OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מרק ימס

רב-סרן מרק ימס (21 ביוני 1947 – 18 באוקטובר 1973) היה קצין שריון בצה"ל, שלחם במערכה בחזית הדרום במלחמת יום הכיפורים ונפל בקרב. על פעולתו בימי המלחמה עוטר ימס בעיטור המופת.

==ביוגרפיה==
מרק ימס נולד בעיר רגנסבורג שבגרמניה להורים ניצולי השואה. בגיל שש עלה עם אמו לישראל. הוא למד בבית הספר היסודי עומריה ובבית הספר התיכון שליד האוניברסיטה בירושלים. היה חובב אלקטרוניקה וספורט וחבר בתנועת השומר הצעיר. לקראת כתה י"א עבר לחברת הנוער בקיבוץ מזרע.

בנובמבר 1965 התגייס ימס לצה"ל. הוא שירת בחיל השריון, היה תותחן טנק ומפקד טנק. לחם במלחמת ששת הימים בסיני. לאחר המלחמה השתתף בקורס קצינים והוסמך לקצין. התקדם עד לתפקיד מפקד פלוגה. באמצע שנת 1971 השתחרר מן השירות הצבאי. הוא התקבל ללימודי הנדסת חשמל ואלקטרוניקה בטכניון. לו ולאשתו, שאותה נשא במהלך השירות הצבאי, נולד בן בשנת 1972.

===במלחמת יום הכיפורים===
עם פרוץ המלחמה נקרא ימס לשירות צבאי במילואים. הוא החל את דרכו במלחמה כסגן מפקד גדוד סיור באוגדה 162 בחזית סיני והשתתף בקרבות הבלימה מול הצבא המצרי. ב-9 באוקטובר נפצע מפקד הגדוד וימס מונה למלא את מקומו. הוא הוסיף ללחום בקרבות האוגדה וצלח עמה את תעלת סואץ. במהלך הקרבות גילה תושיה כאשר חילק לטנקים סביבו תחמושת תוך כדי קרב, וכן טיווח בהצלחה את אש הארטילריה, בהיעדרו של קצין קישור ארטילרי ביחידתו.

ב-18 באוקטובר השתתף ימס בהסתערות לכיבוש מתחם "אורי" המצרי בגדה המערבית של תעלת סואץ. במהלך קרב זה נפגע ונהרג. לאחר נפילתו הועלה לדרגת רב-סרן.

בקיץ 1974 הובא מרק ימס לקבורה בבית הקברות הצבאי קריית שאול. הניח אשה, בן והורים.

בשנת 1975 עוטר ימס לאחר מותו בעיטור המופת על פעולתו במהלך המלחמה, וצוין כי שימש דוגמה בדבקותו במשימותיו, באומץ לבו וברמת הביצוע שהפגין.

==הנצחה==
שמו של ימס הונצח על גבי אנדרטאות אחדות, לרבות אנדרטת יד לשריון, בגן הבנים בתל אביב, בגן הבנים בשכונת נווה שאנן בחיפה ובבית יד לבנים בתל אביב.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.izkor.gov.il/מרק%20ימס/en_46e3aaf21df8e2d074eae9ab8e93d490 קורות החיים של מרק ימס], באתר "יזכור"
* [https://www.gvura.org/a4609-רס-ן-מרק-ימס-ז-ל נוסח העיטור של מרק ימס], באתר הגבורה
* [https://www.youtube.com/watch?v=m0aILOSTzWs&ab_channel=naamasha סרטון זיכרון על מרק ימס], באתר יוטיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:מזרע: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים
חולמת (אלבום)

חולמת הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת הישראלית נסרין קדרי. את האלבום הוציאה לאור ב-4 ביולי 2023 חברת התקליטים הליקון ארומה מיוזיק, והוא מונה אחת-עשרה רצועות.

== רקע ==
באפריל 2022 נישאה קדרי לבחיר לבה, רום שמיר, וב-26 באוקטובר נולד בנם הבכור. במרץ 2023 כיכבה בסדרה התיעודית על חייה, "נסרין אגדה", ובהמשך השנה נמנתה בין משתתפי רוקדים עם כוכבים. בנוסף, הופיעה בהיכל מנורה מבטחים פעם נוספת במהלך הקריירה שלה.

באלבום "חולמת" נכללים עשר רצועות, כולן בהפקת גיל ויין וטל קסטיאל בשיתוף עם יוצרים נוספים. הרצועה ה-11 שלו היא גרסת כיסוי לשיר הערבי "Maak Tamally" של הזמר המצרי עמר דיאב, שיצא בשנת 2000 וזכה להצלחה גבוהה ב. ב-2 ביולי פרסמה בחשבון האינסטגרם שלה סרטון שחשף את תאריך יציאת האלבום. הוא מציג את קדרי שבאה לבדיקת אולטרסאונד שגרתית, ועל גבי צג המכשיר נכתב "4.7.23, אלבום חדש יוצא אל העולם".

קדרי אמרה על האלבום:

לדברי ויין וקסטיאל: 

== רשימת רצועות ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2023
קטגוריה:אלבומי נסרין קדרי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי גיל ויין
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון ארומה מיוזיק
החלום האפשרי (שיר)

"החלום האפשרי" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל.<ref name=":0"/> את השיר הוציאה לאור בנובמבר 2002 חברות התקליטים דנה מיוזיק ו-IMP רקורדס כסינגל החמישי מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, החלום האפשרי (2002). כמו כן, הוא נכלל במארז התקליטורים, אוסף הסינגלים (2003).<ref name=":1"></ref>

== רקע ==
"החלום האפשרי" נכתב במקור ב-1999 עבור להקת איתי מלבנון, להקת נוער המורכבת מתושבי ישראל ומאנשי דרום לבנון.<ref name=":0"></ref> עופר גביש, מקים הקבוצה, סיפר בפברואר 2014 כי הם עבדו במועדון לחיילים בסמוך לגבול ישראל–לבנון על יד המושב מתת בו גר באותה העת אריאל זילבר. . "החלום האפשרי" הוא שיר רגוע, שעושה אנלוגיה בין חלומותיהם של בעלי חיים ושל בני אדם. החלום הראשי הוא שכולם יחיו יחד בשלום, "לבנים ושחורים, ערבים ויהודים". בחלק מן השיר נשמעות קריאות "Wa-aul lu e, wa-aul lu a" המוכרות מהלהיט "סעידה סולטנה".<ref name=":0" />

בשנת 2010 הקליט מתי כספי את השיר ללחן משלו תחת השם "מותר האדם", שנכלל באלבומו, נפש תאומה (2010).<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|נובמבר 2002
|תקליטור
|דנה • IMP
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2002
קטגוריה:סינגלים מ-2002
קטגוריה:שירי דנה אינטרנשיונל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אהוד מנור
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אריאל זילבר
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי חיים צינוביץ'
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי תומר בירן
קטגוריה:שירים על בעלי חיים
קטגוריה:שירים על חלומות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת דנה מיוזיק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת IMP רקורדס
בסוף יהיה טוב...

"בסוף יהיה טוב..." (מוכר כ"יהיה טוב") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל.<ref name=":0"></ref> את השיר הוציאה לאור בדצמבר 2002 חברות התקליטים דנה מיוזיק ו-IMP רקורדס כסינגל השישי מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, החלום האפשרי (2002). כמו כן, הוא נכלל במארז התקליטורים, אוסף הסינגלים (2003).<ref name=":1"></ref>

== רקע ==
"בסוף יהיה טוב..." הוא שיר בעל אופי מחאתי על החיים הקשים ב (על-אף שישנה בו רמיזה לאסון מגדלי התאומים בארצות הברית), ועל ההתמקדות של הפרט באירועים שוליים של החיים עצמם.

מילותיו מציגות אדם המביט על נוף מחלונו בביתו, ורואה אסונות שפוקדים את סביבתו – . בפזמון פונה אינטרנשיונל אל מישהי בנימה אירונית – – ובעצם מלגלגת למי שעסוק בבעיות האישיות והזניחות שלו (עליהן נהוג לומר, "יש עוד תקווה, בסוף יהיה טוב") ולא מתייחס לצרות עולמיות.

עטיפתומציגה עיר מוכת אסון, שנראית אחרי רעידת אדמה או מתקפת טרור. ברשימת השירים של האלבום החלום האפשרי נקרא השיר "יהיה טוב", אולם דיסק השדרים שיצא תויג בשם "בסוף יהיה טוב...". הוא נכתב והולחן על ידי רגב דהן, וקיבל אהדה רחבה מתחנות הרדיו בישראל.

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
|דצמבר 2002
|תקליטור
|דנה • IMP
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2002
קטגוריה:סינגלים מ-2002
קטגוריה:שירי דנה אינטרנשיונל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רגב דהן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי רגב דהן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי גילי שטרן
קטגוריה:שירים המבוססים על היסטוריה אמריקאית
קטגוריה:שירים על תקווה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת דנה מיוזיק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת IMP רקורדס
עד היום

"עד היום" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל.<ref name=":0"></ref> את השיר הוציאה לאור בשנת 2003 חברות התקליטים דנה מיוזיק ו-IMP רקורדס כסינגל השישי מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, החלום האפשרי (2002). כמו כן, הוא נכלל במארז התקליטורים, אוסף הסינגלים (2003).<ref name=":1"></ref>

== רקע ==
ב"עד היום" מביעה אינטרנשיונל את רצונה הנואש לאהבה, וטוענת שעדיין יש בלבה תקווה למצוא את בן-זוגה. אולם הזמן רק עובר ולא חוזר לאחור. השיר הוא בסגנון בלדה שקטה.<ref name=":0" /> הוא זכה להצלחה מידתית, ודורג במקום העשירי במצעד השבועי של רדיו אמצע הדרך.

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|2003
|תקליטור
|דנה • IMP
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2002
קטגוריה:סינגלים מ-2003
קטגוריה:שירי דנה אינטרנשיונל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אהוד מנור
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי ארקדי דוכין
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי זיו גולנד
קטגוריה:שירים על דכדוך
קטגוריה:שירים על זמן
קטגוריה:שירים על כאב לב
קטגוריה:סינגלים בהוצאת דנה מיוזיק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת IMP רקורדס
סופיסטי-פופ

סופיסטי-פופ (באנגלית: Sophisti-pop) הוא תת-ז'אנר של מוזיקת פופ שהתפתח מתוך הגל החדש הבריטי במהלך אמצע שנות ה-80.<ref name="treble"></ref> מקורו באקטים ששילבו אלמנטים של ג'אז, מוזיקת נשמה ופופ.<ref></ref><ref></ref> המונח "סופיסטי-פופ" נטבע רק לאחר שיאו של הסגנון באמצע שנות ה-80 המאוחרות.<ref></ref>

סופיסטי-פופ מתאפיין בשימוש הנרחב שלו במקלדות אלקטרוניות וסינתיסייזרים. אמנים השתמשו גם בטכנולוגיית אולפן חדשנית. הז'אנר תואר כרך, רומנטי ואטמוספירי. זה גם מאופיין עבור חברי הלהקות שכולם בעלי מראה מטופח ולבוש היטב.

הפופולריות של הסגנון ירדה לאחר שנות ה-90.<ref name="treble"/>

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים - פופ
קטגוריה:שנות ה-1980 במוזיקה
נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 23

נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 23, הידועה גם כנבחרת האולימפית, היא נבחרת הכדורגל הלאומית של ישראל המייצגת אותה בטורניר הכדורגל במשחקים האולימפיים. בהתאם לחוקי טורניר הכדורגל האולימפי, בנבחרת משחקים כדורגלנים ישראלים עד גיל 23 לצד שלושה חריגי גיל לכל היותר. סגל הנבחרת נקבע על ידי מאמן הנבחרת, הממונה על ידי ההתאחדות לכדורגל בישראל לאימון הנבחרת הצעירה (עד גיל 21). מאמן הנבחרת לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024) הוא גיא לוזון. הנבחרת למעשה מורכבת ברובה מנבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 21, אך היא מצרפת מספר שחקנים עד גיל 23, וכאמור שלושה חריגי גיל.

== היסטוריה ==
 הופיעה פעמיים בטורניר הכדורגל האולימפי, במקסיקו סיטי 1968 ובמונטריאול 1976, ובשתי הפעמים הגיעה לרבע הגמר. עם זאת, בשני הטורנירים האלו התחרתה נבחרת ישראל בכדורגל במתכונתה הרגילה, ללא הגבלת גיל. מאז החלת המגבלה לגיל 23 ב-1992 ועד 2020, לא העפילה הנבחרת האולימפית של ישראל לטורניר הכדורגל האולימפי.

באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2023 הגיעה הנבחרת הצעירה של ישראל לרבע הגמר ולאחר מכן ניצחה את המארחת 4–3 בדו-קרב פנדלים לאחר 0–0 בסיום הזמן החוקי וההארכה, ובכך עלתה לחצי הגמר לראשונה בתולדותיה. הישג זה הבטיח לה את ההעפלה לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024), לראשונה כנבחרת עד גיל 23, כחלק ממשלחת ישראל באולימפיאדת פריז.

בטורניר הוגרלה ישראל לבית ד' יחד עם , ו , אך הודחה לאחר שסיימה במקום האחרון עם תיקו ושני הפסדים.

== סגל ==
סגל הנבחרת לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024). חריגי גיל מסומנים בכוכבית (*).

== קישורים חיצוניים ==
*[https://www.football.org.il/national-team/?national_team_id=1863 פרופיל], באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

== הערות שוליים ==

*
כדורגל א
שלמה שטרנברג

שלמה צבי שטרנברג (נהגה: סטרנברג; באנגלית: Shlomo Zvi Sternberg; 20 בנובמבר 1936 – 23 באוגוסט 2024) היה מתמטיקאי יהודי-אמריקאי. נודע בעבודותיו בגאומטריה, בעיקר בתאוריית לי וגאומטריה סימפלקטית .

==ביוגרפיה==
ב-1955 השלים את הדוקטורט שלו באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בהנחיית אורל וינטנר . הוא המשיך לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת ניו יורק (1956–1957) ואוניברסיטת שיקגו (1957–1959) אז הצטרף למחלקה למתמטיקה באוניברסיטת הרווארד שבה שימש כמרצה עד 2017, מאז היה פרופסור אמריטוס במוסד זה.

שטרנברג היה מתמיטקאי עטור תארים, חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים מאז 1969, חבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית מאז 1986 וחבר בעוד אגודות מדעיות נחשבות.

שטרנברג היה יהודי אורתודוקסי ורב. הרב הרשל שכטר מישיבה יוניברסיטי תיאר אותו כ"גאון גדול ב'לימוד' ובמתמטיקה". הוא היה בין המתמטיקאים שהפריכו את הנחותיו המתמטיות של הספר "הצופן התנ"כי" מאת מייקל דרוזנין , שהניחו את היסוד לאחת הטכניקות של דילוגי אותיות בתורה. ומילא תפקיד גם בדיונים בדבר כשרותו של דג החרב.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתמטיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1936
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
פרנקלין (מיני-סדרה)

פרנקלין (באנגלית: Franklin) היא מיני סדרת דרמה ביוגרפית אודות האב המייסד של ארצות הברית, בנג'מין פרנקלין, המבוססת על ספרה של סטייסי שיף משנת 2005, "A Great Improvisation: Franklin, France, and the Birth of America". המיני סדרה, הכוללת שמונה פרקים, הופצה בשירות הסטרימינג אפל TV פלוס החל מ-12 באפריל 2024 עד 17 במאי של אותה שנה.

== עלילה ==
הסדרה מתארת את שמונה השנים שבילה בנג'מין פרנקלין כשגריר ארצות הברית בצרפת.

== שחקנים ודמויות ==
* מייקל דאגלס – בנג'מין פרנקלין
* נואה ג'ופ – ויליאם טמפל פרנקלין
* לודיווין סנייה – אן לואיז ברילון דה ז'וי
* טיבו דה מונטלמבר – שארל גרבייה, הרוזן דה ורז'ן
* דניאל מייס – אדוארד בנקרופט
* אסד בואב – פייר בומרשה
* אדי מארסן – ג'ון אדמס
* ז'אן באליבר – אן-קתרין דה ליגניוויל, מאדאם הלבטיוס
* תאודור פלרן – המרקיז דה לה פאייט
* ג'ון הולינגוורת' – לורד דייוויד סטורמונט

== הפקה ==
בפברואר 2022 פורסם כי מייקל דאגלס יככב בסדרה בתור בנג'מין פרנקלין שתשודר באפל TV פלוס, עם קירק אליס שיכתוב את הסדרה וטים ואן פאטן יביים.

הצילומים החלו ביוני 2022 בארמון ורסאי, עם נואה ג'ופ, לודיווין סנייה, דניאל מייס, אסד בואב ואדי מארסן.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אפל TV פלוס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:סדרות דרמה היסטוריות
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:בנג'מין פרנקלין
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
משה בן זקן

משה בן זקן (נולד ב-5 בנובמבר 1985) הוא מנכ"ל משרד התחבורה החל מ-25 ביוני 2023.

==ביוגרפיה==
משה בן זקן נולד בשנת 1985 באשדוד. אביו, אליאס (אלי) בן זקן, פעיל הליכוד. 

כנער השתלב בן זקן בתנועת נוער הליכוד באשדוד, ובהמשך קיבל עליו תפקידי הובלה בתוך התנועה ובמסגרת סניף הליכוד באשדוד, כגון היוזמה של אירוע הליכודיאדה וניהולו במשך 4 שנים ברציפות, יחד עם חבריו, משה פסל וניר בן סימון. 

לקראת הבחירות לכנסת ה-19, זכה בן זקן במשבצת הצעירים ברשימת הליכוד לכנסת, אך לא נבחר לכנסת. 

בשנים 2015–2018 השלים תואר בוגר בתחום חינוך וחברה ובשנים 2019–2022 השלים תואר מוסמך במנהל עסקים, שניהם בקריה האקדמית אונו. 

מינואר 2021 ועד מאי 2022 שימש ראש המטה של שרת התחבורה מירי רגב, וממאי 2022 ועד יוני 2023 שימש מנכ"ל הקרן לעידוד ופיתוח ענף הבנייה בישראל. בנוסף שימש סמנכ"ל באיגוד הקבלנים, וכיועץ פוליטי לשר הביטחון לשעבר משה יעלון, לשרה מירי רגב ולראש עיריית אשדוד ד"ר יחיאל לסרי. 

בינואר 2023, לאחר שוועדת המינויים בשירות המדינה פסלה את מינויו למנכ"ל משרד התחבורה, מינתה אותו שרת התחבורה, מירי רגב, למשנה למנכ"ל המשרד. ביוני 2023 מונה למנכ"ל משרד התחבורה.

==חיים אישיים==
בן זקן נשוי למוראל ואב לשלושה ילדים. מתגורר באשדוד.

יחד עם עוד מספר חברים ופעילים הקים את "קרן החסד למיעוטי יכולת ע"ש ", שנהרג במלחמת לבנון השניה, והיה חברו הקרוב. העמותה לזכרו מחלקת מאות סלי מזון למשפחות נזקקות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילי הליכוד
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי משרד התחבורה
קטגוריה:אשדוד: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
Airbus Defence and Space

Airbus Defence and Space היא חטיבה של תאגיד תעשייה אווירית אירופית "קבוצת איירבוס".

==היסטוריה==
בשנת 1995 חברה גרמנית Daimler Chrysler Aerospace (DASA) וחברה בריטית בריטיש אירוספייס החלו לנהל משא ומתן על הקמה חברה אירופית בתחום החלל. הכוונה הייתה לכלול גם חברה צרפתית איירוספסיאל אחרי שהיא תופרט. רעיון זה לא מומש ובמקום זה בריטים רכשו חברה גרמנית Marconi Electronic Systems מג'נרל אלקטריק ובשנת 1999 הוקמה חברת BAE סיסטמס.

DASA ביחד עם חברה ספרדית CASA התאחדו ביוני 1999 ובאוקטובר 1999 למיזוג הצטרפה איירוספסיאל. החברה החדשה הוקמה רשמית ב-10 ביולי 2000 תחת שם European Aeronautic Defence and Space Company והפכה להיות לחברה השנייה בתחום החלל אחרי בואינג ויצרן נשק שני בגודלו באירופה אחרי BAE סיסטמס.

בשנת 2000 הוקמה גם חברה "Astrium" על בסיס חברות צרפתיות, בריטיות, גרמניות וספרדיות. החברה הייתה בבעלות EADS (75%) ו-BAE סיסטמס (25%). בשנת 2003 EADS הפכה לבעלת 100% של Astrium.

בשנת 2013 EADS אורגנה מחדש ושינתה שמה לקבוצת איירבוס. מספר חטיבות וחברות בת של EADS אוחדו לחטיבה חדשה שאחראית על תחום החלל וביטחון וקיבלה את השם הנוכחי.

החטיבה פועלת במספר תחומים:
* תעופה צבאית (מטוסים, טילים, כלי מעקב וכו')
* מערכות חלל (חישה מרחוק, מערכת ניווט לוויינית, מערכות טילים והגנה אסטרטגיות, חקר החלל, מערכות ריגול בחלל
* מודיעין (פתרונות תקשורת מאובטחת, לוחמת רשת, מערכות תקשורת)
* מערכות תעופה לא מאוישות

לחברה מפעלים בצרפת, גרמניה, ספרד, בריטניה, איטליה, הולנד, אוסטרליה ודרום אפריקה.

==מוצרים עיקריים==
* Airbus A330 MRTT - מטוס תדלוק
* איירבוס A400M - מטוס תובלה
* CASA C-212 Aviocar - מטוס תובלה
* יורופייטר טייפון - מטוס קרב
* ברקודה (כטב"ם) - מטוס ללא טייס
* יורו הוק - מטוס ללא טייס
* אריאן - משגר לוויינים
* קולומבוס - מודול של תחנת החלל הבין-לאומית
* גשושיות, חלליות ולווייני תקשורת רבות

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.airbus.com/sites/g/files/jlcbta136/files/2022-04/Airbus-SE-Full-Annual-Report-2021.pdf דוח שנתי - 2021]

*
קטגוריה:יצרני מטוסים
קטגוריה:תעשיית נשק בגרמניה
קטגוריה:תעשיית נשק בספרד
קטגוריה:תעשיית נשק בצרפת
קאדרי אבו בכר

קאדרי אבו בכר (בערבית: قدري أبو بكر; 10 בינואר 1953 – 1 ביולי 2023) היה פוליטיקאי פלסטיני שכיהן כשר ב ב. הוא מונה לתפקיד זה ב-2014, וירש את עיסא קראקע .

== ביוגרפיה ==
=== חיים מוקדמים וחינוך ===
אבו בכר נולד ב-10 בינואר 1953 בכפר בידיה בשומרון בעת שהיה מסופח לירדן. מגיל צעיר החל לעסוק בטרור, ואף היה אסיר ביטחוני בכלא הישראלי. בשנת 1991 סיים תואר ראשון במדע המדינה ב .

=== קריירה פוליטית ===
אבו בכר היה חבר במפלגה הפוליטית של פת"ח ומילא תפקידים שונים לאורך הקריירה, כולל בכוח הביטחון המסכל הפלסטיני בין השנים 1996 ל-2008. בשנת 2018 הוא הפך לשר לענייני אסירים והאסירים לשעבר, במקום עיסא קרקי, וכן הפך לחבר ב. הוא גם החזיק בדרגה צבאית המקבילה לאלוף.

אבו בכר נהרג בתאונת דרכים בין אריאל לצומת תפוח ב-1 ביולי 2023, בגיל 70. בתאונה נהרגו שני בני אדם נוספים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פעילי פת"ח
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1953
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2023
Weekends

"Weekends" הוא סינגל של הדי ג'יי הבריטי, ג'ונאס בלו, והדי ג'יי הגרמני, פליקס ין. הסינגל יצא ב-3 בפברואר 2023 בהוצאת פוזיטיבה רקורדס ו-EMI רקורדס. השיר נכתב על ידי יאן האמל, אנדריאס הובר, מולי אירווין, פליקס ין, בויאן "בוקי" קלאג'דז'יץ' וג'ונאס בלו, והופק על ידי פליקס ין, ג'ונאס בלו ו-BLYNE.

נכון ליולי 2023, השיר הושמע למעלה מ-1.6 מיליון פעמים ביוטיוב,<ref></ref> ולמעלה מ-44 מיליון פעמים בספוטיפיי.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:סינגלים מ-2023
קטגוריה:שירי ג'ונאס בלו
קטגוריה:שירי פליקס ין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על זמן
קטגוריה:שירי מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:שירי מוזיקת דאנס אלקטרונית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
חכלילית

חַכְלִילִית (שם מדעי: Phoenicurus) היא סוג של ציפורי שיר ממשפחת חטפיתיים, שמוצאן מאירופה, אסיה ואפריקה. הן נקראות כך בשל הצבע האדום-כתום של הזנב שלהן ("חכלילי" משמעותו אדום, כמו בפסוק ).<ref></ref> זהו גם מקור שמן העממי באנגלית, "Redstart"; המילה "start" היא מילה ישנה לזנב.

בישראל נצפים המינים חכלילית עצים כחולפת נפוצה בעונות הנדידה, חכלילית סלעים חורפת וחולפת נפוצה, ובנוסף נרשמה תצפית בודדת בחכלילית אדומת-גב ב-1988.

הסוג Phoenicurus הוצג על ידי חוקר הטבע האנגלי תומאס פורסטר בשנת 1817.<ref></ref> המין הטיפוסי בסוג הוא חכלילית עצים (בעל השם הכפול Phoenicurus phoenicurus).<ref></ref> השם Phoenicurus מגיע מיוונית עתיקה, מהמילים φοινιξ (phoinix), "ארגמן/סגול (פיניקי)" (ראו גם "פיניקיה" בערך תכלת וארגמן בעולם העתיק), והסיומת ουροσ (-ouros)-"זנב".<ref>.</ref> מחקר פילוגנטי מולקולרי שפורסם ב-2010 הוביל לארגון מחדש של משפחת החטפיתיים, בו שני המינים בסוג לשעבר Rhyacornis והמין היחיד בסוג Chaimarrornis אוחדו למין זה, Phoenicurus.<ref></ref><ref name="ioc"></ref>

המינים בסוג מפגינים דו-צורתיות זוויגית בולטת: הזכרים ברובם בעלי צבעים עזים, בשילובים שונים של אדום, כחול, לבן ושחור; ואילו הנקבות בעלות צבעי חום-בהיר עם זנב אדום.<ref name="Hoyo"></ref> הן אוכלות חרקים.

== מינים בסוג ==
הסוג מכיל כיום את המינים הבאים:

<small>(הערה: השמות העבריים המסומנים ב-* ברשימה זו מבוססים על תרגומים חופשיים מהשם העממי באנגלית, שכן עדיין לא התקבל להם שם רשמי בעברית)</small>
{| class="wikitable"
!תמונה
!שם עממי
!שם מדעי
!תפוצה
|-
|לא ממוסגר
|חכלילית אלשאן* 
|Phoenicurus alaschanicus
|אנדמית לסין, במיוחד באזור הרי חלאן (המוכרים גם בשם אלשאן)
|-
|לא ממוסגר
|חכלילית אדומת-גב
|Phoenicurus erythronotus
|מרכז אסיה
|-
|לא ממוסגר
|חכלילית כחולת-כיפה* 
|Phoenicurus coeruleocephala
|רכס ההימלאיה וצפון תת-היבשת ההודית
|-
|לא ממוסגר
|חכלילית סלעים
|Phoenicurus ochruros
|מרבית המערב הפלארקטי
|-
|לא ממוסגר
|חכלילית עצים
|Phoenicurus phoenicurus
|מרבית המערב הפלארקטי
|-
|לא ממוסגר
|חכלילית הודג'סון* 
|Phoenicurus hodgsoni
|הודו, נפאל, בהוטן, מיאנמר, ומרכז סין
|-
|לא ממוסגר
|חכלילית לבנת-גרון* 
|Phoenicurus schisticeps
|הודו, נפאל, בהוטן, מיאנמר, ומרכז סין
|-
|לא ממוסגר
|חכלילית סיבירית* 
|Phoenicurus auroreus
|מזרח אסיה
|-
|לא ממוסגר
|חכלילית צפון-אפריקנית 
|Phoenicurus moussieri
|הרי האטלס
|-
|לא ממוסגר
|חכלילית אדומת-בטן 
|Phoenicurus erythrogastrus
|מרכז אסיה והקווקז
|-
|לא ממוסגר
|חכלילית כחולת-ראש* 
|Phoenicurus frontalis
|מרכז סין ורכס ההימלאיה
|-
|לא ממוסגר
|חכלילית עשנונית* 
|Phoenicurus fuliginosus, בעבר בסוג Rhyacornis
|דרום-מזרח אסיה מערבה וצפונה דרך ההימלאיה עד לטג'יקיסטן
|-
|לא ממוסגר
|חכלילית לוזון* 
|Phoenicurus bicolor, בעבר בסוג Rhyacornis
|אנדמית לפיליפינים, בעיקר באי לוזון
|-
|לא ממוסגר
|חכלילית לבנת-כיפה* 
|Phoenicurus leucocephalus, בעבר בסוג Chaimarrornis
|דרום-מזרח אסיה, סין, רכס ההימלאיה, ומרכז אסיה
|}

=== מינים מוכרים ממאובנים ===
* † Phoenicurus erikai (הפליוקן המאוחר, מקזרנוטה, הונגריה).<ref name="Kessler"></ref>
* † Phoenicurus baranensis (הפליוקן המאוחר, מברמנד, הונגריה).<ref name="Kessler" />

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חטפיתיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1817
בוריס סלוצקי

בוריס אברמוביץ' סלוצקי (ברוסית: Бори́с Абра́мович Слу́цкий) ; 7 במאי 1919 – 23 בפברואר 1986), היה משורר ומתורגמן יהודי-סובייטי, שכתב ברוסית.

== קורות חיים ==
בוריס סלוצקי נולד בעיר סלוביאנסק שבמזרח אוקראינה, בכור מבין שלושת ילדיו של אברהם ואלכסנדרה סלוצקי. כחצי שנה לאחר לידתו עברה המשפחה לחרקוב, שם התגוררו שני אחיו של אברהם סלוצקי - שמעון וצבי-שאול. ב-1920 עזבו שני האחים את אוקראינה ועלו לארץ. אלוף מאיר עמית הוא בנו של שמעון סלוצקי (ובן דודו של בוריס סלוצקי)

בוריס החל לכתוב שירה עוד בתקופת לימודיו בבית הספר התיכון. בסיום לימודיו, רצה ללמוד ספרות באוניברסיטה, אך בלחץ אביו הסכים ללמוד "מקצוע רציני" - התקבל ללימודי משפטים במוסקבה ב-1937. כעבור שנתיים עזב את לימודי המשפטים והחל ללמוד בחוג לספרות באוניברסיטה. ב-1940 הצטרף אל חוג המשוררים הצעירים, שקראו לעצמם "דור 1940" (בין היתר היו חברים בחוג דוד סמויילוב ופאבל קוגן).

לאחר הפלישה הנצית לברית המועצות ביוני 1941 התנדב אל הצבא האדום. הוא לחם תחילה כחייל חי"ר פשוט, לאחר מכן שירת כחוקר שבויים וכקצין פוליטי. הגיע עם יחידתו עד לאוסטריה. את המלחמה סיים בדרגת רב-סרן. על חלקו בקרבות עוטר בשלושה עיטורים. במהלך המלחמה נפצע קשה, מה שהוביל לשחרורו מן הצבא בתום המלחמה על סעיף נכות.

בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה עבד סלוצקי כמתורגמן וכעורך של תוכניות רדיו. הוא המשיך לכתוב שירה, אך לא הצליח לפרסם אותם. חשיפתו אל הציבור הרחב התרחשה ב-1956, כאשר איליה ארנבורג הקריא בפומבי כמה משיריו של סלוצקי במהלך המפגש שלו עם קוראיו. ב-1957 יצא לאור ספר השירים הראשון של סלוצקי. בשיריו ביקר סלוצקי את התנהלות משטרו של סטלין. גם נושא השואה תפס חלק נכבד ביצירותיו של סלוצקי. למעשה הוא היה בין הבודדים בין המשוררים בברית המועצות שהתייחס לנושא שואה בשיריו.

סלוצקי גם תרגם מיידיש לרוסית את שיריהם של לייב קביטקו, שמואל הלקין, יעקב שטרנברג, אהרון ורגיליס ואשר שוורצמן.

בשנת 1977 נפטרה אשתו של בוריס סלוצקי. מאורע זה היווה טראומה קשה עבורו, בעקבותיה הוא הפסיק לפרסם את שיריו. בסוף חייו התגורר בביתו של אחיו הצעיר חיים בעיר טולה. שם נפטר בפברואר 1986.

==ספרו בעברית==
* בוריס סלוצקי שירים, הקיבוץ המאוחד, 2004.

==קישורים חיצוניים==

* [https://eleven.co.il/jews-of-russia/in-culture-science-economy/13851/ ביוגרפיה של בוריס סלוצקי (ברוסית)]

קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:משוררים יהודים רוסים
קטגוריה:משוררים סובייטים
קטגוריה:סופרים יהודים סובייטים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1919
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1986
אלן אדסון

אלן אדסון (באנגלית: Allan Edson; 1846–1888) היה אחד מאמני הנוף הבולטים בקנדה בשנות ה-70.<ref name=":0">Brief biography in The Canadian Encyclopedia by Joyce Zemans.</ref><ref name=":1">"Article". cowleyabbott.ca. Cowley Abbott Auction</ref>

== ביוגרפיה ==
בגיל תשע התיישבה משפחתו ב, שם ניהל אביו מלון. בקרבת מקום היה בנק בבעלותו של ג'ון קרפנטר בייקר, פטרון האמנויות, שעזר לאלן התחיל את הקריירה שלו ושל צייר מקומי אחר, וויאט איטון, בכך שעזר לשלם עבור שיעורי אמנות וקניית יצירותיהם.<ref name=":2">Allan Aaron Edson" @ the Dictionary of Canadian Biography online</ref> בנוסף ללימודי האמנות שלו, קיבל אדסון השכלה מסחרית סטנדרטית.

ב-1861 עבר אדסון למונטריאול, שם עבד כמנהל חשבונות אצל יצרן מסגרות ו בשם אוגוסטוס פל, שהכיר לו אמנים מקומיים. בסביבות 1863, הוא לקח שיעורים מרוברט סלדון דנקנסון, צייר אמריקאי שחי שם במהלך מלחמת האזרחים.<ref name=":3">Brief biography Archived 2012-07-08 at the Wayback Machine @ the Galerie Walter Klinkhoff</ref> לאחר מכן, שהה שנתיים בלונדון, אנגליה ללימודים נוספים. בלונדון הוא הושפע מהסגנון של האחווה הפרה-רפאליטית.<ref name=":1" /> עם שובו לקנדה, הוא הפך לחבר מייסד של אגודת האמנים הקנדיים ב-1867,<ref>Bradfield, Helen (1970). Permanent Collection. Toronto: McGraw Hill.</ref> הגוף המקצועי הקנדי הוותיק ביותר של אמנים, והשתתף בתערוכה הראשונה שלהם ב-1868. הוא גם היה אחד החברים המקוריים של (OSA), שנוסדה ב-1872, ו (RCA), שהוקמה ב-1880 בחסות מלכותית. באחת מהתערוכות הראשונות שלהם, חלק מיצירותיו נרכשו על ידי הנסיכה לואיז לעצמה ולאמה, המלכה ויקטוריה.<ref name=":2" />

הוא הציג באופן קבוע ברחבי קנדה. הוא גם הציג את יצירותיו באקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון, בסלון פריז ובשני ירידים עולמיים; בפילדלפיה ו באנטוורפן.

בתחילת שנות ה-80, הוא נסע לגור בצרפת, בילה את רוב זמנו ב, שם למד אצל .<ref name=":0" /> מ-1886 עד 1887, הוא היה בלונדון, ואז חזר לקנדה, והתיישב ב, קוויבק.

בשנה שלאחר מכן, הוא נפטר מסיבוכים של דלקת ריאות, שאותן לקה בעת מסע לציור סצנות חורף.<ref name=":3" />

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
 File:Allan Edson - Bûcherons sur la rivière Saint-Maurice (1868).jpg
File:Allan Edson - Quebec Winter (18xx).jpg
File:Allan Edson - Rivière aux brochets (1864).jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים קנדים
קטגוריה:ילידי 1848
קטגוריה:נפטרים ב-1888
אליעזר יטבת

אליעזר יטבת (14 בספטמבר 1931 – 6 בדצמבר 2012) היה דיפלומט ישראלי ושגרירה הראשון של ישראל באזרבייג'ן.

== ביוגרפיה ==
יטבת נולד ב-1931. הוריו היו יואל-מאיר קרוננברג וחנה-טובה (לבית וימברג).<ref name=":0"></ref>

הצטרף למשרד החוץ בשנות ה-60, ובשנות ה-70 היה חלק מסגל שגרירות ישראל בטהראן<ref></ref>. בעקבות כינון היחסים הדיפלומטיים בין ישראל ואזרבייג'ן ב-1992 מונה יוטבת לשגריר ישראל באזרבייג'ן. שגרירות ישראל בבאקו נפתחה באוגוסט 1993<ref></ref> ויוטבת הגיש את כתב האמנתו כשגריר לנשיא אזרבייג'ן היידר אלייב במרץ 1994<ref></ref>. הוא שימש בתפקיד עד לפרישתו ב-1996.

נפטר ב-2012 בביתו במבשרת ציון ונקבר בבית העלמין בקריית ענבים<ref name=":0" />. הותיר אחריו אישה, בת ובן.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שגרירי ישראל באזרבייג'ן
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
Love on Myself

"Love on Myself" הוא סינגל של התקליטן הגרמני, פליקס ין, בשיתוף פעולה עם זמר הפופ הבריטי, קאלום סקוט. השיר יצא ב-28 ביוני 2019 בהוצאת חברת התקליטים וירג'ין רקורדס. השיר נכתב על ידי אנדרו בולימור, פליקס ין, וינסנט קוטקאמפ, טום מאן וג'וש רקורד והופק על ידי פליקס ין, וינסנט קוטקאמפ ומייק ספנסר.

נכון ליולי 2023, השיר הושמע למעלה מ-55 מיליון פעמים בספוטיפיי,<ref></ref> ולמעלה מ-3 מיליון פעמים ביוטיוב.<ref></ref><ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!אזור
!תואר
!מכירות
|-
!אוסטריה (IFPI Austria)
|זהב
|15,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2019
קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:שירי פליקס ין
קטגוריה:שירי קאלום סקוט
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי להט"ב
קטגוריה:שירי מוזיקת האוס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין רקורדס
וויאט איטון

וויאט איטון, באנגלית: Wyatt Eaton (6 במאי 1849 - 7 ביוני 1896)<ref name=":0">Bradfield, Helen (1970). Art Gallery of Ontario: the Canadian Collection. Toronto: McGraw Hill.</ref> היה צייר דיוקנאות קנדי-אמריקאי, שזכור כאחד ממייסדי .

== ביוגרפיה ==
איטון, שנולד ב, קוויבק, קנדה, היה סטודנט של , ניו יורק, למד אצל סמואל קולמן, דניאל הנטינגטון ואחרים. בשנת 1872, הוא עבר לפריז ולמד בבית הספר לאמנויות יפות אצל ז'אן לאון ז'רום.<ref name=":1">Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Eaton, Wyatt". Encyclopædia Britannica. Vol. 8 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 839.</ref> במהלך תקופה זו, הוא ערך היכרות עם ז'אן-פרנסואה מילה בברביזון, <ref>Foss, Brian (2015). "Barbizon Aesthetics in Canadian Landscape Painting". Embracing Canada: Landscapes from Krieghoff to the Group of Seven. Ian M. Thom (ed.). Vancouver and London, Eng.: Vancouver Art Gallery and Black Dog Publishing. pp. 42ff. </ref> וגם הושפע מחברו שהאמין שאמנות צריכה להתמקד בחיים הכפריים.

לאחר שובו לארצות הברית ב-1876, הוא צייר סדרת דיוקנאות של משוררים אמריקאים למגזין ״המאה״ אשר נחרטו על ידי טימותי קול .<ref name=":0" /> הוא הפך למורה ב, ופתח סטודיו בניו יורק אך חזר למונטריאול לעיתים קרובות כדי לצייר פורטרטים. ב-1880 נסע לצרפת ולאיטליה. הוא הפך לאחד ממייסדי איגוד האמנות האמריקאי, לימים אגודת האמנים האמריקאים, שהיה המזכיר הראשון שלה.<ref name=":1" /> הוא גם היה חבר מייסד של אגודת האמנים הקנדיים במונטריאול (1867).<ref name=":0" />

איטון מת משחפת בניופורט, רוד איילנד ב-7 ביוני 1896. <ref></ref>

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="220">
File:The Artist in His Studio by Wyatt Eaton, 1873.JPG
File:Eaton-wyatt-1849-1896-canada-paris-3272801.jpg
File:Wyatt Eaton - Ariadne - 1911.8.1 - Smithsonian American Art Museum.jpg

</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים קנדים
קטגוריה:ילידי 1849
קטגוריה:נפטרים ב-1896
יחסי ניגריה–צ'אד

יחסי ניגריה–צ'אד הם יחסי החוץ בין ניגריה וצ'אד.

== סקירה כללית ==

החל מסוף שנות ה-80, ניגריה ראתה בצרפת את יריבתה העיקרית בניסיונה להתוות את מהלך ההתפתחות הפוליטית של מערב אפריקה.<ref name=":0"></ref> יחסיה הפטרנליסטיים בדרך כלל עם צ'אד התהדקו לאחר ההפיכה שהדיחה את הנשיא פרנסואה טומבלבאי ב-1975<ref name=":0" /> לאחר מכן, הגבלת ההתרחבות הלובית תוך הימנעות מעימותים ישירים עם כוחות לוב הפכה גם היא למטרה חשובה.<ref name=":0" /> ניגריה נתנה חסות לשיחות בין הפלגים היריבים של צ'אד ב-1979 וקידמה עובד מדינה לא מוכר, מהמט שאווה לול, כראש ממשלת קואליציה של פשרה.<ref name=":0" /> מעמדו של לול כבובה ניגרית תרם להגברת ההתנגדות במהלך כהונתו הקצרה כנשיא ב-1979<ref name=":0" />

שתי המדינות כוננו קשרים חזקים יותר במהלך שנות ה-80. בתקווה להפיק תועלת מסחרית ודיפלומטית על ידי הרחבת קשרי הסחר האזוריים, ניגריה החליפה את צרפת כמקור ההכנסות העיקרי של צ'אד לייצוא.<ref name=":0" /> הסכמי סחר דו-צדדיים כללו יצוא צ'אד של בעלי חיים, דגים יבשים וכימיקלים ויבוא של מוצרי מזון ומוצרים מיוצרים מניגריה.<ref name=":0" /> שתי הממשלות גם הכירו בערכו הפוטנציאלי של מגזר הסחר הבלתי פורמלי הגדול מעבר לגבולותיהן, שאף אחת מהמדינות לא הסדירה.<ref name=":0" /> בנוסף, התעשייה והמסחר הניגרית העסיקו כמה אלפי עובדים צ'אדים.<ref name=":0" /> לשתי המדינות יש מושבים במועצת הביטחון של האו"ם.

עם זאת, מערכת היחסים של צ'אד עם ניגריה לא הייתה נטולת מתחים. החל מסוף שנות ה-70, התרחשו עימותים סביב אגם צ'אד, שם קיוו שתי המדינות לנצל את עתודות הנפט.<ref name=":0" /> שתי המדינות גם ביקשו לנטרל את העימותים הללו, תחילה על ידי הקמת סיורים משותפים וועדה לתיחום הגבול מעבר לאגם בצורה ברורה יותר.<ref name=":0" /> ואז, בתחילת שנות ה-80, המפלס הנמוך של ימת צ'אד הביא לידי ביטוי שורה של איים זעירים, שהובילו למחלוקות נוספות ולשיבוש רשתות סחר בלתי פורמליות ארוכות שנים.<ref name=":0" />

מערכת יחסים זו הייתה מסובכת גם בגלל חוסר היציבות של ניגריה עצמה בצפון, שנוצרה מהפונדמנטליזם האסלאמי הגואה. אלפי נפגעים התרחשו כתוצאה מעימותים אלימים בניגריה לאורך שנות ה-80.<ref name=":0" /> רוב האלימות הדתית הייתה ממקור ביתי, אבל המשטרה הניגרית עצרה כמה לובים, והחשש הניגרי מחדירת לוב דרך צ'אד התגבר.<ref name=":0" />

מסע הצנע הכלכלי של ניגריה ב-1983 יצר מתחים גם עם מדינות שכנות, כולל צ'אד. ניגריה גירשה כמה מאות אלפי עובדים זרים, בעיקר מתעשיית הנפט שלה, שעמדה בפני קיצוצים דרסטיים כתוצאה מירידת מחיר הנפט בעולם.<ref name=":0" /> לפחות 30,000 מהמגורשים היו צ'אדים.<ref name=":0" /> עם זאת, למרות הלחצים הללו, הניגרים סייעו בעצירת תהליך השגת היציבות בצ'אד, ושתי המדינות אישרו את כוונתן לשמור על קשרים הדוקים.<ref name=":0" />

== שיתוף פעולה בלחימה בבוקו חראם ==
במאי 2014, בעקבות חטיפת הנערות בניגריה,<blockquote>שר ההגנה הלאומי של צ'אד, Benaindo Tatola, נפגש עם שר ההגנה של קמרון, אדגרד אלאן מב נגו ביאונדה. "נגו אמר שגם צ'אד פרסה כוחות לעבוד יחד עם כוחות קמרונים בגבולות עם ניגריה. הוא גם אמר שכוחות משתי המדינות יעברו לניגריה וילחמו בבוקו חראם בשיתוף עם כוחות ניגריה."<ref name="reliefweb"></ref></blockquote>

== הערות שוליים ==
מגדל המים של פרנצלאואר ברג

מגדל המים של פרנצלאואר ברג (בגרמנית: Wasserturm Prenzlauer Berg) הוא מגדל המים העתיק ביותר בברלין, שהושלם ב-1877 והיה בשימוש עד 1952. המבנה תוכנן על ידי הנרי גיל (Henry Gill) ונבנה על ידי חברת מפעלי המים האנגלית. הוא עומד בין קנאקשטראסה (Knaackstraße) ובלפורטר שטראסה (Belforter Straße) בקולביצקיץ (Kollwitzkiez), באזור פרנצלאואר ברג בברלין (חלק מרובע פנקו), ועבד על העיקרון של שימוש בצינורות מים כדי לספק מים לאוכלוסיית העובדים הגדלה במהירות.

== סקירה ==
הסמל של מחוז [[פרנצלאואר ברג ב-1987]]
מתחת למיכל האגירה היו שש קומות ובהן חללים ששימשו כדירות של מפעילי המכונות שעבדו במגדל, משרדים וסדנאות מלאכה. אלה עברו שיפוץ ומאוכלסים עד היום. לדירות אלה ביקוש רב. 

בהיותו נקודת ציון בולטת, היה מגדל המים חלק משני סמלים מחוזיים מ-1920 עד 1987 ומ-1987 עד 1992.

=== מחנה ריכוז ===
לאחר עליית הנאצים לשלטון שימש המרתף של בית המכונות (Maschinenhaus) של המגדל, שגודלו כ-1000 מ"ר, כמתקן של האס אה לכליאה המונית, ובאביב 1933 נעצרו בו קומוניסטים, סוציאליסטים, יהודים ואנשים אחרים שהמשטר החדש רדף, כלא ורצח. חומת זיכרון מ-1981 בשטח מגדל המים מנציחה את הפשעים הללו. ביוני 1933 שופץ מחנה הריכוז ובית המכונות שימש את חברי האס אה כחדר אוכל ובילוי, וחלקו השני כמעונות. בסתיו 1934 נסגר המקום והחלו עבודות להסבת השטח לגן ציבורי במסגרתן ביוני 1935, פוצץ בית המנוע הראשון. השטח הירוק נחנך ב-1 במאי 1937 וכיום יש מגרש משחקים באתר זה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.stadtentwicklung.berlin.de/cgi-bin/hidaweb/getdoc.pl?LIST_TPL=lda_list.tpl;DOK_TPL=lda_doc.tpl;&KEY=obj%2009046103 רשימת אנדרטאות הזיכרון של ברלין]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ברלין: מבנים
קטגוריה:מגדלי מים
טינו ליברמנטו

ואלנטינו "טינו" פרנסיסקו ליברמנטו (באנגלית: Tino Livramento; נולד ב-12 בנובמבר 2002) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת המגן ימני בקבוצת ניוקאסל יונייטד.

== קריירה ==
טינו ליברמנטו גדל בשכונת קרוידון שבלונדון. הוא הצטרף לצ'לסי בגיל 9 ממועדון המקומי ראונדשו. לקראת סוף עונת 2020/2021, הוא נכלל בסגל צ'לסי במשחקי הליגה נגד מנצ'סטר סיטי וארסנל. באוגוסט 2021 הוא חתם בקבוצת סאות'המפטון ב-14 באוגוסט 2021, ליברמנטו ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג בהפסד 3-1 לאברטון. ב-23 באוקטובר 2021, הוא כבש את השער הראשון שלו בקריירה, בתיקו של 2-2 מול ברנלי.

ב-8 באוגוסט 2023 חתם בניוקאסל יונייטד תמורת 32 מיליון אירו.

== נבחרת לאומית ==
ב-27 באוגוסט 2021, זומן לראשונה לנבחרת אנגליה עד גיל 21. ב-7 בספטמבר 2021, הוא ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת הצעירה של אנגליה במהלך הניצחון 0-2 על נבחרת קוסובו הצעירה, במסגרת מוקדמות אליפות אירופה לנוער 2023. למרות שליברמנטו יצג את אנגליה דרך נבחרות הנוער שלה, הוא יכול גם לשחק עבור נבחרת סקוטלנד ונבחרת פורטוגל בזכות אימו הסקוטית ואביו הפורטוגזי.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:מגני כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני סאות'המפטון
קטגוריה:כדורגלני ניוקאסל יונייטד
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-2002
האג'ימה מוריאסו

היאימה מורייסו (נולד ב-23 באוגוסט 1968) הוא כדורגלן עבר יפני, ששיחק כמעל ל-250 משחקים במשך 14 שנה עם סאנפרס הירושימה היפנית. וכיום מאמן את נבחרת יפן בכדורגל.

== קריירת מועדונים ==
לאחר לימודיו הצטרף מוריאסו לקבוצת סאנפרס הירושימה בליגת העל היפנית ב-1987. באפריל 1990, מוריאסו היה בתקופת ניסיון במועדון מנצ'סטר יונייטד. בשנת 1998, המאמן הנס אופט הפך למאמנה של קיוטו פרפל סאנגה וצירף את מוריאסו למועדון בהשאלה. מוריאסו היה השחקן המרכזי של קיוטו בעונת 1998. לאחר מכן, חזר מוריאסו לסאנפרס הירושימה בעונת 1999, אך לא זכה לדקות משחק. בשנת 2002, הוצעה לו לעבוד בצוות האימון של המועדון, אך הוא החליט להמשיך לשחק. ב-2002, הוא חתם בוגאלטה סנדאי ולאחר כשנה החליט לפרוש מכדורגל מקצועי. 

== קריירת אימון ==
מוריאסו החל לעבוד כמאמן בצוות האימון של סאנפרקה הירושימה בעונת 2004, ב-8 בדצמבר 2011, התקבלה החלטה לאשר את מוריאסו כמאמן הקבוצה של סאנפרקה הירושימה בעונת 2012. כשלאחר מכן, הוא זכה באליפות הליגה היפנית פעמיים ברציפות (2012, 2013). לאחר מכן מורייאסו היה המאמן של נבחרת יפן עד גיל 23, בעיקר במהלך אולימפיאדת טוקיו 2020.

מוריאסו היה עוזר מאמנו של נישינו אקירה בנבחרת יפן במונדיאל 2018. ב-26 ביולי 2018, לאחר שהמאמן נישינו אקירה התפטר, איגוד הכדורגל של יפן מינה את מוריאסו למאמנה החדש של הנבחרת הלאומית, במטרה להכין את הנבחרת למונדיאל 2022. הוא הוביל את יפן לגמר גביע אסיה בכדורגל 2019 לאחר שניצחו את נבחרת איראן 3–0 בחצי הגמר, אך הפסידו בגמר 1–3 לנבחרת קטר.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1968
קטגוריה:כדורגלנים יפנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יפן
קטגוריה:מאמני כדורגל יפנים
רודולף ולדן

קרל רודולף ולדן (בפינית: Karl Rudolf Walden; 1 בדצמבר 1878 – 25 באוקטובר 1946) היה גנרל ופוליטיקאי פיני. שימש לזמן קצר כמפקד העליון של הצבא הפיני, וכן שימש כשר ההגנה של פינלנד לאורך רוב מלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
ולדן נולד ב-1 בדצמבר 1878 בהלסינקי שהשתייכה אז לאימפריה הרוסית. ב-1900 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית, אולם כעבור שנתיים סולק מהשירות לאחר שארגן שביתה יחד עם חבריו. הוא עבר לגור בסנקט פטרבורג והיה פעיל מאוד בקהילה הפינית המקומית. הוא פתח בית חרושת לנייר והמשיך לנהל אותו עד מותו. ב-1918 הכריזה פינלנד על עצמאות מרוסיה, וכמעט מיד פרצה בה מלחמת אזרחים בין הצבא הלבן שנתמך בידי הקיסרות הגרמנית, לצבא האדום שנתמך בידי ברית המועצות. ולדן הצטרף לשורות הצבא הלבן, ומילא בו תפקידים בכירים עד סיום המלחמה. ב-27 בנובמבר 1918 הוא ירש את וילהלם אלכסנדר טסלף בתפקיד המשולב של שר ההגנה והמפקד העליון של הצבא. ב-31 בדצמבר של אותה שנה, הוא החליט לפצל את התפקיד, והמשיך לכהן כשר ההגנה, בעוד שאת תפקיד מפקד הצבא העביר לקרל פרדריק וילקמה. ב-15 באוגוסט 1919 הוא פוטר מתפקיד שר ההגנה. שנה לאחר מכן הוא ייצג את פינלנד בהסכמי טרטו.

בעקבות פרוץ מלחמת החורף בין פינלנד לברית המועצות, חזר ולדן לצבא וקיבל מקום בקבינט הביטחון. מפקד הצבא באותה תקופה היה חברו מימי הצבא הלבן קרל גוסטף אמיל מנרהיים. השניים עבדו בשיתוף פעולה קרוב. ולדן גם היה חבר במשלחת הפינית שחתמה על הסכם השלום של מוסקבה שסיים את המלחמה.

ב-27 במרץ 1940, ולדן מונה לשר ההגנה בממשלתו של ריסטו רייטי. יחד עם מנרהיים, הוא הוביל את הצבא הפיני במלחמת ההמשך, והיה חבר במשלחת הפינית שחתמה על הסכם השלום שסיים את המלחמה. ב-1 בדצמבר 1944 הוא פרש מהצבא ומהחיים הפוליטיים. הוא נפטר בסיסמה ב-25 באוקטובר 1946.

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* [http://valtioneuvosto.fi/hakemisto/ministerikortisto/ministeritiedot.asp?ministeri=Waldén&nro=442 Biographische Notizen auf der Homepage der Finnischen Regierung]
* [http://www.mannerheim.fi/06_vsota/e_walden.htm Biographie auf der Mannerheim-Homepage]
* [http://www.phila-gert.de/fibm/fibm_rep.html Unabhängigkeit und Ende des Ersten Weltkriegs (1917-1918) ]
* [http://www.phila-gert.de/fibm/fibm_zwk.html Finnische Geschichte in Briefmarken: Zwischen den Kriegen (1919–1939)]
* [http://www.phila-gert.de/fibm/fibm_2wk.html Finnische Geschichte in Briefmarken: Zweiter Weltkrieg (1939-1945)]
* [https://content.time.com/time/magazine/article/0,9171,763639-1,00.html „War and Peace“, Artikel im TIME-Magazine vom 18. März 1940]
</div>

קטגוריה:ראש ההגנה (פינלנד)
קטגוריה:גנרלים פינים
קטגוריה:אנשי צבא פינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:שרי ההגנה של פינלנד
קטגוריה:הלסינקי: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מסדר כוכב רומניה
קטגוריה:ילידי 1878
קטגוריה:נפטרים ב-1946
קארלו אדווארד קיבקס

קארלו אדווארד קיבקס (בפינית: Kaarlo Edvard Kivekäs; 6 בדצמבר 1866 – 19 בפברואר 1940) היה איש צבא פיני. שרת כגנרל-מאיור בצבא האימפריה הרוסית במלחמת העולם הראשונה ולאחריה התגייס לצבא פינלנד ושימש לזמן קצר כמפקד העליון של הצבא הפיני.

==ביוגרפיה==
קיבקס נולד ב-6 בדצמבר 1866 בוולקאלה שהשתייכה אז לאימפריה הרוסית. ב-1888 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית והוכשר כקצין ארטילריה. הוא שרת בקווקז ובאפגניסטן והתקדם בסולם הדרגות. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא קודם לדרגת גנרל מאיור ומונה למפקד הדיוויזיה ה-113. בעקבות פירוק הצבא הקיסרי ב-1918, קיבקס חזר לפינלנד שהכריזה בינתיים על עצמאות. הוא התקבל לצבא הפיני בדרגת גנרל מאיור, וב-19 ביוני 1919 מונה למפקד העליון של הצבא הפיני. הוא לא החזיק בתפקיד זמן רב, וב-11 בספטמבר של אותה שנה הודח ממנו ועבר לשמש כמפקד הגנת החופים של פינלנד. ב-1928 הוא פרש מהצבא בדרגת גנרל-לויטננט, אולם המשיך לשמש כיועץ עצמאי עבור משרד ההגנה. הוא נפטר בהמנלינה ב-19 בפברואר 1940.

==קישורים חיצוניים==
* [https://forum.axishistory.com/viewtopic.php?t=196432 קארלו אדווארד קיבקס] באתר Axis History Forum

קטגוריה:ראש ההגנה (פינלנד)
קטגוריה:גנרלים פינים
קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ילידי 1866
קטגוריה:נפטרים ב-1928
לידוביץ פיט

לידוביץ פיט (בצרפתית: Ludovic Piette; 11 במאי 1826 – 14 באפריל 1878) היה צייר אימפרסיוניסט צרפתי.

== ביוגרפיה ==
הוא בא ממשפחת אצולה קטנה ואביו היה הרשם של קהילת , בצפון מערב צרפת.<ref name=":0"></ref> שיעורי האמנות הראשונים שלו הגיעו מהציירים ה תומאס קוטיר<ref name=":1"></ref> ואיזידור פיס. במהלך לימודיו אצל קוטיר פגש את אדואר מאנה, שכבר התנסה בסגנונות חדשים. לאחר מכן, בזמן שהותו באקדמיה, הוא התיידד עם קאמי פיסארו, אף שהיה צעיר ממנו, תהיה לו השפעה מכרעת על עבודתו של פיט. הוא וחברים אחרים של פיסארו היו מציירים בחוץ לעיתים קרובות יחד. בשנת 1857, הוא הציג את הציור הראשון שלו בסלון. אומרים שהוא קיבל עבודה מנפוליאון השלישי לספק עיטורים לדירות של הקיסרית אג'ני, אך אין תיעוד רשמי לכך.

בשנת 1864, בגלל בריאות לקויה, הוא ואשתו התיישבו בחווה של משפחתו, אותה ירש לאחר מות אביו,<ref name=":0" /> ליד בברטני. באותה תקופה, הוא החל לכתוב בקביעות לפיסארו, התכתבות ביניהם היא תיעוד חשוב של השנים המעצבות של האימפרסיוניזם, תקופה עם מעט תיעוד אחר. בהיותו שם, כיהן ב כחלק מסיעת הליברל-שמרנים.

כמו אימפרסיוניסטים רבים, הוא נטה להתמקד בנופים עם דמויות ו. בין אזורים האהובים עליו לציור היו ו. ב-1877, בהזמנתו של פיסארו, הוא השתתף בתערוכה האימפרסיוניסטית השלישית.

לאחר מותו, הוצגה רטרוספקטיבה של עבודתו בתערוכה הרביעית ב-1879.<ref name=":1" /> רחוב בפונטואז נקרא לכבודו.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
File:Piette Galette.jpg
File:Piette Landscape with Laundress 1864.jpg
File:Piette Hay moving.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1826
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1878
כנסיית מריה הקדושה (ברלין)

כנסיית מריה הקדושה (בגרמנית: Marienkirche ;St.-Marien-Kirche) היא כנסייה ברחוב קרל ליבקנכט (Karl-Liebknecht-Straße), לשעבר רחוב קייזר וילהלם (Kaiser-Wilhelm-Straße) במרכז ברלין, ליד אלכסנדרפלאץ. מועד ההקמה של הכנסייה המקורית אינו ידוע, אך הוא הוזכר כאתר שבו חיללו (Host desecration) לכאורה יהודים את שרידי ישו ב-1243. כתוצאה מהאשמות אלו הועלו מספר יהודים על המוקד במקום שנקרא לימים יודנברג (Judenberg). המקום מוזכר בכרוניקות גרמניות ב-1292. משערים שהקמת הכנסייה הייתה מוקדם יותר במאה ה-13.

הארכיטקטורה של הבניין היא ברובה שחזור מודרני מסוף המאה ה-19 ומהתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה. הכנסייה הייתה במקור כנסייה קתולית, אך מאז הרפורמציה ב-1539 הייתה כנסייה פרוטסטנטית לותרנית. הקהילה הייתה חלק מהאיחוד הפרוסי של הכנסיות מ-1817 עד 1948, ארגון גג של כנסיות שמשלב בעיקר קהילות לותרניות, אך גם קלוויניסטיות ומעט כנסיות הווידוי הפרוטסטנטי המאוחד (Confessing Church).

== סקירה ==
כנסיית מריה הקדושה היא הכנסייה של הבישוף של הכנסייה האוונגליסטית של ברלין-ברנדנבורג-שלזיה העליון לוסטיה. קתדרלת ברלין נמצאת בפיקוח משותף של כל הכנסיות החברות באיגוד הכנסיות האוונגליסטיות. עם זאת, הכנסייה אינה נקראת "קתדרלה" – שם שאינו שגור בפרוטסטנטיות הגרמנית אלא רק בשפה המדוברת של כנסיות קתדרלות שהיו כנסיות של בישופים קתולים לפני הרפורמציה.
פסלו של [[מרטין לותר]]
יחד עם כנסיית ניקולס הקדוש, כנסיית מריה הקדושה היא הכנסייה העתיקה ביותר בברלין. החלקים העתיקים ביותר של הכנסייה עשויים מגרניט, אך ברובה היא בנויה מלבנים, מה שמקנה לה מראה אדום בוהק. סגנון זה הועתק בבניית בית העירייה האדום של ברלין, הניצב בסמוך. במהלך מלחמת העולם השנייה ניזוקה הכנסייה קשות מהפצצות בעלות הברית. לאחר המלחמה הייתה הכנסייה במזרח ברלין, ובשנות ה-50 היא שוחזרה על ידי השלטונות במזרח גרמניה.

לפני מלחמת העולם השנייה, כנסיית מריה הקדושה הייתה באמצע אזור צפוף אוכלוסין במחוז מיטה, והייתה בשימוש קבוע ככנסיית קהילה. לאחר המלחמה, אזור זה נוקה ממבנים הרוסים וכיום הכנסייה ניצבת במרחבים הפתוחים מסביב לאלכסנדרפלאץ, ומוצלת על ידי מגדל הטלוויזיה של ברלין.

מחוץ לכנסייה ניצב פסל של מרטין לותר. בכנסיית מריה הקדושה שוכן קברו המונומנטלי של אוטו כריסטוף פון שפאר, גנרל-פלדמרשל של ברנדנבורג-פרוסיה, שפיסל הפסל הפלמי ארטוס קווילינוס האב, אולי בסיועו של ברתולומאוס אגרס (Eggers). קרל הילדברנד פרייהר פון קנשטיין , מייסד אגודת התנ"ך הוותיקה ביותר בעולם (Cansteinsche Bibelanstalt), נקבר בכנסייה ב-1719.

בשנת 1951 העבירו את מזרקת נפטון לקרבת הכנסייה.

== אישים ==
כריסטוף אלברכט היה נגן עוגב במקהלה של הכנסייה בין השנים 1976–1992.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ברלין: כנסיות
אנושיראואן רוחאני

אנושיראואן רוחאני (בפרסית: انوشیروان روحانی; נולד ב-24 ביולי 1939), הוא פסנתרן ומלחין איראני. הוא ידוע בהלחנה ובניצוח של מוזיקה קלאסית עכשווית, כמו גם מוזיקת פופ פרסית. הוא גם הלחין מספר פסקולים לסרטים איראניים.

== תחילת חייו ==
רוחאני, נולד בשנת 1939 ברשת, במחוז גילאן שבאיראן. רוחאני קיבל שיעורי נגינה מאביו, שהיה אף הוא משורר וכנר. אחיו, שהרדד רוחאני , ארדשיר רוחאני ושחריאר רוחאני הם גם מוזיקאים.<ref name=":1">Moshkin Ghalam, S: "Tasneef-ha, Taraneh-ha, va Soroud-hayeh Iran Zamin", Khaneh Sabz Tabestan Press, 1378.</ref> כשרוחאני היה בן תשע הוא שידר את השיר הראשון שלו ברשת הרדיו הלאומית האיראנית.<ref name=":0"></ref>

מאוחר יותר למד רוחאני פסנתר אצל הפסנתרן ג'וואד מרופי בקונסרבטוריון הפרסי הלאומי למוזיקה בטהרן.

מלבד פסנתר, שלט רוחאני בעוגב ובאקורדיון. בשנת 1958, אנושיראואן החל באופן רשמי את שיתוף הפעולה עם הרדיו האיראני הלאומי. הקריירה של רוחאני כוללת למעלה מ-500 יצירות הכוללות שירה, עיבודים לתזמורת, קטעי פסנתר ופסקול סרטים, ביניהם "סולטן-א-גלבהא", "דלה קוצ'ולו" ו"גול-י סנג".

== עבודות מאוחרות יותר ==
לאחר המהפכה האיראנית של 1979, המשיך רוחאני את ההלחנה שלו בעולם המערבי, בעיקר בלוס אנג'לס ובגרמניה, שם הקליט אלבומים בחברת התקליטים MZM.

רוחאני עבד עם תזמורות מחוץ לאיראן, כולל התזמורת הסימפונית הצ'כית בפראג, שביצעה את הקטעים התזמורתיים מאלבומו 'מנגינות אהבה סימפוניות'.

ב-2003 הוא כתב שיר אחד עבור סקורפיונז, "Maybe I Maybe You", שמופיע באלבום "Unbreakable".

== מורשת ==
רוחאני הלחין את המקבילה הפרסית לשיר "יום הולדת שמח" שכותרתה "תבלודת מובארק" (בתרגום חופשי: "ברוך יום הולדתך"). נהוג לשיר אותו במסיבות יום הולדת פרסיות (המוקדשות לאחיינו שרווין שאפי).

==ראו גם==
* גול-י סנג

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-21
קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-20
קטגוריה:מוזיקאים איראנים
קטגוריה:מהגרים מאיראן לארצות הברית
קטגוריה:ילידי 1939
מליסה רוקסבורג

מליסה רוקסבורג (באנגלית: Melissa Roxburgh נולדה ב-10 בדצמבר 1992) היא שחקנית קנדית -אמריקאית.

== ביוגרפיה ==
רוקסבורג היא השנייה מבין ארבעה ילדים; יש לה שתי אחיות (קריסטי ואשלי) ואח צעיר אחד (מאט). אביה, קאם, הוא כומר קנדי<ref></ref> ואמה, שלי וולפול, היא שחקנית טניס מקצוענית בריטית בדימוס. הוריה, לאחר שעברו לקנדה מארצות הברית, הקימו כנסייה בוונקובר. לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון, רוקסבורג החלה לעסוק במשחק בוונקובר.<ref name=":0"></ref> רוקסבורג היא בוגרת סטודיו ויליאם אספר למשחק.<ref name="esper"></ref>

== קריירה ==
היא קיבלה את התפקיד הגדול הראשון שלה בסרט "יומנו של חנון 2: רודריק שולט". היא המשיכה להופיע גם בסרט ההמשך "יומנו של חנון 3: קיץ קטלני".

בשנת 2016 שיחקה בסרט "סטארטרק: אל האינסוף".<ref name=":1" />

מ-2018 ועד 2023 כיכבה רוקסבורג בתפקיד הראשי כמיקלה סטון בסדרת הטלוויזיה "מניפסט" במשך ארבע עונות.<ref name=":1"></ref>

בשנת 2022, רוקסבורג שיחקה בתור הבלשית מרי קלי בסרט Mindcage, לצד מרטין לורנס וג'ון מלקוביץ'.<ref name="mind"></ref>

== חיים אישיים ==
לרוקסבורג יש תשוקה לטיולים. כשהתבגרה, משפחתה ביקרה באפריקה, אירופה ודרום אמריקה, מה שהחל את העניין של רוקסבורג בנושאי צדק חברתי. <ref></ref><ref name="hub" /> כיום היא משמשת כמנהיגת GenR עבור ועדת ההצלה הבינלאומית (IRC), המסייעת לאנשים במשברים הומניטריים קיצוניים. לפני משחקה בסדרה "מניפסט", רוקסבורג למדה תקשורת באוניברסיטת סיימון פרייזר בתקווה להיות עיתונאית. בשנת 2018 היא החלה מערכת יחסים עם ג'יי. אר. רמירז, אותו פגשה על הסט של סדרת הטלוויזיה "מניפסט". השניים נפרדו לזמן קצר ב-2021, וחזרו להיות ביחד ב-2022.<ref name="hub"></ref>

==פילמוגרפיה==
===קולנוע===
{| class="wikitable sortable"
|+
! שנה
! סרט
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2011
| יומנו של חנון 2: רודריק שולט
| רייצ'ל לואיס
|
|-
| rowspan="2" | 2012
| יומנו של חנון 3: קיץ קטלני
| הת'ר הילס
|
|-
|Big Time Movie
| נסיכה
|
|-
| 2014
| Leprechaun: Origins
| ג'ני
|
|-
| 2015
| The Marine 4: Moving Target
| אוליביה טניס
|
|-
| rowspan="3" | 2016
| סטארטרק: אל האינסוף
| האנס סיל
|
|-
|2BR02B: To Be or Naught to Be
| ליאורה דאנקן
|
|-
|Lost Solace
| אזריה
|
|-
| 2018
|In God I Trust
| מיה מתיסון
|
|-
| 2020
|I Still Believe
| הת'ר הנינג
|
|-
| 2022
| Mindcage
| מרי קלי
|<ref name="mind" />
|}
===טלוויזיה===
{| class="wikitable sortable"
|+
!שנה
! כותרת
!תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2012
| החץ
| בלייק
| 2 פרקים
|-
| 2012
| על טבעי
| לילה טיילור
|פרק אחד
|-
| 2014
| על טבעי
| ויולט דובל
| פרק אחד <ref></ref><ref name="SSF"></ref>
|-
| 2014
| אנשי המחר
| טליה
|פרק אחד
|-
| 2015
|Sorority Murder
| קרלי
| סרט טלוויזיה
|-
| 2016
| אגדות המחר
| בטי סיבר
|
|-
| 2017–2018
|חירות ואומץ
| תיאה
| תפקיד ראשי
|-
| 2017
| הנוסעים בזמן
| קארי
| פרק: "17 דקות"
|-
| 2018–2023
| מניפסט
| מיקלה סטון
| תפקיד ראשי, 4 עונות
בימוי הפרקים: "Lift/Drag" ו-"Final Boarding"
|-
|2023
|זינוק לאתמול <small>(אנ')</small>
|לוטננט אלן גריר
|פרק: "This Took Too Long!"
|-
|2024
|כללי המשחק
|דורי שו 
|פרק: "Beyond the Campus Walls"
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קנדים ממוצא בריטי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא קנדי
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1992
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1992