דגל האיחוד בשילובו של דגל סקוטלנד (עד שנת 1801) או דגל הממלכה המאוחדת בשילובו של צלב פטריק הקדוש.

הדגל הופיע בספרי הדגלים הבאים:
* 1685 טבלת הדגלים של דונהם
* 1700 טבלת הדגלים של לן
* 1799 דגלי כל האומות
* 1848 דגלי כל האומות
* 1889 ציורי דגלי כל האומות - האדמירליות הבריטית
* 1917 ספר הדגלים של הנשיונל ג'יאוגרפיק

מדגל זה נותר כיום רק דיון היסטורי על מעמדו כדגל ימי רשמי באיים הבריטיים או לחלופין כדגל בלתי רשמי אשר הונף על ידי ספינות סוחר איריות ספורות.

==ראו גם==

* נס אדום
* נס לבן
* נס כחול

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:קצרמר הממלכה המאוחדת
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: דגלים
קטגוריה:דגלים מן העבר
קטגוריה:אירלנד: דגלים
ירוק, נס