אריה מרזר

[[לוחית זיכרון על ביתו של אריה מרזר ברח' בירנבוים 3 בתל אביב]]
אריה מֶרְזֶר (בכתיב יידי: מערזער; בלועזית: Merzer; 1905 – 17 באפריל 1966) היה אמן ריקועי נחושת ישראלי ממוצא פולני.

==ביוגרפיה==
מרזר נולד בשנת 1905 למשפחה חסידית בעיירה קטנה ליד ורשה. למד ב"חדר" ובבית מדרש. כבר בצעירותו גילה חיבה לעבודות אמנות.
בשנת 1927 החל לעסוק בריקוע נחושת סביב מוטיבים יהודיים, ובשנים 1928–1929 הציג תערוכות בוורשה. בשנת 1930 עבר לפריז, ובה השתלם באמנות ריקועי הנחושת וגיוון את יצירותיו, שכללו גם מוטיבים אוניברסליים. הוא היה חבר ועד אגודת האמנים היהודיים בפריז. עם כניעת צרפת לגרמניה הנאצית ביוני 1940 נמלט לצרפת החופשית, שם הסתתר עם משפחתו באחד הכפרים. לאחר שגרמניה הנאצית השתלטה על כל צרפת, נמלט לאזור גרנובל, שהייתה תחת כיבוש איטלקי. משם עבר בשנת 1943 לשווייץ, שאליה הורשה להיכנס מאחר שילדו היה מתחת לגיל שש. בשווייץ הוציא אלבום של עבודות גרפיות על מוטיבים יהודיים. בשנת 1945 עלה לארץ ישראל באונייה "לימה". מיד עם הגיעו החל להציג תערוכות של יצירותיו שהביא עִמו. במהלך מלחמת העצמאות היה לאחד הציירים הראשונים שהשתקעו ברובע האמנים בצפת.

מרזר נפטר באפריל 1966 מהתקף לב בביתו בצפת, בגיל 61; מותו עורר סערת רוחות, לאחר שנודע שבמשך זמן רב נעשו ניסיונות לאתר אמבולנס שייקח אותו לבית החולים, ללא הצלחה. נקבר בצפת.
במותו הותיר אישה ושני ילדים: מיכאל מרזר, חבר קיבוץ להבות הבשן, ובת, הציירת חוה לבנת מרזר.

חודשים מספר לאחר מותו נקרא על שמו רחוב בצפת.
אחת מיצירותיו המציגה את חזון אחרית הימים, מתנת מדינת ישראל, קבוע בכניסה לבניין של ארגון העבודה הבינלאומי בז'נבה.

ב-2002 העלו נכדיו של מרזר, המוזיקאים אביב לבנת ואריק לבנת, מופע בשם "שירים רקועים בנחושת", שבו ביצעו שירי ג'אז ונשמה המתבססים על שירי עם יהודיים, בשילוב עם צילומי וידאו של יצירות אמנות של סבם.

==יצירתו==

יצירותיו התרכזו סביב נושאים יהודיים וביטאו את הווי יהודי מזרח אירופה, גם כאשר נושאן היה התנ"ך.

==פרסים==
* 1946 – פרס הרמן שטרוק מטעם עיריית חיפה.
* 1951 – פרס דיזנגוף מטעם עיריית תל אביב.
* 1954 – פרס עיריית חיפה.

==תערוכות יחיד==
* 1946 – תבליטים ורישומים, מוזיאון תל אביב לאמנות.
* 1946 – חולון.
* 1947 – בית פבזנר, חיפה.
* 1949 – תערוכה בביתו בצפת.
* 1950 – באטלייה שלו בצפת.
* 1951 – ביתן אגודת הציירים, תל אביב.
* 1954 – צפת.
* 1955 – תערוכת יובל, המוזיאון לאמנות חדשה, חיפה.
* 1955 – תערוכת יובל, בית החלוצות, נתניה.
* 1956 – תערוכה מטעם עיריית חולון, אולמי המלאכה של בית הספר היסודי ביאליק בעיר.
* 1957 – 48 תבליטים, מוזיאון תל אביב לאמנות.
* 1958 – צפת.

==אלבומי עבודותיו==
<div class="mw-content-ltr">
* 25 dessins; texte de I[saac] Pougatch; préface: L. Hersch, Genève: A. Merzer, 1945.
</div>
* 25 רישומים; פתח דבר: אברהם לוינסון; מבוא מאת י[צחק] פוגטש, תל אביב: [חמו"ל] (דפוס אריאלי), 1945.
* דמויות מתמול: 12 רקועי כסף ונחושת; מבוא מאת ד"ב מלכין, תל אביב: הספרייה ע"ש י"ל פרץ, 1948.
* דמויות מן המקרא: שישה עשר תבליטי נחושת; מבוא מאת איציק מנגר, צפת, קריית הצירים; תל אביב: (דפוס אריאלי), תש"ך. (שישה-עשר תבליטים שהכין במרוצת השנים בהתאם לסיפורים תנ"כיים)
* צפת ואנשיה: שישה-עשר תבליטי נחושת, צפת: קריית הציירים, תשט"ו.
* צפת ואנשיה: שמונה עשר תבליטי נחושת, צפת, קריית האמנים: [חמו"ל], תשכ"ה-1965.
* אוצר ברכות הנחושת: ריקועי נחושת; עריכה: אביב לבנת (מהדורה מיוחדת מוקדשת בהוקרה למשפחות הנופלים במערכות ישראל, יום הזיכרון תשנ"ז, משרד הביטחון – אגף השיקום – היחידה להנצחת החייל), תל אביב: טווס הזהב, תשנ"ז-1997.

==לקריאה נוספת==
* ישורון קשת, "אמנות התבליט של אריה מרזר", ירושלים: מאסף לדברי ספרות, 5–6 (1971), עמ' 353–362.
* גדעון עפרת, השיבה אל השטעטל: היהדות כדימוי באמנות ישראל, ירושלים: מוסד ביאליק, תשע"א 2011, עמ' 96–99.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.livnat-brothers.com/ariehmerzer1.html האמן אריה מרזר 1905-1966], אתר האחים לבנת
* [https://web.archive.org/web/20110114024659/http://greetingcards.hagalil.com/merzer%20hebrew.htm אוסף גלויות הנחושת]
* 
* 
* (עם הופעת "דמויות מתמול")
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנים יהודים
קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:זוכי פרס הרמן שטרוק
קטגוריה:אמנים ואנשי רוח שהונצחו בתל אביב-יפו
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות בצפת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1966