OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ניסאן סאקורה

ניסאן סאקורה (באנגלית: Nissan Sakura; ביפנית: 日産・サクラ) היא מכונית קיי במרכב האצ'בק, בעלת ארבעה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי ניסאן משנת 2022. היא נחשפה במפעל מיצובישי ב-20 במאי 2022<ref></ref>. היא מיוצרת בשיתוף פעולה של ניסאן ומיצובישי תחת NMKV<ref></ref>, והיא מכונית אחות למיצובישי eK קרוס EV, שהוצגה יחד איתה במפעל מיצובישי ב-20 במאי 2022<ref></ref>.

== סקירה כללית ==
היא נקראת על שם הפרח הלאומי של יפן ה"סאקורה"<ref></ref>. היא בעלת מרכב האצ'בק גבוה מהרגיל, וכוללת את העיצוב המעודכן של דגמי ניסאן ומיצובישי. היא כוללת מנוע חשמלי קדמי המספק 64 כ"ס ומומנט מרבי של 19.88 קג"מ<ref></ref>. המהירות המרבית עומדת על 130 קמ"ש. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 20 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 180 ק"מ<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

סאקורה
קטגוריה:כלי רכב מסוג קיי
קטגוריה:מכוניות חשמליות
קטגוריה:כלי רכב המורכבים ביפן
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2022
קיסוסית רפואית

קיסוסית רפואית (שם מדעי: Smilax officinalis) היא מין של צמח מטפס שתחום תפוצתו באמריקה המרכזית וצפון-מערב אמריקה הדרומית, והשייך לסוג קיסוסית (Smilax) או סרספרילה במשפחת הקיסוסיתיים (Smilacaceae).

הטיפוס של מין זה נאסף על ידי אלכסנדר פון הומבולדט ואמה בונפלאן על הריו מגדלנה בקולומביה. המין הוגדר לראשונה על ידי הבוטנאי הגרמני .

==תיאור==
קיסוסית רפואית היא צמח מטפס רב שנתי שאורך גבעוליו המשתרגים מגיע לאורך רבים (עד 50 מטרים) והם קוצניים, בעלי חתך ריבועי, נטולי פלומה עם זוג קנוקנות בפטוטרת.

העלים מסורגים, תמימים, חסרי פלומה על עוקץ הגבעולים הם תחילה דקים במידה בינונית ולאחר מכן דמויי עור. הטרף התמים סגלגל עד סגלגל-אזמלי, עם בסיס בצורת לב עד צורת חץ ובדרך כלל קצה מחודד. עוקצי העלים עם נדן העלים פחוסים ובטרף עוברים 5 עד 7 עורקים ראשיים שווים בערך דמויי כף יד. העורקים הצדדיים יוצרים רשת דקיקה באמצעות הסתעפויות מרובות שהחורים בה בצורת טרפז.

התפרחות הם מסוג סוכך עם כיסוי עלים קשקשים. הפרחים החד מיניים והלבנבנים הם בעלי עוקצים ארוכים עם עטיף פשוט. עלי העטיף ניצבים בשני מעגלים מעט שונים. הפרחים הזכריים מעט גדולים יותר, בפרחים הנקביים יש אבקנים עקרים.

הפרי הוא ענבה בגוון אדום עד כתום, בשרנית וחלקה.

==שימושים==
שורשי קיסוסית רפואית שימשו באופן מסורתי ברפואה עממית אזורית.

קיסוסית רפואית הובאה גם לג'מייקה מאמריקה הדרומית ויחד עם שורשי החוטמית משמשים כחומר הבסיס ההומאופתי "סרספרילה של ג'מייקה" (Jamaica sarsaparilla).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1816
פינחס ברבי יעקב הכהן

רבי פינחס ברבי יעקב הכהן (נולד ב-מאה ה-8, כפרא) היה פייטן ארץ-ישראלי. רב סעדיה גאון בספר האגרון מזכיר אותו כאחד המשוררים הקדמונים, לצד יוסי בן יוסי, יניי ורבי אלעזר בירבי קליר. נחשב כחותמה של התקופה הקלאסית בתולדות הפיוט.

מכמה מפיוטיו ניתן להוכיח את זיקתו לארץ ישראל, שכן מתועדים בהם מנהגים המזוהים עם נוסח ארץ ישראל הקדום. כפי שמשתמע מהאקרוסטיכון של אחד מפיוטיו, הוא בא מכפרא שליד טבריה. יש חוקרים שהציעו לזהות אותו עם רבי פינחס ראש הישיבה, מבעלי המסורה. רבי פינחס, משורר פורה, כתב את יצירותיו בסביבות המחצית השנייה של המאה ה-8. בפיוטי קידוש הירחים שלו הוא מזכיר את צום הרעש לזכר "רעש שביעית" (או "רעש שביעי") שהתרחש בשנת 748 או באחת השנים הסמוכות, ומכאן שפעל אחריו.

== יצירותיו ==
רוב יצירותיו נמצאו בגניזת קהיר. המהדורה הביקורתית לפיוטיו של שולמית אליצור, שיצאה ב-2004, כוללת יותר מ-140 פיוטים מסגנונות רבים ומגוונים.

הוא כתב פיוטים בסוגים רבים ומגוונים, הכוללים כמעט את כל הוסגים שרווחו בארץ ישראל בתקופה הקלאסית. בין השאר ניתן למצוא אצלו מגוון קרובות מכל הסוגים (קדושתאות, שבעתות וקרובות י"ח), יוצרות, פיוטים לברכת המזון, סדר עבודה, תקיעתות ופיוטי קידוש ירחים. הגיוון הסגנוני, כמו גם העמדת הקרובה במרכז, דומה רק לזו של רבי אלעזר בירבי קליר.

בולטים בפיוטיו הם פיוטי קידוש ירחים לכל חודשי השנה, אשר לדעת שולמית אליצור, מהווים נוסח מפוייט של ברכת 'אשר בעגולה גידל דורשים' שמופיעה במסכת סופרים, סדרת פיוטים על 24 משמרות הכהונה ושני פיוטי קדושתא מונומנטליים לשמיני עצרת. סגנונו של רבי פינחס ממקם אותו בחוגו של רבי אלעזר הקליר, אך לשונו בדרך כלל פשוטה יותר.

== לקריאה נוספת ==
* אברהם אליהו הרכבי, זיכרון לראשונים וגם לאחרונים, ה' (1892), 112-115.
*מנחם זולאי, בתוך: ידיעות המכון לחקר השירה העברית, כרך ראשון (1933), עמ' 150-162; מ' זולאי, בתוך: ירושלים, ד (1953), עמ' 51–81.
*חנוך ילון, בתוך: גנזי קדם, 5 (1934), עמ' 191–192.
*מרדכי מרגליות, בתוך: תרביץ, 29 (1960), עמ' 339.
*עזרא פליישר, שירת הקודש העברית בימי הביניים (1975). ע' פליישר, היוצרות (1984), עמ' 113, 129. ע' פליישר, “Phinehas ben Jacob Ha-Kohen,” בתוך Encyclopaedia Judaica, כרך 13 (1972), טורים 468–469.
*טובה בארי, החזן הגדול אשר בבגדאד - פיוטי יוסף בן חיים אלברדאני (2002), עמ' 83.
*.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פייטני ארץ ישראל
קטגוריה:התקופה הערבית בארץ ישראל
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-8
מיטיה מורץ

מיטיה מורץ (בסלובנית: Mitja Mörec; נולד ב-21 בפברואר 1983) הוא כדורגלן עבר סלובני ששיחק בעמדת הבלם וכיום מאמן את פלורידסדורף.

==קריירת מועדונים==
מורץ התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של נ.ק. מורה במדיה שיחק שנתיים. בשנת הצטרף לשטורם גראץ מליגת העל האוסטרית. תחילה שיחק בקבוצת המילואים של המועדון וב-4 באפריל 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 3-1 לאוסטריה וינה.

בקיץ מורץ חתם במכבי הרצליה מליגת העל במדיה רשם 29 משחקי ליגה. בסיום העונה ירדה הרצליה ללאומית ומורץ שוחרר מהמועדון.

בקיץ הצטרף לצסק"א סופיה מליגת העל הבולגרית, ובינואר חצה את הכביש וחתם בסלביה סופיה.

בהמשך הקריירה שיחק בפאנטוליקוס, לינגבי, דן האג, מורה 05, קייסר, רוואן באקו, הואן אנך גיה לי ובאד ראדקרסבורג.

בקיץ מונה למאמן קבוצת הנערים פאבוריטן וכעבור שנה חזר מפרישה לשחק עונה אחת עבור המועדון. בין היתר שימש כעוזר מאמן בויינרברג ופלורידסדורף, אותה הוא מאמן כיום.

==קריירה בינלאומית==
ב-6 ביוני 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובניה בהפסד 2-0 ל. לזכותו, עוד 13 הופעות בנבחרת, אותם רשם עד פברואר .

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים סלובנים
קטגוריה:בלמי כדורגל סלובנים
קטגוריה:מורסקה סובוטה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מורה
קטגוריה:כדורגלני שטורם גראץ
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:כדורגלני צסק"א סופיה
קטגוריה:כדורגלני סלביה סופיה
קטגוריה:כדורגלני פאנטוליקוס
קטגוריה:כדורגלני לינגבי בולדקלוב
קטגוריה:כדורגלני דן האג
קטגוריה:כדורגלני קייסר
קטגוריה:כדורגלני רוואן באקו
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סלובניה
קטגוריה:מאמני כדורגל סלובנים
קטגוריה:ספורטאים סלובנים באוסטריה
קטגוריה:ספורטאים סלובנים בישראל
קטגוריה:ספורטאים סלובנים בבולגריה
קטגוריה:ספורטאים זרים בדנמרק
קטגוריה:ספורטאים זרים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בקזחסטן
קטגוריה:ספורטאים זרים באזרבייג'ן
קטגוריה:ספורטאים זרים בווייטנאם
קטגוריה:סלובנים שנולדו ב-1983
בז'ה (מחוז, תוניסיה)

מחוז בז'ה (בערבית: ولاية باجة) הוא אחד מעשרים וארבעה המחוזות של תוניסיה. הוא ממוקם בצפון תוניסיה ויש לו קו חוף קצר ביחס לגודלו. הוא משתרע על שטח של 3,740 קמ"ר<ref name=":1"></ref> ואוכלוסייתו עומדת על 303,032 תושבים לערך (על פי המפקד מ-2014)<ref name=":0"></ref><ref></ref>. בירת המחוז היא בז'ה אשר משתרעת על פני הגבעות אטלס תל הגבוהות למדי וחלק מהמישור בין אטלס התל לאטלס הגבי דרומה יותר.

== גאוגרפיה ==
המחוז הוא 105 קילומטרים מהבירה ומוקף במחוזות בנזרט, זגואן, מנובה, סליאנה וז'נדובה.

הטמפרטורה הממוצעת בו היא 18 מעלות צלזיוס, וכמות הגשם השנתית נעה בין 350 ל-1000 מילימטרים<ref name=":1" />.

== נציגויות אדמיניסטרטיבית ==
מבחינה אדמיניסטרטיבית, המחוז מחולק לתשע נציגויות, שמונה ערים, שמונה מועצות מקומיות ו-101 מגזרים.
{| class="wikitable"
!נציגות
!אוכלוסייה (2004)<ref name=":0" />
!אוכלוסייה (2014)
|-
|אמדון
|
|
|-
|צפון בז'ה
|
|
|-
|דרום בז'ה
|
|
|-
|גובלט
|
|
|-
|מדג'ז אל באב
|
|
|-
|נפזה
|
|
|-
|טבורסוק
|
|
|-
|טסטור
|
|
|-
|טיבר
|
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוניסיה: מחוזות
בר אובלס

בר אובלס (נולד ב-8 בנובמבר 1996), הידוע בשם ערוץ היוטיוב שלו זיגזאגזונג (ZigZagZong) או בכינויו זיגי (Zigi), הוא יוטיובר, גיימר ואושיית רשת. הערוץ של אובלס הוא ערוץ הגיימינג השני עם מספר הרשומים הגדול ביותר ביוטיוב הישראלי. בשנת 2019 פתח חשבון טיקטוק ונכון למאי 2023 יש לו כ-142.3 אלף עוקבים.

ב-23 יולי 2019 פתח בר ערוץ בשם זיגי שבו הוא מעלה רק סרטונים (לעומת הערוץ הראשי שלו שבו הוא גם עושה לייבים), ונכון לאוגוסט 2024 יש לערוץ כ245 אלף רשומים.

==ביוגרפיה==
אובלס נולד בקריית אתא. שירת בחיל התותחנים.

ב-21 במאי 2017 אובלס העלה את הסרטון הראשון שלו על המשחק League of Legends.

במאי 2020 הפך לפרזנטור של HOT gamers, חבילת אינטרנט מיוחדת המתאימה לגיימרים.<ref></ref>

בנובמבר 2020 אובלס היה בשיתוף פעולה עם Xbox ולקח חלק בהשקה של Xbox Series X. ההשקה נערכה במגדלי עזריאלי שבתל אביב בהנחיתם של בן קיסר ודאני-לי זיסר. הייתה אפשרות (לכל דורש) לצפות בהשקה בלייב שהתרחש בערוץ ה"יוטיוב" של Xbox ישראל, השידור החי הגיע ל-20,000 צופים באותו הרגע בזמן השידור.<ref></ref> ב-6 בנובמבר החל שיתוף פעולה עם הפסטיגל ה-40<ref></ref>

באפריל 2021 הוציא אובלס את אוזניות הגיימינג שלו.<ref></ref>

ביולי 2021 הוציא סדרת מוצרים של "Back To School" שכללה יומנים, בקבוקים, קלמרים ותיקים, שמתחדשת בתחילת כל חופש גדול.<ref></ref>

בדצמבר 2020 אובלס שבר את שיא הצופים הישראלי בשידור חי באותו רגע של 22,000 צופים שבו החזיק הוא עצמו,<ref></ref> ושיאו עמד על 32,500 צופים באותו רגע<ref></ref>, ב-3 בנובמבר 2023 שבר שוב את שיאו ושיאו עומד על 33,670 צופים באותו הרגע<ref></ref>, תוך פחות מחודש, ב-2 בדצמבר שבר שוב את שיאו בלייב פורטנייט ושיאו עומד 36,500 צופים באותו הרגע<ref></ref>

==חיים אישיים==
אובלס מתגורר בנהריה.

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!קטגוריה
!מועמדות
!תוצאה
|-
| rowspan="3" |2020
|ישראל בידור גיימינג
|סטרימר השנה
!
|-
|ישראל בידור
| rowspan="2" |גיימר השנה
|
|-
|פרוגי
!
|-
|2021
|פרוגי
|גיימר השנה
!
|-
|2022
|ישראל בידור
|גיימר השנה
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* (הערוץ הראשי)
* (הערוץ המשני)
* 

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יוטיוברים ישראלים
קטגוריה:יוטיוברים יהודים
קטגוריה:כוכבי רשת ישראלים
קטגוריה:סטרימרים
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי סולם צור
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996
דינר קרואטי

דינר קרואטי (בקרואטית: Hrvatski dinar, קוד המטבע: HRD) היה ההילך החוקי של קרואטיה בין ה-23 בדצמבר 1991 ל-30 במאי 1994.

==היסטוריה==
הדינר הקרואטי החליף את הדינר היוגוסלבי בקרואטיה. זה היה מטבע מעבר שהוכנס בעקבות הכרזת העצמאות של קרואטיה. במהלך קיומו, ירד הדינר בערכו במקדם של כ-70. הדינר הוחלף בקונה בשיעור של 1 קונה = 1000 דינר. המטבע לא היה בשימוש בשטחים הכבושים הכוללים את הרפובליקה של קריינה הסרבית.

==ראו גם==
* דינר
* דינר יוגוסלבי
* קונה (מטבע)

קטגוריה:קרואטיה: כלכלה
קטגוריה:מטבעות אירופה
קטגוריה:מטבעות שיצאו משימוש
קיר אבוני

קיר אבוני (באנגלית: Ebony Wall; מילולית: קיר הובנה) הוא מצוק (קיר סלע) כהה וכמעט אנכי ברמת דטרויט, בבסיס של חצי האי טריניטי בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.

גובהו של קיר אבוני 400 מטרים מעל פני הים.

אורכו של הקיר 4 קילומטרים, והוא מהווה את המדרון המערבי של מישור דיטרויט.

המצוק מתנשא מעל קרחון פטוס.

== היסטוריה ==

=== גילוי המצוק ===
המצוק התגלה לראשונה בשנת 1948, על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.

=== מקור השם ===
שמו של המצוק ניתן לו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.

זהו שם תיאורי: "הובנה" משמעו צבע "שחור" - המתאר את צבעו של המצוק.

קטגוריה:חצי האי טריניטי: מצוקים
ז'ואאו דה לוריירו

ז'ואאו דה לוריירו (בפורטוגזית: João de Loureiro; 1710 או 1715 או 1717 – 18 באוקטובר 1791) היה ישועי ובוטנאי פורטוגזי.

== ביוגרפיה ==
ז'ואאו דה לוריירו נולד ליסבון. לאחר קבלת הכשרה הוא הוצב על ידי הישועים בגואה ל-3 שנים ואחר כך ל-4 שנים במקאו. במהלך המאה ה-18 הן היו מושבות פורטוגזיות בעלות חשיבות מסחרית.

בשנת 1742 דה לוריירו עבר להודו-סין. הוא התקבל לחצר המלך המקומי ופעל שם כמתמטיקאי ובוטנאי. הוא פעל בווייטנאם במשך כ-40 שנים. במהלך התקופה הוא הקים גן בוטני שכלל כ-1000 צמחים מקומיים. דה לוררירו היה הראשון שתיאר צמחים רבים של האזור.

בשנת 1777 דה לוריירו נסע לקנטון ובשנת 1781 חזר לליסבון. עם חזרתו לפורטוגל הוא הכיר עבודות של קארולוס לינאוס והתרשם מאוד.

בשנת 1790 תחת חסות של האקדמיה המדעית של פורטוגל התפרסם ספרו Flora Cochinchinensis.

הוא נתן שם לצמחים רבים. הסיומת loureiroi מציינת אותו כמתאר. בסך הכול הוא תיאר מעל ל-1300 צמחים, בחלק מהם למשל Osmanthus הסיומת לתיאור שמו אינה משולבת. דינוזאור Draconyx loureiroi נקרא על שמו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.naturalmentescienza.it/sections/?s=710 ביוגרפיה]
*[https://www.ipni.org/?page=1&q=Lour. צמחים שתוארו על ידי דה לוריירו]

קטגוריה:מדענים פורטוגזים
קטגוריה:ישועים
קטגוריה:בוטנאים
קטגוריה:ילידי 1717
קטגוריה:נפטרים ב-1791
דויד גלימברטי

דויד גלימברטי (באיטלקית: Davide Galimberti, נולד ב-19 באפריל 1976) הוא פוליטיקאי איטלקי המכהן כראש עיריית וארזה מאז 2016.

הוא חבר במפלגה הדמוקרטית של איטליה ונבחר לראשות עיריית וארזה בבחירות המקומיות באיטליה ב-2016. הוא נכנס לתפקידו ב-21 ביוני 2016.

==קריירה פוליטית==
===שנים ראשונות===
בצעירותו הצטרף לאגודה הלאומית של פרטיזנים איטלקים סניף וארזה. מגיל צעיר התעניין בפוליטיקה, ובסופו של דבר הצטרף למפלגה הדמוקרטית.

===ראש עיריית וארזה===
ב-2016 הוא התמודד על תפקיד ראש עיריית וארזה, לאחר שנבחר כמועמד של המרכז-שמאל בבחירות המקדימות.

בסיבוב הראשון הוא השיג 41.95% מהקולות, והעפיל לסיבוב השני נגד פאולו אוריגוני, מועמד עצמאי שנתמך על ידי קואליציית מרכז-ימין, שהשיג כ-47% מהקולות. בסיבוב השני, ניצח גלימברטי עם 51.84% מהקולות ונבחר לראשות עיריית וארזה.

הוא ראש העיר הראשון של וארזה שאינו חבר בליגה הצפונית מאז 1993 וראש העיר הראשון מטעם המרכז-שמאל מאז 1992.

בבחירות לראשות עיריית וארזה ב-2021, הוא נבחר מחדש כראש העיר, לאחר שניצח את מועמד המרכז-ימין מתאו לואיג'י ביאנקי עם 53.20% מהקולות.

==חיים אישיים==
גלימברטי נשוי ואבא לשני ילדים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פוליטיקאים איטלקים
קטגוריה:ראשי עיריית וארזה
קטגוריה:ראשי עיריות באיטליה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1976
טומבס

טומבס (בספרדית: Tumbes) היא עיר השוכנת במפרץ גוואיקיל בצפון-מערב פרו, 1,256 קילומטרים צפונית ללימה. העיר שוכנת על גדות הנהר , בסמוך לגבול עם אקוודור. זוהי הבירה של מחוז טומבס, כמו גם של ו. נכון לשנת 2017 חיו בטומבס 96,946 תושבים. את העיר משרת .

==היסטוריה==
העיר טומבס נוסדה לפני תקופת האינקה, כאשר היא הייתה מיושבת על ידי קבוצה אתנית של ילידים בשם טומפיס (Tumpis). בשיאה הגיעה אוכלוסייתה לפי הערכות ל-178,000 תושבים. העיר נכבשה על ידי ממלכת צ'ימור סביב שנת 1450, ולאחר שהיא הובסה על ידי אימפריית האינקה סביב 1470 עברה העיר לידי האינקה. מאוחר יותר הרחיב קיסר האינקה ואיינה קאפאק את טומבס על ידי הוראה לסלילת דרכים ובניית בתים וארמונות.

===הכיבוש הספרדי===
הקונקיסטאדור הספרדי פרנסיסקו פיסארו ביקר לראשונה בטומבס בתחילת הכיבוש הספרדי של אימפריית האינקה בשנת 1528. הוא שלח לחוף את אלונסו דה מולינה (Alonso de Molina), שציין שטומבס הייתה עיר מאורגנת היטב. פיסארו יזם משלחת נוספת באפריל 1531, במהלכה נתקל בהתנגדות מצד הקוראקה (המפקד) צ'ילימסה (Chilimaza) במה שנודע כקרב המנגרובים (Batalla de los manglares). פיסארו הצליח בסופו של דבר לנצח בקרב ומספרים שהוא נטע צלב בשטח אליו פלש כסימן לניצחון הספרדי. פליפייו (Felipillo) ומרטינייו (Martinillo), המתורגמנים הראשונים ילידי אמריקה הדרומית שסייעו מאוחר יותר לפיסארו וחייליו במהלך כיבוש פרו, נולדו בטומבס.

===התקופה הקולוניאלית ועצמאות פרו===
במהלך התקופה הקולוניאלית שלה, טומבס הייתה מאוכלסת בדלילות והייתה חלק מהאאודינסיה של קיטו בהתאם לצו (Cedula) של 1563 ולצו של 1740. כאשר טומבס הכריזה על עצמאותה מספרד, היא בחרה להצטרף לפרו מתוך אמונה בזכות ההחלטה החופשית של התושבים. על החלטה זו ערערה תחילה רפובליקת קולומביה הגדולה, שרוב האזור הצטרף אליה, ואחר כך תבעה אקוודור לזכויות דה יורה בזכות הצווים המלכותיים הקולוניאליים (Real Cédulas), אך ללא הועיל. הפרוטוקול של ריו דה ז'ניירו שנחתם ב-1942 עם אקוודור וסיים את מלחמת פרו–אקוודור אישר משפטית את זכויותיה בפועל של פרו על טומבס. עם זאת, שלום בר קיימא בין שתי המדינות לא הושג עד 1998, לאחר מלחמת סנפה ב-1995. נשיא פרו אלברטו פוג'ימורי ונשיא אקוודור חתמו על מסמך שבו ויתרה אקוודור לפרו על טומבס ושטחים אחרים שאקוודור תבעה עד אז.

==אקלים==
טומבס זוכה לכמות משקעים שנתית ממוצעת של 307.5 מילימטרים, אבל האקלים השורר בה הוא צחיח חם (BWh בשיטת קפן) בגלל פוטנציאל האידוי הגבוה. כמות הגשמים משתנה מאוד כשמתרחשת תופעת אל ניניו כאשר יורדת לעיתים קרובות כמות משקעים שהיא יותר מכפלים מכמות הגשם הממוצעת.

==קישורים חיצוניים==

*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרו: ערים
קטגוריה:אינקה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
קארל אריך קיהלנטל

קארל אריך קיהלנטל (גרמנית: Karl-Erich Kühlenthal; 1908 - 25 באוקטובר 1975) היה מרגל נאצי, מסוכני האבווהר (המודיעין הצבאי הגרמני) הבכירים ביותר בספרד במהלך מלחמת העולם השנייה.

אף על פי שראש המודיעין הגרמני בספרד היה אז וילהלם ליסנר, בכינוי "גוסטב לנץ" בשם הצופן "היידלברג", האדמירל וילהלם קנריס העריך מאוד את קיהלנטל כך שליסנר הוחלף למעשה. הדיווחים של קיהלנטל התקבלו בהערכה בברלין, אם כי (מנקודת מבט בריטית) קיהלנטל הוליך את מפקדיו כל כך בקלות שהוא "היה המרגל האידיאלי להעביר (די) מידע, כי הוא היה גרוע מחסר תועלת". קיהלנטל היה מישלינג - "יהודי חצוי דם" עם סבתא יהודייה, אך קנריס הצליח להשיג עבורו תעודת ארי ב-1941.

במסגרת מבצע קציצה, ב-1943, כשגופתו של "מייג'ור ויליאם מרטין" - חייל חיל הנחתים מלכותי שהוצמד למבצעים משולבים - נשטפה אל חוף הים בספרד לאחר התרסקות מטוס אפשרית, חשב קיהלנטל שמצא מסמכים מסווגים חשובים על גופתו של הקצין הבריטי. למעשה, המסמכים היו מזויפים והיוו חלק מתוכנית בריטית לשכנע את הגרמנים שבעלות הברית תכננו לפלוש ליוון ולסרדיניה במקום לסיציליה. לא בטוח אם קיהלנטל השתכנע מאמינות המסמכים, אבל הוא העביר אותם לממונים עליו, שבלעו את הפתיון בשלמותו ובכך מבצע האסקי לפלישה לסציליה הוכתר בהצלחה.

==לקריאה נוספת==
* Talty, S. (2012). Agent Garbo: The Brilliant, Eccentric Secret Agent Who Tricked Hitler and Saved D-Day. Boston: Houghton Mifflin. .

===סימוכין===

קטגוריה:מרגלים במלחמת העולם השנייה
ק
קטגוריה:נאצים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1908
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1975
זו (סדרת טלוויזיה)

זו (באנגלית: Zou) היא סדרת טלוויזיה צרפתית-אוסטרלית לילדים בהנפשה ממוחשבת, אשר מבוססת על סדרת ספרים מאת מישל גאי. הסדרה בוימה על ידי אוליבייה לרדו והופקה על ידי Cyber Group Studios ו-Scrawl Studios.

הסדרה שודרה לראשונה באירלנד ובריטניה בערוץ דיסני ג'וניור במאי 2012, כאשר בהמשך שודרה במדינות נוספות, ביניהן צרפת בערוצים M6 ו-France 5 וארצות הברית בערוץ PBS Kids Sprout. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב לעברית בשנת 2012 בדיסני ג'וניור. הסדרה היא בת 3 עונות ו-156 פרקים באורך 11 דקות.

שיר הפתיחה של הסדרה בעברית בוצע על ידי לירון לב.

== עלילה ==
הסדרה עוקבת אחר זברה קטן וסקרן בשם זו, העובר בכל פרק הרפתקאות שונות עם משפחתו וחבריו בבית ובחצר.

== מדבבים ==
הדיבוב העברי בוים על ידי אורלי קטן, והופק על ידי ענבר שטגר עזרא.
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! |שם הדמות
! |מדבב/ת בעברית
|-
|זו
|שון גיטלמן (2012-2013)עומר שטיינברג (2015)
|-
|אלזי
|עדן גמליאל
|-
|סיניה
|עדי ביטי
|-
|זאק
|דייוויד לרנר (2012-2013)ברק ברויטמן (2015)
|-
|אבא
|ערן מור
|-
|אמא
|רונה בקרמן
|-
|נאנא
|אורלי קטן
|-
|סבא
|גדי לוי
|-
|סבתא
|נורית בנאי קורן
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה צרפתיות
קטגוריה:דיסני ג'וניור: סדרות
קטגוריה:סדרות הנפשה ממוחשבת
פולארסאן מכוניות

פולארסאון מכוניות (בסינית: 中顺汽车有限公司, באנגלית: Polarsun Automobile) הייתה יצרנית רכב, שבסיסה בסין שפעלה בשנים 2003-2018 בעיר שניאנג.

==היסטוריה==
החברה הוקמה בשנת 2003 על בסיס חברות אחרות שפעלה בעיר שניאנג.

בשנת 2003 הוקמו מרכזי פיתוח בדטרויט ולוס אנג'לס.

ייצור מכוניות החל בשנת 2005. זה היה מיניוואן Polarsun Century שהיה מבוסס על מכונית Toyota HiAce. הייצור הופסק בשנת 2009. בהמשך החל ייצור מיניוואן ל-7 מושבים מבוסס על Mitsubishi Space Gear ול-5 אנשים על בסיס Mazda Premacy. כמו כן החל ייצור של קרוסאובר מבוסס על Ford Escape.

בשנת 2006 המפעל היה יכול לייצר 100 אלף מכוניות בשנה והיה מתוכנן תוך 5 שנים להגיע ל-150 אלף מכוניות ובהמשך עד 400 אלף בשנה. בתוך סין נפתחו 200 מרכזי מכירות וכ-300 מרכזי שרות. בשנת 2006 בוצע משלוח לאנגולה של מכוניות מותאמות לפעילות משטרה. החברה תכננה להרחיב את פעילותה מחוץ לגבולות סין. לצורך כך הוקם מרכז לוגיסטי ברוטרדם שהיה אמור לרכז את הפעילות באירופה.

במהלך שנת 2013 ייצור הופסק עקב רמת מכירות נמוכה.

בשנת 2018 מניות החברה נמכרו לחברה WM Motors שהחלה לייצר מכוניות חשמליות.

==דגמי כלי רכב==
<gallery>
Polarsun_Century_China_2013-02-27.jpg|Polarsun Century
Soueast_Delica_facelift_II_01_China_2015-04-06.jpg|Polarsun MPV-A (מבוסס על מיצובישי)
Haima_Freema_China_2014-04-30.JPG|Polarsun MPV-B (מבוסס על מזדה)
2006_Ford_Escape_(ZC,_front).jpg|Polarsun SUV (מבוסס על פורד)
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.chinadaily.com.cn/cndy/2007-11/20/content_6265162.htm תיאור פעילות החברה]
* [https://www.youtube.com/watch?v=rE74ZUxjfN0 סרטון על החברה]
* [https://www.chinacarforums.com/threads/polarsun-at-2007-shanghai-auto-show.2360/ תצוגת פולארסאן בתערוכת רכב בשנגחאי 2007]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:יצרני רכב סיניים
I Heard You're Married

I Heard You're Married הוא שיר של הזמר-יוצר הקנדי דה ויקנד, בהשתתפות הראפר האמריקאי ליל ויין. הוא יצא כשיר באלבום האולפן החמישי של דה ויקנד, Dawn FM, ב-7 בינואר 2022. שני האמנים כתבו את השיר ביחד עם קלווין האריס ודניאל לופטין. זהו שיתוף הפעולה השני בין דה ויקנד לליל ויין, אחרי השיר "I'm Good".

== רקע ==
שם השיר נחשף לראשונה ב-5 בינואר 2022, כאשר דה ויקנד פרסם את רשימת הרצועות באלבום Dawn FM.

השיר היה אמור להישלח במקור ל-rhythmic contemporary radio דרך XO וריפבליק רקורדס ב-11 בינואר 2022, כסינגל נוסף מהאלבום Dawn FM, אך יציאתו כסינגל בוטלה, כאשר "Sacrifice", הסינגל השני של Dawn FM, נשלח במקומו.

== ביקורות ==
השיר זכה לביקורות חיוביות, עם שבחים על הפקתו והשירה של דה ויקנד.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שירי 2022
קטגוריה:שירי דה ויקנד
קטגוריה:שירי ליל ויין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דה ויקנד
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דה ויקנד
קטגוריה:שירים על נישואים
קטגוריה:שירי אלקטרו
קטגוריה:שירי סינת'-פופ
חסוס פריירה

חסוס דויד פריירה קסטרו (באנגלית: Jesús David Ferreira Castro; נולד ב-24 בדצמבר 2000 בסנטה מרתה שבקולומביה) הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת דאלאס מה-MLS ובנבחרת ארצות הברית.

== קריירת מועדונים ==
פריירה גדל במחלקת הנוער של דאלאס מה-MLS. ב-3 ביוני 2017 ערך פריירה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 6-2 על ריאל סולט לייק במסגרת הליגה. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.

ב-8 במאי 2018 הושאל לטלסה ראפנקס מה-USL. הוא ערך 14 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שישה שערים.

== קריירה בינלאומית ==
ב-1 בפברואר 2020 ערך פריירה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית, בניצחון 1-0 על נבחרת קוסטה ריקה במשחק ידידות. ב-31 בינואר 2021 הבקיע את שערי הבכורה שלו בנבחרת, צמד שערים בניצחון 7-0 על נבחרת טרינידד וטובגו במשחק ידידות. ב-10 ביוני 2022 הבקיע ארבעה שערים בניצחון 5-0 על נבחרת גרנדה במסגרת ליגת האומות של CONCACAF .

נכלל בסגל נבחרת ארצות הברית לטורניר מונדיאל 2022.

== חיים אישיים ==
פריירה הוא בנו של דויד פריירה, כדורגלן העבר של נבחרת קולומביה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים קולומביאנים
קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל קולומביאנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אמריקאים
קטגוריה:טקסס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דאלאס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2023
קטגוריה:קולומביאנים שנולדו ב-2000
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2000
דיוקן עצמי בגיל 63

דיוקן עצמי בגיל 63 הוא דיוקן עצמי על בד מאת הצייר ההולנדי רמברנדט ואן ריין, משנת 1669. הציור, שאורכו 86 ס"מ ורוחבו 70.5 ס"מ, מוצג כיום בגלריה הלאומית שבלונדון, הממלכה המאוחדת. הציור הועבר לגלריה בשנת 1851.

זהו אחד משלושת הדיוקנים העצמיים האחרונים שיצר האמן, מתוך 80 בסך הכל במהלך כל הקריירה שלו. הדיוקן נוצר ככל הנראה כמה חודשים לפני מותו של האמן, אך למרות זאת הדיוקן נעשה בדיוק האופייני לסגנונו.

בדיוקן, רמברנדט לבוש במעיל אדום עם קולר מפרווה, חבוש בכובע בארט ומביט בעיני הצופה בידיים שלובות. פרצופו של הצייר מודגש בהרבה שכבות של צבע, והוא יוצא דופן לאור הבגדים והרקע הכהים.

בשנת 1967 התגלה התאריך של הדיוקן בעת עבודות שחזור וניקיון היצירה. חוקרי אומנות סבורים כי הדיוקן נחתך מכל צדדיו. בסריקת קרני רנטגן התגלה כי רמברנט עשה שני שינויים ביצירה; במקור הכובע שהצייר חבש היה גדול יותר ובצבע לבן. כמו כן, הקומפוזיציה של הידיים הייתה שונה כך שהוא החזיק מכחול.

היצירה נבחנה על ידי מדעניים בגלריה הלאומית.<ref>Bomford, D. et al., Art in the making: Rembrandt, New edition, Yale University Press, 2006, pp. 190-95.</ref> בעבודת המחקר התגלה כי רמברנדט עשה שימוש במעט צבעים ובהן אוכרה, לבן ואדום.

הדיוקן היה שייך לוויליאם ואן הולס, עד שנמכר לתומאס ברודריק במכירה פומבית בשנת 1722 בלונדון בעלות של 80 פאונד. לאחר מכן, היצירה הורשה לאחיינו של ברודריק, והיא נמכרה בשנת 1851 לגלריה הלאומית תמורת 430 פאונד.

<gallery widths="200" heights="200" perrow="2">
קובץ:Rembrandt Self-portrait (Mauritshuis).jpg|דיוקן עצמי, 1669, מאוריצהאוס (האג)
קובץ:Rembrandt, Self-portrait, 1668–1669, Galleria degli Uffizi, Florence.jpg|דיוקן עצמי, 1669, גלריית אופיצי (פירנצה)
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:רמברנדט: ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:אוספי הגלריה הלאומית (לונדון)
מסוף מודיעין עילית

מסוף מודיעין עילית הוא מסוף אוטובוסים בכניסה לעיר מודיעין עילית, משרת את תושבי העיר וממנו יוצאים מגוון קווי אוטובוס לעשרות ערים, בעיקר לריכוזים חרדים.

== קווי אוטובוס במסוף ==
{| class="wikitable"
|+
!קו
!מפעילה
!מסלול
!הערות נוספות
|-
|11
| rowspan="3" |קווים
|מסוף מודיעין עילית - מודיעין עילית - חשמונאים - גני מודיעין (הקו עוצר בסמוך למסוף)
|♿
|-
|15
|מסוף מודיעין עילית - מודיעין
|♿
|-
|19
|מסוף מודיעין עילית - מודיעין - מבוא חורון
|
|-
|191
|תנופה
|מסוף מודיעין עילית - קריית יערים
|
|-
|281
| rowspan="2" |מטרופולין
|מסוף מודיעין עילית - אלעד (הקו עוצר בסמוך למסוף)
|
|-
|357
|מסוף מודיעין עילית - מודיעין - צומת להבים - באר שבע - ירוחם - דימונה
|
|-
|383
| rowspan="18" |קווים
|מסוף מודיעין עילית - גבעת זאב
|
|-
|385
|מסוף מודיעין עילית - ירושלים
|
|-
|580
|מסוף מודיעין עילית - צומת המוביל - מירון - צפת
|
|-
|581
|מסוף מודיעין עילית - חיפה
|
|-
|582
|מסוף מודיעין עילית - צומת יגור - רכסים
|
|-
|583
|מסוף מודיעין עילית - צומת רעננה צפון - זכרון יעקב
|
|-
|584
|מסוף מודיעין עילית - נתניה
|
|-
|585
|מסוף מודיעין עילית - יסודות - בית חלקיה - חפץ חיים
|
|-
|586
|מסוף מודיעין עילית - צומת בית קמה - נתיבות
|
|-
|587
|מסוף מודיעין עילית - צומת בית קמה - אופקים
|
|-
|588
|מסוף מודיעין עילית - צומת בית קמה - תפרח
|
|-
|589
|מסוף מודיעין עילית - צומת מלאכי - קריית גת
|
|-
|680
|מסוף מודיעין עילית - קריית אתא - כרמיאל - מירון - צפת
|
|-
|681
|מסוף מודיעין עילית - צומת יגור - רכסים - חיפה
|
|-
|683
|מסוף מודיעין עילית - מחלף דרור - נתניה - זכרון יעקב
|
|-
|685
|מסוף מודיעין עילית - יסודות - בית חלקיה - חפץ חיים - צומת מלאכי - קריית גת
|
|-
|686
|מסוף מודיעין עילית - צומת בית קמה - תפרח - אופקים
|
|-
|781
|מסוף מודיעין עילית - קריית אתא - כרמיאל
|
|-
|850
| rowspan="2" |סופרבוס
|מסוף מודיעין עילית - טבריה
|
|-
|855
|מסוף מודיעין עילית - עפולה
|
|-
|881
| rowspan="5" |קווים
|מסוף מודיעין עילית - מודיעין - מחלף גדרה - אשדוד
|
|-
|882
|מסוף מודיעין עילית - צומת הטייסים - פתח תקווה
|
|-
|883
|מסוף מודיעין עילית - מודיעין - רחובות - נס ציונה - ראשון לציון
|
|-
|884
|מסוף מודיעין עילית - לוד
|
|-

|}

קטגוריה:ישראל: תחנות מרכזיות ומסופי אוטובוסים
קטגוריה:מודיעין עילית: תחבורה
רם (דמות מקראית)

רם בן חצרון הוא דמות מקראית משבט יהודה, מאבותיו של דוד המלך.

הוא בנו השני של חצרון בן פרץ.

== בתנ"ך ==
רם מוזכר מספר פעמים בתנ"ך:

אין לטעות בין רם בן חצרון לבין אחיינו, רם בנו של ירחמאל, בנו של חצרון:

בספר איוב מצוין שאליהוא בן ברכאל הבוזי הוא "ממשפחת רם". פירוש האבן עזרא כותב שרם זה הוא רם אבי עמינדב, אולם מפרשים אחרים, כמו רש"י ורלב"ג פירשו אחרת.

== הסבר שמו ==
הפירוש המילולי של השם רם הוא גבוה, מעל כולם, נשגב, חזק. ישנם הרואים בשם תקווה שהילד יהיה רם כשיגדל ואחרים מייחסים את השם לאל.

בתרגום השבעים, שמו מופיע כ"ארם" (יוונית: Ἀράμ) ו-"Arni" (יוונית: Ἀρνὶ).

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים בספר דברי הימים
קטגוריה:אישים במגילת רות
בית פברואר

בית פברואר (באנגלית: February House) היה כינויה של קומונת אמנים שהתקיימה בין 1940 ל־1941 בשכונת ברוקלין הייטס, ניו יורק.<ref name=":0"></ref>

== תולדותיה ==
ג'ורג' דייוויס, עורך ספרותי בכתב העת הרפרס בזאר (Harper's Bazaar), שכר בניין דירות שלם ברחוב מידה (Middagh) 7 בברוקלין. מסוף 1940 עד 1941, הזמין דייוויס חברים לעבור לגור בו, בבקשו ליצור סביבה יצירתית לאמנים. הדיירים העיקריים בבית פברואר היו ויסטן יו אודן, קארסון מקאלרס, בנג'מין בריטן, פול בולס, וג'יפסי רוז לי.<ref name=":1"></ref> הבניין עצמו היה בנוי מאבן חומה (brownstone) בחיקי לסגנון טיודור, במצב רעוע, עם צנרת פגומה, וללא מנעולים.<ref name=":1" /><ref name=":0" /> על האורחים בבית פברואר, שבאו לביקורים בני ימים רצופים, נמנו סלבדור דאלי, גאלה דאלי, אנאיס נין, קלאוס מאן, ג'יין בולס, ריצ'רד רייט ופאבל פצ'ליצ'ב.<ref name=":1" /><ref name=":0" /> נין היא שקראה לקומונה "בית פברואר", משום שרבים יחסית מדייריו נולדו בפברואר.<ref></ref>

מספר יצירות נוצרו בבית פברואר: מקאלרס החלה לכתוב את "הבלדה על בית הקפה העצוב", ונטלה השראה לדמויות מפאב בשכונה.<ref name=":2"></ref> ג'יפסי רוז לי כתבה ופרסמה את ספר הבלש The G-String Murders. אודן פרסם את "האדם הכפול". ג'יין בולס החלה לכתוב את "שתי גברות רציניות".<ref name=":0" />

בסוף 1941, עזבו הדיירים העיקריים של בית פברואר את הבניין, ורק דייוויס נשאר בו. אודן היה מרושש וקיבל משרה באוניברסיטת מישיגן באן ארבור. מקאלרס עברה לגור עם אמה בג'ורג'יה. ג'יפסי רוז לי עברה לשיקגו בחיפוש אחר הזדמנויות.<ref name=":1" /> בריטן חזר לאנגליה והפיק את "פיטר גריימס".<ref name=":2" /> בשנת 1945 עזב אף דייוויס את הבית. זמן קצר לאחר מכן נהרס הבית כדי לבנות את הכביש המהיר ברוקלין–קווינס.<ref name=":1" />

בשנת 2012 עלה מחזמר בשם "בית פברואר", מאת גבריאל כהנא וסת' בוקלי, בפאבליק ת'יאטר במנהטן, ניו יורק. המחזמר רץ שבועיים.<ref name=":1" />

בשנת 2005 ראתה אור ביוגרפיה קולקטיבית של הקומונה, מאת שריל טיפינז, בכותרת "בית פברואר".<ref name=":2" />
== לקריאה נוספת ==
* February House: The Story of W. H. Auden, Carson McCullers, Jane and Paul Bowles, Benjamin Britten, and Gypsy Rose Lee, Under One Roof in Brooklyn, Sherill Tippins, 2016, Mariner Books, 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כפר אמנים
קטגוריה:קומונות
קטגוריה:ניו יורק: תרבות
יוטיוב שורטס

הלוגו של יוטיוב שורטס
יוטיוב שורטס (באנגלית: YouTube Shorts) היא פלטפורמת שיתוף לסרטוני וידאו קצרים המוצעת על ידי יוטיוב. הפלטפורמה מארחת תוכן משתמשים בדומה לשירות הראשי של יוטיוב, אך מגבילה את הקטעים לאורך של 60 שניות. מאז השקתו, YouTube Shorts צבר למעלה מ-5 טריליון צפיות<ref></ref>.

== מבנה ==
יוטיוב שורטס דומה לטיקטוק. יוטיוב שורטס מציגה סרטונים שנוצרו על ידי משתמשים באורך 15 עד 60 שניות. וגם מאפשר למשתמשים להוסיף מוזיקה וכתוביות ברישיון. יוטיוב שורטס מציע יכולות עריכה ואינטראקציה על ידי תגובה לתגובות עם סרטונים נוספים. אף על פי שהפלטפורמה נועדה בעיקר לסמארטפונים, ניתן לצפות בסרטונים שלה במחשב על ידי כפתור בצד "Shorts"

== היסטוריה ==
יוטיוב שורטס שוחרר בגרסת בטא בהודו בספטמבר 2020, לאחר שביוני 2020 הרשת החברתית TikTok נחסמה בהודו. במרץ 2021, הוא שוחרר כגרסת בטא בארצות הברית. הוא שוחרר ברחבי העולם ביולי 2021, לאחר יציאות במדינות שונות.

== תגמול ==
במאי 2021, יוטיוב הכריזה על קרן יוטיוב שורטס, מערכת שבה ניתן לתגמל יוצרי שורט (סרטונים קצרים) מובילים. יוטיוב הסבירה כי זאת כדרך "לייצר רווחים ולתגמל יוצרים עבור התוכן שלהם" וכי זו תהיה "קרן של 100 מיליון דולר שתחולק במהלך 2021–2022", בדומה לקרן היוצרים של TikTok בסך מיליארד דולר. יוטיוב אמר ל"הוליווד ריפורטר" כי הקרן היא "רק עצירה עד שיוטיוב תפתח כלי מונטיזציה ותמיכה לטווח ארוך ליוצרים קצרי צורה, שיעצבו, אך יהיו שונים, מתוכנית השותפים של יוטיוב".

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יוטיוב
לילות קיץ (סרט)

לילות קיץ (באנגלית: Summer Nights) הוא סרט קולנוע תיעודי ישראלי משנת 2021 אותו צילם וביים אוהד מילשטיין. הסרט זכה בתואר הסרט הישראלי הטוב ביותר בפסטיבל דוקאביב 2021, ובפרס אופיר לסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר לשנת 2021.

==תקציר העלילה==
מה עובר בראשו של עלוה בן ה-6? כיצד הוא רואה את העולם? הסקרנות, הפחדים, האהבות, כפי שהם נגלים מנקודת מבט של ילד. מסע לילי אל תוך עולמו הפנימי של ילד תם, רגע לפני שהוא נרדם.

==משתתפים==
* עלוה מילשטיין
* אבי מילשטיין

==הפקה==
הסרט הופק בתמיכת כאן - תאגיד השידור הישראלי, הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, מפעל הפיס.
הסרט הופק בסיוע משרד התרבות והספורט - המועצה הישראלית לקולנוע.

==פרסים==
הסרט זכה בפרס הראשון בפסטיבל הקולנוע דוקאביב ביולי 2021. הסרט זכה בפרס אופיר, הסרט התעודי הטוב ביותר בהאקדמיה לקולנוע 2021. הסרט זכה בפרס הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר בפסטיבל קולנוע יהודי בברלין JFBB 2022.

==הפצה==
הסרט הוקרן בערוץ כאן 11 ביום רביעי ה-11 באוגוסט 2021, כחלק מרצועת כאן דוקו.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2021
קטגוריה:סרטי 2021
מסוף קדמה

מסוף קדמה הוא מסוף אוטובוסים בעיר רמת השרון, מהמסוף יוצאים קווי אוטובוס עירוניים לערי השרון ותל אביב-יפו וכן קו אוטובוס אשר פועל בשבת.

== קווי אוטובוס במסוף ==
{| class="wikitable"
|+
!קו
!מפעילה
!מסלול
!הערות נוספות
|-
|1
| rowspan="8" |מטרופולין
|מסוף קדמה - יוספטל - מורשה - נוה מגן - אוסישקין - קריית יערים - מרכז מסחרי - אלון - אוסישקין - נוה מגן - מורשה - יוספטל - מסוף קדמה
|♿🔄
|-
|8
|מסוף קדמה - יוספטל - מורשה - נוה מגן - אוסישקין - מחנה גלילות - סינמה סיטי
|♿
|-
|21
|מסוף קדמה - נוה מגן - צומת הכפר הירוק - תל אביב-יפו, בית עלמין קריית שאול - עבר הירקון - רמת החייל - רכבת בני ברק - רמת גן, קניון איילון - אבא הלל שיכון ותיקים - תל אביב, פנקס - אבן גבירול - כיכר רבין - יהודה הלוי - מסוף כרמלית
|♿
|-
|24
|מסוף קדמה - מורשה - נוה מגן - אוסישקין - סוקולוב - צומת הכפר הירוק - תל אביב-יפו, בית עלמין קריית שאול - עבר הירקון - אוניברסיטה - סמינר הקיבוצים - יהודה המכבי - כיכר מילאנו - אבן גבירול - המלך ג'ורג' - אלנבי - מגדל השלום - כרמלית
|♿
|-
|27
|מסוף קדמה - נוה מגן - מרכז מסחרי - הרצליה, בן-גוריון - הרב קוק - קניון שבעת הכוכבים - רכבת הרצליה - הרצליה פיתוח - קניון ארנה - מרינה הרצליה
|♿
|-
|32
|מסוף קדמה - מורשה - נוה מגן - אוסישקין - מרכז מסחרי - הרצליה, בן-גוריון - הרב קוק - קניון לב העיר - דרך ירושלים - רעננה, בית לוינשטין - אחוזה - כפר סבא, טשרניחובסקי - בית חולים מאיר - בית ברל
|♿
|-
|532
|מסוף קדמה - מורשה - נוה מגן - מחלף הכפר הירוק - מחלף גלילות - תל אביב-יפו, דרך נמיר - תחנת רכבת סבידור מרכז - דרך בגין - תחנה מרכזית חדשה
|
|-
|619
|מסוף קדמה - נוה מגן - מרכז מסחרי - הרצליה, בן-גוריון - הרב קוק - קניון שבעת הכוכבים - המרכז הבינתחומי - כפר שמריהו - מחלף נוף ים - נתניה
|
|-
|706
|נעים בסופ"ש
|מסוף קדמה - קריית שאול - נווה רסקו - צומת הכפר הירוק - תל אביב-יפו, בית עלמין קריית שאול - מחלף קק"ל - אוניברסיטה - קניון רמת אביב - רמת אביב - כיכר המדינה - בית חולים איכילוב - כיכר רבין - הבימה - רוטשילד - מגדל השלום - כיכר השעון - נמל יפו
|פעיל בשבת
|}

קטגוריה:ישראל: תחנות מרכזיות ומסופי אוטובוסים
קטגוריה:רמת השרון: תחבורה
קטגוריה:רמת השרון: מבנים
אל-כאף (מחוז)

אל-כאף (בערבית: ولاية الكاف) הוא אחד מ-24 המחוזות של תוניסיה. הוא מהווה בעיקר חלק מהרי האטלס הגביים וממרגלותיהם בצפון מערב תוניסיה, הגובלים באלג'יריה. הוא משתרע על שטח של 4,965 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 243,156 (לפי מפקד 2014). בירת המחוז היא העיר אל-כאף.

==נציגויות אדמיניסטרטיבית==
מבחינה אדמיניסטרטיבית, המחוז מחולק לשתים עשרה רשויות מקומיות:
{| class="wikitable"
|+
!קוד
!נציגות
!אוכלוסייה (2014)
|-
|2311
|אל-כאף
|54,690
|-
|2312
|נבר
|3,299
|-
|2313
|טווירף
|2,178
|-
|2314
|סאקית סידי יוסף
|6,335
|-
|2315
|תאג'רווין
|17,530
|-
|2316
|מנזל סאלם
|1,824
|-
|2317
|קלעת סנאן
|8,145
|-
|2318
|אל-קלעה אל-ח'צבה
|2,558
|-
|2319
|אל-ג'ריצה
|9,807
|-
|2320
|אל-קסור
|5,852
|-
|2321
|א-דהמאני
|12,964
|-
|2322
|א-סרס
|12,108
|}

==דמוגרפיה==
בשל קרבתו לגבול אלג'יריה ותפקידה ההיסטורי במלחמת העצמאות של אלג'יריה, במחוז אל-כאף יש אוכלוסייה אלג'יראית משמעותית, המארחת למעלה מ-6,000 מצביעים אלג'יריים רשומים, הקהילה השנייה בגודלה בתוניסיה אחרי תוניס. עיר הבירה שלה, אל-כאף, הייתה מרכז הפיקוד של החזית לשחרור לאומי של אלג'יריה במהלך מלחמת העצמאות של אלג'יריה נגד הצרפתים בשנות ה-50.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוניסיה: מחוזות
פאביו ויירה

פאביו דניאל פריירה ויירה (בפורטוגזית: Fábio Daniel Ferreira Vieira; נולד ב-30 במאי 2000) הוא כדורגלן פורטוגלי המשחק בעמדת הקשר בפורטו ובנבחרת פורטוגל עד גיל 21.

== קריירה ==
ויירה, נולד בסנטה מריה דה פיירה שבמחוז אביירו. הוא שיחק תשעה משחקים בפורטו ב' עמה זכה בליגת האלופות לנוער של אופ"א לעונת 2018/2019.

ויירה שיחק את המשחק הראשון שלו עם הקבוצה הראשונה של פורטו ב-10 ביוני 2020 בהפסד הליגה 0–1 למאריטימו. הוא הבקיע את השער הראשון שלו בניצחון 0–5 על בלנסס.

ב-17 ביוני 2022 חתם בארסנל תמורת 35 מיליון אירו. ב-4 בספטמבר ערך הופעת בכורה בקבוצה, בהפסד 1–3 למנצ'סטר יונייטד. ב-18 בספטמבר כבש שער בכורה, בניצחון 0–3 על ברנטפורד.

ב-27 באוגוסט 2024 חזר ויירה לפורטו והושאל לעונה אחת.

=== נבחרות פורטוגל ===
ויירה שיחק את כל חמשת המשחקים כשפורטוגל סיימה כסגנית באליפות אירופה עד גיל 19 ב-2019. ב-14 בנובמבר 2019, ויירה כבש את השער הראשון שלו עבור הנבחרת עד גיל 21. באליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2021 הפסידה פורטוגל 0–1 לגרמניה, וויירה נבחר למצטיין הטורניר.

== תארים ==
פורטו
* אליפות פורטוגל: 2019/2020, 2021/2022
* הגביע הפורטוגלי: 2021/2022
ארסנל

* מגן הקהילה: 2023

אישיים
* אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2021: השחקן המצטיין, וקבוצת הטורניר.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:קשרי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלני פורטו
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים באנגליה
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-2000
כבל אקספרס

סמליל הרכבלית
כבל אקספרס היא חברה ישראלית, המפעילה ומתחזקת את הרכבלית בחיפה, הרכבל שמקשר בין מרכזית המפרץ, לטכניון ואוניברסיטת חיפה. החברה היא חברת בת של נתיב אקספרס, והוקמה לאחר זכיית נתיב אקספרס במכרז רכבל חיפה, בשנת 2019. החברה בבעלות משותפת ל"נתיב אקספרס" וחברת הטורקית.

== היסטוריה ==
החברה הוקמה בשנת 2019, בעקבות זכייתה במכרז להפעלת הרכבלית בחיפה, המשותפת לחברת האוטובוסים "נתיב אקספרס" שבבעלות הקבוצה, ולחברת בורסה (עיר) הטורקית. בניית הרכבל נעשתה באמצעות התאגיד השווייצרי-אוסטרי "דופלמאייר-גאראוונטה" , שהיא הקונצרן הרכבלים הגדול ביותר בעולם שגם בשנת 2018 בנתה את קרונות הכרמלית.

כאשר בשנת 1965 העלתה עיריית חיפה לראשונה הקמת רכבל בין מפרץ חיפה, נווה שאנן עד לטכניון ולאוניברסיטה, אך הנושא לא קודם במשך שנים רבות. הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה בחיפה, בראשות ראש העיר עמרם מצנע, אישרה עקרונית את תוכנית הרכבל במרץ 1999. על פי תוכנית שהוגשה על ידי חברת תשתיות יפה נוף, שבבעלות העירייה.

בפברואר 2002 הקפיאה הועדה המחוזית לתכנון ולבנייה בחיפה את דיוניה בעניין הקמתו של הרכבל, עקב התנגדות הטכניון לתנאי המוצע. במאי 2003, בתום שנה של דיונים אינטנסיביים במהלכם הוחלט להזיז את התוואי, אישרה ועדה מחוזית לתכנון ולבנייה בחיפה את התוכנית.

באפריל 2008, החלה עיריית חיפה לערוך בניית כדאיות כלכלית מחודשת לפרויקט. זאת, על רקע גידול חזוי של כ-17% בעלויות הפרויקט לכ-210 מיליון שקל. במאי 2016, הודיע שר התחבורה, ישראל כץ, כי יקדם את פרויקט הרכבל, שעלותו עודנה לכ-280 מיליון ש"ח.

ביוני 2019 זכו החברות "נתיב אקספרס" ו"בורסה" הטורקית במכרז הפעלת הרכבלית והן הקימו את החברה לצורך להפעלת הרכבל.

ב-11 באפריל 2022 החלה הפעלה סדירה של הרכבלית. על הקרוניות מתנוססים שני סמלילים, הראשון לוגו של כבל אקספרס, והשני לוגו שמצויר עליו רכבל על רקע כחול לבן וירוק, כאשר הוא גם מתנוסס בתחנות, ובו מתנוסס עם הכיתוב "רכבלית".

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משפחת עפיפי
קטגוריה:תחבורה ציבורית בחיפה
קטגוריה:דופלמאייר-גאראוונטה
שבתרבות

העיתונאית [[נחמה דואק מנחה מופע "שבתרבות" בחולון בהשתתפות יעקב ברדוגו ואבי ניסנקורן]]
[[משה נסטלבאום מראיין את עמוס גלעד במופע "שבתרבות" בפתח תקווה]]
שבתרבות (הלחם בסיסים שבת ותרבות) היא מופע של ראיונות הנערך באולם מול קהל, ביישובים רבים בישראל, בדרך כלל בשבת בבוקר ולעיתים ביום שישי. המופע משלב ראיונות בנושאי אקטואליה ופוליטיקה עם ראיונות בנושאי תרבות, ולעיתים כוללת התוכנית גם מופע אמנותי.

מופעי "שבתרבות" החלו בשנת 1973 באולם הקונסרבטוריון העירוני באר שבע, בהנחיית העיתונאי מרדכי ארציאלי. ארציאלי ביקש לשלב בין שיחות על חדשות ובין תרבות יפה והתכנית החלה לפעול בשנת 1973. ארציאלי הגיש את התכנית עד 1986. לאחר הפסקה של שנים אחדות חודשו מופעי "שבתרבות" בעיר ב-1999 בהנחיית העיתונאי שלומי אלדר.

בדצמבר 1975 החלו להתקיים מופעי תרבות במוזיאון תל אביב לאמנות, בהנחייתו של יצחק לבני. בהמשך התקיימו המופעים באולם "התיאטרון הקאמרי" ובאולם "הבימה". 

בהמשך נערכו מופעי "שבתרבות" בערים רבות בישראל, בהנחייתם של מנחים רבים. בשנת 2019 החלו להתקיים מופעי "שבתרבות" בחברה הערבית, ביוזמתו של הפעיל החברתי עפיף אבו מוך, שהביא לאירועים ראשון בהנחיית רביב דרוקר בבאקה אל-גרבייה, ובהמשך גם בחורפיש.

קיום המופעים בשבת, שכרוך בחילול שבת, עורר התנגדות בחוגים דתיים. בשנת 2020 עתרה מפלגת ש"ס לוועדת הבחירות המרכזית לכנסת נגד אירוח פוליטיקאים באירועי "שבתרבות" בתקופת בחירות, בנימוק שבאירועים אלה עיריות משתמשות בכספי ציבור לתעמולת בחירות, ויוצרות חוסר שוויון כלפי מועמדים שומרי שבת. העתירה נדחתה.

פעמים רבות אמירות של מרואיינים באירועי "שבתרבות" מצוטטות באמצעי התקשורת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.the7eye.org.il/topic/שבתרבות שבתרבות], באתר "העין השביעית"
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: תרבות
קטגוריה:שבת
רשימת פארקים לאומיים בתוניסיה

הפארק הלאומי אישקל
ישנם 17 פארקים לאומיים בתוניסיה.
==פארקים לאומיים==
* הפארק הלאומי בו-הדמה
* הפארק הלאומי בוקורנין
* הפארק הלאומי שעאנבי
* הפארק הלאומי ג'ומס
* הפארק הלאומי אל-פייג'ה
* הפארק הלאומי אישקל
* הפארק הלאומי ג'בל שיאטנה וקאפ ניקרו
* הפארק הלאומי ג'בל מע'ילה
* הפארק הלאומי ג'בל ערבאטה
* הפארק הלאומי ג'בל א-סרג'
* הפארק הלאומי ג'בל זע'דוד
* הפארק הלאומי ג'בל זע'וואן
* הפארק הלאומי ג'ביל
* הפארק הלאומי וואדי א-זאן
* הפארק הלאומי צנע'אר - ג'באס
* הפארק הלאומי סידי א-טווי
* הפארק הלאומי זמברה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

 
*
יוחנן הכהן ברבי יהושע

יוחנן הכהן בירבי יהושע (כנראה בסביבות המאה ה-7 או המאה ה-8) היה פייטן שחי בארץ ישראל בתקופה הקלאסית של הפיוט. בדומה לרבי אלעזר בירבי קליר, בתחילה החוקרים ראו בו פייטן אירופאי - מיוון או מרומא. כיום, לאור גילוי רבים מפיוטיו בגניזה הקהירית, נתחזקה הדעה שהוא ארץ-ישראלי. מחתימותיו השונות בפיוטיו ניתן ללמוד שהוא היה כהן, ששם אביו היה יהושע ושלאביו היה מעמד מכובד בקהילתו. יש המשערים כי אביו הוא הפייטן יהושע הכהן, פייטן קלאסי שכמה מפיוטיו נתגלו בגניזה אף הם.

== יצירותיו ==
יוחנן הכהן כתב פיוטים רבים למועדים ולשבתות. מרבית פיוטיו הם קרובות (קדושתאות, שבעתות וקדושתות י"ח) למועדים ולשבתות מיוחדות.מרבית פיוטיו התגלו בגניזת קהיר, אך כמה מהם הגיעו גם לאירופה ונכללו בנוסחי התפילה של עדות שונות: קדושתא ליום הכיפורים, הכוללת את סדר העבודה ליום הכיפורים "אֶזָכֵר סֶלָה לְשָׂם פֶּה לָאָדָם", נדפסה במחזורים כמנהג בני רומא ונאמרת עד ימינו במנהג זה; קדושתא לשבועות "אַרְקָא הִרְעִישׁ אָיוֹם" נמצאת בכמה כתבי יד של מחזורים כנוסח רומניא.

== לקריאה נוספת ==
* מ' זולאי, בתוך: ידיעות המכון לחקר השירה העברית, כרך שני (1936), עמ' 324–325, 347, 358; כרך חמישי (1939), עמ' 155–157.
* ע' פליישר, שירת הקודש העברית בימי הביניים (1975), עמ' 118.
* נחום ויסנשטרן, פיוטי יוחנן הכהן בירבי יהושע (1983).

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פייטני ארץ ישראל
מקסימיליאן מונדט

מקסימיליאן מונדט (בגרמנית: Maximilian Mundt; נולד ב-27 באפריל 1996 בהמבורג, גרמניה) הוא שחקן, צלם ויוצר קולנוע גרמני-הונגרי.

== ביוגרפיה ==
מונדט נולד בהמבורג לאם אחות ממזרח גרמניה ולאב מכונאי רכב הונגרי. בשנת 2014 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בונדנוולד (Bondenwald). הופעותיו הראשונות בטלוויזיה היו בסדרות "Notruf Hafenkante", "Die Pfefferkörner", "Großstadtrevier" ו-"Nord bei Nordwest". משנת 2013 הוא חבר קבוצת הנוער בתיאטרון תאליה שבהמבורג. מאז 2015 הוא משמש כיועץ דרמטורגי לתיאטרון הצעיר.<ref></ref>

בשנת 2016, מונדט שיחק בתפקיד הראשי בסרט הקומדיה "Radio Heimat" בבימויו של מתיאס קוטשמן.

בשנת 2017 מונדט הופיע בסרט "Tigermilch" של אוטה וילנד.<ref></ref> מאז 2019 הוא מגלם את דמותו של מוריץ בסדרת המקור של נטפליקס "איך למכור סמים באינטרנט (במהירות)" .<ref></ref><ref></ref>

בנוסף למשחק, מונדט עוסק בצילום ובקולנוע.<ref></ref> לאחר מספר הופעות של יצירותיו בדפוס ובטלוויזיה, הוא זכה בפרס הצילום הגרמני לנוער בשנת 2015. בנוסף, כצלם ובמאי הוא יצר מספר סרטים קצרים, וכן מאז 2016 הוא לומד קולנוע באוניברסיטה לאמנויות בהמבורג.

בפברואר 2021, הוא יצא מהארון יחד עם עוד 185 שחקנים ושחקניות לסביות, הומוסקסואלים, ביסקסואלים, קווירים, א-בינאריים וטרנסים (להט"ב), כחלק מיוזמת של מגזין SZ.<ref></ref><ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable"
!שנה
!סדרה/סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2013
|Notruf Hafenkante
|פליקס הופמן
|עונה 7, פרק 17: "Einsatz für Wolle"
|-
|2014
|Die Pfefferkörner
|תיאו
|
|-
|2015
|Radio Heimat
|
|
|-
|2016
|Großstadtrevier
|ליאו דינקל
|
|-
|2016
|Área metropolitana
|
|פרק 403: "Oma Helmut"
|-
|2016
|La Leche de tigre
|
|
|-
|2017
|Bad Cop: Kriminell gut
|ספרייאר קיי.סי
|תפקיד אורח
|-
|2019
|
|מקס בוש
|סרט טלוויזיה
|-
|2019–2021
|איך למכור סמים באינטרנט (במהירות)
|מוריץ זימרמן
|סדרה של נטפליקס; 13 פרקים
|-
|2020
|Dunkelstadt
|קיליאן פון רוז
|תפקיד אורח; עונה 1, פרק 3: "Blut und Wasser"
|-
|2021
|KBV, Keine besonderen Vorkommnisse
|נימיך
|תפקיד אורח; עונה 2, פרק 2: "Von Bullen und Menschen"
|-
|2022
|Neben der Spur
|קוליה שוורץ
|תפקיד אורח
|-
|TBA
|Ze Network
|תומאס גזח
|
|}

== פרסים ומועמדויות ==
* 2015: פרס הצילום הגרמני לנוער 
* 2020: פרס רומי – השחקן הצעיר הטוב ביותר (עבור "איך למכור סמים באינטרנט (במהירות)")

== ראו גם ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה גרמנים
קטגוריה:שחקנים להט"בים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1996
מיצובישי eK קרוס EV

מיצובישי eK קרוס EV (באנגלית: Mitsubishi eK cross EV; ביפנית: 三菱・eKクロスEV) היא מכונית קיי במרכב האצ'בק, בעלת ארבעה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי מיצובישי מוטורס משנת 2022. היא נחשפה במפעל מיצובישי מוטורס ב-20 במאי 2022<ref></ref>. היא מיוצרת בשיתוף פעולה של מיצובישי מוטורס וניסאן תחת NMKV<ref></ref>, והיא מכונית אחות לניסאן סאקורה שהוצגה יחד איתה במפעל מיצובישי מוטורס ב-20 במאי 2022<ref></ref>. היא הגרסה החשמלית למיצובישי eK קרוס.

== סקירה כללית ==
היא בעלת מרכב האצ'בק גבוה מהרגיל, וכוללת את העיצוב המעודכן של דגמי מיצובישי מוטורס וניסאן. היא כוללת מנוע חשמלי קדמי המספק 64 כ"ס ומומנט מרבי של 19.88 קג"מ<ref></ref>. המהירות המרבית עומדת על 130 קמ"ש. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 20 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 180 ק"מ<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

eK cross EV
קטגוריה:כלי רכב מסוג קיי
קטגוריה:מכוניות חשמליות
קטגוריה:כלי רכב המורכבים ביפן
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2022
הגן הדוגמאי

הגן הדוגמאי או הגן לדוגמה היה גן הילדים העירוני הניסויי הראשון, שהוקם בתל אביב כשלוחה של מכללת לוינסקי לחינוך. 

שמו הרשמי של הגן היה "גן ילדים ו'", והיו שכינו אותו גם "גן שחר" מכיוון ששכן ברחוב השחר 10, על אדמת מגרש שתרם אליהו ספיר, מנהל סניף יפו של בנק אנגלו-פלשתינה.

הגן הוקם בשנת 1926 במבנה שהיה צמוד לגמנסיה הרצליה על גבול שכונת אהל משה, ביוזמת המחנך העברי יחיאל הלפרין, שגם ניהל אותו לסירוגין למן הקמתו ועד 1933. את הלימודים בגן ניהלו הגננות תרצה קטינקא, מרים אסף וטובה חסקינה, מראשונות הגננות העבריות בארץ ישראל<ref></ref>.

שפת הלימוד בגן הייתה עברית, ובמסגרתו יכלו סטודנטים לחינוך להתנסות בשיטות חינוך ולימוד חדשות. הגן סיפק לילדים בגיל גן חובה סביבה עתירת גירויים, שיעורי מוזיקה עם פסנתר שרכש הלפרין בכספו, גינון ועוד<ref></ref>. ספרי הילדים והשירים שהיו חלק מתוכניות הלימוד בגן נכתבו על ידי הלפרין בעצמו<ref></ref> ולמשימה הוא גייס גם את המשוררים יואל אנגל ומנשה רבינוביץ. הגננות עצמן עברו השתלמויות בנושאי הלימוד והרצאות בשעות הערב בנושאים שונים הקשורים לגיל הרך - חשיבות המשחקים, תזונת ילדים, מחלות ילדות ועוד, ומועצת הגננות הייתה עורכת אספות במבנה הגן.

המחנך צבי שרפשטיין ביקר בגן וכתב:

בשנת 1931 ביקר בגן הלורד רדינג וזכה לקבלת פנים חגיגית שכללה שירה בליווי תזמורת. בשנת 1937 ניסה צוות הגן לגייס תרומות לפעילות הגן באמצעות תערוכה של יצירות של ילדי הגן. בשנת 1945 תרמו ילדי הגן את דמי החנוכה שקיבלו למגבית ההתגייסות<ref></ref>.

בין הילדים שהתחנכו בגן היו הסופרת נתיבה בן יהודה, בן עמי פכטר מנופלי שיירת יחיעם.

המבנה שבו פעל הגן עדיין קיים ועדיין משמש כגן ילדים בשם "גן ילדים ו'", המחולק כיום לגנים "כוכב השחר", "איילת השחר", "טל השחר" ו"השחר העולה".

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nli.org.il/he/newspapers/haretz/1932/02/02/01/?a=d&d=haretz19320202-01 "שיר של יום"] על חגיגות ט"ו בשבט בגן הדוגמאי, "הארץ", 2 בפברואר 1932.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תל אביב-יפו: חינוך
קטגוריה:גני ילדים
מאך א ברכה

מאך א ברכה (בתרגום מילולי לעברית: תעשה ברכה) הוא אלבום הסולו השני של הזמר החסידי-אמריקאי שמילי אונגר. האלבום יצא ב-2018 וכולל 13 רצועות. האלבום כולל לחנים מאת הרשי ויינברגר, שמשי ניימן, בערי וועבער, נפתלי שניצלר, פינקי ובר, יונה ליפשיץ ושמילי עצמו. על העיבוד המוזיקלי נפתלי שניצלר, הערשי גינסבערג, שלמה ווכטר, יהודה גלילי, דוד פינק ושלמה זלצמן.

באוגוסט 2018 הוציא את הסינגל-קליפ הראשון מהאלבום בשם 'מאך א ברכה'. השיר זכה להצלחה רבה וללמעלה מ7 מיליון צפיות ברשת החברתית יוטיוב.

לצורך פרסום האלבום השתמש שמילי באמצעי חריג בשיווק המוזיקה החסידית ותלה שלט חוצות בכניסה לירושלים.

לשיר 'מאך א ברכה' יצאו מספר גרסאות כיסוי בהם של הזמרת החרדית ישראלית דבי שוורץ, הזמר גרשי ישראלי. לשיר קל מסתתר בלחן של הרשי ויינברגר יש ביצוע א-קפלה של שמילי יחד עם מקהלת מלכות, קאבר של אשר בוקשפן, וביצוע נוסף של שמילי באלבום ההופעה "ברכה און נחת" יחד עם מקהלת יידיש נחת.

==רשימת רצועות==

==השתתפו בהקלטות==

==קישורים חיצוניים==
* [https://jewishmusic.fm/album/מאך-א-ברכה-תעשה-ברכה/ דף האלבום באתר ג'ואיש מיוזיק]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומים חסידיים
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים ביידיש
קטגוריה:אלבומי 2018
היום בו נורה רייגן

היום בו נורה רייגן (באנגלית: The Day Reagan Was Shot) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי מסוגת הדרמה משנת 2001 בבימויו של סיירוס נווראסטה. בסרט מככבים ריצ'רד דרייפוס בתפקיד מזכיר המדינה האמריקאי, אלכסנדר הייג וריצ'רד קרנה בתפקיד נשיא ארצות הברית, רונלד רייגן.

== עלילה ==
הסרט מבוסס באופן רופף על אירועים הקשורים בניסיון ההתנקשות בנשיא ארצות הברית רונלד רייגן ב-30 במרץ 1981 על ידי ג'ון הינקלי, ג'וניור. הוא מתאר טירוף תקשורתי, קבינט וסגל הבית הלבן מפולגים עם שליטה מצומצת בהתרחשות ואיום בדיוני של משבר בינלאומי.

== צוות השחקנים ==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|ריצ'רד דרייפוס
|אלכסנדר הייג
|מזכיר המדינה של ארצות הברית
|-
|ריצ'רד קרנה
|רונלד רייגן
|נשיא ארצות הברית
|-
|קולם פיור
|קספר ויינברגר
|מזכיר ההגנה של ארצות הברית
|-
|מייקל מרפי
|מייקל דיוור
|סגן ראש סגל הבית הלבן
|-
|הולנד טיילור
|ננסי רייגן
|רעייתו של הנשיא רייגן
|-
|קנת' וולש 
|ג'יימס בייקר
|ראש סגל הבית הלבן
|-
|לאון פאונל 
|אד מיס
|יועצו של הנשיא רייגן
|-
|רוברט בוקסטל
|ריצ'רד אלן
|היועץ לביטחון לאומי
|-
|בו סטאר 
|קייג'
|סוכן מיוחד
|-
|אלכס קרטר 
|ד"ר אולרד
|
|-
|כריסטיאן לויד
|ג'ון הינקלי ג'וניור
|המתנקש בנשיא רייגן
|-
|שון מקק'אן 
|דונלד ריגן
|מזכיר האוצר של ארצות הברית
|-
|ג'ק ג'סופ
|ויליאם קייסי
|ראש ה-CIA
|-
|ג'ון קונולי
|ג'יימס בריידי
|דובר הבית הלבן
|-
|אנג'לה גיי
|שרה בריידי
|רעייתו של ג'יימס בריידי
|-
|מייקל גרין 
|ג'ורג' בוש
|סגן נשיא ארצות הברית
|-
|יניק ביסון 
|באדי סטיין
|
|}
== פרסים ומועמדויות ==
אגודת עורכי קולנוע אמריקאיים (ACE)
* זכייה: הסרט הערוך הטוב ביותר לטלוויזיה לא מסחרית (פול סיידור)

פרס סטלייט
* זכייה: השחקן הטוב ביותר&nbsp;- מיני סדרה או סרט טלוויזיה (ריצ'רד דרייפוס)
* זכייה: סרט הטלוויזיה הטוב ביותר

פרס גילדת שחקני המסך
* מועמדות: הופעה יוצאת מן הכלל של שחקן זכר במיני סדרה או סרט טלוויזיה (ריצ'רד דרייפוס)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סרטי טלוויזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2001
קטגוריה:ניסיון ההתנקשות ברונלד רייגן