OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'ורג' תאודור ברטון

ג'ורג' תאודור ברטון, באנגלית: George Théodore Berthon (3 במאי 1806 - 18 בינואר 1892) היה צייר דיוקנאות קנדי יליד צרפת.

== ביוגרפיה ==
אביו של ברטון, רנה תאודור ברטון, היה צייר חצר של נפוליאון הראשון, וככל הנראה אימן את בנו באמנות. כמו כן, הידע שלו באמנות בפריז היה משמעותי: אביו היה תלמידו של ז'אק לואי דוד. <ref>Lowrey, Carol. "George Theodore Berthon". www.biographi.ca. Dictionary of Canadian Biography, vol. 12, University of Toronto/Université Laval, 2003.</ref> כבוגר, הוא חי באנגליה במשך מספר שנים בביתו של סר רוברט פיל כדי ללמד את בנותיו של פיל רישום וצרפתית. <ref>Bradfield, Helen (1970). Art Gallery of Ontario: the Canadian Collection. Toronto: McGraw Hill</ref> התיעוד הראשון שניתן לאימות על הגירתו לקנדה הוא פרסום עבור שירותי הפורטרט שלו בעיתון טורונטו ב-1845.

ברטון היה בולט בהיסטוריה של קנדה בזכות יצירתו של דיוקנאות רשמיים המאופיינים בתחושת ריאליזם. הוא התמקד בהגדרת התכונות והדמויות של נושאיו ללא אידיאליזציה. הרכב הדיוקנאות שלו נשאר פשוט עם רקע כהה. עבודתו חשובה הן כתיעוד היסטורי והן כדוגמה לסגנון הדיוקן הקנדי באותה תקופה.

הוא היה מועמד כחבר מייסד של האקדמיה המלכותית הקנדית לאמנויות <ref>Records of the Founding of the Royal Canadian Academy of the Arts. Toronto: Globe Printing Co. 1879–80. p. 16.</ref> אך לא הצליח להתקבל. הוא נבחר כחבר בחיים של אגודת האמנים של אונטריו ב-1891.

הוא מת מזיהום בסימפונות, בביתו בטורונטו, בשנת 1892.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="230">
 File:ColonelSimcoe.jpg
File:George Theodore Berthon - The Three Robinson Sisters - Google Art Project.jpg
File:Henry William Stisted Portrait.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים קנדים
קטגוריה:ילידי 1806
קטגוריה:נפטרים ב-1892
Silence Between Songs

Silence Between Songs (בעברית: השקט שבין השירים) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדיסון ביר, שיצא ב-15 בספטמבר 2023,<ref></ref> על ידי חברות התקליטים אפיק רקורדס ו-Sing It Loud. זהו אלבום האולפן באורך מלא השני של ביר, לאחר Life Support משנת 2021.

לאלבום קדמו ארבעה סינגלים, "Reckless", "Dangerous", "" ו-"Home to Another One".

== רשימת רצועות ==

== הערות שוליים ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 2023
קטגוריה:אלבומי מדיסון ביר
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת אפיק רקורדס
טי. ג'יי. פארקר

טרנס ג'ונתן "טי. ג'יי." פארקר (באנגלית: Terence Jonathan "T. J." Parker; נולד ב-16 במאי 1984) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל צרפתי-אמריקאי.

== ראשית חייו ==
פארקר נולד ב, צרפת, אך למד בבית הספר התיכון בלייל, אילינוי, ארצות הברית, שם שיחק כדורסל ופוטבול.

== קריירת משחק ==
=== קריירת מכללות ===
פארקר שיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת נורת'ווסטרן בין 2002 ל-2005.

=== קריירה מקצועית ===
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA {{כ}}2005 חזר פארקר לצרפת וחתם בראסינג פריז. ב-19 בנובמבר 2006 הוא קלע שיא קריירה של 23 נקודות עם 7 שלשות מ-11 זריקות בניצחון 83–77 על פו אורטז. ב-2007 הצטרף למועדון הכדורסל נאנסי מליגת העל הצרפתית.

בשנת 2009 עבר לאסוול ליון-וילרבאן. לאחר ששיחק בליגה השלישית עם אורשי פרש פארקר מכדורסל מקצועני ב-2010, עקב בעיות ברכיים.

=== קריירה בנבחרת הלאומית ===
פארקר היה חבר בנבחרות צרפת עד גיל 18 ועד גיל 20. הוא שיחק באליפות אירופה לנוער 2002. הוא התאמן במדי הנבחרת הבוגרת ב-2006.

== קריירת אימון ==
לאחר קריירת המשחק הקצרה שלו מונה פארקר ב-2013 לעוזר מאמן באסוול ליון-וילרבאן. בינואר 2018 הוא מונה למאמן זמני לאחר שג'יי. די. ג'קסון פוטר מתפקידו. לאחר מכן הוא חזר לעמדת העוזר לאחר מינויו של זבזדן מיטרוביץ' למאמן ראשי.

ב-17 ביוני 2020 מונה פארקר למאמן הראשי של הקבוצה. כמאמן הקבוצה הוא זכה באליפות צרפת בכדורסל ב-2021 ו-2022 ובגביע הצרפתי ב-2021. הוא פוטר מתפקידו ב-20 באוקטובר 2023.

== חיים אישיים ==
אביו של פארקר, טוני פארקר האב, הוא כדורסלן עבר מקצועני. אמו, פמלה פירסטון, היא הולנדית. דודו של פארקר, יאן ויינזה, הוא מדליסט זהב אולימפי בחתירה. טי. ג'יי. הוא אחיו הצעיר של טוני פארקר, שחקן ה-NBA לשעבר ונשיא אסוול ליון-וילרבאן. אחיו הצעיר פייר גם היה בעבר כדורסלן מקצועני.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://maccabi.co.il/news.asp?id=8460 על הקווים: טי.ג'יי פארקר], באתר מכבי תל אביב, 30 במרץ 2022

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורסלני נאנסי
קטגוריה:כדורסלני ראסינג פריז
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:כדורסלנים צרפתים
קטגוריה:מהגרים מצרפת לארצות הברית
קטגוריה:כדורסלני אסוול ליון-וילרבאן
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1984
מאט מיאזגה

מת'יו מיאזגה (באנגלית: Matthew Miazga; נולד ב-19 ביולי 1995) הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת הבלם בסינסינטי.

==קריירת מועדונים==
מיאזגה יליד קליפטון (ניו ג'רזי) התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הכדורגל של התיכון המקומי, ובגיל 14 הצטרף לקבוצת הנוער של ניו יורק רד בולס. ב-30 במאי 2013 ב חתם בקבוצה הבוגרת למרות התעניינות מאירופה ומקבוצת הפיתוח של מישיגן. ב-8 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-4 נגד יוסטון דינמו. בעונת הפך לשחקן הרכב בקבוצה. ב-10 במאי 2015 הורחק בניצחון 1-2 נגד ניו יורק סיטי שהיה הדרבי הראשון בין שני הקבוצות. בדרבי הבר שנערך ב-28 ביוני הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1-3 של הרד בולס.

ב-30 בינואר 2016 מיאזגה חתם בצ'לסי מהפרמייר ליג תמורת 3.5 מיליון פאונד. ב-2 באפריל 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-4 נגד אסטון וילה.

במהלך קיץ ניהל משא ומתן עם אספניול הספרדית, אך ב-31 באוגוסט הושאל לוויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית. ב-25 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 לטוונטה בה בישל את השער היחיד של ויסטה. ב-14 בדצמבר הבקיע את שערו היחיד בקבוצה בניצחון 0-4 נגד ג'ודאן בויז במסגרת הגביע ההולנדי. מיאזגה היה שותף לזכייה של המועדון בגביע ובסיום העונה הושאל לעונה נוספת.

ב-6 באוגוסט 2018 מיאזגה הושאל לנאנט מליגה 1. ב-18 באוגוסט מיאזגה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-0 לדיז'ון.

ב-25 בינואר 2019 הושאל לרדינג מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ עד לסיום העונה. בסיום העונה הושאל לעונה נוספת.

ב-3 באוקטובר 2020 הושאל לאנדרלכט. ב-20 באוגוסט 2021 הושאל לדפורטיבו אלאבס מהלה ליגה. בסיום העונה ירדה אלאבס לליגה השנייה ומיאזגה עזבז את המועדון.

ב-5 באוגוסט 2022 חזר לארצות הברית וחתם לשלוש וחצי שנים בסינסינטי.

==קריירה בינלאומית==
מיאזגה שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ארצות הברית ובנוסף גם בנבחרת פולין עד גיל 18, אולם דחה פעמיים זימון לסגל נבחרת פולין עד גיל 20. השתתף עם נבחרת ארצות הברית בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 2015 בו הגיעה הנבחרת עד לרבע הגמר.

ב-5 בנובמבר 2015 הצהיר בראיון כי עדיין לא החליט איזו נבחרת ייצג בבוגרים, אולם כעבור ימים אחדים זומן לסגל נבחרת ארצות הברית ונענה בחיוב. ב-13 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-6 נגד . ב-15 ביולי 2017 הבקיע בניצחון 0-3 נגד במסגרת גביע הזהב 2017.

==חיים אישיים==
מיאזגה הוא בן להורים שהיגרו מפולין. הוא נוצרי אדוק, דבר הניכר בפוסטים שלו ברשתות החברתיות.

==תארים==
; ניו יורק רד בולס
*מגן האוהדים: , 

; ויטסה
*הגביע ההולנדי: 

; נבחרת ארצות הברית
*גביע הזהב של CONCACAF: 2017
*ליגת האומות של CONCACAF: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:בלמי כדורגל אמריקאים
קטגוריה:ניו ג'רזי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ניו יורק רד בולס
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני ויטסה ארנהם
קטגוריה:כדורגלני נאנט
קטגוריה:כדורגלני רדינג
קטגוריה:כדורגלני אנדרלכט
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו אלאבס
קטגוריה:כדורגלני סינסינטי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2017
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2023
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פולני
קטגוריה:ספורטאים אמריקאים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים אמריקאים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים אמריקאים בספרד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1995
עזרא נחמד

עזרא נחמד (נולד ב-1945) הוא סוחר ואספן אמנות, מיליארדר. הוא גר במונטה קרלו. נכון לאפריל 2023, הונו הנקי מוערך ב-1.8 מיליארד דולר.<ref name="Forbes profile"></ref>

== רקע ==
עזרא נולד בביירות שבלבנון למשפחה יהודית ספרדית.<ref name="HM"></ref> שורשיה של משפחת נחמד נמצאים בחלב, סוריה. שם התגורר אביו, הבנקאי הלל נחמד עד לאחר מלחמת העולם השנייה. בעקבות האלימות האנטי-יהודית בסוריה ב-1949, עבר אביו לביירות, שם עזרא ואחיו עסקו במכירת רומנים באנגלית למלחים אמריקאים שהוצבו שם. בתחילת שנות ה-60, כשגברה העוינות בין ישראל לבין לבנון, אביו של עזרא העביר את בני משפחתו כולל את האחים, עזרא, ג'וזף (ג'וזפה) ודוד, למילאנו, איטליה. כבני נוער, השלושה החלו לעסוק באמנות, עזבו את בית הספר התיכון כדי לסחור בבורסה האיטלקית.

== קריירה ==
אבן הדרך הראשונה בקריירה של עזרא הייתה ככל הנראה בתערוכת חואן גריס ברומא, שאורגנה על ידי הסוחר הקוביסטי דניאל-הנרי קאהנוויילר . עזרא ואחיו קנו שתי יצירות – היצירות היחידות שנמכרו. קאהנוויילר התיידד איתם, ומכר להם יצירות של פיקאסו, בראק וגריס. עם הופעתה של קבוצת הטרור של הבריגדות האדומות בשנות ה-70, מילאנו נתפסה כמסוכנת מדי, והמשפחה עברה שוב. עזרא ואחיו יוסף פנו למונקו, ודייוויד לניו יורק.<ref></ref>

נכון לשנת 2013, עזרא ואחיו דייוויד נחשבו ל"מגה-דילרים" משפיעים על האמנות המודרנית והאימפרסיוניסטית עם השמות הידועים ביותר, ממונה ומאטיס ועד רנואר ורוטקו. בבעלותם מלאי של בין 4,000 ל-4,500 עבודות, המאוחסנות במחסן פריפורט ז'נבה ליד שדה התעופה של ז'נבה, שווייץ. האחים קונים ומוכרים את רוב יצירותיהם במכירות פומביות. בשנת 2007, פורבס העריך שעזרא, יחד עם אחיו דייוויד, בנה אוסף אמנות בשווי של 7 עד 8 מיליארד דולר.<ref></ref>

== חיים אישיים ==
נחמד נשוי למארי נחמד,<ref></ref> מתגורר במונקו, ואב לארבעה ילדים.<ref name="ft-article"></ref> בנו הלי נחמד סוחר אמנות בלונדון. בשנת 2007, בתו מיכאלה נחמד<ref></ref> נשואה למשקיע נתנאל מיוחס .<ref></ref> בן דודו הוא הבנקאי הברזילאי אדמונד ד' ספרא.<ref></ref>

==ראו גם==
* ג'וזפה נחמד

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
<div class="mw-content-ltr">
* 
* [https://web.archive.org/web/20150130045347/http://www.paris-update.com/fr/outings/farther-alfield/21970-collection-david-et-ezra-nahmad-impressionnisme-et-audaces-du-xixe-siecle Collection David et Ezra Nahmad. Impressionnisme et Audaces du XIXe Siècle]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפחת ספרא
קטגוריה:יהודים לבנונים
קטגוריה:יהודים איטלקים
קטגוריה:יהודים מונגאסקים
קטגוריה:סוחרי אמנות
קטגוריה:אספני אמנות יהודים
קטגוריה:ילידי 1945
מרצ'ל צ'ולאקו

יון-מרצ'ל צ'ולאקו (ברומנית: Ion-Marcel Ciolacu; נולד ב-28 בנובמבר 1967) הוא פוליטיקאי רומני, יושב ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הרומנית החל מ-2019, ראש ממשלת רומניה החל מ-15 ביוני 2023 בהתאם להסכם הרוטציה עם קודמו, ניקולאיה צ'וקה שכיהן מטעם המפלגה הלאומית-ליברלית. צ'ולאקו כיהן כסגן ראש הממשלה בשנים 2017–2018 וכיושב ראש בית הנבחרים הרומני ב-2019–2020 וב-2021–2023. הוא משפטן בהכשרתו, והתמחה במנהל ציבורי מקומי.

==קורות חייו==
===ילדות וצעירות. לימודיו===
יון-מרצ'ל צ'ולאקו נולד ב-1967 בעיר בוזאו שבחבל מונטניה ברומניה. הוא הצעיר מבין שלושת בניהם של הטייס, קומנדור בדימוס, יון צ'ולאקו ושל אשתו.

ב-1989 השתתף באירועי מהפכה הרומנית בעירו. בשנים 1991–1995 סיים לימודים בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה האקולוגית בבוקרשט, שהוסמכה רשמית רק ב-1995. ב-2008–2009 השתלם בתחום הביטחון הלאומי הפנימי והחיצוני במכללה הלאומית לביטחון בבוקרשט. ב-2010–2012 למד לתואר שני בתחום המנהל הציבורי בבית הספר הלאומי למדעי המדינה והמנהל בבוקרשט.

===פעילותו הפוליטית===
צ'ולאקו נמנה עם מייסדי הסניף של החזית להצלה לאומית בעירו, לימים סניף של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. ב-1996 נבחר לסגן יושב ראש ארגון הנוער של המפלגה בעיר בוזאו וכחבר במועצת העיר.
צמח בסביבתם של שני מנהיגים מקומיים של המפלגה, הסנטור יון ואסילה וקונסנטנין בושקודיאלה, שכיהן ב-1996–2016 כראש העיר בוזאו. ב-2008–2012 כיהן צ'ולאקו כסגן ראש העיר.
נכנס לזירה הפוליטית הלאומית ב-2012 כשנבחר חבר בבית הנבחרים. ב-2015 אחרי שבושקודיאלה הסתבך בחקירות ומשפטים (לבסוף נמצא אשם בהפרת אמונים), החליף אותו צ'ולאקו כראש הסניף בוזאו של המפלגה. ב-2016 צ'ולאקו נבחר מחדש לפרלמנט.

ב-2017 - 2018 כיהן צ'ולאקו כסגן ראש הממשלה בממשלת מיכאי טודוסה.
בתוך המפלגה הצטרף למחנה שהתנגד למנהיגותו של ליביו דראגניה.

ב-27 במאי 2019 דראגניה נידון לשלוש וחצי שנות מאסר בגלל הפרת אמונים.ב-29 במאי 2019 צ'ולאקו נבחר במקומו כיושב ראש בית הנבחרים
בהמשך באותה שנה הוא נבחר במקום ויוריקה דנצ'ילה כיושב ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית.

===סוגיות שנויות מחלוקת===
הועלו האשמות נגד צ'ולאקו שבעת עבודתו בעיריית בוזאו נמצא לכאורה בניגוד עניינים בטיפולו בחוזה עם חברת בנייה Mecan Construct שהשתייכה לאחד מעמיתיו במפלגה.
לדבריו הוחלט שלא לפתוח תיק פלילי נגדו. נטען שבגלל החקירה ראש הממשלה ויקטור פונטה הדיח את צ'ולאקו מהתפקיד של יועץ כבוד בלשכת ראש הממשלה.
התקשורת דנה הרבה בקשר של צ'ולאקו עם איש עסקים סורי בשם עומר חייסאם שנידון ב-2007 ל-24 שנות מאסר על יזימת חטיפת שלושה עיתונאים רומנים בעיראק.
נטען שפעם בהתחלת שנות ה-2000 צ'ולאקו לווה מחייסאם סכום של כסף ופורסם צילום על נוכחותם ביחד במסיבת ציד של פוליטיקאים במחוז בוזאו.

===עמדות פוליטיות===
צ'ולאקו תמך במהלך הזמן ב"פטריוטיזם כלכלי", עמדה שתוארה כתערובת בין "לאומנות שמאלית" ו"שמרנות חברתית". הוא מתנגד לנישואים חד מיניים ולהסכמי זוגיות מסוג זה.

===חיים פרטיים===
צ'ולאקו נשוי לרוקסאנה, מהנדסת, שניהלה קונדיטוריה וחברה בתחום הלחמים והמאפים, ויש להם בן, אנדריי פיליפ.

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.cdep.ro/pls/parlam/structura2015.mp?idm=71&leg=2016& באתר בית הנבחרים הרומני]
*[https://romania.europalibera.org/a/marcel-ciolacu-supravietuitorul-mentorilor-sai-de-la-ion-vasile-si-victor-ponta-la-liviu-dragnea/30293212.html פרטים ביוגרפיים באתר "אירופה חופשית" ברומנית]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ממשלת רומניה
קטגוריה:סוציאל-דמוקרטים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1967
סאבה סזונוב

סאבה אנדרייביץ' סזונוב (ברוסית: Саба Андреевич Сазонов, בגאורגית: საბა ანდრეის ძე საზონოვი; נולד ב-1 בפברואר 2002 בסנקט פטרבורג שברוסיה) הוא כדורגלן גאורגי-רוסי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אמפולי ובנבחרת גאורגיה.

== קריירת מועדונים ==
סזונוב גדל במחלקת הנוער של זניט סנקט פטרבורג. בשנת 2019 החל לשחק בזניט-2 סנקט פטרבורג, קבוצת המילואים של המועדון. ב-16 במאי 2021 ערך הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 1–5 על טמבוב במסגרת המחזור ה-30 בליגת העל הרוסית לעונת 2020/2021.

ב-9 ביולי 2021 חתם סזונוב על חוזה לשלוש שנים בדינמו מוסקבה מליגת העל הרוסית. ב-16 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד ספרטק מוסקבה במסגרת המחזור ה-11 בליגה לעונת 2021/2022.

ב-31 באוגוסט 2023 חתם בטורינו מהסרייה א'.

ב-30 באוגוסט 2024 הושאל ביחד עם פייטרו פלגרי האיטלקי אל אמפולי, כחלק מעסקה ששלחה את סבסטיאן ולוקייביץ' אל טורינו.

== קריירה בינלאומית ==
ב-17 בנובמבר 2022 ערך סזונוב את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה, בהפסד 0–3 לנבחרת מרוקו במשחק ידידות.

== תארים ==
;זניט סנקט פטרבורג
* אליפות רוסיה (1): 2020/2021

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים גאורגים
קטגוריה:בלמי כדורגל גאורגים
קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:בלמי כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני אמפולי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאורגיה
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-2002
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-2002
קטגוריה:כדורגלני טורינו
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
זואי 102

זואי 102 (באנגלית: Zoey 102) הוא סרט דרמה קומית אמריקאי המהווה המשך לעלילת קומדיית המצבים "זואי 101" ששודרה בערוץ ניקלודיאון.

הסרט עלה לשירות הזרמת המדיה "פרמאונט+" ב-27 ביולי 2023.

==תקציר העלילה==
15 שנה לאחר לאחר שסיימה את התיכון, זואי ברוקס, כעת בשנות ה-30 לחייה, עדיין מנסה להבין את משמעות החיים והאהבה. לאחר שהיא ושאר חבריה מפנימיית "חוף הים הפסיפי" (PCA) מוזמנים לרגל חתונתם של קווין פנסקי ולוגן ריס במליבו, נאלצים בני הקבוצה להתעמת מול השינויים שעברו בחלוף השנים, מול חלומותיהם וסודותיהם הכמוסים.

==צוות השחקנים==
* ג'יימי לין ספירס – זואי ברוקס
* שון פלין – צ'ייס מתיוס
* ארין סנדרס – קווין פנסקי
* מתיו אנדרווד – לוגן ריס
* כריסטופר מאסי – מייקל בארט
* אבי ויילד – סטייסי דילסן
* ג'ק סלבטורה ג'וניור – מארק דל פיגלו
* דין גייר – טוד
* אוון ת'יל – ארצ'ר מארס
* תומאס לנון – קלי קווין
* שועה ג'קסון – גרג קווין

==הפקה==
===פיתוח===
ב-12 בינואר 2023, הודיעה ג'יימי לין ספירס לראשונה על תחילת הפקתו של סרט המשך עבור סדרת הנעורים "זואי 101", שעתיד לעלות לשירות הזרמת המדיה "פרמאונט+" בשנת 2023, ובו יככבו חברי צוות השחקנים המקורי של הסדרה – ספירס, שון פלין, כריסטופר מאסי, ארין סנדרס, מתיו אנדרווד, ג'ק סלבטורה ג'וניור ואבי ויילד – שישובו לגלם את דמויותיהם. עוד נמסר כי ספירס תופקד על הפקת הסרט בפועל בעוד שעל בימוי הסרט תופקד הבמאית ננסי האוור מחוברת לבימוי, כשספירס מוצמדת כמפיקה בפועל. במאי 2023, נמסר על ליהוקם של תומאס לנון, אוון ת'יל ודין גייר.

===צילומים===
צילומי הסרט החלו בינואר 2023 בווילמינגטון, צפון קרוליינה, והסתיימו בפברואר 2023.

==הפצה==
הסרט עלה לשירות הזרמת המדיה "פרמאונט+" ב-27 ביולי 2023.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי סדרות טלוויזיה
קטגוריה:פרמאונט+: תוכניות וסדרות
Resurs

Resurs (ברוסית:Ресурс, משאב) הייתה סדרת לוויינים מסוג חישה מרחוק שפותחה בברית המועצות ושיגורים נמשכו ברוסיה. במהלך השנים פותחו מספר דורות של לווייני הסדרה. הצילומים של סדרה F הוחזרו ביחידת נחיתה. מדגמים שונים של הסדרה שוגרו 30 לוויינים, כולם מקוסמודרום פלסצק.

יתר הלוויינים צוידו במצלמה דיגיטלית.

הפיתוח בוצע ב"מרכז הטילים והחלל פרוגרס". הלוויינים החליפו בהדרגה לוויינים מסדרה Fram.

==Resurs F1==
הלוויינים פותחו על בסיס לווייני סדרת זניט, דגם "זניט 4 ". השיגורים בוצעו בשנים 1979–1983. זמן פעילות הלוויין היה 11 ימים. משקל הלוויין היה 6,300 ק"ג. הלוויין היה מסוגל להגיע לצילומים באיכות גבוהה יותר מלווייני מסדרת Fram. רגישות הייתה עד 8 מ'. על הלוויין הותקנו 3 מצלמות.

==Resurs F1M==
הלוויינים היו שדרוג של הלוויין הקודם. השיגורים בוצעו בשנים 1997–1999. משקל היה 5,920 ק"ג. רגישות הצילום הייתה 7–10 מ' בצילום שחור-לבן או 10–11 מ' בצילום בצע.

==Resurs F2==
200px
הלוויינים היו שדרוג של לווייני F1. השיגורים בוצעו בשנים 1987–1992. ללוויין התווסף פאנל סולארי שאיפשר להאריך אורך חיים ל-30 ימים. רגישות הצילום הייתה 6–11 מ' בצילום שחור-לבן או 7–14 מ' בצילום בצע. לוויין כלל מצלמה בודדת.

==Resurs F3==
הלוויינים היו שדרוג של לוויין F. השיגורים בוצעו בשנים 1993–1995. לוויין כלל פאנל סולארי שאיפשר להאריך אורך חיים ל-30 ימים. רגישות הצילום הייתה 2–3 מ' בצילום שחור-לבן. על הלוויין הותקנו 2 מצלמות.

==Resurs DK==
200px
הלוויין פותח בתחילת המאה ה-21. על הלוויין הותקנה מצלמה דיגיטלית. היא נתנה רגישות של כ-1 מ' בשחור-לבן ו-1.6–1.8 מ' בצבע. רוחב הצילום היה 27 ק"מ. בנוסף לציוד צילום על הלוויין הותקן מכשור לחקר החלל וקרינה קוסמית.

הלוויין שוגר בשנת 2006 ופעל עד לשנת 2016 כאשר אורך חיים המתוכנן היה 3 שנים בלבד.

==Resurs P==
200px
הלוויין פותח על בסיס לוויין Resurs DK על ידי "מרכז הטילים והחלל פרוגרס". השיגור הראשון בוצע בשנת 2018 קוסמודרום בייקונור בעזרת משגר מדגם סויוז 2. משקל הלוויין גדל ל-6,275 ק"ג. לוויין יכול לבצע צילום של רצועה באורך 115 ק"מ ושטח בגודל 100*300 ק"מ. רגישות של כ-0.7 מ' בשחור-לבן ו-3–4 מ' בצילום צבעוני.

השיגור הראשון בוצע בשנת 2013 ולוויין פעל עד לשנת 2022. השיגור השני בוצע בשנת 2014. בשנים 2016 ו-2017 התרחשו תקלות שמנעו פעילות תקינה של הלוויין. לוויין פעל רק עד לשנת 2018. שיגור נוסף בוצע בשנת 2016, בשנת 2017 התרחשה בו תקלה. לאחר הפסקה של שנה וחצי הוא חזר לפעילות תקינה. נכון לשנת 2023 הלוויין נמצא בעבודה.

לשנת 2023 מתוכנן שיגור נוסף.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.astronautix.com/r/resurs.html תיאור הלווין]
* [https://web.archive.org/web/20120723231448/www.innoter.com/satellites/Resurs-F/ ריכוז נתונים טכניים של סדרת F]
* [http://library.voenmeh.ru/cnau/RjJ5Nw2R8VpGKCj.pdf תיאור מפורט של הלוויינים (החל מדף 42)] 
* [https://www.samspace.ru/products/earth_remote_sensing_satellites/ka_resurs_dk_1/ תיאור לוויין resurs dk 1 באתר היצרן]
* [https://www.samspace.ru/products/earth_remote_sensing_satellites/ka_resurs_p/ תיאור לוויין resurs p באתר היצרן]
* [https://space.skyrocket.de/doc_sdat/resurs-f1-17f41.htm רשימת שיגורים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוויינים סובייטיים
קטגוריה:לוויינים רוסיים
קטגוריה:צילום על ידי לוויין
קטגוריה:לווייני חישה מרחוק
קארדקום

קארדקום היא חברה ישראלית לסליקת אשראי עבור עסקים וארגונים. החברה הוקמה בשנת 1994, וביוני 2023 קיבלה באופן רשמי את רישיון הסליקה מבנק ישראל והצטרפה לשלוש חברות הסליקה שפועלות בשוק האשראי: כאל, מקס וישראכרט.

הבעלים של קארדקום הם יעל עבו ויניב עבו. החל מיוני 2021 מכהן ערן מלאך כמנכ"ל החברה. יו"ר הדירקטוריון הוא יוסי אלהרל.

משרדי החברה נמצאים במתחם העסקים עזריאלי בחולון.

== היסטוריה ==
קארדקום היא קבוצה של שלוש חברות: קארדקום בע"מ, קארדקום סליקה בע"מ ואייל פתרונות תוכנה בע"מ. חברת קארדקום בע"מ הוקמה על ידי אייל עבו ב-1994 כחברת אחות לחברת אייל פתרונות תוכנה, שפועלת בתחום המוסכים. לאחר פטירתו של אייל עבו בשנת 2018, החברה בבעלות יעל רעייתו ובנם יניב עבו.

בראשית דרכה התמקדה קארדקום ביצירת תוכנה עבור עסקים ששילבו את מערכת הסליקה בתור תוכנת מחשב באינטרנט, ללא צורך במכשירים חיצוניים. לצד הסליקה סיפקה החברה שירותי SMS ליבואני הרכב והמוסכים. בשנת 2006, במקביל להתפתחויות הטכנולוגיות, קארדקום פיתחה את מערכת "אישורית זהב" - מערכת שמאפשרת סליקת כרטיסי אשראי דרך האינטרנט וביצוע חיוב תשלומים באופן דיגיטלי ובזמן אמת. "אישורית זהב" פותחה על ידי מפתחי החברה בשיתוף פעולה עם חברת שירותי בנק אוטומטיים (שבא), ולפיכך היא מותאמת ומסונכרנת עם כל חברות האשראי בישראל.

==שירותי החברה==

בעקבות פיתוח מערכת "אישורית זהב" התמקדה קארדקום בשירותים הבאים:

סליקה לאתרי אינטרנט: אפשרות לחיוב לקוחות באמצעות דפי נחיתה חיצוניים לתשלום או הטמעת הסליקה באתר עצמו דרך API. קארדקום מאפשרת חיוב באמצעות האפליקציות הדיגיטליות (PayPal, Apple Pay, Bit, Google Pay), לצד חיוב בהוראת קבע לעסקים שמוכרים מנויים חודשיים ואפשרויות נוספות. מערכת הסליקה עומדת בתקן האבטחה PCI DSS.

סליקה פיזית: טכנולוגיית סליקה שמיועדת לשדרג את הקופות המסורתיות בעסקים פיזיים בעזרת המחשב או מכשיר חכם אחר.

סליקה וירטואלית: סליקה באמצעות האפליקציה של קארדקום.

==קבלת רישיון סליקה מבנק ישראל==

במרץ 2018 העניק בנק ישראל לחברת קארדקום סליקה בע"מ רישיון סליקה ראשוני, זאת כחלק מתהליך הגברת התחרות בשוק האשראי בישראל. הצעד נולד על רקע ועדת שטרום, שהוקמה ב-2015 על ידי שר האוצר דאז, משה כחלון, ונגידת בנק ישראל באותו הזמן, קרנית פלוג.

מסקנות הוועדה קבעו קבעו כי יש להגביר את התחרות בשוק הסליקה.<ref></ref>

בשנת 2016 החליט בנק ישראל על הקלות משמעותיות בדרישות הרגולטוריות להקמת סולקים חדשים.<ref></ref>

עם קבלת הרישיון המצומצם ב-2018 ולמשך מספר שנים החלה קארדקום להיערך ניהולית ותפעולית לקראת הפיכתה לחברת סליקה. במשך כל אותו הזמן הייתה החברה מנוטרת ומפוקחת על ידי בנק ישראל, וכבר החלה לסלוק עסקים קטנים.

לאחר שתקופת ההיערכות הניהולית והתפעולית הסתיימה בהצלחה, החליט בנק ישראל בחודש מאי 2023 להעניק באופן רשמי רישיון סליקה קבוע לחברת קארדקום. בהודעה רשמית<ref></ref> מטעם נגיד בנק ישראל, אמיר ירון, והמפקח על הבנקים, דני חחיאשוילי, נמסר כי קארדקום עמדה באבני הדרך שנקבעו בעת מתן הרישיון המצומצם ב-2018.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.cardcom.solutions/ אתר האינטרנט הרשמי] של חברת קארדקום
* [https://www.facebook.com/cardcom.solutions/ עמוד הפייסבוק] של חברת קארדקום

== הערות שוליים ==

2023 06
:קטגוריה:אשראי
:קטגוריה:סליקה
:קטגוריה:חברות פינטק ישראליות
ג'רג' פולק

ג'רג' פולק (בהונגרית: Pollák György; בודפשט, 26 באפריל 1929 – 29 ביוני 2001) היה מתמטיקאי יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה.

== קורות חייו ==
ג'רג' פולק נולד במשפחה יהודית כבנם של לאסלו פולק, מנצח בתיאטראות בערי השדה בהונגריה ושל מרגיט קנפלר (Knöpfler).<ref></ref> הוריו התגרשו כשהיה בן שש, ומכאן ואילך גדל אצל אחותו של אביו ובעלה. בשנת 1944 גורשו הוריו וכל בני משפחתו. למעט הוריו האומנים, רק אחת מדודתו חזרה ממחנות ההשמדה.

ג'רג' השלים את בית הספר היסודי ואת לימודי התיכון שלו בבודפשט וניגש לבחינות הבגרות שלו בבית הספר התיכון על שם פרנץ קלצ'יי. כתלמיד תיכון הוא כבר עסק במתן שיעורים פרטיים, שכן חי בנסיבות כלכליות קשות. בשנת 1947, זכה במקום הראשון בתחרות המתמטית על שם יוז'ף קירשאק. הוא למד מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת פאזמאן פטר (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד) במשך שנה אחת ולאחר מכן נסע לברית המועצות, לקאזאן, במלגה, שם סיים את לימודיו במתמטיקה ב-1953.

לאחר חזרתו הביתה, הפך למרצה בסגד ולאחר מכן הפך לדוקטורנט אצל פרופסור לאסלו רדאי מייסד האלגברה מופשטת בהונגריה. בין השנים 1953–1958 היה חבר במחלקה לאלגברה ותורת המספרים ולאחר מכן הצטרף למכון המחקר המתמטי של האקדמיה ההונגרית למדעים, שם תרם לפעילויות המחקר וההוראה של המחלקה לאלגברה ותורת המספרים כעמית מדעי בכיר. ב-1961 הפך לקנדידט (דוקטורט זוטר) למדעי המתמטיקה, וב-1968 הפך לפרופסור חבר באוניברסיטה ואחר כך פרופור מן המניין. הוא לימד במשך 48 שנים במכון בויאי בסגד.

פולק התחתן ב-1956 ונולדו לו שני ילדים. בשנות ה-60 השתתף במספר תחרויות טלוויזיה.

=== תחומי פעילותו ===
מאמריו שנכתבו יחד עם לאסלו רדאי יזמו את חקירות החבורות למחצה. הוא הקים את חוג אינטלקטואלים העתידיים במכללת אורטוטאי, שם יכלו תלמידי תיכון לנהל שיחות עם אינטלקטואלים מקומיים ומהבירה. במהלך חילופי המשטר הוא היה פעיל גם בחיים הציבוריים למען הדמוקרטיה והגנתה. פולק פרסם מאמרים בעיתונים, אסף חתימות, ארגן ערבי דיונים ונאם בהפגנות.

תחומי המחקר שלו היו תורת החבורות למחצה ואלגברה אוניברסלית. (באלגברה מופשטת, חבורה למחצה (נקראת גם: אגודה) היא מבנה אלגברי הכולל קבוצה ופעולה בינארית אסוציאטיבית). מספר הפרסומיו המדעיים: 37.

== לקריאה נוספת ==
* [http://www.math.u-szeged.hu/~czedli/department/korabbitagok/pollakcikk.pdf לאסלו מדיאשי: ג'רג' פולק (1929–2001)] Polygon, XI. כרך גיליון 2, יוני 2002
* [https://web.archive.org/web/20150221103150/http://www.math.u-szeged.hu/portal/hu/in-memoriam/pollak-gyorgy-1929.-aprilis-26.-2001.-junius-29.html ג'רג' פולק (1929-2001)] מכון בויאי של אוניברסיטת סגד

== ראו גם ==
* מדעי הטבע והנדסה מי זה מי? עורך אמיל סלוקה, לאסלו שניידר. בודפשט, מרכז מידע טכני וספרייה לאומית, 1988
== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.math.u-szeged.hu/mathweb/index.php/hu/erdekessegek/in-memoriam/393-pollak-gyoergy ג'רג' פולק], ביוגרפיה, מכון בויאי של אוניברסיטת סגד
* [https://www.ponticulus.hu/rovatok/hidverok/in_mem_pollak.html In memoriam Dr. Pollák György, A közelmúlt nagy matematikatanárai] (לזכרו של ג'רג' פולק)
* [https://mathscinet.ams.org/mathscinet/MRAuthorID/140770 ג'רג' פולק וחלק מפרסומיו]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מתמטיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:מתמטיקאים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1929
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-2001
תצורת יגור

תצורת דולומיט יגור היא תצורה גאולוגית מתקופת האלביאן בקרטיקון התחתון. התצורה מורכבת בעיקר מדולומיט, כאשר באזורים מסוימים יש חשיפה של שכבות סלע גיר בעובי מטרים בודדים.

התצורה היא חלק מחבורת יהודה שהורבדה בארץ ישראל במהלך הקרטיקון והיא, לצד תצורת תלמי יפה, המחזור הסדימנטרי הראשון מתוך ארבעה מחזורים שבנו את הר הכרמל. בכל מחזור הורבדו סלעים ימיים כאשר סיום המחזור בדרך כלל מצוין בהתפרצות געשית שמותירה שכבה של סלעים געשיים (טוף) בגג התצורה.

משערים כי תחילת ההרבדה של תצורת יגור היא ב-109 מיליון שנה, וזאת לאחר התפרצות של וולקני טייסר מגיל 133–141 מ"ש. סיום ההרבדה של התצורה היא לפני כ-99 מ"ש. תצורת עספיא המשוכבת מעל תצורת יגור, מובחנת ממנה בסוג המסלע. עספיא מורכבת בעיקר מסלע קירטון ששוקע בים עמוק יותר, מה שמלמד על עליית מפלס הים. כמו כן, לפני 99 מ"ש התחוללה פאזה וולקנית שסימנים לה ניתן למצוא במסלע געשי דוגמת טוף מהר"ל הנמצאים בגג תצורת יגור. אי ההתאמה בין תצורת יגור לתצורת עספיא תואמת גם את הגבול שבין גיל האלביאן לקנומן.

תצורת יגור הורבדה כאשר הים הפתוח (הים התיכון) נסגר מערבית אליה באמצעות שוניות מחסום שכיוונן דרום-צפון. השוניות היו ביוהרמים של רודיסטים. המחסומים האלה הגבילו את חילוף המים ויצרו מעין לגונה שמי הקרקעית שלה מלוחים במיוחד (תנאים היפרסליניים). בלגונה שקעו משקעים גיריים, שהרכב המים הלגונרי הפך עם הזמן לסלעי דולומיט (דולומיטיזציה).

==שוניות המחסום==
התצורה הורבדה בלגונה שנחסמה במערב באמצעות שוניות מחסום של רודיסטים. דוגמה לכך היא קומפלקס שוניות הרודיסטים של נחל מערות. המערות בהן חי האדם הקדמון הן ביוהרם של רודיסטים.
==לקריאה נוספת==
* י' ארקין ואח' (עורכים: נחמה שפרן ועמנואל מזור), נדבכים בגאולוגיה של ישראל, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, תשמ"ז – 1987
*הגאולוגיה של הכרמל
*עמית שגב ואיתן שש, מחזורים וולקנו-סדימנטריים
על הקצה הצפון-מערבי של הפלטפורמה הערבית בתקופת האלביאן-טורון, המכון הגאולוגי, דוח מס' GSI 7/2009.

==הערות שוליים==

קונגלומרט אילת, תצורה
קטגוריה:ישראל: גאוגרפיה
ויצ'יבקה

וִיצִ'יבְקָה (באוקראינית: Вичівка) הוא כפר זעיר במחוז רובנו שבאוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית. הכפר ויצ'יבקה סמוך לעיירה האוקראינית סרניק.

הכפר שוכן בין שדות חקלאיים וחורשות, בסמוך לגבול עם בלארוס. כמו כפרים רבים אחרים במזרח אירופה, ויצ'יבקה מתאפיין בגגות רעפים ובבנייה בעלת שימוש דומיננטי של עץ, וכזו שבה המבנים מרוחקים מטרים רבים אחד ממשנהו.

== תולדות הכפר ==
הכפר מוזכר לראשונה בשנת 1553 בספר "סקירת היערות".<ref>"Огляді пущ"</ref> בעת ההיא שימש הכפר כמגורי איכרים שעיבדו את אדמותיהם של בעלי אחוזות אמידים שהתגוררו בפינסק ובברסט.

== השלטון על הכפר ==
השלטון שעל הכפר ויצ'יבקה, ועל חבל הארץ בו נמצא, התחלף פעמים רבות בכל תקופת קיומו של הכפר. הוא סופח לפולין בשנת 1569 כחלק מאיחוד לובלין. בשנת 1795 סופח לרוסיה כחלק מחלוקת פולין.

לאחר מכן, סופח שוב לפולין בשנת 1918 כחלק מהקמת הרפובליקה הפולנית השנייה. בשנת 1939 סופח לרוסיה פעם נוספת כחלק מהסכם ריבנטרופ מולוטוב. במהלך מלחמת העולם השנייה נכבש על ידי גרמניה הנאצית (1941), שוחרר על ידי רוסיה, וסופח אליה שוב (1944). בשנת 1991 סופח לאוקראינה בעקבות נפילת ברית המועצות.

== הקהילה היהודית ==
בעיירה סרניק השכנה התקיימה לאורך דורות קהילה יהודית גדולה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בסרניק כ-1,100 יהודים. לעומת זאת, בכפר ויצ'יבקה התגוררו בעת ההיא משפחות יהודיות אחדות. למרות הריחוק מהקהילה היהודית, המשפחות הללו שימרו אורח חיים יהודי אדוק. עיקר פרנסתן היו מטעי פירות, שבפירותיהם סחרו בסרניק. אמצעי התחבורה העיקרי שהיה ברשותן היה חמור או סוס הרתומים לעגלה. בית הכנסת של יהודי ויצ'יבקה בתקופה של טרום מלחמת העולם השנייה היה בבית משפחת רובינשטיין וכלל שני ספרי תורה. השפה הדבורה בכפר הייתה רוסית, אך המשפחות היהודיות תקשרו ביניהן גם ביידיש.

בתקופת הכיבוש הגרמני על הכפר במלחמת העולם השנייה, הייתה על יהודי האזור חובת ענידת טלאי צהוב. בתחילת שנת 1942 נשלחו כל המשפחות היהודיות של ויצ'יבקה לגטו שבעיירה סרניק. ב-8 בספטמבר 1942 התארגנה בריחה המונית מהגטו. כ-500 יהודים נמלטו מהגטו בשעת לילה, מתוכם כ-200 נורו למוות בשעת הבריחה. הניצולים ברחו מזרחה ליערות, שם חברו לקבוצות פרטיזנים. כל 550 היהודים שנותרו בגטו מצאו למחרת את מותם בבורות המוות.

כיום לא קיימת קהילה יהודית בויצ'יבקה, והיא נכחדה בכללותה.

== ראו גם ==
* סרניק

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוקראינה: כפרים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
קטגוריה:מחוז רובנו: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
בית הכנסת עדת שלום

בית הכנסת עדת שלום הוא בית כנסת קונסרבטיבי (מסורתי) אשכנזי<ref></ref> הממוקם ברחוב ג'ורג' ברנרד שו 8, ברובע ה-15, פריז.

== היסטוריה ==
קהילת בית הכנסת הוקמה בשנת 1989. היא אימצה את השם עדת שלום.<ref></ref> בשנת 1991 מונה ריבון קריגייר לרב בית הכנסת.<ref></ref><ref></ref>

הקהילה מזדהה עם התנועת המסורתית, או היהדות הקונסרבטיבית, המנסה לגשר בין המודרניות (כמו היהדות הרפורמית) והכבוד למסורת (כמו היהדות האורתודוקסית). הקהילה מקיימת שוויון בין נשים לגברים,<ref></ref><ref></ref> והיא עסוקה בדיאלוג בין-דתי עם קבוצת Vivre Ensemble ברובע ה-15 של פריז.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

בשנת 2004 הקהילה ייסדה שלוחה שלה כולל בית כנסת שנקרא במקור "עדת שלום מזרח". בשנת 2013 שם בית הכנסת בשלוחה שונה לשם "דור לדור". בית כנסת זה נמצא בכתובת 10 rue du Cambodge ברובע ה-20. רבם הוא ישעיה דאלסאצ'ה.<ref></ref>

בשנת 2008 היו בעדת שלום כ-300 משפחות. זוהי הקהילה הקונסרבטיבית הגדולה ביותר בצרפת.<ref></ref>

== המרכז הקהילתי ==
המרכז הקהילתי עדת שלום ממוקם ברובע ה-15 של פריז, בקומת הקרקע (כ-500 מ"ר) ברחוב ג'ורג' ברנרד שו 8. המרכז תוכנן בשנת 1999 מלכתחילה בצורה מאוד מודולרית, כדי לייעל את השימוש הטוב ביותר בחלל. במהלך קיץ 2018 ו-2019 המבנה שופץ לחלוטין וחולק מחדש. ניהול הפרויקט בוצע על ידי האדריכל פול לנדואר, שהוא אדריכל בקבוצת ABC וחבר בקהילה. עבודות השיפוץ, תוך שמירה על המודולריות, הגדילו את כושר הכנסת המתפללים במהלך התפילות, כמו גם את כושר הקבלה של כיתות ה'ביחד'. עבודת השיפוץ מומנה מתרומותיהם של חברי הקהילה, תמיכת הקרן לזכר השואה ומכון אלן דה רוטשילד.

המרכז כולל:
* בית כנסת מודולרי עם 90 עד 250 מושבים.
* ארון קודש עם מספר ספרי תורה.
* מ-3 עד 9 חדרים לפעילות חינוכית ותרבותית.
* משרדי הנהלת הקהילה.
* אולם אירועים ומסיבות שיכול להכיל את הציבור לארוחות שבת ושמחות שונות (חתונות, בר ובת מצווה, ברית מילה, פגישות וכדומה).

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

עדת שלום
עדת שלום
קטגוריה:הרובע החמישה-עשר של פריז
ז'ואן פניארויה

ז'ואן פניארויה רודריגס (בספרדית: Joan Peñarroya Rodríguez; נולד ב-20 באפריל 1969) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל ספרדי המשמש כמאמן ברצלונה מליגת העל הספרדית בכדורסל והיורוליג.

== קריירת משחק ==
פניארויה החל את הקריירה המקצוענית שלו בבאסקט מנרסה ב-1987, במדיה שיחק בשלוש קדנציות שהשתרעו על פני 11 שנים (1987–1990, 1991–1997 ו-2001–2003) וזכה איתה בגביע המלך הספרדי בכדורסל ב-1996. הוא שיחק גם עם קנריאס, לאון ואורנסה, ופרש ב-2003.

== קריירת אימון ==
פניארואה החל את קריירת האימון שלו כעוזר מאמן באולסה מליגת ה-EBA, הליגה הרביעית בפירמידת הכדורסל הספרדית. ב-2010 הוא חתם באנדורה מה-LEB Plata, הליגה השלישית, והעלה אותה ב-2012 ל-LEB Oro, הליגה השנייה, וב-2014 לליגת ה-ACB, ליגת העל. בעונת הוא אף אימן את הקבוצה ביורוקאפ.

בעונת 2018/19 אימן פניארויה את באסקט מנרסה, והוביל אותה לפלייאוף ACB ראשון מאז 1998.

ביולי 2019 מונה פניארויה למאמן הראשי של סן פבלו בורגוס. באוקטובר 2020 הוא זכה עם הקבוצה בליגת האלופות בכדורסל לעונת , התואר הראשון של המועדון (שנוסד רק חמש שנים קודם לכן) אי פעם. בעונה שלאחר מכן הוא הוביל את קבוצתו לזכייה שנייה ברציפות בליגת האלופות, ובמקביל זכה עימה בגביע הבין-יבשתי 2021.

ב-21 ביוני 2021 הוא חתם בוולנסיה מליגת ה-ACB.

ב-13 ביוני 2022 מונה פניארויה למאמן קבוצת היורוליג הספרדית סאסקי בסקוניה. ב-30 באוקטובר 2023 הוא פוטר מתפקידו בבסקוניה והוחלף בידי דושקו איבאנוביץ'.

ב-14 ביוני מונה למאמן ברצלונה מה-ACB והיורוליג.

== חיים אישיים ==
ז'ואן הוא בנו של מארק פניארויה, שהיה גם הוא כדורסלן מקצועי.

== קישורים חיצוניים ==

*[https://www.euroleaguebasketball.net/euroleague/teams/cazoo-baskonia-vitoria-gasteiz/bas/penarroya-joan פרופיל], באתר היורוליג
*[https://maccabi.co.il/news.asp?id=9166 על הקווים: ז'ואן פניארויה], באתר מכבי תל אביב, 2 בנובמבר 2022

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאמני כדורסל ספרדים
קטגוריה:מאמני סאסקי בסקוניה
קטגוריה:מאמני ברצלונה בכדורסל
קטגוריה:כדורסלני טנריפה
קטגוריה:כדורסלני מנרסה
קטגוריה:כדורסלנים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1969
רונלד סקובי

לוטננט-גנרל סר רונלד מקנזי סקובי, KBE, CB, MC (באנגלית: Sir Ronald MacKenzie Scobie; 8 ביוני 1893 – 23 בפברואר 1969)<ref></ref> היה קצין בכיר בצבא הבריטי שלחם במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה, במהלכה פיקד על דיוויזיית הרגלים ה-70 ולאחר מכן על הקורפוס השלישי.<ref name="Officers of the British Army"></ref> הוא היה גם שחקן איגוד הרוגבי הבינלאומי של סקוטלנד.<ref></ref>

== קריירה צבאית ==
סקובי התחנך בצ'לטנהאם קולג' ובאקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ'. 

=== מלחמת העולם הראשונה ===
הוא הוסמך כקצין בהנדסאים המלכותיים ב-1914 ושירת במהלך מלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית בצרפת ובבלגיה. הוא היה קצין מטכ"ל בדרגה 3 בצרפת ב-1918, ומייג'ור בצרפת בין השנים 1918–1920.

=== בין המלחמות ===
לאחר המלחמה, סקובי הפך לקצין, פלוגת צוערים, ארטילריה ימית מלכותית, ווליץ' 1920–1924; קפטן מטה, פיקוד אלדרשוט 1927–1929; מייג'ור, מפקדת אלדרשוט 1929–1931<ref name="lh">[http://www.kcl.ac.uk/lhcma/locreg/SCOBIE.shtml Liddell Hart Centre for Military Archives]</ref> לאחר שלמד במכללת המטה, קמברלי מ-1925 עד 1926, הוא הפך למנהל התותחנים הצבאיים בקולג' הצבאי המלכותי, דאנטרון ב-1932 ולאחר שלמד במכללת ההגנה האימפריאלית, היה עוזר אדיוטנט גנרל במשרד המלחמה בשנת 1938.<ref name="lh" />

=== מלחמת העולם השנייה ===
בשנת 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה סקובי, בריגדיר, היה סגן מנהל הגיוס במשרד המלחמה. לאחר מכן כיהן בתפקיד סגן אדיוטנט גנרל במטה הכללי, כוחות היבשה של המזרח התיכון ב-1940 לפני שקיבל את הפיקוד על דיוויזיית הרגלים ה-70,<ref name="lh" /> שנשלחה כדי להקל על הדיוויזיה ה-9 האוסטרלית בטוברוק. סקובי פיקד על מבצר טוברוק בין 22 באוקטובר 1941 ל-13 בדצמבר 1941, כאשר במסגרת מבצע צלבן הובילה דיוויזיית הרגלים ה-70 את הפריצה מטוברוק. ב-1942 הוא הפך למפקד הכוחות במלטה וב-22 במרץ 1943 הועלה סקובי לדרגת לוטננט גנרל ומונה לראש המטה הכללי במטה הכללי במזרח התיכון.<ref name="lh" /> ב-11 בדצמבר 1943 הוא קיבל את הפיקוד על הקורפוס השלישי שנשלח ליוון כדי לגרש את הגרמנים אך בסופו של דבר היה מעורב במלחמת האזרחים היוונית. הוא נשאר מפקד הכוחות הבריטיים ביוון עד 1946, ופרש מהצבא ב-1947.

== קריירת איגוד הרוגבי ==
=== קריירה חובבנית ===
הוא שיחק באיגוד רוגבי עבור המכללה הצבאית המלכותית.

הוא שיחק באיגוד הרוגבי של הצבא נגד איגוד הרוגבי של הצי המלכותי במשחק הבין-זרועי ב-1914.

=== קריירה פרובינציאלית ===
הוא שיחק בקבוצת משפט הבלוז נגד קבוצת משפט הלבנים ב-10 בינואר 1914.<ref></ref>

=== קריירה בינלאומית ===
הוא הוכתר שלוש פעמים על ידי סקוטלנד, כולן בשנת 1914.<ref></ref>

== ענפי ספורט אחרים ==
הוא שיחק קריקט עבור מכללת צ'לטנהאם ועבור המהנדסים המלכותיים.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מעוטרי הצלב הצבאי
קטגוריה:אבירים מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ'
קטגוריה:מסדר האמבט: עמיתים
קטגוריה:גנרלים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ילידי 1893
קטגוריה:נפטרים ב-1969
דניאל קוואסר

דניאל קוואסר הוא אמן ומעצב גרפי אמריקאי, הידוע בעיצובו של דגל הגאווה המתקדם, וריאציה על דגל הגאווה המשלבת צבעים נוספים כדי לייצג באופן מפורש טרנסג'נדרים ו-People of color בקהילת הלהטב"ק.

== קריירה ==
גרסת קוואסר לדגל הגאווה
קוואסר סיים תואר ראשון באמנויות (BFA) בעיצוב תקשורת מ-Pacific Northwest College of Art. במהלך לימודיו לתואר היה מעורב בקהילת הדראג המקומית. קריירת העיצוב שלו כללה אנימציות וגרפיקה לסיבובי ההופעות העולמיים של המרוץ לדראג של רו פול, כמו גם עבודה עם זוכה Drag Race ג'ינקס מונסון.

בשנת 2018, קוואסר עיצב מחדש את דגל הגאווה הקיים כך שיכלול גם את הדגל הטרנסג'נדרי. הוא הוסיף גם פסים שחורים וחומים המייצגים קהילות צבעוניות להטב"קיות "כמו גם את אלה שחיים עם איידס, אלה שכבר אינם חיים, ואת הסטיגמה סביבם".

הצבעים הנוספים נוספו בצורת שברון לאורך מוט הדגל כדי לייצג תנועה קדימה. הם החלו בקמפיין מימון המונים כדי לממן את ההפקה הראשונה של הדגלים. הדגל מתנוסס בערים בינלאומיות רבות מעל מבנים רשמיים, כולל ניו יורק, לונדון, בוסטון וסידני.

== קבלה ==
דגל הגאווה המקורי עוצב על ידי גילברט בייקר, שסירב להציב מגבלות זכויות יוצרים על השימוש בו ושימוש חוזר בו. לעומת זאת, הדגל של קוואסר קיים ברישיון Creative Commons, אשר אינו מתיר שימוש מסחרי; דבר זה זכה לביקורת משום שאינו תואם את כוונתו המקורית של בייקר בעיצוב הראשון של הדגל. קוואסר הצהיר בפומבי שארגונים קטנים יכולים להשתמש בדגל באופן מסחרי והרישיון נבחר כדי להטיל מגבלות על תאגידים גדולים.
קוואסר ציין כי:

"נקודת המפנה מבחינתי הייתה כשהתחלתי לראות שמשתמשים בזה [בדגל] בצורה שלא הסכמתי איתה באופן אישי. חברות חטפו את זה, הכינו מזה דברים ומכרו את זה ללא ייחוס אלי. זה היה שיווק מבוסס קפיטליזם ורוד בלבד... אם אתה מתכוון להרוויח כסף ממשהו שיצרתי בתוך הקהילה שלי, זה רק הוגן שתחזיר לא רק לי כאמן, אלא גם לקהילה עצמה."

ביקורת על הדגל נמתחה גם על ידי אנשים של צבע בקהילת הלהטב"ק, שחשו שהדגל, למרות כוונתו הכוללת, נוצר ללא התייעצות קהילתית.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://progress.gay/ דגל התקדמות] (אתר רשמי)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מעצבי דגלים
תומפסון אוליהה

תומפסון אוליהה (באנגלית: Thompson Oliha; 4 באוקטובר 1968–30 ביוני 2013) היה כדורגלן ניגרי ששיחק בעמדת הקשר.

==קריירה==
אוליהה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל המקומית בנדל אינסורנס. בגיל 19 הצטרף לאיווניאנוו נשיונלה עמה זכה בשלוש אליפויות וגביע. בשנת חתם באפריקה ספורטס מליגת העל של חוף השנהב עמה זכה בגביע בשנת .

בקיץ הצטרף למכבי עירוני אשדוד מהליגה הראשונה. ב-10 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הפועל באר שבע. ב-15 באפריל 1995 הבקיע את שערו היחיד בישראל בתיקו 3-3 נגד הפועל ראשון לציון.

בקיץ חתם באנטליהספור מליגת העל הטורקית, במדיה ערך 21 הופעות וכבש 4 שערים.

ב-15 בינואר 1988 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה בהפסד 1-0 ל. ב-25 בספטמבר 1993 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-4 נגד . השתתף עם הנבחרת 3 פעמים בגביע אפריקה לאומות ובמונדיאל 1994.

ב-30 ביוני 2013 נפטר לאחר שסבל מסיבוכים כתוצאה ממחלת המלריה, עת שעבד באקדמיית הכדורגל קווארה.

==תארים==
; איווניאנוו נשיונלה
*ליגת העל הניגרית: , , 
*הגביע הניגרי: 

; אפריקה ספורטס
*גביע חוף השנהב: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ניגרים
קטגוריה:קשרי כדורגל ניגרים
קטגוריה:בנין סיטי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני אשדוד
קטגוריה:כדורגלני אנטליהספור
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ניגריה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בטורקיה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1990
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1992
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1994
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:ילידי 1968
קטגוריה:נפטרים ב-2013
עיר נמל (שיר)

"עיר נמל" הוא שיר של הזמר הישראלי איל גולן, מתוך אלבום האולפן ה-27 שלו, 2023, שיצא לאור ב-28 במרץ 2023. זו הרצועה הפותחת את האלבום. את השיר כתבו והלחינו רותם חן ודביר קהלני והפיק תמיר צור.

==הצלחה מסחרית==
יחד עם צאתו של האלבום 2023, נכנס השיר למקום ה-13 במצעד "היטליסט" של מגזין מאקו, והיה לשיר במיקום השני הגבוה ביותר מתוך האלבום, לאחר "מתי את חוזרת" במקום הרביעי, מתוך 11 שירים סך הכל מתוך האלבום שנכנסו למצעד זה. מספר שבועות לאחר מכן, בעקבות ויראליות בפלטפורמות טיקטוק, הגיע השיר לשיאו במקום השני במצעד. אף בתחנות הרדיו זכה השיר להצלחה, כשנכנס למקום ה-20 במצעד של מדיה פורסט, עם 47 השמעות, ובשיאו הגיע למקום התשיעי עם 84 השמעות. בנוסף, הגיע השיר בשיאו למקום החמישי ב ולמקום השלישי במצעד העשירייה של כאן גימל.

==מיקומי שיא==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:שירי איל גולן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי תמיר צור
קטגוריה:שירים על ערים
מתי את חוזרת

"מתי את חוזרת" הוא שיר של הזמר הישראלי איל גולן, מתוך אלבום האולפן ה-27 שלו, 2023. השיר יצא לאור כסינגל השביעי מתוך האלבום ב-26 במרץ 2023, כיומיים לפני צאתו. את השיר כתבו והלחינו רותם חן ואופיר מלול והפיק יעקב למאי.

== הצלחה מסחרית ==
יחד עם צאתו של האלבום 2023, נכנס השיר למקום הרביעי במצעד "היטליסט" של מגזין מאקו, והיה לשיר במיקום הגבוה ביותר מתוך האלבום, מתוך 11 שירים סך הכל מתוך האלבום שנכנסו למצעד זה. אף בתחנות הרדיו זכה השיר להצלחה, כשנכנס למקום העשירי במצעד של מדיה פורסט, עם 78 השמעות, ובשיאו הגיע למקום הראשון, עם 100 השמעות. בנוסף, הגיע השיר בשיאו למקום השלישי במצעד העשירייה של כאן גימל.

==מיקומי שיא==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:שירי איל גולן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי יעקב למאי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ליאם הפקות
תאונת הדרכים בכביש המהיר חוצה קנדה

תאונת הדרכים בכביש המהיר חוצה קנדה הייתה תאונת דרכים שהתרחשה ב-15 ביוני 2023. התאונה התרחשה בעת שאוטובוס ומשאית סמי-טריילר התנגשו זה בזה בכביש המהיר חוצה קנדה ליד קארברי שבפרובינציית מניטובה בקנדה. בתאונה נהרגו לפחות 16 בני אדם ותשעה נפצעו.

== ההתנגשות ==
תרשים ההתנגשות
לפי המשטרה הרכובה המלכותית של קנדה, משאית סמי-טריילר התנגשה באוטובוס בעל 24 מושבים. רוב האנשים באוטובוס היו קשישים מדופין, מניטובה , שנסעו לקזינו. נוסעי האוטובוס, תשע-עשרה נשים ושישה גברים, היו בני 58 עד 88.<ref name=":4"></ref>

חקירה ראשונית קבעה כי האוטובוס נסע לכיוון דרום בכביש 5 כשחצה לכיוון מזרח בכביש 1 , ונפגע על ידי המשאית. בדיקה של מצלמת הרכב במשאית הראתה שלמשאית הייתה זכות קדימה.<ref name="CBCupdate"></ref> לטענת עדים לתאונה, האוטובוס עלה באש בדשא בצד הכביש, והכוחות הראשונים שהגיעו למקום ניסו לחלץ אנשים.<ref name=":3"></ref>

בשעה 11:43, כאשר התקבלו לראשונה דיווחים על התאונה, נשלחו למקום אמבולנס אווירי ו-12 אמבולנסים.<ref name="bbcnews"></ref> שירות ההצלה האווירי שיגר שני מסוקים למקום. אמבולנס האוויר של ססקצ'ואן שיגר שני מטוסים עם רופאים על מססקטון לברנדון כדי לסייע. המטוסים הובילו חולים לוויניפג.<ref></ref>

== קורבנות ==
15 בני אדם נהרגו במקום, ועשרה בני אדם, בהם נהג האוטובוס, נפצעו אנוש וקשה ופונו לבית החולים.<ref></ref> אחד מ-10 הראשונים שנפצעו, מת מפצעיו שישה ימים לאחר מכן.<ref name=":6"></ref> הנהג נפצע, ושוחרר מבית החולים לאחר מספר ימים.<ref name=":4" /><ref></ref>

== חקירה ==
המשטרה לא ציינה מיד מי הנהג האחראי להתנגשות. בניגוד למספר צמתים בכביש 1, צומת זה אינו מרומזר. ככזה, לתנועה בכביש המהיר חוצה קנדה, כלומר למשאית באירוע זה, תהיה זכות קדימה. עוד ציינה המשטרה כי נהג המשאית משתף פעולה בחקירה. המשטרה לא שוחחה עם נהג האוטובוס מיד, כיוון שהוא אושפז.

החקירה צפויה להימשך מספר חודשים.<ref name=":5"></ref>

== תגובות ==
ראש ממשלת מניטובה, הת'ר סטפנסון אמרה "הלב שלי נשבר לשמוע את החדשות על התאונה הטרגית ליד קארברי. תנחומיי הכנים לכל המעורבים".<ref></ref> מספר פוליטיקאים אחרים, כולל ראש הממשלה ג'סטין טרודו, הביעו תנחומים.<ref></ref> בבית הנבחרים של קנדה נשמרה דקת דומייה. הדגל בראש מגדל השלום הורד לחצי התורן.

ויליאם דוהרטי, מנכ"ל Day and Ross, חברת התעבורה אשר המשאית הפוגעת בבעלותה, הבטיח שיתוף פעולה מלא בחקירה.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קנדה: תחבורה
קטגוריה:תאונות דרכים
קטגוריה:אסונות ב-2023
אבראהים ג'באר

אבראהים אולאלקאן ג'באר (באנגלית: Ibraheem Olalekan Jabaar; נולד ב-24 באוקטובר 2002 בניגריה) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת מכבי פתח תקווה מליגת העל.

== קריירת מועדונים ==
ג'באר החל לשחק כדורגל במועדונים איג'בו יונייטד ואוליסה מניגריה. ב-9 בפברואר 2021 חתם בסטלנבוש מליגת העל הדרום-אפריקאית.

ב-29 ביוני 2023 חתם במכבי פתח תקווה
===תארים===
;מכבי פתח תקווה
* גביע המדינה: 2023/2024

== קריירה בינלאומית ==
ג'באר היה חלק מסגל נבחרת ניגריה עד גיל 17, ושיחק איתה בגביע העולם עד גיל 17 בשנת 2019.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ניגרים
קטגוריה:קשרי כדורגל ניגרים
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בדרום אפריקה
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בישראל
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-2002
יוג'ין ספיצ'ר

יוג'ין ספיצ'ר, באנגלית: Eugene Speicher (5 באפריל 1883 - 11 במאי 1962) היה צייר דיוקנאות, נוף ופיגורטיבי אמריקאי. הוא היה אחד הריאליסטים הבכירים בדורו, ששמרו על מסורת המנטור שלו, רוברט אנרי.<ref>Leeds, Valerie Ann, et al., Along His Own Lines: A Retrospective of New York Realist Eugene Speicher. New Paltz, New York: Samuel Dorsky Museum of Art, State University of New York at New Paltz, 2014</ref>

== ביוגרפיה ==
אמה, אליס וגן, 1921
ספייצ'ר נולד בבאפלו, ניו יורק. הוא החל את לימודיו באמנות בבית הספר לאמנות אולברייט. הוא עבר לניו יורק ב-1907 והחל להשתתף בליגת הסטודנטים לאמנות, שם למד אצל ויליאם מריט צ'ייס ופרנק וינסנט דו מונד. בשנת 1908, הוא זכה בפרס קלי של בית הספר על דיוקן של סטודנטית עמיתה ג'ורג'יה אוקיף. <ref>EUGENE SPEICHER: ALONG HIS OWN LINES IN NEW PALTZ</ref> בשנת 1909 לקח שיעורי חיים עם רוברט אנרי בבית הספר לאמנות בניו יורק, אשר מצא בהם חשיבות רבה לסגנונו המתעצב. הוא התוודע גם לג'ורג' בלווז, אליו גם התקרב, ולרוקוול קנט, אדוארד הופר, גאי פן דו בואה, ליאון קרול וקליקה של אמנים ריאליסטים שאיתם הוא היה קשור. ב-1910 נסע לאירופה, שם שהה שנתיים כדי ללמוד את המאסטרים הוותיקים בפריז, הולנד וספרד. עם שובו, הוא השתקע בניו יורק, ועד מהרה נודע כאחד המבטיחים בקבוצת הציירים האמריקאים הצעירים. הוא גילה את וודסטוק, ניו יורק, זמן קצר לאחר מכן והחל לחלק את זמנו בין מנהטן לוודסטוק, שם הפך לדמות חשובה ופופולרית במושבת האמנים.
השרשרת הכחולה, 1937
מגיל העשרה, ספיצ'ר החל לקבל זרם קבוע של פרסים והצטיינות. בשנות ה-20 של המאה ה-20 נחשב לאמן דיוקנאות מוביל באמריקה, שעסק בסגנון ריאליזם. בין הפרסים שקיבל הייתה מדליית זהב לפורטרט באקדמיה לאמנויות יפות של פנסילבניה בפילדלפיה בינואר 1920, על ציורו "נערה רוסית". בשנת 1926 הוענק לו מדליית הזהב של פוטר פאלמר במכון לאמנות של שיקגו עבור "צעיף התחרה". בשנת 1936 כינה אותו המגזין Esquire הצייר החי החשוב ביותר של אמריקה.<ref>Schwendener, Martha (27 June 2014). "American Realism by Way of Woodstock". The New York Times.</ref> כמו כן, הוענקה לו מדליית הזהב של המקדש באקדמיה של פנסילבניה לאמנויות יפות ב-1938 עבור "מריאנה".

שמו של ספיצ'ר, שהיה מוכר בזכות עבודתו על דיוקנאות, אפשר לו לפרנס את עצמו היטב, והוא גם ביצע ציורים של טבע דומם ונופים רבים. תמיד העדיף נושאים נשיים, הוא גם היה אחד מהמודרניים הבודדים שצייר תמונות עירום, שבזכותם התפרסם. עם טכניקה חזקה ויכולת מצוינת כשרטט, הקומפוזיציות של ספיצ'ר הן אנליטיות ושיטתיות בעיצובן ובביצוען.

הוא היה מועמד לעמית של האקדמיה הלאומית לעיצוב ב-1912 ולאקדמאי מן המניין ב-1925. ספיצ'ר מונה למנהל האקדמיה האמריקאית לאמנויות ב-1945. עבודתו הייתה גם חלק מאירוע הציור בתחרות האמנות ב- אולימפיאדת הקיץ 1932. <ref>Gilman, D. C.; Peck, H. T.; Colby, F. M., eds. (1916). "Speicher, Eugene Edward". New International Encyclopedia. Vol. 21 (1st ed.). New York: Dodd, Mead. p. 380.</ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:ילידי 1883
קטגוריה:נפטרים ב-1962
אנרגיה מתחדשת ברשות הפלסטינית

אנרגיה מתחדשת ברשות הפלסטינית היא מרכיב קטן אך משמעותי בתעשיית האנרגיה ברשות הפלסטינית (היא מהווה כ-1.4% מהאנרגיה שהופקה בשנת 2012<ref name="EcoMENA"></ref>). ברשות הפלסטינית יש שיעור מהגבוהים במזרח התיכון של אנרגיה סולארית לחימום מים וקיימים מספר פרויקטים נוספים של אנרגיה סולארית.

מספר סוגיות מקשות על הפלסטינים לפתח את האנרגיה המתחדשת, כאשר המרכזית שבהם ההיא ההגבלות הרגולטוריות של הסכמי אוסלו.

הרשות הפלסטינית מייצרת נכון להיום כ-5% מהאנרגיה שלה ממקורות מתחדשים – ושואפת להגיע ל־20% עד 2030. אספקת החשמל שלה מגיעה ברובה הגדול מישראל.

== אנרגיה סולארית ==
ההערכה היא שלמקורות אנרגיה סולאריים יש פוטנציאל לספק כ-13% מהאנרגיה ברשות הפלסטינית. יותר ממחצי ממשקי הבית ברשות משתמשים בדודי שמש אך רק ב-3% ממשקי הבית זה מהווה מקור האנרגיה העיקרי. תחנה פוטו-וולטאית בהספק של 710 קילוואט הוקמה בספטמבר 2014 בסמוך ליריחו. למרות שאחוז גבוה מאוד מהבתים הפלסטינים מחוברים לרשת החשמל המרכזית (שעובדת בהתבסס על חברת החשמל הישראלית), הפעלת כפרים מרוחקים עם מערכות פוטו-וולטאיות בקנה מידה קטן תהיה כדאית יותר מבחינה כלכלית מאשר הרחבת הרשת<ref></ref>.

במאי 2016 הודיעה רשות האנרגיה הפלסטינית על עריכת מכרז לבניית 10 מפעלים סולאריים שכל אחד מהם יוכל לייצר כ-10 מגה-וואט. מטרת בניית המפעלים היא חיזוק העצמאות האנרגטית של הרשות וירידה בכמות חשמל הנרכשת מישראל, שסיפקה נכון ל-2016 כ-95% מהחשמל הנצרך ברשות הפלסטינית.

== אנרגיית רוח ==
במידה והיו מוקמים טוריבנות רוח ברשות הפלסטינית, ההערכה היא שלאנרגיית הרוח יש פוטנציאל לספק כ-6.6% מהאנרגיה ברשות הפלסטינית<ref name="challenges"></ref>.

== ראו גם ==

* אנרגיה מתחדשת בישראל

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנרגיה מתחדשת
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: אנרגיה