OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ענפי הסמפונות

ענפי הסמפונות במרכז התמונה.
עַנְפֵי הַסִּמְפּוֹנוֹת (TA: rami bronchiales), הנקראים גם עוֹרְקֵי הַסִּמְפּוֹנוֹת (arteriae bronchiales), הם ענפים עורקיים בחזה המספקים דם מחומצן לרקמה התומכת בריאה.

==אנטומיה==
על פי רוב, ישנם שני ענפי סמפונות לריאה השמאלית ואחד לריאה הימנית, אם כי יש שונות גבוהה בין בני האדם. שני ענפי הסמפונות השמאליים מסתעפים בדרך כלל מאבי העורקים החזי, ואילו ענף הסמפונות הימני מסתעף בדרך כלל מאחד משלושת כלי הדם הבאים: ישירות מאבי העורקים החזי, מגזע עורקי משותף עם אחד מהעורקים הבין-צלעיים האחוריים העליונים מימין, לרוב השלישי, או מגזע משותף עם ענף הסמפונות השמאלי העליון.

ענפי הסמפונות מספקים דם לסמפונות ולרקמת החיבור של הריאה. במסלולם הם עוקבים אחר הסמפונות, נעים בצדם האחורי ומתפצלים עמם. הם מסתיימים ברמת הסמפונונים הנושמים, שם הם משיקים לענפים מעורק הריאה. יחד אתם הם מספקים דם לאדר הקרבי (ויסצרלי).

מכל ענף מענפי הסמפונות מסתעפים גם ענפים קטנים המספקים דם לחלקו העליון של הוושט.

בניגוד לעורקים במחזור הריאתי, אשר נושאים במחזור הדם הריאתי (הקטן) דם לא מחומצן מהחדר הימני של הלב אל הריאות, ענפי הסמפונות משתתפים במחזור הדם הסיסטמי (הגדול) ונושאים דם מחומצן מהחדר השמאלי לרקמת הריאה. ענפי הסמפונות גם קטנים בקוטרם לעומת העורקים במחזור הריאתי.

== היבטים קליניים ==
ענפי הסמפונות לרוב מורחבים ומפותלים ביתר לחץ דם ריאתי על רקע תסחיף ריאתי כרוני. ענפים אלה גם אינם מחוברים בחזרה בעת השתלת ריאה. מפרצת בענפי הסמפונות עלולה לדמות מפרצת באבי העורקים.

קטגוריה:עורקי בית החזה
ענפי הוושט

ענפי אבי העורקים בבית החזה, ובכלל ענפי הוושט שנחתך במרכז התמונה.
עַנְפֵי הַוֵּשֶׁט (TA: rami oesophageales), שנקראו בעבר עוֹרְקֵי הַוֵּשֶׁט (arteriae oesophageae), הם ענפים עורקיים בבית החזה ובצוואר המספקים דם לוושט.

מקורם של ענפי הוושט השונים הוא בשלושה עורקים: עורק התריס התחתון, אבי העורקים החזי ועורק הקיבה השמאלי. הענפים מעורק התריס התחתון מספקים את חלקו העליון של הוושט, הענפים מאבי העורקים, 4–5 במספר, יוצאים מאבי העורקים החזי לפנים ובאלכסון מטה ומספקים את הוושט האמצעי, ואילו הענפים מעורק הקיבה השמאלי מספקים את הוושט התחתון. באזורי החפיפה שבין כל אחד משלישי הוושט יוצרים הענפים רשתות השקה.

קטגוריה:עורקי בית החזה
קטגוריה:עורקי הבטן והאגן
מאבאשי

מָאֵבָּאשִׁי (ביפנית: 前橋市) היא עיר הבירה של מחוז גונמה שבחבל קאנטו שביפן. אוכלוסיית העיר מונה 339,701 תושבים, נכון לשנת 2015.

==היסטוריה==
בתקופת נארה נקרא האזור בו שוכנת מאבאשי אומאיאבאשי (厩橋), שפירושו "גשר" (橋 hashi) החוצה את נהר טונה, שבסמוך אליו שוכן בית הארחה עם אורווה (駅家 umaya). בתקופת אדו השתנה שם המקום למאבאשי (前橋) לאחר שנכבש על ידי שוגונות טוקוגאווה.

העיירה מאבאשי נוסדה לאחר ביטול שיטת ההאן באפריל 1889, וב-1892 הפכה רשמית לעיר. לקראת סיום מלחמת העולם השנייה הפציצו בעלות הברית את העיר, והחריבו יותר ממחציתה. לאחר המלחמה שוקמה העיר, והמשיכה להתרחב בשנות ה-50 תוך סיפוח עיירות וכפרים מסביבה. ב-1999 איחרה מאבאשי את אליפות העולם באתלטיקה באולם. ב-2001 קיבלה מאבאשי מעמד עיר מיוחדת המקנה לה אוטונומיה רבה יותר.

==גאוגרפיה==
מאבאשי שוכנת למרגלות הר אקאגי, בפינה הצפון-מזרחית של מישור קאנטו, ומשני עבריה מתנשאים הר הרונה והר מיוגי. את העיר חוצה נהר טונה, הנהר השני באורכו ביפן, ונהר הירוסה.

===אקלים===
במאבאשי שורר אקלים סובטרופי גשום. בחודשי החורף חולף דרך העיר זרם אוויר קר הנקרא "קרקאזה" ("רוח יבשה") המגיע מצפון. זרם זה נוצר בשל הצטברות ענני שלג המגיעים מים יפן ונעצרים על ידי הר אצ'יגו, בין המחוזות גונמה וניאיגטה. בשל כך החורף בעיר הוא יבש. בשל ריחוקה של העיר מהים, חודשי הקיץ חמים מאוד.

==ערים תאומות==
למאבאשי יחסי ערים תאומות עם:
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20151212192214/http://www.city.maebashi.gunma.jp/sisei/444/446/p001329.html הדף הרשמי של מאבאשי].
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קאנטו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1892
או-דה-פראנס

או-דה-פראנס (בצרפתית: Hauts-de-France) הוא חבל בצפון-מערב צרפת, אשר הוקם ב-1 בינואר 2016. הוא החבל הצפוני ביותר במדינה. שטחו מגיע ל-31,318 קילומטר מרובע ובשטחים הכלולים בו חיו בשנת 2019 6,004,947 תושבים.

==הקמת החבל==
החבל הוקם במסגרת רפורמה מנהלית שננקטה להקטנת מספר החבלים בצרפת המטרופוליטנית מ-22 ל-13. הוא כולל שני חבלים שהיו נפרדים על פי החלוקה הקודמת - נור-פה דה קאלה ופיקרדי.

בירת החבל היא העיר ליל. כלולים בו חמישה מחוזות: אן, נור, אואז, פה-דה-קאלה וסום.

לחבל ניתן שם זמני נור-פה דה קאלה-פיקרדי, צירוף של שמות שני החבלים הכלולים בו. ביולי 2016 החליטה מועצת החבל על השם החדש Hauts-de-France, שם שצריך להיות מאושר במועצת המדינה של צרפת. משמעות השם הוא החלק העליון של צרפת שמתאר את המיקום של החבל ביחס לצרפת המטרופוליטנית.

==גבולות החבל==
החבל גובל בחוף תעלת למאנש בצפון ובצפון מערב, בבלגיה בצפון-מזרח, בחבל גראנד אסט בדרום-מזרח, באיל דה פראנס בדרום ובנורמנדי בדרום-מערב.

==ערים מרכזיות בחבל==
*ליל (הייתה בירת חבל נור-פה דה קאלה)
*אמיין (עיר הבירה של חבל פיקרדי לשעבר)
*רובה
*טורקואן
*דנקרק
*קאלה
*וילנב-ד'אסק
*סן קנטן
*בווה
*ואלנסיין

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:צרפת: חבלים
אריך-היינריך קלסנר

גנרל אריך-היינריך קלסנר (בגרמנית Erich-Heinrich Clößner; 17 בספטמבר 1888 – 28 במרץ 1976) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
קלסנר נולד ב-17 בספטמבר 1888 בגיסן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1907 התגייס קלסנר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-160 (הרייני ה-9), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. בספטמבר 1914 נפצע קלסנר במהלך הקרבות, ואושפז בבית חולים. ב-18 בדצמבר 1914 הוא הועלה לדרגת אובר לוטננט, וב-5 באוקטובר 1916 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר קלסנר ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בנובמבר 1924 מונה קלסנר למפקד פלוגה 1 ברגימנט הרגלים ה-5 (הפרוסי), ובסתיו 1927 הועבר למטה קבוצת הארמייה הראשונה. ב-1 ביולי 1929 מונה לקצין מטה באגד הרגלים ה-6, וב-1 בדצמבר 1929 הועלה לדרגת מיור. ב-1 באפריל 1932 הועלה קלסנר לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 במרץ 1933 מונה למפקד העיר נוישטטין. ב-1 באפריל 1934 מונה קלסנר למפקד רגימנט הרגלים ה-14 (וירטמברג), וב-1 ביוני 1934 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוקטובר 1937 הועלה קלסנר לדרגת גנרל מיור, וב-1 ביוני 1938 מונה למפקח מחוז המילואים אינסברוק.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ המלחמה היה קלסנר מפקח מחוז המילואים אינסברוק, וב-1 באוקטובר 1939 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-15 באוקטובר 1939 מונה קלסנר למפקד הדיוויזיה ה-25, עימה לחם במהלך המערכה על צרפת, כחלק מהקורפוס ה-18 במסגרת הארמייה ה-12, ולאחר מכן במסגרת הארמייה התשיעית, ועל פעולותיו בקרבות קיבל ב-29 בספטמבר 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך מבצע ברברוסה לחם קלסנר עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-3 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחם עימה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-48 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה. ב-25 בינואר 1942 מונה קלסנר למפקד הקורפוס ה-53, שהיה חלק מארמיית הפאנצר השנייה, וב-1 באפריל 1942 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-15 ביולי 1942 קיבל קלסנר את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-10 באפריל מונה קלסנר במקביל למפקד ארמיית הפאנצר השנייה. ב-6 באוגוסט 1943, הועבר קלסנר לעתודת המילואים, וב-15 באוקטובר 1943 מונה למפקד הקורפוס ה-9, שהיה חלק מהארמייה הרביעית, ולאחר מכן חלק מארמיית הפאנצר השלישית. ב-5 בדצמבר 1943 התפטר קלסנר מתפקידו והועבר לעתודת המילואים, ובתחילת 1944 מונה למפקד זמני של קבוצת ארמיות F. בקיץ 1944, הועבר קלסנר לפיקוד העליון, וב-1 בינואר 1945 מונה לתפקיד פיקודי במשרד התעמולה של הרייך, ולאחר כניעת גרמניה הוא נפל בשבי בעלות הברית.

===לאחר המלחמה===
קלסנר שוחרר מהשבי בשנת 1947. לאחר שחרורו התגורר קלסנר בקונסטנץ, עד למותו ב-28 במרץ 1976.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/C/CloessnerErichHeinrich.htm אריך-היינריך קלסנר] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1888
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1976
הגביע הארץ-ישראלי 1929

הגביע הארץ ישראלי 1929 הייתה התחרות הארצית השנייה שאורגנה על ידי ההתאחדות לכדורגל בישראל. המשחקים החלו בנובמבר 1928 והסתיימו ב-30 במרץ 1929. בתחרות השתתפו 18 קבוצות.

מכבי תל אביב זכתה בגביע בפעם הראשונה.

==התוצאות==
===השלב הראשון===
בשלב זה נערכו שני משחקים.

{| class="sortable" border="1" cellspacing="0" cellpadding="1" width="40%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| הקבוצה המארחת || הקבוצה המתארחת || תוצאה 
|-
| חיל הקשר, צריפין||חיל האוויר המלכותי, עזה || 0:6
|-
| מכבי תל אביב|| בסיס צריפין || 0:1
|}

===השלבים המתקדמים===

הערה: הקבוצה שאירחה את המשחק במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג.

==משחק הגמר==

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1929
קטגוריה:1929 בארץ ישראל: ספורט
קטגוריה:עונות בגביע הארץ-ישראלי בכדורגל
התמכרות פסיכולוגית

התמכרות פסיכולוגית הוא הכינוי הנפוץ בספרות המקצועית של תחום מדעי המוח ומדע הנוירופסיכולוגיה לתאר כל התמכרות שאיננה התמכרות פיזיולוגית. בשביל להבין את המונח לאשורו נדרש קודם כל לדעת מהי התמכרות פיזיולוגית:

התמכרות פיזיולוגית נוצרת כאשר אדם צורך באופן עקבי מולקולה מסוימת אשר גורמת לעומס מערכתי על קולטנים הקולטים אותה במערכת העצבים המרכזית וכמנגנון התמודדות עם העומס, מוחו מייצר קולטנים נוספים עבורה - מה שמוליד בסופו של דבר תחושה נפשית של צורך הולך וגדל בסם, אך ספציפית על בסיס זה של ריבוי קולטנים.

התמכרות פסיכולוגית לחומר מסוים היא כל התמכרות אשר לפי שעה, קיים קונצנזוס בקרב מדעני מוח כי היא אמנם נפשית-תחושתית אבל אין לה בסיס של ריבוי קולטנים בשל עומס; אין זה אומר שאכן מבחינה מציאותית אין לה בסיס נוירוביולוגי כזה אלא שלפי שעה בסיס כזה לא תועד במידה מספקת במחקר המדעי.

כמו כן, התמכרות פסיכולוגית איננה מוגבלת רק לחומרים, אלא גם למוצרים מוגמרים (כגון אוכל עתיר מונוסודיום גלוטמט) ומצבים מסוימים (כגון הימורים).

ההתמכרות הפסיכולוגית גורמת לאדם לכמיהה עזה, כזו שקשה להתנגד לה למושא ההתמכרות הספציפי ואף במקרים חריפים לתלות יומית בו (במקרים חריפים כאלה האדם חש אי נחת, כעס ואף עשוי לגלות אלימות אם לא תבוא ההתמכרות על סיפוקה). בכל הקשור למזונות, אין בהכרח מדובר בהפרעת אכילה (שכן הפרעות אכילה הן כלליות ולא ספציפיות).

==סוגים נפוצים של התמכרות פסיכולוגית==
סוגים נפוצים של התמכרויות פסיכולוגיות שתועדו או שקיומם הוצע בספרות הנוירופסיכולוגית: התמכרות לעישון כפעולה בפני עצמה, התמכרות לצריכת קנאביס, התמכרות לצריכת קולה (כולל קולה נטולת קפאין), התמכרות למשחקי מחשב, התמכרות להימורים, התמכרות לטלפון סלולרי ועוד.

==הבעייתיות שבהתמכרויות פסיכולוגיות==
התמכרות פסיכולוגית עשויה להיות בעייתית מאוד גם היא משום שהיא גורמת לאדם לתלות (לעיתים קשה מאד) בדבר מסוים ולהקדשת משאבים רבים עבורו, כמו זמן חיים שיכול ללכת על מטלות השרדותיות או הכרחיות יותר, כסף, התנהגות כפייתית (האדם מרגיש שהצורך נכפה עליו), ניכור חברתי והתמודדות עם תסמיני גמילה ועוד.

==הטיפול בהתמכרויות פסיכולוגיות==
הטיפול בהתמכרויות פסיכולוגיות ניתן במידה רבה על ידי פסיכולוגים שהתמחו לאחר הכשרתם הכללית בפסיכולוגיה, בטיפול בהתמכרות ובפרט בסוג הספציפי של ההתמכרות, כמו גם על ידי פסיכיאטרים. אם כי קיימים ציבורים מקצועיים נוספים העוסקים בטיפול בהתמכרויות (בפרט מסוגים ספציפיים) או אנשים המסייעים לצוות המטפל התומכים במטופל גם הם.

==לקריאה נוספת==
* The physiology of behavior, Niel R Carlson, 11edition.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:התמכרות
ריבופלאבין-5-פוספט

ריבופלאבין-5-פוספט (באנגלית: Flavin mononucleotide או Riboflavin-5′-phosphate) היא ביומולקולה השייכת לקבוצת הפלאבינים, והמופקת מויטמין B<sub>2</sub> על ידי האנזים ריבופלאבין קינאז ומתפקדת כקופקטור במגוון אוֹקסידוֹרֵדוּקטָאזות (אנזימים המזרזים תגובות חמצון-חיזור).

== תוסף מזון ==
ריבופלאבין-5-פוספט משמש גם כצבע מאכל כתום-אדום, באירופה הוא מסומן במספר E כ-E101a. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צבעי מאכל
קווינולין צהוב

קווינולין צהוב (באנגלית: Quinoline yellow, Quinoline Yellow WS) הוא צבע מאכל צהוב. 

== שימושים ==
קווינולין צהוב משמש כצבע מאכל צהוב ירקרק במדינות מסוימות, ומסומן באמצעות מספר E באירופה כ-E104. באיחוד האירופי ואוסטרליה מותר להשתמש בו במשקאות ומאכלים כמו רטבים, וקישוטי מאכלים. בארצות הברית וקנדה הוא נאסר לשימוש במאכלים, אך נמצא בשימוש ברפואה וקוסמטיקה.

== השפעות בריאותיות ==
קווינולין צהוב לא נקשר להשפעות ארוכות טווח או לסרטן ולא נמצא ראיות שהוא משפיע על מערכת הרבייה או קצב ההתפתחות. אך הוא חשוד כגורם להיפראקטיביות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צבעי מאכל
בעיטת עונשין (ספר)

בעיטת עונשין – שפת הכדורגל בתקשורת ההמונים הוא לקסיקון מאת דן יהב המאגד בתוכו מאות ביטויים בעברית מהעגה של תקשורת הספורט בישראל.

הלקסיקון כולל 1,145 ביטויי סלנג שנאספו מאמצע שנות השמונים במשך כ-15 שנה מאמצעי התקשורת השונים בתחום הספורט ומציג אותם באופן מילוני בסדר אלפביתי עם פירוש ומשפט לדוגמה. הביטויים, רובם ציוריים או מטפוריים, חדרו בחלקם לשפה העברית.

==התפתחות העגה==
בראשית הספר, עומד יהב על האופן שבו התפתחה העגה, המורכבת ברובה מביטויים מסיקור הכדורגל, ענף הספורט הפופולרי בישראל. יהב טוען בפתח המבוא כי חדירתה של התקשורת האלקטרונית, הרדיו והטלוויזיה, לחיי האוהד, חייבה את התפתחותם של מדורי הספורט בעיתונות בהתאם. מגמת ההתרחבות והרחבת הסיקור יצרה ביקוש רב לעיתונאיים ולהמצאת חומר כתיבה ללא קשר להתפתחות ענפי הספורט במדינה. ככל שמלאכת הסיקור הפכה מסחרית יותר ביסודה, כך גדל הביקוש, שיצר בתורו קריטריונים לשוניים נמוכים יותר בכתיבה. בהמשך המבוא, מעניק יהב ניתוח סוציולוגי-חברתי להתפתחות תת-התרבות של אוהדי הספורט והסיבות להתפתחות עגה בקרבם ועומד על התנאים התורמים להתנהגות הקולקטיבית.

יהב גורס כי כתבי הספורט והשדרנים מנצלים את עקרונות העגה ואת הגורמים להתפתחותה, ובפנייתם לקהל הרחב הם מתאימים את המשלב שלהם ואת רמת כתיבתם כך שיתאימו למכנה המשותף הנמוך ביותר, ובכך יוצרים אווירה קולקטיבית ואינטימית עבור האוהד שהוא גם הצרכן של המדיה.

==חלוקה לשדות סמנטיים==
סוג נוסף של ביטויים הם כאלה השאולים משדות סמנטיים שאינם קשורים לספורט, והלקסיקון מציע חלוקה לפי מפתח זה:
* צבא ומלחמה (25.3%): יהב גורס כי ההשפעה הסמנטית של הצבא ושדה הקרב נובעת מעצם התחרות הספורטיבית המשולה לקרב או מלחמה ובה משתמשים בהתקפה והגנה; ביטויים לדוגמה: "שדה מוקשים", "בונקר", "בליץ", "בעיטת פגז" ו"יורה את הכדור".
* בידור ואמנות (10%): יהב מניח כי שאילת ביטויים מעולם זה קשורה בהיותו של הספורט בידור להמונים ולדמיון שבין שחקן תיאטרון וקהל לספורטאי או קבוצה וקהל; ביטויים לדוגמה: "הצגת בכורה", "כינור ראשון", "מושך בחוטים", "סינדרלה" ו"קונצרט".
* מקצועות ובעלי מלאכה (10%): "אדריכל", "שריף", "קוסם" ו"נגרים".
* מדעי הגאוגרפיה (9.4%): "מבול שערים", "ניחוח פסגות", "תקופת יובש" ו"חוף מבטחים".
* טכנולוגיה והנדסה (7.7%): "הנעה", "כוח מניע", "בולדוזר" ו"הילוך רביעי".
* עולם הרפואה (7.5%): "קבוצה אנמית" ו"מנת חמצן".
* בעלי חיים (5.9%): "רגלי איילה", "סוס עבודה", "זנב מקופל" ו"כבשה שחורה".
* מזון וגסטרונומיה (5.2%): "מבשל שערים", "מנה ראשונה" ו"תקופת רזון".
* מסחר וכלכלה (5.1%): "אי שקט תעשייתי", "מניות בעלייה", "צ'ק ללא כיסוי" ו"מאזן עגום".
* תחומים נוספים: שאילת ביטויים מענפי ספורט מקבילים; תחום האהבה והמשפחה ("נשוי לקבוצה", "שלום בית"), תחום האמונות והדתות ועוד.

==ראו גם==
* תקשורת הספורט בישראל
* סלנג

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ספרי עיון בעברית
קטגוריה:ספרי כדורגל
קטגוריה:תקשורת ספורט בישראל
קטגוריה:סלנג עברי
קטגוריה:ספרי 2005
כתום GGN

כתום GGN (באנגלית: Orange GGN) היא מולקולה אורגנית, ששימשה כצבע מאכל, אך נאסרה לשימוש במזון מאז 1978. זאת משום שנתוני טוקסיקולוגיה הצביעו על כך שהיא מזיקה לבריאות. באירופה היא מסומנת במספר E כ-E111.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צבעי מאכל
טיסה 217 של אזרבייג'ן איירליינס

טיסה 217 של אזרבייג'ן איירליינס הייתה טיסה של חברת הדגל של אזרבייג'ן, אזרבייג'ן איירליינס, שהייתה בדרכה מנמל התעופה הבינלאומי באקו-היידר אלייב שבבאקו, אזרבייג'ן, לנמל התעופה אקטאו שבאקטאו, קזחסטן. המטוס התרסק ב-23 בדצמבר 2005, סמוך לשעה 22:40, בים הכספי, כשעל סיפונו 18 נוסעים ו-5 אנשי צוות; כולם נהרגו כתוצאה מההתרסקות.

==תיאור המקרה==
כ-5 דקות לאחר ההמראה מנמל התעופה הבינלאומי באקו-היידר אלייב דיווח צוות המטוס על כשל במערכות. הטיסה לקראת הים הכספי בשעת לילה ללא מחווני טיסה הקשתה על הצוות בהערכת נתוני הטיסה. בעוד הצוות ניסה להחזיר את המטוס לבאקו, התרסק המטוס על החוף של הים הכספי, מה שהביא למותם של 18 הנוסעים ו-5 אנשי הצוות.

==חקירת התאונה ותוצאותיה==
חקירה שבוצעה על ידי יצרנית המטוס העלתה ששלושה גירוסקופים עצמאיים לא סיפקו מידע תקין לצוות בשלב מוקדם של הטיסה.

בעקבות התאונה, קרקעה אזרבייג'ן איירליינס את מטוסי אנטונוב An-140 הנותרים שלה וביטלה כל תוכנית עתידית לרכישת מטוס מתוצרת אוקראינית.

==קישורים חיצוניים==
* 

אזרבייג'ן איירליינס, 0217
אזרבייג'ן איירליינס, 0217
קטגוריה:אזרבייג'ן: תעופה
קטגוריה:הים הכספי
קטגוריה:אנטונוב
אזרבייג'ן איירליינס, 0217
מקש רווח

מקש הרווח במקלדת
במקלדת אחרת
מקש רווח הוא מקש במקלדת שמשמש בעיקר ליצירת מרווח בין סימנים כתובים ומילים.
כדי ליצור מרווח בין שתי המילים כותבים מילה, לוחצים על מקש הרווח, וכותבים את המילה הבאה, ובמשחקי מחשב מקש הרווח משמש לקפיצה, בראיית סרטים המקש רווח משמש לעצירה והמשך הסרט. 

==מיקום==
מקש הרווח ממוקם בחלק השמאלי של המקלדת ומצדדיו נמצאים שני מקשי "אלט" (Alt),

המקש עובד בחלק לכל האורך ולא רק באמצע.

==צורה==
צורתו של מקש הרווח היא מעֵין מלבן צר וארוך של כ-10 ס"מ. 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מקשים
שיכור העיירה

לקוחותיו הנהנתנים של בית מרזח, מתוך מחזה מהמאה ה-19.
שיכור העיירה היא דמות סטריאוטיפית, כמעט תמיד גברית, של אדם שהוא שיכור לעיתים קרובות הרבה יותר מאשר שהוא מפוכח.

בדרך כלל, שיכור העיירה שוכן בעיר קטנה מספיק, על מנת שהוא ייחשב כאלכוהוליסט הבולט היחיד, שכן בערים גדולות עשויים להיות יותר מ"שיכור עיירה" אחד. ככל הנראה, מקורו של מונח זה הוא מסביבות המאה ה-17, ועל פי הסטריאוטיפ, כאשר העיר גדלה והופכת לגדולה מספיק כדי להכיל מסה קריטית של שיכורים, האזור שבו הם מתכנסים נודע כ-Skid Row (שכונת מצוקה).

==שימושים בדיוניים==
בספרות בדיונית, הדמות השיכורה העיירה משרתת מספר פונקציות.

* שיכור העיר עשוי לשמש בתור דוגמה מוסרית בלבד, המייצגת את "הרעות החולות" של השכרות. הצגת הדמות באופן כזה מזוהה עם התמיכה בחוקי היובש, והגיעה לשיאה בתחילת המאה העשרים. המחזה "Ten Nights in a Barroom" מתאר את נפילתו הבלתי נמנעת לשכרות של אדם שהעז לקחת לידיו "כוס קטלנית של בירה" - "The Fatal Glass of Beer" - שמה של דרמה נוספת ברוח דומה מאותה התקופה. שיכור העיירה המופיע ב-"Our Town" של תורנטון ויילדר הוא אולי הדוגמה השכיחה ביותר של גרסה זו של הדמות. פאפ פין, מתוך "הרפתקאותיו של האקלברי פין", הוא עוד דוגמה מפורסמת. בסיפורת מודרנית יותר, אשר נוטה לשקף את ההשפעות העכשוויות של "תנועת הפיכחון", שיכור העיירה עשוי להתפכח, לשנות את חייו ולצאת לדרך חדשה. 
* שיכור העיר מגלם את התפקיד של השוטה, כמקור לאתנחתא קומית. אוטיס מהמופע של אנדי גריפית' הוא סוג כזה של שיכור העיר, כמו גם הדמות של בובי זינגר בסדרת רשת The CW "על טבעי", וכמו הדמויות הרבות הפוקדות את "הטברנה של מו" מהסדרה "משפחת סימפסון", כגון בארני גאמפל. במקבת' של ויליאם שייקספיר, שומר הסף המופיע במערכה שנייה, תמונה 3, הוא גם סוג של דמות אתנחתא קומית שיכורה, שמשמש על מנת להאיר באופן זמני את האווירה העגומה של המחזה, מייד אחרי רצח המלך.
* וברוח דומה, שיכור העיר עשוי לשמש דמות של ליצן, מעין וריאציה קומית של דמות הזקן החכם. הוא עלול לשבש מפגשים ציבוריים, בין אם עבור אפקט קומי, או על ידי פליטת משפטים בצורה עילגת וקומית, אשר בדיעבד יתגלו להיות חכמים ונכונים. אבטיפוס אחד עבור גרסה זו של שיכור העיר מסופקת על ידי ג'ון פלסטף של שייקספיר, אשר מופיע בשני חלקי "הנרי הרביעי" ובנשות וינדזור העליזות. דוגמה אחרת של השיכור מופיעה בסרט הקולנוע "טים אמריקה: משטרת העולם", כאשר פטפוטיו של השיכור משמשים השראה לגיבור לצאת ולהציל את העולם.
* בפרק "Peter's Two Dads" של "איש משפחה", פיטר מתאכזב, בתחילה, כשהוא מגלה כי אביו הביולוגי, מיקי מק'פיניגן, הוא שיכור העיירה. מאוחר יותר, פיטר מגלה כי להיות שיכור העיירה הוא תואר של כבוד בעיירתו של אביו.
* בסדרת הטלוויזיה "עד עצם היום הזה", הגמד גראמפי הופך לשיכור העיירה לירוי.

==ראו גם==
* אקדוחן
* זונה בעלת לב זהב

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרבות שתיית אלכוהול
קטגוריה:ארכיטיפים
קטגוריה:שכרות
ניקולאס נקולו

ניקולאס אלכסיס ג'וליו נקולו נדובנה (באנגלית: Nicolas Alexis Julio Nkoulou Ndoubena; נולד ב-27 במרץ 1990 ביאונדה שבקמרון) הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת הבלם באריס סלוניקי.

==קריירת מועדונים==
נקולו החל לשחק כדורגל בקאג'י ספורטס אקדמי, אקדמיית כדורגל מהעיר דואלה שבקמרון.

בשנת 2007 חתם נקולו על חוזה ל-3 שנים במונקו הצרפתית. בעונתו הראשונה במועדון שיחק בקבוצת הנוער, ובחודש יולי 2008, בעת קדם העונה, הצטרף לסגל הבוגר וקיבל את חולצה מספר 3. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-13 בספטמבר 2008 בניצחון של מונקו על לוריאן בתוצאה 0–2 והוחלף בדקה ה-65.

ב-29 ביוני 2011 עבר נקולו את הבדיקות הרפואיות במרסיי וחתם בה ל-4 שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-14 באוגוסט 2011 במשחק ליגה נגד אוסר.

ב-29 ביוני 2016 חתם נקולו באולימפיק ליון לארבע שנים. ב-6 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 1–4 לפריז סן-ז'רמן בסופר קאפ הצרפתי.

ב-5 באוגוסט 2017 הושאל נקולו לטורינו עד לסוף העונה.

==קריירה בינלאומית==
נקולו נכלל בסגל נבחרת קמרון עד גיל 21 באולימפיאדת בייג'ינג. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של קמרון ב-19 בנובמבר 2008 במשחק ידידות נגד נבחרת דרום אפריקה.

נכלל בסגל נבחרת קמרון לטורניר מונדיאל 2022.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים קמרונים
קטגוריה:בלמי כדורגל קמרונים
קטגוריה:יאונדה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני טורינו
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:כדורגלני אריס סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני גזיאנטפ
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קמרון
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2010
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2017
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:ספורטאים קמרונים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים קמרונים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים קמרונים ביוון
קטגוריה:ספורטאים קמרונים בטורקיה
קטגוריה:קמרונים שנולדו ב-1990
דבירה (אתר מקראי)

נחלות שבטי ישראל
דְּבִרָה (ייתכן גם: דְּבִר) כנראה היה אתר או יישוב מקראי בצפון מדבר יהודה, אשר נזכר פעם יחידה בתנ"ך, בתיאור גבולה הצפון מזרחי של נחלת שבט יהודה:

.

== שאלת משמעות המילה דְּבִרָה ==
יצוין שיש גם דעות אחרות באשר למשמעות המילה דְּבִרָה בפסוק זה, ולפיהן לא מדובר כלל בשם של יישוב, שכאמור אינו נזכר כלל מחוץ לפסוק אחד במקרא. נות וחוקרים אחרים סבורים שכיוון שהוראת המילה דְּבִר היא החלק האחורי במקום (כמו, למשל, בבית המקדש), הרי דְּבִרָה היא מילת יחס שהוראתה "מאחורי". במקרה כזה משמעות הפסוק תהיה שהגבול עלה מאחורי עמק אחור, ושלא מדובר כאן על שם עיר.

== אפשרות שימור השם הקדום בואדי א-דַבֶר ==
יש הרואים בשמו המקורי של נחל אוג התחתון, בין בני מוסא לים המלח, ואדי א-דַבֶר, שימור של השם הקדום<ref>בנימין מזר באנציקלופדיה מקראית ג: 590 (הערך דְּבִרָה)</ref>.

==לקריאה נוספת==
* אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, ירושלים, כרך ג', עמ' 590.
*
==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט יהודה
מלבה לנדה

מָלְבַה נוֹאֵבְנַה לָנְדַה (ברוסית: Ма́льва Но́евна Ла́нда; 4 באוגוסט 1918 - 3 ביולי 2019) הייתה דיסידנטית סובייטית. היא הייתה בין מתנגדי המשטר הסובייטי, עד שבשנת 1980 נעצרה על ידי הק.ג.ב כחלק מניסיונות המשטר לדכא ארגוני זכויות אדם, החושפים הפרות של זכויות אלו. היא נשלחה לחמש שנות גלות באזור מבודד בברית המועצות.

==קורות חייה==
מלבה (נואבנה) לנדה נולדה באודסה שבאוקראינה.
היא הייתה גאולוגית במקצועה, בוגרת המכון לחקר גאולוגי על שם סרגו אורדז'וניקידזה (כיום האוניברסיטה הלאומית של רוסיה לסיקור גאולוגי).

בשנת 1950 התמנתה לראש צוות המחקר והסיקור הגאולוגי בהרי קרטאו שבקזחסטן.

==פעילות בתקופת ברית המועצות==
ראשית מאבקה של לנדה החל בשנת 1976 כאשר התבטאה נגד השלטון הסובייטי לאחר חתימת הסכמי הלסינקי שנה קודם לכן, בטענה שלא ניתן לסמוך על מערכת הממשל הסוציאליסטית הסובייטית, בכך שתכבד את זכויות האדם במלואן או בחלקן. 
היא נענתה להצעה להצטרף לארגון זכויות האדם קבוצת הלסינקי, ופעלה בו עד למעצרה בשנת 1980.
לאורך שנות פעילותה בארגון, פעלה רבות בתמיכה ביהודי ברית המועצות ובדרישתם לעלות לארץ ישראל, ונחשבה לאחת מאסירי ציון.
לאחר שחרורה מן הכלא המשיכה בפעילותה למען שמירת זכויות האדם, ובפרט לאחר נפילת ברית המועצות.

==עלייה לארץ ישראל==
ב-29 בדצמבר 2015 עלתה מלבה לישראל בגיל 97.

היא נפטרה ב-3 ביולי 2019. התגוררה עם בנה היחיד וכלתה בחיפה.

==קישורים חיצוניים==
*

קטגוריה:מתנגדי משטר בברית המועצות
קטגוריה:עולות בשנות ה-2010
קטגוריה:עולים בשנות ה-2010
קטגוריה:ישראליות ילידות אוקראינה
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:ישראליות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודיות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2019
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
תקציר מנהלים

תקציר מנהלים של דוח [[הוועדה לחקר אירועי 11 בספטמבר]]
תקציר מנהלים או תמצית מנהלים הוא מסמך קצר או חלק ממסמך, הנוצר למטרות עסקיות, המסכם דוח, מספר דוחות, הצעה וכדומה, באופן שהקוראים יתוודעו במהירות לכמות מידע רבה מבלי לקרוא את כולו. תקציר מנהלים כולל לרוב הצהרה קצרה על אודות הבעיה או ההצעה המפורטות במסמך המלא, חומר רקע, ניתוח תמציתי ומסקנות עיקריות. הוא נועד להיות אמצעי עזר לקבלת החלטות על ידי מנהלים ומתואר כחלק החשוב ביותר בתוכנית העסקית.

תקציר מנהלים שונה מתקציר ("אבסטרקט"), אשר הוא קצר יותר, מכוון להציג סקירה נייטרלית ואינו מהווה גרסה דחוסה של המסמך המלא. תקצירים משמשים באופן נרחב במחקר אקדמי, בניגוד לתקצירי מנהלים אשר חסרי משמעות בהקשר זה. "תקציר הוא הצהרה סיכומית קצרה... הקורא יחליט על פיה אם לקרוא את המסמך המלא" בעוד "תקציר מנהלים, בשונה מתקציר, הוא מיניאטורה של המסמך, אשר ניתן לקרוא אותה במקום את המסמך המקורי."

== מבנה ==

לתקציר מנהלים יש מבנה מקובל, המודגש בספרי לימוד ובקורסי הכשרה. לתקציר מנהלים טיפוסי יהיו המאפיינים הבאים:
* אורכו יהיה 5–10 אחוזים מאורך המסמך המלא
* מנוסח בשפה ההולמת את קהל היעד
* פסקאות קצרות ותמציתיות
* יתחיל בתמצית
* יהיה ערוך באותו סדר כמו הדוח המקורי
* יכלול רק חומרים המצויים במסמך המקורי
* יכלול המלצות
* יספק נימוקים
* יכלול סיכום
* יהיה קריא בנפרד מהדוח המקורי
* לעיתים יסכם יותר ממסמך אחד

== ביקורת ==

סיכום פשטני של נושא מורכב עלול להוביל קובעי מדיניות להזניח סוגיות מהותיות. פרופ' אמנדה סינקלייר מאוניברסיטת מלבורן טוענת כי לעיתים קרובות זהו תהליך אקטיבי ולא פאסיבי. במחקרה שהתמקד בגלובליזציה היא מצאה כי על קובעי מדיניות מופעלים "לחצים לאמץ קריאה פשטנית של סוגיות מורכבות" ו"להתייחס באופן לא פוליטי ואחיד להבדלים מסוגים שונים". היא טוענת שהמחקר עוצב על פי כותרות מוגדרות מראש וגנריות. דוחות החוקרים היו אמורים להראות זהים. התיקנון של המחקר בוצע באמצעות כלים כגון תקצירי מנהלים. לחוקרים נאמר: "מנהלים קוראים רק תקצירים". גם קולין לייס, במאמר ב-Socialist Register, טוען כי תקצירי מנהלים משמשים להצגת טיעונים מונמכים: "במפתיע ישנן רק מעט התייחסויות שליליות לירידת המדרגה שחלה מאז 1980 באיכות מסמכי המדיניות הממשלתיים, שרמת טיעוניהם ונימוקיהם היא לעיתים קרובות מידי ביחס הפוך לאיכות ההצגה שלהם (בסגנון דוחות עסקיים, עם תקצירי מנהלים וגרפים מעוצבים)".

== ראו גם ==
* תוכנית עסקית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנהל עסקים
קטגוריה:מסמכים
בית עמר

בית עמר היה יישוב יהודי קדום בהר חברון, הנזכר בשטר יהודי מימי מרד בר כוכבא שנתגלה באזור זיף שבמדבר יהודה.

בית עמר מצוין בתחילת השטר כמקום עריכת השטר, שמועדו הוא "שנת ארבע לחורבן בית ישראל". זאת, כאשר ההנחה היא שהמדובר בשנת 140 לספירה, 4 שנים לאחר דיכוי מרד בר כוכבא.

הצעת זיהוי ליישוב הקדום היא בחורבה בדרום הר חברון הקרויה ח'רבת בית עמרה, הממוקמת ממערב ליטא, כ-2 ק"מ צפונית מזרחית לעתניאל. זאת, הן בשל הדמיון בשם, והן בשל מיקומה של החורבה בדרום מערב הר חברון, לא הרחק מח'רבת ענב, המזוהה עם היישוב הקדום ענב, הנזכר אף הוא בשטר הקדום.

==לקריאה נוספת==
* א' אשל, ח' אשל וע' ירדני, שטר משנת ארבע לחורבן בית ישראל, קתדרה 132, תמוז תשס"ט, עמ' 5-24.

קטגוריה:יהודה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:הר חברון
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:קצרמר ארכאולוגיה
היינץ ציגלר

גנרל היינץ ציגלר (בגרמנית: Heinz Ziegler; 19 במאי 1894 – 21 באוגוסט 1972) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
ציגלר נולד ב-19 במאי 1894 בדארקהמן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1912 התגייס ציגלר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-15 (פומרניה ה-2), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה, וב-18 ביוני 1917 הועלה לדרגת אובר לויטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר ציגלר ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במרץ 1925 הועלה ציגלר לדרגת האופטמן, ומונה לתפקיד מטה במשרד המלחמה בברלין. באביב 1926 מונה למפקד סוללה 6 ברגימנט הארטילריה ה-6 (הפרוסי), ובאביב 1927 הועבר בחזרה למשרד המלחמה בברלין. באביב 1931 מונה למפקד סוללה 2 ברגימנט הארטילריה ה-2 (הפרוסי), ובשנת 1933 הועלה לדרגת מיור. ב-1 ביוני 1935 הועלה ציגלר לדרגת אוברסט לויטננט, וב-1 בינואר 1938 הועלה לדרגת אוברסט. ב-10 בנובמבר 1938 מונה ציגלר למפקד רגימנט הארטילריה ה-98, ובקיץ 1939 מונה לראש מטה צבא העתודה.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ המלחמה היה ציגלר ראש מטה צבא העתודה, וב-15 בספטמבר 1939 מונה לראש מטה המחוז הצבאי ה-4. ב-1 בפברואר 1940 מונה ציגלר לראש מטה הקורפוס ה-42, ולחם עמו במערכה על צרפת, כחלק מהארמייה התשיעית, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות A. במהלך מבצע ברברוסה לחם ציגלר עם הקורפוס ה-42, כחלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות צפון. ב-9 בדצמבר 1941 מונה ציגלר לראש מטה של הארמייה ה-15, וב-1 בינואר 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-26 בינואר 1942 קיבל ציגלר את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-1 באפריל 1942 מונה לתפקיד בכיר במפקדת כוחות השריון. ב-3 בדצמבר 1942 מונה ציגלר למפקד זמני של ארמיית הפאנצר החמישית באפריקה, עד הגעתו של גנרל הנס-יירגן פון ארנים ב-20 בפברואר 1943. בתחילת מרץ 1943 מונה ציגלר למפקד קבוצת קרב בקורפוס אפריקה, וב-16 באפריל 1943 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-24 במאי 1943 מונה ציגלר למפקד הדיוויזיה ה-334, וב-20 באוקטובר 1943 מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-3, שהיה חלק מהארמייה השמינית במסגרת קבוצת ארמיות דרום. ב-25 בנובמבר 1943 פרש ציגלר מתפקידו, וב-1 בינואר 1944 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים. ב-24 בפברואר 1944 מונה ציגלר לנציג מיוחד באיחוד הארגונים הכלכליים המזוינים, וב-24 באוקטובר 1944 מונה למפקד הארמייה ה-14. ב-22 בנובמבר 1944 פרש ציגלר מתפקידו והועבר לעתודת המילואים, ובסוף המלחמה נפל בשבי בעלות הברית.

===לאחר המלחמה===
ציגלר שוחרר מהשבי בשנת 1947. לאחר שחרורו התגורר ציגלר בגטינגן, עד למותו ב-21 באוגוסט 1972.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/Z/ZieglerHeinz.htm היינץ ציגלר] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1972
חסידן אפריקני

Mycteria ibis
חסידן אפריקני או בשמו הנפוץ יותר חסידן וורוד (שם מדעי: Mycteria ibis) הוא מין של עוף טרופי בעל מקור ארוך, צהוב וכפוף. החסידנים חיים באזורי ביצות וסוואנות ברחבי אפריקה וייתכן שגם במדגסקר. למרות מראהו דמוי המגלן הוא שייך למשפחת החסידתיים.

== מאפיינים ==
אורכו של החסידן 90-105 ס"מ ומשקלם 1.9-2.3 ק"ג. הזכרים גדולים יותר מהנקבות. הוא עוף גדול יחסית ובעל נוצות לבנות וראש אדום עם מקור צהוב ומעוקל כמו מגל. הצוואר והרגליים ארוכים ודקים והחסידנים נמצאים רוב הזמן בתוך מים עומדים, שם הם מחפשים מזון והם אף ישנים שם, עם רגל אחת מורמת. החסידנים עפים במבנה של דאייה בלהקות, דבר העוזר להם לחסוך באנרגיות.

הם חיים בלהקות גדולות, אך לא קולניות ברחבי מספר ביצות ואגמים באפריקה מסנגל וסומליה בצפון עד לדרום אפריקה ואולי גם במדגסקר. החבורות רגועות יחסית ויש בהם זכרים ונקבות. עם זאת בעונת הרבייה פורצים עימותים בין הזכרים על נקבות. בהרבה מקרים הם נמצאים ליד עופות מים נוספים ביניהם פלמינגו, מגלן, כפן, טגואן, מנעלן, שקנאים ואנפות. הם נמצאים גם ליד עופות מים קטנים מהם כמו שחפים, קורמורנים ושלדגים ולפעמים מנסים לחטוף להם את מזונם.

הם עצמם ניזונים בשיטת חטיפת טרף קטן מתוך המים או פיתוי שלו וגם מנערים את מקורם במים רדודים מאוד ותופסים מה שנתפס בהם. המזון העיקרי הוא דגים קטנים עד לגודל 150 גרם. זמן הדיג העיקרי הוא התקופה החמה בה מתייבשים הרבה מקווי מים והמים נעשים רדודים ונגישים יותר לדיג וכן קשים יותר לשחייה עבור הדגים. בנוסף לדגים הם יאכלו צפרדעים, סרטנים, רכיכות, חרקים, זוחלים, גוזלים ויונקים קטנים.

הם עצמם נטרפים על ידי נמרים, ברדלסים, בבונים ותנינים. עם זאת בהרבה נהרות נראים חסידנים העומדים בסמוך לתנינים בלי פגע.

מצב השימור של המין הוא ללא חשש.
==קישורים חיצוניים==

*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:חסידתיים
קטגוריה:בוטסואנה: עופות
קטגוריה:נמיביה: עופות
קטגוריה:סומליה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
קטגוריה:טנזניה: עופות
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: עופות
קטגוריה:הרפובליקה של קונגו: עופות
קטגוריה:גבון: עופות
שרשוב

שֶרֶשוב (בבלארוסית: Шарашоў (שַרַשואו) או Шарашо́ва (שַרַשובה); בפולנית: Szereszów; ברוסית: Шерешёво (שֶרֶשיובו); ביידיש: שערשעוו) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. נכון לשנת 2023 מתגוררים בעיירה 1,514 תושבים.

==תולדות היישוב==
שרשוב נזכרת לראשונה בשנת 1380 כיישוב מלכותי, אשר הוענקו לו בהמשך זכויות מגדבורג. בשל מיקומה על נתיב מסחר מסורתי, התפתחה כלכלתה. מהמאה ה-18 הייתה העיירה בבעלות משפחות אצולה.

בשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי שרשוב==
בית הכנסת המקומי ב-1910.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1583. בשנת 1897 נמנו בעיירה 2,553 יהודים. בשנת 1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, פינו הרוסים את יהודי היישוב ממנו, ואלו שבו אליו לאחר שוך הקרבות, ומצאו את בתיהם שרופים. עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים, התעמרו אלו ביהודיה, וכך גם החיילים הפולנים שהגיעו אליה בשנת 1919.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,341 יהודים, מתוך 3,310 תושבים, ופעלו בה בית ספר עברי ותנועות נוער ציוניות. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

===בשואה===
ב-24 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכנסו הגרמנים לעיירה, ולמחרת ביצעו שוד המוני ביהודיה, תוך הוצאה פומבית להורג של 14 יהודים. בהמשך, הוטלו על הקהילה בעיירה תשלומי כופר, תוך לקיחת בני ערובה, ורצח כמה מהיהודים. בד בבד, נלקחו יהודי העיירה לעבודות כפייה מפרכות, בהן כ-40 עד 50 מהם מתו מהתעללות שומריהם.

ב-25 בספטמבר 1941 נצטוו כל הגברים היהודים מהעיירה להתייצב בכיכר השוק בה. כ-350 גברים שהתייצבו נלקחו בשלשלאות אל מחוץ לעיירה, והוצעדו לאנטופול, תוך ירי בעשרות מהם בדרך. יתר יהודי העיירה גורשו בהמשך ליישובי הסביבה, ובין היתר לחומסק, שכבר התרוקנה מיהודיה. מיהודי העיירה שרדו את השואה בודדים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160731182131/http://moreshet.pl/he/node/488 שרשוב] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 

קטגוריה:מחוז ברסט: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי בלארוס
חסידה אבדימית

חֲסִידָה אַבְּדִימִית או חֲסִידָה חָבָּשִׁית (שם מדעי: Ciconia abdimii) היא מין של חסידה החיה בביצות ואגמים ביבשת אפריקה. היא קרובתה של החסידה הלבנה החולפת בישראל.

== מאפיינים ==
לחסידה זו רגליים אפורות, גוף שחור, מקור אפור עם ראש כחול וצוואר לבן. זו החסידה הקטנה ביותר בסוגה ואורכה עד 73 ס"מ ומשקלה עד 1 ק"ג. הזכרים גדולים מעט מהנקבות.

היא חיה במזרח אפריקה מאתיופיה עד דרום אפריקה. היא ניזונה בעיקר מחרקים כמו ארבה או זחלים, אך גם מדוחיים, סרטנים, זוחלים ויונקים קטנים.

תפוצתה נרחבת ומצב השימור שלה הוא ללא חשש. 

החסידה נחשבת לעוף קדוש בקרב כמה שבטים אפריקניים, המאמינים שהיא מביאה מזל וברכה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.birdlife.org/datazone/speciesfactsheet.php?id=3831 חסידה אבדימית בbirdlife]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1823
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מרטין ליכטנשטיין
קטגוריה:חסידתיים
קטגוריה:דרום אפריקה: עופות

קטגוריה:אתיופיה: עופות
מקדש האימאם א-רידא

מקדש האימאם א-רידא או מקדש האימאם רזא (בפרסית: حرم امام رضا, תעתיק מדויק: חרם אמאם רצ'א) הוא אחד המתחמים הגדולים בעולם המקודשים לאסלאם השיעי. המתחם שוכן בעיר משהד באיראן. במרכזו המאוזוליאום של עלי א-רידא (שמו נהגה בפרסית "עלי רזא"), האימאם השמיני מבין תריסר האימאמים שלפי האמונה השיעית הם צאצאי משפחת מוחמד. מיליוני מבקרים ועולי רגל פוקדים את המקדש מדי שנה. המתחם מנוהל על ידי אסטאן קודס רזאווי.

מלבד קברו של האימאם, שנמצא מתחת לכיפה המוזהבת, כלולים במתחם גם מסגד גוהרשאד (קרוי על שם השליטה הטימורית, גוהרשאד בגום), מוזיאון, ספרייה, ארבעה סמינרים, בית קברות, מכללה למדעים אסלאמיים, חדר אוכל לעולי הרגל, אולמות תפילה, ובניינים נוספים.

==תולדות המתחם==
המתחם נבנה על קברו של האימאם עלי א-רידא, שנקבר במקום בשנת 818. במהרה הפך מקום הקבר למרכז עלייה לרגל. במשך מאות שנים שופץ המתחם והורחב על ידי שליטים מוסלמים שונים. בתקופה המודרנית היה זה השאה נאדיר שאה, שמלך בשנים 1736–1747, אשר בנה את מרפסת המבנה ושיפץ ופיאר את המינארטים. בשנת 1928 הוקמה הרחבה הענקית ברדיוס של 180 מטרים מאזור הכיפה, והוחל בבניית המוזיאון, הספרייה ואולם הטקסים.

ביולי 1935 התרחש במסגד המרד במקדש האימאם רזא. כוחות הביטחון בפיקודו של רזא שאה פהלווי, מייסד שושלת פהלווי, נכנסו למתחם המקדש לאחר שאסלאמיסטים השתלטו עליו במחאה נגד מדיניותו האנטי-דתית של השאה, שאסר על נשים ללבוש חג'אב. במהלך ההשתלטות נהרגו חלק מהמוחים.

המקדש מופיע על צדו האחורי של שטר 100 ריאל איראניים שיצא לאור לראשונה בשנת 2004.

רחבת הכניסה למתחם המקודש
עולי רגל ברחבת המתחם. מצד שמאל, הכניסה לקבר וה[[מינארט המוזהב.]]

==ראו גם==
* שיעה

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=2eD7-3iE7MU מסע מצולם אל המתחם הקדוש במשהד (באנגלית)] 
* אמנות מוסלמית

קטגוריה:איראן: מסגדים
קטגוריה:אתרי עלייה לרגל (אסלאם)
קטגוריה:קצרמר אסלאם
קטגוריה:משהד
קטגוריה:ח'וראסאן רזאווי
ענפי מסב הלב

עַנְפֵי מֵסַב הַלֵּב (TA: rami pericardiaci) הם ענפים עורקיים המסתעפים מאבי העורקים החזי ומספקים דם למסב הלב (פריקרד). הענפים, שאינם מסודרים בזוגות ומספרם מועט, יוצאים לפנים ומתפצלים לענפים קטנים המספקים את חלקו האחורי של מסב הלב.

==ראו גם==
* ענפי הסמפונות (עורקים)
* ענפי הוושט (עורקים)

קטגוריה:עורקי בית החזה
תנין צר-חרטום מערב-אפריקני

תנין צר-חרטום מערב-אפריקני (שם מדעי: Mecistops cataphractus; בעבר: Crocodylus cataphractus) הוא מין של תנין מהסוג תנין צר-חרטום החי בנהרות מערב אפריקה.

בעבר מין זה היה שייך לסוג תנין אך מחקר מ-2018 סיווג אותו מחדש תחת הסוג Mecistops לצד המין תנין צר-חרטום מרכז-אפריקני, אשר בעבר היה כלול במין זה.
== מאפיינים ==
תניני מים מתוקים אלה הם תנינים הקטנים מתנין היאור הנפוץ יותר ברחבי אפריקה, אך גדולים יחסית לסוגם. הם מגיעים לאורך 3–4 מטרים ולמשקל של 125–235 ק"ג, כשמשקלם המקסימלי הוא 325 ק"ג. החרטום שלהם צר ועוזר להם לצוד דגים בתוך המים. צבעם הכללי הוא ירוק-זית וכהה בכמה חלקים וכן יש להם עור קשקשי משוריין. התנין צר-החרטום הוא אחד מ-4 התנינים החיים באפריקה יחד עם תנין היאור, תנין מערב-אפריקני ותנין גמדי, החי באותו אזור.

דגים, סרטנים ודו-חיים מהווים את תזונתו עיקרית, אם כי לעיתים יצוד גם עופות, קוף, אנטילופה, או חזיר יבלות.

התנינים יחידאים, למעט בתקופת הרבייה, אז הם מתאספים בקבוצות ומחפשים נקבות. הנקבות בונות קן מעשבים ומטילות בפנים כ-16 ביצים בממוצע.

== תפוצה ==
תפוצתו של התנין במערב אפריקה, במדינות: הרפובליקה של קונגו, סנגל, גינאה, חוף השנהב, קמרון, גבון, ניגריה, גאנה, בנין, צפון אנגולה ודרום צ'אד.

הוא נפוץ באגמים, ביצות ונהרות אטיים אשר מאפשרים לו מחסה בהתגנבות לטרפו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תניניים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: זוחלים
קטגוריה:מגה-פאונה של אפריקה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' קיווייה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
תנין מערב-אפריקני

תנין ליד מים ירוקים
פסל של אל התנין [[סבכ בקבר מצרי]]
תנין מערב-אפריקני (שם מדעי: Crocodylus suchus; קרוי גם תנין המדבר) הוא מין בסוג תנין שהוגדר על ידי אטיין ז'ופרואה סנט-אילר כמין נפרד מהמין תנין היאור (C. niloticus). המחקר שלו לא התקבל על מרבית החוקרים עד לעת האחרונה, בה נבדקו קבוצת גולגולות של תנינים וחידשו את קיום המין הנפרד.
== מאפיינים ==
לתנין זה ישנה לסת מעוגלת מעט יותר מתנין היאור והוא גם כהה יותר בהרבה מקרים. במספר מקומות תנינים אלה יכולים לעמוד בפני יובש ואקלים צחיח על ידי הסתתרות במערות או מתחת לאדמה ותרדמה עד לרדת הגשמים. בשל נוהג זה הם קרויים תניני המדבר, אף שאינם נמצאים בסביבות מדבר אמיתי. הם קטנים יותר מתניני היאור וגם פחות תוקפניים מהם.

מאחר שמין זה פוצל מתנין היאור רק ב-2015 יש לבצע סקרי אוכלוסיות בטבע כדי לקבוע מהו גודלו הממוצע ולהעריך את גודלו המרבי. לפי הביולוג קולין סטיבנסון, בהסתמך על דיווחים מאוכלוסיות במערב אפריקה שנחשבו בעבר לתניני יאור, אורכו המרבי של זכר בוגר הוא כ- ושל נקבה בוגרת . לפי הערכות אחרות, אורכו הממוצע הוא כ-.

הם חיים באפריקה שמדרום לסהרה במדינות: מאורטניה, בנין, ניגריה, ניז'ר, קמרון, צ'אד, הרפובליקה המרכז אפריקנית, גינאה המשוונית, סנגל, מאלי, גינאה, גמביה, בורקינה פאסו, גאנה, גבון, טוגו, חוף השנהב, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הרפובליקה של קונגו ואוגנדה.

תניני המדבר נחשבו לקדושים בתרבות המצרית הקדומה והאל המצרי סבכ תואר כבעל פני תנין ותואר כעוזר לפוריות, לחוזק ולעוצמה הצבאית וקברי מלכים עוטרו בראשי תנינים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1807
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אטיין ז'ופרואה סנט-אילר
קטגוריה:תניניים
קטגוריה:מגה-פאונה של אפריקה
קטגוריה:מאלי: זוחלים
קטגוריה:צ'אד: זוחלים
קטגוריה:אתיופיה: זוחלים
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: זוחלים
קטגוריה:הרפובליקה של קונגו: זוחלים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: זוחלים
קטגוריה:פאונת מים מתוקים בצפון אפריקה
הארמייה הראשונה (הונגריה)

הארמייה הראשונה של הונגריה (בהונגרית: 1. magyar hadsereg) הייתה ארמיית שדה של צבא הונגריה, שלחמה בחזית המזרחית בתקופת מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
ממלכת הונגריה, בהנהגת העוצר מיקלוש הורטי, שיתפה פעולה עם מדינות הציר במהלך מלחמת העולם השנייה, והכריזה מלחמה על בעלות הברית. ב-1 במרץ 1940, המטה הכללי של צבא הונגריה הורה על הקמת שלוש ארמיות שיילחמו לצד מדינות הציר. כל שלוש הארמיות ההונגריות השתתפו בלחימה בחזית המזרחית נגד הצבא האדום. אולם בניגוד לארמייה השלישית שלקחה חלק בפלישה ליוגוסלביה בשנת 1941, והארמייה השנייה שלקחה חלק פעיל בקרב סטלינגרד (1942), הארמייה ההונגרית הראשונה לא הייתה פעילה במיוחד בשנים הראשונות של המלחמה, ולקחה חלק במספר פעולות קטנות באזור גליציה והקרפטים.

בשנת 1940, הוצבה הארמייה הראשונה כחיל כיבוש בטרנסילבניה, שנלקחה מרומניה והוענקה להונגריה במסגרת תכתיב וינה. ב-4 באפריל 1944, נשלחה הארמייה לחזית המזרחית במטרה לחזק את קבוצת ארמיות צפון אוקראינה. מ-13 ביולי עד 29 ביולי לחמה נגד הצבא האדום במסגרת מבצע לבוב-סנדומייז'. היא סופחה בפועל לארמיית הפאנצר הראשונה, והמשיכה לנהל קרבות מגננה נגד הצבא האדום. בספטמבר 1944 חצו הרוסים את גבולה של הונגריה. ב-15 באוקטובר 1944 ניסה העוצר הורטי להכריז על שביתת נשק עם ברית המועצות. ניסיון זה הגדיש את הסאה אצל הגרמנים. הורטי נעצר ונשלח לגרמניה, ועל הונגריה השליטו הגרמנים את פרנץ סלשי מנהיג המפלגה הפשיסטית צלב החץ. בהמשך נכבשה הונגריה כולה בידי הצבא האדום, אולם הכוחות ההונגריים המשיכו להילחם לצד הגרמנים. הארמייה נכנעה רק עם כניעת גרמניה הנאצית ב-8 במאי 1945.

==מפקדים==
מפקדי הארמייה
* לוטננט גנרל וילמוש נאגיבצון (1 במרץ 1940 - 1 בפברואר 1941)
* לוטננט גנרל סטפן שוויצר (1 בפברואר 1941 - 1 באוגוסט 1942)
* לוטננט גנרל סטפן נאדאי (1 באוגוסט 1942 - 1 באפריל 1944)
* לוטננט גנרל גזה לקאטוש (1 באפריל 1944 - 15 במרץ 1944)
* לוטננט גנרל קרולי באראגפי (15 במרץ 1944 - 1 באוגוסט 1944)
* לוטננט גנרל בלה מיקלוש (1 באוגוסט 1944 - 16 באוקטובר 1944)
* לוטננט גנרל דזסו לסלו (16 באוקטובר 1944 - 8 במאי 1945)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.axishistory.com/axis-nations/hungary/army/79-hungary-army/hungary-army-higher-units/923-1-army-hungary הארמייה הראשונה] באתר Axis History 
* [http://mek.niif.hu/02100/02185/html/65.html מאמר על פעולותיה של הארמייה הראשונה בגליציה וההרים הקרפטים] 
* [http://gyula.czegledy.hu/cgi-bin/czc/index.cgi?mod=3&id=595&rovat_id=10 זכרונותיו של חייל שלחם במסגרת הארמייה] 
* [http://www.feldgrau.com/a-hungary.html כוחות הציר ההונגריים במלחמת העולם השנייה] באתר Feldgrau.com 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:הונגריה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:הונגריה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:צבא הונגריה
צב קסדה אפריקני

צב קסדה אפריקני או פֵּלוֹמֵדוּזָה (שם מדעי: Pelomedusa subrufa) הוא מין יחיד בסוגו של צב ממשפחת הפלומדוזיים. צב זה חי בבריכות וביצות באפריקה שמדרום לסהרה וייתכן שאף במדגסקר ובתימן. מאופיין בצווארו הארוך ואפו הנוטה למעלה.

== מאפיינים ==
צב זה קטן יחסית. לרוב הצבים שריון שאורכו עד 20 ס"מ, אולם נמדד גם פרט באורך 32.5 ס"מ. השריון שחור או חום והגוף כתום או בהיר יותר. לצב צוואר ארוך, עיניים גדולות ושריון שטוח. לזכרים זנבות ארוכים יותר מלנקבות שבעלות שריון רחב יותר. צווארם הארוך של הצבים עוזר להם להתיישר כאשר הם מתהפכים. כמו כן הם מותאמים לחיים במים ומסוגלים לצלול במשך דקות.

צבים אלה חיים בבריכות, ביצות ואגמים ברחבי אפריקה מכף התקווה הטובה עד לסודאן ובמערב עד לגאנה. הם נפוצים פחות בנהרות זורמים אך ייתכן שיימצאו שם. הם נדירים באזורים יבשים או הרריים.

הצבים חיים בקבוצות, בדרך כלל במים, וניזונים מכמעט כל יצור קטן לרבות דגיגים, חרקים, תולעים, רכיכות מימיות, ראשנים וצמחי מים. הם גם יתפסו יונים לא זהירות הבאות לשתות ויגררו אותה למים במהירות, שם הם יקרעו אותה לגזרים באמצעות טפריהם החזקים והחדים. הם גם נוטים לאכול פגרים.

בעונה היבשה יוצאים הצבים מהמים וחופרים גומה באדמה בה הם שוהים בתרדמה במשך זמן רב עד לחזרת הגשמים.

לא ידועים תת-מינים שלו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.pelomedusa.com/ צב קסדה אפריקני] באתר Pelomedusa

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1788
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ברנר-ז'רמין דה לספד
קטגוריה:צבים מצדדי-צוואר
קטגוריה:זוחלים יחידים בסוגם
קטגוריה:דרום אפריקה: זוחלים
קטגוריה:קניה: זוחלים
קטגוריה:טנזניה: זוחלים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: זוחלים
קטגוריה:מדגסקר: זוחלים
קטגוריה:תימן: זוחלים
קטגוריה:פאונת מים מתוקים באפריקה שמדרום לסהרה
צב קרינתי

צב קרינתי צעיר במדגסקר
צב קרינתי או צָב חִשּׁוּרִי (שם מדעי: Astrochelys radiata) הוא מין של צב גדול החי בדרומה ובמערבה של מדגסקר וכן באיים ראוניון ומאוריציוס. המין בסכנת הכחדה עקב הרס בית גידולם וציד לא חוקי. קרוב משפחתו היחיד והמצוי בסכנת הכחדה כמותו הוא צב אנגונוקה (Astrochelys yniphora).
== מאפיינים ==
צב קרינתי מגיע לאורך 41 ס"מ ולמשקל של עד 16 ק"ג. צב זה הוא בעל שריון יפה ומוקשת כלפי מעלה והגבשושיות בו צהובות על רקע חום-אפור מבריק. הגוף עצמו כתום. לצידי השריון משורטטים קווקווים דקים בצבע צהוב היוצרים צורת משולשים והראש עצמו קטן ושחור ובעל צוואר קצר. לצבים הזכרים הזנבות גדולים יותר, אך מלבד זאת אין הרבה הבדלים בין המינים.

זהו צב החי באזורים מיוערים טרופיים במדגסקר והוא ניזון בעיקר מעלי קקטוסים, בייחוד מהסוג Opuntia. כמעט 90% מתזונתם מבוסס על עשבים קרקעיים ונוסף הם יאכלו פירות, עלים וצמחים סוקולנטיים. הם רועים את סביבתם ומעדיפים צמחייה צעירה ועשירת חלבונים על צמחייה מבוגרת.

הצבים הללו כמעט נכחדו עקב פגיעה ביערות הקקטוס המדגסקריים וכן עקב ציד לא חוקי וגידול כחיות מחמד. נחשב למין מוגן במדגסקר, אך הממשל אינו מצליח לעצור את המסחר הלא חוקי בשריונותיהם ובצבים למטרת מחמד.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' שו
קטגוריה:צבים יבשתיים
קטגוריה:מדגסקר: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:מדגסקר: זוחלים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1802
טיסה 56 של אזרבייג'ן איירליינס

טיסה 56 של אזרבייג'ן איירליינס הייתה טיסה של חברת הדגל של אזרבייג'ן, אזרבייג'ן איירליינס, שהייתה בדרכה מנמל התעופה הבינלאומי נחיצ'יבאן שבנחיצ'יבאן, אזרבייג'ן, לנמל התעופה הבינלאומי באקו-היידר אלייב שבבאקו, אזרבייג'ן. המטוס התרסק ב-5 בדצמבר 1995, סמוך לשעה 17:52, סמוך לנחיצ'יבאן, כשעל סיפונו 76 נוסעים ו-6 אנשי צוות. 52 מהם נהרגו כתוצאה מההתרסקות.

==תיאור המקרה==
המטוס המריא מנמל התעופה הבינלאומי נחיצ'יבאן סמוך לשעה 17:52. בגובה של 60 מטרים ובמהירות אווירית של 317 קמ"ש כשל מנוע מספר 1, המנוע השמאלי של המטוס. טייס המשנה סרגיי קולייב, אשר היה ליד ההגאים, הגיב על ידי גלגול המטוס לצד שמאל, אך 5 שניות לאחר מכן מהנדס הטיסה אלכסנדר סוקולוב הודיע, באופן שגוי, כי מנוע מספר 2, המנוע הימני של המטוס, הוא שכשל. הקפטן אדוארד חסנוב השתלט על המטוס, אך בשל גלגול המטוס לצד שמאל על ידי טייס המשנה, לא היה לקפטן את המידע הדרוש כדי להבחין כי מנוע מספר 1 הוא שכשל. המטוס המשיך לטפס והקפטן ביקש לכבות את מנוע מספר 2. מהנדס הטיסה כיבה את מנוע מספר 2 ושם לב כי כוחו של המנוע הפועל יורד ועל-כן ניסה להחזיר אותו לפעולה, אך גם מנוע זה כשל. 8 שניות לאחר מכן דיווח מהנדס הטיסה כי שני המנועים כשלו. בשלב זה המטוס הגיע לגובה של 197 מטרים ומהירותו פחתה למהירות של 290 קמ"ש. הקפטן החליט לבצע נחיתת חירום, אך התקרב לבניין דירות וביצע פנייה חדה ימינה כדי להימנע מכך. המטוס התרסק בשדה בנטייה של 37 מעלות ימינה ובמהירות צלילה של 10 מטר לשנייה. 30 אנשים שרדו את ההתרסקות (26 נוסעים ו-4 אנשי צוות).

==חקירת התאונה==
ועדת התעופה הבין-מדינתית, יצרנית המטוס, יצרנית המנוע והמשרד לביטחון לאומי של אזרבייג'ן ביצעו חקירה משותפת. אזרבייג'ן איירליינס טענה שחלקים רזרביים פגומים גרמו להתרסקות. ועדת החקירה המשותפת העלתה שרטיטות גרמו לאומים במנוע להשתחרר וליפול, מה שגרם לטורבינות במנוע לזוז ולהינזק. כתוצאה מכך התרסק המטוס. עם זאת, טען סגן יו"ר אזרבייג'ן איירליינס, נזים ג'באדוב, שהשימוש בחלקים פגומים עבור תיקונים הותר על ידי יצרנית המנוע, החברה הרוסית פרם מוטורס.

==קישורים חיצוניים==
* 

אזרבייג'ן איירליינס
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-1995
קטגוריה:אזרבייג'ן: היסטוריה
קטגוריה:אזרבייג'ן: תעופה
קטגוריה:אירופה: תקריות ואסונות תעופה
ארמיית מזרח פרוסיה

ארמיית מזרח פרוסיה (בגרמנית: Armee Ostpreußen) הייתה ארמייה קצרת ימים של הוורמאכט, שלחמה לקראת סוף מלחמת העולם השנייה.
==היסטוריה==
ארמיית מזרח פרוסיה הוקמה ב-7 באפריל 1945 בפיקוד דיטריך פון זאוקן, על בסיס הארמייה השנייה. ארמיית מזרח פרוסיה איגדה תחתיה את שרידי כל הכוחות הגרמניים במזרח ומערב פרוסיה, ולחמה נגד הצבא האדום באזור גדיניה. הארמייה כותרה במפרץ דנציג, ונכנעה לכוחות הסובייטיים ב-8 במאי 1945, עם סיום המלחמה.
==קישורים חיצוניים==
* [http://www.axishistory.com/axis-nations/148-germany-heer/heer-armeen/2652-armee-ostpreussen ארמיית מזרח פרוסיה] באתר Axis History 
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Armeen/ArmeeOstpr-R.htm ארמיית מזרח פרוסיה] באתר lexikon-der-wehrmacht 
==הערות שוליים==

מזרח פרוסיה
מזרח פרוסיה