OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בית פישר

בית פישר הוא מוזיאון עירוני והיסטורי לתולדות קריית אתא אשר הוקם ב-1925.

המוזיאון מנוהל על ידי רוחי ליפשיץ ומטרתו תיעוד תולדות העיר והנצחת מורשת מייסדיה.

== היסטוריה ==
הבית נבנה בסוף המאה ה-19, והוא היה הבית המרכזי בכפר הערבי כפר עטה אשר קדם לקריית אתא. (כפר עטה הוא שם המושבה שקדמה לקריית אתא אשר הוקמה בשנת 1925, על ידי חברת "עבודת ישראל". כפר עטה נקראה על שמו של כפר האריסים הערבי "כופרתא", שאדמותיו נקנו מן האפנדי- בעל הקרקעות הערבי).

הבית נודע בעיקר בשם ״בית הבק״ (בתרגום לערבית= בית האדון) כלומר ביתו של אדון הכפר.

בראשית ימי כפר עטה גרו בבית פישר, "המוכתר" יהושע פישר, מי שעמד בראש היישוב העברי המתחדש, ואשתו רבקה פישר, ולאחר מותם הורישו את הבית לאגודת תו"מ (תורה ומלאכה) להנצחת שמם, וציוו את ביתם למען פעילות קהילתית.

== מוצגים וארכיון ==
במוזיאון יש כלים עתיקים המלמדים חיי היומיום של מייסדי קריית אתא משנת 1925.

אחת מהתערוכות במוזיאון, היא תערוכת "ממעוף הציפור". אשר מציגה, צילומי אוויר שמראים את התפתחותה של קריית אתא.
חלק מהכלים המוצגים במוזיאון
במוזיאון יש גם ארכיון המכיל מסמכים, קלטות, תמונות וזיכרונות של תושבי היישוב הוותיקים. וגם חומר מודרני יותר, שמכיל פרסומים מהעיתון המקומי "קל אתא" ותיעוד היישוב וקהילתו.

== קישורים חיצוניים ==
 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קריית אתא: מבנים
קטגוריה:ישראל: מוזיאונים
קטגוריה:קריית אתא: תרבות
אשמן קטן

אשמן קטן או אשמן מצרי (שם מדעי: Taphozous perforatus) הוא מין עטלף ממשפחת האשמניים החי במספר אזורים באפריקה ודרומה של אסיה לרבות בישראל.

==מאפיינים==
האשמן הקטן הוא עטלף חרקים גדול יחסית באורך 9.4 - 11.2 ס"מ, משקל 35-20 גרם,, בעל זנב באורך 2 - 2.7 ס"מ ואורך אמה של 66-58 מ"מ<ref name=":0"></ref>. בגבו של האשמן הקטן הפרווה בצבעי תערובת של חום כהה ואפור פחם, בחלקיו התחתונים צבעו אפור שמנת וחום בהיר על גרונו. צבע כנפיו הוא חום כהה במרכז הכנף דוהה לתוך צבע שמנת עד הקצוות. יש לאשמן הקטן אוזניים ארוכות, מחודדות ובעלות קצוות שיער מאחורי כל אוזן. נקבות האשמן הקטן בדרך כלל גדולות יותר מאשר הזכרים. לאשמן הקטן יש ראייה מצוינת והוא יכול לזהות טרף ממרחקים גדולים ובעזרת הכנפיים הארוכות והצרות האשמן מסוגל לעוף במהירות. מבנה זה הופך אותו לצייד מיומן.

==התנהגות==
האשמן הקטן חי בקבוצות המכילות בדרך כלל שישה עד עשרה פרטים, אם כי קיימות מושבות גדולות יותר. לעיתים קרובות, הוא חי במושבות מעורבות של אשמנים ויזנוביים. האשמן הקטן בדרך כלל פעיל עם רדת החשיכה, אף על פי שידוע שהוא צד גם בשעות היום. האשמן הקטן מסוגל להתמצא בעזרת באמצעות תהודה, ויכולת זו עוזרת לו לזהות וללכוד טרף בזמן טיסה במהירות של שמונה מטרים לשנייה בגובה. הוא ניזון בעיקר מעשים, אבל גם צורך מגוון של חרקים אחרים, כגון טרמיטים, חיפושיות, נמלים, זבובים וצרצרים. משתמש באקולוקציה בעלת סיגנל QCF בתדרים 28-35 kHz.

==רבייה==
מעט ידוע על רבייה במין זה, אך ידוע כי מתרחש גידול באוכלוסייתם בחודשים אפריל ומאי במצרים, כאשר כל נקבה יולדת צעיר אחד. בישראל נלכדו נקבות בהריון בחודשים מאי-יוני<ref name=":0" />.

==תפוצה ובית גידול==
האשמן הקטן מצוי בצפון אפריקה, מדרום למדבר סהרה, בחצי האי ערב ומזרחה לפקיסטן ובהודו. המין זוהה בישראל לראשונה בשנת 1988, ונמצא בנגב ובמדבר יהודה. אוכלוסייתם בישראל מונה עד אלפי פריטים.

האשמן הקטן נמצא בעיקר באזורי מדבר, שברי סלעים זעירים, מערות ובניינים (כולל מונומנטים מצריים עתיקים). הוא נמצא גם ביער פתוח, שם הוא מעדיף שטחים הגובלים נהרות.

==שימור==
האשמן הקטן עומד בפני איומים חקלאיים המשמידות את בית גידולו הטבעי כגון יערות, כדי ליצור מקום לחקלאות. גם פעילויות אנושיות כגון פיתוח מבנים ישנים, מהוות איום והפרעה למושבות מתרבות.

למרות האיומים הנשקפים שלו הוא אינו בסיכון של סכנת הכחדה, מה שמקשה לגונן עליו מסיכונים עתידיים בסביבה הטבעית שבה הוא חי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אטיין ז'ופרואה סנט-אילר
קטגוריה:אשמניים
קטגוריה:ארץ ישראל: עטלפים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1818
סנונית המדבר

Rock Martin- סנונית המדבר במעופה
סנונית המדבר (שם מדעי: Hirundo fuligula) היא מין של ציפור שיר ממשפחת הסנוניתיים. סנונית המדבר, בשונה מרוב הסנוניות, נמצאת לעיתים רחוקות ממקור מים. הסנונית מתרבה בעיקר בהרים אך גם באזורים נמוכים יותר כמו אזורים סלעיים ומסביב לערים.

== תיאור==
סנונית המדבר קטנה ביחס לציפורי שיר אחרות וצבעה מותאם לסביבתה. צבע גופה התחתון הוא חום בהיר, כנפיה וזנבה צבעם חום כהה, סנטרה וגרונה בצבע ורדרד ובהיר יותר. תת-המין המצוי בישראל נוטה להיות בהיר יותר ובמקום ורוד, סנטרה וגרונה לבנים. אורך גופה 12–13 ס"מ. משקלה הכולל 12–16 גרם. כאשר כנפיה פרוסות הן מגיעות לכ-30 ס"מ.

== מזון ==
סנונית המדבר ניזונה מחרקים. את החרקים (ובכללי את מזונה) היא מוצאת תוך כדי מעוף. הסנונית דואה באוויר בזמן חיפוש האוכל (חרקים מעופפים וכדומה) לאורך צוקים, הרים ולפעמים מקורות מים בחיפוש אחר מזונה.

== התנהגות ==
סנונית המדבר לרוב חיה עם בן זוג והם אינם חיים בלהקה כמו רוב הסנוניות. יחד הם הולכים ללקט מזון ולפעמים מצטרפים אליהם גם כמה מיני סנוניות אחרים. הקן שסנונית המדבר בונה מורכב מבוץ ולרוב ממוקם במקומות צפופים ובצוקים. על כן, גם במבנים. הסנוניות מקננות לרוב ביחידות ולעיתים בקבוצות קטנות. אם גורם זר מתקרב לקן יגיבו הסנוניות באגרסיביות.

== שמות ==
לסנונית המדבר ישנם שמות רבים בשפות שונות.
* שם אנגלי לסנונית המדבר - Rock Martin
* שם ערבי לסנונית המדבר - خطّاف الصّخور
* שם לטיני לסנונית המדבר - Hirundo fuligula
* שם מדעי לסנונית המדבר - Ptyonoprogne obsoleta. פירוש השם המדעי הוא סנונית מפוצלת מפויחת גרון.

== תפוצה ==
סנונית המדבר מצויה לרוב בחלקים המדבריים של המזרח התיכון וצפון אפריקה.

בישראל ניתן למצוא את סנונית המדבר (וסנוניות רבות אחרות) בכל אזור החבל המדברי. בשנים האחרונות מתפשטת הסנונית גם לאזור החבל הים תיכוני - ירושלים, שפלת יהודה וגוש דן.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1842
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מרטין ליכטנשטיין
קטגוריה:סנוניתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: סנוניתיים
נסוקיה

נסוקיה המכונה גם חולדת הדבר (שם מדעי: Nesokia indica) הוא מין מכרסם קטן ממשפחת העכבריים, האופייני למקומות לחים באזורים חמים.  

צבעו חוּם בהיר הוא שוכן בשדות, מזיק לחקלאות, וגופו מותאם לחפירה. אורכו בין 165 ל-218 מ"מ, ומשקלו בין 182 ל-388 גרם.

תוחלת החיים עד 6 שנים.

== אנטומיה ==
גופו של הנסוקיה מכוסה פרווה בצבע חום  בעלת שיער קצר, ודליל בקיץ לעמת זאת, שיער ארוך, צפוף ורך בחורף המשמש לחימום גופו.

נוסף לשיער הארוך שמשמש לחימום גופו הוא אוגר שומן לקראת החורף.

== רבייה ==
תקופת ההיריון היא כ-17 ימים. ישנם שלושה דורות בשנה ושלושה עד חמישה גורים בכל המלטה.

ההמלטות מתבצעות בכל עונות השנה אך עיקרן מחודש מרץ באזורים שבהם החורפים חמים, עד סוף הקיץ. 

הנסוקיות נולדים כשעיניהם ואוזניהם פקוחות. כבר ביום הראשון לאחר היוולדם הם מסוגלים לנוע.

== תפוצה ==
הנסוקיה מתגוררת בעמקי נהרות, על שפת אגמים, בארצות מושקות ונווה מדבר באסיה ובצפון אפריקה.  

הן מתגוררות משינג'יאנג (סין) במזרח ועד מצרים במערב, לאוזבקיסטן בצפון ולבנגלדש שבדָרוֹם.

בישראל הנסוקיה נפוצה בעיקר באזור ים המלח והערבה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:עכברים (תת-משפחה)
קטגוריה:ארץ ישראל: עכבריים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1830
סאלם א-דאווסרי

סאלם מוחמד א-דאווסרי (בערבית: سالم محمد الدوسري; נולד ב-19 באוגוסט 1991) הוא כדורגלן סעודי המשחק באל-הילאל בעמדת הקיצוני.

==קריירת מועדונים==
א-דאווסרי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אל-הילאל. ב-24 בנובמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-3 נגד אל נאצר, בה גם כבש את שער הבכורה שלו בקריירה. בסיום העונה זכה עם הקבוצה בגביע כתר הנסיך, זכייה ראשונה בקריירה של א-דאווסרי וחמישית ברציפות של המועדון.

בינואר הודיעה ההתאחדות לכדורגל בערב הסעודית על כוונתה להשאיל תשעה משחקני הנבחרת לקבוצות בשתי הליגות העליונות בספרד, על מנת שייצברו ניסיון לקראת מונדיאל 2018. ב-21 בינואר 2018 א-דאווסרי הושאל לויאריאל מליגת העל הספרדית עד לסיום העונה. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, ערך במחזור האחרון של העונה בתיקו 2-2 נגד ריאל מדריד.

==קריירה בינלאומית==
ב-29 בפברואר 2014 א-דאווסרי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערב הסעודית בהפסד 4-2 ל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.

נכלל בסגל נבחרת ערב הסעודית לטורניר מונדיאל 2022. במונדיאל הבקיע שני שערים שאחד מהם היה בניצחון 1-2 נגד במשחק הראשון של שלב הבתים.

נכלל בסגל נבחרת ערב הסעודית לטורניר גביע אסיה 2023.

==תארים==
; אל-הילאל
*ליגת העל הסעודית: 
*גביע המלך הסעודי: 
*גביע כתר הנסיך: , , 
*הסופר קאפ הסעודי: 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים סעודים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סעודים
קטגוריה:ג'דה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אל-הילאל
קטגוריה:כדורגלני ויאריאל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ערב הסעודית
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2015
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2019
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2023
קטגוריה:ילידי 1991
קטגוריה:כדורגלנים סעודים באולימפיאדת טוקיו (2020)
גנאדי זייצ'יק

גנאדי זייצ'יק (ברוסית: Геннадий Зайчик; נולד ב-11 בפברואר 1957) הוא שחמטאי סובייטי, יהודי-גאורגי ואמריקאי בדרגת רב-אמן.

==ביוגרפיה==
זייצ'יק נולד בטביליסי, אז בברית המועצות כיום בגאורגיה. אביו כיהן בתפקיד בכיר במערכת המשפטית של גאורגיה הסובייטית ולאחר שגאורגיה זכתה בעצמאות היה לראש לשכת עורכי הדין בגאורגיה.

זייצ'יק השתתף באליפות ברית המועצות לצעירים ובשנים 1977 ו-1979 חלק מקומות 2–3. בשנת 1975 הוא זכה בתחרות בהונגריה. בשנים 1984–1985 הוא סיים במקום השני במספר תחרויות. בעקבות הצלחות אלו בשנת 1984 הוענקה לו דרגת רב אמן.

במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 הוא היה פעיל וגם חבר נבחרת גאורגיה בתחרויות. בתחילת המאה ה-21 זייצ'יק עבר לארצות הברית. בשנת 2002 הוא זכה באליפות ארצות הברית הפתוחה (ביחד עם יבגני נאייר).

==קבלת דרגות בינלאומיות==
* 1978 - אמן בינלאומי
* 1984 - רב-אמן.

== זייצ'יק באולימפיאדת השחמט==
בין השנים 1992 ל-1996 השתתף זייצ'יק בשלוש אולימפיאדות שחמט:
{| class="sortable" border="1" cellspacing="0" cellpadding="1" width="65%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| שנה|| לוח || קבוצה|| מד יכולת|| נקודות|| תוצאות|| %|| מקום
|-
| 1992||עת ||גאורגיה|| 2470||4.5 מ-6||4+ 1= 1-||75.0|| 8 קבוצתי
|-
| 1994||עת ||גאורגיה|| 2530||7.5 מ-10||6+ 3= 1-||75.0|| 10 קבוצתי, 4 אישי
|-
| 1996||4 ||גאורגיה|| 2400||5.5 מ-10||3+ 5= 32-||55.0|| 8 קבוצתי, 36 אישי
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחמטאים גאורגים
קטגוריה:שחמטאים יהודים סובייטים
קטגוריה:שחמטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:רבי-אמנים אמריקאים
קטגוריה:יהודים שהיגרו מברית המועצות לארצות הברית
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1957
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1957
גן אלנבי (חיפה)

גן אלנבי - מדרגות ונוף לים
לוח אבן לזכרו של בנו של אדמונד אלנבי, מייקל הנרי היינמן אלנבי (כפי שהן מופיעות על הלוח - M.H.H.A), במרכז [[מצפור אלנבי בחיפה.]]
הנוף הנשקף מגן אלנבי בחיפה
גן אלנבי שבחיפה נקרא על שם מייקל הנרי היינמן אלנבי, בנו יחידו של הפילדמרשל אדמונד אלנבי. מייקל אלנבי נהרג ביולי 1917, בעודו בן 19, במלחמת העולם הראשונה, בקרב ליד פשנדל בבלגיה. חודשים ספורים לאחר מכן כבש אביו את ירושלים כשפיקד על חיל המשלוח המצרי.

ייחודו של הגן טמון באופן שבו הצליח האדריכל מ' היימר להתגבר על השיפוע הטופוגרפי המאפיין את האזור וליצור מגוון חללים לפינות ישיבה שקטות, מתקני משחקים ותצפית, ללא שינוי מקיף ופגיעה בסביבה ובצמחיה הטבעית. בגן פועלים, נכון ל-2018, שני פאבים.

== היסטוריה ==
השטח עליו הוקם הגן השתייך לזוג דאונס: ארתור דאונס ופלורנס (לפני הנישואים צ'פמן) דאונס, גיסתו של הפילדמרשל אלנבי.

בעת שכבש הצבא הבריטי, בפיקודו של אלנבי, את ארץ ישראל מידי העות'מאנים, הקפיד אלנבי על חלופת מכתבים קבועה עם אשתו, מייבל אלנבי, ובהם תיאר את קסמיה ויופייה של הארץ. ככל הנראה, חלק מהתוכן הגיעה לאוזניה של אחותה של מייבל, פלורנס דאונס. לאחר פרישתו של בעלה, סר ארתור (שהיה פקיד בשירות הרפואי הציבורי וכאיש מחקר, אף קיבל תואר אבירות על מחקריו) לגמלאות, החליט הזוג לעלות לארץ ולהשתקע בחיפה. פלורנס הייתה זו שהקימה בסמוך לביתה את רחבת התצפית הצופה על הנמל והמפרץ ואת המצבה לזכר בנו של הפילדמרשל אלנבי, מייקל הנרי היינמן אלנבי (כפי שהן מופיעות על המצבה - M.H.H.A).<ref>ליידי דאונס מופיעה בטקס חנוכת הגן

</ref>

בשנות ה-30, החל הזוג לבנות בית חדש באזור גבעת דאונס, ובאוקטובר 1934, מסרו את השטח (שגודלו כ-6 דונם) כמתנה לעיריית חיפה, על מנת שיוקם בו מתחם ציבורי. בשנת 1936 נמסר תכנון הגן למחלקת הגנים של העירייה (שבראשה עמד מ' היימר) ושנה לאחר מכן, ב-1937 הוקם הגן. ב-1965 בוצעו בגן שינויים קלים, בעיקר עבודות שיקום, והשבילים והמשטחים נכבשו באספלט. ב-1988 הוקמה מסעדה על הריסות מבנה ישן שהיה בגן.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חיפה: גנים ופארקים
קטגוריה:הנצחת אדמונד אלנבי
מערת אום אל עמד

מערת אום אל עמד או מערת הנדבכים היא מערת קבורה יהודית מתקופת בית שני (המאה הראשונה לפני הספירה). המערה נמצאת בפארק נחל צופים שבירושלים המשתרע מתחת לשכונות רמות אשכול וגבעת המבתר.

== היסטוריית המערה ==
מערת אום אל עמד שימשה לקבורת משפחה יהודית אמידה מתקופת בית שני וזאת על סמך עיצוב דופנות החדר ופתח המערה המובאים כחיקוי לבנייה המפוארת של חומות הר הבית מתקופת הורדוס ולבנייה היוונית בכלל.בנוסף בשני העמודים בפתחה של המערה סותתו כותרות יווניות. בתקופה הביזנטית הפך החדר הקדמי לקפלה (בית תפילה נוצרי).

== תיאור המערה ==
מערת אום אל עמד חצובה בסלע גזית. בפתחה היו כשני עמודים עגולים ומכותרים החצובים בסלע אך כיום הם אינם קיימים. לכל אורך החזית מגולף בסלע משקוף בצורת אפריז דורי המעוטר בוורדות ומכותר בכרכוב. בצדה הדרומי של המערה נחצבה חצר ושתי דפנותיה סותתו כנדבכי אבני גזית עם שוליים, בפתחה של המערה נמצא האולם הראשון שכל דפנותיו עוצבו כנדבכים ובדופנו הצפונית נחצב פתח הכניסה. ואחריה ישנו אולם קבורה נוסף שבמרכזו נחצב בור עמידה וסביבו אצטבות, ובשלושה מדפנותיו הוצבו חמישה כוכים. יש האומרים ששני הכוכים הסמוכים בדופן המזרחית שימשו לקפלה. בדופן הצפונית הכוך האמצעי הפך לפתח אל חדר פנימי נוסף שבמרכזו נחצב בור עמידה רדוד ומסביבו כוכים כמו בחדר השני.
פנים המערה

== לקריאה נוספת ==
* ז' ווילנאי (1979), אריאל- אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל כרך נ-ע, הוצאת עם עובד-תרבות חינוך, עמוד 5593.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20180713130713/http://www.jerusalempark.org.il/download/files/web_A4_tzofim.pdf פארק ירושלים-נחל צופים]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ירושלים: מערות קבורה
נחל חצור

נחל חצור הוא נחל אכזב הנמצא בגליל העליון בשמורת טבע ששטחה 4500 דונם. הוא מתחיל בקרבת הר בן זמרה ברמת דלתון וזורם בתחילתו לכיוון צפון־מזרח ובהמשכו בכיוון דרום־מזרח. בעבר נשפך נחל חצור אל הקצה הדרומי של החולה, לפני ייבושה.

== אזור הנחל ==
בחלקו המרכזי של הנחל ישנו קניון עם מערות רבות, ביניהן "מערת עלמה" שהיא מערה בעלת פתח גדול שממנו מסתעפות מחילות גדולות ובהן זקיפים ונטיפים. ממזרח לקניון אפיק הנחל עובר בקו שבר גאולוגי. הוא חוצה גבעות נמוכות העשויות סלעי גיר ומשם, דרך תל חצור וקיבוץ איילת השחר, נשפך הנחל אל הירדן. במצוק ישנם מערות וכוכים דמויי חלונות ומכאן שמו הערבי של הנחל "ואדי אשבאביך"- נחל החלונות. רוב המערות נוצרו בתהליכי המסה קרסטיים, אך חלקן נחצבו בידי האדם לצורכי מגורים ומחייה. בחלקו המרכזי של הנחל מצויים שרידים המעידים על פעילות רבה של האדם בעבר: מחצבות עתיקות ומערות מגורים. מצפון לנחל מצויים שרידי היישוב העתיק מרות.

== החי והצומח ==
בחלקו העליון של הנחל צומח חורש ים-תיכוני מפותח מאוד שבו  רוב העצים הם אלון מצוי ואלה ארצישראלית. בין השיחים הרבים המצויים בנחל ובסביבתו, צומחים מינים רבים של פרחים ביניהם סחלבים, חצבים ושפע רקפות וכלניות. בחלק התחתון שבו חוצה הנחל את כביש 90 (כביש ראש פינה–קריית שמונה) יש גבעות רבות שעליהן עצי שיזף מצוי ולבנה רפואי. סמוך למקום בו חוצה הנחל את הכביש פורח באביב אירוס הדור. באותו מקום נובעים גם מעיינות חצור שמסביבם צמחייה עשירה מאוד וסבוכה. במצוקי הנחל מקננים: נשרים, עקב עיטי, עורב שחור ובז אדום.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://kineret.org.il/streams/נחל-חצור/ נחל חצור], באתר רשות ניקוז ונחלים כינרת

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הגליל העליון: נחלים
ססמבריק אדמוני

ססמבריק אדמוני (שם מדעי: zygaena graslini) הוא מין של עש השייך למשפחת הססמבריקיים מסדרת הפרפראים. הוא נפוץ באביב בבתי הגידול העשבוניים של האזור הים-תיכוני ופעיל ביום.

==תיאור==
פרפר קטן וכבד תעופה, הניזון מצוף פרחים. מוטות כנפיו בין 27 מילימטרים לבין 33 מילימטרים. צבעו אדום-שחור. כנפיו האחריות אדומות, וכל שאר גופו שחור כולל הרגליים והמחושים.
צבעו של הזחל הוא קרם וראשו שחור. במהלך התפתחותו משנה הזחל את צבעו לאדום-שחור.

התיאור הראשון בוצע על ידי יוליוס לדרר בשנת 1855.

==תפוצה==
נפוץ מטורקיה עד עיראק, וגם בארץ ישראל במרכז הארץ ובצפונה ובשפלה כאחד.

==מחזור חיים==
בתחילת האביב מטילה הנקבה עשרות עד מאות ביצים בצדם התחתון של עלי הצמח החרחבינה מכחילה או ביצון. כעבור כשבועיים בוקעים הזחלים ומתחילים לאכול.
כאשר העלים מתחילים להיות גלדים ופחות עסיסיים (בחודש מאי), נכנסים הזחלים לדיאפאוזה (מתחת לאבנים או לעלים) למנוחת קיץ ארוכה עד תחילת החורף. עם בוא הגשמים הראשונים הזחלים מתנשלים וממשיכים באכילה. בסוף החורף מגיע הזחל לאורך של כ-2 סנטימטרים, הוא עובר למחסה נסתר- לרוב מתחת לאבנים כדי להתגלם. כעבור חודש מגיע הפרפר מתוך פקעת הגולם וחי כחודש.

==הגנה מפני אויבים==
צבעו האדום-שחור של ססמבריק אדמוני הוא אמצעי התגוננות מפני אויבים מפני שהמסר הצבעוני ברור מאוד-"אני רעיל ולא טעים", ואכן ציפורים וחולייתנים קטנים וגם חיפושיות ממשפחת הרצניתיים נמנעים מלטרוף אותם.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוליוס לדרר
קטגוריה:עשים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1855
קטגוריה:ארץ ישראל: פרפראים
בית העירייה הישן בראשון לציון

בית העירייה הישן ברחוב רוטשילד 22 -28 בראשון לציון היה בעברו בית פקידות אשר נבנה במימון הברון רוטשילד בשנת 1888, ושימש כמקום מגורים למנהלי היקב הראשון במושבה ראשון לציון וכבית הרופא האזורי.

בית העירייה הישן ממוקם באזור המדרחוב של ראשון לציון, והוא דוגמה לשחזור ושימור של מבנה מן הימים הראשונים של המושבה.

בחודש מאי 2023 נפתח במקום מלון רפאל האוס – המלון הראשון והיחיד בראשון לציון.<ref></ref>

== בית הפקידות השני - בית העירייה ==
בעבר, בית העירייה שימש כמשכן הגנן הראשי והרופא האזורי, שהתגוררו עם בני משפחותיהם בקומת הקרקע ובקומה העליונה (בהתאמה), וכונה גם בית הרופאים.

הדמות הבולטת שגרה במבנה זה בתקופת העלייה הראשונה (מסוף 1888 ועד 1900) היה הרופא אהרן מזי"א, יליד רוסיה שלמד והשתלם בברלין, בציריך ובפריז, ומשם נשלח על ידי הברון לנהל את בית החולים בראשון לציון.

בנוסף לכך, קו הטלפון שנמתח מבית הפקידות ליקב היה הקשר הטלפוני הראשון בארץ.

== תקופת העלייה השנייה והמנדט ==
בתקופת העלייה השנייה התגוררו במקום פקידי היקב, ובתקופת המנדט שכנו בבניין שהורחב משרדי המועצה והוועד החקלאי. בשנת 1948 נמכר הבניין על ידי פיק"א (חברה להתיישבות יהודית בארץ ישראל שהוקמה על ידי הברון רוטשילד) למועצה המקומית ראשון לציון, ושימש כמטה הראשי של הרשות המקומית.

באמצע שנות השמונים של המאה ה-20 נוספו למבנה אגף צפוני גדול וחצר מרכזית בינו לבין הבניין הישן, שעבר פעולות שיקום ושחזור.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשון לציון: מבנים
קטגוריה:ישראל: בתי עירייה
נחל נחשון

נחל נחשון (בערבית: وادي علي; בתעתוק לעברית: ואדי עלי) הוא נחל אכזב (זורם בחורף ובאביב) המהווה חלק משמורת הטבע "נחל מאיר ונחל נחשון" הממוקמת מזרחית לנווה שלום. אורך הנחל כ-13 ק"מ והוא נמצא בהרי ירושלים והשפלה. הנחל מתחיל באזור שואבה והוא מתלכד עם אפיקו של נחל איילון במאגר איילון שבעמק איילון. אורכו של החלק המזרחי של הנחל הוא כ-6 ק"מ, והוא חתור בין ההרים עד שער הגיא.

== מקור השם ==
שם הנחל בערבית הוא ואדי עלי. הוא נקרא כך על שם הקדוש המוסלמי האמאם עלי שלפי המסורת נקבר במרכז הואדי. בנוסף, באפיק היה מבנה על שמו ששימש מקום תפילה למוסלמים. לאחר שהסתיימה מלחמת העצמאות קבעה ועדת השמות הממשלתית את השם "נחל נחשון" על שם מבצע נחשון (אשר נקרא כך על שם נחשון בן עמינדב ו, שכינויו ב"הגנה" היה 'נחשון') שהיה המבצע העיקרי והחשוב לפריצת הדרך לירושלים אשר הייתה מנותקת מאז פרוץ המלחמה.

== שער הגיא ==
שער הגיא (בערבית- באב אלואד) הוא מקום יציאתו של נחל נחשון אל השפלה. זהו המבוא המערבי החשוב ביותר בדרך לירושלים. חשיבות השער לירושלים גדולה מאוד, עד כדי כך ששמו מציין גם את קטע נחל נחשון החתור בין שער הגיא לבין שואבה (כ-6 ק"מ מהנחל). בשער זה נמצאים אתרים אחדים הקשורים לתולדות ירושלים, כגון מתקני דרך קדומים, מבני שמירה וביצור, פונדק, נקודות שאיבה בדרך צינור המים. נמצאים שם גם שרידי משוריינים שליוו את השיירות לירושלים במלחמת העצמאות.

== הנוף הייחודי בשמורה ==
לאורך שמורת הטבע נמצאת צמחיית מים מגוונת ומרהיבה כגון פטל קדוש, שומר פשוט, עבקנה ועצי ערבה. בנוסף, בנחל מתקיימת אוכלוסיית טריטוני הפסים. בשמורה גדלים אקליפטוסים גדולים ומרשימים (שרידים ממשתלה שפעלה שם בעבר) וגם עץ בודד מסוג מילה סורית.
במקום תוכלו למצוא גם את באר עין חילה במורד השכונה בקרבת לטרון (רכס בעמק איילון). באר זו היא מפעל מים עתיק מהתקופה הרומית או הביזנטית ששופצה על ידי נזירי לטרון (מנזר השתקנים).

== אירועים חשובים בהיסטורית המקום ==
* בשנת 1936 הונח צינור מים ממעיינות ראש העין לירושלים ומיד לאחר מכן הוקמה תחנת השאיבה בשער הגיא. במלחמת העצמאות חובלו המשאבות וצינור המים ולכן הניחו את צינור השילוח דרך בורמה, בשביל לספק מים לירושלים. לאחר סיום מלחמת העצמאות חידשו את השימוש במשאבה שבשער הגיא לצורך שאיבת מי בארות מן השפלה.
* בשער הגיא התקיימו קרבות קשים במלחמת העצמאות על עורק התחבורה החשוב ביותר לירושלים. בדצמבר 1947 התחילו התקפות על התחבורה היהודית בכבישים בכלל ובפרט בכביש שער הגיא. ההתקפות גברו עד שגם הבריטים הפסיקו לנסוע בכביש שער הגיא במכוניות פתוחות.
* באפריל 1948 כוח ערבי גדול הצליח לחסום שוב את שער הגיא ואת המעבר בנחל נחשון. כתוצאה מכך מפקד השיירה האחרונה, מכבי מוצרי, נהרג.
* מאי 1948 התנהלו קרבות קשים באזור. במהלך אותם קרבות נכבשו כל היעדים שתוכננו לאורך הדרך מירושלים עד שער הגיא. אומנם, כמה שיירות נפגעו קשה בעיקר בקטע הדרך שממערב לשער הגיא, באזור דיר-איוב-לטרון.
* בדצמבר 1948 סלל צה"ל כביש חדש שנקרא "כביש הגבורה" העובר דרך נחל נחשון וצומת שמשון שבשפלה וכך התחדשה התנועה לירושלים.

==לקריאה נוספת==
"נחל נחשון", מדריך ישראל החדש: אנציקלופדיה, מסלולי טיול - כרך 11: הרי יהודה, ספי בן יוסף, ירושלים: כתר הוצאה לאור, ידיעות אחרונות משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2001, עמודים 185–191.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20161115061619/http://eretz1.info/?CategoryID=272&ArticleID=289 ארץ אהבתי]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרי ירושלים
נחשון
נחשון
נחשון
קטגוריה:שביל ישראל
ג'ייד דייכס וויקס

ג'ייד דייכס וויקס (נולדה ב־15 בדצמבר 1989) היא שחקנית טלוויזיה, תיאטרון וקולנוע ישראלית.

== ביוגרפיה ==
דייכס וויקס נולדה באנגליה לאב בריטי ולאם ישראלית ועלתה לארץ בגיל 3. תחילה גדלה עם אמה בתל אביב, ובהמשך עברה לגור בקיבוץ סער, שם גדלה עם סבה וסבתה, שהיו ממקימיו. למדה במגמת תיאטרון בתיכון מנור-כברי בכברי. בצבא שירתה בנח"ל בגדוד לוחמים בתור פקידה פלוגתית.

לאחר שחרורה מהצבא למדה בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין בתל אביב, והיא בוגרת מחזור 2016 של בית הספר. באותה השנה השתתפה בסרט הסטודנטים "כחול בירוק" שזכה בציון לשבח בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים בתל אביב.

בשנת 2017 שיחקה בתפקיד איימי לנדאו בסדרת הדרמה "המדרשה" ששודרה ברשת 13. שנה אחר כך, שודרה ב-HOT הסדרה "שלטון הצללים", בה גילמה את זיוי, עוזרת פרלמנטרית של ח"כית מהמגזר הדתי-לאומי.

בשנת 2020 שיחקה את סמדר בסדרה הטלוויזיה של HOT, קיבוצניקים.

בשנת 2021 התחילה לשחק בעונה השנייה של הסדרה "מצולמים".

ב-2023 שיחקה בתפקיד ראשי בסרטה של מיכל בת אדם, "הילה".

== חיים אישיים ==
דייכס וויקס מתגוררת בתל אביב. 

== פילמוגרפיה ==
=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
!שנה
!סדרה/מופע
!תפקיד
!הערות
|-
|2016
|מפלצות קטנות
|דנה
| rowspan="2" |שחקנית אורחת
|-
| rowspan="2" |2017
|מתים לרגע
|גלי
|-
|שבאבניקים
|דניאל
|שחקנית משנית
|-
|2017–2018
|המדרשה
|איימי לנדאו
|שחקנית ראשית; עונה 2
|-
| rowspan="2" |2018
|האוצר שלנו
|תהילה ברנע
|שחקנית אורחת
|-
|שלטון הצללים
|זיוי צדוק
|שחקנית ראשית
|-
|2019
|מתיר עגונות
|מלי
|שחקנית משנית
|-
|2020
|קיבוצניקים
|סמדר בלוך
|שחקנית ראשית
|-
|2021
|מצולמים
|שירי באבי
|שחקנית משנית
|}

===תיאטרון===
הופיעה בהצגות "אגדות מיערות וינה" ו"הורים איומים" בתיאטרון באר שבע.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.zohar-agency.com/actor/גייד-דייכס-וויקס/ ג'ייד דייכס וויקס], באתר סוכנות [http://www.zohar-agency.com/ זוהר יעקובסון]
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרות סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:בוגרי סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:סער (קיבוץ): אישים
קטגוריה:בוגרות תיכון מנור כברי
קטגוריה:בוגרי תיכון מנור כברי
קטגוריה:ישראליות ילידות אנגליה
קטגוריה:ישראלים ילידי אנגליה
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1991
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1991
כביש A4 (איטליה)

הכביש באזור פאדובה
כביש A4 (באיטלקית: Autostrada A4) הוא כביש מהיר באיטליה המקשר בין טורינו לטרייסט, דרך מילאנו והעיר ונציה.

בשל העובדה שחברות שונות מנהלות קטעים שונים של הכביש המהיר, נהוג לחלק את הכביש לחמישה חלקים :טורינו-מילאנו, מילאנו-ברשה, ברשה-פאדובה, פאדובה-ונציה וונציה-טרייסט. מכיוון שהכביש עובר בתחומי עמק הפו המיושב בצפיפות, ונחשב לאזור תעשייתי עיקרי, A4 הוא אחד הכבישים העמוסים באיטליה.

A4 הוא כביש דו כיווני, אשר ברובו 3 נתיבים בכל כיוון נסיעה. הקטע בין מחלף milan est לברגמו בעל 4 נתיבים לכל כיוון מאז שנת 2007. בקטע מוונציה לטריאסט יש רק שני נתיבים בכל כיוון נסיעה, אך כיום הוא עובר תהליך הרחבה.

הכביש הוא כביש אגרה.

==מפעילים==
* טורינו-מילאנו:SATAP
* מילאנו-ברשה: Autostrade per l'Italia
* ברשה-פאדובה: A4 Holding
* פאדובה-ונציה: Concessioni Autostradali Venete
* ונציה-טרייסט: Autovie Venete

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:איטליה: כבישים
שבטן לבן

שבטן לבן (שם מדעי: Osyris alba) הוא שיח טפיל שורש (טפיל למחצה), דו ביתי בצבע ירוק, ממשפחת הסנטליים, הגדל בארצות הים התיכון.
==מאפיינים חזותיים==
גובהו של השבטן הלבן הוא 40–80 ס"מ, וצבעו ירוק. במהלך הקיץ כשעליו נושרים הוא דומה לשרביטן או לצמח רותמי, אך נבדל ממנו בשרידי צלקות העלים שעל הגבעולים המצולעים. בחורף מלבלבים ענפים חדשים, הנושאים עלים בשרניים מעט, צרים, הדומים לאיזמל ובעלי פטוטרת קצרה.
על שיחי הזכר מופיעים הפרחים בצברים הצדדיים, והם בעלי עטיף עשבוני צהבהב, בעל 3–4 עלי עטיף ו- 3–4 אבקנים. מנגד הפרחים הנקביים יחידים, נישאים בקצה הענף, עטופים כמו הזכרים ובהן עמוד עלי יחיד שבקצהו שלוש צלקות.
פרי השבטן הוא אדום-מבריק, כדורי, חד זרעי, קוטרו 6–8 מ"מ. הפצתו נעשית על ידי ציפורים, שאוכלות אותו ומפיצות את זרעו קשה הקליפה והבלתי מעוכל למרגלות העצים שעליהן הן מקוננות.
הפרחים של השבטן פורחים בחודשים מרץ-אוגוסט.
==תפוצה==
השבטן הלבן נפוץ בארצות הים התיכון.
בארץ הוא נפוץ בגולן, בחרמון, בגליל, בעמק הירדן עליון, בעמקים, בגלבוע, בכרמל, בהרי השומרון, במדבר שומרון, בהרי יהודה, במדבר יהודה ובבקעת ים המלח, בשרון ובשפלה.
==מאפיינים טפיליים==
השבטן הלבן הוא טפיל למחצה. שורשיו נטפלים לשורשי שיחים ועצים של החורש הים תיכוניים.
השבטן הלבן נחשב לטפיל שורש מבחינת תזונתם המינרלית.
לשבטן הלבן ושני מיני החלוקה שלו, החיים בארץ אין להם שורשים, המסוגלים לשאוב מהקרקע מים ומינרלים, ולכן הוא נצמד לשורשי הפונדקאי על ידי כפתורי מציצה היונקים מהם מים ומינרלים.

==לקריאה נוספת==
* [http://www.wildflowers.co.il/hebrew/plant.asp?ID=774 שבטן לבן], מתוך אתר [http://www.wildflowers.co.il/hebrew/ צמח השדה]
*[https://www.tiuli.com/flora/234/%D7%A9%D7%91%D7%98%D7%9F-%D7%9C%D7%91%D7%9F שבטן לבן], מתוך אתר [https://www.tiuli.com טיולי], 2014

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:סנטלניים
קטגוריה:צמחים טפיליים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
חצוצרן המדבר

חצוצרן המדבר (שם מדעי: Bucanetes githagineus או Rhodopechys githagines) הוא מין של ציפור שיר שמשתייך למשפחת הפרושיים. שירתו מזכירה צליל של חצוצרה ומכאן מקור שמו.

==תזונה==
החצוצרן ניזון מזרעים, מעלים, מפירות, ואף מחרקים שונים. הוא זקוק למי שתייה וימצא במשך שעות היום ליד מקורות מים.

==מאפיינים==
=== מבנה גוף===
אורך גופו של החצוצרן כ-14.5 סנטימטר ומשקלו כ-19 גרם. ראשו גדול ומקורו קצר ומאוד עבה, וזנבו יחסית קצר.

=== מראה חיצוני===
חצוצרן המדבר משנה צבעו בהתאם לעונת השנה. בקיץ צבע הזכר חום בגוון ורדרד והכנפיים אפורות. הזנב חום כהה, הרגליים בהירות וצבע המקור אדום, וצבעם המקורי נחלש בחורף. בעונת החורף, לזכר יש ראש אפרפר, חלקי הגוף העליונים חומים-אפרפרים וגחונם בגוון דומה אך בהיר יותר. צבעים אלו מעורבבים במעט גוון ורוד, גוון דומה מופיע גם בסוככות הכנף ובקצוות אברות היד. הזנב והכנפיים שחומים ומקורו של הזכר צהבהב-כתום. הנקבה דומה לזכר בלבוש החורף אך היא חומה ובהירה יותר. בראשה אין כמעט גוון אפור, ובגופה אין בכלל את הגוון הוורוד. מקורה של הנקבה בעונת החורף צהבהב, ואילו הצעיר חום כולו, ואין להם גוון ורוד בכלל. לצעיר מקור צהבהב-חום בהיר, צבע רגליו הוא ורוד בהיר מאוד לעומת הרגל של הבוגר. הרגל של הבוגר צהבהבה בחורף והופכת ורדרדה באביב.

==עונת הקינון==
בעונת הקינון, הראש והצוואר של החצוצרן נעשים אפורים עקב בליית קצות הנוצות, הגב נעשה חום-ורדרד וגוון ורוד מתבלט גם בקצוות הכנפיים. החזה אפרפר-ורוד ואילו הבטן ורדרדה. בעונת הקינון מקורה של הנקבה בגוון כתום צהבהב ואילו בתחילת עונת הקינון מקורו של הזכר בצבע כתום כהה עד אדום.

==בית גידול==
כשם הציפור, בית גידולה מצוי במדבריות טרשים וגבעות סלעים. חצוצרן המדבר הוא ציפור נפוצה ברוב חלקי הנגב ומדבר יהודה.

ניתן למצוא אותה גם באזורים מדבריים ביבשת אפריקה, כמדבר סהרה, ובאזורים חמים וצחיחים במדינות אגן הים התיכון וביבשת אסיה.

==מחזור החיים==
הקן נבנה בדרך כלל על הקרקע מתחת לסלע או שיח. הנקבה מטילה 3–6 ביצים תכלכלות בהירות ודוגרת עליהן לבדה במשך כ-13 יום. שני ההורים מאכילים את הגוזלים בקן כשבועיים לאחר בקיעתם.

==התנהגות==
חצוצרן המדבר משתלב בלהקות של עשרות פרטים, אך לקראת עונת הקינון הלהקה מתפצלת לזוגות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1823
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מרטין ליכטנשטיין
קטגוריה:פרושיים
קטגוריה:ארץ ישראל: פרושיים
בוב גואן

רוברט "בוב" קואל גואן (באנגלית: Robert Kuehl Goen; נולד ב-1 בדצמבר 1954) הוא מנחה טלוויזיה אמריקאי.

==ביוגרפיה==
גואן נולד בלונג ביץ' וגדל בלייקווד, פרבר של לוס אנג'לס, לאחר סיום התיכון הוא החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של סן דייגו וב-1976 סיים תואר בטלקומוניקציה, תקשורת וקולנוע, במהלך לימודיו האקדמאיים הוא היה פעיל ברדיו בהפעלת סטודנטים והוא ניצל את ניסיונו על מנת קבלת עבודה ברדיו מקומי בעירו, לאחר מכן הוא עבד כתקליטן ומפיק בתחנת הרדיו שהועסק ולבסוף גם קודם לתפקיד במאי.

ב-1981 הופיע לראשונה בטלוויזיה ככתב ספורט של "KESQ-TV", השלוחה של ABC בפאלם ספרינגס. בתחילת שנות השמונים הוא שימש ככתב באזורים מסוימים של רשת ESPN, לאחר כמעט ארבע שנים בתפקיד הוא עבר להוליווד, שם הנחה מספר שעשועונים ומשחקים טלוויזיוניים, הצלחתו הגדולה הגיעה כשהנחה בשנים 1989–1991 את התוכנית "גלגל המזל".

ב-1993 הצטרף לצוות תוכנית חדשות הבידור "Entertainment Tonight", תחילה ככתב שטח וב-1996 החל לשמש כמנחה התוכנית. הוא שיחק במספר סרטים וסדרות טלוויזיה בתפקיד עצמו, ב-2005 דיבב גרסה מצוירת של עצמו בסדרה "קסם של הורים".

מ-1994 ועד 1994 הנחה את תחרות מיס תבל ואת תחרות מיס ארצות הברית.

ב-1988 נישא לסברינה וב-1994 נולד בנו. ב-1997 הזוג התגרש. הוא מארגן מדי שנה אירוע גולף שהכנסותיו תומכות במשאלת לב.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מנחי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה בסן דייגו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
אלינה סורסקו

אלינה סורסקו (ברומנית: Alina Sorescu; נולדה ב-14 ביולי 1986) היא זמרת ומנחת טלוויזיה רומנייה.

==ביוגרפיה==
סורסקו נולדה בבוקרשט.

ב-1994 היא זכתה במקום הראשון בפסטיבל מוזיקת הילדים בבוקרשט ולאחר שנתיים זכתה בפסטיבל בשנית.

ב-1997 בגיל אחת עשרה הוציאה את אלבומה הראשון הנקרא "אני אהיה כוכבת" (Voi fi o stea).

ב-1999 היא ביצעה סיבוב הופעות ברחבי אירופה שבמסגרתו הופיעה בקונצרטים בצרפת, איטליה, בלגיה והולנד.

היא למדה פיתוח קול ולאחר מכן היא גם למדה סוציולוגיה באוניברסיטת בוקרשט. 

ב-2001 זכתה בפרס בראבו אוטו (Bravo Otto) הגרמני לאומנית פופ נוער הטובה ביותר.

ב-2002 השתתפה בתחרות סלקציה נציונלה בה נבחר הנציג הרומני לאירוויזיון בה הגיע למקום השמיני, בשנה זו גם זכתה בפרס ב-MTV לווידאו הטוב ביותר לזמרת רומנייה.

היא משמשת כמנחה בטלוויזיה הרומנית, היא הנחתה בין היתר את "Ploaia de stele", תוכנית תחרות מוזיקה בערוץ "TVR1", את תחרות היופי "מיס החוף", ב-2008 הנחתה את פסטיבל איל הזהב, היא הנחתה מספר שנים את התחרות לבחירת נציג רומניה לאירוויזיון הילדים. ב-2009 הנחתה את תחרות סלקציה נציונלה ובאירוויזיון 2008 ו2009 הגישה את תוצאות הניקוד הרומני. 

היא פעילה בקרן הלאומית הרומנית ליזמות נוער.

==דיסקוגרפיה==
*1997: אני אהיה כוכבת
*2000: אלינה

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://evz.ro/alina-sorescu-a-aflat-din-ziare-ca-e-somera-884823.html אלינה סורסקו] באתר evz.ro

קטגוריה:זמרות רומניות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה רומניות
קטגוריה:רומניות שנולדו ב-1986
כמה יוסי

"כמה יוסי" הוא השיר הראשון מתוך אלבום הסולו השני של ברי סחרוף "סימנים של חולשה" שיצא בשנת 1993. השיר נכתב על ידי סחרוף והולחן על ידו בשיתוף עם המוזיקאי רע מוכיח.

== נושאי השיר ==
השיר עוסק בתקופת ילדותו של סחרוף בבת ים. במרכז השיר עומדת חוויית התבגרות בשכונה ישראלית קולטת עלייה. השיר פורש את חוויית ההתבגרות באמצעות שלל המאפיינים של התקופה והזמן כפי שהם מצטיירים במסע הזיכרונות של סחרוף.

בשורות הראשונות של השיר מתייחס סחרוף לשכונת רמת יוסף בבת ים, שנקראה על שמו של יושב ראש הכנסת יוסף שפרינצק ("לשכונה ההיא קראו על שם יו"ר הכנסת"). לשכונה זו עבר סחרוף עם הוריו בהיותו בן 3 וחצי, מעיר הולדתו איזמיר שבטורקיה.

הבתים הבאים מתארים את החיים בשכונה שבה גרו אנשים משלל עדות ("רומנים, מרוקאים, פולנים התערבבו בחולות"). השורה "הרבה מלפפון חמוץ, הרבה לחם עם חלבה" לא באה לבטא אוכל האופייני לעדה מסוימת, אלא לשם הדגשת מעמד חברתי כלכלי מסוים. בצד תיאור החיים בשכונה, מציין סחרוף בעקיפין את תקופת הזמן עליה נכתב השיר באמצעות המשפט "במצעד הפזמונים השנתי ראשונה דליילה". "Delilah" הוא שירו של הזמר הבריטי טום ג'ונס, שיצא בסוף שנת 1967, וזכה במקום הראשון במצעד הפזמונים השנתי של גלי צה"ל ב־1968.

בפזמון השיר, "כמה חול - כמה יוסי, היה טוב - היה יוסי", מרמז סחרוף על בת ים, העיר שהייתה מוקפת חולות. קיימות השערות לפיהן צמד המילים "כמה יוסי", הוא שיבוש שהחל עוד בזמן הקלטת השיר למילים "כמה יופי".

תיאור ילדותו של סחרוף ממשיך עם האזכור של הצגה יומית בקולנוע שבה "טרזן מנצח את מצ'יסטה". בשכונת רמת יוסף פעל בית קולנוע שנקרא אף הוא "רמת יוסף". מצ'יסטה היה דמות קולנועית בדיונית, שהופיעה בעשרות סרטים, של אדם כל-יכול המבצע מעללים שבן אנוש רגיל אינו מסוגל להם. בהמשך מציין סחרוף כי "לשלמה יש גיטרה בצבע לבן", ובכך הוא מתייחס למוזיקאי ולגיטריסט שלמה מזרחי, שנחשב לאחד ממקורות ההשראה שלו. בהמשך השיר מופיעה הפיסקה: "ואהובה נתנה את כל מה שהיה לה" - אהובה היא אהובה עוזרי, כוכבת הזמר המזרחי.

בהמשך השיר מציין סחרוף כי "פאני היל מיד ליד ליד.. גשם של גוגואים". "פאני היל" הוא ספר ארוטי, שיצא לאור באנגליה בשנת 1749 ונאסר לפרסום עד שנת 1960. תרגומו לעברית זכה בשנות ה-60 לפופולריות רבה בקרב בני הנוער שהעבירו אותו זה לזה ("מיד ליד ליד"). המשך השורה עומד בניגוד מסוים לחלקה הראשון בעל הרמיזות המיניות, שכן מצוין בה משחק הגוגואים "הילדותי", שאף הוא היה פופולרי מאוד בתקופת ילדותו של סחרוף. "בור יהודי ובור ערבי", אותם מציין סחרוף, הם סוגים שונים של משחק הגוגואים.

בסוף השיר מדבר סחרוף על "עניינים" אותם מחפשים צעירים בעיר הגדולה ("בעיר הגדולה בשישי שבת מחפשים עניינים"). שורה זו יכולה להתפרש הן כרצון להכיר בחורות והן כשם קוד להתפרעות, העיר היא תל אביב.

לשיר בוצעו גרסאות כיסוי על ידי אמנים רבים, כגון תיסלם, מה קשור וביצועים של ברי סחרוף עם רמי פורטיס, בלקן ביט בוקס, אהוד בנאי, ארקדי דוכין, שרון רוטר ולוס כפרוס.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://nocs.acum.org.il/acumsitesearchdb/work?workid=1044438 כמה יוסי], באתר אקו"ם
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990036548710205171/NLI ביצוע מוקלט של השיר בצירוף מילות השיר באתר הספרייה הלאומית]

== הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1993
קטגוריה:סינגלים מ-1993
קטגוריה:שירי ברי סחרוף
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת נענע דיסק
קטגוריה:רמת יוסף
יחסי פפואה גינאה החדשה – צרפת

יחסי פפואה גינאה החדשה–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים בין המדינה העצמאית של פפואה גינאה החדשה לבין הרפובליקה הצרפתית. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות נוסדו בשנת 1976. לצרפת יש שגרירות בפורט מורסבי אם כי לפפואה גינאה החדשה אין נציגות דיפלומטית בצרפת. שגרירות פפואה גינאה החדשה בבריסל אמונה גם על יחסי המדינה עם צרפת.

== היסטוריה ==
ב-1768 נחת החוקר הצרפתי לואי אנטואן דה בוגונוויל במה שכיום היא פפואה גינאה החדשה, במסגרת מסעו בעולם. הוא נתן את שמו רק לאי ממזרח לגינאה החדשה.

בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-19 ניסה המרקיז דה רייז, אציל צרפתי, להקים מושבה צרפתית באירלנד החדשה בשם צרפת החדשה. הוא שלח ארבע משלחות לא מוצלחות אל האי, המפורסמת שבהן גרמה למותם של 123 מתיישבים.

בשנת 1980 ונואטו, לשעבר "ההברידים החדשים" שהכריזה באותה שנה על עצמאות מצרפת, נעזרה לצורך כך בכוחות מפפואה גינאה החדשה. במהלך שנות ה-80 נותרה פפואה גינאה החדשה ביקורתית ועוינת כלפי צרפת בשל רצונה של צרפת לבצע ניסויים גרעיניים בדרום האוקיינוס השקט. פפואה גינאה החדשה שיתפה פעולה עם אוסטרליה וניו זילנד למען מחקר מדעי, אך התרחקה ממנו לאחר שהתקבלו התוצאות לפיהן סיכונים בריאותיים וסביבתיים מהניסויים הם זניחים.

== כיום ==
פפואה גינאה החדשה השתתפה בפסגת צרפת-אוקיאניה השנייה שנערכה בפריז ביוני 2006. ראש ממשלת המדינה גם ביקר בנומאה, בירת קלדוניה החדשה באפריל 2005 ו"הביע עניין בשיתוף פעולה עם הקהילה הצרפתית של קלדוניה החדשה". ממשלת צרפת תיארה את שיתוף הפעולה בין שתי המדינות כ"מתקדם לאט", תוך שהיא ציינה ש"הסכם המסגרת שנכנס לתוקף ב-15 באוקטובר 2002, לא הביא לשיתוף פעולה משמעותי יותר בשלב זה".

בחודש נובמבר 2007 מחוז אורו בפפואה גינאה החדשה נפגע מסופת הציקלון "גובה", וצרפת סיפקה סיוע הומניטרי למדינה בצורת תרופות, מוצרים לטיהור מים, מזון וביגוד לקורבנות וסיוע של הכוחות המזוינים של קלדוניה החדשה (FANC).

== יחסים כלכליים ==
היחסים הכלכליים בין שתי המדינות הם מזעריים. בשנת 2003 הייצוא הצרפתי לפפואה גינאה החדשה עמד על שווי של 2 מיליון אירו, והיווה 0.3% בלבד מהייבוא של המדינה.

== שיתוף פעולה צבאי ==
הכוחות המזוינים של קלדוניה החדשה (FANC) משתפים פעולה עם כוח ההגנה של פפואה גינאה החדשה באמצעות תרגילים משותפים. בחודש מאי 2005 נערך תרגיל משותף.

תוכנית לשיתוף פעולה דו-צדדי בין כוחות ההגנה של פפואה גינאה החדשה וקלדוניה החדשה אושרה בנובמבר 2004, כשהיא מתמקדת באימונים לשמירת השלום.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.diplomatie.gouv.fr/fr/dossiers-pays/papouasie-nouvelle-guinee/ פפואה גינאה החדשה], באתר משרד החוץ של צרפת

== הערות שוליים ==
יחסי הממלכה המאוחדת – פפואה גינאה החדשה

שגרירות פפואה גינאה החדשה ב[[לונדון, הממלכה המאוחדת.]]
יחסי הממלכה המאוחדת–פפואה גינאה החדשה הם היחסים הדיפלומטיים בין המדינה העצמאית של פפואה גינאה החדשה לבין הממלכה המאוחדת.

== היסטוריה ==
בשנת 1884 הקימה בריטניה את טריטוריית פפואה, אשר הועברה לשלטון אוסטרליה בשנת 1902. בשנת 1949 אוחדה הטריטוריה עם טריטוריית גינאה החדשה, אשר הוקמה בשנת 1919 כמנדט אוסטרלי על גינאה החדשה הגרמנית, אשר נכבשה במהלך מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1975 העניקה אוסטרליה עצמאות לכל החלק המזרחי אשר בשליטתה בשם פפואה ניו גינאה. כיום פפואה גינאה החדשה חברה בחבר העמים הבריטי, והמלכה אליזבת השנייה עומדת בראש המדינה, ובחוקת המדינה היא נקראת "ראש המדינה" ולא "המלכה".

==יחסים דיפלומטיים==
בריטניה מחזיקה בפפואה גינאה החדשה נציבות עליונה בפורט מורסבי, ואילו פפואה גינאה החדשה מחזיקה בבריטניה נציבות עליונה בלונדון.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==
יחסי גרמניה – פפואה גינאה החדשה

יחסי גרמניה-פפואה גינאה החדשה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין המדינה העצמאית של פפואה גינאה החדשה.

== היסטוריה ==
ילידים מגינאה החדשה הגרמנית מגויסים לצבא הגרמני ערב פרוץ מלחמת העולם הראשונה.
בסוף שנות השבעים ובראשית שנות השמונים של המאה ה-19 השפיעו חוגי ימין לאומנים על הקנצלר הגרמני אוטו פון ביסמרק לפתוח במדיניות התפשטות קולוניאלית. אזור זה היה אחד היעדים של מצדדי ההתפשטות הקולוניאלית הגרמנית והוקמה חברה בשם "חברת גינאה החדשה הגרמנית" (Deutsche Neuguinea-Compagnie).ב-3 בנובמבר 1884 הונף הדגל הגרמני על השטח הצפון-מזרחי של גינאה החדשה ועל האיים הסובבים. החלק הדרום-מזרחי היה בשליטה בריטית (מאוחר יותר עם הקמת אוסטרליה ב-1901 הועבר לשלטונה של אוסטרליה) והחלק המערבי של האי היה בשליטה הולנדית. על פי חוזה בין גרמניה לספרד מ-1899 קנתה גרמניה את איי קרוליין ואת איי מריאנה הצפוניים (לא כולל גואם שהועברה שנה קודם מספרד לארצות הברית לאחר מלחמת ארצות הברית–ספרד). איים אלו סופחו לגינאה החדשה הגרמנית וב-1906 סופחו גם איי מרשל. כדי להגדיל את הרווחיות של המטעים שניטעו באי על ידי מתיישבים גרמנים הועסקו תושבים מקומיים, לעיתים בכפייה. בתקופות מסוימות הובאו לעבוד גם פועלים מסין מיפן וממיקרונזיה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נכבשו גינאה החדשה הגרמנית והאיים הסמוכים על ידי כוחות צבא אוסטרלים. יפן השתלטה על שאר האיים שהיו בשליטה גרמנית באוקיינוס השקט. פעולת הכיבוש הייתה כמעט ללא כל התנגדות וב-21 בספטמבר 1914 נכנע כל הכוח הצבאי הגרמני במושבה. בחוזה ורסאי ב-1919 לאחר המלחמה, איבדה גרמניה את כל מושבותיה וגינאה החדשה הגרמנית הפכה ל"טריטוריה של גינאה החדשה" (Territory of New Guinea) שהייתה שטח מנדט אוסטרלי מטעם חבר הלאומים עד 1949 (להוציא את תקופת הכיבוש היפני במהלך מלחמת העולם השנייה) ואז הפכה לחלק מ"הטריטוריה של פפואה וגינאה החדשה" שהפכה בסופו שלל דבר למדינה העצמאית של פפואה גינאה החדשה.

==יחסים דיפלומטיים==
גרמניה מחזיקה בפפואה גינאה החדשה קונסוליה בפורט מורסבי, ואילו פפואה גינאה החדשה מחזיקה בגרמניה קונסוליה בהמבורג.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==
הר ואט

הר ואט (באנגלית: Mount Watt) הוא הר הממוקם ברכס בארקר בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. גובהו של ההר 2,715 מטרים מעל פני הים, והוא ממוקם 6 קילומטרים צפונית מזרחית להר רוי.

==היסטוריה== 
שמו של ההר ניתן לו על ידי המשלחת הדרומית של המשלחת האנטארקטית של פדרציית מועדוני מטפסי ההרים של ניו זילנד (New Zealand Federated Mountain Clubs Antarctic Expedition) שחקרה את האזור בין השנים 1962–1963. 

ההר נקרא על שם ב. ה. ואט (B.H. Watt), מזכיר המשלחת.

==קישורים חיצוניים==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:16312 הר ואט] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=114689 הר ואט] באתר גאזט המידע האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://www.yr.no/place/Antarctica/Other/Watt,_Mount/ מזג אוויר עדכני עבור הר ואט]

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוף פנל
אליצור "איתו" אשקלון

אליצור "איתו" אשקלון הייתה קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר אשקלון, שבשיאה שיחקה בליגה הלאומית, עד להתמזגותה אל תוך א.ס. אליצור אשקלון.

שם הקבוצה קרוי על שמו של איתמר ("איתו") שרביט ז"ל, מי שהיה איש המשק של אליצור אשקלון במשך 18 שנה.

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה בעונת המשחקים 2015/16 על ידי ארגון האוהדים "הגל הכחול".

הקבוצה החלה דרכה בליגה א' דרום, זאת לאחר שאוהדי הכדורסל וקברניטי העיר מאסו בדרך ניהולה של אליצור אשקלון אשר הוביל אותה בתוך שלוש עונות מליגת העל, לליגה א' ועד למחיקתה בשנת 2016.

בעונתה הראשונה העפילה אליצור "איתו" אשקלון לליגה הארצית בכדורסל מחוז דרום היישר מהמקום הראשון, זאת לאחר מאבק ראש בראש מול הפועל מבועים/מרחבים בצמרת הליגה.

באירוניה מסוימת, כבר בעונת הבכורה בליגה הארצית פגשה אליצור "איתו" אשקלון את "אליצור אשקלון" לדרבי מקומי בו ניצחה הקבוצה בצמד המשחקים. בתום אותה עונה נשארה הקבוצה בליגה הארצית, ואילו אליצור אשקלון נשרה אל ליגה א' ומייד לאחר מכן התפרקה.

בעונתה השלישית 2017/18, סיימה הקבוצה את הליגה הסדירה במקום השני, אשר הקנה לה מקום בפלייאוף העליון בתחרות על העפלה לליגה הלאומית.
בשלב חצי הגמר הדיחה הקבוצה את ה-3 בטבלה מכבי מעלה אדומים ובסדרת הגמר גברה 0–2 על מכבי פתח תקווה והעפילה לליגה הלאומית.

בעונת הבכורה של הקבוצה בליגה הלאומית סיימה הקבוצה את העונה במקום השישי והעפילה למשחקי הפלייאוף בהם הודחה ברבע הגמר על ידי הפועל גליל עליון לאחר הפסד 1-2 בסדרת הטוב מ-3.

בקיץ 2019 מינתה הקבוצה את רועי חגאי לתפקיד המאמן, בפברואר 2020 פיטרה הקבוצה את חגאי ובמקומו מונה מתן חרוש. בסיום עונת 2019/20 הייתה הקבוצה במקום ה-12 עם מאזן של שמונה ניצחונות ו-14 הפסידים.

במאי 2020 מונה חנן הירשוביץ' למאמן הקבוצה במקומו של מתן חרוש.

באפריל 2021 מונה אריק אלפסי למאמן הקבוצה במקומו של חנן הירשוביץ' לאחר שהקבוצה ספגה שלושה הפסדים רצופים וכאשר היא במקום הראשון בליגה. בסדרת רבע הגמר ניצחה הקבוצה 2–1 את מכבי עירוני רמת גן ובסדרת חצי הגמר הפסידה 2–3 לאליצור עירוני נתניה לאחר שהוליכה 2–0 במהלך הסדרה.

לקראת עונת 2021/2022 מינתה הקבוצה את עמית תמיר למאמנה במקומו של אריק אלפסי. ב-16 בפברואר 2022 מינתה הקבוצה את יניב בורגר למאמנה לאחר התפטרותו של עמית תמיר. ב-8 ביולי 2022 אבי סוכר שב לאמן את הקבוצה. ב-7 במרץ 2023 מינתה הקבוצה את דוד אלהרר למאמנה במקומו של אבי סוכר.
ב-6 ביולי 2023 מינתה הקבוצה את נחום סגל לעמוד על הקווים על חשבונו של דוד אלהרר.

בעונת 2023/24 הוליכה הקבוצה את צמרת הליגה במשך רוב העונה, אך לקראת סיום הידרדרה למקום ה-8 עקב רצף הפסדים. בשלב הפלייאוף הפסידה למכבי רחובות והודחה.
ממוזער

לקראת עונת 2024/25 פורסם כי הקבוצה עתידה להתאחד עם א.ס אשקלון.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://ibasketball.co.il/league/6925/team/298573/ עמוד הקבוצה] , באתר איגוד הכדורסל
* [http://www.safsal.co.il/article.aspx?id=26683 אליצור איתו אשקלון], באתר ספסל

==הערות שוליים==

אשקלון
אשקלון
קטגוריה:אשקלון: מועדוני ספורט
יחסי גמביה–ישראל

יחסי גמביה–ישראל כוננו באופן רשמי בראשית 1965, אם כי עוד לפני כן התקיימו מגעים דיפלומטיים בין שתי המדינות.

== היסטוריה ==
מימין לשמאל: ראש ממשלת גמביה [[דאוודה ג'ווארה, ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון ושר החקלאות משה דיין בעת ביקורו של הראשון בישראל ב-1962.]]
בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 קיימו גמביה וישראל יחסים דיפלומטיים לא-רשמיים, שכן גמביה הייתה נתונה תחת שליטת הממלכה המאוחדת. ב-10 בדצמבר 1962, כשלוש שנים לפני קבלת עצמאות גמביה, ערך ראש ממשלת גמביה ומנהיג האומה הגמבית דאז סר דאוודה קאירבה ג'ווארה (), ביקור בן חמישה ימים בישראל. במהלך ביקור דן עם ממשלת ישראל בהגשת סיוע רפואי מצד ישראל. ב-16 בדצמבר 1962 נחתם הסכם לשיתוף פעולה בין ג'ווארה למנכ"ל משרד החוץ חיים יחיל. יחסים בילטרליים רשמיים נכונו בין שתי המדינות ב-1965, בה זכתה הרפובליקה של גמביה בעצמאות מהממלכה המאוחדת.

ב-17 בפברואר 1965, יומיים לפני קבלת העצמאות של גמביה באורח רשמי, שלחה שרת החוץ גולדה מאיר מברק ברכה לראש הממשלה ג'ווארה עם זכיית ארצו בעצמאות. באותה השנה הכירה ישראל ברפובליקה החדשה וסייעה לה בשני תחומים: חינוך (שיעור האנאלפביתיות בגמביה עומד על 67%) וחקלאות. שגרירה הראשון של ישראל בגמביה היה השגריר הישראלי בדקר, חנן עינור, ששימש כשגריר לא-תושב. ב-11 באוקטובר 1966 הגיע ראש הממשלה ג'ווארה לביקור רשמי בישראל. ג'ווארה הגיע עם שר החינוך בממשלתו, אנדרו דייוויד קאמארה , ונועד עם ראש ממשלת ישראל לוי אשכול ושר החינוך הישראלי זלמן ארן. ביקורו הסתיים לאחר שבוע, ובמסגרתו נחתם הסכם ידידות ראשון בין שתי המדינות.

ב-26 באוקטובר 1973 ניתקה גמביה את יחסיה הדיפלומטיים ישראל מתוך הפגנת סולידריות חברתית עם מצרים וכן מכורח היותה חלק מהעולם המוסלמי. עם זאת, במהלך תקופת הניתוק, ביקשה גמביה מישראל שיתוף פעולה צבאי, אך האחרונה נזהרה ולא נענתה לבקשה כדי לא להכעיס את שכנתה של גמביה, סנגל. ב-1975 נמנתה גמביה בין המדינות האפריקאיות שהצביעו בעד החלטה 3379 של העצרת הכללית של האו"ם, שקבעה כי ציונות היא צורה של גזענות. ב-1977 נפתחה בבנג'ול נציגות דיפלומטית של הארגון לשחרור פלסטין. על אף העוינות שהפגינה כלפי ישראל בתקופת הניתוק (1973–1992), צידדה גמביה בהסכמי קמפ-דייוויד.

ב-14 בספטמבר 1992, בעקבות חתימת הסכמי אוסלו, חודשו היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות והושבו על כנם. יחיא ג'אמה, שהיה נשיא גמביה שנים רבות, היה ידוע בנטיותיו הפרו-איראניות. יחסי איראן-גמביה, כמו גם הסיור שערכה משלחת איראנית ב-12 מדינות אפריקאיות וערביות ב-2007 מעידות על הקשיים בהם נתקלת מדיניות הסיוע הישראלית למדינות העולם השלישי. בשנת 1998 הגיע מספר המשתלמים מגמביה בישראל לשיא: 12, וב-2007 נכחו בישראל רק חמישה משתלמים. הייצוא הישראלי לגמביה הסתכם ב-2008 בכ-22 מיליון דולר אמריקני.

בראשית יוני 2017 נועד ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו עם נשיא גמביה אדאמה בארו.

== לקריאה נוספת ==
* אריה עודד, אפריקה וישראל: ייחודיות ותהפוכות ביחסי החוץ של ישראל, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2010
* דב בן-מאיר, מדיניות החוץ: תולדות, משימות, שליחות, ידיעות ספרים, 2011

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
קולנוע אורה (חיפה)

המבנה בו שכן קולנוע אורה, יוני 2022
קולנוע אורה הוא מבנה קולנוע ברחוב הרצל בשכונת הדר הכרמל בחיפה, שהיה פעיל בשנים 1935–1940, ומשנת 1947 עד 1990.

==היסטוריה==
קולנוע אורה<ref></ref> הוקם על ידי מועצת פועלי חיפה בשיתוף שבתי לוי ושותפים נוספים על אדמה של הקרן הקיימת. הקרקע הוקצתה באוקטובר 1933, והתוכנית נדונה בוועדה לבנין ערים בינואר 1934. הקולנוע נחנך במספר אירועים במחצית השנייה של דצמבר 1935. האולם של הקולנוע כלל 700 מקומות ישיבה ועוד מעל 400 מקומות ביציע. המבנה תוכנן על ידי אוסקר קאופמן ואויגן שטולצר. הבנייה נעשתה כולה על טהרת העבודה העברית. בדצמבר 1940 מחו גורמים דתיים בחיפה על חילול שבת בקולנוע. בנובמבר 1941 נפגע בשריפה גדולה. בסוף נובמבר 1947, שש שנים אחרי הדליקה, נפתח הקולנוע מחדש לאחר ששופץ. מבנה הקולנוע היה מפואר מאוד בפנים ומרשים בחוץ והיה אחד מסמלי העיר חיפה.

בנוסף להקרנת סרטים, שימש האולם לכינוסים של ההסתדרות, בהם שביתות וחגיגות 1 במאי. בנוסף התקיימו בקולנוע אירועים שונים, בהם חידון התנ"ך של מחוז חיפה, בשנת 1958.

בשנת 1986 הוחל בהקרנת סרטים באולם בלילות שבת. הקולנוע נסגר בשנת 1990 וניצב נטוש במשך זמן רב. בשנת 2002 נמכר המבנה ואושרה הסבתו למרכז מסחרי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: בתי קולנוע
קטגוריה:חיפה: תרבות
קטגוריה:חיפה: מבנים
קטגוריה:היישוב: בתי קולנוע
קטגוריה:חיפה: בתי קולנוע
אהרן דוד פנקן

הרב ד"ר אהרן דוד פָּנְקֶן (אנגלית: Aaron D. Panken; 19 במאי 1964 – 5 במאי 2018) היה נשיא ההיברו יוניון קולג' וממנהיגי היהדות הרפורמית בארצות הברית.

==קורות חיים==
פנקן נולד וגדל באפר וסט סייד של מנהטן, שם היה חבר בתנועת הנוער של האיחוד ליהדות רפורמית (NFTY). הוא סיים לימודי תואר בהנדסת חשמל באוניברסיטת ג'ונס הופקינס ועבד זמן קצר בתכנון מחשוב רפואי במעבדה, אך החליט לפנות לקריירה בקהילה היהודית. בגיל 19 התקבל כמנהל מחוז בתנועת הנוער, וב-1986 החל לימודי רבנות בהיברו יוניון קולג' בירושלים. ב-1991 נסמך לרבנות והחל לכהן כעוזר לרב בבית הכנסת רודף שלום במנהטן ובבית הכנסת וסטצ'סטר, במקביל להשלמת דוקטורט במדעי היהדות באוניברסיטת ניו יורק, שנושאו היה שינויים הלכתיים בספרות הרבנית (2004). את הדוקטורט פרסם ב-2005 כספר בשם The Rhetoric of Innovation: Self-Conscious Legal Change in Rabbinic Literature ("הרטוריקה של החדשנות: שינוי הלכתי מודע בספרות הרבנית").
ב-1995 החל ללמד ספרות בית שני וספרות רבנית בהיברו יוניון קולג'. בנוסף, הרצה ולימד במוסדות רבים ברחבי העולם.

הוא כיהן בוועדת האתיקה של איגוד הרבנים המתקדמים (CCAR ), בוועדה למינוי והצבת רבנים שם, במועצת החינוך ובתפקידים נוספים. ב-1996 מונה לדקאן הסטודנטים של ההיברו יוניון קולג', ב-1998 לדקאן הקמפוס בניו יורק, וב-2007 לסגן-נשיא ליוזמות אסטרטגיות. ב-1 בינואר 2014 מונה כמחליפו של הרב דוד אלינסון כנשיא ה-12 של ההיברו יוניון, מוסד שלו 4,000 בוגרים מכהנים בתפקידי רבנים, חזנים, מורים ועוד.

הרב פנקן היה בעל רישיון טיסה, וב-5 במאי 2018 התרסק עם מטוסו הקל בניו יורק ונהרג. הותיר את אשתו, מליסה, ואת שני ילדיהם.

==ספרו==
<div class="mw-content-ltr">
* Aaron D. Panken, The Rhetoric of Innovation: Self-Conscious Legal Change in Rabbinic Literature, Lanham, MD.: University Press of America (Studies in Judaism), 2005.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [http://huc.edu/about/presidents-office/rabbi-aaron-d-panken-phd הרב ד"ר הרן דוד פנקן] באתר ההיברו יוניון קולג'
* [http://huc.edu/news/2018/05/05/rabbi-aaron-d-panken-phd-12th-president-hebrew-union-college-jewish-institute-religion-zl הודעה על מותו] באתר ההיברו יוניון קולג'
* 
<div class="mw-content-ltr">
* [https://www.jta.org/2013/08/01/life-religion/panken-a-commerical-pilot-who-will-head-reforms-rabbinical-school-eyes-horizon Aaron Panken, a pilot who will head Reform rabbinical school, eyes horizon], JTA, August 1, 2013
* [https://reformjudaismmag.org/past-issues/spring2014/engineer-of-innovation Engineer of Innovation], Reform Judaism Magazine, Spring 2014
* Matt Stevens, [https://www.nytimes.com/2018/05/06/nyregion/rabbi-aaron-panken-plane-crash.html President of Jewish Seminary Killed in Plane Crash in Hudson Valley], הניו יורק טיימס, May 6, 2018
</div>

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:רבנים רפורמים אמריקאים
קטגוריה:יהודים נשיאי אוניברסיטאות בארצות הברית
קטגוריה:יהודים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:אמריקאים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018