כביש קולימה R504

נהר קולימה, בדבין]]
הכביש המהיר R504 קולימה ("הכביש הפדרלי 'קולימה'"), חלק מכביש M56, הוא כביש מהיר במזרח הרחוק הרוסי, המקשר בין מגדן לעיירה ניז'ני בסטיאך, השוכנת על הגדה המזרחית של נהר לנה מול יקוטסק. בניז'ני בסטיאך הכביש המהיר קולימה מתחבר לכביש לנה. כביש קולימה ידוע גם כדרך העצמות, בשל העובדה שהכביש נבנה על ידי אסירי גולאג בתקופת שלטונו של יוסיף סטלין.<ref></ref><ref></ref> באופן מקומי הכביש ידוע בשם "הדרך", או "דרך קולימה", מכיוון שהוא הכביש היחיד באזור ולכן אינו זקוק לשם מיוחד כדי להבדיל אותו מכבישים אחרים.

== היסטוריה ==
סלילת הכביש.
משאית ZIS-6 בשנת 1938
הדרך היום ליד מגדן. הריצוף משתרע על פני 150 ק"מ ליד מגדן; במקומות אחרים הכביש כולל בעיקר חצץ.
מנהלת הבנייה של הנ.ק.ו.ד. דלסטרוי עמלה על הקמת הכביש המהיר קולימה בתקופת סטלין בברית המועצות. אסירים במחנה העבודה סבוסטלאג החלו את הסלילה הראשונה בשנת 1932 והבנייה נמשכה במסגרת עבודות גולאג עד שנת 1953 והכביש נסלל למעשה על ידי אסירי גולאג.

הכביש מהווה אנדרטה, שכן עצמותיהם של כ-250,000–1,000,000<ref>Hochschild, Adam (2003) [1994]. "17: Beyond the Pole Star". The Unquiet Ghost: Russians Remember Stalin. Boston: Houghton Mifflin Harcourt. p. 237. . Retrieved 14 June 2017. "Secret police authorities in Kolyma today say there are records - sometimes a complete file, sometime just a name on a list - of two million men and women who were shipped to the territory between 1930 and the mid-1950s. But no one knows, even approximately, how many of these prisoners died. Even historians who have spent years studying Kolyma come up with radically different numbers. I asked four such researchers, who between them have written or edited more than half a dozen books on the gulag, what was the total Kolyma death toll. One estimated it at 250,000, another at 300,000, one at 800,000, and one at 'more than 1,000,000.'"</ref> איש שמתו בעת הקמתו הונחו מתחת לכביש או סביבו.<ref>Thompson G., (2002) Kolyma – The Road of Death</ref> מכיוון שהדרך בנויה על קפאת-עד, התארגנות במרקם הכביש נחשבה מעשית יותר מחפירת חורים חדשים כדי לקבור את גופות המתים.<ref>
Middleton, Nick, Going to Extremes
</ref>

== כיום ==
בשנת 2008, קיבל הכביש מעמד של כביש פדרלי, וכיום הוא כביש חצץ ברוב מזגי האוויר.

כאשר שודרג הכביש, שונה המסלול כך שהוא עוקף את החלק מקיובמה לקדיצ'ן דרך טומטור, ובמקום זאת עובר מקיובמה לקדיצ'ן צפונית יותר דרך העיירה אוסט-נרה. מקטע 420 הק"מ בין טומטור לא היה מתוחזק ברובו מקטע 200 ק"מ בין טומטור לקדיצ'ן ננטש לחלוטין.<ref>Colebatch, Walter. [http://www.advrider.com/forums/showpost.php?p=13675225&postcount=202 Siberian Extreme 2010 – Back for More], 8 July 2010. Retrieved 25 July 2014.</ref> קטע זה ידוע כדרך הקיץ העתיקה ואינו בשימוש סדיר. במהלך החורף, נהרות קפואים עשויים לסייע במעברי נהרות. דרך הקיץ העתיקה נותרה אחד האתגרים הגדולים עבור אופנוענים הרפתקנים ורוכבי אופנוע.

האזור קר במיוחד במהלך החורף. העיירה אוימיאקון, בערך 100 ק"מ מהכביש המהיר, היא המקום המיושב הקר ביותר על פני כדור הארץ.<ref>p. 57, Extreme Weather: A Guide & Record Book, Christopher C. Burt and Mark Stroud, New York: W. W. Norton & Company, 2007, .</ref> הטמפרטורה הנמוכה הממוצעת באוימיאקון בינואר היא מינוס 50 מעלות צלזיוס.<ref>[http://www.pogodaiklimat.ru/climate/24688.htm Погода и Климат]. Retrieved 25 July 2014.</ref>

=== מעבר אופנועים ===
דרך הקיץ העתיקה הפכה לאתגר עבור אופנוענים הרפתקניים. לאחר נפילת הממשלה הסובייטית, בדרך נסעו לראשונה אופנוענים מערביים בקיץ 1995, כאשר צוות מונדו אנדורו הבריטי השלים מעבר מיאקוטסק למגדן. זמן קצר לאחר מכן השלים נודד נורווגי הלגה פדרסן את הדרך, החל ממגדן. בשנת 2006 צעדו שני הרפתקנים צרפתים (סיריל דלפוסה-גויראמנד וגיום טורלורת') ליקוטסק בדרך הישנה.

המסלולים הבולטים הבאים באופנוע כוללים את מסע האופנועים העולמי של יואן מקגרגור וצ'רלי בורמן בשנת 2004, שהפך לסדרת טלוויזיה פופולרית, ספר ומהדורת DVD, כולם נקראים Long Way Round. עם זאת, בשל מועד הנסיעה ומצב הדרך, לא היה באפשרותם וצוות התמיכה שלהם להשלים את המעבר ללא עזרה. במקום זאת הם הצטרפו לשיירת משא רוסית, שמשאיותיה הצליחו לעלות על הנהרות.

סיימון מילווארד השלים מעבר בכביש בשנת 2001 באופנוע והוא נהג באופניים בחורף 2004.<ref>https://roblilwall.com/</ref> סשה טפליאקובה (נסע דרך הקיץ העתיקה) באותה שנה. בשנת 2006, מארח תוכנית האירוח ההונגרית, שנדור פברי, והצייר אנדראס ואהורן עשו טיול ונסעו בכביש מגדן ליקוטסק. בשנים הבאות שימש הכביש הרפתקנים רבים.

== המסלול ==
{| class="wikitable"
! מרחק
! מקום
! תיאור
|-
| 0 ק"מ
| ניז'ני בסטיאך/יקוטסק
| על נהר לנה
|-
| 
| טיונגיוליו
| סוף הריצוף
|-
| 
| קרסט-חלדג'יי
| colspan="9" | כביש, צפון מזרח, מעבורת קיץ מעבר לנהר אלדן
|-
| 
| חנדיגה
| על נהר אלדן
|-
|
| colspan="9" | חלופה: באמצעות סנפירית מיקוטסק במורד הלנה ובמעלה אלדן, , 10 שעות
|-
|
| colspan="9" | מעל הרי סונטאר-ח'יאטה, לעבור, נהר ווסטוכנאיה
|-
| 
| קיובמה
|-
| 
| (מסלול חדש) אוסט-נרה
| על נהר האינדיגירקה, מזרח: כמה עיירות כרייה, עיירת ארטיק, מקורם של נהר נרה, לעבור
|-
|
| colspan="9" | חלופה: (מסלול דרך קיץ ישנה) צפונית מזרחית לטומטור, , כביש צפונית מזרחית (לא יכול להיות עביר אלא אם הוא קפוא), אל מחוז מגדן
|-
| 
| קדיקצ'ן
| (בסמוך למכרות פחם והמרכז הישן לעיבוד אורניום מיאונדזה)
|-
| 
| סוסומן
|-
| 
| דבין
| עם גשר נהר קולימה
|-
| 
| אורוטוקאן
| הדרך פונה דרומית-מזרחית ודרומית של טייגה שלא אוכלסה ברובה
|-
| 
| גרבה
| כביש 44H-3 לאומסוקצ'ן מתפצל; תחילת הכביש המהיר אנאדיר
|-
| 
| אטקה
| נכנס לשפלה
|-
| 
| פאלאטקה
|-
| 
| סוקול
|-
| 
| מגדן
|}
יש גם קיצור דרך נופי ממגדן לסוסומן דרך אוסט-אומצ'וג הנקרא כביש טנקינסקאיה, שמקבל הרבה פחות תעבורה קשה מהקטע הראשי של הכביש המהיר M56 בין מגאדן לסוסומן.

מרחקים: יקוטסק לחנדיגה , לקיובמה , אל קדיקצ'ן (דרך טומטור) , קדיקצ'ן עד סוסומן , סוסומן למגדן . מקיובמה עד קדיקצ'אן צפונה דרך אוסט-נרה (החלק החדש והמתוחזק) הוא כ-.

נכון לקיץ 2010, דרך הקיץ העתיקה דרך טומטור עדיין משמשת למעבר אופנועים ורכבי שטח, בעיקר 4×4.

== דרך לצ'וקוטקה ==
הכביש המהיר אנאדיר מכביש קולימה לאנאדיר בצ'וקוטקה החל בבנייה במהלך העשור השני של המאה ה-21. על פי התוכנית, הוא יעבור את אומסוקצ'אן, אומולון ואילירני ויכלול בנייה של של כבישים.<ref>[http://en.itar-tass.com/archive/677734 Project to build road from Kolyma to Anadyr drawn up]</ref> העבודה צפויה לקחת 8 שנים, כאשר בניית 50 הקילומטרים הראשונים של הכביש החלה בשנת 2012.

== ראו גם ==
* גולאג
* כבישים פדרליים ברוסיה

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Bloom, L. R. and Vince, A. E. (2006) Mondo enduro: the ultimate adventure on two wheels – 44,000 miles in 400 days, Findon: RippingYarns.com, 
* McGregor, E., Boorman, C. and Uhlig R. (2005) Long way round : chasing shadows across the world, London : Time Warner, 
* Pedersen, H., Payne, D. and Squire, S. (1998) 10 Years on 2 Wheels: 77 Countries, 250,000 Miles, Elfin Cove Press, 
* Scott, A. (2008) [http://www.adrianscott.com.au/ The Road Gets Better From Here], Vivid Publishing, 
* The Long Course route and GPS track [http://www.thelongcourse.com/#!route]
* Thompson, G. (2002) [https://web.archive.org/web/20071210163636/http://www.missionreporter.org/road_of_death.htm Kolyma – The Road of Death], The Mission Reporter, Florida : Dundee, www site [accessed 21 May 2007]
* [http://turtleexpedition.com/ Turtle Expedition]
* [https://web.archive.org/web/20110905084934/http://askyakutia.com/tag/kolyma-highway/ AskYakutia.com : Road condition reports]
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nytimes.com/2020/11/22/world/europe/russia-stalin-gulag-kolyma-magadan.html Along Russia’s ‘Road of Bones,’ Relics of Suffering and Despair], באתר ניו יורק טיימס
* [https://web.archive.org/web/20091124021934/http://www.goannatracks.com/2007/07/road-of-bones-or-kolyma-highway.html תיאור משלחת דרכים יקוטסק-מגדן ובחזרה]
* [http://www.dersu.hu/ זולטן סלקאי] עשה סרט [https://www.youtube.com/watch?v=I9Jkqr2Z1Bs תיעודי] של מחנה הגולאג בקולימה.

==הערות שוליים ==

קטגוריה:סאחה
קטגוריה:גולאג
קטגוריה:סיביר
קטגוריה:רוסיה: כבישים