OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פלשפורוורד

פלשפורוורד (באנגלית: Flashforward, היבט לקדימה; גם: תיאור עתיד, לפי האקדמיה ללשון: הבזק לעתיד) הוא סצנה שבאופן זמני לוקחת את הסיפר לזמן עתיד מנקודת ההווה של הסיפור בספרות, קולנוע, טלוויזיה ומדיות נוספות. סצנות פלשפורוורד משמשות לעיתים קרובות כדי לייצג אירועים צפויים או מדומים שיתרחשו בעתיד. הן יכולות גם לחשוף חלקים משמעותיים של הסיפור שעדיין לא התרחשו, אך יתרחשו בקרוב עם מידע רב יותר. פלשפורוורד דומה לרמז מטרים, שהוא פרט המופיע בסיפור, ומרמז לקוראים על התפתחותה הצפויה של העלילה. זה בעיקר מכשיר סיפר פוסט-מודרני, שקרוי על ידי אנלוגיה לפלשבק היותר מסורתי, אשר חושף אירועים שהתרחשו בעבר.

פלשפורוורד יופיע לרוב, אך לא רק, בעלילות מסוגת מסתורין, כדוגמת סדרות הטלוויזיה "אבודים" ו"המדריך לרוצח", בהן ניתן למצוא דוגמאות רבות לפלשפורוורד. הסדרה "פלאש פורוורד", הנקראת על שם התופעה, סובבת כולה סביב אירוע בודד של פלשפורוורד.

==ראו גם==
* פלשבק

==הערות שוליים==

קטגוריה:מינוחים בקולנוע
סדרה עתית

סדרה עתית היא רצף של תצפיות שנאמדו זו אחר זו, במרווח זמן נתון. דוגמאות לסדרות עתיות הן מדדי מניות לאורך תקופת זמן נתונה, גלי ים לאורך מחזור גלים, התפתחות של תופעה מטאורולוגית, ריאקציה של חלקיק בכור גרעיני והשתנות פוטנציאלים חשמליים שנוצרים במוח האדם. 

ההנחה המרכזית בסדרה עתית היא כי קיימת תלות בין תצפית, לתצפיות הקודמות לה. על כן, המאפיין המרכזי של סדרה עתית הוא השפעת הזמן על ערכי הדגימה, וחשיבות סדר הדגימה בעת ניתוח התצפיות. כך למשל, במדגם של עשרה אנשים, אין משמעות לסדר בו דגמנו את הנבחנים, אך במדגם של עשרה שערי סגירה של מדד מניות, יש משמעות לסדר.

כיוון שמגמת הזמן משפיעה על ערכי סדרת התצפיות, חישוב ישיר של מומנטים שונים של הסדרה, עשוי להניב אומדים מוטים, ועל כן נהוג לנטרל את השפעת משתנה הזמן על סדרת התצפיות. סדרה עתית בה נוטרלה מגמת הזמן תקרא סטציונרית.

לחקר התופעה מיועדים מסדי נתונים ייעודיים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סטטיסטיקה
סוזן ספאק

סוזן ספאק (בצרפתית: Suzanne Spaak; 1905, בריסל – 12 באוגוסט 1944, פריז) הייתה פעילה במחתרת הצרפתית וחסידת אומות העולם, נרצחה על ידי הגרמנים.

==קורות חיים==
ספאק נולדה בבלגיה אך את רוב חייה חייתה בצרפת. היא הייתה בתו של בנקאי בלגי וגיסתו של פול-אנרי ספאק , לימים שר החוץ הבלגי וראש ממשלת בלגיה. בעלה קלוד, שהיה דרמטורג, היה ידידו של רנה מגריט, שאף צייר את דיוקנה של ספאק. ספאק נפגשה עם העיתונאית יוליה פירוט ונתנה לה השראה ללמוד צילום. לימים הפכה פירוט לצלמת ידועה.

===פעילות להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה===
בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש צרפת בידי גרמניה, התגוררה ספאק בפריז עם בעלה ושני ילדיהם. בשנת 1942 הציעה עזרה לארגון בשם "המחתרת הלאומית נגד גזענות" - ארגון שקדם לתנועה נגד גזענות שהוקם ב-1949.

ספאק תרה ברחבי פריז וניסתה למצוא בתי חולים שיסכימו לקלוט ילדים יהודים תחת שמות בדויים. היא השתמשה במעמדה החברתי הגבוה וביקשה עזרה מכמרים, שופטים וסופרים, בעודה מזכירה להם את חובתם המוסרית לפעול נגד רודפי יהודים ומתנגדי המשטר. היא הדפיסה עלונים לקידום מטרה זו. היא הייתה חברה ברשת הריגול "התזמורת האדומה" ופעלה בעיקר להצלת ילדים יהודים שעמדו בפני גירוש. בתחילת 1943 פעלה בשיתוף עם הכמרים ורגארה (Paul Vergara) וגימו (Marcelle Guillemot) להסתרת כ-60 ילדים יהודים שעמדו להיות מגורשים. היא סיפקה לילדים אלה כרטיסי מזון ובגדים.

באוקטובר 1943 נעצרה ספאק על ידי הגסטפו ונלקחה למעצר בכלא פרן . לפני מעצרה הספיקה להיפטר מרשימת ילדים שאותם הסתירה.
ביוזמתו של היינץ פאנוויץ היא נשפטה בינואר 1944 ונגזר עליה דין מוות, שבוצע ב-12 באוגוסט 1944 כאשר נורתה למוות בתאה. הגופה נקברה בחיפזון על מנת להסתיר את הפשע תחת השם "אישה בלגית".
ימים מעטים לאחר מכן שוחררה פריז בידי בעלות הברית.

==הכרה==
ב-21 באפריל 1985 הכיר יד ושם בסוזן ספאק בתור חסידת אומות העולם.

== ראו גם ==

* הצלת יהודים במהלך השואה

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.yadvashem.org/yv/he/exhibitions/righteous-women/spaak.asp פעילותה של ספאק] להצלת יהודים בתקופת השואה, באתר יד ושם

==הערות שוליים==

קטגוריה:בלגיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:מתנגדים לנאצים
קטגוריה:חסידי אומות העולם שנרצחו
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1905
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1944
ירושלים: יומנים מעיר הקודש

"ירושלים: יומנים מעיר הקודש" (בצרפתית: Chroniques de Jérusalem) הוא רומן גרפי מאת גי דליל. הספר הוא יומן מסע וזיכרונות שבו דליל מספר על נסיעתו לירושלים ועל קורותיו בישראל ובגדה המערבית.

==עלילה==
הספר מגולל את נסיעתו של גי דליל לירושלים עם אשתו נאדז', פעילה בארגון "רופאים ללא גבולות", ועם שני ילדיהם הקטנים. הם הגיעו לירושלים באוגוסט 2008 והתגוררו במשך שנה בשכונת בית חנינא שבמזרח ירושלים. בימים הראשונים סייר דליל ברחובות בית חנינא, אותם הוא מתאר כך: "אין מדרכות, הכבישים סדוקים, החנייה אקראית והחום מחניק." בהמשך מתוארות חוויותיו, הכוללות מפגשים רבים עם ישראלים ועם פלסטינים, וכן את נסיעותיה של אשתו לרצועת עזה בתקופת מבצע עופרת יצוקה.

==רקע==
הספר "ירושלים: יומנים מעיר הקודש" הוא יומן המסע הרביעי של דליל. לפניו הוציא יומני מסע בפורמט של רומן גרפי על נסיעותיו לשנג'ן, המרכז הכלכלי של מחוז גואנגדונג שבסין; פיונגיאנג, בירת קוריאה הצפונית; ויאנגון, בתקופה בה הייתה עיר הבירה של מיאנמר. דליל שהה בשנג'ן ובפיונגיאנג במסגרת עבודתו כאנימטור, בעוד שבנסיעתו למיאנמר הוא ליווה את בת-זוגו, נאדז', ששהתה שם כחלק מפעילותה בארגון "רופאים ללא גבולות". גם נסיעתם לירושלים הייתה חלק מעבודתה, וברוב הזמן שעבדה דליל טיפל בשני הילדים הקטנים.

==סגנון האיור==
דליל משתמש בציורי קו פשוטים שתוארו על ידי המבקרים כ"רגילים, נקיים ופשוטים אך ללא רישול." כל ספריו הקודמים של דליל היו בשחור-לבן, וספר זה הוא הראשון שבו השתמש דליל בצבעים - אך הוא עושה זאת במשורה, על מנת להדגיש פרטים מסוימים כמו מפות, רעשים חזקים או דם.

==ביקורת==
הספר זכה לשבחי המבקרים, ובביקורת של סטיבן קרליק באתר הקנדי "National Post" הוא כתב: "בזכות תשומת הלב של דליל לפרטי הפרטים של היום-יום הוא הצליח לתעד את ההבדלים המרתקים, שהם בו-זמנית עדינים ומשמעותיים, בין התרבויות של המקומות בהם ביקר ובין קנדה מולדתו. בירושלים, מיומנות זו מחוללת פלאים ממש. אפילו קוראים בעלי ידע בסיסי בלבד על הסכסוך הישראלי-פלסטיני ימצאו עניין רב ברישומיו של דליל על החיים בעיר הקודש."

דליל נתקל בספר לא פעם בהיבטים שונים של הסכסוך הישראלי-פלסטיני, ומתאר את הטענות של כל אחד מהצדדים. עם זאת, לדברי קרליק "ברור שדליל מזדהה עם צד אחד יותר מהאחר. הוא השתתף בסיור בחברון עם נציג של המתנחלים, ובסיור אחר עם "שוברים שתיקה", ובתיאורו של דליל ברור שאחד מהשניים עושה שימוש בנרטיבים היסטוריים בצורה שמשרתת את השקפתו הדתית."

==תרגום ופרסים==
הספר יצא לאור בצרפתית בנובמבר 2011 והיה לרב-מכר בצרפת. התרגום לאנגלית יצא בשנת 2012 ונקרא "Jerusalem: Chronicles from the Holy City". הספר תורגם גם לצ'כית, בורמזית, פולנית, ספרדית (מהדורה בארגנטינה בניב המקומי, ומהדורה בספרד), שוודית, פורטוגזית, נורווגית, פינית, קוריאנית, הולנדית, איטלקית וגרמנית.

התרגום לבורמזית הפך לרב-מכר במיאנמר.

הספר זכה בפרס "אלבום השנה" בפסטיבל הקומיקס באנגולם בשנת 2012.

==סרט תיעודי==
בזמן שגי דליל כתב את הספר, צולם סרט תיעודי בשם "The Guy Delisle Chronicles" עליו ועל עבודתו בירושלים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי ארץ ישראל
קטגוריה:ספרי 2011
קטגוריה:רומנים גרפיים
הארמייה השנייה (בריטניה)

הארמייה השנייה של הצבא הבריטי הייתה ארמייה בריטית שפעלה במלחמת העולם הראשונה, ולאחר מכן פעלה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
===מלחמת העולם הראשונה===
ב-26 בדצמבר 1914 הורחבו גייסות חיל המשלוח הבריטי לשתי ארמיות, והוראס סמית'-דוריאן מונה למפקד הארמייה השנייה.

הארמייה פעלה בפלנדריה ובצפון צרפת, והשתתפה בקרבות איפר. לאחר המלחמה הפכה הארמייה לארמיית הריין הבריטית.

===מלחמת העולם השנייה===
בשנת 1943 הוקמה הארמייה השנייה בפיקוד לוטננט גנרל קנת' אנדרסון, שמסר את הפיקוד לאחר תקופה קצרה ללוטננט גנרל מיילס דמפסי.

הארמייה השתתפה בפלישה לנורמנדי כחלק מקבוצת הארמיות ה-21, ולאחר מכן השתתפה בקרבות הקשים בנורמנדי, ובכלל זה הקרב על קן וקרב פאלז. בתחילת ספטמבר השתתפה הארמייה בשחרור אנטוורפן ובריסל, אולם בהמשך החודש כשלה במבצע מרקט גארדן. ב-23 במרץ 1945 צלחה הארמייה את הריין, ולאחר מכן התקדמה במישורי סקסוניה התחתונה. ב-4 באפריל צלחה הארמייה את הווזר, וב-19 באפריל צלחה הארמייה את האלבה. ב-2 במאי הגיעה הארמייה לחופי הים הבלטי בליבק, ולמחרת כבשה את המבורג, וב-7 במאי נפגשה עם כוחות הצבא האדום.

==מפקדים==
===מלחמת העולם הראשונה===
* גנרל הוראס סמית'-דוריאן (1914 - 1915)
* גנרל הרברט פלומר (1915 - 1917, 1918)
* גנרל הנרי רולינסון (1917 - 1918)

===מלחמת העולם השנייה===
* לוטננט גנרל קנת' אנדרסון (יולי 1943 - ינואר 1944)
* לוטננט גנרל מיילס דמפסי (ינואר 1944 - אוגוסט 1945)

==ראו גם==
* החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
* החזית המערבית במלחמת העולם השנייה

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.1914-1918.net/army_second.html הארמייה הבריטית השנייה במלחמת העולם הראשונה] (באנגלית).

2
קטגוריה:עוצבות בריטיות שלחמו בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ארמיות של בריטניה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ארמיות של בריטניה במלחמת העולם השנייה
ארמייה השנייה
1000 זמר ועוד זמר

1000 זמר ועוד זמר היא סדרת אנתולוגיות מאת תלמה אליגון ורפי פסחזון, המקבצת שירי ארץ ישראל. הספרים החלו לצאת לאור בשנת 1981, כאשר הספר האחרון יצא בשנת 1994. הספרים מסודרים לפי נושאים. הספרים מספקים את התווים הראשונים של כל שיר ואת הסולם בו נוח לשיר אותו. בכל ספר כמאתיים שירים.

== ספר ראשון ==
מחולק לתשעה נושאים, לפי המקצב שלהם. יצא לאור בשנת 1981.

== ספר שני ==
ספר שמתמקד בשרים בצוותא. מחולק לתשעה פרקים: שירי נשמה, שירי ניחוח-הארץ, שירי שבת, שירי מסורת, שירים רוסיים, שירים שלא זוכרים את מילותיהם, שירים, שירים אחרי כוסית או שתיים, שירים של השעות הקטנות.

== ספר רביעי ==
הספר מתמקד בשירי חגים. שירי החגים העבריים, פיוטים נוסח ספרד, פיוטים נוסח תימן, פיוטים נוסח אשכנז, שירים ארץ-ישראליים, שירי ילדים בגן ובבית ספר, שרים סביב שולחן בערבי שבת וערבי חג. יצר לאור בשנת 1985.

== ספר חמישי == 
הספר מתמקד בשירים רוסיים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי שירה בעברית
קטגוריה:ספרי הוצאת כנרת
טריפופוביה

החורים בראשי זרעי לוטוס גרמו לחרדה אצל חלק מהאנשים.
טריפופוביה (באנגלית: Trypophobia) היא פוביה שלא הוגדרה רשמית על ידי האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה, מחורים, בעיקר תבניות לא רגילות של חורים. המונח, המורכב מהמילים היווניות τρύπα ("חור") ו-φόβος ("פחד"), נטבע בשנת 2005. על פי הערכות, כ-15% מאוכלוסיית העולם סובלת מהפוביה, עם אחוז גבוה יותר בקרב הנשים. הפוביה אינה מוכרת על ידי האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה ואינה מוגדרת ב-DSM.

ארנולד וילקנס וג'ף קולי מהמרכז למדעי המוח באוניברסיטת אסקס, היו למדענים הראשונים אשר חקרו את תופעת הטריפופוביה. הם מאמינים כי התגובה מבוססת על גועל ביולוגי, ולא על פחד תרבותי נרכש. במאמר שפורסם בכתב העת Psychological Science בשנת 2013, וילקנס וקולי כתבו כי התגובה מתבססת על תגובת המוח לצורות המקושרות לסכנה. חורים שכללו תגובות כאלה היו בלתי מזיקים, כגון פירות ובועות, וכאלה המקושרים לסכנה, כגון חורים שנוצרו על ידי חרקים, פצעים ומחלות עור. חלק מהאנשים שראו את החורים האלה אמרו שהרגישו צמרמורת, חוו הפרעת פאניקה, הזיעו והרגישו בחילה או גרד. הפסיכיאטר קרול מתיוס מאמין כי התגובות נובעות מהטרמה.

האתר trypophobia.com, מתאר את התופעה באמצעות סרטונים ותמונות. תמונות המכילות מקבצי חורים מוצגות על פי סדר התגובה הצפויה, ממצב רגיעה ועד מה שעלול לעורר פחד. בעזרת המידע שבאתר, וילקנס וקולי ניתחו דוגמאות של תמונות שיש להן "מאפיינים ייחודיים". הם ציינו כי התגובה לפוביה "תגובת רפלקס מודעת בהתבסס על "חלק פרימיטיבי של המוח המשייך את התמונה למשהו מסוכן".

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוביות
פריוצ'יפ

שבב הפריוצ'יפ
הפריוצ'יפ (באנגלית: PerioChip) הוא שבב ג'לטיני המוחדר לפה במקרה של מחלת חניכיים, ומטפל בה באמצעות שחרור מושהה של כלורהקסידין. השבב הומצא על ידי תכשירי פריו.

==אופן פעולה==
במקרה של מחלת חניכיים, מוחדר הפריוצ'יפ לכיס בעומק של 5 מ״מ ומעלה, שם הוא מפריש כלורהקסידין במשך כשבוע עד עשרה ימים. לאחר מכן הוא מתכלה לחלוטין, כך שאין צורך להוציאו באמצעות פינצטה. ייחודו של השבב הוא בכך שאינו מכתים את השיניים כשהוא בתוך חלל הפה. כמו כן האדם שבתוך פיו נמצא הפריוצ'יפ אינו צריך להימנע מלאכול ולשתות.

==ראו גם==
*כלורהקסידין

==קישורים חיצוניים==
* [http://periochip.com אתר פריוצ'יפ (באנגלית)]

קטגוריה:רפואת שיניים: אביזרים, מכשירים ותרופות
שומיאצ'י

שוּמיאָצ'י (בפי היהודים: שומיאץ; ברוסית: Шумячи; בפולנית: Szumiaczi) היא עיירה (יישוב בסגנון עירוני ) במחוז סמולנסק שבמערב רוסיה, בסמוך לגבול בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
שומיאצ'י נזכרת לראשונה בסוף המאה ה-16, עת הייתה תחת שלטון הדוכסות הגדולה של ליטא. במהלך המאה ה-18 הוענקו ליישוב זכויות אזרחיות וכלכליות שונות, ובחלוקת פולין בשנת 1772 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית (בפלך מוהילוב).

==יהודי שומיאצ'י==
בשנת 1897 נמנו בעיירה 2,523 יהודים, שהיוו רוב תושביה. בתקופה הסובייטית שבין מלחמות העולם הצטמצם מספר היהודים בעיירה, וערב מלחמת העולם השנייה נותרו בה כ-700 יהודים, ופעל בה בית ספר יהודי.

ב-1 באוגוסט 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו תוך כחודש גזירות שונות על יהודיה, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, חובת סימון בתיהם וחובת ביצוע עבודות כפייה, תוך רצח מספר יהודים קשישים מהעיירה מחוצה לה, לאחר שנאמר להם כי הם מועברים לבית הבראה.

באוקטובר 1941 רוכזו בין 400 ל-500 היהודים שנותרו בעיירה בגטו שהוקם בה. ב-17 עד 18 בנובמבר 1941 רצחו הגרמנים את כל יושבי גטו זה. אחר יהודים בודדים מהעיירה שהצליחו להסתתר בכפרי הסביבה ערכו הגרמנים מצוד ורצחו את כולם עד קיץ 1943.

כרבה של העיירה כיהן הרב צבי יהודה אדלשטיין מי שהיה לימים רבה של רמת השרון, ובעת כהונתו אף נולדו בעיירה בניו הרב יעקב, שלימים מילא את מקומו כרבה של רמת השרון, והרב גרשון, ראש ישיבת פוניבז' ומנהיג היהדות החרדית הליטאית ונשיא מועצת גדולי התורה של דגל התורה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז סמולנסק: יישובים
קטגוריה:רוסיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות ברוסיה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם ג'ורג' הרברט ווקר בוש

הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים ע"ש ג'ורג' בוש (באנגלית: George Bush Presidential Library & Museum) הוא מתחם הכולל את הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים ואת קברו של נשיא ארצות הברית ה-41, ג'ורג' הרברט ווקר בוש. בנוסף, המקום כולל גם את משרדי ההנהלה של קרן בוש.

המרכז משתרע על פני כ-360 אלף מטרים רבועים בתחומי הקמפוס המערבי של אוניברסיטת טקסס A&M, בקולג' סטיישן הסמוכה ליוסטון, טקסס. המרכז נחנך ונפתח לציבור בשנת 1997, ועבר שיפוץ וחידוש בשנת 2007.

המטרה הרשמית של הספרייה והמוזיאון היא "לשמר ולהנגיש את הרשומות, המסמכים והחפצים של הנשיא ג'ורג' בוש האב, על מנת לקדם את הדמוקרטיה, החינוך, וההבנה הציבורית של ההיסטוריה האמריקנית דרך סיפור חייו וניסיונו האישי של ג'ורג' בוש".

ב-21 באפריל 2018 נקברה בספרייה ברברה בוש, הגברת הראשונה של ארצות הברית לשעבר וב-6 בדצמבר 2018 נקבר בה ג'ורג' הרברט ווקר בוש.

==המוזיאון הנשיאותי==
תצוגת הקבע של המוזיאון עוקבת אחרי השתלשלות סיפורו של ג'ורג' הרברט ווקר בוש בתחנות השונות בחייו, תוך שימת לב על הקשרם ההיסטורי ואירועי התקופה. התצוגה כוללת מוצגים שונים לרבות חפצים, מסמכים, תמונות וקטעי וידאו. המוזיאון כולל גם העתק בגודל מלא של החדר הסגלגל, כאשר בניגוד לנהוג במוזיאונים נשיאותיים אחרים, המבקרים מורשים להיכנס לחדר זה באופן חופשי ואף להתיישב מאחורי שולחנו של הנשיא. באפשרות המבקרים לקבל גם מצוות המוזיאון תמונה למזכרת ממעמד זה. לצד תצוגת הקבע המוזיאון מארח גם חדרי תצוגה לתערוכות מתחלפות, תערוכות העוסקות בהיסטוריה של ארצות הברית, בקורות חייהם של נשיאיה, ובסוגיות שונות הקשורות לכהונתו של בוש כנשיא.

==הספרייה הנשיאותית==
הארכיון הטקסטואלי בספרייה הנשיאותית מכיל יותר מ-44 מיליון עמודים של מסמכים אישיים ורשמיים, 2 מיליון תמונות, 10,000 הקלטות וידאו ו-800 שעות הקלטות שמע.

בסמוך לספרייה עומדות מספר כיתות לימוד המשמשות את הפרויקטים החינוכיים של הספרייה.

==גלריה==
<gallery widths="200px" heights="150px" perrow="3">
קובץ:Bush Library Oval Office Replica.jpg|העתק של החדר הסגלגל שבבית הלבן, המוצג במוזיאון
קובץ:1989 Lincoln Town Car George Bush Library.jpg|רכב פורד מדגם Lincoln Town Car המוצג במוזיאון. רכב זה שימש את ג'ורג' בוש כנשיא
קובץ:Berlin Goodnight 13-12 034.jpg|הפסל The Day the Wall Came Down בנמצא ברחבת במוזיאון, אשר נבנה בהשראת נפילת חומת ברלין
 </gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://bush41.org/ הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים ע"ש ג'ורג' בוש]
* [https://www.youtube.com/watch?v=bx_d8UmNXPU&list=UUG7Xo3BA2EKKyLL5nIOlCuA סרטון המציג את הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים]

==הערות שוליים==

בוש, ג'ורג' הרברט ווקר
קטגוריה:ג'ורג' הרברט ווקר בוש
קטגוריה:דאלאס
מיטו

מיטו (ביפנית: 水戸市) היא עיר הבירה של מחוז איבראקי שבחבל קאנטו שבצפון יפן. אוכלוסיית העיר מונה 270,953 תושבים, נכון לשנת 2015.

==היסטוריה==
אנשי יאמטו התיישבו לראשונה במיטו בסביבות המאה ה-4, ובתקופת הייאן התיישב במקום אחד מענפי שבט טאירה והקים שם עיר-טירה. במהלך המאות שלאחר מכן התחלפה השליטה בטירת מיטו מספר פעמים, ובמאה ה-17 כבש את הטירה טוקוגאווה איאיאסו לאחר קרב סקיגהארה. העיר נותרה תחת שליטתו הישירה של השוגון עד רסטורציית מייג'י במאה ה-19. מיטו הייתה מקום מושבה של אסכולת מיטו – אסכולת קונפוציאניזם שהטיפה לאימוץ ההשכלה המערבית כדי לקדם את יפן בזירה הבינלאומית, וכדי לקדם את רעיון הייחודיות היפנית בעולם. 

העיר מיטו נוסדה ב-1 באפריל 1889 עם ביטול שיטת ההאן וייסוד שיטת המחוזות, ומיד נבחרה לבירת מחוז איבראקי. במהלך מלחמת העולם השנייה הפציצו בעלות הברית את העיר והשמידו שלושה רבעים משטחה בהפצצה אחת שנערכה ב-2 באוגוסט 1945, כשבועיים לפני כניעת יפן וסיום המלחמה. 

בשנות ה-50 גדל שטחה של העיר עם סיפוח מספר כפרים בסביבתה, וב-2001 קיבלה מעמד עיר מיוחדת שהעניק לה רמת אוטונומיה גבוהה יותר. בשנת 1990] הוקם בעיר מרכז אמנות חדש - מגדל האמנות מיטו.

ברעידת האדמה והצונמי בסנדאי ספגה העיר מיטו נזק כבד, ועשרות אלפי בתים נהרסו, אך האבדות בנפש היו נמוכות מאוד.

==כלכלה==
מכיוון שהמרכזים התעשייתיים של מחוז איבראקי שוכנים בסביבת הערים צוקובה והיטאצ'י, הפכה מיטו למרכז מסחרי ומנהלי עבור המחוז כולו. מקצת מכלכלת העיר מתבססת על תיירות.

==אקלים==
במיטו שורר אקלים סובטרופי גשום. חודשי החורף קרים אך יחסית יבשים, וחודשי הקיץ חמימים ולחים. המשקעים האטמוספיריים במיטו מרובים, בעיקר במחצית השנייה של השנה. 

==ערים תאומות==
למיטו יחסי ערים תאומות עם:
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://www15.j-server.com/LUCMITO/ns/tl.cgi/http%3a//www.city.mito.lg.jp/?SLANG=ja&TLANG=en&XMODE=0&XCHARSET=utf-8&XJSID=0 הדף הרשמי של מיטו]

==הערות שוליים==

קטגוריה:קאנטו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1889
שיינו

שיינו (בפולנית: Sienno) הוא כפר במחוז ליפסקו שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
הכפר נזכר מהמאה ה-14. בשנת 1430 הוענקו ליישוב זכויות עיר, ובשנת 1628 הוענקה לו זכות לקיים יום שוק שבועי. בשנת 1869, בעקבות מרד ינואר, ניטל מהיישוב מעמדו העירוני.

==יהודי שיינו==
יהודים ישבו בשיינו מהמאה ה-16, ומשנת 1576 מתועדת ביישוב קהילה עצמאית. בשנת 1897 נמנו בכפר 1,059 יהודים, ובין מלחמות העולם נמנו בו כ-750 יהודים, כמחצית תושביו.

עם כיבוש הכפר בידי הגרמנים בספטמבר 1939 מונה בו יודנרט, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדי כפייה יהודים. עם הגעת פליטים יהודים לכפר, הגיע מספר יהודיו בחורף 1941 לכ-2,000 איש, ובדצמבר 1941 רוכזו כולם בגטו שהוקם ביישוב.

בסוף אוקטובר 1942 שולחו כל יושבי הגטו שבכפר למחנה ההשמדה טרבלינקה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160801043713/http://moreshet.pl/he/node/458 שיינו] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
טוקוס

טוקוס ממין Tockus nasutus
טוקוס (שם מדעי: Tockus) הוא סוג של עופות טרופיים ממשפחת הקלאוניים. הם חיים באפריקה שמדרום לסהרה ביערות גשם או סוואנות. הם מאופיינים במקורם האדום או צהוב והמעוקל, צבעם השחור וגודלם הקטן.

==מינים==
*טוקוס מנומר אפריקני (Tockus alboterminatus)
*טוקוס בארדפילד (Tockus bradfieldi)
*טוקוס אפריקני עקוד (Tockus fasciatus)
*טוקוס המפריך (Tockus hemprichii)
*Tockus pallidirostris
*טוקוס אפור אפריקני (Tockus nasutus)
*טוקוס מונטיירו (Tockus monteiri)
*טוקוס אדום-מקור צפוני (Tockus erythrorhynchus)
*טוקוס אדום-מקור מערבי (Tockus kempi)
*טוקוס אדום-מקור טנזני (Tockus ruahae)
*טוקוס אדום-מקור דרומי (Tockus rufirostris)
*טוקוס אדום-מקור דמארה (Tockus damarensis)
*טוקוס צהוב מקור דרומי (Tockus leucomelas)
*טוקוס נקוד (Tockus flavirostris)
*טוקוס פון דר דקן (Tockus deckeni)
*טוקוס ג'קסון (Tockus jacksoni)
*טוקוס שחור גמדי (Tockus hartlaubi)
*טוקוס אדום-מקור גמדי (Tockus camurus)

בעבר המין היחידי קלאו לבן ציצה שמכונה לעיתים "טוקוס", היה שייך לסוג זה. כמה מיונים גם משייכים מינים מסוימים לסוג Lophoceros.

==ראו גם==
*טוקוס אדום-מקור - שם לא-טקסונומי לחמישה מינים מהסוג

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1830
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רנה לסון
אם היינו

אם היינו הוא אלבום הסולו התשיעי של הזמר הישראלי גידי גוב, שיצא בשנת 2015.

==רקע==
האלבום "אם היינו" יצא עשר שנים לאחר צאת אלבום הסולו האחרון של גוב, "בקצה ההר". בשנים אלו הוציא גוב אלבום אוסף בשם "שלל שיריו", הוציא מחדש את אלבום הבכורה שלו, "תקליט ראשון", הופיע בסיבוב האיחוד המצליח של להקת "כוורת" והקליט מספר שירים במסגרות שונות, אך נמנע מלהתחייב על צאת אלבום חדש.

גוב נימק את ההפסקה הארוכה בקושי למצוא שירים מתאימים ובעומס של עיסוקיו כזמר וכמנחה טלוויזיה. הקלטת האלבום נעשתה לבסוף בעידודם של ערן ויץ ויובל שפריר, חברי להקתו הקבועה של גוב שהפיקו את האלבום ועיבדו מוזיקלית את השירים שבו.

במאי 2015 יצא הסינגל הראשון מתוך האלבום, "אם היינו", שהתקבל בתגובות אוהדות; לאחריו יצאו הסינגלים "ארץ תכלת לבנה" ו"יום אחד בשמש" ו"אני אומר מילה".

האלבום המלא יצא באוגוסט 2015, והתקבל בביקורות חיוביות על ידי המבקרים, ששיבחו את איכות השירים, ההפקה המוזיקלית ושירתו של גוב, אך לא הצליח מסחרית. רבות מהביקורות לאלבום ציינו את פטירת אשתו של גוב ענת, כשלוש שנים לפני צאת האלבום, וגוב עצמו ציין כי האובדן עמד ברקע הבחירה בשירים.

==שירי האלבום==
בניגוד לאלבומיו הקודמים של גוב, אין באלבום זה נוכחות משמעותית לשיריו של מוזיקאי יחיד כלשהו. במקום זאת קובצו השירים ממספר רב של כותבים ומלחינים, בהם המשוררים נתן אלתרמן, חיים גורי, נתן זך ודורי מנור, המוזיקאית רונה קינן שמנגנת עם גוב בהופעותיו מאז 2009 ואחרים. כמו כן, גוב ביצע באלבום גרסת כיסוי לשירו של יוני רכטר למילותיו של מירון ח. איזקסון, "אדם מביא" (השיר יצא במקור בביצוע של רכטר באלבום "סימנים" משנת 2004, שהוקדש לשירי איזקסון).

===רשימת הקטעים באלבום===

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי גידי גוב
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
קטגוריה:אלבומים בעברית
בית הילדות של ג'ורג' ווקר בוש

בית הילדות של ג'ורג' ווקר בוש (באנגלית: George W. Bush Childhood Home) הוא מבנה היסטורי אשר שימש בשנות ה-50 של המאה ה-20 כביתה הפרטי של משפחת בוש. בבית גרו מי שיהיה לימים נשיא ארצות הברית ה-41 ג'ורג' הרברט ווקר בוש ורעייתו ברברה בוש, ובניהם ג'ורג' ווקר בוש (לימים נשיא ארצות הברית ה-43) וג'ב בוש (לימים מושל פלורידה). הבית ממקום בעיר מידלנד שבמערב טקסס, ובשנת 2004 צורף לרשימת המרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.

==תיאור==
הבית הוא בית צמוד קרקע פרברי אמריקני טיפוסי. הוא נבנה בשנת 1940 וגודלו הוא כ-130 מטר רבוע. בראשית שנות ה-50 עברה משפחת בוש לטקסס לצורך עסקי האב, ולצורך כך ב-7 בנובמבר 1951 רכשה את הבית. בחמש השנים הבאות המשפחה התגוררה בבית זה. באותן השנים חיו במקום אב המשפחה ג'ורג' בוש ורעייתו ברברה (אז הם היו באמצע שנות ה-20 לחייהם), ובניהם ג'ורג', פאולין וג'ון. בשנת 1955 המשפחה עזבה את המקום ומכרה אותו.

בשנת 2001 הבית נרכש מבעליו על ידי הממשלה בעלות של 100,000 דולר, והבית התווסף לרשימת האתרים הלאומיים ההיסטוריים של ארצות הברית. במקום הושקעו מיליון דולר בעבודות שיפוץ, שימור, תיעוד ומחקר, שנועדו להחזיר את תכולת הבית לתצורתו המקורית בשנות ה-50, עת חיה בו משפחת בוש. המקום הוסב למוזיאון ונפתחו לצידו מרכז מבקרים וחנות מזכרות. לבסוף, המקום נחנך ונפתח לציבור ב-11 באפריל 2006, בטקס בהשתתפות הנשיא המכהן ג'ורג' ווקר בוש ובני משפחתו. מאז פתיחתו לציבור, ביקרו במוזיאון 25,000 מבקרים מכל אחת מחמישים מדינות ארצות הברית וכן מ-40 מדינות זרות.

המשימה הרשמית של המוזיאון היא להציג את "ההיסטוריה של אחת המשפחות הגדולות של אמריקה על ידי סיפור סיפורה של משפחת בוש והילדות של ג'ורג' בוש במידלנד, ועל ידי ציון חייהם של שני נשיאים, שני מושלים ושתי גברות ראשונות".

==גלריה==
<gallery widths="200px" heights="150px" perrow="4">
קובץ:Bush Childhood Home-Front-August 2013.JPG|חזית הבית
קובץ:Bush Childhood Home-Kitchen 2-Aug 2013.jpeg|המטבח
קובץ:Bush Childhood Home-Living room-Aug 2013.jpeg|הסלון
קובץ:Bush Childhood Home Fireplace.JPG|הקמין
 </gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.nps.gov/nr/travel/presidents/george_bush_home.html בית הילדות של ג'ורג' ווקר בוש] באתר שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפחת בוש
קטגוריה:ג'ורג' ווקר בוש
קטגוריה:ג'ורג' הרברט ווקר בוש
קטגוריה:טקסס: מבנים
ג'ונתן טרופר

רק עוד דבר אחד
כריכת ספרו של ג'ונתן טרופר
ג'ונתן טרופר (באנגלית: Jonathan Tropper; נולד ב-19 בפברואר 1970) הוא סופר, תסריטאי ומפיק קולנוע יהודי-אמריקאי וחבר סגל חיצוני במכללת מנהטנוויל.

== ביוגרפיה ==
טרופר נולד בעיר ניו יורק. הוא למד תואר ראשון בשפה אנגלית ותואר שני בכתיבה יוצרת באוניברסיטת ניו יורק. לאחר מכן הוא ניהל חברה במנהטן שייצרה מתקני תצוגה לחברות תכשיטים במשך שמונה שנים. הוא כתב בלילות ובסופי השבוע, וכך פרסם בסופו של דבר את הרומן הראשון שלו, Plan B, שמשך את תשומת לבו של סוכן, מה שאיפשר לו בסופו של דבר לעזוב את עבודתו לעסוק בכתיבה במשרה מלאה. ארבעה מספריו הוצאו למכירה פומבית בפחות משבוע לאחר פרסומם (ספר ג'ו, איך לדבר עם אלמן, Everything Changes ומכאן אני ממשיך).

הנושאים של ספריו בדרך כלל נובעים מהחוויות האישיות של: הם עוסקים בנושאים כמו חיי רווקות, התבגרות, חתונה, חיי נישואין, גירושין והחיים בפרברים. עיר הולדתו, ניו רושל במחוז ווסטצ'סטר במדינת ניו יורק, היא מקור עיקרי להשראה עבורו ביצירת הדמויות והרקע בספריו.

"באיך לדבר עם אלמן" היה בחירת "התוכנית של ריצ'רד וג'ודי" בשנת 2007 באנגליה. ספרו, "Everything Changes" נבחר ב Booksense selection. שלושה מספריו של טרופר מעובדים לסרטי קולנוע. טרופר היה כותב-שותף לעיבוד הקולנועי של "ספר ג'ו" יחד עם אד בארנס, שיביים את הסרט.  מכאן אני ממשיך פורסם באוגוסט 2009 והיה אחד מרבי המכר של הניו יורק טיימס. בשנת 2014 הספר עובד לסרט בעל אותו השם. הרומן האחרון של טרופר, רק עוד דבר אחד, פורסם באוגוסט 2012. 

טרופר, יחד עם דייוויד שיקלר, יצר את סדרת הטלוויזיה "באנשי", שהוקרנה לראשונה בינואר בערוץ סינמקס. טרופר משמש כמפיק בפועל של הסדרה.

בשנת 2021 לקח חלק בכתיבת התסריט לסרט "The Adam Project" בבימויו של שון לוי ובכיכובו של ראיין ריינולדס, אשר יעלה לפלטפורמות של נטפליקס במהלך 2022. 

טרופר נשוי ויש לו ארבעה ילדים, המשפחה מתגוררת בניו יורק.

== מספריו ==
* 2000 – Plan B
* 2004 - ספר ג'ו (יצא לאור בעברית בהוצאת מעריב)
* 2005 – Everything Changes 
* 2007 – איך לדבר עם אלמן (יצא לאור בעברית בהוצאת כנרת)
* 2009 – מכאן אני ממשיך (יצא לאור בעברית בהוצאת כנרת)
* 2012 - רק עוד דבר אחד (יצא לאור בעברית בהוצאת כנרת)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20190926101231/https://jonathantropper.com/ Jonathan Tropper's personal website]
* 
* [http://www.nytimes.com/2009/08/13/books/13maslin.html?ref=books/ New York Times book review, This Is Where I Leave You]
* [http://www.nytimes.com/2009/08/13/books/excerpt-this-is-where-i-leave-you.html?ref=books/ New York Times, excerpt from This Is Where I Leave You]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
מרדוך-זכיר-שומי השני

מרדוך-זכיר-שומי השני היה אציל בבלי, אשר שימש במשך מספר חודשים בשנת 703 לפנה"ס כמלך בבל. 

בתקופתו של סרגון השני מלך אשור, התקיימו מרידות בבבל, שהייתה מדינה וסאלית של אשור. באותה עת הצליח מרדוך-אפלה-אידינה השני, שהיה נסיך כשדי, למלוך בבבל במשך 12 שנים, בין השנים 710-722 לפנה"ס. בהמשך הצליח סרגון השני לגרש אותו מבבל. לאחר מותו של סרגון השני בשנת 705 לפנה"ס, עלה לשלטון בנו סנחריב, ותחילת שלטונו התאפיינה גם היא במרידות ברחבי האימפריה. מרידות אלה נוצלו גם על ידי העיר בבל למרידה. לאחר המרד בשנת 703 לפנה"ס בראשותו של מרדוך-זכיר-שומי השני, הגיע מרדוך-אפלה-אידינה השני לבבל, הוריד אותו מהשלטון ומלך בבבל, גם הוא לא לזמן רב. בהמשך אותה שנה, הצליח סנחריב לגרש גם אותו. 

קטגוריה:מלכי השושלת ה-10 האשורית של בבל
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-8 לפנה"ס
שחקן משנה

[[וולטר ברנן, זכה בשלושה פרסי אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.]]
שחקן משנה הוא שחקן שתפקידו במחזה או בסרט משמעותי פחות מזה של השחקן הראשי, אך משמעותי יותר מתפקידי ביטים. מתוך הכרה לחשיבות העבודה מסוג זה, תעשיות התיאטרון והקולנוע מעניקות פרסים נפרדים לשחקני המשנה הטובים ביותר.

תפקידיו של שחקן המשנה נעים בין תפקידי דמויות מינורית, ועד לדמויות עיקריות, ולעיתים קרובות הן דמויות מרכזיות בעלי חשיבות חיונית להתפתחות העלילה, כגון: חברו הטוב ביותר [של גיבור הסרט], מושא האהבה [של גיבור הסרט], הסיידקיק (למשל: דמותו של רובין בסדרת "באטמן"), או האנטגוניסט (למשל: הנבל). הם לפעמים, אך לא בהכרח, תפקידי אופי. בזמנים קדומים יותר, תפקידים אלו היו, לעיתים קרובות, סטריאוטיפים אתניים. בדרך כלל, שחקן המשנה לא אמור להאפיל על השחקן הראשי. הכינוי "שחקן משנה" בדרך כלל מתייחס להופעה ספציפית של שחקן; כלומר, אדם עשוי להיות שחקן משנה בסרט אחד, אך שחקן ראשי בסרט אחר.

בטלוויזיה, שחקנים עם תפקידי משנה הכוללים דיאלוג (כלומר, אינם ניצבים) מועסקים בדרך כלל על בסיס יומי, ללא חוזים ארוכי טווח.

קטגוריה:משחק
קטגוריה:מקצועות הבידור
שירלי בר דיין

שירלי בר דיין (נולדה ב-1979) היא עיתונאית ספורט ישראלית המשמשת כדוברת מנהלת הליגות לכדורגל.

==ביוגרפיה==
בר דיין נולדה למשפחה יוצאת איראן. את הקריירה העיתונאית החלה בר דיין בשנת 2002 במקומון "עיתון תל אביב" מבית "ידיעות תקשורת" (כיום "ידיעות תל אביב") ככתבת ספורט. בר דיין סיקרה את קבוצות האזור על מחלקות הנוער שלהן, וערכה למשך תקופה את מדור רכילות הספורט של העיתון.

בינואר 2006 הצטרפה בר דיין לסגל ערוץ הספורט ככתבת המלווה את קבוצת הכדורגל מכבי תל אביב וכשדרנית קווים במשחקי הכדורגל ששידר הערוץ. בר דיין סיקרה את המועדון גם בעידן שלאחר חילופי הבעלים במכבי תל אביב ושינוי המדיניות ביחס לתקשורת הספורט, שאילץ אותה ואת עמיתיה הכתבים להתמודד עם כך שהונהגה יד קשה בטיפול בהדלפות מתוך המועדון.

ב-2009, לאחר שפרסמה ריאיון עם השחקן המודח יאניק קאמנן, שבו יצא החלוץ נגד התנהלותו של מאמן הקבוצה אבי נמני, בחר האחרון להחרים את בר דיין ולבטל מסיבת עיתונאים שבה השתתפה, ובמסיבת עיתונאים נוספת בחר להתעלם משאלה שהפנתה אליו.

הגישה יחד עם מוטי פשכצקי (ב-5 לייב) את התוכנית "קבלת שבת", מגזין כדורגל לקראת משחקי השבת.

בסוף 2015, לאחר עשור, סיימה את עבודתה בערוץ.

בשנת 2017, חזרה בר דיין לערוץ הספורט והיא משתתפת מדי פעם כחברת פאנל בתוכנית "מגרש פתוח" אשר משודרת כל יום מ-16:00 עד 19:00.
בנוסף, מגישה פעמיים בשבוע את תוכנית הרדיו של ערוץ הספורט, ״חמש באוויר״ אשר משודרת בימים א׳-ה׳ בשעות 15:00-13:00 באתר, באפליקציה ובערוץ חמש ספורט.

בר דיין מרצה בקורס "תקשורת ספורט" במכללה האקדמית במכון וינגייט.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:עיתונאי ספורט ישראלים
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל ערוץ הספורט
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר צייטלין
קטגוריה:בוגרי בית הספר צייטלין
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1979
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
שייראדז

שייראדז (בפולנית: Sieradz) היא עיר מחוז בפרובינציית לודז' שבפולין, על גדת נהר ורטה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
תחילתה של שייראדז ביישוב מהמאה ה-6 לספירה. במהלך המאה ה-13 הוענקו לשייראדז זכויות אזרחיות, ובתקופה זו הייתה העיר לבירת נסיכות עצמאית. בשנת 1445 הוכתר בעיר קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין.

עד המאה ה-16 הייתה העיר מוקד מסחר חשוב, ובאמצע המאה ה-17 נפגעה כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית, משריפות ומהצפות. בחלוקת פולין בשנת 1793 נכללה העיר בתחום פרוסיה.

שייראדז הייתה מההעיירות המועטות בפולין שלא נפגעו במלחמת העולם השנייה. בסוף 1957 היה בעיר בית מלון אחד. בעקבות שיגור ספוטניק 1 התגאו בעיר בבן עירם, ארי שטרנפלד, שהיה בצוות מפתחי הלווין, והפכו את הבית שבו נולד למוזיאון.

==יהודי שייראדז==
מבנה בית הכנסת של שייראדז.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיר הוא משנת 1436, עת היה בה רחוב שנקרא "רחוב היהודים". עם זאת, כתב זכויות שניתן לעיר בשנת 1569, אשר אסר על מגורי יהודים בה, הביא לפיזור הקהילה.

היישוב היהודי בשייראדז התחדש בראשית המאה ה-18, הגם שנתקל בהתנגדות קשה מצד הפולנים המקומיים, ובשנת 1822 הוגבלו מגורי היהודים בעיר לרובע נפרד וקטן. הגבלת מגורים זו בוטלה רק בשנת 1862. בסביבות שנת 1820 נבנה בית הכנסת הגדול בידי רב העיר רבי משה אהרן הלוי.

במהלך מרד ינואר נגד השלטונות הרוסיים בשנות ה-60 של המאה ה-19 נטלו חלק פעיל מספר יהודים מהעיר, ובהם היו שהוגלו לסיביר או שהוצאו להורג, וכך היה גם בתחילת המאה ה-20.

בין מלחמות העולם נמנו בעיר קרוב ל-3,000 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים, שכללו חרם על עסקיהם.

===בשואה===
ב-4 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו רצחו בה כעבור זמן קצר כמה עשרות יהודים, תוך שילוח כמה יהודים למחנות ריכוז בשטח גרמניה. בדצמבר 1939 גירשו הגרמנים כמה מאות יהודים מהעיר לסנדומייז'.

במרץ 1940 רוכזו יהודי העיר הנותרים בגטו שהוקם בה, אשר ממנו גורשו רבים מהם כעבור זמן מה לזדונסקה וולה ולמחנות עבודה באזור פוזנן. עד תחילת 1942 נותרו בגטו שבעיר בין 1,100 ל-1,400 יהודים, ואלו נצטוו להתייצב למפקד פעמיים ביום, תוך שוד רכושם מעת לעת.

באביב-קיץ 1942 הובאו לגטו שבעיר אלפי יהודים נוספים מיישובי וגטאות הסביבה. ב-22 באוגוסט 1942 פשטו על הגטו שבעיר שוטרים גרמנים, וריכזו את כל יושביו במנזר סמוך, תוך ירי במסתתרים, בחולים ובקשישים. לאחר שלושה ימים בהם נכלאו במבנה, שולחו באלימות רבה קרוב ל-4,500 היהודים מהגטו למחנה ההשמדה חלמנו, ו-184 יהודים שעברו סלקציה הועברו לגטו לודז'.

לאחר השואה לא נותרו בעיר יהודים, אולם בית הקברות היהודי נותר על תילו ולא נחרב. 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160731175439/http://moreshet.pl/he/node/462 שייראדז] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:לודז' (פרובינציה): ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
שירווינטוס

שירווינטוס (בליטאית: ; בפולנית: Szyrwinty, שירווינטי; ביידיש: שירווינט) היא בירת מחוז משנה שירווינטוס שבמחוז וילנה בליטא, כ-50 ק"מ צפונית מערבית לווילנה. העיר שוכנת על גדות נהר שירווינטה.

==תולדות היישוב==
שירווינטוס נזכרת מהמאה ה-14. באמצע המאה ה-16 נבנתה בה כנסייה ראשונה. במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית בשנת 1920 נקבע היישוב בסמוך לגבול הרפובליקה הפולנית השנייה. בשנת 1951 הוענקו ליישוב זכויות עיר.

==יהודי שירווינטוס==
בשנת 1897 נמנו בעיר 1,413 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-700 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, שכללה בית ספר עברי ותנועות נוער ציוניות. עם סיפוח ליטא לברית המועצות בשנת 1940 נאסרה פעילות זו.

בסוף יוני 1941, תחילת מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו העלו באש את בתי הכנסת בה, תוך חילול ספרי התורה שבהם. לאחר מכן, תפסו את השליטה בעיר ליטאים לאומנים, אשר הוציאו להורג יהודים מהעיר שהואשמו בקומוניזם, והטילו על יתר היהודים עבודות כפייה, תוך רצח עשרות מהם.

בסוף אוגוסט 1941 רוכזו יהודי העיר בגטו קטן שהוקם בה, בו שדדו הליטאים את רכושם מעת לעת. ב-18 בספטמבר 1941 נרצחו ביער פיבוניה (Pivonija) כל יושבי הגטו שבעיר. לאחר מכן, נקבע בכניסה לעיר שלט רשמי המציין כי שירווינטוס "נקייה מיהודים".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* [https://www.yadvashem.org/he/holocaust/this-month/may/1938.html על הקהילה היהודית בשירווינטוס לפני השואה ובמהלכה], באתר יד ושם

==הערות שוליים==

קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:ליטא: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בליטא
קטגוריה:מחוז וילנה
מתחם בוש

מתחם בוש (באנגלית: Bush compound), המכונה גם ווקרז פוינט (באנגלית: Walker’s Point), הוא בית הקיץ של משפחת בוש. הנכס נמצא בבעלות המשפחה כבר למעלה ממאה שנה, והוא ממוקם לחופי דרום מדינת מיין על לשון יבשה סלעית הפורץ אל האוקיינוס האטלנטי.

היות שהמקום משמש כמקום מגורים של נשיא לשעבר, ג'ורג' בוש (הבן) (במקום התגורר גם הנשיא לשעבר ג'ורג' בוש (האב) עד לפטירתו ב-2018), המתחם מאובטח דרך קבע על ידי אנשי השירות החשאי של ארצות הברית.

==היסטוריה==
[[ג'ורג' הרברט ווקר בוש ואמו דורותי ווקר במתחם בוש בקיץ 1990. סבה של דורותי ווקר, רכש את מתחם בוש לראשונה]]
 
מתחם בוש נרכש כבר במהלך המאה ה-19 על ידי דייוויד דייוויס ווקר, סבא רבא של דורותי ווקר רעייתו של פרסקוט בוש, אבי השושלת הפוליטית של משפחת בוש. במהלך שנת 1902, נבנו במתחם שתי אחוזות גדולות, האחת שימשה את דייוויס דייוויד ווקר והשנייה את בנו הבכור ג'ורג' הרברט ווקר, סבו של פרסקוט בוש. עם השנים המקום ניזוק, המבנים נהרסו, ובמקומם נבנתה אחוזה גדולה חדשה. בשנת 1921, פרסקוט בוש נישא לדורותי ווקר בחתונה שנערכה במתחם בוש. בשנים הבאות נולדו לזוג חמישה ילדים, לרבות ג'ורג' הרברט ווקר בוש (לימים נשיא ארצות הברית ה-41), אשר העביר במקום את מרבית שנות ילדותו.

במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 הנכס העביר בעלות בין כמה מבני המשפחה, ולבסוף בשנת 1977, המתחם הועבר לרשותו של ג'ורג' הרברט ווקר בוש, אשר קבע במקום את בית הקיץ שלו. באותן השנים חיה המשפחה (לרבות הבנים ג'ורג' וג'ב) בטקסס, ומדי קיץ היו בני המשפחה עוזבים את הדרום האמריקני החם לטובת מתחם בוש. המקום שימש את המשפחה גם לצורך ארוחות חג, חתונות ואירועים משפחתיים אחרים. בתקופת נשיאותיהם של ג'ורג' הרברט ווקר בוש ובנו ג'ורג' ווקר בוש, הם היו נוהגים לעיתים קרובות לצאת מוושינגטון הבירה העמוסה לטובת שהייה במתחם בוש השקט והמרוחק. מאחר שהם היו נהגים לעשות זאת בעיקר בעת הקיץ, המקום כונה לא פעם "הבית הלבן הקייצי" (Summer White House).

בעקבות סופה חזקה שפקדה באוקטובר 1991 את חופי צפון מזרח ארצות הברית, המתחם ניזוק באופן משמעותי. עקב כך המקום עבר שיפוץ מקיף אשר עלותו נאמדה בכ-300,000 עד 400,000 דולר.

במהלך שנת 2015, החל ג'ב בוש, בנו של ג'ורג' הרברט ווקר בוש, לבנות לצד האחוזה שבמתחם מבנה נוסף, מבנה אשר ישמש כבית הקיץ שלו.

==מבקרים זרים בולטים==
לאורך השנים שימש לא פעם מתחם בוש כמקום בו אירחו הנשיאים בוש האב ובוש הבן מנהיגים זרים. בין השאר אפשר לציין את:
* ראש ממשלת בריטניה ג'ון מייג'ור, בשנת 1991
* ראש ממשלת קנדה בריאן מלרוני, בשנת 1991
*ראש ממשלת ישראל יצחק רבין, בשנת 1992
* נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, בשנת 2007
*נשיא צרפת, ניקולא סרקוזי, בשנת 2007

== ראו גם ==

* מתחם קנדי

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעונות נשיאי ארצות הברית
קטגוריה:משפחת בוש
קטגוריה:ג'ורג' ווקר בוש
קטגוריה:ג'ורג' הרברט ווקר בוש
קטגוריה:מיין: מבנים
קטגוריה:ארצות הברית: בתי מגורים
הארמייה הראשונה (בריטניה)

הארמייה הראשונה של הצבא הבריטי הייתה ארמייה בריטית שפעלה במלחמת העולם הראשונה, ולאחר מכן פעלה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
===מלחמת העולם הראשונה===
ב-26 בדצמבר 1914 הורחבו גייסות חיל המשלוח הבריטי לשתי ארמיות, ודאגלס הייג מונה למפקד הארמייה הראשונה. הארמייה לחמה בקרבות ברכס וימי, בקרב אראס, בבלימת מתקפת האביב הגרמנית, ובמתקפת מאה הימים.

===מלחמת העולם השנייה===
הארמייה הוקמה ביולי 1942 לצורך מבצע לפיד, והפכה למבצעית ב-9 בנובמבר 1942. הארמייה שכללה את הקורפוסים הבריטיים ה-5 וה-9, ואת הקורפוס האמריקני ה-2, ואת הקורפוס הצרפתי ה-19, החלה בהתקדמות לעבר תוניסיה. הארמייה לחמה במערכה בתוניסיה, ולאחר כניעת כוחות מדינות הציר במאי 1943 פורקה הארמייה.

==מפקדים==
===מלחמת העולם הראשונה===
* גנרל דאגלס הייג (1914 - 1915)
* גנרל הנרי רולינסון (1915 - 1916)
* גנרל צ'ארלס קרמייקל מונרו (1916)
* גנרל הנרי הורן (1916 - 1918)

===מלחמת העולם השנייה===
* לוטננט גנרל אדמונד שרייבר (יולי 1942 - אוגוסט 1942)
* לוטננט גנרל קנת' אנדרסון (אוגוסט 1942 - יולי 1943)

==ראו גם==
* החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
* מבצע לפיד

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.1914-1918.net/army_first.htmll הארמייה הבריטית הראשונה במלחמת העולם הראשונה] (באנגלית).

1
קטגוריה:עוצבות בריטיות שלחמו בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ארמיות של בריטניה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ארמיות של בריטניה במלחמת העולם השנייה
הנפשות CSS

הנפשות CSS (באנגלית: CSS animation) הוא מודול בגיליונות סגנון מדורגים (CSS), המאפשר הנפשות של אלמנטי HTML, באמצעות שינוי של תכונות עיצוב (property) שלהם, על ידי שימוש בkeyframes@ שמגדיר את השינויים המתבצעים, והוספת התכונה animation שמגדיר את אורך השינוי ותכונות נוספות לאלמנט המונפש. על אף היות המודול במעמד טיוטה, הוא נתמך כמעט בכל הדפדפנים המודרניים.

== היסטוריה ==
על אף השימוש ארוך השנים בפסאודו-מחלקה :hover" כדי ליצור הנפשות בסיסיות, הרחבות של טכנולוגיית CSS לתחום ההנפשות הייתה מזערית עד תום העשור הראשון של שנות ה-2000. בשנת 2007 הכריזו מפתחי מנוע WebKit על כוונתם לכלול במנוע ה-CSS שלהם הנפשות, מעברים חלקים (transitions) וטרנספורמציות (transforms), ובפברואר 2009 הודיעו על מימוש בפועל של תכונות אלו. עם הזמן הפכו הנפשות CSS לתכונה רשמית של CSS3, הטיוטה הרשמית המפותחת על ידי ארגון World Wide Web Consortium.

== תמיכה על ידי דפדפנים ==
נכון לדצמבר 2015, כל הדפדפנים הנפוצים, וביניהם: פיירפוקס, גוגל כרום, אינטרנט אקספלורר, מיקרוסופט אדג', כמו גם כל דפדפני המובייל (דפדפנים לסמארטפונים וטאבלטים, בעיקר) פרט לאופרה, כוללים תמיכה מלאה בהנפשות CSS.

== יתרונות על פני הנפשות מבוססות JavaScript ==
כבר בשלבים הראשונים של פיתוח הנפשות CSS היו גורמים שהביעו ספק לגבי נחיצותן והסבירות שיחליפו הנפשות מבוססות אדובי פלאש או JavaScript. אך למרות כל אלו, להנפשות CSS מספר יתרונות משמעותיים על ההנפשות המבוססות JavaScript, שהיו נפוצות מאוד בעבר (רבות בזכות תשתיות JavaScript כדוגמת jQuery):
* ביצועים טובים יותר, הנובעים משימוש בהאצת חומרה על ידי הדפדפנים השונים.
* תחביר פשוט יותר, גם עבור הנפשות מורכבות.
* אפשרות להפעלת הנפשות גם עם פסאודו-אלמנטים, שאינם נגישים באמצעות JavaScript.
* אפשרות להפעלת הנפשות בקלות, ללא צורך בהגדרה מחדש של מאפיינים לאורך האנימציה. לגבי ערכי צבע, לדוגמה, ניתן גם להגדירם כשמות צבעים במקום ערכיהם.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20080430041229/http://webkit.org/specs/CSSVisualEffects/CSSAnimation.html ההצעה הראשונית של חברת אפל]
*
*
* [http://icode.co.il/8-אוספים-של-אנימציות-css3-שיוסיפו-חיים-לאתר אוסף דוגמאות של אנימציות CSS3] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פיתוח יישומי ווב
קטגוריה:HTML
קטגוריה:שפות סימון
קטגוריה:עיצוב אתרי אינטרנט
לבד ביחד ולבד לבד

לבד ביחד ולבד לבד הוא אלבום שהוציאו שמוליק קראוס וג'וזי כץ בשנת 1975. כל שירי האלבום נכתבו על ידי מרים ילן שטקליס כשירי ילדים, אך העיבודים באלבום הפכו את השירים לשירים המיועדים למבוגרים ולילדים כאחד.

==המופע והאלבום==
הקשר בין ילן-שטקליס ובין הזוג קראוס-כץ התפתח כבר בשנת 1967, אז הלחין קראוס את שירה "בובה זהבה" שהפך לאחד מלהיטיה הגדולים של להקת "החלונות הגבוהים". ב-1975, מספר חודשים לאחר לידת בנם של הזוג, הם החלו לעבוד על מופע משירי ילן-שטקליס בבימויו של צדי צרפתי ובתוספת קטעי קישור שכתב יהונתן גפן. באוגוסט 1975 הועלה המופע בירושלים לרגל יום הולדתה ה-75 של המשוררת ובסיום השנה יצא האלבום הכולל 12 משירי המופע, ללא קטעי הקישור. בין השירים הבולטים באלבום ניתן למנות את "אצו רצו גמדים", "נתפייסה", "מיכאל" ו"ידידי טינטן". השיר "יש לי אי" מבוסס על הלחן של השיר "קראוז צינוק" מהאלבום "מדינת ישראל נגד קראוז שמואל", אשר נכתב והוקלט בשנת 1971, אבל יצא רק בשנת 1977.

בשנת 2013 העלו תיאטרון הקיבוץ ותיאטרון גושן מופע לילדים בשם "פרח נתתי לנורית" המבוסס על שירי האלבום, שזכה לברכתו של קראוס כחודש לפני מותו.

== רשימת רצועות ==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.acum.org.il/מידע/תוצאות-חיפוש?link=http%3A%2F%2F192.114.183.58%2FAcumSiteServices%2Fservlet%2FCServletGetAlbumInfo%3FfldOutLng%3D1%26fldAcmAut%3D1%26fldAbmNbr%3D000787&js=search5 פרטי האלבום המלאים] באתר אקו"ם

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 1975
קטגוריה:אלבומי שמוליק קראוס
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:מרים ילן-שטקליס
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני טריטון
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
הימור הולנדי

הימור הולנדי (באנגלית: Dutch book) או lock היא אסטרטגיה בהימורים, שבה מקבץ הימורים מתוכנן אמור להבטיח רווח ללא תלות בתוצאות ההגרלה. השיטה אפשרית אם המנהל, הקובע את יחסי ההימורים, מסתמך על הערכה לא עקבית של ההסתברות להצלחת ההימור על תוצאות אפשריות. משמעות המושג בהקשר של כלכלה היא אוסף עסקאות שיגרמו לכך שצד אחד תמיד ירוויח וצד שני תמיד יפסיד.

המשותף בין הימורים וכלכלה בהקשר של הימור הולנדי הוא חוסר עקביות בהסתברויות. גישת הספר ההולנדי היא אחת ההצדקות להסתברות בייסיאנית. בהסתברות בייסיאנית משנים את ההתפלגות הצפויה על פי מידע שהצטבר. גישה זו עשויה למנוע את חוסר העקביות בהסתברויות. הסטטיסטיקאי האיטלקי ברונו דה פינטי עסק בנושא זה בהרחבה. דה פינטי הוסיף את המימד הסוביקטיביי של אמונה בערכי ההסתברות.

==הימורים==
בדוגמה ההימורים במרוץ סוסים הוצגו על פי הטבלה להלן.

{| class="wikitable" style="margin: auto; text-align: center;"
|+ הימור על סוסים במירוץ
|-
! style="padding:1px 3em 1px 3em;" | מספר סוס!! style="padding:1px 3em 1px 3em;" | יחס הימורים!! style="padding:1px 3em 1px 3em;" | הסתברות!! style="padding:1px 3em 1px 3em;" | סכום הימור!! style="padding:1px 3em 1px 3em;" | תשלום אם ההימור מצליח 
|-
| 1
| 1:1
| <math>\frac{1}{1+1} = 0.5</math>
| $100
| $100 החזר + $100
|-
| 2
| 3:1
| <math>\frac{1}{3+1} = 0.25</math>
| $50
| $50 החזר + $150
|-
| 3
| 4:1
| <math>\frac{1}{4+1} = 0.2</math>
| $40
| $40 החזר + $160
|-
| 4
| 9:1
| <math>\frac{1}{9+1} = 0.1</math>
| $20
| $20 החזר + $180
|-
| 
| 
| סך הכול: 1.05
| סך הכול: $210
| תמיד $200
|}
ניתן לראות בטבלה שתמיד מי שמארגן את ההימור יקבל 210 דולר וישלם רק 200 דולר, כלומר: ירוויח 10 דולר. אבל אם סוס מספר 4 יפרוש מהמירוץ ומארגני המירוץ לא יעדכנו את ההסתברויות למצב החדש, יסתכמו ההסתברויות רק ל-0.95. מהמר שיהמר ב-100 דולר על הסוס הראשון, 50 דולר על הסוס השני ו-40 דולר על הסוס השלישי, ולא יהמר כלל על הסוס שפרש מהמירוץ ולכן אינו יכול לזכות בו, ירוויח תמיד.

גם במצבים אחרים בהם מנהל ההימור אינו בונה הסתברויות עקביות, מהמרים יכולים להשתמש בספר ההולנדי ולהבטיח רווח. המהמרים מבצעים למעשה פעולה של ניצול ארביטראז'. מנהל ההימורים יכול למנוע זאת באמצעות עדכון ההסתברויות על פי המידע שהצטבר.

== כלכלה ==
בכלכלה ניתן לנצל ארביטראג' על מנת להרוויח. ארביטראג' מתאר מצב בו אותו מוצר נסחר במחירים שונים במקומות שונים. ניתן לקנות אותו במקום בו מחירו זול ולמכור אותו במחיר גבוה יותר במקום בו מחירו גבוה יותר ולהבטיח רווח. הדבר נכון גם לגבי מניות הנסחרות ביותר מבורסה לניירות ערך אחת. לפעמים נוצרים הפרשי שערים במחיר אותה מניה בבורסות שונות. הפרשי השערים מתוקנים כאשר משקיעי הבורסה מבחינים בכך. משקיע שיבחין בכך לפני האחרים, עשוי להבטיח רווח כמעט ודאי.

== ראו גם ==
* הסתברות בייסיאנית
* ארביטראז'

==קישורים חיצוניים==
<div style="direction: ltr;">
* Carlton M. Caves [http://info.phys.unm.edu/~caves/reports/dutchbook.pdf Probabilities as betting odds and the Dutch book], June 24,2000
* D. A. Freedman [http://www.stat.berkeley.edu/~census/dutchdef.pdf Notes on the Dutch Book Argument], U. C. Berkeley
</div>

קטגוריה:תורת ההסתברות
קטגוריה:הימורים
קטגוריה:כלכלה
שצ'בז'שין

שצ'בז'שין (בפולנית: Szczebrzeszyn; ביידיש: שעברעשין) היא עיר קטנה במחוז זמושץ' שבפרובינציית לובלין בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
שצ'בז'שין נזכרת לראשונה בשנת 1352, עת ביקר בה קז'ימייז' השלישי, מלך פולין, אך נראה שהייתה מיושבת כמה מאות שנים קודם לכן. במהלך המאה ה-15 הוענקו ליישוב זכויות עיר, ועד מהרה הפך למרכז מסחר לסביבתו.

בחלוקת פולין בשנת 1772 נכללה העיר בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.

==יהודי שצ'בז'שין==
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיר הוא מהמאה ה-16, הגם שבשנים אלה הוטלו עליהם מגבלות תעסוקה שונות. מסוף המאה ה-16 התקיימה בעיר קהילה יהודית עצמאית, עם בית כנסת ובית עלמין. במהלך פרעות ת"ח ות"ט ערכו הקוזקים טבח קטלני ביהודי העיר.

בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-2,600 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות, של הבונד ושל אגודת ישראל. כמו כן, פעלו בעיר בית ספר מרשת יבנה, ישיבה ובית ספר יידי. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים, שכללו הצבת משמרות חרם בפתח חנויותיהם.

===בשואה===
ב-13 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו החלו בביזת רכוש יהודיה. כעבור כשבועיים נכנס לעיר הצבא האדום, אך זה נסוג ממנה ב-5 באוקטובר 1939, בהתאם להסכם ריבנטרופ מולוטוב. לאחר שהגרמנים שבו לעיר, החלו במעשי השפלה והתעללות פומביים ביהודיה, תוך הטלת סכומי כופר על הקהילה המקומית, וחטיפת יהודים מהעיר לעבודות כפייה. בדצמבר 1939 נצטוו יהודי העיר לענוד הן טלאי צהוב והן סרט זרוע, והובאו לעיר 180 יהודים שגורשו מוולוצלאבק. ביולי 1940 שולחו 130 יהודים מהעיר למחנה עבודה בביאלובז'גי.

בשנת 1941 רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם בה, תוך הוצאה להורג של יהודים שלא מסרו לגרמנים את פרוותיהם. בשל מגפת טיפוס הבהרות שפרצה בגטו בינואר 1942 מתו רבים מיושביו. באפריל 1942 עוד נמנו בגטו שבעיר למעלה מ-3,000 יהודים.

ב-8 במאי 1942 פשטו על הגטו שבעיר אנשי גסטאפו, וריכזו כ-2,000 מיהודיו בכיכר המרכזית בו, תוך ירי אקראי לעברם, ממנו נהרגו כ-100 יהודים ורבים נפצעו. כ-280 יהודים שולחו במועד זה למחנה ההשמדה בלז'ץ.

ב-23 ביוני 1942 רצחו הגרמנים עוד עשרות יהודים מהגטו, וב-8 באוגוסט 1942 ערכו אקציה נוספת בגטו, בה ירו למוות בכ-200 קשישים, ושילחו כ-400 יהודים נוספים לבלז'ץ במספר קרונות משא דחוסים. כ-700 יהודים נוספים מהגטו שולחו כעבור מספר ימים למחנה עבודה ליד חלם, בו נרצחו.

בין ה-21 ל-24 באוקטובר 1942 חיסלו הגרמנים את הגטו שבעיר באקציה אלימה ביותר, במהלכה רצחו כ-500 יהודים בשטח הגטו. כ-2,000 היהודים הנותרים שולחו לבלז'ץ. יהודים מעטים שהצליחו להימלט מהאקציה ליערות הסביבה הוסגרו ברובם לגרמנים, או נרצחו ישירות בידי האיכרים הפולנים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20160731174602/http://moreshet.pl/he/node/475 שצ'בז'שין] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין