בעלות הברית

בעלות הברית (ידועות לעיתים גם כבנות הברית) הן קבוצת המדינות שלחמו נגד מדינות הציר במהלך מלחמת העולם השנייה.
בעלות הברית לפני [[המתקפה על פרל הארבור, כולל מושבות וארצות כבושות
|#66FF00|מדינות שהצטרפו לבעלות הברית לאחר המתקפה היפנית על פרל הארבור
|#2AACF6|מדינות הציר והמושבות שלהן
|#C6BDC7|מדינות נייטרליות}}]]
"שלושת הגדולים", מנהיגי בעלות הברית, ב[[ועידת יאלטה, פברואר 1945. מימין לשמאל: יוסיף סטלין, ברית המועצות; פרנקלין דלאנו רוזוולט, ארצות הברית; ווינסטון צ'רצ'יל, בריטניה]]

==בעלות הברית לפי סדר הצטרפותן==
{| class="wikitable sortable"
|-
!#
! תאריך
! דגל
! מדינה
|-
| colspan="2" | 1 ספטמבר 1939
| colspan="2" style="text-align:center;" | פלישת גרמניה הנאצית לפולין
|-
| 1
| 1 בספטמבר 1939
| 
| פולין
|-
| 2
| 3 בספטמבר 1939
| 
| אוסטרליה
|-
| 3
| 3 בספטמבר 1939
| 
| האימפריה הבריטית
|-
| 4
| 3 בספטמבר 1939
| 
| ניו זילנד
|-
| 5
| 3 בספטמבר 1939
| 
| צרפת
|-
| 6
| 4 בספטמבר 1939
| 
| טונגה
|-
| 7
| 4 בספטמבר 1939
 ניופאונדלנד
|-
| 8
| 4 בספטמבר 1939
| | 22x15px
| נפאל
|-
| 9
| 6 בספטמבר 1939
 דרום אפריקה
|-
| 10
| 10 בספטמבר 1939
 קנדה
|-
| colspan="2" | 1 בספטמבר 1939 – 10 במאי 1940
| colspan="2" style="text-align:center;" | המלחמה המדומה
|-
| 11
| 9 באפריל 1940
| 
| דנמרק
|-
| 12
| 9 באפריל 1940
| 
| נורווגיה
|-
| 13
| 10 במאי 1940
| 
| בלגיה
|-
| 14
| 10 במאי 1940
| 
| הולנד
|-
| 15
| 10 במאי 1940
| 
| לוקסמבורג
|-
| 16
| 18 ביוני 1940
 צרפת החופשית
|-
| 17
| 28 באוקטובר 1940
 יוון
|-
| 18
| 6 באפריל 1941
 ממלכת יוגוסלביה
|-
| colspan="2" |22 ביוני - 7 בדצמבר 1941
| colspan="2" |מבצע ברברוסה
|-
| 19
| 22 ביוני 1941
| 
| ברית המועצות
|-
| 20
| 25 ביוני 1941
 הרפובליקה העממית של טובה
|-
| colspan="2" | 7 בדצמבר 1941
| colspan="2" style="text-align:center;" | המתקפה על פרל הארבור
|-
| 21
| 7 בדצמבר 1941
| 
| הפיליפינים
|-
| 22
| 7 בדצמבר 1941
| 
| פנמה
|-
| 23
| 8 בדצמבר 1941
| 
| אל סלוודור
|-
| 24
| 8 בדצמבר 1941
 ארצות הברית
|-
| 25
| 8 בדצמבר 1941
| 
| הונדורס
|-
| 26
| 8 בדצמבר 1941
| 
| האיטי
|-
| 27
| 8 בדצמבר 1941
| 
| ניקרגואה
|-
| 28
| 8 בדצמבר 1941
| 
| קוסטה ריקה
|-
| 29
| 8 בדצמבר 1941
| 
| הרפובליקה הדומיניקנית
|-
| 30
| 9 בדצמבר 1941
 גואטמלה
|-
| 31
| 9 בדצמבר 1941
| 
| קוריאה (ממשלה גולה)
|-
| 32
| 9 בדצמבר 1941
| 
| קובה
|-
| 33
| 9 בדצמבר 1941
 הרפובליקה הסינית
|-
| 34
| 22 בדצמבר 1941
| 
| צ'כוסלובקיה (ממשלה גולה)
|-
| 35
| 22 במאי 1942
| 
| מקסיקו
|-
| 36
| 22 באוגוסט 1942
| 
| ברזיל
|-
| 37
| 14 בדצמבר 1942
| 
| אתיופיה
|-
| 38
| 17 בינואר 1943
 עיראק
|-
| 39
| 7 באפריל 1943
| 
| בוליביה
|-
| 40
| 9 בספטמבר 1943
 איראן
|-
| 41
| 13 באוקטובר 1943
 איטליה
|-
| 42
| 26 בנובמבר 1943
| 
| קולומביה
|-
| 43
| 27 בינואר 1944
| 
| ליבריה
|-
| colspan="2" | 6–30 ביוני 1944
| colspan="2" style="text-align:center;" | הפלישה לנורמנדי
|-
| 44
| 25 באוגוסט 1944
| 
| רומניה
|-
| 45
| 8 בספטמבר 1944
| 
| בולגריה
|-
| 46
| 21 בספטמבר 1944
| 
| סן מרינו
|-
| 47
| 20 בינואר 1945
 הונגריה
|-
| 48
| 2 בפברואר 1945
| 
| אקוודור
|-
| 49
| 2 בפברואר 1945
| 
| פקיסטן
|-
| 50
| 7 בפברואר 1945
| 
| פרגוואי
|-
| 51
| 12 בפברואר 1945
| 
| פרו
|-
| 52
| 15 בפברואר 1945
| 
| אורוגוואי
|-
| 53
| 15 בפברואר 1945
| 
| ונצואלה
|-
| 54
| 23 בפברואר 1945
| 
| טורקיה
|-
| 55
| 27 בפברואר 1945
| 
| לבנון
|-
| 56
| מרץ 1945
| 
| ערב הסעודית
|-
| 57
| 27 במרץ 1945
| 
| ארגנטינה
|-
| 58
| 11 באפריל 1945
| 
| צ'ילה
|-
| 59
| 9 באוגוסט 1945
 מונגוליה
|}

==הרכב בעלות הברית==
===בריתות רשמיות בזמן המלחמה===
כוחות בריטיים חוצים את ה[[ריין במערב גרמניה, 24 במרץ 1945]]
====בעלות הברית המקוריות====
* הממלכה המאוחדת
* הרפובליקה הפולנית
* הרפובליקה הצרפתית

מדינות אלו נקשרו ביניהן ברשת בריתות הגנה משותפת ובריתות צבאיות לפני מלחמת העולם השנייה. ברית בריטניה-צרפת הוקמה עוד לפני מלחמת העולם הראשונה (1914-1918) דרך ההסכמה הלבבית (Entente Cordiale) של 1904 וההבנה המשולשת (Triple Entente) של 1907. ברית צרפת-פולין נחתמה ב-1921 ובהמשך תוקנה ב-1927 ו-1939. בעלות ברית אלו היו הראשונות שהכריזו מלחמה על גרמניה הנאצית לאחר פלישתה לפולין בספטמבר 1939.

אחרי 1939, הממשלה הפולנית הגולה פרסה מאות אלפי חיילים של צבא פולין בבריטניה ובצרפת לפעול נגד מדינות הציר, וכן נלחם הארמייה קריובה (צבא המולדת) בפולין הכבושה. ברית המועצות סירבה להכיר בממשלה הגולה והקימה ב-1943 את צבא העם הפולני שנהפך לאחר המלחמה לצבא פולין הקומוניסטית.

====האמנה האטלנטית====
האמנה האטלנטית, שעליה חתמו ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל ונשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט באוגוסט 1941, תיארה חזון לעולם אחרי המלחמה. נקודות האמנה כללו בין השאר ששינויי טריטוריה ייעשו בהתאם לרצון הציבור, אישור זכות העמים להגדרה עצמית, ופירוק נשקן של המדינות התוקפות לאחר המלחמה.
ר"מ [[בריטניה וינסטון צ'רצ'יל (ימין) ונשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט ומנהיגים אחרים בזמן תפילות בוועידת האמנה האטלנטית]]

====הצהרת האומות המאוחדות====
אנשי [[פריז מתקהלים לאורך השאנז אליזה בעוד כלי רכב של בעלות הברית עוברים תחת שער הניצחון בפריז יום אחרי שחרור פריז ב-25 באוגוסט 1944 שהביא קץ לארבע שנות כיבוש.]]
בינואר 1942 26 מדינות, כמה מהן ממשלות גולות, חתמו על הצהרת האומות המאוחדות, לפיה כל החותמות הסכימו לתמוך באמנה האטלנטית, להקדיש את כל משאביהן במלחמה נגד מדינות הציר, ולא לערוך הסכמי שלום נפרדים עם גרמניה, איטליה, או יפן. להלן המדינות החותמות הראשונות והמדינות שחתמו על ההצהרה מאוחר יותר על יד תאריך חתימתן:
* 
* הממלכה המאוחדת
* 
* 
* אל סלוודור
* (ממשלה גולה)
* 22px גואטמלה
* 22px דרום אפריקה
* 
* 22px הודו
* (ממשלה גולה)
* 
* 22px יוגוסלביה
* 22px יוון (ממשלה גולה)
* (ממשלה גולה)
* 
* 
* 
* 
* (ממשלה גולה)
* 
* 
* 22px קנדה
* מדינות שחתמו ב-1942:
**
**
**
*מדינות שחתמו ב-1943:
**
**
**22px עיראק
**
*מדינות שחתמו ב-1944:
**
**
*מדינות שחתמו ב-1945:
**
**
**
**
**22px לבנון
**22px מצרים
**22px סוריה
**22px ערב הסעודית
**22px פרגוואי
**22px צ'ילה

==השתתפות מדינות העולם בארגון בעלות הברית==
קנדיים פולשים לצרפת הכבושה בחוף יונו, 6 ביוני 1944]]
===חבר העמים הבריטי===
בנוסף לממלכה המאוחדת, מספר חברות עצמאיות בחבר העמים הבריטי, שהיו ידועות כדומיניונים, הכריזו על מלחמה נגד גרמניה בתחילת ספטמבר 1939. מדינות אלו היו: אוסטרליה, דרום אפריקה, ניופאונדלנד (ניופאונדלנד לא הייתה חלק מקנדה עד 1949), ניו זילנד וקנדה.

בנוסף לכך, בזכות היותן קולוניות בריטיות, הראג' הבריטי (שכלל את הרפובליקה של הודו, פקיסטן, ובנגלדש של ימינו) וקולוניות אחרות (כגון סיילון, פיג'י, וסינגפור) ברחבי העולם נכנסו למלחמה אוטומטית עם הכרזת המלחמה מלונדון.
צמרת התנועה הלאומנית ההודית, בהנהגת מוהנדס גאנדי, תמכה בבעלות הברית הן בעקרון והן במעשה.

===צרפת===
צרפת בסוף 1942
לאחר כניעת הרפובליקה הצרפתית השלישית החלשה לגרמניה הנאצית במאי 1940, חולקה צרפת לשלושה אזורים. גרמניה סיפחה את האזור עשיר המינרלים אלזס-לורן; בצפון ולאורך החוף המערבי, הגרמנים כבשו ואכפו משטר נאצי; ובדרום, הוקמה ממשלת בובות, שכונתה צרפת של וישי. למרות מעמדה הנייטרלי, צרפת של וישי שיתפה פעולה לעיתים קרובות עם הגרמנים, במיוחד בנושא גירוש היהודים. לעומת זאת, הבכירים המעטים שהמשיכו להתנגד לכניעה, בהנהגת שארל דה גול, הקימו את כוחות צרפת החופשית. ב-1941, דה גול הפך את הארגון לממשלת צרפת הגולה, שהכירו בה בריטניה וארצות הברית. רבות מהמושבות הצרפתיות צידדו בצרפת החופשית ושימשו כמקור חיוני לחיילים. כוחותיו של דה גול נלחמו במערכות רבות לצד בעלות הברית, כולל המערכות בלוב, מצרים, ואתיופיה. 100,000 חיילים צרפתיים השתתפו בשחרור איטליה ב-1943. בזמן הפלישה לנורמנדי, כוחות צרפת החופשית כבר מנו 400,000. כוחות צרפתיים ניהלו את שחרור העיר פריז, ובמאי 1945 1,250,000 כוחות צרפת החופשית תרמו לתבוסת גרמניה. והשאירו שטח גרמני גדול תחת כיבוש צרפתי.

===המדינות הנייטרליות===
[[כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק וסמל לגאוות ממלכתו, מלוּוה בהמוני מעריצים בעודו רוכב על סוס ברחבי קופנהגן בזמן הכיבוש הגרמני, יום הולדתו, 1940]]

====ארצות השפלה====
ארצות השפלה - בלגיה, הולנד ולוקסמבורג - היו נייטרליות בתחילת המלחמה. באביב 1940 גרמניה הפרה את נייטרליותן של שלוש המדינות ופלשה לכולן. הולנד ובלגיה נלחמו נגד הכובשים בחריפות אך הובסו על ידי הכוחות הנאציים. עד שחרור המדינה, צבא הולנד נלחם יחד עם כוחות בעלות הברית בשתי החזיתות, ומושבות המדינה שימשו כמשאבים חשובים לבעלות הברית. גם בלגיה נאבקה לצד בעלות הברית ושמרה על הקולוניות שלה. למעשה, האורניום בו השתמשה ארצות הברית לבנות את פצצת האטום הובא מקונגו הבלגית וסופק על ידי חברה בלגית. לעומת זאת, לוקסמבורג חסרת-האונים כלל לא התנגדה לפלישה הגרמנית מלבד הקמת יחידה בתוך הצבא הבריטי המלכותי וסופחה על ידי שכנתה. שלוש המדינות הקימו ממשלות גולות בלונדון.

====מדינות סקנדינביה====

שלוש מארבע מדינות סקנדינביה - דנמרק (כולל מושבותיה גרינלנד ואיסלנד שהיו מאוחדות עמה), נורווגיה ושוודיה - היו נייטרליות בתחילת המלחמה. מתוכן, רק שוודיה הצליחה לשמור על מעמד הנייטרליוּת עד סוף המלחמה ב-1945. גרמניה פלשה לדנמרק ב-1940 וניצחה את כוחותיה תוך שש שעות, אך הרשתה לממשלתה לפעול בעצמה עד 1943 למרות עמדתה הפרו-דמוקרטית ופרו-יהודית. כוחות בריטיים כבשו את איסלנד ב-1940 והשתמשו בה כדי להעביר כלי נשק מארצות הברית, בעוד ארצות הברית כבשה את גרינלנד עוד לפני כניסתה למלחמה ב-1941. נורווגיה, מדינה בעלת חשיבות אסטרטגית גדולה, נכבשה על ידי גרמניה לאחר חודשיים של לחימה קשה של הנורווגים בשיתוף פעולה עם כוחות בריטיים, צרפתיים, ופולניים נגד הכוחות הגרמנים.
===ארצות הברית===
בפוסטר אמריקאי, [[הדוד סם, התגלמות פטריוטיות המדינה, קורא לאזרחים, "להתנקם על פרל הארבור", ומבטיח להם כי "הקליעים שלנו יעשו את זה!"]]בתקופה שבין שתי מלחמות העולם אימצה ארצות הברית מדיניות של בדלנות וניסתה לא להתערב בעניינים אירופיים. בשנתיים הראשונות של מלחמת העולם השנייה, הציבור האמריקאי צפה בדאגה בתוקפנות הגרמנית אך עדיין היסס לתמוך בכניסת המעצמה למלחמה. אך במרץ 1941 נשיא המדינה פרנקלין דלאנו רוזוולט חתם על חוק השאל-החכר, שאפשר לארצות הברית לספק לבעלות הברית כלי נשק בלא להשתתף בלחימה. בעקבות סנקציות ואמברגו על יפן, החליטה האימפריה היפנית שמלחמה היא בלתי נמנעת והתקיפה את צי ארצות הברית בפרל הארבור שבהוואי ב-7 בדצמבר 1941. ארצות הברית הכריזה על מלחמה נגד יפן ובעלות בריתה גרמניה ואיטליה. לארצות הברית היה חלק גדול מאוד בתבוסת מדינות הציר ומאוחר יותר בבניית אירופה ויפן מחדש. עד סוף המלחמה העורף באמריקה ספג מכות מעטות וחלשות בהשוואה לאירופה ויפן ההרוסות.

===סין===
הרפובליקה הסינית נלחמה נגד האימפריה היפנית מאז 1937. בשנות ה-20 קיבלה הממשלה הסינית עזרה בעיקר מברית המועצות, אולם מאוחר יותר ראשי המדינה החליטו להיאבק נגד יפן בעצמם, ובכך להתרחק מהקומוניזם. בשנות ה-30, גרמניה הנאצית החליפה את יפן בתור בעלת ברית של סין ואף צידדה עם הסינים כשמלחמה התפרצה ביניהם לבין יפן ב-1937. עם זאת, גרמניה החלה לראות ביפן בעלת ברית פוטנציאלית במלחמה אפשרית נגד ברית המועצות. ב-1938 ברלין ניתקה את יחסיה עם פקינג. הסובייטים הציעו לסין סיוע עד 1941, כשרוסיה השלימה עם יפן כדי להיערך למלחמה נגד גרמניה. רשמית, סין הצטרפה לבעלות הברית רק אחרי המתקפה על פרל הארבור, כשהממשלה הרגישה שכניסת ארצות הברית תבטיח ניצחון. למרות זאת, הסיוע מבעלות הברית האחרות נותר מצומצם עד תחילת 1945.

===פינלנד===
מעמדה של פינלנד היה מיוחד ביותר בזמן מלחמת העולם השנייה. המלחמה הראשונה, "מלחמת החורף" (1939–1940) התרחשה בעקבות פלישת ברית המועצות למדינה והסתיימה בויתורים טריטוריאליים רבים מצד פינלנד. בגלל המצב הפוליטי המיוחד בשנים אלו, ניסיונות פינלנד לגייס סיוע מבריטניה ושוודיה הנייטרלית נכשלו, והמדינה נאלצה לפנות לגרמניה הנאצית, יריבת ברית המועצות. כשפינלנד הרשתה לגרמניה להתפרס בשטחה, ברית המועצות הכריזה מלחמה על פינלנד ב-1941, וזו כונתה "מלחמת ההמשך". הפינים שיתפו פעולה עם הגרמנים ואפילו חתמו ברית עמם ב-1944. לאחר נסיגת הרוסים ב-1944, פינלנד נאלצה לגרש את הכוחות הגרמניים במסגרת מלחמת לפלנד כחלק מהסכם השלום עם מוסקבה.

==ועידות בין מנהיגי בעלות הברית במהלך המלחמה==
{| class="wikitable
|-
!שם הוועידה
!מועד
!מיקום
!משתתפים עיקריים
!תוצאות עיקריות
|-
|ועידת ABC-1
|29 בינואר - 27 במרץ 1941
| וושינגטון הבירה
|אנשי צבא אמריקניים, בריטיים וקנדיים
|קביעת התוכנית הבסיסית להצטרפות ארצות הברית למלחמה
|-
|הוועידה האטלנטית
|9 - 12 באוגוסט 1941
|ארגנטינה, ניופאונדלנד ולברבדור וניופאונדלנד
|וינסטון צ'רצ'יל ופרנקלין דלאנו רוזוולט
|החתימה על האמנה האטלנטית
|-
|ועידת מוסקבה
|29 בספטמבר - 1 באוקטובר 1941
|מוסקבה, ברית המועצות
|יוסיף סטלין, ויליאם אייברל הארימן, מקס איטקן, הברון הראשון מביברברוק
|סיוע בעלות הברית לברית המועצות
|-
|ועידת וושינגטון
|22 בדצמבר 1941 - 14 בינואר 1942
|וושינגטון הבירה
|צ'רצ'יל, רוזוולט
|אירופה תחילה, הכרזה על ידי האומות המאוחדות
|-
|ועידת וושינגטון השנייה
|20 - 25 ביוני 1942
|וושינגטון הבירה
|צ'רצ'יל, רוזוולט
|העלאה לראש סדר העדיפויות של פתיחת חזית שנייה במערכה בצפון אפריקה לפני הפלישה שתכלול את חציית תעלת למאנש
|-
|ועידת מוסקבה השנייה
|12 - 17 באוגוסט 1942
|מוסקבה, ברית המועצות
|צ'רצ'יל, סטלין, הארימן
|דיונים בהעדפת המערכה בצפון אפריקה על פני פלישה תוך כדי חציית תעלת למאנש
|-
|ועידת צ'רצ'ל
|21 - 22 באוקטובר 1942
|צ'רצ'ל, אלג'יריה
|הגנרל האמריקני מארק קלארק וקציני צבא של משטר וישי
|ועידה חשאית שקדמה לנחיתות במסגרת מבצע לפיד, שבמהלכה הסכימו קציני צרפת של וישי לא להתנגד לנחיתת בעלות הברית במרוקו ובאלג'יריה
|-
|ועידת קזבלנקה
|14 - 24 בינואר 1943
|קזבלנקה, מרוקו
|צ'רצ'יל, רוזוולט, שארל דה גול, אנרי ז'ירו
|תכנון המערכה באיטליה, תכנון חציית התעלה בפלישה המתוכננת ל-1944, ההכרזה על "כניעה ללא תנאי" של מדינות הציר, קידום איחוד פיקודי הכוחות הלוחמים הצרפתיים בלונדון ובאלג'יר
|-
|ועידת וושינגטון השלישית
|12 - 27 במאי 1943
|וושינגטון הבירה
|צ'רצ'יל, רוזוולט
|תכנון המערכה באיטליה, הגדלת מספר התקיפות האוויריות על גרמניה הנאצית, הפניית כוחות נוספים למערכה באוקיינוס השקט
|-
|ועידת קוויבק הראשונה
|17 - 24 באוגוסט 1943
|קוויבק סיטי, קנדה
|צ'רצ'יל, רוזוולט, ויליאם ליון מקנזי קינג
|קביעת יום הפלישה ב-1944, ארגון מחדש של פיקוד דרום-מזרח אסיה, הסכם קוויבק הסודי להפצה מוגבלת של מידע על אנרגיה גרעינית
|-
|ועידת מוסקבה השלישית
|18 באוקטובר - 1 בנובמבר 1943
|מוסקבה, ברית המועצות
|שרי החוץ קורדל הול, אנתוני אידן וויאצ'סלב מולוטוב
|הצהרת מוסקבה
|-
|ועידת קהיר
|23 - 26 בנובמבר 1943
|קהיר, מצרים
|צ'רצ'יל, רוזוולט וצ'יאנג קאי שק
|הצהרת מוסקבה ביחס לאסיה שאחרי המלחמה
|-
|ועידת טהראן
|28 בנובמבר - 1 בדצמבר 1943
|טהראן, איראן
|צ'רצ'יל, רוזוולט, סטלין
|פגישה ראשונה של 3 המנהיגים הבכירים, תכנון האסטרטגיה הסופית נגד גרמניה הנאצית ובעלות בריתה, קביעת התאריך למבצע אוברלורד
|-
|ועידת קהיר השנייה
|4 - 6 בדצמבר 1943
|קהיר, מצרים
|צ'רצ'יל, רוזוולט, איסמט אינני
|סיכום על השלמת הבסיסים האוויריים בטורקיה, דחיית המבצע נגד יפן בבורמה
|-
|ועידת ראשי הממשלה של חבר העמים הבריטי
|1 - 16 במאי 1944
|לונדון, אנגליה
|צ'רצ'יל, ג'ון קרטין (אוסטרליה), פיטר פרייזר (ניו זילנד), מקנזי קינג (קנדה) וגנרל יאן סמאטס (דרום אפריקה)
|מנהיגי חבר העמים הבריטי הביעו תמיכה בהצהרת מוסקבה והגיעו להסכם ביחס לתפקידם היחסי במאמץ המלחמה הכולל של בעלות הברית
|-
|הוועידה המוניטרית והפיננסית של האומות המאוחדות
|1 - 15 ביולי 1944
|ברטון וודס, ניו המפשייר, ארצות הברית
|נציגים מ-44 מדינות
|הקמת קרן המטבע הבינלאומית והבנק הבינלאומי לשיקום ולפיתוח
|-
|ועידת דמברטון אוקס
|21 - 29 באוגוסט 1944
|וושינגטון הבירה, ארצות הברית
|נציגים מ-39 מדינות, אדוארד סטטיניוס, אלכסנדר קדוגן, אנדריי גרומיקו
|ייסוד האומות המאוחדות
|-
|ועידת קוויבק השנייה
|12 - 16 בספטמבר 1944
|קוויבק סיטי, קנדה
|צ'רצ'יל, רוזוולט
|תוכנית מורגנטאו עבור גרמניה שלאחר המלחמה, תוכניות אחרות הקשורות למלחמה
|-
|ועידת מוסקבה הרביעית
|9 באוקטובר 1944
|מוסקבה, ברית המועצות
|צ'רצ'יל, סטלין, מולוטוב, אידן
|קביעת תחומי ההשפעה שלאחר המלחמה באירופה המזרחית ובחצי האי הבלקני
|-
|ועידת מלטה
|30 בינואר - 2 בפברואר 1945
|מלטה
|צ'רצ'יל, רוזוולט
|הכנות ליאלטה
|-
|ועידת יאלטה
|4 - 11 בפברואר 1945
|יאלטה, ברית המועצות
|צ'רצ'יל, רוזוולט, סטלין
|התוכניות הסופיות להכנעת גרמניה, תוכניות לאירופה שלאחר המלחמה, קביעת תאריך לוועידת האומות המאוחדות, התנאים לכניסת רוסיה למלחמה נגד יפן
|-
|ועידת האומות המאוחדות בנושא ארגון בינלאומי
|25 באפריל - 26 ביוני 1945
|סן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית
|נציגי 50 מדינות
|מגילת האומות המאוחדות
|-
|ועידת פוטסדאם
|17 ביולי - 2 באוגוסט 1945
|פוטסדאם, גרמניה
|צ'רצ'יל, סטלין, הארי טרומן, קלמנט אטלי
|הצהרת פוטסדאם בדבר כניעה ללא תנאי של יפן, הסכם פוטסדאם בדבר המדיניות כלפי גרמניה
|-
|}

== ראו גם ==
* מדינות ההסכמה

==לקריאה נוספת==
* וינסטון צ'רצ'יל, מלחמת העולם השנייה, 6-1, הוצאת עם הספר, 1957
* ריצ'רד אוברי, למה ניצחו בעלות הברית, תרגום - עמוס כרמל, הוצאת דביר, 1999.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

**
קטגוריה:בעלות הברית

bg:Обединени нации през Втората световна война
de:Alliierte#Zweiter Weltkrieg
fa:نیروهای متفقین#جنگ جهانی دوم