OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מסע (אלבום)

מסע הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר-יוצר הישראלי אליעד. האלבום יצא לאור ב-28 בדצמבר 2021, על ידי חברת התקליטים D-Music.

האלבום כולל את כל תשעת הסינגלים שהוציא אליעד מאז צאת אלבומו "תמיד חלמתי" עד לסוף שנת 2021. באלבום השתתפו הזמר הישראלי שלומי שבת בשיר "מורידים את הירח" והראפר הפוארטו ריקני Metro the Savage בשיר "אל תגלי". בהפקת האלבום השתתפו אליעד עצמו, מתן דרור, ג'ורדי, סהר "Moon" טוויטו, משה בן אברהם ואופק יקותיאל.

שיר הנושא של האלבום והסינגל המוביל מתוכו, "מסע" זכה בתואר "שיר השנה" של גלגלצ, היה לשיר המושמע ביותר בתחנות הרדיו לשנת 2020 על פי אקו"ם וזכה לעשרות מיליוני השמעות בסטרימינג. בנוסף, באלבום נכלל שיר הסולו הראשון של נחום בשפה האנגלית, "Never Fall", המהווה גרסה אנגלית לשירו של הזמר עומר אדם, "אחרי כל השנים", ושיר הנושא של הסרט I Love Us.

== רשימת רצועות ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2021
קטגוריה:אלבומי אליעד נחום
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ג'ורדי
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מתן דרור
מרקורי-אטלס 9

מרקורי-אטלס 9 (או MA-9) הייתה משימת החלל המאוישת השישית ואחרונה של ארצות הברית במסגרת תוכנית מרקורי. האסטרונאוט גורדון קופר שוגר בחללית ב-15 במאי 1963, והפך לאמריקאי השישי בחלל. החללית שוגרה באמצעות משגר אטלס D לטיסה שנמשכה 22 הקפות וארכה מעל ליממה.

== צוות ==
טייס: גורדון קופר

טייס גיבוי: אלן שפרד

== מהלך המשימה ==
===ההכנות למשימה===
לאור הצלחה של מרקורי-אטלס 8 הייתה דעה שיש לסיים את התוכנית מרקורי. בסופו של דבר הוחלט לבצע שיגור נוסף לזמן שהייה של כיממה. לצורך התאמת החללית הורדו ממנו מכשירים שמהלך טיסות שכבר בוצעו התברר שלא נחוצים והתווספו סוללות מצבים ובלוני חמצן.

===מהלך הטיסה===
שיגור החללית עבר ללא בעיות. במהלך ההקפה השלישית קופר החל בביצוע ניסויים מדעים שתוכננו. לאחר 10 שעות טיסה הוחלט לבצע 17 הקפות שבהמשך גדל ל-22. במהלך הטיסה קופר העביר שידוריי טלוויזיה, לראשונה בתולדות הטיסות.

במהלך ההקפה ה-19 התרחש קצר במערכת החשמל. כתוצאה מכך לא היה ניתן לבצע מהלך נחיתה בעזרת מערכות אוטומטיות. הנחיתה באופן ידני ועברה ללא בעיות. החללית נחתה במרחק של כ-6 ק"מ מספינת חיל הים של ארצות הברית.

בעקבות ממצאי הטיסה הוחלט לסיים תוכנית מרקורי ולקדם תוכנית ג'מיני.

החללית מוצגת כיום במרכז חקר החלל ביוסטון.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nasa.gov/mission_pages/mercury/missions/faith7.html תוצאות הטיסה ]
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/mercury-9.htm תיאור המשימה]

קטגוריה:תוכנית מרקורי
קטגוריה:1963 בארצות הברית
קטגוריה:1963 במדע
דייוויד בירד האב

דייוויד בירד האב (באנגלית: .David Baird Sr; ) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, שייצג את מדינת ניו ג'רזי בסנאט של ארצות הברית למשך כשנה בין 1918 ל-1919.

== ביוגרפיה ==
בירד, בן למשפחה ממוצא סקוטי שהשקתעה באירלנד, נולד בדרי שבצפון אירלנד. בשנת 1856 היגר לארצות הברית ונככנס לעסקי העץ בעיירה פורט דיפוזיט שבמרילנד. ב-1860 עבד לקמדן שבניו ג'רזי, שם המשיך לעבוד בתעשיית העצים והוסיף לעסוק בבנקאות.

היה חבר במועצת המנהלים הנבחרים של מחוז קמדן מ-1876 עד 1880. הוא שימש גם כשריף של מחוז קמדן בשנים 1887–1889, ושוב מ-1895 עד 1897.

בשנת 1910 התמודד ללא הצלחה לסנאט של ארצות הברית, אך בפברואר 1918 מונה למלא את מקומו של הסנאטור המנוח ויליאם יוז בידי מושל ניו ג'רזי ויליאם אוונס אדג'. לאחר מכן נבחר בבחירות ביניים ב-5 בנובמבר 1918, וכיהן בסנאט עד 3 במרץ 1919, משלא התמודד לתוקפת כהונה מלאה בבחירות הרגילות. אחרי שעזב את גבעת הקפיטול חידש בירד את עיסוקיו הקודמים בקמדן, שם נפטר ונקברטמן בבית העלמין הארלי.

ביירד היה אביו של דייוויד ביירד הבן, לימים גם הוא סנאטור מניו ג'רזי.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא סקוטי
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:בנקאים אמריקאים
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מניו ג'רזי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית שמונו לתפקידם
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1839
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1927
אחרי שנפלנו

אחרי שנפלנו (באנגלית: After We Fell) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאית משנת 2021 בבימויה של קסטיליה לנדון, מתסריט מאת שרון סובויל, המבוסס על הרומן מ-2014 באותו שם מאת אנה טוד .

בסרט מככבים ג'וזפין לנגפורד והירו פיינס-טיפין, חוזרים לתפקידיהם כטסה יאנג והרדין סקוט, ועוקב אחר טסה כשהיא מתכוננת לעזוב לעבודתה בסיאטל, הגעתו של אביה של טסה וגילויים על משפחתה של הרדין, כל אלה. המאיימים על מערכת היחסים הזוגית בין טסה להרדין. לואיז לומברד, רוב אסטס, אריאל קבל, צ'אנס פרדומו, פרנסס טרנר, קיאנה מדיירה, קרטר ג'נקינס ומירה סורבינו מופיעים בתפקידי משנה. זהו הפרק השלישי בסדרת הסרטים, לאחר "אחרי ש..." (2019) ו"אחרי שהתנגשנו" (2020).

הצילומים התקיימו בסופיה, בולגריה בסוף 2020. עקב התנגשויות תזמון והגבלות במהלך מגפת הקורונה, מספר דמויות תוסרטו מחדש. הסרט יצא לאקרנים במספר מדינות באירופה ב-1 בספטמבר 2021 ובארצות הברית ב-30 בספטמבר. כמו קודמיו, הוא זכה לביקורות שליליות, עם ביקורות על תסריט הסרט.

==שחקנים==
{| class="wikitable"
|+
!שחקן/שחקנית<ref></ref>
! colspan="2" |דמות
|-
|ג'וזפין לנגפורד
|טסה יאנג
|ראשית
|-
|הירו פיינס-טיפין
|הרדין סקוט
|ראשית
|-
|קרטר ג'נקינס 
|רוברט
|משנית
|-
|לואיז לומברד
|טריש דניאלס
|משנית
|-
|אריאל קבל
|קימברלי
|משנית
|-
|סטיבן מוייר
|כריסטיאן ואנס
|משנית
|-
|מירה סורבינו
|קרול יאנג
|משנית
|-
|צ'אנס פרדומו
|לאנדון גיבסון
|משנית
|-
|פרנסס טרנר
|קארן סקוט
|משנית
|-
|רוב אסטס
|קן סקוט
|משנית
|-
|קיאנה מדיירה 
|נורה
|משנית
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטי 2021
מועדון מוסקווה

מועדון מוסקווה (באנגלית: The Moscow Club) הוא רומן הביכורים של ג'וזף פיינדר, בעל תואר ראשון בלימודי רוסיה באוניברסיטת ייל ותואר שני בחקר רוסיה באוניברסיטת הרווארד.

== תקציר עלילה ==
שנת 1991. המלחמה הקרה הסתיימה. צ'רלי סטון הוא אנליסט מבריק של מחלקה חשאית בסוכנות הביון המרכזית שעשה לעצמו שם בשיא המלחמה הקרה. מומחיותו נדרשת לאחר שנמצאת קלטת סודית ביותר שעשויה לבשר על הפיכה ב והוברחה מברית המועצות על ידי מודיע שנרצח על ידי הק.ג.ב. ושימש כנהג לאחד מחברי הפוליטביורו. סטון מעריך כי לא רק שמתקיים מאבק כוח אמיתי ואלים מאוד, אלא שהמזימה עשויה להיות קשורה לתעלומה ישנה הכרוכה במאסר של אביו של סטון עצמו, אלפרד, שנאסר בימי המקארתיזם.

עד מהרה סטון מוצא את עצמו במרכזה של קונספירציה אחרת – ממוסגרת לרצח זוועתי. ללא הוכחה לחפותו, סטון נכנס למשחק מפחיד של חתול ועכבר שמוביל אותו ברחבי הארצות הברית, אירופה, ולבסוף, לברית המועצות. שם, ייאלץ להתמודד עם קבוצת מקורבים בקרמלין שהאג'נדה האכזרית שלהם מאיימת לשבש את מאזן הכוחות השברירי בעולם. זאת במאבקו מול קבוצת הקושרים שמנסה לשמר את ברית המועצות בכך דרך והמכנה עצמה "מועדון מוסקבה".

== קישורים חיצוניים ==
* [https://simania.co.il/bookdetails.php?item_id=10077 "מועדון מוסקבה"], באתר סימניה

קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:ספרי הוצאת שלגי
קטגוריה:ספרי ג'וזף פיינדר
יהודה אידלשטיין

יהודה אידלשטיין (4 באוקטובר 1894 - 4 באוגוסט 1981) היה מחנך, עיתונאי וסופר. מותיקי העיתונאים של עיתון הבקר וסופר שכתב את הביוגרפיה של זקן השומרים אברהם שפירא.

== ביוגרפיה ==
יהודה אידלשטיין נולד ב-1894 בכפר יוד במחוז מרמורש שבהונגריה (היום ברומניה) לנחום אידלשטיין ופסיה לבית אינדיג, אח למרדכי, גיזה, שלום וישראל. קיבל בנעוריו חינוך מסורתי והמשיך ללמוד בתיכון עירוני שהתנהל בשפה ההונגרית כשבמקביל למד בבית עברית. לאחר התיכון למד הוראה וב-1920 החל ללמד עברית ויהדות בבית ספר "תרבות" בקלויזנבורג.

ב-1925 נסע לביקור בארץ ישראל והחליט להישאר בה וב-1926 עלתה משפחתו והצטרפה אליו. לאחר עלייתו המשיך לעסוק בהוראה בבית ספר דתי במגדיאל. ב-1931 פרש מהוראה והחל לעבוד בכתיבה ספרותית ועיתונאית כשהוא מתמקד בכתיבת ביוגרפיות של אישים מתולדות היישוב.

ב-1935 התקבל לעבודה כעיתונאי בעיתון הבקר שם עבד 24 שנה עד פרישתו לגמלאות ב-1959. במהלך שנים אלו פרסם בעיתון מספר רב של מאמרים פובליציסטים על נושאי היום וענייני מחשבת ישראל. לאחר פרישתו פנה ללימודי תלמוד וההיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב כשבמקביל המשיך לכתוב מאמרים לעיתון הבקר ולאחר סגירתו, ב-1965, כתב לעיתון "היום".

ב-1939 הוציא לאור את הביוגרפיה של זקן השומרים אברהם שפירא שנפרשה על פני 2 כרכים.

== משפחתו ==
ב-1920 נישא אידלשטיין לאסתר בת יעקב כץ (1990-1894) ולזוג נולדו 3 ילדים: נעמי, משה שמואל, ושלמה (שינה שמו לחגי). 
יהודה אידלשטיין נפטר ב-1981 והובא למנוחות בבית הקברות הר הזיתים.

== עבודותיו ==
=== ספריו ===
* יהודה אידלשטיין, אברהם שפירא (שיך איברהים מיכה), הוצאת ידידים, 1939 (2 כרכים)

=== תרגומיו ===
* א. פרגו, האדם השחור, הוצאת "הרומן הזעיר", 1939
* אירווינג בקסטר, השודד האביר, הוצאת "הרומן הזעיר", 1939
* ורנון פורסטר, ארץ למכירה, הוצאת "הרומן הזעיר", 1939
* אוליבר ג. אוסבורן, ברכת השטן, הוצאת "הרומן הזעיר", 1940
* אילש קוצר, מצור יריחו, הוצאת מסדה, 1954 (מהונגרית)
* אילש קוצר, אל תירא עבדי יעקב, הוצאת מסדה, 1969 (מהונגרית).

=== מאמרים פובליציסטים ===
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* , 
* , 
* 
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://mountofolives.co.il/he/deceased_card/יהודה-אידלשטיין/#gsc.tab=0 יהודה אידלשטיין], באתר "הר הזיתים"
* 
* [https://www.geni.com/people/Yehuda-Edelstein/6000000073349012915 הפרופיל של יהודה אידלשטיין], באתר ג'ני

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:סגל הבקר
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1894
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
בית הספר לאמנויות על שם פרנק סינטרה

בית הספר לאמנויות על שם פרנק סינטרה () הוא תיכון לאמנויות באסטוריה שבקווינס. הוקם על ידי טוני בנט, ונחשב לבית הספר הגדול ביותר לאמנויות בעיר ניו יורק. כלולות בו שש מגמות: אמנות יפה, מחול, שירה ומוזיקה אינסטרומנטלית, דרמה וקולנוע. לכל סטודיו יש מורים ייעודיים, כיתות, הרכבים והופעות/תערוכות משלו. על מנת להתקבל לבית הספר יש לעבור תחילה את שלבי האודישנים. תלמידים בעל מגמה רשאים לגשת לאודישן גם לכיתת המחזמרים, שבעבר העלתה מספר הצגות, כמו "המלך ואני", "חנות קטנה ומטריפה", "רנט", "פנטום האופרה" ו"היירספריי".

בית הספר מונה כ-853 תלמידים, והיחס בין מורה לתלמיד הוא 1:18.

בית הספר מחזיק באחד משיעורי ההצלחה הגבוהים ביותר בין התיכונים הציבוריים בניו יורק. בשנת 2009 96 אחוזים מהבית ספר סיימו את לימודיהם ו-97 אחוזים אף נרשמו למכללה. המחזור של 2009 השלים 17,000 שעות בהן התנדבו בשירות הקהילה. במחזור של 2013 שני תלמידים זכו במלגה של בית הספר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:בתי ספר לאמנות
קטגוריה:בתי ספר לקולנוע
קטגוריה:בתי ספר לאמנויות הבמה
קטגוריה:פרנק סינטרה
קטגוריה:ארצות הברית: בתי ספר למוזיקה
קטגוריה:קווינס
אבי בנימין (כדורגלן)

אבי בנימין (1952 – 2004) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת השוער ומזוהה בעיקר עם קבוצת הפועל תל אביב.

==קריירה==
בנימין שיחק בקבוצת הנוער של הפועל תל אביב והתחרה על אפודת השוער עם אריה בז'רנו. בעונת 1968/1969 עלה לקבוצה הבוגרת, ובמקביל שיחק בנבחרת הנוער של ישראל תחת המאמן שמואל פרלמן. באפריל 1969 ניצחה נבחרת הנוער את נבחרת הנוער של ברית המועצות בתוצאה 0–1 משער של משה שלומוביץ'. בנימין הצטיין במשחק שהיה הניצחון הרשמי הראשון של נבחרת ישראלית על נבחרת מברית המועצות. בנימין המשיך והצטיין במשחק עם מכבי שעריים, בו ניצחה הפועל תל אביב וזכתה באליפות המדינה. ב-1970 עמד בשערה של הפועל תל אביב במשחק גמר ליגת האלופות האסייתית, בו הפסידה הקבוצה לטאג' טהרן מאיראן. בעונת 1969/1970 הפסיד את מקומו בהרכב הראשון לאריה בז'רנו, לאחר תבוסת קבוצתו 0–5 במשחק הדרבי של תל אביב נגד מכבי תל אביב. בנימין השלים 41 הופעות במדי הפועל תל אביב ונכנס להסגר בשל רצונו להשתחרר מקבוצתו.

בספטמבר 1972 חתם לשנתיים בקבוצת אוסטריה וינה אותה אימן בלה גוטמן, תוך סיכום שישחק עם תום שירותו הצבאי. בינואר 1973, במהלך עונת 1972/1973 בבונדסליגה האוסטרית הצטרף בנימין לסגל הקבוצה, שיחק מספר מועט של משחקים בהרכבה הראשון וזכה בתחילת דרכו לביקורות אוהדות בעיתונות. עם זאת, הוא התקשה להסתגל למשמעת ואורח החיים הספורטיבי ואיבד את מקומו בהרכב הראשון. בתום העונה שוחרר מהקבוצה. באוסטריה נישא בנימין לצעירה מקומית. בהמשך עבר לגרמניה המערבית וניהל משא ומתן על הצטרפות לאחת מקבוצות הבונדסליגה. במהלך שהותו בגרמניה המערבית נעצר לתקופה ממושכת על ידי המשטרה הגרמנית בחשד לשימוש בסמים בהסתמך על עדות שקר. במרץ 1975 הוגש נגדו כתב אישום בגין סחר בסמים. בנימין הודה באשמה, הורשע ונדון לשלוש שנות מאסר, וזאת במסגרת עסקת טיעון עם התביעה במסגרתה סוכם שיודה באשמה, יורשע ויגורש מגרמניה המערבית. לאחר ההרשעה בספטמבר 1975 שב לישראל. בפברואר 1976 הצטרף בנימין למכבי פתח תקווה, ולאחר שנפצע, עבר ביולי באותה השנה לקבוצת הפועל רמת-גן. הוא שיחק בקבוצה עונה מלאה ועוד מספר חודשים בעונה השנייה ושוחרר. בתקופה זו, נעצר בנימין על ידי משטרת ישראל בחשד להחזקת רכוש גנוב. ב-1980 הצטרף לקבוצת הכח מכבי רמת גן.

בערוב ימיו נקלע בנימין לקשיים כלכליים ובריאותו הדרדרה. הוא סבל מסוכרת ולקה באירוע מוחי שהוביל לאשפוזו בבית חולים סיעודי, שם הלך לעולמו ב-2004 מדום לב בגיל 52. נקבר בבית הקברות הדרום.

==תארים==
;הפועל תל אביב
* אליפויות: 1968/1969.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.sport.de/fussball/pe346661/avi-benjamin פרופיל] באתר sport.de
* [https://www.weltfussball.at/spieler_profil/avi-benjamin אבי בנימין], באתר של אוסטריה וינה
* 
* מנחם כהן, [https://www.makorrishon.co.il/nrg/online/archive/ART/284/003.html בז'רנו: הפועל תל אביב חייבת לעזור לאבי בנימין], באתר nrg, 2 במאי 2002
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:שוערי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני אוסטריה וינה
קטגוריה:מורשעים בדין בגרמניה
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים באוסטריה
קטגוריה:מורשעים בעבירות סמים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
ביל צ'ארלפ

ביל צ'ארלפ (; נולד ב-15 באוקטובר 1966) הוא פסנתרן ג'אז אמריקאי. בשנת 2016 יצא לאור אלבומו The Silver Lining: The Songs of Jerome Kern, אלבום משותף עם טוני בנט. הוא זכה בפרס גראמי לאלבום הפופ הווקאלי העממי הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-58.

== שנותיו הראשונות ==
צ'ארלפ נולד בניו יורק, למוס, מלחין מקומי וסנדי, זמרת שהופיעה בקביעות בסדרת הטלוויזיה Kraft Music Hall של פרי קומו. היא הקליטה ב-1962 להיט בשם "My Coloring Book". צ'ארלפ החל לנגן בפסנתר בגיל שלוש. על-אף שלמד בצעירותו מוזיקה קלאסית, הקריירה שלו הייתה בג'אז.

== קריירה ==
בשנים 2004 ו-2012 הקליט יחד עם אימו את "Love Is Here to Stay" ואת "Something to Remember". אלבומו Somewhere, שכולל לחנים משל ליאונרד ברנשטיין, ו-Live at The Village Vanguard קיבלו מועמדות לפרסי גראמי.

צ'רלאפ מופיע לפחות פעמיים בשנה במועדוני ג'אז, עם לחנים מיוחדים שחיבר. להקתו, שמורכבת מפיטר וושינגטון (קונטרבס) וקני וושינגטון (תופים). מאז 2001 הקליט מספר שירים תחת חברת התקליטים היפנית ונוס רקורדס. הוא ואשתו הוציאו יחד אלבום בשם Double Portrait on Blue Note, בהוצאת חברת התקליטים EMI.

בשנת 2008 הפך צ'ארלפ לחלק מ-The Blue Note 7. הקבוצה הקליטה אלבום ב-2008 בשם Mosaic. על מנת לקדמו יצאה לסיבוב הופעות מינואר עד אפריל 2009. ב-25 בספטמבר 2015 הוציא אלבום אולפן חדש עם טוני בנט בשם The Silver Lining: The Songs of Jerome Kern. כל רצועותיו הולחנו על ידי ג'רום קרן ולוו למנגינת פסנתר על ידיו.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:נגני ג'אז: פסנתרנים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של ניו יורק בפרצ'ס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
תיק ירושלים

תיק ירושלים הוא סרט משנת 1972 בבימויו של ג'ון פלין, בכיכובם של ברוס דוויסון, ניקול ויליאמסון, דריה הלפרין ודונלד פלזנס. הסרט צולם בישראל והשתתפו בו שחקנים ישראלים. מפיק ויזם הסרט היה רם בן-אפרים, שעבד קודם ב"קול ישראל" ואחר כך היה מפיק בלונדון. בן-אפרים הצליח לגייס את אולפני מטרו גולדווין מאייר לטובת הפקת הסרט.

== עלילה ==
דייוויד, סטודנט אמריקני תמים, נקשר בקשרי ידידות עם צעיר ערבי שלמד אתו במכללה בארצות הברית, ראשיד (זאב רווח), ומגיע לישראל להמשיך בלימודיו. ראשיד מבקש להנהיג את המחתרת הערבית במזרח ירושלים. הוא מצליח עד כדי כך שפלגים אחרים מתנכלים לו. הם מתחילים לחסל, אחד אחד, את נאמניו של ראשיד. סיפור העלילה מתרחש סביב המרדף המשולש, שרותי הביטחון הישראלים רודפים אחרי ראשיד, סטודנטים ישראלים פעילי שלום מנסים לקיים הידברות עם ראשיד באמצעות הסטודנט האמריקני ופרופסור אמריקאי, המנהל חפירות ארכאולוגיות בקומראן, רודף אחרי הסטודנט אמריקני כדי למנוע ממנו להיות מעורב בסכסוך. בעלילה משולב גם משולש רומנטי הסטודנטית נורית היא מאהבת של הפרופסור האמריקאי, אך נוטשת אותו לטובת דייוויד.

== שחקנים ==
* ברוס דוויסון – בתפקיד דייוויד
* ניקול ויליאמסון – בתפקיד לאנג
* דריה הלפרין – בתפקיד נורית
* דונלד פלזנס – בתפקיד סמואלס
* איאן הנדרי – בתפקיד מאיירס
* יאיר רובין – בתפקיד ברק
* זאב רווח – בתפקיד ראשיד
* יונה אליאן – בתפקיד רחל
* דודיק סמדר – בתפקיד הרזן
* ז'אק כהן – בתפקיד אלולי

== הפקה ==
הבמאי ג'ון פלין נזכר מאוחר יותר שהתסריט המקורי היה גרוע אבל טרוי קנדי מרטין כתב אותו מחדש ופלין אהב את התוצאה. הסרט צולם בישראל. פלין אמר על הפקת הסרט:

== ביקורת והפצה==
הקרנת הבכורה של הסרט נערכה בניו יורק בפברואר 1972, והוא זכה לקבלת פנים מעורבת מצד המבקרים. מבקר הקולנוע של "הניו יורק טיימס" סיכם את סקירתו וקבע, "הפוליטיקה, המניעים השונים והדרמה המרומזת של בני נוער שהובסו על ידי עולם שהם לא רוצים, משתקפים בסרט רק במעורפל והם משניים למרדף, סצנות הירי והאקשן.

פלין אמר שהסרט "לא הלך טוב בקופות וכמעט נעלם".

בישראל נערכה הקרנת הבכורה ביוני 1972. מבקר הקולנוע של העיתון "דבר" זאב רב-נוף טען שהסרט אנטי-ישראלי ובלתי מאוזן, לעומת זאת קיבל ביקורת חיוביות בשבועון "העולם הזה". גם במהלך הצילום בישראל הסרט נתקלה ההפקה בקשיים לאחר שנטען שהוא הוא אנטי-ישראלי, ומשרד החוץ לחץ לשינוי התסריט לפני שיאשרו את צילומיו בישראל.

בשנת 1975 נרכש הסרט להקרנה בערוץ CBS בארצות הברית.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים על הסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:סרטים וסדרות טלוויזיה בין-לאומיים שצולמו בישראל
קטגוריה:ירושלים בקולנוע
קטגוריה:סרטים בין-לאומיים שעלילתם מתרחשת בישראל
קטגוריה:סרטי 1972
קוכר (נהר)

קוכר () הוא היובל הימני של נהר הנקאר בחלק הצפון-זרחי של באדן-וירטמברג שבגרמניה. אורכו כ-169 קילומטרים, ושמו לקוח מהמילה בשפה הקלטית "קוכן", שפירושה הוא נהר מפותל. שטח הניקוז שלו עומד על כ-1,960 קמ"ר (760 מייל רבוע).

במהלך שיטפון של שנת 2016 מי הנהר גרמו לנזקים משמעותיים.
== זיהום ==
אתרי תעשייה רבים בעמק הקוכר העליון ומפעלי טיהור שפכים עניים הביאו לזיהום כבד של הנהר. בשנת 1984 הוכרז הקוכר כנהר המזוהם ביותר במחוז המנהלי של שטוטגרט. לאחר פרויקט שיקום שנמשך כשש שנים השתפרה איכות המים באופן משמעותי. הצבע החום של הקוצ'ר מגיע מבוץ בקרקעית הנהר.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גרמניה: נהרות
וינר ספורט קלוב

וינר ספורט קלוב (בגרמנית: Wiener Sport-Club), הוא מועדון כדורגל בעיר וינה שבאוסטריה. המועדון הוקם ב-1883, והוא נחשב לאחד ממועדוני הכדורגל העתיקים ביותר באוסטריה. המועדון שיחק בין היתר גם בליגת העל האוסטרית (כיום הבונדסליגה האוסטרית), וזכה ב-3 אליפויות המדינה, בגביע מדינה אוסטרי.

== היסטוריה ==
תרשים היסטורי של מיקומי הליגה של וינר ספורט קלוב לאורך השנים
מועדון הספורט וינה הוקם ב-1883, ובמהלך ההיסטוריה שלו החזיק בין היתר, מעבר למחלקת הכדורגל, מחלקות לסיף, איגרוף, היאבקות, רכיבה על אופניים, כדוריד, אתלטיקה, הוקי שדה, טניס, סקווש וכדורמים.

המגרש הביתי של המועדון הוא ספורטקלוב סטאדיום (או "וינר ספורט-קלאב פלאץ" בגרמנית) הוקם בשנת 1904 ונחשב למגרש הכדורגל העתיק ביותר באוסטריה שעדיין בשימוש פעיל. השחקן והמאמן אריך הוף ידוע בתור אגדת המועדון.

קבוצת הכדורגל וינר ספורט קלוב הוכתרה לסגנית אלופת אוסטריה עוד בעונת הכדורגל הראשונה תחת ההתאחדות האוסטרית ב-1911/1912. בעונת 1922/1923 זכתה בגביע האוסטרי. בהמשך זכתה להצלחה באליפות אוסטריה הלאומית ב-1922, 1958 ו-1959. עונת 1958 כללה ניצחון מרשים 0–7 על יובנטוס בגביע אירופה לאלופות. בשנים הסמוכות בשנות ה-50 ה-60 וה-70 הקבוצה זכתה להצלחה נוספת והתמודדה על אליפות הליגה, ועל גביע המדינה האוסטרי, בהם סיימה הקבוצה כסגנית הזוכה שבע פעמים.

עם הקמת הבונדסליגה האוסטרית ב-1976 ותחילת העידן המקצועני בכדורגל האוסטרי, הקבוצה החלה להתדרדר. שתי פשיטות רגל בשנות ה-90 הובילו בסופו של דבר את הקבוצה להתדרדר לליגות הנמוכות.

בשנת 2001, מחלקת הכדורגל התפצלה עקב צרות כלכליות והשתלב מחדש ב-WSC בשנת 2017. הקבוצה הראשונה משחקת כיום בליגה האזורית האוסטרית מזרח (הליגה השלישית באוסטריה).

== תארים והישגים ==
* אלופת אוסטריה:
:: זוכה באליפות (3): 1921/1922, 1957/1958, 1958/1959
:: סגנית אלופה (7): 1911/1912, 1937/1938, 1954/1955, 1959/1960, 1968/1969, 1969/1970, 1978/1979
* הגביע האוסטרי:
:: זוכה (1): 1922/1923
:: סגנית (7): 1918/1919, 1920/1921, 1936/1937, 1937/1938, 1968/1969, 1971/1972, 1976/1977

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1883
קטגוריה:קבוצות כדורגל אוסטריות
קטגוריה:וינה: מועדוני כדורגל
הירי בבית הספר מספר 88 באיז'בסק

הירי ההמוני בבית הספר מספר 88 בעיר איז'בסק שבאודמורטיה, רוסיה, אירע ב־26 בספטמבר 2022, סמוך לשעה 10:14 בבוקר, ברחוב פושקין 285 בעיר, כאשר גבר בן 34, בוגר בית הספר, ירה למוות ב-17 אנשים (11 מהם ילדים, השאר מאבטחים ומורים), פצע עוד 23 (21 מהם ילדים) ולאחר מכן התאבד בירייה.

==מהלך התקרית==
הדיווחים הראשונים על הירי הופיעו בערוצי טלגרם בשעה 10:14 שעון מוסקבה. בבוקר 26 בספטמבר פרץ לבית הספר גבר חמוש לבוש בחולצת טריקו עם סמלים נאציים . לפי הדיווחים, המפגע הגיע כולו לבוש שחור ועוטה מסכה. הוא נכנס בשקט, ירה במאבטח בית הספר בן ה-73, שניסה להתנגד לו, ובכל מה שנקרה בדרכו במסדרונות, ופתח באש לעבר ילדים ומורים. בכיתות רבות בנו תלמידים בריקדות של שולחנות וכיסאות, והתחבאו מאחורי ארונות. בבהלה, כמה ילדים החלו לקפוץ מהחלונות, והמפגע, בחיפוש אחר קורבנות חדשים, החל לשבור ולירות לעבר הדלתות הסגורות של הכיתות. היורה התאבד לאחר מכן.

==זהות המפגע==
לפי ועדת החקירות של הפדרציה הרוסית, המתקפה בוצעה על ידי ארטיום קאזאנצב, בוגר בית ספר יליד 1988. לדברי מושל אודמורטיה אלכסנדר ברצ'לוב, מאז 2011 היה התוקף רשום במרפאה פסיכו-נוירולוגית ואובחן עם סכיזופרניה.

== ראו גם ==
* משבר בני הערובה בבסלאן
* בן ערובה
* משבר בני הערובה בתיאטרון במוסקבה
* המתקפה במכללה הטכנולוגית בקרץ' (2018)
* המתקפה על בית הספר באיוואנטייבקה
* הירי בבית ספר מספר 263

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אודמורטיה
קטגוריה:פיגועי טרור ברוסיה
קטגוריה:רצח המוני
קטגוריה:2022 ברוסיה
קטגוריה:רצח ילדים
88, בית ספר
קטגוריה:איז'בסק
Rags to Riches

"Rags to Riches" (בעברית: "סמרטוטים לעשירים") הוא סינגל שהוקלט על ידי זמר הג'אז האמריקאי טוני בנט. את השיר הוציאה לאור ב-3 באוגוסט 1953 חברת התקליטים קולומביה רקורדס.

== רקע והקלטתו של בנט ==
הוא מבוסס על לחן רוסי מפורסם בשם "Volga Melody" משל יורי שצ'טקוב. הגרסה הידועה ביותר של השיר הוקלטה על ידי טוני בנט. היא לוותה על ידי פרסי פיית והתזמורת שלו. הוא היה במקום הראשון במשך שמונה שבועות במצעד הבילבורד ב-1953, וקיבל תואר זהב. בשנת 2012 הקליט גרסה שמחציתה מושרת בספרדית עם הזמר רומאו סאנטוס לאלבומו Viva Duets.

== גרסאות נוספות ==
* מאוחר יותר ב-1953 הוקלטה גרסה של דייוויד ויטפילד, שהגיעה למקום השלישי במצעד הבריטי.
* גרסה נוספת ב-1953, מאת בילי וורד וג'קי וילסון, הגיעה למקום השני במצעד שירי הג'וקבוקס של בילבורד.
* בשנת 1971 הוקלטה גרסת כיסוי על הזמר אלביס פרסלי.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1953
קטגוריה:סינגלים מ-1953
קטגוריה:שירי טוני בנט
קטגוריה:שירי אלביס פרסלי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על עוני
Sweet Spot (שיר של קים פטרס)

Sweet Spot (בעברית: נקודה מתוקה) הוא שיר של הזמרת-יוצרת הגרמנייה קים פטרס מתוך אלבום הבכורה שלה (2019).<ref name=":0"></ref> הוא יצא לאור כסינגל השיווקי הרביעי מתוך האלבום ב-13 במאי 2019, על ידי חברת התקליטים שלה, BunHead.<ref name=":0" /> בהמשך, בעקבות חוזה הקלטות עליו חתמה, הופץ מחדש בהוצאת חברות התקליטים אמיגוס רקורדס וריפבליק רקורדס.<ref name=":0" />

פטרס הוציאה את השיר הזה בין היתר מאותו אלבום כהכנה לסיבוב ההופעות שלה באמריקה הצפונית.<ref></ref>

== ביקורת ==
ברולינג סטון הגיבו על האופן שבו לרצועה היה פוטנציאל להיות "שיר הקיץ",<ref></ref> בעוד מספר מבקרי מוזיקה ועיתונאים, כמו ג'ורדן מילר מ-BreatheHeavy, ג'רמי הליגר מווראייטי וניק לוין מ-NME השוו את הרצועה ליצירותיה של הזמרת-יוצרת האוסטרלית קיילי מינוג, כולל אלבומיה Light Years ו-Fever.<ref></ref><ref></ref>

בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-9.4 מיליון השמעות.<ref></ref>

== רשימת השמעה ==
* הורדה דיגיטלית וסטרימינג

# "Sweet Spot" – 3:14

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|13 במאי 2019
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|אמיגו • ריפבליק
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2019
קטגוריה:שירי קים פטרס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קים פטרס
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ת'רון תומאס
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ד"ר לוק
כף וולקוט

כף וולקוט או קייפ וולקוט (באנגלית: Cape Walcott) היא לשון יבשה בולטת, המכוסה קרח, בחוף המזרחי של אזור ארץ פאלמר, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.

גובהה של לשון היבשה 625 מטרים מעל פני הים.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי לשון היבשה ===

לשון היבשה, התגלתה מהאוויר ב-20 בדצמבר 1928, בטיסה שבוצעה על ידי סר יוברט וילקינס.

מחקרים על הקרקע וסקרים בוצעו באזור בשנת 1940 על ידי חברי הבסיס המזרחי של השירות האנטארקטי של ארצות הברית. סקר נוסף נעשה בשנת 1947 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.

טיסות צילום ומיפוי נוספות בוצעו בשנת 1935 על ידי לינקולן אלזוורת' - בעקבותיהם בוצע מיפוי יותר מדויק של האזור.

=== מקור השם ===

שמה של לשון היבשה ניתן לה על ידי סר יוברט וילקינס (מגלה הלשון).

וילקינס קרא ללשון היבשה על שם פרדריק סי. וולקוט (Frederic C. Walcott), שהיה חבר במועצה המנהלת של האגודה הגאוגרפית האמריקאית (American Geographical Society).

וולקוט
Broken Glass (שיר של קייגו וקים פטרס)

"Broken Glass" (בעברית: זכוכית שבורה) הוא שיר של הדי ג'יי הנורווגי קייגו שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הגרמנייה קים פטרס.<ref name=":0"></ref> הוא יצא לאור ב-28 במאי 2020 על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט מתוך אלבום האולפן השלישי של קייגו, Golden Hour.<ref name=":0" />

השיר הגיע למקום ה-13 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ של "Broken Glass" יצא לאור ב-10 ביולי 2020, בבימויו של GriffinStoddard.<ref></ref> פטרס מוצגת בין הריסות מכונית בחושך המושלג. לאחר מכן, ניתן לראותה מחליפה תלבושות שונות, שלטענת מגזין בילבורד מזכירות את "מקס הזועם" הפוגש את אלזה מ"לשבור את הקרח" (דימוי המתאר את סוג התלבושות שפטרס לבשה).<ref></ref>

נכון לאוגוסט 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-3.9 מיליון צפיות.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|28 במאי 2020
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|סוני
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:שירי קייגו
קטגוריה:שירי קים פטרס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קים פטרס
קטגוריה:שירים על כאב לב
קטגוריה:שירים על ריקודים
ID (אלבום)

ID (בעברית: תעודת זהות) הוא אלבום הבכורה של הזמרת הישראלית דאנה איבגי. את האלבום הוציאה לאור ב-19 ביולי 2015 חברת התקליטים נענע דיסק. קדם ליציאתו פורסמו שלושה סינגלים: "On the bus", שהווידאו קליפ שלו צולם בניו יורק; "מחשבה רעה", הסינגל היחידי בעברית ו-"Don't Stop".

== רשימת רצועות ==

== קרדיטים ==
* דאנה איבגי - שירה, פסנתר
* עינב כהן ג'קסון – פסנתר, סינתיסייזר, קולות
* אברי בורוכוב – קונטרבס
* זיו קסלר – תופים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2015
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת נענע דיסק
רדיפת שחורים בגרמניה הנאצית

על אף שאנשים שחורים בגרמניה הנאצית מעולם לא היו נתונים לתוכנית השמדה המונית מאורגנת, כמו במקרים של יהודים, הומוסקסואלים וצוענים הם עדיין נחשבו על ידי הנאצים לתת-אדם והיו כפופים לחוקי נירנברג<ref></ref>.

== רקע ==
עוד לפני מלחמת העולם השנייה, הגרמנים נאבקו ברעיון של אפרו-גרמנים . אמנם נישואים בין-גזעיים היו חוקיים על פי החוק הגרמני באותה תקופה, החל מ-1890 בכירים רבים סירבו לרשום את הנישואים בטענה שיש צורך לשמור על איגניקה. עד 1912 הדבר כבר הפך למדיניות רשמית במושבות רבות של הקיסרות הגרמנית ואף התפתח ברייכסטאג דיון על חוקיות של האיסורים הנישואים הבין-גזעיים. חשש עיקרי היו שהועלו כי ילדים שיהיו בני תערובות שנולדו בנישואים בין-גזעיים יהיו בעלי אזרחות גרמנית ויהיו בעלי זכויות הצבעה ויכולו לכהן בתפקידים ציבוריים כמו גרמנים אתניים.

לאחר מלחמת העולם הראשונה, כוחות הכיבוש הצרפתיים בחבל הריין כללו עשרות חיילים אפריקאים מקולוניות צרפתיות, שחלקם הולידו ילדים עם נשים גרמניות. קמפיינים רבים בעיתונים נגד החיילים האלו שכונו בתקשורת הגרמנית "ממזרים מארץ הריין", הקמפיינים היו מלווים במרבית המקרים בסיפורים על חיילים אפריקאים שאנסו נשים גרמניות, דבר שלימים נודע כ"אימה שחורה על הריין". עם זאת, בארץ הריין עצמה הייתה הדעה המקומית על החיילים שונה מאוד והחיילים תוארו על ידי המקומיים כ"אדיבים". על אף הדיונים נרחבים לגבי "ממזרים מארץ הריין", רק כ-400–600 ילדים נולדו לזוגות מעורבים (השוואה לאוכלוסייה של כ-20,000–25,000 אפרו-גרמנים שגרו בגרמניה).

במיין קאמפף תיאר קנצלר גרמניה, אדולף היטלר ילדים הנולדים מנישואים בין גרמניות לחיילים האפריקאים-צרפתיים כילדים שנולדו כ"זיהום של הגזע על ידי דם של כושים בלב אירופה". היטלר סבר כי היהודים היו אחראים על הרעיון של הכנסת אפריקאים לארץ הריין במטרה לבזות את הגזע הלבן ולהוריד את רמתו התרבותית על מנת שיהודים יוכלו לשלוט בעולם.

== תוכנית העיקור בחבל הריין ==
לפי חוקי האאוגניקה בתקופת גרמניה הנאצית, גזע לא היה בפני עצמו קריטריון מספיק לעיקור בכפייה אך גרמניה עודדה אפרו-גרמנים לבקש עיקור בעצמם. מאחר שקבוצת הילדים המעורבים שנולדו בתקופת הכיבוש הצרפתי בארץ הריין הגיעו לבגרות בסביבות 1937 הקימו בגסטפו ועדה מיוחדת שדנה ב"עיקור של הממזרים מארץ הריין". לא ברור כמה הורים הסכימו רק בלחץ מגורמים בגסטפו אך על פי הערכות, כ-500 ילדים עוקרו במסגרת התוכנית הזו, בהם ילדות עד גיל 11.

== חיים אזרחים ==
מעבר לתוכנית העיקור בחבל הריין, לא הייתה מדיניות נאצית קוהרנטית כלפי אפרו-גרמנים. באחד המקרים, פקידים נאצים ביקשו מבכירים נאצים איך לטפל באפרו-גרמני שלא הצליח למצוא עבודה בגלל שהוא עבריין פלילי אך נאמר להם שהאוכולוסייה של האפרו-גרמנים קטנה מדי לכדי להצדיק גיבוש של מדיניות רשמית כלשהי ושיתנהלו כראות עיניהם. בשל המדיניות הלא-רשמית, אפרו-גרמנים חוו אפליה בתעסוקה, בדיור ובמוסדות להשכלה גבוהה. הם היו מבודדים חברתית ונאסר עליהם לקיים יחסי מין ונישואים עם ארים היו אסורים על פי חוק הגזע<ref name="ushmm1"></ref>.

== שבויי מלחמה שחורים ==
שבויי מלחמה שחורים שנתפסו ב-1940
בהיעדר מדיניות רשמית כלשהי, היחס לשבויי מלחמה שחורים היה לא חד-משמעי. אמנם רוב החיילים השחורים שנשבו רק נלקחו לשבי ולא הוצאו להורג, אך חיילים גרמנים שהיו אלימים כלפי שבוי מלחמה שחורים מעולם לא הועמדו לדין על ידי השלטונות הנאצים. במחנות השבויים, חיילים שחורים בדרך כלל הופרדו מחיילים לבנים וחוו תנאים גרועים יותר מחבריהם הלבנים.

==ראו גם==
* איגניקה נאצית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גרמניה הנאצית: פשעים, רדיפות והשמדה
קטגוריה:האדם השחור
תמר אייזנמן (מיני-אלבום)

תמר אייזנמן הוא המיני-אלבום הראשון של זמרת הרוק הישראלית תמר אייזנמן. הוא פורסם בשנת 2003 בהוצאה עצמית, בפומרט תקליטור בלבד. במרוצת השנים הועלה גם לפלטפורמות הסטרימינג השונות, דוגמת ספוטיפיי ואפל מיוזיק. על-אף ששמו כתוב בעברית כל רצועותיו מושרות בשפה האנגלית. הרצועה היחידה לה הופק וידאו קליפ היא "Rings".

== רשימת רצועות ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיני-אלבומי בכורה מ-2003
קטגוריה:אלבומי תמר אייזנמן
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
5feet4

5feet4 הוא אלבום הבכורה של זמרת הרוק הישראלית תמר אייזנמן. את האלבום הוציאה לאור בשנת 2005 חברת התקליטים התו השמיני בפורמט תקליטור. במרוצת השנים הועלה לפלטפורמות הזרמות המוזיקה השונות, כמו ספוטיפיי ואפל מיוזיק. רק לרצועה אחת, "Too Tough", מתוך הארבע עשרה הופק וידאו קליפ.

== רשימת רצועות ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2005
קטגוריה:אלבומי תמר אייזנמן
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת התו השמיני
Gymnasium

Gymnasium (בעברית: גימנסיה) הוא אלבום האולפן השני של זמרת הרוק הישראלית תמר אייזנמן. את האלבום הוציאה לאור בשנת 2009 חברת התקליטים NMC, כארבע שנים מאז פרסומו של 5feet4, אלבומה הקודם של אייזנמן. הוא פורסם בפורמט תקליטור, והועלה בהמשך השנים לפטלפורמות הסטרימינג השונות, כמו ספוטיפיי ואפל מיוזיק. הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Hit Me", פורסם בערוץ היוטיוב של אייזנמן לצד הווידאו קליפ שלו. גם ל-"Sun" הופק וידאו קליפ, שבוים על ידי ערן יגו.

== רשימת רצועות ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2009
קטגוריה:אלבומי תמר אייזנמן
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
דיאמנט (משגר)

דיאמנט היה משגר לוויינים וחלליות רב־שלבי בעל שלושה שלבים, אשר שימש את צרפת לשיגור חלליות. הוא היה המשגר הראשון שפותח מחוץ לברית המועצות או ארצות הברית. ראש הפרויקט, שארלי אטאלי, קיבל את אות לגיון הכבוד עבור עבודתו על הדיאמנט בשנת 1965, מספר שנים לפני שעלה לישראל.<ref></ref>

הטכנולוגיה הייתה מבוססת על טילים צרפתים. המשגר כלל שלושה שלבים. השיגור הראשון בוצע בשנת 1965 כאשר שוגרה חללית ראשונה מתוצרת צרפת. השיגורים הראשונים בוצעו מנמל חלל בשטח אלג'יריה. בהתאם להסכם צרפת התחייבה לפנות את האתר. בשנת 1970 החלו שיגורים ממרכז החלל הגיאני.

במהלך השנים פותחו מספר דגמים: A, B, BP4. בדגם B הוכנסו שיפורים בשלב השני של המשגר ובדגם BP4 שופר השלב השלישי.

בסך הכול בוצעו 12 שיגורים מהם 2 נכשלו. למרות ההצלחה של הפיתוח, צרפת החליטה לסגור את הפרויקט לטובת פיתוח משגר חדש בשיתוף פעולה עם מדינות אחרות של האיחוד האירופי במסגרת סוכנות החלל האירופית שהסתיים בפיתוח משגר אריאן 1.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20100829092732/http://www.astronautix.com/fam/diamant.htm נתוני שיגורים]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משגרי לוויינים וחלליות
קטגוריה:צרפת: המצאות
ליגת האלופות האסייתית (1967)

שחקני הפועל תל אביב עם הגביע, אחרי זכייתם בטורניר, 1967
טורניר אסיה לאלופות 1967 היה המהדורה הראשונה של תחרות הכדורגל השנתית של מועדונים אסייתים שנערכה על ידי קונפדרציית הכדורגל של אסיה (כיום ליגת האלופות האסיאתית).<ref></ref> במקור היו אמורות להיות שמונה קבוצות בתחרות, אבל לאחר שהקבוצות מהודו ואיראן פרשו, שש האלופות המקומיות התחרו בטורניר בן ארבעה שלבים כדי לקבוע את אלופת אסיה הראשונה. הפועל תל אביב מישראל הפכה לאלופת אסיה הראשונה לאחר שניצחה את סלנגור המלזית 2–1 בגמר בבנגקוק, והייתה זו ההצלחה הבולטת הראשונה של קבוצות הכדורגל הישראליות במפעלים הבין-לאומיים.

== תוצאות ==
=== סיבוב ראשון ===
אלופות ו- פרשו מהתחרות.
{| class="wikitable"
|+
!קבוצה 1
!סיכום
!קבוצה 2
!משחק 1
!משחק 2
|-
| סלנגור
|2–1
| וייטנאם קוסטומס
|0–0
|2–1
|-
| דרום סין
|1–2
| בנגקוק בנק
|1–0
|0–2
|-
| colspan="3" | חברת הטונגסטן של קוריאה
| colspan="2" rowspan="2" |העפילה אוטומטית
|-
| colspan="3" | הפועל תל אביב
|}

=== סיבוב שני ===
{| class="wikitable"
!קבוצה 1
!סיכום
!קבוצה 2
!משחק 1
!משחק 2
|-
| סלנגור
|1–0
| בנגקוק בנק
|1–0
|0–0
|-
| colspan="3" | חברת הטונגסטן של קוריאה
| colspan="2" rowspan="2" |העפילה אוטומטית
|-
| colspan="3" | הפועל תל אביב
|}

=== חצי גמר ===
{| class="wikitable"
!קבוצה 1
!סיכום
!קבוצה 2
!משחק 1
!משחק 2
|-
| סלנגור
|1–0
| חברת הטונגסטן של קוריאה
|0–0
|1–0
|-
| colspan="3" | הפועל תל אביב
| colspan="2" |העפילה אוטומטית
|}

=== גמר ===

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.rsssf.com/tablesa/ascup67.html#cc טורניר אסיה לאלופות 1967] באתר RSSSF.com

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הפועל תל אביב (כדורגל)
קטגוריה:1967 בישראל: ספורט
קטגוריה:1967 בספורט
קטגוריה:ליגת האלופות האסיאתית
נל מרסר

נל פידליה מרסר (באנגלית: Nell Fidelia Mercer; 13 באוגוסט 1893 – 30 בספטמבר 1979) הייתה סופרג'יסטית אמריקאית וחברה במשמר הדומם, קבוצת מחאה אמריקאית למען זכות הבחירה לנשים.

== ביוגרפיה ==
מרסר נולד בנורת' לנדינג, וירג'יניה, ב-13 באוגוסט 1893.<ref name="Thompson"></ref> היא גדלה בנורפוק, וירג'יניה, שם הפכה לחברה בסניף של מפלגת הנשים הלאומית.

כחברה במשמר הדומם הפגינה מול הבית הלבן למען זכות הבחירה לנשים בארצות הברית, היא נעצרה בפברואר 1919 בגין השתתפותה בהפגנה ונידונה לחמישה ימי מאסר.<ref></ref> מרסר זכתה לכבוד על הקרבתה ובשנת 1926 הפכה לנציגת בקונגרס העשירי של ברית הנשים הבין-לאומית בפריז, צרפת.

בשנת 1929, היא נישאה לקליפטון נ. פיליפס, חייל במלחמת העולם הראשונה שהיה מבוגר ממנה בתשע שנים.

בנוסף לפעילותה האקטיביסטית<ref></ref> מרסר סיירה באירופה במשך שנתיים, ועם שובה לארצות הברית, שהתה במלון ברונסוויק בכיכר קופלי בבוסטון. מאוחר יותר היא תרכוש את המלון ותנהל אותו עד מכירתו לחברת IBM. המבנה ישמש את מטה החברה.

מרסר מתה באנדובר, מסצ'וסטס ב-30 בספטמבר 1979.

בשנת 2021, פורסם כי מרסר אמור להיות נושא לסרט תיעודי של היוצרת טארה פרייס.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נשים אמריקאיות במאה ה-20
קטגוריה:סופרג'יסטיות אמריקאיות
קטגוריה:פמיניסטיות אמריקאיות
קטגוריה:פעילות חברתיות אמריקאיות
קטגוריה:פעילים חברתיים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1893
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1893
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1979
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1979
Late Night Talking

Late Night Talking הוא סינגל של הזמר האנגלי הארי סטיילס. השיר יצא לרדיו הפופ האמריקאי כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, Harry's House, ב-21 ביוני 2022.

== רקע ==
ב-1 באפריל 2022, סטיילס הוציא את הסינגל המוביל "As It Was", שזכה לשבחים מהמבקרים ולהצלחה מסחרית. השיר הוצג לראשונה במהלך הופעתו של סטיילס בפסטיבל קואצ'לה . הוא הופיע גם עם "Boyfriends", שיר נוסף מתוך Harry's House.<ref></ref>

== הרכב ==
"Late Night Talking" תואר כלהיט R&B "מבריק" הממלא "כל חלל פנוי עם חלק נע כלשהו, עד לחלקים ווקאליים המחקים פליז".

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ, שבוים על ידי ברדלי ופאבלו ויצא לאור ב-13 ביולי 2022,<ref></ref> מוצא את סטיילס עוקב אחר פורטל במיטתו שמוביל אותו למערך של מיטות אחרות – אחת בגלריה לאמנות, אחת במסעדה, בתיאטרון, ואחת ברחובות לונדון בארמון בקינגהאם. הקליפ מסתיים עם קרב כריות ובסטיילס מקיים חתונה במיטה.

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
! scope="col" |שנה
! scope="col" |ארגון
! scope="col" |פרס
! scope="col" |תוצאה
!מקור
|-
! scope="row" |2022
|פרסי הווידאו קליפים של MTV
|שיר הקיץ
|
|<ref></ref>
|}

== הופעה חיה ==
סטיילס הופיע עם השיר בתוכנית הבוקר Today ב-19 במאי,<ref></ref> ובנוסף כלל את השיר בסט שביצע עבור BBC Radio 1, לצד "As It Was", "Boyfriends" וקאבר ל-"Wet Dream" של וט לג ב-24 במאי 2022.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)
|פלטינה
|70,000
|-
!ניו זילנד (RMNZ)
|זהב
|15,000
|-
!פורטוגל (AFP)
|זהב
|5,000
|-
!בריטניה (BPI)
|כסף
|200,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|זהב
|500,000
|-
! colspan="3" |סטרימינג
|-
!יוון (IFPI Greece)
|זהב
|1,000,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
! scope="col" |אזור
! scope="col" |תאריך יציאה
! scope="col" |פורמטים
! scope="col" |גרסה
! scope="col" |חברות תקליטים
! scope="col" |מקור
|-
! scope="row" |ארצות הברית
|21 ביוני 2022
|רדיו להיטים עכשוויים
| rowspan="3" |מקורית
|קולומביה
| style="text-align:center;" |<ref></ref>
|-
! scope="row" |איטליה
|15 ביולי 2022
|רדיו איירפליי
|סוני
| style="text-align:center;" |<ref></ref>
|-
! scope="row" |בריטניה
|5 באוגוסט 2022
|תקליטור סינגל
| rowspan="3" |ארסקין, קולומביה
| style="text-align:center;" |<ref name=":0"></ref>
|-
! rowspan="2" scope="row" |כלל העולם
|18 באוגוסט 2022
|קסטה, תקליטור סינגל, תקליט ויניל 7-אינץ'
| rowspan="3" |מקורית, אינסטרומנטל
| style="text-align:center;" |<ref name=":1"></ref>
|-
|2 בספטמבר 2022
|הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה
| style="text-align:center;" |<ref></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2022
קטגוריה:סינגלים מ-2022
קטגוריה:שירי הארי סטיילס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי הארי סטיילס
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קיד הרפון
קטגוריה:שירים על לילות
קטגוריה:שירי סינת'-פופ
קטגוריה:שירי R&B עכשוויים
קטגוריה:שירי כסף בממלכה המאוחדת
קטגוריה:שירי זהב בארצות הברית
קטגוריה:שירי זהב בניו זילנד
קטגוריה:שירי פלטינה באוסטרליה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
מריה שאטרדובה

מריה שאטרדובה (בצ'כית: Marie Chatardová; נולדה ב-6 במרץ 1963) היא דיפלומטית צ'כית המכהנת כיום כשגרירת צ'כיה בבריטניה<ref></ref>. היא האישה הראשונה שמונתה לתפקיד זה מאז 1918. בשנת 2017, מגזין "פורבס" דירג את שאטרדובה כאישה הרביעית הכי משפיעה בצ'כיה<ref></ref>.

==ביוגרפיה==
===ראשית חייה===
מריה שאטרדובה נולדה בעיירה זנוימו , באזור דרום מוראביה בצ'כוסלובקיה. היא עברה לברנו בגיל 10 ולמדה בגימנסיה קרנובה. בשנת 1985 היא הוסמכה כדוקטור למשפטים מהפקולטה למשפטים באוניברסיטת מסריק בברנו. בשנת 1992 הצטרפה ללשכת עורכי הדין המסחריים.

===קריירה===
מ-1985 עד 1990 הועסקה מריה שאטרדובה במשרד הסימנים המסחריים בפראג. לאחר מהפכת הקטיפה, היא מונתה לעורכת דין, שהתמחתה במשפט עסקי.

ב-1994 החלה שאטרדובה למשרד החוץ הצ'כי ועבדה שנה אחת במחלקת ניתוח ותכנון. לאחר מכן היא נשלחה לנציגות הקבועה של צ'כיה באיחוד האירופי בבריסל, האחראית על סדר היום לענייני משפט ופנים לפני הצטרפות צ'כיה לאיחוד האירופי. ב-1999 היא חזרה לפראג ושימשה כראש היחידה במחלקה לתיאום היחסים עם האיחוד האירופי. בשנת 2000 מונתה למנהלת המחלקה לתקשורת אסטרטגית במשרד החוץ הצ'כי.

משנת 2002 עד 2007, צ'טארדובה שימשה כשגרירת צ'כיה בשוודיה<ref></ref>. לאחר מכן, היא שבה לצ'כיה כדי להיות מנהלת מחלקת הפרוטוקול במשרד החוץ, משנת 2007 עד 2010. בין השנים 2010 עד 2016, שאטרדובה כיהנה כשגרירת צ'כיה בצרפת ובמונקו<ref></ref>, וכנציגה הקבוע של הרפובליקה הצ'כית לארגון הבין-לאומי לפרנקפוניה.

בשנת 2013, היא מונתה לנציגת הקבועה של הרפובליקה הצ'כית לאונסק"ו (תפקיד בו כיהנה עד 2016), ונבחרה ליו"ר הוועדה לאמנות והמלצות של הארגון (עד 2015).

בשנת 2016, היא מונתה לנציגת הקבע של צ'כיה באו"ם. ביולי 2017, היא נבחרה לנשיאה ה-73 של המועצה הכלכלית-חברתית של האומות המאוחדות (ECOSOC)<ref></ref>.

החל מאוקטובר 2021 היא מכהנת כשגרירת צ'כיה בבריטניה.

===הוראה===
מלבד הקריירה הדיפלומטית שלה, שאטרדובה מילאה תפקידי הוראה בפקולטה למדעי החברה של אוניברסיטת קארל בפראג (המכון ללימודי מערב אירופה), האוניברסיטה האנגלו-אמריקאית בפראג (בית הספר ליחסים בינלאומיים ודיפלומטיה), המכון למינהל ציבורי בפראג, וכן האקדמיה הדיפלומטית בפראג.

===עיטורי כבוד===
* מפקד המסדר הלאומי של לגיון הכבוד (, 2016)<ref></ref>.
* קצין מסדר סן-צ'ארלס (, 2016)<ref></ref>.

==חיים אישיים==
שאטרדובה נשואה לבנואה שאטאר, ולהם שלושה ילדים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שגרירי צ'כיה
קטגוריה:שגרירות
קטגוריה:דיפלומטים צ'כים
קטגוריה:שגרירי צ'כיה בשוודיה
קטגוריה:שגרירים בצרפת
קטגוריה:מונקו: יחסי חוץ
קטגוריה:שגרירים בממלכה המאוחדת
קטגוריה:שגרירים באונסק"ו
קטגוריה:ילידות 1963
קטגוריה:ילידי 1963
שחיתות בישראל

Transparency International}}
ערך זה עוסק בתופעת השחיתות במדינת ישראל. 

השחיתות נחלקת לשני סוגים: שחיתות שלטונית ושחיתות עסקית.

==שחיתות שלטונית==

במדד תפיסת השחיתות של Transparency International לשנת 2021 קיבלה מדינת ישראל ציון 59 בדירוג מ-0 עד 100, כאשר 100 מציין מדינה ללא שחיתות. ישראל מדורגת במקום ה-36 מתוך 180 המדינות במדד. משנת 2016 הציון במדד זה יורד מעט בכל שנה.

בשנת 2008 הצטרפה ישראל לאמנת האו"ם נגד שחיתות<ref></ref>.

==שחיתות עסקית==
הארגון הדני GAN Integrity מפרסם מדד לשחיתות עסקית לפי מדינות. בדו"ח לשנת 2020 נכתב: "שחיתות אינה מהווה בעיה עסקית בישראל. במגזר השירותים הציבוריים קיים סיכון בינוני לשחיתות, אך השחיתות אינה ממוסדת באף אחד מהמגזרים במדינה. הממשלה הקימה מסגרת משפטית מקיפה למאבק בשחיתות והאכיפה יעילה. חוק העונשין מתייחס לעבירות שחיתות רבות, בהן שוחד, סחיטה, מעילה וניצול לרעה של תפקיד. מקרים של שחיתות שלטונית זכו לפרסום רב. המקרים נחקרו והאשמים, פקידי ממשל בכירים, נשפטו וקיבלו עונשי מאסר."

מערכת בתי המשפט בישראל נחשבת על ידי אנשי עסקים בין-לאומיים כבעלת סיכון נמוך לשחיתות. עם זאת, נרשמו מקרים רבים של שחיתות במגזר הציבורי<ref></ref>. אנשי עסקים דיווחו על תשלום שוחד בתמורה לגישה לשירותים ציבוריים, ועל קשיים בירוקרטיים המחריפים את הבעיה.<ref name="correport1"></ref><ref></ref>

להלן מספר מקרים ידועים של שחיתות עסקית:
* יורם אוברקוביץ', יו"ר ועד העובדים של חברת החשמל ועסקן ספורט ישראלי. הורשע ב-1997 בעבירה של רישום כוזב במסמכי תאגיד, לאחר שהשתמש בכספי תאגיד לשכור חוקרים פרטיים למטרות פרטיות. הוא נידון לשנת מאסר על תנאי וקנס בסך 25,000 ש"ח.
* דובי אמיתי, יו"ר התאחדות האיכרים בישראל. ב-2013 הורשע בעיכוב דרכונים של עובדים זרים ובהעסקתם של העובדים שלא כדין. נגזרו עליו שבעה חודשי מאסר על תנאי לתקופה של שלוש שנים וקנס בסך 175 אלף ש"ח.
* ג'קי בן-זקן, איש עסקים. הורשע בשנת 2015 בשמונה עבירות של השפעה בתרמית על ניירות ערך, בקשירת קשר לביצוע פשע ובקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, ונדון ל-26 חודשי מאסר בפועל וקנס של 800,000 ש"ח. ב-2016 הורשע במתן שוחד לשר בנימין בן אליעזר, ונדון ל-4 חודשי מאסר בחפיפה למאסרו הקודם.
* דני דנקנר, מנכ"ל אריסון השקעות, ויו"ר דירקטוריון בנק הפועלים. ב-2015 הורשע בשוחד, בהלבנת הון, הפרת אמונים בתאגיד וקבלת דבר בתחבולה, ונגזרו עליו שנתיים מאסר.
* נוחי דנקנר, איש עסקים. הורשע ב-2016 בעבירות על חוק ניירות ערך ועל חוק איסור הלבנת הון ונידון לשלוש שנות מאסר.
* דן כהן, היה בשנים 1978–1981 שופט בבית המשפט המחוזי בבאר שבע, ובין השנים 1991–2001 מילא תפקידים בכירים בחברת החשמל לישראל. בשנת 2009 הוגש נגדו כתב אישום בעבירות של קבלת שוחד ומרמה. נמלט מישראל ובשנת 2013 הוסגר לישראל מפרו, הורשע ונידון לשש שנות מאסר, ולקנס בסך 10 מיליון ש"ח.
* חברת סימנס שילמה שוחד לבכירים בחברת החשמל לישראל על מנת לקדם את זכייתה של סימנס במכרזים לאספקת טורבינות ומוצרים אחרים מתוצרת החברה. ב-2017 הורשעו חמישה בכירים בחברת החשמל בעבירות שוחד והפרת אמונים, וחברת "סימנס ישראל" הורשעה בעבירה של קשירת קשר לביצוע פשע, והוטל עליה לשלם פיצויים בסך 160 מיליון ש"ח.

== ראו גם ==
*
*
*
*
*
* היום הבין-לאומי למאבק בשחיתות
* האמנה נגד שחיתות
* אמנה נגד שוחד של הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי

== לקריאה נוספת ==
* אסף מצקין, [https://kotar.cet.ac.il/kotarapp/index/Book.aspx?nBookID=96842183 קרוב מדי לקצה: סיפורה של השחיתות הישראלית], תשע"ב - 2012

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פשע בישראל
קטגוריה:שחיתות
God Did

God Did הוא אלבום האולפן ה-13 של המפיק המוזיקלי והתקליטן האמריקאי די ג'יי חאלד. האלבום יצא לאור ב-26 באוגוסט 2022, על ידי חברות התקליטים וי דה בסט מיוזיק ואפיק רקורדס. האלבום מכיל הופעות אורח של דרייק, ריק רוס, ליל ויין, ג'יי זי, ג'ון לג'נד, Fridayy, קניה וסט, אמינם, פיוצ'ר, ליל בייבי, ליל דורק, 21 סבאג', רודי ריץ', קוואבו, טייקאוף, סיזה, קודאק בלאק, נארדו ויק, דון טוליבר, טראוויס סקוט, גאנה, לאטו, סיטי גירלז, סקיליבנג, בוג'ו בנטון, סיזלה, ג'וס וורלד, ג'יידאקיס ווורי. האלבום נתמך על ידי סינגל אחד: "Staying Alive" בהשתתפות דרייק וליל בייבי, שיצא שלושה שבועות לפני צאת האלבום.

==קבלה ביקורתית==
האלבום קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים. במטקריטיק, האלבום קיבל ציון 43 בהתבסס על שש ביקורות, הציון הנמוך ביותר בקריירה שלו.<ref name="MC"></ref> ב-An Ambrosia for Heads הבית של ג'יי זי ב-"God Did" קיבל את תואר "הוורס הטוב ביותר לשנת 2022".<ref></ref> מגזין Clash קרא לאלבום "חזרה בומבסטית מהיי רולר ההיפ הופ".<ref name="clash"></ref>

== הצלחה מסחרית ==
האלבום התברג לראשונה בבילבורד 200 במקום הראשון בתאריך 5 בספטמבר 2022, והיה לאלבום הרביעי של קאלד אשר עושה זאת, ולאלבום העשירי שלו אשר מתברג בעשירייה הפותחת במצעד האלבומים זה. האלבום מכר 108,000 עותקים בשבוע הראשון שלו, והאזנות לאלבום האוזנו יותר מ-130 מיליון פעמים.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2022
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טיי קית'
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טימבלנד
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מייק דין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי די ג'יי חאלד
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
Yeat

נואה סמית (באנגלית: Noah Smith; נולד ב-26 בפברואר 2000), הידוע בשם הבמה Yeat, הוא ראפר, זמר ופזמונאי אמריקאי. הוא פרץ לתודעה באמצע שנת 2021, לאחר צאתו של המיקסטייפ 4L ואלבום הבכורה Up 2 Më, עם שירים מאלבום הבכורה, כגון "Gët Busy", "Turban" ו-"Monëy So Big" שזכו לפופולריות בטיקטוק.

== ביוגרפיה ==
נואה סמית' נולד ב-26 בפברואר 2000 באירוויין שבקליפורניה. בראיון עם Our Generation Music, הוא ציין שאימו רומנית ואביו הוא חצי מקסיקני מצד סבתו, אך לא ידוע מהו מוצאו של סבו.<ref></ref>

סמית' החל את הקריירה שלו בשנת 2015 תחת שם הבמה Lil Yeat. השירים שפרסם בתקופה זו נמחקו מהאינטרנט.<ref name="McKinney2022"></ref> ביוני 2018 הוציא סמית' את שירו הראשון תחת שמו החדש, "Blnk", בערוץ היוטיוב Elevator.<ref></ref> בספטמבר של אותה השנה, הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, Deep Blue Streeps.<ref></ref>

בשנת 2021 החלה המוזיקה של סמית' לצבור פופולריות בפלטפורמות כגון טיקטוק,<ref name="Brake2021"></ref> לאחר צאתו של המיקסטייפ 4L, מתוכו השירים "Sorry Bout That" ו-"Money Twërk" הפכו לוויראליים במיוחד בפלטפורמה.<ref name="Pierre2021b"></ref>

באוגוסט 2021, קטע מתוך שירו "Gët Busy", עוד לפני צאתו, הפך לוויראלי ברשת.<ref name="Pierre2021a"></ref> השיר עצמו יצא לאור ב-1 בספטמבר.<ref name="Pierre2021a" /> ב-10 בספטמבר, הוציא הראפר את אלבום הבכורה שלו, Up 2 Më, באמצעות חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס.<ref name="Cole2021"></ref> האלבום זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה.<ref name="Richards2021"></ref> בשנת 2022 האלבום נכנס למצעד הבילבורד 200 במקום ה-183.<ref name="Kirby2022"></ref>

ב-18 בפברואר 2022 יצא אלבומו השני, 2 Alivë.<ref></ref> האלבום נכנס למקום השישי במצעד הבילבורד 200 עם 36,000 עותקים שנמכרו.<ref></ref> ב-1 באפריל, יצאה מהדורת הדלוקס של האלבום, שנקראה 2 Alivë (Geëk Pack).<ref></ref> בשנה זו, הראפר הוזמן ליצור שיר לטריילר שהופק על ידי Lyrical Lemonade לסרט "המיניונים: עלייתו של גרו", שהפך גם הוא לוויראלי בפלטפורמת טיקטוק.<ref></ref>

ב-9 בספטמבר 2022 יצא המיני-אלבום Lyfë, שהגיע למקום העשירי בבילבורד 200 ומכר 30,000 עותקים בשבוע הראשון.<ref></ref>

אלבומו השלישי Afterlyfe שוחרר ב-14 בפברואר 2023, Yeat השתתף בשיר "IDGAF" מהאלבום For All the Dogs של הראפר הקנדי דרייק, שהגיע למקום שני בבילבורד הוט 100 ולמקום הראשון ב-Global 200, מה שהפך אותו לשיר המצליח ביותר של Yeat.

ב-16 בפברואר 2024 הוציא את האלבום 2093 שכולל הופעות של הראפרים ליל ויין ופיוצר, בגרסת הדלוקס של האלבום קיימת הופעה של דרייק. האלבום הגיע למקום שני בבילבורד 200, מאחורי Vultures 1 של $¥ (קניה וסט וטיי דולה סיין).

==דיסקוגרפיה==
===אלבומי אולפן===
* 2021: Up 2 Më
* 2022: 
* 2023: Afterlyfe
* 2024: 2093

===מיקסטייפים===
* 2019: Wake Up Call
* 2020: I'm So Me
* 2021: Alivë
* 2021: 4L

===מיני-אלבומים===
* 2018: Deep Blue Strips
* 2019: Different Creature
* 2020: We Us
* 2020: Hold Ön
* 2021: Trëndi
* 2022: Lyfë

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רומני
קטגוריה:מוזיקה: תופעות אינטרנט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2000