OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Nobody Is Listening

Nobody Is Listening הוא האלבום האולפן השלישי של הזמר-יוצר הבריטי זאין מאליק. האלבום יצא לאור ב-15 בינואר 2021, על ידי חברת התקליטים תקליטי RCA. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים.

== ביקורות ==
בחודש יוני 2021 נכלל האלבום ברשימת "האלבומים הטובים ביותר של שנת 2021 עד כה" של מגזין הרולינג סטון.<ref></ref>

==רשימת רצועות==

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! scope="col"| מדינה
! scope="col"| תאריך יציאה
! scope="col"| פורמט
! scope="col"| חברת תקליטים
! scope="col"| מקור
|-
!עולם
|15 בינואר 2021
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית • תקליט • תקליטור
| rowspan=2|תקליטי RCA
|<ref></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי זאין מאליק
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי פופ
קטגוריה:אלבומי חברת RCA רקורדס
Get Back (שיר של דמי לובאטו)

"Get Back" (בעברית: "חזור") הוא סינגל הבכורה של הזמרת האמריקאית דמי לובאטו. הוא נכתב על ידי לובאטו, ג'ו ג'ונאס, ניק ג'ונאס וקווין ג'ונאס והופק על ידי האחים ג'ונאס לצד ג'ון פילדס, לאלבום הבכורה של לובאטו, Don't Forget.

== רקע ==
"Get Back" נכתב על ידי לובאטו, ג'ו ג'ונאס, ניק ג'ונאס וקווין ג'ונאס, והופק על ידי האחים ג'ונאס לצד ג'ון פילדס. לובאטו רצתה לכתוב שיר על לחזור להיות עם מישהו, מכיוון שהיא האמינה שכבר נוצרו מספיק שירים אכזריים על שברון לב. היא אמרה, האחים ג'ונאס סיפקו קולות רקע וגיטרות בשיר. השיר יצא לאור כסינגל המוביל של Don't Forget ב-12 באוגוסט 2008, בארצות הברית ובקנדה.

== וידאו קליפ ==
את "Get Back" ביים פיליפ אנדלמן והקליפ צולם ביום אחד. הקליפ שודר לראשונה בערוץ דיסני ב־22 באוגוסט 2008, לאחר בכורת הסרט בנות הצ'יטה: עולם אחד. הקליפ מתחיל בצילום של גשר מנהטן, ואז לובאטו ולהקתה נראים על במה קטנה על גבי בניין. לובאטו לובשת בגדים שחורים, צעיף וכפפות אדומות. לאורך הבית הראשון והפזמון, לובאטו רוקדת על הבמה כשברקע נראה גשר מנהטן. לאחר הפזמון הראשון השמש שוקעת ומוצגים תמונות וקטעים מחיי הלילה בעיר ניו יורק. הבית השני והפזמון מבוצעים במהלך הלילה. במהלך גשר השיר מוצג צילום של לובאטו בשעות היום כשהיא יושב לבד על הגג. אחרי זה היא חוזרת לבמה ומבצעת את הפזמון האחרון במהלך הלילה כשברקע נורות בהירות. הקליפ מסתיים עם סיום ההופעה, כשלובאטו מסתובבת והולכת לעבר הלהקה שלה.

נכון לחודש ינואר 2021, הקליפ צבר כ-28.9 מיליון צפיות.

== מיקומי שיא ==

== תארים ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!עותקים
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|20x20 פיקסליםזהב
|586,000<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2008
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-2008
קטגוריה:שירי דמי לובאטו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ו ג'ונאס
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דמי לובאטו
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ניק ג'ונאס
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי פיליפ אנדלמן
קטגוריה:שירי פופ רוק אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הוליווד רקורדס
גרייט וול מוטורס

גרייט וול מוטורס<ref></ref> או GWM (באנגלית: Great Wall Motors; בסינית: 长城汽车; פיניין: Chángchéng qìchē) היא יצרנית רכב סינית שבסיסה בבאודינג, חביי. החברה נקראת על שם החומה הגדולה של סין והיא הוקמה בשנת 1984. זוהי יצרנית רכבי פנאי (SUV) וטנדרים הגדולה בסין.<ref name="green"></ref> היא מוכרת מכוניות נוסעים ומשאיות תחת המותג Great Wall ורכבי שטח תחת המותגים וויי, בנוסף את רכבי השטח מייצרת גרייט וול תחת המותג טנק ואת המכוניות החשמליות תחת המותג אורה.

בשנת 2016 קבעה GWM שיא מכירות היסטורי של 1,074,471 מכוניות ברחבי העולם, עליה של 26% בהשוואה לשנת 2015.<ref></ref>

==ייבוא לישראל==
ביולי 2010, קיבלה חברת המזרח לשיווק מכוניות היתר ממשרד התחבורה לייבא לישראל את רכבי חברת "גרייט וול". בין הרכבים שייבא היו: הטנדר Steed, מכונית סופר-מיני C10 VOLEEX, והמשפחתית "C30" שייובא ממפעל בבולגריה. הרכבים לא זכו להצלחה בישראל והייבוא נפסק ב-2015. בספטמבר 2020, הודיעה החברה כי היא בוחנת אפשרות לחדש את ייבוא המותג עם דגמים חשמליים.

בפברואר 2023 החלה יבואנית הרכב כלמוביל למכור את מכונית Funky Cat של יצרנית הרכב אורה מבית גרייט וול מוטורס 

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בהונג-קונג
קטגוריה:יצרני רכבי יוקרה
קטגוריה:יצרני רכב סיניים
פרנץ נלקן

פרנץ נלקן (בגרמנית: Franz Nölken; 5 במאי 1884 – 4 בנובמבר 1918) היה צייר אקספרסיוניסטי גרמני, מזוהה עם קבוצת הציירים "הגשר" בדרזדן.

== ביוגרפיה ==
כשהיה עדיין ילד קטן עברה משפחתו להמבורג. בגיל שש עשרה החל ללמוד ביוהנאום, גימנסיה לאומנויות חופשיות. בעצתו של אלפרד ליכטוורק, מנהל מוזיאון האמנות בהמבורג, הוא לקח שיעורים אצל ארתור סיבליסט, אשר נמנע מהגישה האקדמית ולקח את תלמידיו לצייר בחוץ באוויר הפתוח.

הוא הצטרף לאגודת האמנים בשנת 1903, ובשנה שלאחר מכן הציג תערוכה ראשונה ב"גלריית סגל "היוקרתית עם התלמידים האחרים פרידריך אהלרס-הרמן, פריץ פרידריך, ולטר אלפרד רוזם וולטר ולטמר. הוא ערך מסע לימודי לבית הולדתו, ליד סוסט, בשנת 1905, פגש את איש העסקים ארנסט ראמפ, תומך באמנויות שלימים יהפוך לפטרונו. יחד עם עמיתיו אהלרס-הרמן ורוזם, הוא נסע לפריז בשנת 1907 והתערבב עם האמנים בבית הקפה לה דום.

בשנת 1908, בהזמנתו של קרל שמידט-רוטלוף, הוא הצטרף לקבוצת הציירים "הגשר" והציג איתם ב-1909 וב-1910. הוא התפטר בשנת 1912, אך חזר אליהם מאוחר יותר. בינתיים, בשנת 1909, הוא ערך נסיעה נוספת לפריז, שם למד אצל אנרי מאטיס באקדמיה קצרת הימים שלו. כשחזר מפריז, הוא לקח את אניטה רה כסטודנטית, יחד עם אהלרס-הרמן, והקים סטודיו. ההסדר היה קצר, מכיוון שרה התאהבה בנלקן והוא לא נענה לה.

הוא הפך למורה בבית ספר פרטי לאמנות לנשים בשנת 1912. הוא גם התיידד עם המלחין, מקס רגר (נלקן היה פסנתרן חובב מצוין), וצייר דיוקנאות רבים שלו, אחד מהם נרכש על ידי פטרוניו של נלקן, אוסקר טרופלוביץ, לתליה בחדר הביליארד שלו. בשנת 1914 הוא ערך עוד נסיעה לפריז.

הוא כמעט התחמק משירות במלחמת העולם הראשונה, אך גויס בשנת 1917 ונהרג שבוע לפני סיום המלחמה, ליד לה קפלה על גבול בלגיה.

שני רחובות נקראים על שמו, ברובע ברמקב בהמבורג ובסוסט.

== גלריה ==
<gallery mode=packed heights=160>
File:Nölken, Reger.jpg|מקס רגר בעבודתו
File:NölkenKinderGarten.jpg|גן ילדים
File:Franz Nölken - Dorfstraße.jpg|רחוב כפרי
File:Franz-Noelken Schlafender-Weiblicher-Akt-vor-einem-Spiegel 1915.jpg|אישה ישנה
File:Franz Nölken Kindergruppe im Park.jpg|ילדים בפארק
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1884
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1918
צרפת באירוויזיון 1957

צרפת באירוויזיון 1957 השתתפה עם השיר "La belle amour", שבוצע על ידי הזמרת הצרפתייה, פול דז'רדן.

== לפני האירוויזיון ==
הליך הבחירה הצרפתי לאירוויזיון 1957 אינו ידוע. גורמים לא רשמיים חושבים כי רשות השידור הצרפתית הקימה קדם ארצי בשם "Sept villes, une chanson" (שבע ערים, שיר אחד). שישה מופעים נערכו מדצמבר 1956 בערים שונות ברחבי צרפת. בהתחלה, מארגני התחרות לא יידעו את המשתתפים כי המנצח יזכה לייצג את צרפת באירוויזיון, הדבר נודע למשתתפים רק לאחר ההופעה השישית. לכל עיר היו חברי מושבעים שהעניקו נקודה אחת לשיר האהוב עליהם. אף על פי שמארגני התחרות הבטיחו כי הם יערכו שבעה מופעים בשבע ערים, הם ערכו שישה. ששת הזמרים שהגיעו למקום הראשון בכל עיר זכו להעפיל לגמר הגדול. הגמר לעולם לא נערך כיוון שהמופע השישי נגמר שלושה ימים לפני מועד האירוויזיון. לכן, זוכת המופע החמישי, פול דז'רדן, נבחרה לייצג את צרפת עם השיר "La belle amour".

== באירוויזיון ==
אירוויזיון 1957 נערך בעיר פרנקפורט, גרמניה. דז'רדן שובצה שמינית בסדר ההופעות, לפני גרמניה ואחרי אוסטריה. צרפת זכתה במקום השני עם 17 נקודות.

=== נקודות שהוענקו לצרפת ===
{| class="wikitable"
|-
!
!
!
!
!
|-
|
|
|
|
|
* 
|-
!
!
!
!
!
|-
|
|
* 
|
|
* 
* 
* 
|
* 
|}

=== נקודות שהוענקו מצרפת ===
{| class="wikitable"
|-
! ציון
! מדינה
|-
|10 נקודות
|
|-
|9 נקודות
|
|-
|8 נקודות
|
|-
|7 נקודות
|
|-
|6 נקודות
|
|-
|5 נקודות
|
|-
|4 נקודות
|
|-
|3 נקודות
|
|-
|2 נקודות
|
|-
|1 נקודות
|
|}

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צרפת באירוויזיון
קטגוריה:מדינות באירוויזיון 1957
Here We Go Again (שיר)

"Here We Go Again" (בעברית: "הנה אנחנו מתחילים שוב") הוא שיר שהקליטה הזמרת האמריקאית דמי לובאטו. הוא נכתב על ידי יצחק חסון, לינדי רובינס ומהאר פיליאן והופק על ידי SuperSpy, לאלבום האולפן השני של לובאטו בעל אותו השם. הוא יצא לאור כסינגל המוביל של האלבום ב-23 ביוני 2009, תחת הוצאת הוליווד רקורדס. השיר היה הסינגל היחיד מ-Here We Go Again שיצא בצפון אמריקה. "Here We Go Again" הוא שיר פאוור פופ.

השיר זכה לביקורות חיוביות מצד מבקרים, ששיבחו את פזמון הפופ שלו וערכו השוואות לשיריה של קלי קלרקסון. "Here We Go Again" הגיע למקום ה-15 במצעד הבילבורד הוט 100 והפך ללהיט ה"טופ 40" הראשון של לובאטו במצעד כאמנית סולו. השיר קיבל תואר פלטינה על ידי האיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי בשנת 2014.

== רקע ==
לובאטו הוציאה את אלבום האולפן הראשון שלה, Don't Forget, בחודש ספטמבר 2008. זמן קצר לאחר מכן בינואר 2009, היא כבר החלה לכתוב חומר לאלבום השני שלה. הקלטת האלבום החלו בינואר 2009, מיד לאחר צילומי העונה הראשונה של תנו לסוני צ'אנס. לדברי לובאטו, תהליך הכתיבה של האלבום הסתיים תוך שבועיים בלבד. שלא כמו Don't Forget, לובאטו לא שיתפה פעולה עם האחים ג'ונאס באלבום השני שלה מכיוון שרצתה לראות איך יהיה הצליל שלה בלי המעורבות שלהם. "Here We Go Again" נכתב על ידי יצחק חסון, לינדי רובינס ומהאר פיליאן, והופק על ידי חסון ופיליאן בשם ההפקה SuperSpy. הצמד היה שותף לכתיבה והפקה של שיר נוסף מהאלבום, "U Got Nothin' on Me".

== מיקומי שיא ==

== תארים ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תארים
!עותקים
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|20x20 פיקסליםפלטינה<ref></ref>
|880,000<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2009
קטגוריה:סינגלים מ-2009
קטגוריה:שירי דמי לובאטו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי לינדי רובינס
קטגוריה:שירי לפידים
קטגוריה:שירי פופ רוק אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הוליווד רקורדס
סולנז' ברי

סולנז' ברי (בצרפתית: Solange Berry; 6 ביוני 1930 – 26 בינואר 2008) הייתה זמרת בלגית.

== קריירה ==
בשנת 1955, ברי הקליטה את המיני-אלבום הראשון שלה, "Chanson pour tous", שכלל מספר להיטים, דוגמת "Par amour pour toi" ו-"Entrée Libre", שזכו להצלחה רבה בצרפת ובלוקסמבורג. ב-1956, היא שיחקה בסדרת הטלוויזיה הצרפתית, "J'aime".

בשנת 1958, רשות השידור הלוקסמבורגית הכריזה כי ברי נבחרה לייצג את לוקסמבורג באירוויזיון 1958, שנערך בהילברסום, הולנד. ב-12 במרץ 1958, ברי הופיעה על בימת האירוויזיון עם השיר "Un Grand Amour". ברי הופיעה רביעית בסדר ההופעות, לפני שוודיה ואחרי צרפת. ברי זכתה במקום התשיעי והאחרון עם נקודה אחת משווייץ.

בשנת 1960, ברי השתתפה בקדם הבלגי לאירוויזיון 1960 אך הפסידה לפוד לקלרק.

נפטרה ב-26 בינואר 2018 בצרפת.

== דיסקוגרפיה ==
=== מיני-אלבומים ===
* Chanson pour tous (1955)
* Que sera, sera (1956)
* Les Mirettes (1957)
* Sous les toits de Paris (1959)
* Maintenant, quand vient le printemps (1967)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרות בלגיות
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1958
קטגוריה:נציגי לוקסמבורג באירוויזיון
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1930
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-2018
סטפני הורוביץ

סטפני הורוביץ (1887 – 1942; סטפניה הורוביץ או סטפני הורוביץ) הייתה כימאית יהודייה-פולנייה, הידועה במחקרה שהוכיח את קיומם של איזוטופים. בין השנים 1914–1918 עבדה עם אוטו האניגשמיד במכון רדיום בווינה תוך שימוש בשיטות אנליטיות להדגמת המקרים המהימנים הראשונים והשניים של איזוטופים בעופרת ותוריום.<ref name=":3"></ref><ref name=":0"></ref> בהמשך היא הקימה בית לילדים ולמבוגרים צעירים הזקוקים לטיפול פסיכולוגי.<ref name=":5"></ref> היא נרצחה על ידי הנאצים במחנה ההשמדה טרבלינקה בשנת 1942.<ref name=":4"></ref>

== ביוגרפיה ==
הורוביץ נולדה בוורשה ב־17 באפריל 1887.<ref name=":1"></ref> אביה היה האמן לאופולד הורוביץ,<ref name=":2"></ref> צייר מצליח הידוע בציור פורטרטים בסגנון הבארוק.<ref></ref> אמה רוזה (שם נעורים: לונדון) והייתה לה אחות אחת. המשפחה עברה לווינה בסביבות 1890.

היא למדה באוניברסיטת וינה החל משנת 1907, וקיבלה דוקטורט בכימיה אורגנית בשנת 1914. המנחה שלה היה גידו גולדשמידט <ref></ref>

=== קריירה מדעית ===
בהמלצת ליזה מייטנר, הורוביץ התקבלה על ידי אוטו הוניגשמיד למכון לחקר רדיום, בווינה בשנת 1913 או 1914. במסגרת מחקרם הם שקלו אטומי עופרת רגילים (מספר אטום 82) ממקומות שונים. הורוביץ מצאה כי אטום עופרת שאינו ממכרה שוקל 207.19 יחידות משקל אטומיות, אך אטום עופרת ממכרה מסוים שקל רק 206.736 יחידות משקל אטומיות. ההבדל הוכיח את קיומם של איזוטופים שונים לאותו יסוד. זו הייתה ההוכחה המקובלת הראשונה לכך שאלמנטים יכולים להיות בעלי משקל אטומי שונה בהתאם למקור. מאוחר יותר הוכיחו הורוביץ והוניגשמיד שיוניום, יסוד רדיואקטיבי שגילה ברטרם בולטווד, הוא למעשה איזוטופ של היסוד הכימי תוריום.

שני המדענים פרסמו יחד את מחקרם. הכרה זו בולטת מכיוון, שבאותה תקופה היה מקובל כי מדעניות מוגבלות לתפקידי עוזר. עם זאת, לאחר מותו של הוניגשמיד שמה של הורוביץ הושמט ותרומתה כמעט ונשכחה.

=== שנים כיועצת חינוכית ומותה ===
לאחר מלחמת העולם הראשונה הסתיים שיתוף הפעולה עם הוניגשמיד, לאחר שזה החליט לעזוב את וינה לטובת משרה יוקרתית באוניברסיטת מינכן. הוריה הלכו לעולמם (אביה נפטר ב-1917 ואמה ב-1920) והקריירה של הורוביץ הופרעה בגלל עניינים משפחתיים וטלטלות פוליטיות.<ref name="RentetziChapter"></ref> 

לאחר עזיבתה את תחום הכימיה היא נמשכה יותר ויותר לתחום הפסיכולוגיה, ומצאה עבודה כיועצת חינוכית.
בהמשך הקימה עם אליס פרידמן, פסיכולוגית שעבדה בשיטת אדלר, בית אומנה בווינה המספק טיפול לילדים .
המעון פעל עד 1934, אז נסגר בהוראת הממשל האוסטרי הפשיסטי.
ככל הידוע, עזבה את וינה ב-1937 (בגיל 50) ועברה להתגורר בוורשה, שם חיה אחותה הנשואה, סופיה.

לאחר כיבוש מערב פולין ב-1939 בידי הנאצים והקמת גטו ורשה בשנת 1940, נאלצו היא ואחותה לעבור לשם. תאריך מותה המדויק אינו ידוע. 
מתוך התכתבות של קז'ימייז' פג'אנס היא נרצחה על ידי הנאצים בשנת 1940. מקורות אחרים מדווחים כי הורוביץ ואחותה דיווחו על עצמן כמגורשות לאומשלגפלץ בשנת 1942 כדי להימנע מסכנה, אך מידע זה אינו ברור. הן גורשו למחנה ההשמדה טרבלינקה. מהתיעוד עולה כי הורוביץ נרצחה בתאי הגזים בשנת 1942.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדעניות יהודיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת וינה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וינה
קטגוריה:יהודיות פולניות
קטגוריה:כימאיות יהודיות
קטגוריה:כימאים פולנים
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה טרבלינקה
קטגוריה:מדענים שנספו בשואה
קטגוריה:אסירים בגטו ורשה
קטגוריה:ילידות 1877
קטגוריה:נפטרות ב-1942
SIMBAD

מצפה הכוכבים ב[[שטרסבורג, 1 במאי 2007]]
SIMBAD (ראשי תיבות Set of Identifications, Measurements and Bibliography for Astronomical Data) הוא בסיס נתונים דינמי של גרמי שמיים מעבר למערכת השמש. הוא מתוחזק על ידי מרכז נתוני האסטרונומיה בשטרסבורג (CDS) של אוניברסיטת שטרסבורג שבצרפת ומעודכן בתדירות יומית.

בסיס הנתונים SIMBAD מספק את הביבליוגרפיה, כמו גם מידע בסיסי זמין כגון אופי האובייקט, הקואורדינטות שלו, גודל, היסט, מהירות / הסחה לאדום, סיווג ספקטרלי או מורפולוגי, וכמות השמות (מזהים) המופיעים בספרות. צוות מרכז נתוני האסטרונומיה של שטרסבורג מבצע גם זיהוי צולב על סמך תאימות של מספר פרמטרים, בגבול של אסטרומטריה טובה למדי.
SIMBAD הוא אוסף מטא הבנוי ממה שמתפרסם בספרות, וממומחיות בנושא זיהויים צולבים. המידע מאוד לא הומוגני מכיוון שהנתונים מגיעים מכל סוג של מכשירים בכל אורכי הגל עם כל רזולוציה ואסטרומטריה, ושמות שונים מפרסום אחד למשנהו.
SIMBAD אינו קטלוג, ואין להשתמש בו כקטלוג. מרכז הנתונים האסטרונומי של שטרסבורג מספק גם את מסד הנתונים VizieR המכיל רשימות אובייקטים שפורסמו, כמו גם סקרים גדולים מאוד. הרעיון כעת הוא להשתמש ב־SIMBAD וגם ב־VizieR ככלי מחקר משלים.

בסיס הנתונים SIMBAD נוצר בשנת 1979 על ידי מיזוג של הקטלוג לאפיון כוכבים (CSI)
עם ה־Bibliographic Star Index ומאז הורחב עם עוד קטלוגים ממקורות נוספים. הגרסה הראשונה הזמינה באינטרנט, גרסה 2, יצאה בשנת 1981. גרסה 3 שפותחה בשפת C עבור מערכת ההפעלה UNIX יצאה לאור בשנת 1990 ונמצאת במצפה של שטרסבורג .
בשנת 2000 יצאה גרסה 4, הכתובה בשפת ג'אווה והמידע מאוחסן במערכת לניהול הנתונים PostgreSQL.

נכון ליוני 2020, SIMBAD מכיל מידע על כ־5,800,000 כוכבים ועוד 5,500,000 גופים שמימיים נוספים (גלקסיות, ערפיליות, צבירי כוכבים, נובות, סופר נובות ועוד)

כוכב הלכת המינורי נקרא על שם בסיס הנתונים הזה.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מסדי נתונים
קלייר סלייטר

קלייר סלייטר (באנגלית: Claire Slater; נולדה ב-4 בפברואר 1984) היא שחקנית אנגלייה.

==ביוגרפיה==
סלייטר למדה בבתי הספר בהרטפורדשייר, בקולג' סנט פרנסיס בלצ'וורת' גרדן סיטי, וב-The Knights Templar School שבבאדלוק. ב-2005 סיימה לימודי תיאטרון ב-Laine Theatre Arts באפסום.

ב-1990 החלה סלייטר את קריירת המשחק, עוד בהיותה תלמידה בבית ספר, בהופעה במותחן "The Laughter of God" בכיכובם של פיטר פירת' ואמנדה דונוהו. ב-1992 שיחקה בסרט הטלוויזיה "An Ungentlemanly Act" לצדם של איאן ריצ'רדסון ורוזמרי ליץ'.

עוד בטלוויזיה השתתפה ב-"The Children of the New Forest", בסדרה "Is Harry on the Boat?" (מ-2002), ובסדרה "הלן וסט" (2002). היא מוכרת בעיקר מהופעתה בתפקיד מרתה קרצ'יט בסרט "מזמור חג המולד", עיבוד משנת 1999 לספרו של דיקנס, בכיכובם של פטריק סטיוארט, ג'ואל גריי וריצ'רד אי. גרנט.

ב-2006 שיחקה סלייטר בפרק בסדרה "בקצב הלב" של ITV. ב-2013 הופיעה בתפקיד לורה גוגין בפרק בסדרה "רופאים".

==פילמוגרפיה==
{| class="wikitable"
! שנה
! שם
! שם באנגלית
! תפקיד
! הערות
|-
| 1991
|
| dir="ltr" | Screen Two
| גילי קלמנט
| בפרק "The Laughter of God"
|-
| 1992
|
| dir="ltr" | An Ungentlemanly Act
| נערה מס' 2
| סרט טלוויזיה
|-
| 1998
|
| dir="ltr" | Children of the New Forest
| קלרה רטקליף
| סרט טלוויזיה
|-
| 1999
| מזמור חג המולד
| dir="ltr" | A Christmas Carol
| מרתה קרצ'יט
| סרט טלוויזיה
|-
| 2002
| הלן וסט
| dir="ltr" | Helen West
| מלצרית
| בפרק "Shadow Play"
|-
| 2002
|
| dir="ltr" | Is Harry on the Boat?
| ג'נה
| סדרת טלוויזיה (פרק אחד)
|-
| 2006
| בקצב הלב
| dir="ltr" | Heartbeat
| דניז ביילי
| בפרק "Bad Company"
|-
| 2013
| רופאים
| dir="ltr" | Doctors
| לורה גוגין
| בפרק "Motherly Love"
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1984
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1984
יוספיה סימון

יוספיה סימון (נולדה ב-1938) היא מתרגמת ישראלית.

==ביוגרפיה==
סימון נולדה ברומניה, וב-1939 עלתה לישראל עם משפחתה והתגוררה בחיפה. לאחר שירותה הצבאי למדה באוניברסיטה העברית.

סימון החלה לעסוק בתרגום בעקבות בתה, המתרגמת מירית בר-אילן, ולאחר מכן נוצר קשר בינה ובין יחיעם פדן.

הספר הראשון שתרגמה הוא "בית ספר לקסמים" מאת מיכאל אנדה ולאחר מכן תרגמה שלושה ספרים נוספים שלו: "זולל החלומות הקטן", "הדֻבִּי והחיות" ו-"הסוד של לני".

סימון תרגמה את ספר הילדים "מלך הגנבים" של הסופרת קורנליה פונקה.

ב-2010 תרגמה סימון את הספר "לבד בברלין". עבודתה קיבלה ביקורת טובות על כך ששמרה על האידיום הגרמני בתרגום.

סימון תרגמה גם את הספר "השתיין" מאת הנס פאלאדה, וקיבלה תשבחות שעל אף שהספר נכתב בשפה נושנה, תרגמה אותו מבלי להשטיחו ועל כך שהשתמשה בעברית מודרנית ולא ארכאית.

==קישורים חיצוניים==

* דנית צמית, [https://www.korebasfarim.com/2017/05/09/שאלון-המתרגמים-יוסיפיה-סימון-על-תרגום/ שאלון המתרגמים: יוסיפיה סימון על תרגום הספר “השיבה לברלין” מאת הנס פאלאדה (הוצאת פן וידיעות ספרים)], באתר קורא בספרים, 9 במאי 2017
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמות מגרמנית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מגרמנית לעברית
קטגוריה:ישראליות ילידות רומניה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
מרג'יאן הולדן

מרג'יאן ז'אן הולדן (באנגלית: Margaret Jean Holden; נולדה ב-3 בנובמבר 1964) היא שחקנית קולנוע ופעלולנית אמריקאית.

==ביוגרפיה==
מרג'יאן הולדן נולדה בנובמבר 1964 במיניאפוליס, מינסוטה להורים אפרו-אמריקאים. היא למדה באוניברסיטת המדינה של אריזונה ובאוניברסיטת צפון אריזונה, בהם למדה משחק.

היא החלה להופיע בסרט מ-1985 "The Click", ב-1988 בסרטים: "Bloodstone" ו-"Glitch!". ב-1989 הופיעה בסרטים: "Stripped to Kill II: Live Girls" בתפקיד "משהו אחר", ב"ההרפתקה המצוינת של ביל וטד" כדוברת סטודנטים וב"ד"ר קליגרי" כ"חולה במיטה".

הופיעה לאורך שנות ה-90 במגוון סרטים. ב-1992 הופיעה ב"עצור! או שאמא שלי יורה", ב-1993 ב"ניסוי פילדלפיה 2" בתור "ג'ס".

ב-1997 הופיע בסרטו של סטיבן שפילברג: "פארק היורה: העולם האבוד" כאשה צועקת ובסרט "מורטל קומבט 2" כ"שיבה". בשנה לאחריה שיחקה בסרט "ערפדים", ב-1999 השתתפה בסרט "Babylon 5: A Call to Arms", ב-2001 שיחקה ב"רוחות מארס" וב-2003 דיבבה את בסרט "הג'ונגל מת מצחוק 2". ב-2005 שיחקה בסרט "בן ערובה" של פלורן סירי את השוטרת "קרול פלורס". ב-2012 השתתפה בסרט "Bring Me the Head of Lance Henriksen" בתור "מארג'ן".

היא השתתפה גם בסדרות שונות כמו: "Pacific Blue", "עולם אחר", "הנסיך המדליק מבל אייר", "מחוץ לחוק", "Wings", "אגדות מעולם המסתורין", ER, ג'אג, "Crusade", "In the House" וב"מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".

==חיים אישיים==
מלבד עבודתה המקצועית היא ידועה בעבודה לצד יוצאי ביטחון שלקו בהלם קרב. בשנת 1996 קיבלה פרס מארגון לב הארגמן (Military Order of the Purple Heart), על תרומתה לארגון ואכפתיות לחיילים פצועים.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:פעלולנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת המדינה של אריזונה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של אריזונה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת צפון אריזונה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת צפון אריזונה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1964
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
פרד קוק

פרד סי. (צ'ייס) קוק (באנגלית: Fred Chase Koch; נהגה: ; 23 בספטמבר 1900 – 17 בנובמבר 1967) היה מהנדס כימי ויזם אמריקאי. מייסד חברת זיקוק הנפט שהפכה לימים לקוק תעשיות, תאגיד ענק בבעלות פרטית שנשלטת בידי בניו צ'ארלס ודייוויד ונאמד בשנת 2015 בידי פורבס כחברה הפרטית השנייה בגודלה בארצות הברית.

קוק, בן להארי קוק מהגר מהולנד ומאטי ב. לבית ניקסון. יליד קוואנה שבטקסס. פיתח טכנולוגיה חדשה לזיקוק נפט לדלקים, תחילה פעל רק בתחומי ארצות הברית אך בהמשך עשה חלק מהונו הראשוני בעסקים מחוץ לתחומי הברית שנתפסו בדיעבד כבעייתיים מבחינה אתית ופוליטית: הוא שיתף פעולה עם ברית המועצות בתוכנית החומש הראשונה ועזב את הקשרים הללו רק כאשר 'טוהרו' כמה משותפיו הסובייטים בידי סטלין. לאחר מכן בנה יחד עם שותפו ויליאם רודס דייוויס את בית הזיקוק בהמבורג, השלישי בגודלו בין בתי הזיקוק ששירתו את המשטר הנאצי והיה אחד מבתי הזיקוק הבודדים בגרמניה שיכולים היו לייצר את דלק האוקטן הדרוש למטוסי קרב. עסקים אלו לא היו חריגים בנוף החברות הבינלאומיות האמריקניות ערב מלחמת העולם השנייה.

ב-1940, הצטרף לשותפים נוספים ליצירת "קוק תעשיות" וב-1966, שנה לפני מותו, העביר את ניהול החברה לידי בנו צ'ארלס. לאחר מותו התגלע עימות משפטי בין ארבעת בניו על השליטה בחברה, עימות שנמשך במהלך שנות ה-80 ושנות ה-90 של המאה ה-20. כיום מחזיקים בשליטה בחברה בניו צ'ארלס ודייוויד והונם המשותף נאמד בלמעלה מ-100 מיליארד דולר.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת רייס
קטגוריה:אמריקאים ממוצא הולנדי
קטגוריה:מחברי ספרי עיון אמריקאים
קטגוריה:יזמים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1900
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1967
שיטת לונדון

שיטת לונדון או מערכת לונדון היא פתיחת שחמט המתחילה במהלכים הבאים:

# ד4 ד5
# ר-ו4

זוהי פתיחה מסוג "שיטה" ולכן ניתן להשתמש בה באופן עקרוני כנגד כל הגנה שחורה והיא פחות מסוכנת ללבן מפתיחות אחרות.

שיטת לונדון היא אחת ההסתעפויות הנפוצות ביותר של פתיחת חייל המלכה הבודד, שם הלבן נפתח עם 1. ד4 אך אינו משחק את גמביט המלכה. בדרך כלל זה מביא למשחק סגור. ניתן להשוות אותה לשיטת קול, אך בעוד שבזו רץ המלכה נותר ב- ג1, השיטה הלונדונית מפתחת את הרץ ל-ו4 לפני סגירת המרכז, ומספקת גישה גמישה יותר.

סבר ג'ונסן וולטקו קובאצ'יץ', בהקדמה לספרם, "לנצח עם שיטת לונדון", משנת 2005, קבעו:<ref></ref>

== היסטוריה ==
{| class="wikitable" style="margin:auto;"
!2. פ-ו3 פ-ו6
!2. פ-ו3 ה-6
!הגנה הודית של המלך
|-
|
|
|
|-
|
#ד4 ד5
# פ-ו3 פ-ו6
# ר-ו4
* (ECO - [https://www.365chess.com/eco/D02_Queen's_bishop_game D02])
|
# ד4 ד5
# פ-ו3 ה-6
# ר-ו4
* (ECO - [https://www.365chess.com/eco/A46_Queen's_pawn_game A46])
|
#ד4 ד5
# פ-ו3 ז6
# ר-ו4
* (ECO - [https://www.365chess.com/eco/A48_King's_Indian_London_system A48])
|}

שיטת לונדון התפתחה לשיטה בעיקר משלוש וריאציות:

=== 2. פ-ו3 פ-ו6 ===
# ד4 ד5
# פ-ו3 פ-ו6
# ר-ו4
קוד ECO הוא [https://www.365chess.com/eco/D02_Queen's_bishop_game D02].

=== 2. פ-ו3 ה-6 ===
# ד4 ד5
# פ-ו3 ה-6
# ר-ו4
קוד ECO הוא [https://www.365chess.com/eco/A46_Queen's_pawn_game A46].

=== 2. פ-ו3 ז6 - הגנה הודית של המלך ===

# ד4 ד5
# פ-ו3 ז6
# ר-ו4
קוד ECO הוא [https://www.365chess.com/eco/A48_King's_Indian_London_system A48].

== תיאור ==
הקו נכנס לאופנה בטורניר לונדון בשנת 1922 כדרך להתמודד עם מערכים היפרמודרניים. הקו מעניק ללבן עמדה סולידית, ומבקרי הקו מתייחסים אליו כאל "וריאציית הזקן" או "השיטה המשעממת".<ref></ref> למרות זאת, הפתיחה יכולה להוביל להתקפות חדות. וולטקו קובאצ'יץ' ודוד ברונשטיין הם בין השחקנים הטקטיים החדים ששיחקו בשיטת לונדון.<ref></ref>

== ראו גם ==
* תורת הפתיחות בשחמט
* אנציקלופדיית פתיחות שחמט

== לקריאה נוספת ==
* Lakdawala, Cyrus (2010). [https://www.goodreads.com/book/show/8051882-play-the-london-system Play the London System]. Everyman Chess. ISBN 978-1-85-7446-39-5
* Nikola, Sedlak (2016). [https://chessgod101.forumotion.net/t3981-winning-with-the-modern-london-system-nikola-sedlak Winning with the Modern London System]. Chess Evolution. 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פתיחות שחמט
Gypsy Heart Tour

Gypsy Heart Tour (בעברית: סיבוב ההופעות לב צועני) היה סיבוב ההופעות השלישי של הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס, שנערך על מנת לקדם את אלבום האולפן השלישי שלה Can't Be Tamed. הוא נערך באמריקה הלטינית, באוסטרליה ובפיליפינים; סיבוב ההופעות החל ב-29 באפריל 2011 בקיטו, אקוודור והסתיים ב-2 ביולי 2011 בפרת', אוסטרליה.<ref></ref><ref></ref> סיבוב ההופעות היה הראשון שלה שלא נערך בארצות הברית. סיבוב ההופעות דורג במקום ה-22 במצעד "50 סיבובי ההופעות העולמיים (אמצע השנה) של פולסטאר", והרוויח מעל 26 מיליון דולר.<ref></ref>

== רקע ==
סיירוס מופיעה ב[[סידני]]

סיבוב ההופעות הוכרז על ידי כלי התקשורת ב-21 במרץ 2011, לאחר הופעתה של סיירוס בסאטרדיי נייט לייב.<ref></ref> מועדי ההופעות הראשוניים הוכרזו בדרום אמריקה. עד מהרה הוכרזו הופעות באוסטרליה, בפיליפינים, בקוסטה ריקה, בפנמה ובמקסיקו.<ref></ref> במהלך ראיון, סיירוס אמרה שהיא לא תערוך הופעות בארצות הברית משום שלא הרגישה בנוח להופיע במדינה.<ref></ref> כלי תקשורת רבים האמינו שהחלטה זאת נובעת מחייה האישיים של סיירוס. היא הגיבה:<ref></ref>

סיירוס הצהירה כי סיבוב ההופעות לא יהיה באותה האווירה כמו הקודמים שלה. לדבריה, סיבוב ההופעות הקודם שלה, Wonder World Tour, התמקד יותר בתיאטרליות ובשינוי תלבושות.<ref></ref> הזמרת רצתה שהמופע יתמקד במוזיקה ויתן לקהל לראות צד אחר בה שאינו מתואר בטלוויזיה. לדבריה, המופע יכלול קטע אקוסטי, יחד עם קבלת בקשות מהקהל.

== מופעי חימום ==
* בנדה ליפסטיק <small>(ברזיל)</small>
* מייקל פיינטר <small>(אוסטרליה)<ref></ref></small>
* ניקול פילמן <small>(לימה)<ref></ref></small>
* לאסו <small>(קראקאס)<ref></ref></small>
* ריבה <small>(בוגוטה)<ref></ref></small>
* סם קונספסיון <small>(פסאי)<ref name="asia_open"></ref></small>
* אלמו מגלונה <small>(פסאי)<ref name="asia_open" /></small>
* ולריה גסטאלדי <small>(בואנוס איירס)</small>
* גרייס <small>(זאפופן)</small>

== רשימת השירים ==
סיירוס מבצעת את השיר "[[Party in the U.S.A."]]
רשימת השירים הזו היא מההופעה שנערכה ב-6 במאי בבואנוס איירס, ארגנטינה. אין כוונה לייצג את כל תאריכי סיבוב ההופעות.

== תאריכי הופעות ==
{| class="wikitable"
!תאריך
!עיר
!מדינה
!אולם
|-
!29 באפריל
|קיטו
|אקוודור
|האצטדיון האולימפי אטאהואלפה
|-
!1 במאי
|לימה
|פרו
|טיילת המונומנטל
|-
!4 במאי
|סנטיאגו דה צ'ילה
|צ'ילה
|האצטדיון הלאומי של צ'ילה
|-
!6 במאי
|בואנוס איירס
|ארגנטינה
|אצטדיון אנטוניו וספוצ'יו ליברטי
|-
!10 במאי
|אסונסיון
|פרגוואי
|מסלול מרוצים אסונסיון
|-
!13 במאי
|ריו דה ז'ניירו
| rowspan="2" |ברזיל
|HSBC ארנה
|-
!14 במאי
|סאו פאולו
|ארנה אנמבי
|-
!17 במאי
|קראקס
|ונצואלה
|אצטדיון הכדורגל של אוניברסיטת סימון בוליבאר
|-
!19 במאי
|בוגוטה
|קולומביה
|קולוסיאום מכוסה של אל קמפין
|-
!21 במאי
|סן חוסה
|קוסטה ריקה
|אצטדיון ריקרדו ספרסה איימה
|-
!24 במאי
|פנמה סיטי
|פנמה
|מרכז הכנסים פיגאלי
|-
!26 במאי
|מקסיקו סיטי
| rowspan="2" |מקסיקו
|פורום סול
|-
!28 במאי
|ספופן
|אצטדיון אומניליף
|-
!17 ביוני
|פסאי
|הפיליפינים
|מגרשי הקונצרטים של SM Mall of Asia
|-
!21 ביוני
|בריזבן
| rowspan="7" |אוסטרליה
|מרכז הבידור של בריזבן
|-
!23 ביוני
| rowspan="2" |מלבורן
| rowspan="2" |ארנה רוד לאבר
|-
!24 ביוני
|-
!26 ביוני
| rowspan="2" |סידני
| rowspan="2" |סידני סופרדום
|-
!27 ביוני
|-
!29 ביוני
|אדלייד
|מרכז הבידור של אדלייד
|-
!2 ביולי
|פרת'
|כיפת בורסווד
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2011
קטגוריה:סיבובי הופעות של מיילי סיירוס
ג'ורדן פטריק סמית'

ג'ורדן פטריק סמית (באנגלית: Jordan Patrick Smith; נולד ב-18 ביוני 1989) הוא שחקן אוסטרלי. ידוע בגילום דמותו של אנדרו רובינסון באופרת הסבון "שכנים שכנים" <small>(2009–2013, 2022)</small>, ובתור אובה בסדרה ההיסטורית "ויקינגים" <small>(2016–2020).</small>

==ביוגרפיה==
סמית' נולד בעיירה דנפרמליין במחוז הצפוני פייף , שבסקוטלנד והתחנך שם בבית הספר הקתולי תיכון סנט קולומביה , שם גם שיחק בנבחרת הכדורגל בקבוצת הנוער של דנפרמלין אתלטיק , כוכבת הליגה הסקוטית הראשונה. בשנת 2003, בעודו בן 14, הוריו עברו לבריזבן, קווינסלנד שבאוסטרליה לאחר שביקרו שם שנתיים לפני כן. סמית' התחנך במכללה הקתולית כרמל.

== קריירה ==
בשנת 2006, בעודו לומד בתיכון, החל לקבל תפקידים קטנים כמו בסדרה "Mortified" ובסדרה "H2O" ובאופרת הסבון הפופולרית "קרוב רחוק". הוא הופיע גם במספר פרסומות ועבד כפועל.

ב-2009 עד 2013 הופיע בסדרה "שכנים שכנים" בתור "אנדרה רובינסון", תפקיד אותו כמעט הפסיד מאחר שהיה בבית חולים לאחר תאונת עבודה. המבטא הסקוטי של סמית' הוביל לכך ששינו את אופי דמותו, שבמקור הגיעה מברזיל.

בשנת 2014 שיחק בסרט המלחמה של אנג'לינה ג'ולי, "לא נשבר" את "קליף", אסיר אוסטרלי שנלקח למחנה שבויים יפני.

בשנת 2016 החל לגלם את "אובה", בנו של רגנאר לודברוק בסדרה ההיסטורית "ויקינגים", תפקיד אותו גילם עד סיום הסדרה.

בשנת 2020 גילם את ויליאם בסדרת האימה האמריקאית"ארץ לאבקראפט" מבית רשת HBO.

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2008
|חורבות 
|היינריך
|
|-
| rowspan="2" |2014
|Kerion
|סיי
|
|-
|לא נשבר
|קליף
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2006
|Mortified
|בריון #2
|פרק: "The Talk"
|-
|2007–2010
|H2O
|קמרון / לקוח / גולש
|6 פרקים
|-
|2008
|קרוב רחוק
|דאמו ניקולס
|3 פרקים
|-
|2009–2013, 2022
|שכנים שכנים
|אנדרו רובינסון 
|712 פרקים
|-
|2015
|Banished
|טוראי מלרוני
|5 פרקים
|-
|2016–2020
|ויקינגים
|אובה 
|תפקיד ראשי (עונות 4–6); 51 פרקים
|-
|2020
|ארץ לאבקראפט
|וויליאם
|7 פרקים
|}
*

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרלים
קטגוריה:מהגרים מסקוטלנד לאוסטרליה
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1989
קטגוריה:סקוטים שנולדו ב-1989
טבח וואנוקו

טבח וואנוקו (בספרדית: Masacre de Aucayacu) היה טבח סלקטיבי שהתרחש ב-6 באוגוסט 1986 בעיר וואנוקו בפרו. המתקפה הופנתה בעיקר כלפי גברים הומוסקסואליים ועובדי מין. האחראים לפיגוע היו חברים בקבוצת הטרור הנתיב הזוהר במהלך הסכסוך הפנימי בפרו . הטבח בוצע כחלק ממדיניות "הטיהור החברתי" שביצעה הקבוצה בחזית הצפון-מזרחית.<ref></ref>

== הקשר ==
הנתיב הזוהר והתנועה המהפכנית טופאק אמארו היו ארגוני טרור של השמאל הקיצוני שיזמו סכסוך נגד המדינה הפרואנית בשנות ה-80 של המאה ה-20. הם הפגינו התנהגות עוינת מאוד כלפי מגזרים שהם לא אוהדים את עמדותיהם האידאולוגיות, במיוחד כלפי פקידי המדינה. העוינות שלהם לא הייתה מוגבלת רק למתנגדיהם הפוליטיים,<ref></ref> הם גם היו נגד כל ההתקדמות בנושא זכויות מיעוט מיניות ונשים, שראו כתוצאה מהקפיטליזם.<ref></ref>

== רקע ==
הנתיב הזוהר יצר את הוועדות הפתוחות הפופולריות כביכול בשטחים שבהם שלטה. ועדות אלו שלטו בהתפתחות המינית של התושבים, כמו כן ההבטחה כי האוכלוסייה תחת שלטונן לא חרגה מהמשפט הקאנוני המיני-מסורתי.<ref></ref>

בועדת האמת והפיוס נאמר כי: <ref></ref>

== הטבח ==
ב-6 באוגוסט 1986, בעיר וואנוקו , בירת המחוז חוזה קרספו וי קסטילו , חטפו חברי הנתיב הזוהר 10 אנשים, כולל גברים הומוסקסואלים וזונות. על פי הנתיב הזוהר, אנשים אלה היו "כתמים חברתיים". לא צוין מספר כל קבוצה ופרטים. קיום הטבח אושר על ידי האוכלוסייה.<ref></ref>

== גינוי ==
מעשי הרצח ההמוניים של הומוסקסואלים וזונות במהלך הסכסוך נחשבים לאחד המעשים הגדולים ביותר של מיזוגיניה, הומופוביה ופעולות אלימות נגד זנות במדינה.<ref></ref> הטבח מסווג גם כמדגם של גבריות מחמירה ומורשת של אפליה על נטייה מינית בחלקים מהאוכלוסייה הכפרית.<ref></ref>

== ראו גם ==
* הומופוביה
* מיזוגיניה
* אלימות נגד נשים
* זנות
* אלימות נגד להט"ב

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הומופוביה
קטגוריה:אלימות נגד להט"ב
קטגוריה:פרו: היסטוריה
קטגוריה:אלימות נגד נשים: פרו
קטגוריה:היסטוריה של הזנות
רומל מתקשר לקהיר

רומל מתקשר לקהיר (גרמנית: Rommel ruft Kairo) הוא סרט מלחמה משנת 1959. הסרט בוים על ידי אדריאן הובן, ופיטר ואן אייק.<ref>Davidson & Hake p. 54</ref> הסרט מבוסס על סיפור אמיתי מהמערכה בצפון אפריקה בעת מלחמת העולם השנייה. תפאורת הסרט עוצבה על ידי הארט דיירקטורים, לודוויג רייבר והנס סטרובל. הסרט צולם במצרים.

== ליהוק ==
* אדריאן הובן כסרן יוהנס אפלר, כינויו של חוסין גפאר
* אליזבת מולר בתפקיד סגן קיי מוריסון
* פיטר ואן אייק בתפקיד סרן גרף פון אלמסי (שיחק את אותה דמות גם בסרט שוחה בקהיר)
* פול קלינגר בתפקיד מרשל השדה ארווין רומל
* ליילה אימאן בתפקיד אמינה
* הרברט טייד בתפקיד אל"ם רוברטסון
* ארנסט ריינהולד בתפקיד סנדי
* וולף אקווה בתפקיד רב-סרן. נַפָּח
* טיל קיווה בתפקיד איימיס
* סלימן כאכמד
* אלברט הן בתפקיד לדינגהאוזן
* הורסט אושה בתפקיד שמיץ
* זיגפריד דורנבוש בתפקיד שולזה
* גוסטל וישאפל בתפקיד גרובר
* מנפרד אנדרה בתפקיד אוברפלדוובל
* ורנר סטוק בתפקיד אבלה
* היינץ לאוש
* לילי שונבורן-אנספך
* פאנוס פאפאדופולוס כשראני
* קארין האק בתפקיד ליילה
* היינץ סימון בתפקיד בכמן

== ראו גם ==
* שוחה בקהיר

== לקריאה נוספת ==
* Davidson, John & Hake, Sabine. Framing the Fifties: Cinema in a Divided Germany. Berghahn Books, 2007.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים בגרמנית
קטגוריה:סרטי 1959
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
קמיצה (אצבע)

אצבע קמיצה היא האצבע הרביעית בכף יד של אדם. היא ממוקמת בין האמה לזרת.

הקמיצה קצרה יותר מה'אמה' וארוכה יותר מהזרת. אך היחס בינה לבין האצבע המורה משתנה מאדם לאדם, אך על פי רוב היא ארוכה יותר מהאצבע. ראו להלן על יחס אצבעות. הקמיצה מתאפיינת בכך שקשה יותר לזקוף אותה אחורה וטווח התנועה שלה מצומצם יותר, מאשר של האצבעות האחרות, כפי הנראה שריד לתקופה בה האבות הקדמונים של בני האדם נהגו לנתר בין העצים והיו זקוקים למנגנון נעילה, כאשר היו נאחזים בענפים, על מנת שלא ליפול.

בתרבויות רבות נהוג לענוד את טבעת הנישואין על אצבע הקמיצה של יד שמאל.

== מקור השם ==
השם 'קמיצה' מופיע בתלמוד במסכת מנחות .

מקור השם הוא בעבודת הקמיצה שהייתה נעשית במנחות, כשכהן היה קומץ את סולת המנחה בשלוש אצבעותיו: אצבע אמה וקמיצה. קמיצה אם כן היא האצבע האחרונה בטקס הקמיצה, ומכאן שמה.

== אורך הקמיצה ==

אורך הקמיצה והיחס בינה לבין האצבע המורה מסומן לעיתים ב-2D:4D, ונמדד בדרך כלל ממקום החיבור של האצבע לכף היד עד לקצה האצבע. האורך הזה עשוי להשתנות מאדם לאדם.

קיימת טענה כי היחס מושפע מהחשיפה לאנדרוגנים, כגון טסטוסטרון, בעת ההתפתחות ברחם.

יחס 2D:4D מחושב על ידי מדידת אורך האצבע המורה והקמיצה ביד ימין וחלוקתם זה בזה. אם האצבע המורה היא הארוכה מבין השתיים היחס יוצא גדול מאחד ואם הקמיצה ארוכה יותר היחס יוצא קטן מאחד.

על פי רוב אצל גברים האצבע המורה קצרה מן הקמיצה ואצל נשים היא שווה לה או ארוכה ממנה. מגוון מחקרים הדגימו קשר בין יחס 2D:4D לבין תכונות פיזיות והתנהגויות מסוימות.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:קמיצת הכהן.JPG|אופן ביצוע פעולת הקמיצה
קובץ:Hand zur Abmessung 2D4D.jpg|יד בה האצבע המורה קצרה מן הקמיצה כך שיחס 2D:4D קטן, מה שמצביע על חשיפה תוך רחמית גבוהה לטסטוסטרון
קובץ:Dedos de la mano he.jpg|שמות אצבעות היד בעברית
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אצבעות
מיכאל כהן (רב)

הרב (משה) מיכאל כַּהן (ה'תר"ט, 1849 – ה'תר"פ, 1920) היה הרב המחוזי ואב בית הדין של פולדה שבגרמניה.

==ביוגרפיה==
הרב כהן נולד בהילדסהיים שבגרמניה, בנם של נפתלי הרץ ורגינה כהן. למד בבית המדרש לרבנים בברלין והיה מתלמידי הרב עזריאל הילדסהיימר.

הרב כהן היה פעיל מאוד בחיי הדת בגרמניה ובמחוז רבנותו. ארגן מחדש את השחיטה הכשרה. השגיח על כתיבת ספרי תורה ותפילין, שכונו "תפילין של פולדה" והתקבלו גם על ידי יהודי מזרח אירופה. הוא ארגן כנסים שבהם לובנו בעיות דתיות בקהילות גרמניה. במלחמת העולם הראשונה ארגן תמיכה למשפחות שבהן שרתו בעלים בצבא ודאג לשבויים יהודים בגרמניה. בזמן עלילת דם בהונגריה, השיג אישור מבישוף חשוב שאין צורך בדם לצורכי פולחן.

הרב כהן נבחר לנשיא אגודה של יהדות עולמית שנוסדה על ידי רבנים מזרח אירופאיים.

==המצאת השפופרת למציצה בברית המילה==
בתקופתו של הרב כהן התפתח מדע הרפואה וגברה המודעות לזיהומים. בעקבות זאת הפכה המציצה בברית המילה מטרה להתנגדות כללית, ורבים מקרב היהודים האורתודוקסים ביטלו אותה למעשה.

בשנות ה-80 של המאה ה-19 הרב כהן חקר את הנושא ונועץ בכתב ובעל פה עם רופאים בכל גרמניה, עד שהגיע למסקנה שעם שפופרת חלולה שבתוכה מעט צמר גפן ניתן לבצע את פעולת המציצה בלא חשש להידבקות במחלה, לא של התינוק על ידי המוהל ולא של המוהל על ידי התינוק, וכן להמעיט במידה מסוימת את הבעיה האסתטית הכרוכה במציצה הרגילה. ההמצאה שלו זכתה לתמיכתם של רופאים, ובראשם ד"ר רוברט קוך.

השפופרת קיבלה הסכמה, לכתחילה או לפחות בשעת הדחק, של גדולי הפוסקים בדור, ובהם: רבי יצחק אלחנן ספקטור, רבי יחיאל מיכל אפשטיין, הרב אברהם יצחק הכהן קוק ועוד. רש"ר הירש הגיב על ההמצאה בחיוב רב וכתב: "לכן שמח לבנו בקבלת ההצעה מצד הרופאים... שהציעו שיטה חדשה על ידה אין אפשרות של הדבקות וגם יוצאים בזה חובת מציצה לפי הש"ס והפוסקים" (שמש מרפא יורה דעה סימן נה). אולם לאחר שהביע את שמחתו, הוא מסייג וכותב כי "את הצעת השפופרת אנחנו לא מביאים עבור אלה שמוצצין בפה כדין, אלא עבור אלה שלא עשו עד עכשיו את המציצה, או משום פחד חולי או משום פקודת השלטונות".

לעומת זאת, רוב רבני הונגריה וארץ ישראל התנגדו לשפופרת, על פי הכלל "חדש אסור מן התורה".

==לקריאה נוספת==
* ידידה רוזנברג, הרב מיכאל כַהן – פולדא, תר"ט-תר"פ. חייו ופועלו. מאה שנה לפטירתו, הובא לדפוס על ידי צבי כהן, כפר פינס, תש"פ

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.geni.com/people/משה-כהן/6000000011241424033 אתר גני]

קטגוריה:פולדא: רבנים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים גרמנים
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בברלין
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1920
אליס באבס

הילדור אליס נילסון (בשוודית: Hildur Alice Nilson; 26 בינואר 1924 – 11 בפברואר 2014), ידועה בשם הבמה שלה, אליס באבס, הייתה זמרת ושחקנית שוודית. באבס שרה במגוון סגנונות מוזיקליים, דוגמת שלאגר וג'אז. ב-1972 היא נבחרה לזמרת של חצר המלוכה השוודי.

== קריירה ==
ב-1938, באס שיחקה בסרט "Thunder and Lightning" בתפקיד אורח. ב-1940, באבס שיחקה בסרט הראשון שלה כשחקנית ראשית, "!Swing it, magistern". עד שנת 1956, באבס שיחקה ב-17 סרטי טלוויזיה. מספר שחקנים מבוגרים מבאבס מתחו ביקורת עליה בשל גילה הצעיר וניסיונה לפרוץ אל תחום המשחק.

בשנת 1958, רשות השידור השוודית הכריזה כי באבס נבחרה לייצג את שוודיה בהופעת בכורתה, באירוויזיון 1958. מאוחר יותר, פורסם השיר "Lilla Stjärna", אותו תבצע בתחרות. ב-12 במרץ 1958, באבס הופיעה על בימת האירוויזיון בהילברסום, הולנד. באבס שובצה חמישית בסדר ההופעות, לפני דנמרק ואחרי לוקסמבורג. באבס זכתה הרביעי עם עשר נקודות.

בשנת 1963, גרסת הכיסויי שלה לשיר "After You Gone" זכתה במקום ה-29 במגזין הבריטי למוזיקה, "פונטנה". בשנים שלאחר מכן, באבס שיחקה במספר סרטים נוספים.

== חיים אישיים ==
=== משפחה ===
ב-1943, באבס נישאה לנילס איוואן. לשניים נולדו שלושה ילדים, לילבה (1945), לארס-איוואן (1948) וטיטי (1949).

בין השנים 1973–2004, היא ובעלה עברו להתגורר בעיר קוסטה דל סול, ספרד. לאחר מכן, עברו חזרה לשוודיה.

=== מותה ===
באבס נפטרה ב-11 בפברואר 2014, בגיל 90, עקב סיבוכים ממחלת אלצהיימר.

== פילמוגרפיה ==
באבס ובתה טיטי, בפרסומת טלוויזיה

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרות שוודיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה שוודיות
קטגוריה:זמרות ג'אז
קטגוריה:זמרים בעלי מנעד קולי של 3 אוקטבות
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1958
קטגוריה:נציגי שוודיה באירוויזיון
קטגוריה:אמנים הידועים בשם במה
קטגוריה:ילידות 1924
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1924
קטגוריה:נפטרות ב-2014
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-2014
בוביט

בוביט (שם מדעי: Eunice aphroditois) היא מין של תולעת רב-זיפית שוכנת ימים טרופיים, לרוב לאורך האוקיינוס האטלנטי אך גם לחופי האזור האינדו פסיפי, לרוב סביב שוניות אלמוגים. מקור השם הוא מהתקרית של לורנה וג'ון בוביט, בו האישה חתכה את איברו של בעלה.

==תיאור==
תולעת זו היא קרניבורית בעלת גפי פה מעוקלים וחדים המותאמים לתפיסת טרף חולף ובעלת שלד חיצוני המכוסה בקרסים דמויי גפיים העוזרים לה להתקדם בין הסלעים והאבנים. אורכה יכול להגיע מ-10 סנטימטרים עד לשלושה מטרים, ואולם רוחבה קצר יחסית – עד 2.5 סנטימטר בממוצע. היא צדה ממארב מתוך החול או הבוץ הימי, כשהיא יכולה להתחפר עד לעומק 95 מטר מתחת פני הים, אך תמיד צמוד לקרקעית הים מאחר שהיא שחיינית גרועה. צבע התולעת משתנה בין שחור מתכתי לסגול ועד זהוב, כשהלסתות מפוספסות בפסים כהים.

התולעת בעלת שתי עיניים וחמישה מחושים המותאמים לחוש כל יצור הנע מעליה, למשל דגים או חסילונים. בעזרת הלסתות הפעורות לרווחה היא יכולה לשלוח מתקפה מהירה מהיכולת לראות ולסתותיה יכולות לקרוע פיסות מזון לשניים. היא יכולה לפגוע גם באנשים או באיומים אחרים, כך שיש לשמור ממנה מרחק. מספר דגים למדו לנשוף על החולות באזורים בהם היא מסתתרת וכך מקלקלים לה את ההסוואה החשובה.

תולעי הבוביט הן חסרות איברי רבייה והן פולטות בעת מתואמת את הביציות ותאי הזרע בתיאום למים, שם הם צפים ומתפתחים. מרבית הביצים נאכלות ורק בודדות שורדות. תולעת בוגרת יכולה לשרוד למשך שלוש עד חמש שנים.

==ראו גם==
*ובסטרופריון - סוג תולעת טורפת גדולה שדמתה לבוביט.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1788
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר סימון פאלאס
קטגוריה:רב-זיפיות
קטגוריה:תולעים טורפות
חוק החזר מקדמה בשל ביטול אירוע (נגיף הקורונה החדש)

חוק החזר מקדמה בשל ביטול אירוע (נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2020 הוא אחד משלל חוקים, תיקוני חקיקה וההוראות שעה שנחקקו בשנים 2020–2021 לשם התמודדות עם הקשיים שיצרה מגפת הקורונה בישראל. החוק אושר בכנסת ב-22 בדצמבר 2020 ותחילתו ב-1 בינואר 2021. החוק מטפל במצב שבו שולמה מקדמה לשם קיומו של אירוע באולם אירועים, והאירוע לא התקיים במועד שנקבע לו מחמת הגבלות נגיף הקורונה.

==מטרת החוק==
את החוק יזמו חברי הכנסת הילה שי-וזאן, יעקב מרגי ומשה גפני. מטרת החוק מוצגת בדברי ההסבר להצעת החוק, שבהם נאמר, בין השאר:
:מאז מרס 2020 מדינת ישראל מתמודדת עם התפשטות נגיף הקורונה החדש. לשם מניעת התפשטות הנגיף הטילה הממשלה הגבלות משמעותיות על הציבור, והן הביאו לסגירה מלאה או חלקית של בתי עסק ומקומות ציבוריים. בבתי העסק שפעילותם הופסקה כמעט לחלוטין נכללים אולמות האירועים. עקב כך אירועים רבים שהיו אמורים להיערך בחודשים שלאחר פרוץ המגפה נדחו למועד בלתי ידוע או בוטלו.
:...
:הצעת החוק נועדה לקבוע הסדר מיוחד לעניין חוזים לעריכת אירועים שנכרתו לפני הטלת ההגבלות, דהיינו כאשר הצדדים לחוזה לא צפו ולא יכלו לצפות את מגפת הקורונה, וכל שכן את היקפה, חומרתה והשלכותיה. מטרת הצעת החוק היא להביא להשבת כספי הלקוחות ששילמו בעד אירועים שלא נערכו ולעודד את הצדדים לחוזה להתפשר ככל הניתן. על כן, מוצע לקבוע כי ההסדר המוצע יחול על אף האמור בכל דין או חוזה.

==הוראות החוק==

החוק קובע כי: "התקשרו מזמין אירוע ומפעיל אולם אירועים בחוזה לעריכת אירוע באולם אירועים (בחוק זה - הצדדים לחוזה) שלפיו שולמה למפעיל האולם מקדמה ובשל הגבלות נגיף הקורונה האירוע בוטל, ינהלו הצדדים לחוזה משא ומתן בתום לב, בתוך חודשיים מהמועד המקורי או מיום תחילתו של חוק זה, לפי המאוחר, כדי להסכים על מועד אחר לאירוע שייערך בתוך פרק זמן סביר ובתנאים שייקבעו בתום לב."

הסכימו הצדדים לחוזה על מועד אחר לעריכת האירוע, והאירוע בוטל בשל הגבלות נגיף הקורונה, ישיב מפעיל אולם האירועים למזמין האירוע את המקדמה ששילם בתוך חודש מהמועד המתוכנן לעריכת האירוע; המפעיל אינו רשאי להפחית סכום כלשהו מהמקדמה שישיב, למעט סכום שמפעיל אולם אירועים הוציא לשם קיום מפגש שמטרתו בחירת המזון והמשקאות שיוגשו באירוע. גם כאשר מפעיל אולם אירועים החליט שלא לנהל משא ומתן לקביעת מועד חדש או ניהל משא ומתן שלא בתום לב, חלה עליו החובה להשבת המקדמה.

כאשר הצדדים לא הסכימו על מועד אחר לעריכת האירוע, או שמזמין האירוע החליט שלא לקיים משא ומתן לקביעת מועד אחר, על מפעיל האולם להשיב את המקדמה שקיבל, אך בנוסף לזכותו להפחית מהמקדמה את הסכום שהוציא לשם קיום מפגש שמטרתו בחירת המזון והמשקאות שיוגשו באירוע, הוא רשאי להפחית גם דמי ביטול, שלא יעלו על 3,000 ש"ח או 5% מהסכום שנקבע כמחיר האירוע, לפי הנמוך.

==עתירת בעלי האולמות==
התאחדות בעלי אולמות וגני אירועים בישראל עתרה לבג"ץ נגד החוק, אך לאחר הדיון בבג"ץ חזרה בה העותרת מעתירתה. בפסק הדין הבהיר בג"ץ שהחוק אינו גורע מהסכמה בין הצדדים (בעלי האולם ומזמיני האולם) שהושגה לפני 1 בינואר 2021.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* [https://www.consumers.org.il/category/ulamot_refund_law חוק החזר מקדמה בשל ביטול אירוע - הנחיות לצרכנים], באתר המועצה הישראלית לצרכנות, 17 בינואר 2021
* 

==הערות שוליים==

החזר מקדמה בשל ביטול אירוע (נגיף הקורונה החדש)
קטגוריה:הכנסת העשרים ושלוש: חקיקה
קטגוריה:דיני חוזים
קטגוריה:מגפת הקורונה בישראל: חקיקה
איווקו מיוואי / איריסבוס מיוואי

איווקו מיוואי (באנגלית: Iveco MyWay) הוא אוטובוס בינעירוני מתוצרת Iveco Bus חטיבת האוטובוסים בבעלות יצרנית המשאיות, האוטובוסים, הצמ"ה, המנועים, וכלי רכב צבאיים איווקו חברת בת של פיאט אשר יוצר באיטליה בין השנים 1998–2007.

בין השנים 2001–2007 יוצר על ידי Irisbus והיה קרוי איריסבוס מיוואי (Irisbus MyWay).

==חטיבת "Iveco Bus"==
חטיבת Iveco Bus הוקמה באמצעות מיזוג חטיבות האוטובוסים של "Fiat Industrial", איווקו ורנו בינואר 1999, כאשר איקרוס אוטובוס נוספה בסוף 1999. חטיבת האוטובוסים של איקרוס נמכרה בשנת 2006 לקבוצת Műszertechnika group בהונגריה.

בין השנים 2003–2010, איריסבוס הייתה בבעלות של 100% על ידי חברת "איווקו" של קבוצת פיאט, והחברה נקראה "איריסבוס איווקו" (Irisbus Iveco).

מאז 2013, איריסבוס נמצאת בבעלות 100% של חברת CNH Industrial 

=="איווקו מיוואי / איריסבוס מיוואי"==
* אוטובוס חד-סיפוני.
* 2 דלתות כניסה-יציאה באמצעות מדרגות.
* 55 מושבים + נהג, 30 מקומות עמידה (דגם "איווקו מיוואי" שנת 1998).

===דגמים===
* "Iveco 393 MyWay" (1998–2001).
* "Irisbus 399 MyWay" (2001–2007).

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="150">
קובץ:SAB Iveco MyWay 451 autostazione Albino 20120712.JPG | "איווקו מיוואי"
קובץ:Autobus stp.jpg | "איווקו מיוואי"
קובץ:Sitaa.jpg | "איווקו מיוואי"
</gallery>

==ראו גם==
* איווקו
* איווקו 380 יורוקלאס

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי אוטובוסים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1998
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
מיוואי
טינה בלאו

טינה בלאו (בגרמנית: Tina Blau; 15 בנובמבר 1845 - 31 באוקטובר 1916) הייתה ציירת נוף אוסטרית חשובה.

== חיים ==
טינה בלאו הייתה ממוצא יהודי. היא הייתה בתו של הרופא הצבאי סיימון בלאו, שתמך בנטייתה לציור. טינה בלאו הייתה תלמידתם של אוגוסט שפר פון וינוולד, אנטון הנלי, וילהלם לינדנשמיט במינכן (1869–1873) ואמיל יקוב שינדלר איתו חלקה אולפן במשך שנתיים.

בשנת 1883 עברה המרה לכנסייה האוונגליסטית והתחתנה באותה שנה עם צייר הסוסים והקרבות היינריך לאנג (1838-1891) וקראה לעצמה טינה בלאו-לאנג. בני הזוג עברו למינכן, שם לימדה אמנות נוף וטבע דומם באקדמיה לנשים של התאחדות האמנים במינכן משנת 1889. אידה גרהרדי הייתה בין התלמידות של טינה בלאו באותה תקופה. בשנת 1890 הייתה לה תערוכה במינכן קונסטוורין, שם הצליחה להציג 60 עבודות.

לאחר מות בעלה נסעה להולנד ולאיטליה ואז חזרה לוינה לאחר היעדרות של עשר שנים. בשנת 1897 הקימה את בית הספר לאמנות לנשים ונערות בווינה יחד עם אולגה פראגר, רוזה מאידרדר וקרל פדרן, שם לימדה נוף ודומם בשנים 1898 עד 1915.

טינה בלאו-לנג בילתה את הקיץ האחרון שלה ואת חלק מהסתיו בעבודה בגסטין, משם נסעה לסנטוריום וינאי לבדיקה - ומתה מדום לב.

היא קיבלה חלקת כבוד בבית העלמין האוונגליסטי המרכזי של וינה.

קונסטלרהאוס בווינה הקדיש לה תערוכת זיכרון בספטמבר 1917, שקדמה לה מכירה פומבית של רכושה האמנותי במרץ אותה שנה.

בשנת 1930 נקרא על שמה כיכר טינה-בלאו-ווג, ברובע באומגרטן. בתקופה הנאצית שונה שמה של הכיכר מסיבות אנטישמיות.

== הערכה ==
טינה בלאו היא אחת הציירות האוסטריות החשובות במאה ה-19. כמו אמיל יקוב שינדלר, קרל מול, תיאודור פון הורמן, הוגו דרנוט, מארי אגנר ואולגה ויסינגר-פלוריאן, היא שייכת לסגנון האימפרסיוניזם של אוסטריה ויצרה בעיקר נופים ודומם. אך היא גם נודעה בדיוקנאות שציירה בתקופת היצירה האחרונה שלה.

האמנית יצאה לנסיעות לימוד רבות, אשר לקחו אותה גם לבוהמיה, מורביה וטרנסילבניה, שם צוירו תמונותיה הגדולות הראשונות. אולם רבים מהמוטיבים שלה מגיעים מווינה וסביבתה.

טינה בלאו השתתפה בתערוכות במינכן, ברלין, דרזדן, לייפציג, המבורג, פריז ושיקגו.

גם בגיל מבוגר היא נשארה עם סגנון הציור שלה ולא התעניינה בארט נובו שהתפשט בעולם הציור.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="170">
File:Tina Blau - By the Wien River.jpg| נהר וינה

File:Blau Laantje nabij Amsterdam.png| אמסטרדם

File:Tina Blau - An alley in Venice.jpg|סימטה בוינציה

File:Tina Blau, Windmühle bei Dordrecht.jpg| טחנת רוח בדוכנדכט

File:Tina Blau - Scene in Dordrecht.jpg| נוף בדורכנדכט

File:Tina Blau Blick auf Heiligenstadt.jpg| נוף בהיילינגשטאט

File:Tina Blau – Arch of Titus Vespasian.jpg|קשת טיטוס

File:Tina Blau - Yellow sails.jpg|מפרש צהוב
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות אוסטריות
קטגוריה:יהודים מומרים אוסטרים
קטגוריה:ילידות 1845
קטגוריה:נפטרות ב-1916
קטגוריה:מתנצרות
שימון פולמן

שימון פולמן (בפולנית: Szymon Pullman; 15 בפברואר 1890, ורשה – אוגוסט 1942, טרבלינקה) היה כנר, מנצח ומורה למוזיקה יהודי פולני. מייסד ומנהל אנסמבל ותזמורת פולמן.

==ביוגרפיה==
פולמן נולד בוורשה. הוא היה אחיינה של השחקנית היידישאית המפורסמת אסתר רחל קמינסקה ובן דודם של אידה קמינסקה ויוסף קמינסקי. הוא למד אצל לאופולד אאואר ב בין השנים 1905–1909, שם קיבל את תעודת גמר.

בשנת 1913 המשיך את לימודיו אצל מרטין פייר מרסיק בקונסרבטוריון בפריז. הוא חזר לוורשה, והקים וניצח על תזמורת קאמרית שהתמחתה במוזיקה של הקלאסיקה של וינה בין השנים 1915–1920.<ref></ref><ref></ref> בשנות העשרים והשלושים לימד כינור, ויולה ומוזיקה קאמרית בקונסרבטוריון החדש של וינה. (Neues Wiener Konservatorium) שם אימן כמה קבוצות ובהן רביעיית המיתרים של גלימיר (בהנהגתו של פליקס גלימיר).<ref></ref>

בשנת 1930 הקים את אנסמבל פולמן, המורכב מ-17 נגני מיתר (ארבע רביעיות מיתרים עם קונטרבס), שההתמחות שלהם הייתה ביצועם לפוגה הגדולה אופ' של לודוויג ואן בטהובן מס' 133 ורביעיית מיתרים בסי-מינור אופ. 131. מאוחר יותר נוספו עשרה נגני כלי נשיפה במטרה להקים את תזמורת פולמן, שהופיעה בקביעות בווינה וברחבי אירופה עד שנת 1938, אז הצליח פולמן לברוח לפריז.

הוא השפיע על הכשרתם של דורות של מבצעי מוזיקה קאמרית בארצות הברית, אוסטרליה (Musica Viva Australia) ובמקומות אחרים.<ref></ref><ref></ref>

באוגוסט 1939 ביקר בוורשה שבפולין בניסיון למכור בית השייך לאשתו ונלכד שם על יד הנאצים. הוא נכלא בגטו ורשה, ניהל את התזמורת הסימפונית של גטו ורשה, שבין המוזיקאים הבולטים של התזמורת היה לודוויק הולקמן.<ref></ref> הלהקה הופיעה לעיתים קרובות בין השנים 1940–1942. פולמן גורש למחנה ההשמדה טרבלינקה בתחילת אוגוסט 1942, שם נרצח. אף אחד מנגני התזמורת לא שרד.<ref></ref><ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אסירים בגטו ורשה
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג
קטגוריה:כנרים יהודים פולנים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים פולנים
קטגוריה:מוזיקאים שנספו בשואה
קטגוריה:מנצחים יהודים פולנים
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה טרבלינקה
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1890
קטגוריה:נפטרים ב-1942