OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
משרד ננסן הבין-לאומי לפליטים

משרד ננסן הבין-לאומי לפליטים (באנגלית: Nansen International Office for Refugees, בצרפתית: Office International Nansen pour les Réfugiés) היה ארגון שהוקם ב-1930 על ידי חבר הלאומים ונקרא על שמו של פריטיוף ננסן, זמן קצר לאחר מותו והיה אחראי מבחינה בינלאומית על פליטים מאזורי מלחמה בין השנים 1930 – 1939. הארגון ידוע בעיקר בשל דרכוני ננסן שהנפיק ושאפשרו לאנשים חסרי לאומיות לעבור ממדינה למדינה. הארגון קיבל את פרס נובל לשלום ב-1938.

==היסטוריה==
ועדת ארמניה של חבר הלאומים. משמאל, בשורה הראשונה הם ג. קרל, [[פריטיוף ננסן וC.E. Dupuis. ברקע הם וידקון קוויזלינג (משמאל) וPio Le Savio (מימין).]]
משרד ננסן הבינלאומי לפליטים הוקם ב-1930 על ידי חבר הלאומים, זמן קצר לאחר מותו של פריטיוף ננסן כדי להמשיך את פועלו הבינלאומי המוצלח לסיוע לפליטים. לפיכך הוא המשיך את פועלו של הארגון שננסן הקים בז'נבה, שווייץ ב-1921. חבר הלאומים גם מימן את ההוצאות המנהלתיות של המשרד לפליטים, שכן הוצאותיו היו רק על הנפקת הדרכונים ופעולות הרווחה שלו מומנו על ידי תורמים פרטיים.

תפקידו של הארגון היה לספק תמיכה פוליטית וחומרית לפליטים. פליטים מגרמניה הנאצית או ממלחמת האזרחים בספרד לא יכלו לקבל סיוע מהארגון, אף על פי שמדינות רבות סירבו לקבל את הפליטים הללו.

למרות בעיות אלו, הוענק פרס נובל לשלום לארגון ב-1938 עבור פועלו, אך עקב פירוקו זמן קצר לאחר מכן, כספי הפרס הועברו לארגון הפליטים החדש של חבר הלאומים.

במהלך כהונתו בת שמונה שנים משרד ננסן צמצם את מספר הפליטים מיותר מ -1,000,000 ל 500,000. השיטות לסייע לפליטים כללו עזרה חומרית ומינהלית כאחד; המשרד נתן הלוואות לקידום עזרה עצמית וסייע לפליטים באבטחת מסמכים כמו אישורי עבודה ושהייה. שירות נוסף של המשרד היה להגן על פליטים מגירוש ועוולות אחרות מסוג זה. בסך הכל, משרד ננסן התערב ביותר מ-800,000 מקרים.<ref></ref>

==הישגים==
משרד הפליטים הצליח להגיע לכמה הישגים בשנות קיומו. דוגמה אחת היא שהמשרד היה אחראי לאימוצה של אמנת הפליטים של 1933 על ידי 14 מדינות.

המשרד סייע במציאת מקלט במבנים שהוקמו לשם כך בסוריה ובלבנון עבור 40,000 פליטים ארמנים, וזאת לאחר יישובם של 10,000 פליטים נוספים בירוואן.

משרד הפליטים היה גם אחראי להצלחה של יישוב פליטי חבל הסאר בפרגוואי לאחר 1935.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חבר הלאומים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשלום
קטגוריה:המאה ה-20
קטגוריה:בין שתי מלחמות העולם
קטגוריה:בעקבות מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:פליטים
קטגוריה:ננסן
הנס קאמלר

הגנרל הנס (היינץ) פרידריך קארל פרנץ קאמלר (גרמנית: Hans (Heinz) Friedrich Karl Franz Kammler; 26 באוגוסט 1901 – 9 במאי 1945) היה מהנדס וקצין אס אס בכיר שהיה אחראי לתוכניות הבנייה של האס אס לקראת סוף מלחמת העולם השנייה והיה אחראי בין השאר על תוכניות פיתוח מטוסי סילון ופיתוח הטיל הבליסטי הראשון בעולם, V-2.

==ביוגרפיה==
הנס קאמלר נולד בשטטין שבקיסרות הגרמנית. בשנת 1919 לאחר שהתנדב בצבא הוא שירת בזרוע הפרייקור של גרהארד רוסבאך. בשנים 1919 - 1923 למד הנדסה אזרחית בדנציג ובמינכן והוענק לו תואר ד"ר להנדסה. בנובמבר 1932 החל לעסוק במקצוע באופן מעשי.

קאמלר הצטרף למפלגה הנאצית בשנת 1931 והחזיק במספר משרות ניהוליות בממשל הנאצי והיה ראש מחלקת הבנייה במשרד התעופה. ב-20 במאי 1933 הצטרף לאס אס ונרשם כחבר מספר 113,610. בשנת 1934 היה יועץ במשרד הפנים של הרייך. באותה שנה גם הנהיג את הפדרציה של הרייך לבעלי קרקעות וגנים (Reichsbund der Kleingärtner und Kleinsiedler).

===במלחמת העולם השנייה===
ביוני 1941 הצטרף לוואפן אס אס. הוא הפך לסגנו של אוסוולד פוהל ב-SS-Wirtschafts-Verwaltungshauptamt, משרד D שהיה אחראי לניהול מערך מחנות הריכוז והיה ראש משרד C באס אס והיה אחראי לעיצוב ובניית כל מחנות ההשמדה והריכוז. הוא היה אחראי בין השאר גם להפיכת אושוויץ-בירקנאו למחנה השמדה.

לפני תחילת מלחמת העולם השנייה, לא היו עדויות למעורבותו של קאמלר בפיתוח כלי נשק. עדות ראשונה לכך הופיעה רק בתחילת 1942 כאשר אוסוולד פוהל שלח מברק להיינריך הימלר וציין תזכיר בין-מחלקתי לייצור כלי נשק מודרניים במחנות הריכוז, שבו הוזכר קאמלר כאחד המשתתפים.

היה אחראי על כמה תוכניות לפיתוח כלי נשק במחנות הריכוז, לרבות ביצוע מבחנים למטוס המסרשמיט Me 262, מטוס הקרב הסילוני הראשון בעולם. תוכניות אלה נוצרו עקב הפצצת פנמינדה בעת מבצע הידרה. פנמינדה היוותה אתר לפיתוח טילים וחיל האוויר המלכותי הבריטי ערך בליל 16–17 באוגוסט 1943 שלל הפצצות אוויריות כבדות שהביא למותם של 815 איש, בהם ולטר תייל ראש פרויקט הפיתוח של מנועי הטילים. התקיפה הניעה את העברת ייצור טילי ה-V אל מתחת האדמה, כמו גם העברת מתקני ייצור גם לדורה-מיטלבאו.

אלברט שפר הפך את קאמלר לנציגו ל"משימות בנייה מיוחדות" והוא ציפה מקאמלר להשלים עבודות שלא הצליח להשלים בעצמו. אלא שבמרץ 1944 קאמלר מונה על ידי הרמן גרינג לשליחו לענייני בניינים מיוחדים ופיתוח מטוסי הקרב המתקדמים של גרמניה הנאצית, מינוי זה הפך אותו לאחד האישים החשובים בכלכלת המלחמה הנאצית.

ככלל, לאחר כישלון הרייך להשיג ניצחון על ברית המועצות קאמלר החל לקבל אחריות רבה יותר על פרויקטים שונים לרבות אתרי הניסוי התת-קרקעיים (נטען שאף נטל חלק פעיל בפרויקט הגרעין של גרמניה הנאצית). קאמלר תחזק קשרים עם בכירי המהנדסים ברייך לרבות פרדיננד פורשה ואחרים.

בשנת 1944 הימלר שכנע את אדולף היטלר להכפיף את פרויקט V-2 לאס אס ובאוגוסט אותה שנה קאמלר החליף את ולטר דורנברגר כמנהל הפרויקט. מינואר 1945 הוא היה האחראי הראשי על כל תוכניות פיתוח הטילים של גרמניה הנאצית והיה מעורב חלקית בשימוש המבצעי של הטילים נגד בעלות הברית.

מת ככל הנראה ליד פראג ב-9 במאי 1945.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:גנרלים באס אס
קטגוריה:מהנדסים גרמנים
קטגוריה:אנשי תוכנית הגרעין הנאצית
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1901
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
התנועה הפמיניסטית

סמל בולט של התנועה הפמיניסטית - [[אגרוף מונף בתוך סמלה של ונוס]]
התנועה הפמיניסטית או התנועה לשחרור האישה היא תנועה חברתית שמקורותיה בפמיניזם, התנועה נאבקת נגד אלימות במשפחה, אלימות והטרדה מינית ובעד זכות בחירה לנשים, זכות האישה על גופה (כולל הפלה ופיקוח ילודה), הזכות להשכלה וזכויות נשים אחרות. אופייה של התנועה משתנה בין מדינות וחברות שונות, כאשר במדינה אחת המאבק יכול להתמקד בהתנגדות להשחתת איבר המין הנשי, ובמדינה אחרת במאבק כנגד תקרת הזכוכית. הפמיניזם כתפיסת עולם והתנועה הפמיניסטית כמאבק למימוש תפיסת עולם זו בחיים הציבוריים והפרטיים שלובים זה בזה.

== התנועה הפמיניסטית-יהודית ==

התנועה הפמיניסטית הראשונה הוקמה בארצות הברית בסוף שנות השישים, והשפעתן של נשים יהודיות בהקמת תנועה זו, הייתה משמעותית ביותר. הנשים היהודיות היו מנהיגות, שעזרו להקים כמה מהקבוצות הפמיניסטיות הרדיקליות הראשונות במדינה. למרות השפעתן הגדולה, תרומתן לא הוכרה בשיח ההיסטורי אודות התנועה ואפילו הוסתרה כמה דורות.

בשנות השבעים והשמונים של המאה ה-20 קמה התנועה הפמיניסטית היהודית לעצב מחדש את החיים היהודיים. היא ניסתה ליצור יהדות פמיניסטית על ידי יצירת מסורות, טקסים, טקסטים, אמונות ומוזיקה חדשים, המבוססים על שפה שוויונית, שבה הרעיונות החדשים של אלוהים ותורה מגיעים מתוך נקודות מבט פמיניסטיות. התנועה בנתה מודלים חדשים של חינוך לילדות ונשים, בעזרת פיתוח בתי ספר שבהם לימדו גישות מדעיותותאולוגיות חדשות השמות במרכז את השוויון בין גברים לנשים. בסתיו 1971, קיימו נשות התנועה בניו יורק משדרים פומביים בהם דרשו להעניק לנשים חברות בבתי כנסת, להיספר כמניין, להיחשב כממלאות מצוות באופן שווה לגברים, להיות מורשות להשתתף במצוות דתיות ורשאיות ליזום גירושין. מחאתן גרמה לעניין תקשורתי והתלהבות ציבורית שקידמה פמיניזם יהודי חדש פורץ דרך.

מתוך התנועה הפמיניסטית היהודית קמו תנועות פמיניסטיות יהודיות-חילוניות שמיקדו את מאבקן בדאגה למעמד של נשים. הן נלחמו נגד המוסדות הפטריארכליים בניסיון למגר את הקפיטליזם, הגזענות והאפליה המינית. לפמיניסטיות היהודיות החילוניות לא היה גיבוי או תמיכה בתוך הקהילה היהודית ומחוצה לה. בשנת 1970, הפמיניזם הלהט"בי היהודי התחיל גם לפעול כתנועה, ונחשב לאיום על תנועת הפמיניזם היהודי-חילוני. תנועה זו יצרה פוליטיקה מובחנת, פיתחו תיאוריות, פרסומים, ארגונים וקואליציות לקידום סדר יומם. הן התעניינו לא רק בשינויים תרבותיים ואורח חיים, אלא גם בשינוי הרחב של היחסים החברתיים, התרבות הפטריארכלית, המגדר והנורמות המיניות.

== ראו גם ==
*פמיניזם בישראל
==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פמיניזם
קטגוריה:תנועות חברתיות
בסט וסטרן

בסט וסטרן (באנגלית: Best Western) היא רשת מלונות אמריקנית בפריסה עולמית. הרשת היא מותג המלונאות הגדול בעולם מבחינת כמות בתי המלון המופעלים באמצעותו (אף על פי שקבוצת אינטרקונטיננטל הכוללת בתוכה מספר מותגים, היא רשת המלונות הגדולה בעולם). סך הכל (נכון ל-2013) מפעילה בסט וסטרן כ-4,000 בתי מלון מדרגות שונות ובהם למעלה מ-311,000 חדרים ביותר מ-100 מדינות.

==היסטוריה==
בסט וסטרן הוקמה בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה. בתקופה זו, היו רוב בתי המלון מבנים גדולים הממוקמים במרכזי הערים או בתי הארחה קטנים ומשפחתיים הממוקמים בעיירות ובצידי הדרכים.

בתקופה זו החלה לפעול בקליפורניה רשת בלתי פורמלית של בתי מלון עצמאיים אשר הציגו סטנדרטים משותפים של שירותי האירוח. בשנת 1946 איחד מ.ק. גרטין (M.K. Guertin) את הרשת הבלתי פורמלית כבסיס לרשת המודרנית.

מקור השם בסט וסטרן לרשת נובע ממיקומם הראשוני של בתי המלון שפעלו ברשת, ממערב לנהר המיסיסיפי בארצות הברית. עד לשנת 1964 ניהלה בסט וסטרן מערך שיווק משותף עם רשת מלונאות נוספת בשם "פונדקי איכות" (Quality Inns) שהייתה פרוסה בעיקר ממזרח למיסיסיפי ולכן לא התחרו ביניהן. השותפות לא צלחה מבחינה עסקית והחל משנה זו החלה בסט וסטרן בניסיון התרחבות עצמית לאזורים הללו תחת המותג "בסט איסטרן". החל משנת 1967 הופסק השימוש במיתוג המופרד וכל מלונות הרשת בארצות הברית אוחדו תחת המותג המשותף "בסט וסטרן". תהליך השיווק המוצלח של המותג הפך את החברה בשנות ה-70 לרשת המלונות הגדולה בעולם.

==בעולם==
בשנת 1978 החלה הרשת לפעול בבריטניה, וסיכמה עם בתי מלון בבעלות פרטית הממוקמים בנקודות מפתח על פעילות בסטנדרטים מלונאיים משותפים תחת המותג שלה. כיום פועלים בבריטניה 280 מלונות של הרשת. בשנת 1981 החלה בשיתוף פעולה ומיתוג מחדש של רשת מלונות באוסטרליה. בשנת 2007 נכנסה הרשת לפעילות בניו זילנד באמצעות הסכם למיתוג מחדש ושיתוף פעולה עם רשת מקומית. כיום פועלים באוסטרליה 194 מלונות ובניו זילנד 11 מלונות במותג הרשת. במדינות אחרות בעולם פועלת הרשת במספרים קטנים יותר של עד עשרות בודדות בכל מדינה.

בישראל מפעילה הרשת החל משנת 2007 מלון סוויטות הממוקם ברחוב הירקון בתל אביב.

==כיום==
===המעמד המשפטי===
עד לשנת 1985 הצהירה בסט וסטרן על עצמה כקואופרטיב. החל משנה זו נקבע כי מבחינה משפטית מדובר ברשת זכיינות על כל המשתמע מכך מבחינה משפטית ומיסויית למרות שהיא פועלת כגוף ללא כוונת רווח.

===המודל העסקי===
המודל העסקי של בסט וסטרן מבוסס על גביית העלות בתוספת מרווח (קוסט פלוס) עבור כל חדר מושכר. המלונות אינם בבעלות הרשת ופועלים עצמאית. הרעיון מאחורי מודל הפעלה זה הוא יצירת מחויבות של הבעלים לשמירת איכות האירוח ושביעות רצון הלקוחות לאורך זמן. הרשת קובעת סטנדרטים משותפים ומחייבים של שירותי האירוח לכל בתי המלון הממותגים שלה. המלונות עצמם רשאים לשמר מאפיינים ייחודיים לעצמם אך מחויבים לזהות את עצמם כחלק מן הרשת באמצעות שילוט ושילוב שם המותג בשם המלון המקורי.

המלונות המסונפים לרשת כוללים את כל הסוגים ורמות האירוח המקובלים בתחום, החל במוטלים ובתי הארחה קטנים בצידי דרכים ועד למלונות בשירות מלא בעלי 4 כוכבים. משנת 2011 ממתגת הרשת את בתי המלון בשלוש רמות של איכות ושירות בבתי המלון והחדרים, החל מחדרים המצוידים בריהוט פשוט ובסיסי ושירותי מלון מינימליים ועד חדרי יוקרה בבתי מלון מפוארים הכוללים מסעדות חדרי עסקים בריכה שירותי כביסה וכדומה.

נכון לשנת 2012 הועסקו בחברה 1254 עובדים והכנסותיה עמדו על 6 מיליארד דולר.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלונאות
קטגוריה:חברות אמריקאיות
קטגוריה:רשתות בתי מלון
כלב ים משורטט

כלב ים משורטט על הקרח
כלב ים משורטט (שם מדעי: Histriophoca fasciata) הוא מין של כלב ים בינוני והיחיד בסוג Histriophoca, החי ומתרבה בעיקר באזורי הקרח של הקוטב הצפוני בצפון האוקיינוס השקט ובימים ברינג ואוחוצק.

הוא מזוהה בעיקר עקב צבעי פרוותו הבולטים עם 4 פסים לבנים המתעגלים על גוף שחור או כהה, אף שיש פרטים בהם הפסים כהים יותר והגוף בהיר יותר מהרגיל. דבר זה גם נתן לו את שמו - משורטט. הפסים נמצאים על הצוואר, הזנב וצידי הגוף. אך ההבדלים בצבעים חזקים יותר אצל הזכרים, כשצבעי פסי הנקבות דומים יותר לצבעי הגוף, בהירים או כהים וההבדל פחות בולט.

אורכם של כלבי הים 1.6 מ' ומשקלם 95 ק"ג. שני הזוויגים דומים בגודלם.

כלב הים מצוי על קרחונים צפים בצפון האוקיינוס השקט בחורף ובאביב, שם הוא מתרבה, נח ואוכל במשך החורף. בקיץ ובסתיו הם נפוצים בימים פתוחים, אף שחלקם נודד צפונה כשהקרח נסוג. הם כמעט אף פעם לא מגיעים ליבשה וכתוצאה מכך קשה לצפות בהם. עם זאת כמה פעמים כלבי ים כאלה הגיעו לחופים באמריקה כמו וושינגטון וקליפורניה.

הוא ניזון בעיקר ממינים החיים באוקיינוס: מדגים מהסוג Pollachius ומהמשפחה Zoarcidae, מדגי בקלה ארקטית ומסילוניות כמו תמנונים ודיונונים. הצעירים גם אוהבים סרטנים שונים. כלב ים זה צולל עד עומק 200 מ' בחיפוש אחר מזון והוא אינו מתכנס בלהקות.

הם עצמם נטרפים על ידי קטלן, דוב לבן, וכרישים ארקטיים מהמינים ישנונן פסיפי וישנונן גרינלנדי.

כלבי הים מתרבים בסוף אפריל ובמאי, והגורים נולדים על הקרח עם פרווה עבה לבנה. הם עוזבים את אמם אחרי ארבעה שבועות של הנקה, אך נשארים על הקרח עוד כמה שבועות, בהם הם מחליפים את הפרווה ויורדים במשקלם, עד שהם מסוגלים לצלול ולצוד בים. אורך החיים הממוצע של הבוגרים הוא 20-25 שנה.

בעבר היה ציד רב של כלבי ים אלה בשביל פרוותם, בשרם ושומנם, אך היום הם נחשבים חיות מוגנות בארצות הברית. עם זאת לא ידוע מה מצב פגיעותם, מאחר שהם לא נצפים לעיתים קרובות.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אברהרד אאוגוסט וילהלם פון צימרמן
קטגוריה:כלבי ים
קטגוריה:רוסיה: יונקים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס הארקטי
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1783
מולן

מוּלֶן (בצרפתית: Moulins, לעיתים, בעיקר בידי ה-SNCF גם: Moulins-sur-Allier – מולן על נהר האלייה) היא עיר צרפתית המשמשת כבירת מחוז אלייה שבחבל אוברן-רון-אלפ. העיר שימשה כבירת המחוז ההיסטורי בורבונה ומקום מושבו של דוכס בורבון. נכון ל-2011 מתגוררים בעיר 19,094 תושבים, ויחד עם תושבי המטרופולין שסביבה מתגוררים בה 61,448 תושבים.

העיר בנויה ברובה על גדתו המזרחית של נהר האלייה, אחד מיובליו של הלואר.

== היסטוריה ==
מסמכים מתעדים את קיומה של העיר החל מ-990. האגדה מספרת כי אחד מדוכסי בורבון, אבד ביער במהלך יום ציד. במהלך שוטטותו ביער מצא מנוחה בטחנה שנבנתה על גדת הנהר. הדוכס התאהב בטוחנת שאירחה אותו, וכדי להצדיק את ביקוריו התכופים באזור בנה על גדת הנהר בסמוך לטחנה ארמון ציד. העיר התפתחה סביב הארמון, ומכאן שמה – שתרגומו המילולי: מטחנות.

העיר הפכה למקום מושב דוכס בורבון בשנת 1327, לאחרי ששארל הרביעי, מלך צרפת העניק את דוכסות בורבון ללואי הראשון, רוזן קרלמון והוא העביר את מושבו לעיר. העיר ירדה מגדולתה לאחר עריקתו של שארל השלישי, דוכס בורבון לחצרו של קרל החמישי ב-1523. לאחר סיום משפטו, ב-1531, הוחרמו נחלות הדוכסות והועברו לנכסי הכתר הצרפתי.

העיר הייתה מקום מושבו של שארל התשיעי ואמו קטרינה דה מדיצ'י, במשך כשלשה חודשים, מ-22 בדצמבר 1565 עד 23 במרץ 1566 במהלך סיורו בצרפת.

לאחר הרצחו של אנרי השלישי ב-1589, התגוררה בטירה בעיר אלמנתו לואיז מלורן-וודמון ושם מתה ב-1601. אלמנתו של אנרי השני דה מונמורנסי הוגלתה לעיר לאחר הוצאתו להורג בעוון בגידה, והפכה לנזירה.

בעיר פועל מוזיאון לתלבושות במה.

== ערים תאומות ==
לעיר ברית ערים תאומות עם הערים:
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוברן: ערים
קטגוריה:אוברן-רון-אלפ: ערים
הוצאת אוניברסיטת אוקספורד

הוצאת אוניברסיטת אוקספורד (באנגלית: Oxford University Press; בראשי תיבות: OUP) היא הוצאת הספרים האוניברסיטאית הגדולה בעולם והשנייה בוותק, לאחר הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'. הוצאת הספרים היא מחלקה של אוניברסיטת אוקספורד ובראשה ניצבים 15 אקדמאים הממונים על ידי סגן הצ'נסלור של האוניברסיטה.
== היסטוריה ==
ההוצאה נוסדה ב-1586, לאחר שהאוניברסיטה הייתה גורם פעיל בתחום הדפוס כבר מ-1480. עד המאה ה-19 התמקדה ההוצאה בתחום הספרות האקדמית והדפסת חיבורים ליטורגיים נוצריים. באמצע המאה ה-19 לקחה ההוצאה על עצמה את מפעל המילון האנגלי של אוקספורד, המילון האנגלי הגדול, המוקפד והשלם ביותר. מאז ראשית המאה ה-20 מוציאה ההוצאה ספרות כללית הממוקדת בעיקר בהוצאה מחדש של ספרות קלאסית, ספרות ילדים, סדרות מדע פופולרי, מילונים ולקסיקונים במגוון תחומי דעת (בין היתר פילוסופיה, ביולוגיה ומוזיקה קלאסית ורבים אחרים, הראשון בהם היה The Oxford Companion to Music), כתבי עת מדעיים, ספרים ללימוד השפה האנגלית וספרות דתית. כל זאת בצד הוצאת ספרי מחקר אקדמאים של אנשי אוניברסיטת אוקספורד ואחרים, הנבחרים על ידי ועדת לקטורים אקדמית המורכבת מחברי סגל האוניברסיטה.

ב-1896 הקימה ההוצאה בניו יורק שלוחה ראשונה מחוץ לבריטניה ומאז היא פעילה ברחבי העולם (כולל אוסטרליה, הודו, סין, יפן, דרום אמריקה ודרום אפריקה).

== מפעלים מו"ליים ומחקריים ראויים לציון ==
* המילון האנגלי של אוקספורד
* מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים
* סדרת הלקסיקונים Oxford Companion למגוון תחומי דעת
* Oxford Classical Texts, סדרת ספרים המכילה עריכה מדעית של טקסטים מהספרות היוונית העתיקה והלטינית, בשפתם המקורית
* סדרת הקלאסיקות העולמיות (Oxford World's Classics), כוללת תרגומי מופת לאנגלית ממגוון הספרות העולמית, כולל ספרות יפה, מחזות, אנתולוגיות ורבים מהכתבים הדתיים והמיתולוגיים של עמי העולם
* The Oxford Encyclopedia of Economic History - אנציקלופדיה המסקרת את מכלול ההיסטוריה האנושית הכלכלית בזמן ובמרחב
* מהדורה מוערת של התנ"ך והברית החדשה באנגלית, לטינית, יוונית ועברית
* אנציקלופדיית אוקספורד להיסטוריה ימית

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.nytimes.com/1994/02/16/news/16iht-presseduc.html 400 Years Later, Oxford Press Thrives], הניו יורק טיימס, 18 בפברואר 1994
* [http://global.oup.com/uk/archives/5.html מוזיאון ההוצאה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אוקספורד
קטגוריה:אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:הוצאות ספרים אוניברסיטאיות
סימן מים

סימן מים על בול מאחת המושבות הבריטיות בדרום אפריקה
סימן מים (בלועזית, "Water Mark" ומקובל גם כמילה בודדת – "watermark") הוא אמצעי לזיהוי זיופים המוטבע בשטרות כסף, ניירות ערך ובבולים. במקורו נוצר על ידי יצירת סימון שלא נראה במבט ראשון ויצירתו מצריכה טיפול בנייר לפני הדפסתו.

סימני המים דומים במראה שלהם לעבודות אמנות של צורפים העובדים עם חוטים דקים מאוד של מתכת יקרה, עבודות הנושאות את השם פיליגרן ומשום כך דבק השם פיליגרן גם בסימני המים המוטבעים בנייר.

סימני מים בנייר נוצרו לראשונה בבולוניה, ב-1242. קיימים שני סוגים של סימני מים, סימני מים המוטבעים במהלך ייצור הנייר ומכונים "סימני מים אמיתיים" וסימני מים המוטבעים בנייר לאחר שתהליך ייצורו הושלם ומכונים "סימני מים מלאכותיים". סימני המים האמיתיים נוצרים על ידי הפעלת לחץ על נקודות מסוימות בעיסת הנייר לפני התייבשותה (ומכאן מקור השם סימן מים). לאחר התייבשות הנייר, המקומות שנלחצו דקים יותר ומאפשרים חדירה טובה יותר של קרני אור. את סימני המים המלאכותיים יוצרים על ידי צביעת הנייר בצבע לבן או לקה מבריקה. את סימני המים המלאכותיים רואים רק בצד אחד של הנייר, בניגוד לסימני המים האמיתיים, שאפשר להבחין בהם משני צדי הנייר.

בשנות האלפיים, המונח "סימן מים" משמש גם כמונח המתייחס לכיתוב ובו פרטי הצלם, שחלק מהצלמים המקצועיים נוהגים לשבץ על גבי תמונה דיגיטלית, על-פי רוב בתחתיתה, כדי לוודא שהקובץ שיצרו יישאר מקושר אליהם.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.collect.co.il/content.aspx?id=313 האם קנית מציאה? מאמר שני בסדרה – סימן מים]
* [http://aps-web.fr/timbres-filigrane-du-monde/ בולים עם סימני מים בעולם] 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נייר
קטגוריה:בולי דואר
קטגוריה:ניירות ערך
קטגוריה:קניין רוחני
קטגוריה:איטליה: המצאות
אלייה (נהר)

אלייה (בצרפתית: Allier, באוקסיטנית: Alèir) הוא נהר הזורם במרכז צרפת ואחד מיובליו של נהר הלואר. 
== גאוגרפיה ==
אורכו 420.7 ק"מ, ומקורותיו בפסגות המאסיף סנטרל, שבמחוז לוזר שבחבל לנגדוק-רוסיון. הנהר נשפך לתוך הלואר במחוז נייוור שבבורגון. זרם הנהר נע בין 234.0 מטר מעוקב לשנייה (בפברואר) ל-49.90 מקל"ש (באוגוסט).

האלייה הוא אחד הנהרות ה"פראיים" האחרונים בצרפת, כלומר נהר שנתיבו והזרימה בו הם טבעיים ואינם קבועים בידי אדם ואחד הנהרות היחידים בדרום אירופה בהם חי המין Thymallus thymallus (מין של סלמון) - מין הרגיש במיוחד לזיהום. לאורך גדותיו ערים חשובות רבות, בין השאר מולן ומחוז אלייה הקרוי על שמו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://services.sandre.eaufrance.fr/Courdo/Fiche/client/fiche_courdo.php?CdSandre=K---0080 הנהר] באתר Service d’Administration Nationale des Données et Référentiels sur l’Eau
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:צרפת: נהרות
קטגוריה:אוברן-רון-אלפ: נהרות
קוקה לפידות

קוקה לפידות (16 בדצמבר 1932 – 3 בינואר 1985) הייתה ציירת ישראלית.

== ביוגרפיה ==
קוקה לפידות נולדה בעיר פיטשט שברומניה. כבר בשנות ילדותה המוקדמות הפגינה כישרון רב בציור, וזכתה על כך בפרס לנין בגיל 14.

בשנת 1950 עלתה לישראל יחד עם משפחתה, והתגוררה בתל אביב ובצפת.

בשנת 1962 הצטרפה לאגודת הציירים והפסלים בישראל ובשנת 1964 לאיגוד האמנים בצפת. בצפת הציגה את עבודותיה בגלריה פרטית.

בנוסף להיותה ציירת פעילה ומציגה בתערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות, עבדה בהוראת ציור ואמנות.

נישאה בישראל ולה שתי בנות.

=== לימודים ===
את לימודי הציור החלה אצל סטפן אלכסנדר ולאחר מכן למדה במשך מספר שנים במכון אבני. בין מוריה במכון אבני היו מוקדי, שטרייכמן, סטימצקי וקריזה.

בהמשך למדה הוראת אמנות, ועבדה שנים רבות כמורה לאמנות בבתי ספר ובהוראת ציור למבוגרים.

=== פרסים ===
* פרס לנין, רומניה, 1949
* פרס ההסתדרות לאמנים צעירים, ישראל, 1964

== סגנון ציור ==
סגנון הציור של קוקה היה בתחילת הדרך פיגורטיבי ואבסטרקטי. היא הרבתה לצייר בצבע שמן על בד, וכן על ציור שמן על נייר בסגנון ייחודי לה. בהמשך ציירה באקוורל ובאקריליק. 

היא ציירה בממדים גדולים, בהשראת הנוף המרהיב של הארץ, מתוך אמונה כי האדם הוא תבנית נוף הולדתו. אמונה זו הביאה ליצירת תמונות שיש בהן שקיפות של דמויות ונוף, אותן יצרה בסגנון "הארד אדג". תקופה זו ביצירתה שפעה ביצירות אשר שאבו מסיפורי התנ"ך- בריאת העולם, סיפור המבול, דוד וגוליית ועוד.

== תערוכות ==
=== תערוכות יחיד ===
בין השנים 1961 ל-1968 הציגה בשלוש תערוכות יחיד בתל אביב: תערוכת יחיד ראשונה בגלריה "שולמית" בתל אביב, ולאחריה תערוכות בגלריה "מבט" ובגלריה 220.

תערוכת תמונות שמן ורישומי שמן על נייר בטכניקה מיוחדת לה, התקיימה בבית שלום עליכם בשנת 1971.

כשנה לאחר מכן, בשנת 1972, הציגה בתערוכת יחיד בנושא תמונות בהשראת סיפורי התנ"ך, במוזיאון העירוני לאמנות בבת-ים.

=== תערוכות קבוצתיות ===
תערוכה ישראלית באוסטרליה - 1966, וכן בתערוכות כלליות בצפת ובתערוכות קבוצתיות רבות בארץ.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.gen-mus.co.il/person/?id=30487 ציורים של קיקה לפידות]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות רומניה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:עולות לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים: אמנות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1985
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1985
מאיר שפירא (מחנך)

מאיר שפירא (30 ביוני 1908 - 16 בפברואר 1998) היה מחנך, מנהל בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה ומחברם של ספרי לימוד בפיזיקה, שהיו בשימוש נרחב בבתי ספר רבים. זוכה עיטור יקיר ירושלים.

== קורות חייו ==
מאיר שפירא נולד ברובנו, אשר באותם ימים השתייכה לאימפריה הרוסית. השלטון עבר מיד ליד והאחרונה שהחזיקה בו הייתה פולין, שהתעמרה קשות בתושביה היהודים. האנטישמיות שחווה ברובנו עיצבה את השקפת עולמו, והביאה אותו למסקנה שהציונות היא הפתרון היחיד לקיומו של העם היהודי.

בהיותו בן 16 עבר לווילנה, שם סיים לימודיו בגימנסיה וגם רכש את השכלתו הגבוהה במתמטיקה ובפיזיקה. בווילנה נשא ב-1931 לאשה את סוניה קרמר וב-1934 עלה עמה לארץ ישראל.

עבודתו החינוכית החלה כמורה למתמטיקה ולפיזיקה. בהמשך היה סגן מנהל בגימנסיה בלפור בתל אביב (תיכון עירוני א). ב-1944 הוזמן להצטרף לסגל בית הספר התיכון בבית הכרם בירושלים - בתחילה כחבר הנהלה, ובשנים 1954-1980 כיהן כמנהלו. בשנת 1982 זכה בעיטור יקיר ירושלים על פועלו החינוכי.

ב-1950 זכה במלגה מטעם מועצת הנשים היהודיות בארצות הברית להשתלם בדרכי המחשה בהוראה באמצעות עזרים אורקוליים, שהיה תחום חדשני באותם ימים. עם שובו לישראל הנהיג ופיתח גישה זו בבית הספר וגם הרחיבה לכדי עבודת מחקר בנושא ההמחשה בהוראת הפיזיקה עליה זכה בתואר דוקטור ב-1954.

שהותו בניו יורק הייתה התחלה של ידידות עמוקה ומתמשכת עם מועצת הנשים, שהתבטאה מאוחר יותר בעזרה במימון הן של בנייתו של המבנה החדש של בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה העברית בירושלים והן בפרויקטים החינוכיים השונים שיזם.

עטיפת הספר "יסודות הפיזיקה" מאת מאיר שפירא
לאורך השנים כתב סדרה של ספרי לימוד בפיזיקה שנקראה "יסודות הפיזיקה", שהייתה בשימוש בבתי ספר רבים בישראל, שבהם שילב את שיטות ההמחשה המגוונות בהן התמחה והאמין.

בשנות החמישים הקים ביחד עם מנהלי בתי ספר אחרים את "איגוד מנהלי בתי הספר התיכוניים בישראל" ושימש כאחד משלושת חברי הנשיאות שלו.

בשנת 1961 השתתף במשלחת מטעם "קרן רוטשילד" במטרה לערוך סקר במדינות אירופה ואמריקה הצפונית על הטלוויזיה החינוכית והיה שותף בהקמת הטלוויזיה הלימודית בישראל וחבר בוועד המנהל שלה.

במשך כל שנות ניהולו את בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה העברית בירושלים שקד ביחד עם סגל המורים על התאמת ועדכון גישות ושיטות החינוך וההוראה והתאמתן למאפיינים המשתנים של התלמידים והחברה. בפרויקטים השונים, שהונהגו הקדים בית הספר התיכון את דורו.

בין הפרויקטים:
* הומניזציה של המגמה הראלית 
* אינטגרציה בין המקצועות 
* למידה עצמאית, להקניית מיומנויות למידה
* תוכנית לימודים על מגמתית 
* שילוב תלמידים "טעוני טיפוח"

== ספריו ==
יסודות הפיזיקה בהוצאת בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה העברית:
* פרקים בתולדות החום - חלק א'
* פרקים במכניקה - חלק ב'
* תורת הנוזלים והגזים, השלמות בתורת החום - חלק ג'
* תורת החשמל - חלק ה'
* אופטיקה גאומטרית ופיזיקלית הספקטרום האלקטרומגנטי, פיזיקה של הגרעין - חלק ו'

== יקיר ירושלים ==
כגולת הכותרת על כל פועלו זכה ב-21 בדצמבר 1982 בעיטור "יקיר ירושלים", שהוגש לו על ידי נשיא המדינה יצחק נבון, שהיה בוגר מחזור א' של בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה העברית בירושלים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוקרי חינוך ישראלים
קטגוריה:מנהלי בתי ספר ישראלים
קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:מחברי ספרי לימוד ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:סגל התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
יהודה משה דנציגר

רבי יהודה משה דנציגר (י' בכסלו תרנ"ג, 29 בנובמבר 1892 - כ"ג באדר א' תשל"ג, 16 בפברואר 1973) היה האדמו"ר החמישי בשושלת אלכסנדר, הוא כיהן כאדמו"ר בין השנים תש"ז - תשל"ג (1947–1973).

==ביוגרפיה==
נולד בעיירה פלאוונה להרב יחיאל יוסף טיברג (בנו של ר' הירש פלאוונער, מחשובי חסידי וורקא ואלכסנדר וחותנו של רבי בצלאל יאיר דנציגר) והענדל בת רבי דוד דב טאוב, ה"בנין דוד" רבה של דאבראז'ינסק. בבחרותו למד אצל הרב אברהם אליעזר רוטנברג, דיין בלודז' ובגיל 13 קיבל סמיכה. נסע 50 פעמים להישמח ישראל. בהצעת רבו התארס לאסתר פערל, בת דודו רבי בצלאל יאיר דנציגר, אחיו של הרבי. לאחר פטירת רבי ירחמיאל ישראל יצחק, היה לחסידו של אחיו רבי שמואל צבי. נישא בשנת תרע"ג.

בזמן מלחמת העולם הראשונה נמלט עם חמיו ודודו ללודז'. הוא נסע לאוסטרובצה ללמוד אצל רבי מאיר יחיאל מאוסטרובצה. לאחר מכן עסק במסחר ביין שייבא מקרקוב. בתקופה זה נסע גם לחצרותיהם של רבי ישכר דב מבעלז ורבי ישראל מצ'ורטקוב.

בשנת תרצ"ג נסע ללונדון שם כיהן כרב בבית הכנסת טריסק. לאחר מספר חודשים, בהיעדר אשרת שהייה, גורש לפולין. בסוף שנת תרצ"ד עלה לארץ ישראל עם אשתו ובנו רבי אברהם מנחם. הוא התיישב בירושלים ועסק בתורה, כשהוא חי בעניות ודחקות. בתקופה זו עסק גם בתורת הסוד. בשנת תרצ"ח נסע לארצות הברית לטפל במחלת עור. בתקופה זה הנהיג את בית הכנסת של חסידי אלכסנדר שם.

בשואה נרצחו האדמו"ר בעל העקדת יצחק, משפחתו ומרבית חסידיו שנמנו בעשרות אלפים. בשנת תש"ז, הכתירו אותו שרידי החסידים לממלא מקומו.

הוא הורה לבנו לשנות את שם משפחתו מטיברג לדנציגר, להנציח את שם משפחת השושלת. בהמשך שינה גם הוא את שמו.

נפטר בבית החולים אסותא בתל אביב ביום כ"ג באדר א' תשל"ג. הוא הובא למנוחות בבית הקברות פוניבז' בבני ברק.

שכל בפולין שמונה ילדים. בן נוסף, דוד הירש עלה לארץ ישראל בסיוע הראי"ה קוק ונפטר בארץ. בנו רבי אברהם מנחם מונה לממלא מקומו.

==ספריו==
*אמונת משה - על התורה והמועדים, ארבעה חלקים. (בני ברק תשל"ו, תשל"ח, תשמ"ג ותשנ"א).
*חידושי אמונת משה - על הש"ס. (בני ברק תשע"ג).
*חשבה לטובה - שו"ת. פולין תרצ"ג.
*קדושת יצחק - סיפורים על אדמו"רי שושלת וורקא - אלכסנדר. בסוף הספר נספח ספרו נחלת צבי על התורה. ירושלים תשי"ב
כמו כן הדפיס הספר "מאורן של ישראל" - נספח לספר "ישמח ישראל" ובו מאמרים שעוד לא נדפסו בספר. כן, ליקט את דברי תורתו של האדמו"ר רבי יצחק מנחם דנציגר, בספר עקידת יצחק. כן הדפיס הערות לצד ספרו של סבו "בנין דוד" בשם "וזאת ליהודה", וכן ספר בשם "קול יהודה".

==לקריאה נוספת==
*הרב יהודה משה מקובר, צדיק באמונתו - תולדותיו, רשימותיו ואגרותיו של האדמו"ר בעל "אמונת משה"
*יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות - אישים, בערכו.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

יהודה משה
קטגוריה:אדמו"רים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פוניבז'

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1892
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
נגעת-נסעת

"נגעת–נסעת" הוא כלל במשחק השחמט הקובע כי אם השחקן שתורו לשחק נגע באחד מכליו, עליו לבצע מסע עם אותו הכלי, ולאחר עזיבת הכלי התור נגמר. משמעות הכלל היא ששחקן אינו יכול להתחרט על מהלך שהתחיל. כלומר, אם שחקן נוגע באחד מכליו, למשל הרץ, הוא חייב לשחק עם הרץ כל עוד המהלך חוקי. אם נגעת בכלי במכוון, ואסור לך לשחק איתו, הדבר נחשב למהלך לא חוקי. כלל זה מדרבן את השחקנים לחשוב יותר זמן והיטב לפני ביצוע מהלך, ולא לנהוג בפזיזות יתרה, מכיוון שאם יעשו מהלך לא חכם בגלל פזיזותם, המהלך עלול להביא להפסד בחומר, בעמדה, ולעיתים גם בהפסד במשחק.

אבירים טמפלרים משחקים שחמט

==תיאור הכלל==
כאשר שחקן נוגע באחד מכליו בלי כוונה להזיז אותו, למשל עקב פגיעה עם המרפק, או בעת תנועה אחרת, לא מתייחסים לכלל.
שחקן נוגע באחד מכליו
כאשר שחקן נוגע בכלי אחד ולאחר מכן בכלי אחר, בכוונה להזיזו, הוא מחויב לשחק עם הכלי הראשון שנגע בו. 

כששחקן נוגע באחד מכליו של יריבו הוא חייב להכותו עם אחד מכליו. אם השחקן נוגע בכמה כלים של יריבו, הוא חייב להכות את הכלי הראשון שבו נגע. 

כאשר שחקן נוגע באחד מכליו או באחד מכלי יריבו, ואומר "מסדר", מתוך כוונה שלא ברור באיזו משבצת בלוח הכלי עומד, או שהזווית שבה מסודר הכלי מפריעה לו להתרכז, הוא אינו צריך לשחק עם הכלי או להכות את הכלי של יריבו. 

כאשר שחקן רוצה להצריח הוא חייב לגעת קודם במלכו, ורק לאחר מכן בצריח. אם השחקן נוגע קודם בצריח ורק לאחר מכן במלך, אסור לו להצריח, והוא מחויב לשחק מסע רגיל עם הצריח.

==בהשאלה לתחומים אחרים==
הכלל אומץ גם במשחקים נוספים, למשל בשש בש.

האִמרה "נגעת – נסעת!" הושאלה בתרבות לתיאור מצב בו אחד הצדדים התחייב לבצע משהו, מתוך התחלת עשייתו, ולכן הוא מחויב לסיימו.

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20140804063403/http://chess.org.il/userfiles/file/Avi2013/%D7%97%D7%95%D7%A7%D7%AA%20%D7%94%D7%A9%D7%97%D7%9E%D7%98%202014-1.pdf חוקת השחמט של פיד"ה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוקי השחמט
קטגוריה:שש בש
מאלין

מאלין (באוקראינית: Малин) היא עיר במחוז ז'יטומיר שבאוקראינה.

שמו של היישוב קשור למלך מאל שהיה מנהיג שבטים סלאביים באזור במאה ה-10 לספירה. בעיר עומד פסלו ניקולאי מיקלוחו-מקלאי מגלה ארצות ומדען רוסי, הוא ביקר בעיר תכופות, אמו ואחיו קבורים במקום.

==יהודי העיר==

בעיר נוסדה חסידות מאלין.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז ז'יטומיר: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
דנילו מדינה

דנילו מדינה סאנצ'ס (בספרדית: Danilo Medina Sánchez; נולד ב-10 בנובמבר 1951) הוא פוליטיקאי דומיניקני שכיהן כנשיא הרפובליקה הדומיניקנית בין השנים 2012–2020.

מדינה הוא נינו של פרנסיסקו דל רוסאריו סאנצ'ס, האב המייסד של המדינה.

מדינה כיהן בתור מזכיר המדינה הדומיניקני בשנים 1996–1999, ובין השנים 2004–2006.

מדינה חבר במפלגת השחרור הדומיניקנית (PLD) ואיתה זכה בבחירות 2012 ברוב של 51%.

== נעוריו ותחילת דרכו ==
מדינה נולד במחוז סן חואן, שבאזור דרום מערב המדינה. הוא הבכור מבין שמונה אחים שנולדו לחואן פבלו מדינה ואמיליה סאנצ'ס.

כשהיה בן 18 היה יושב ראש אגודת הסטודנטים באוניברסיטת סן חואן.

בשנת 1990, מדינה נבחר כחבר בוועדה המדינית של מפלגת השחרור הדומיניקנית (PLD) יחד עם לאונל פרננדס וחואן תמיסטוקלס מונטאס.

הוא כיהן בתור נשיא בית הנבחרים בין השנים 1994-1995 ולאחר מכן שימש כמזכיר המדינה בין השנים 1996-1999 ובין השנים 2004-2006.

כנשיא בית הנבחרים בקונגרס הלאומי (1990-1994), הוא היה דמות מפתח במשא ומתן בקונגרס שהוביל לפתרון של המבוי הסתום הפוליטי של שנת 1994.

דנילו מדינה נחשב אסטרטג פוליטי המוביל את מפלגתו. ככזה, הוא היה אחד מהמוחות שעשו את הקמפיין לנשיאות של הנשיא פרננדס.

הוא מונה למזכיר המדינה בשנת 1996 והיה אחד מהעוזרים הקרובים ביותר של הנשיא.

== הניסיונות להיבחר לנשיא ==
בשנת 2000, הנשיא, לאונל פרננדס, לא יכל לרוץ עקב איסור חוקתי על בחירתו מחדש, ומדינה היה המועמד לנשיאות של PLD.

הוא סיים שני, רחוק מאוד ממועמד האופוזיציה, איפוליטו מחיה של המפלגה הדומיניקנית המהפכנית (PRD).

כשהנשיא פרננדס נענה לכהונה שנייה בשנת 2004, דנילו מדינה מונה פעם נוספת למזכיר המדינה (שווה ערך לרמטכ"ל) ונחשב שני בפיקוד על המוסדות הצבאיים של המדינה.

בבחירות 2008, דנילו מדינה נחשב למתחרה העיקרי לנשיא פרננדס, בבחירות המוקדמות של מפלגת השלטון, PLD. הוא התפטר מהתפקיד ב -8 בנובמבר 2006 על מנת להציע את עצמו לראשות PLD נגד הנשיא פרננדס.

לאחר הפעלת קמפיין תחת סיסמאות "עכשיו זה הזמן" ו- "הטוב ביותר עבור כולם" דנילו מדינה הובס בסופו של דבר על ידי הנשיא לאונל פרננדס בבחירות הפנימיות של מפלגת PLD.

לאחר התבוסה, דנילו מדינה ותומכיו שמרו על פרופיל נמוך. בתקופה זו הוא נחשב למועמד בעל הסבירות הגבוהה ביותר למועמדות PLD בבחירות של 2012 לנשיאות הדומיניקנית.

דנילו מדינה נבחר לנשיא הרפובליקה הדומיניקנית בבחירות של 2012, שהסתיימו בבוקר ה-21 במאי, עם 51.24% מהקולות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נשיאי הרפובליקה הדומיניקנית
קטגוריה:ילידי 1951
סטאדיו אולימפיקו (טורינו)

סטאדיו אולימפיקו גראנדה טורינו (באיטלקית: Stadio Olimpico Grande Torino ; במקור סטאדיו מוניציפאלה בניטו מוסוליני ולשעבר סטאדיו קומונלה ויטוריו פוצו) הוא אצטדיון הממוקם בטורינו שבאיטליה, ומונה 27,958 מקומות ישיבה. אצטדיון זה משמש כמגרשה הביתי של קבוצת הסרייה א' טורינו. בעבר שימש האצטדיון גם את קבוצת יובנטוס.

בשנת 2006 אירח האצטדיון את טקס הפתיחה והסיום של משחקי החורף האולימפיים.

== היסטוריה ==
העבודות להקמת האצטדיון החלו בספטמבר 1932, ובוצעו על ידי מספר חברות, כאשר כל חברה טיפלה בחלקים אחרים של האצטדיון. האצטדיון נקרא על שם בניטו מוסוליני, ונבנה במקור כדי לארח את משחקי Littoriali ואת משחקי הסטודנטים הבינלאומיים שהתקיימו בעיר באותה השנה. האצטדיון נחנך ב-14 במאי 1933. בשנת 1934 אירח האצטדיון את אליפות אירופה הראשונה באתלטיקה, וכן משחקים במסגרת גביע העולם בכדורגל אשר התקיים באותה השנה באיטליה.

החל מעונת שימש האצטדיון במגרשה הביתי של יובנטוס שאף זכתה באליפות הליגה האיטלקית באותה העונה. יריבתה העירונית של יובנטוס, טורינו, עברה אף היא לשחק באצטדיון בשנת 1958, לאחר שעזבה את אצטדיונה הקודם, אצטדיון פילדלפיה.

לאחר מלחמת העולם השנייה ונפילת איטליה הפשיסטית, שונה שם האצטדיון לשם הנייטרלי - "אצטדיון עירוני". בשנת 1986 הונצח בשם האצטדיון שמו של ויטוריו פוצו, מאמן כדורגל איטלקי שהוביל את נבחרת איטליה לשתי זכיות רצופות בגביע העולם, ב-1934 וב-1938.

בשנת 1990 עזבו שתי הקבוצות את האצטדיון, ועברו לארח את משחקיהן הביתיים בסטאדיו דלה אלפי החדש, אשר שנבנה בעיר לקראת מונדיאל 1990.

בשנת 2006 אירח האצטדיון את אולימפיאדת החורף. לשם כך עבר האצטדיון מתיחת פנים במטרה לעמוד בסטנדרטים לאירוח אולימפיאדת החורף. האצטדיון אירח את טקסי הפתיחה והסיום של האולימפיאדה.

באותה השנה חזרו שתי הקבוצות לארח באצטדיון את משחקי הבית שלהן, בעקבות סגירתו של הדלה אלפי. ב-2011 עזבה יובנטוס את האצטדיון ועברה לאצטדיון יובנטוס שנבנה על חורבותיו של הדלה אלפי.

== הופעות באצטדיון ==
* 28 ביוני 1980- בוב מרלי והלווייתנים
* 19 ביולי 1980- פיטר טוש
* 2 בספטמבר 1980- איירון מיידן
* 1 ביולי 1981- דייר סטרייטס
* 2 ביולי 1982- פרנק זאפה
* 11–12 ביולי 1982- האבנים המתגלגלות
* 7 בספטמבר 1984- אייסי דיסי
* 9 ביוני 1987- דייוויד בואי
* 4 בספטמבר 1987- מדונה
* 3 במאי 1988- סטינג
* 29 במאי 1988- מייקל ג'קסון
* 11 ביוני 1988- ברוס ספרינגסטין ולהקת רחוב E
* 6 ביולי 1988- פינק פלויד
* 5 במאי 1990- טינה טרנר

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Stadio Comunale Benito Mussolini.jpg|האצטדיון עת נקרא אצטדיון מוסליני
קובץ:Juventus v Chelsea, Champions League, Stadio Olimpico, Turin, 2009.jpg|האצטדיון בשנת 2009
קובץ:2006 Olympics Opening Ceremony.jpg|טקס הפתיחה של אולימפיאדת החורף בשנת 2006
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.museotorino.it/view/s/2badeca1a9b94095ae00602cfb39bf29 האצטדיון] באתר museotorino
* [http://www.torinofc.it/stadio/1376 האצטדיון] באתר של קבוצת טורינו

קטגוריה:טורינו: מבנים
קטגוריה:אצטדיוני כדורגל באיטליה
קטגוריה:יובנטוס
קטגוריה:איטליה: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:טורינו (כדורגל)
כנפיים (ספר)

כנפיים (באנגלית: Wings) הוא ספר אשר נכתב על ידי הסופרת אפרילין פייק ויצא לאור באנגלית בשנת 2009.

ספר זה הוא הראשון מבין ארבעה ספרים בסדרת נוער אשר תורגמה לעברית על ידי יעל ענבר. הספר יצא לאור בישראל בשנת 2011 על ידי הוצאת מטר.

הספר בגרסתו האנגלית עמד בראש רשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס שבוע לאחר שיצא לאור עד מהרה הפך לרב מכר בינלאומי.
ספרי ההמשך של ספר זה הם "כשפים" אשר יצא לאור בשנת 2012, "אשליות", יצא לאור בשנת 2013, ו"יעוד", אשר יצא לאור בשנת 2014.

הסדרה מספרת על נערה בת 15, המגלה שהיא פיה שנשלחה לחיות בקרב בני אדם על מנת להגן על השער הסודי לעולם הפיות אבלון.

== תקציר העלילה ==

לורל, נערה יפהפייה וביישנית, גרה עם הוריה בבית גדול הגובל עם יער מסתורי בקליפורניה. עד הגיעה לגיל 15, היא מבלה בביתה במסגרת חינוך ביתי.
בעקבות קשיים בעבודה של אביה, עוברת המשפחה לעיר הגדולה ולורל נכנסת בעל כורחה לבית ספר ציבורי.

לורל התגעגעה לחופש שהיה לה בביתה הקודם, אך גם בבית הספר החדש מצאה חבר טוב, דייוויד, שמלווה אותה לאורך כל הדרך ומגלה הבנה למשטר התזונה הטבעוני של לורל.
יום אחד, כאב מפלח את גבה של לורל, וניצן של פרח יפיפה מתחיל לבצבץ בין שכמותיה.

לורל פוחדת לבקש עצה מהוריה, והיא פונה לדייוויד לעזרה. יחד הם חוקרים את ה"כנפיים" המשונות שצמחו ללורל על גבה.

הפרט היחידי שידוע להם על ילדותה של לורל הוא שבגיל שלוש היא הופיעה בפתח ביתם של הוריה בתוך סל, ללא כל פתק או הסבר.

לאחר חקירה ממושכת שערכו דייוויד ולורל, נתגלה שלורל היא למעשה אבולוציה מתקדמת של צמח - פחות או יותר פיה; אין לה דופק והיא נושפת חמצן טהור.
באחד מהימים שבהם ביקרה בביתה הישן, עולמה של לורל השתנה לנצח כאשר היא נתקלה בטמאני.
לורל מוצאת את עצמה נמשכת אל טמאני באופן בלתי מוסבר, והוא מספק לה את התשובות לכל שאלותיה. מתברר שהיא אפילו לא אנושית; כמו טמאני, היא פיה.

לורל היא צאצא של פיות, הנשלחות להגן על בני האדם. מתברר כי ביער המסתורי, השייך להוריה של לורל, נמצא אחד משערי הכניסה לאבלון, עולם הפיות. כאשר הוריה עמדו למכור את הקרקע יקרת הערך לטרול בתחפושת, אויבם של הפיות, נשלחה לורל אל הוריה על מנת לרשת את אדמתם. לורל חייבת לעזור לפיות להציל את ארצם, להגן על משפחתה, לברר את רגשותיה המבולבלים כלפי דייוויד וטמאני, להבין את זהותה ולמצוא את מקומה בין שני העולמות.

== ביקורות ==
"כנפיים" זכה בבקורות חיוביות רבות, הבולטת ביניהן היא זו של סטפני מאייר, מחברת הסדרה דמדומים. מאייר כתבה כי 

== תרגומים ==

הספר "כנפיים" תורגם ל-28 שפות על ידי 32 הוצאות לאור ברחבי העולם.

== עיבוד קולנועי ==
ביולי 2009, חברת הסרטים וולט דיסני קנתה את הזכויות להפקת גרסה קולנועית של הספר "כנפיים".

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרי 2009
קטגוריה:ספרי הוצאת מטר
שובל (בולאות)

בול אוקראיני עם שובל בצדו הימני

שֹׁבֶל הוא פיסת נייר המצורפת לעיתים כְּשׁוּלֵי הבול, שמוסיף פרטים על תוכנו של הבול בצורה גרפית המשלבת לעיתים טקסט נוסף, ולעיתים מהווה המשך של ציור הבול.

שובל הבול יכול להיות בחלק התחתון או העליון, בצדו הימני או השמאלי או שיכול להיות בול הנושא יותר משובל אחד או שובל אחד לכמה בולים. באספנות בולים יש חשיבות לשובל ובול בעל שובל זוכה לביקוש ולמחירים טובים יותר.
מזרח גרמניים עם שובל משותף]]

== שובלי הבולים בישראל ==
בול דואר עברי עם שובל|ימין]]שובל בול ישראלי משנת 1956 שעליו מודפסים שנות חייו של [[אלברט איינשטיין|267x267 פיקסלים]]ישראל היא המדינה היחידה, ששירותי הדואר שלה מנפיקים לאורך כל השנים את בוליהם עם שְׁבָלִים, בעוד שבמדינות אחרות מצורפים לבולים שְׁבָלִים לעיתים, אך לא באופן שיטתי. ראשיתו של השובל בישראל הוא בסדרת הבולים דאר עברי, שהונפקה מיד לאחר הכרזת העצמאות. בסדרת הבולים הופיעו תצלומי מטבעות מתקופת המכבים, שהוטבעו בהם מילים בכתב עברי קדום. כיוון שהכתב אינו מוכרות לציבור הרחב, החליטו הממונים על הבולאות במנהלת העם להוסיף שובל ובו הסבר לכיתובי המטבעות<ref>כך לפי אתר התאחדות בולאי ישראל</ref>.

מהמילה "שובל" בכתיב חסר נגזר גם שמו של ביטאון התאחדות בולאי ישראל, שבל.
דרום אפריקאים עם שבלים עליונים ותחתונים]]

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.israelpost.co.il/postboolaee.nsf/BoolaeeOrderView/6F7FE1019BD6BFDFC225764F0036C66A?OpenDocument בול עם שובל] באתר דואר ישראל
* [http://www.israelpost.co.il/postboolaee.nsf/BoolaeeOrderView/52619F449E0E58DBC225764F0036F243?OpenDocument בול עם שובל מוחתם] באתר דואר ישראל

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בולי דואר
קישוא ממולא

כוסא מחשי
קישוא ממולא (בערבית: كوسة محشي, כּוּסָה מַחְשִׁי), הוא מאכל של קישואים ממולאים שמקורו בארצות במזרח התיכון. את המאכל מכינים בעיקר בישראל, מצרים, סוריה, לבנון, ירדן, טורקיה, עיראק וקפריסין. 
המלית עשויה מתערובת של בשר בקר או בשר כבש ואורז. את הקישואים הממולאים בדרך כלל מבשלים ברוטב חמוץ, למשל מיץ לימון או עגבניות.

למאכל כמה וכמה גרסאות שונות ומגוונות הכוללות כאלה עם שורשים במטבח הסורי, הלבנוני, הטורקי והקפריסאי. את הגרסה הסורית, לדוגמה, מכינים עם לימון, נענע ושום, ואילו בגרסה הקפריסאית נהוג גם למלא את פרחי הקישואים. 

במטבח הסורי מכינים גם כוסא מחשי חלבי הנקרא "מחשי לאבן" במילוי אורז, חומוס וחמאה, ומתבלים אותו עם לבן ונענע, ואוכלים אותו בעיקר בחג השבועות בבוקר. 

ישנן גם גרסאות צמחוניות למאכל זה, שאינן מכילות בשר כלל.

==ראו גם==
* מפרום
* כרוב ממולא
* פלפל ממולא
* סרמאלה
* מלית

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ממולאים
קטגוריה:מאכלי אורז
קטגוריה:המטבח המצרי
קטגוריה:המטבח העיראקי
קטגוריה:המטבח האלבני
קטגוריה:המטבח הסורי
קטגוריה:המטבח הלבנוני
קטגוריה:המטבח הטורקי
קטגוריה:המטבח הישראלי
קטגוריה:המטבח הערבי
קטגוריה:מאכלי בשר
המכון האוסטרי

המכון האוסטרי (בגרמנית: Österreich Institut) הוא ארגון בינלאומי שבסיסו באוסטריה, שמטרתו להפיץ את השפה הגרמנית והתרבות האוסטרית ברחבי העולם.

הארגון הוקם בשנת 1997 על ידי הממשלה האוסטרית והוא בבעלותה המלאה, ומופעל על ידי משרד החוץ האוסטרי. פעילות המכון מוסדרת בחוק שעבר על ידי הפרלמנט האוסטרי, הנקרא "חוק המכון האוסטרי" (Österreich Institut Gesetz). כיום פועלים סניפי המכון בבלגרד, ברנו, ברטיסלאבה, בודפשט, קרקוב, ליובליאנה, רומא, ורשה וורוצלב. המטה הראשי של המכון שוכן בווינה, בירת אוסטריה. תלמידי המכון נבחנים במבחן הרשמי של אוסטריה לשפה הגרמנית, Österreichisches Sprachdiplom Deutsch.

== ראו גם ==
* מכון גתה

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קטגוריה:אוסטריה: תרבות
קטגוריה:ארגוני תרבות
קטגוריה:גרמנית
רשות בתי החולים הממשלתיים

רשות בתי החולים הממשלתיים (אשר נודעה בראשיתה גם כ"רשות האשפוז"), הייתה רשות ממשלתית הכפופה לשר הבריאות, אשר נוסדה באוקטובר 2014 על ידי שרת הבריאות, יעל גרמן ואמורה הייתה להיות מופקדת על הניהול, הפיקוח והבקרה על 11 בתי החולים הממשלתיים. למנכ"לית הרשות מונתה אסתר דומיניסיני. לאחר הקמת ממשלת ישראל ה-34 ומינויו של יעקב ליצמן לסגן שר הבריאות הוקפאו הליכי הקמת הרשות ודומיניסיני התפטרה מתפקידה. 

בשנת 2016 הוקמה במקום הרשות "חטיבת המרכזים הרפואיים הממשלתיים" במשרד הבריאות ולראשת החטיבה מונתה ד"ר אורלי וויינשטיין, שמעמדה בהיררכיה מקביל לסמנכ"ל.

== ועדת גרמן והקמת הרשות ==
עם מינויה לשרת הבריאות, הקימה יעל גרמן ועדה ציבורית לבחינת דרכים לחיזוק הרפואה הציבורית בישראל. ועדה זו זכתה לכינוי "ועדת גרמן". הוועדה הוקמה לאור התגברות השימוש בשר"פ (שירות רפואי פרטי) בבתי החולים הציבוריים, על חשבון שירותי רפואה ציבוריים. דו"ח מבקר המדינה 63ג קובע כי מערכת הבריאות בישראל סובלת מריכוזיות וניגוד עניינים מוסדי שטרם הוסדרו, בין השאר נוכח ריבוי התפקידים של משרד הבריאות הן כבעלים של בתי חולים ממשלתיים והן כמפקח עליהם.
בדיוני הוועדה נבדקו שלושה נושאים הנוגעים לניהול בתי החולים על ידי משרד הבריאות:
* מעמדו המעורב של משרד הבריאות בתחום בתי החולים הממשלתיים
* חיזוק מנגנוני משילות ובקרה של משרד הבריאות על בתי החולים בכלל לרבות בתי חולים שבבעלות המדינה
* חיזוק מנגנוני הבקרה והניהול הפנימיים של בתי החולים הממשלתיים עצמם והגברת השקיפות. 

בין היתר, נטען כי בתי החולים הממשלתיים אינם ערוכים מבחינה ארגונית לנהל את הפעילות שבאחריותם בצורה מיטבית, בין השאר בשל חוסר גמישות ניהולית, העדר תמריצים להתייעלות, מבנה ארגוני לוקה בחסר מבחינת מנגנוני ניהול ובקרה אפקטיביים וחלוקת תפקידים בעייתית בין בתי החולים הממשלתיים ותאגידי הבריאות במסגרת המרכזים הרפואיים. 

בהמלצותיה של הוועדה נקבע כי: . עוד נקבע כי לרשות יהיה תקציב עצמאי וזה ינוהל בנפרד ממשרד הבריאות.

הקמת הרשות היא אחת מהמלצות "ועדת גרמן" לרפורמה במערכת הבריאות הציבורית בישראל. כנגד המלצות אלה הושמעו ביקורות רבות, וביניהן כנגד הקמת רשות בתי החולים. לאחר התפטרות שרת הבריאות יעל גרמן בראשית דצמבר 2014, בעקבות פיטורי שר האוצר יאיר לפיד, הוקפאה למעשה הקמת הרשות. הקמתה לא חודשה על ידי סגן שר הבריאות יעקב ליצמן שמונה לתפקיד ב-2015. 

== ראו גם ==
* ועדת נתניהו (מערכת הבריאות)

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:משרד הבריאות
יושר פוני

יושר פּוּנִי (בלטינית: Punica fides) היה ביטוי נפוץ ברפובליקה הרומית לתיאור אי-אמינות של אדם או קבוצה. מקור הביטוי במלחמות הפוניות: הרומאים כינו את בני קרתגו (שמוצאם מהפיניקים) "פונים", ובמהלך המלחמות הפוניות נתפסו בעיניהם הפונים כרמאים ונוכלים. הביטוי היה פופולרי במיוחד אצל היסטוריונים וסופרים כגון טיטוס ליוויוס, פוליביוס, סלוסטיוס, קיקרו, ופלוטרכוס.

==מקור הביטוי==
שורשי הביטוי נעוצים במצביא הקרתגי חניבעל. במהלך המלחמה הפונית השנייה חצה חניבעל את האלפים והנחיל לרומאים תבוסות בסדרה של קרבות. חניבעל נתפס איפוא בעיני הרומאים כסמל לשחיתות ולצביעות. טיטוס ליוויוס כותב בספרו:

חוקרים מודרניים שבדקו את דמותו של חניבעל הגיעו למסקנה שליוויוס הגזים בתיאורו את חניבעל. תיאודור מומזן כותב:

למרות זאת חניבעל אכן פעל בעורמה לעיתים קרובות. הוא נהג לזייף מכתבים שנשלחו כביכול בידי מפקדים או בוגדים, וכך לטמון מלכודות לאויביו. כאשר שהה בכרתים, חשד שאנשי האי מנסים לגזול ממנו את כספו. לכן הטמין אותו כביכול בתוך כדים והניח לאנשי האי לגזול אותם, בעוד שלמעשה החביא את הכסף בתוך פסלונים. 

==השימוש בביטוי==
השימוש בביטוי היה נפוץ מאוד. ליוויוס מתייחס אל "היושר הפוני" כאל מובן מאליו. גם פלוטרכוס ופוליביוס היוונים משתמשים מדי פעם בביטוי. גאיוס סאלוסטיוס קריספוס משתמש בביטוי גם כלפי לא-קרתגים, לדוגמה:

==ראו גם==
*שלום קרתגו

==לקריאה נוספת==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
קטגוריה:קרתגו
קטגוריה:המלחמות הפוניות
מבחן Z

בהסקה סטטיסטית, מבחן Z הוא כל מבחן לבדיקת השערות שבו סטטיסטי המבחן מתפלגת נורמלית תחת השערת האפס, בקירוב או במדויק. בזכות משפט הגבול המרכזי הרבה מבחנים סטטיסטיים הם בקירוב בעלי התפלגות נורמלית, עבור גודלי מדגם גדולים. לכן, כאשר שונות האוכלוסייה ידועה או שגודל המדגם גדול מספיק, ניתן לחשב מבחנים סטטיסטיים רבים כמבחני-Z בקירוב. אם, לעומת זאת, שונות האוכלוסייה איננה ידועה (וצריך לאמוד אותה מהמדגם עצמו), גודל המדגם איננו גדול (<math>n\le30</math>), והנתונים מהם מחושב הממוצע מגיעים מהתפלגות נורמלית, אזי מבחן t יתאים יותר.

== ביצוע מבחן Z ==
אם T הוא סטטיסטי אשר מתפלג בקירוב נורמלי תחת השערת האפס, השלב הבא בביצוע מבחן Z הוא לחשב את התוחלת μ ואת סטיית התקן σ של T תחת השערת האפס. לאחר מכן מחושב ציון התקן <math>Z=(T-\mu)/\sigma</math>, ממנו ניתן לחשב את ערך-p, אשר מחושב אחרת עבור מבחן חד-צדדי או דו-צדדי: 
* <math>\Phi(-Z)</math> עבור השערה חד-צדדית עליונה ("ימנית")
* <math>\Phi(Z)</math> עבור השערה חד-צדדית תחתונה ("שמאלית")
* <math>2\Phi(-|Z|)</math> עבור השערה דו-צדדית
כאשר <math>\Phi</math> היא פונקציית ההסתברות המצטברת של ההתפלגות הנורמלית הסטנדרטית.

== שימוש עבור בדיקת השערות פשוטות ==
שימוש נפוץ במבחן Z מצוי בבדיקת השערות פשוטות, כלומר, כאשר ההשערות קובעות במפורש את התוחלת של התפלגות מסוימת לקבוע כלשהו. אם אוסף התצפיות X<sub>1</sub>,...,X<sub>n</sub> הן (i) בלתי תלויות, (ii) בעלות תוחלת זהה <math>\mu</math> ו-(iii) בעלות שונות זהה <math>\sigma^2</math>, אזי ממוצע המדגם <span style="text-decoration: overline">X</span> מתפלג נורמלית (בקירוב או במדויק, כתלות בהתפלגות הנתונים) עם תוחלת <math>\mu</math> ושונות <math>\sigma^2/n</math>. 
על מנת לחשב את הסטטיסטי המתוקנן <math>Z =\left(\bar{X} - \mu_0\right) / \sigma^2</math>, צריך לדעת את השונות. אם השונות איננה ידועה, וגודל המדגם מספיק גדול, ניתן להחליף את השונות בשונות המדגם. המבחן לא יהיה בדיוק מבחן Z, מאחר שאנו לא מתחשבים באי-הוודאות כתוצאה משונות המדגם, אך הוא יהיה קירוב טוב, אלא אם כן גודל המדגם הוא קטן.
== דוגמה ==
נניח שבמדינה מסוימת התוחלת של ציוני מבחנים בלשון היא 90 נקודות, וסטיית התקן שלהם היא 12 נקודות. המדגם שלנו מורכב מ-55 תלמידים בבית ספר מסוים שקיבלו ציון ממוצע של 86. האם ממוצע זה נמוך משמעותית מממוצע הציונים במדינה? השערת האפס שלנו היא כי 55 התלמידים ניתנים להשוואה לאוכלוסיית כל תלמידי המדינה (כלומר, ממוצע זה אינו נמוך משמעותית מממוצע הציונים במדינה).
נתחיל על ידי חישוב שגיאת התקן של הממוצע:
:<math>\mathrm{SE} = \frac{\sigma}{\sqrt n} = \frac{12}{\sqrt{55}} = \frac{12}{7.42} = 1.62 \,\!</math>
כאשר <math>\sigma</math> היא סטיית התקן של האוכלוסייה.
לאחר מכן נחשב את ציון התקן Z:
:<math>z = \frac{M - \mu}{\mathrm{SE}} = \frac{86 - 90}{1.62} = -2.47 \,\!</math>
בדוגמה זו, אנו מתייחסים לתוחלת ושונות האוכלוסייה כאל ידועים, דבר שהיה יכול להתרחש אם כל התלמידים במדינה היו נבדקים. כאשר פרמטרי האוכלוסייה אינם ידועים, ניתן לבצע מבחן t במקום.
כאשר בודקים את התוצאה של ציון התקן Z בטבלה של ההתפלגות הנורמלית הסטנדרטית, אנו מוצאים כי ההסתברות למצוא ערך מתחת ל-2.47- היא בערך 0.0068=0.5-0.4932. זוהי תוצאה עבור ערך-p חד-צדדי. ערך-p דו-צדדי הוא בערך 0.014 (פי שניים מהערך החד-צדדי).

== ראו גם ==
* מבחן t

קטגוריה:מבחנים סטטיסטיים