OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סקרישב

סקרישב (בפולנית: Skaryszew) היא עיירה במחוז ראדום שבפרובינציית מזוביה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
סקרישב נזכרת מהמאה ה-12, ובשנת 1354 הוענקו לה זכויות עיר. במהלך פשיטת האימפריה השוודית על פולין באמצע המאה ה-17 נגרם הרס רב ליישוב.

זכויות העיר ניטלו מהיישוב בידי הרוסים בשנת 1869, בעקבות מרד ינואר, ואלה הושבו לו בשנת 1922 בידי הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי סקרישב==
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-18, ועד ראשית המאה ה-20 לא התקיימה בה קהילה יהודית עצמאית, הגם שפעלו בה בית כנסת ובית עלמין. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-850 יהודים, כמחצית תושביה, ופעלה בה אגודה ציונית.

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939 הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן גיוס לעבודות כפייה. בהמשך הגיעו לעיירה פליטים יהודים מהסביבה. באפריל 1942 רוכזו כ-1,800 יהודי העיירה בגטו קטן שהוקם בה.

ב-18 באוגוסט 1942 הועברו כל יהודי גטו סקרישב לגטו שידלובייץ, ומשם שולחו כעבור כחודש למחנה ההשמדה טרבלינקה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1411 סקרישב] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-12
רקוויאם (פון סופה)

הרקוויאם של פון סופה ברה מינור היא יצירה מוזיקלית פרי עטו של המלחין האוסטרי פרנץ פון סופה לטקסט הרקוויאם הקתולי. הרקוויאם של פון סופה הוא אחת מן היצירות החשובות ביותר של פון סופה, אך כמרבית יצירותיו של המלחין, למעט מספר אוברטורות, היא לא מושמעת רבות.

==היסטוריה==
פרנץ פון סופה היה ידוע בעיקר בהלחנותיו לאופרה, אולם הוא רצה לקחת חלק גם בהלחנת מוזיקה דתית. את הרקוויאם שלו סיים להלחין בשנת 1855 לזכר חברו, במאי ומנהל התיאטרון פרנץ פוקורוני שהיה פטרון של פון סופה וסייע לו בכסף וקשרים; הרקוויאם הולחן ובוצע חמש שנים לאחר מותו של פוקורוני. נוסף להקדשה זו, הוסיף פון סופה לפרטיטורת הרקוויאם הקדשה לאפיפיור באותה עת, פיוס התשיעי שהיה בחיים באותו הזמן. הקדשה נוספת זאת לדמות כה מרכזית מעידה על יומרתו של פון סופה, שהיה מלחין צעיר יחסית באותה התקופה.

הרקוויאם בוצע לראשונה בכנסיית הפיאריסטים בווינה, ב־22 בנובמבר 1855, יום השנה לפטירתו של פוקורוני. בכורת הרקוויאם הייתה הצלחה, אולם כבר זמן קצר לאחר הבכורה התפרסמו ביקורות שליליות על הרקוויאם והוא ירד מהבמות. הביצוע האחרון של היצירה עד לזמננו היה בשנת 1901 ולאחר מכן אבדה הפרטיטורה של היצירה. הפרטיטורה נמצאה בשנת 1988 בספריית וינה, ומאז הרקוויאם מבוצע מדי פעם וזכה אף לכמה הקלטות.

==היצירה==
===מוזיקה ומבנה===
הרקוויאם הולחן בסגנון איטלקי שנחשב למיושן בעת הלחנתו. השימוש בסגנון זה היה אחד הדברים שבגינם זכה רקוויאם זה לביקורות קשות. סגנון הרקוויאם עליז יחסית ולא דרמטי ומפחיד כרקוויאמים אחרים שהולחנו באותה התקופה כרקוויאם של ברליוז ושל ורדי. גם הרכב היצירה צנוע יחסית. מבחינות אלו הרקוויאם מזכיר דווקא הלחנות מהתקופה הקלאסית, בעיקר הרקוויאם של אנטוניו סליירי.

ביצוע ממוצע של היצירה אורך כ-75 דקות.

===הרכב===
ביצוע היצירה דורש ארבעה סולנים (סופרן, אלט, טנור ובס), מקהלה בת ארבעה קולות המונה לפחות 64 זמרים (פון סופה מציע אפשרות להכפיל את מספר הזמרים במקהלה), ותזמורת הכוללת:
* כלי קשת - 24 כינורות, 8 ויולות, 6 צ'לי ו-6 קונטרבסים.
* כלי נשיפה מעץ - 2 חלילים, 2 אבובים, 2 קלרינטים ו-2 בסונים.
* כלי נשיפה ממתכת - 4 קרנות, 2 חצוצרות ו-2 טרומבונים.
* כלי הקשה - מערכת של שלושה תופי טימפני.

===סדר הפרקים===
* Requiem aeternam & Kyrie eleison
* Dies irae:
** Dies irae
** Tuba mirum
** Rex tremendae
** Recordare
** Confutatis
** Lacrimosa
* Domine Jesu Christe
* Hostias
* Sanctus
* Benedictus
* Agnus Dei

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.requiemsurvey.org/composers.php?id=742 מידע בסיסי על הרקוויאם של פון סופה.]
* [http://www.musicweb-international.com/classrev/2013/Apr13/Suppe_requiem_PH12061.htm ביקורת על היצירה וביצוע מסוים שלה, מאת מיכאל קוקסון.]
* [http://www.arkivmusic.com/classical/album.jsp?album_id=859440 ביקורת על היצירה וביצוע מסוים שלה, מאת ג'רי דובינס.]

פון סופה
האשים ת'אביט

האשים ת'אביט (באנגלית: Hasheem Thabeet; נולד ב-16 בפברואר 1987) הוא כדורסלן טנזני המשחק בעמדת הסנטר. ת'אביט שיחק באוניברסיטת קונטיקט לפני שנבחר במקום השני בדראפט של עונת 2009 והפך לשחקן הראשון מטנזניה שמשחק בליגה.

==ראשית חייו==
ת'אביט גדל בטנזניה והחל לשחק כדורסל רק בגיל 15, לאחר שבילדותו שיחק בעיקר כדורגל. שיחק במשך שלוש עונות באוניברסיטת קונטיקט, בהן קלע בממוצע 8.4 נקודות, הוריד 7.2 ריבאונדים וחסם 4.1 פעמים במשחק. זכה פעמיים בתואר "שחקן ההגנה של השנה" (עונת 2007/08 ו-2008/09) ובתואר שחקן העונה בביג-איסט (2008/09). באפריל 2009 הודיע כי הוא מוותר על השנה האחרונה באוניברסיטה ומצטרף לדראפט. בדראפט עצמו נבחר במקום השני על ידי קבוצת ממפיס גריזליס, מיד אחרי בלייק גריפין ולפני ג'יימס הארדן.

==קריירה מקצוענית==
ת'אביט הוחתם על ידי ממפיס גריזליס ושיחק בשורותיה 50 משחקים, אך ב-25 בפברואר החליטה הקבוצה להעבירו לדקוטה ויזארדס מליגת הפיתוח. בכך הפך ת'אביט לבחירה הגבוהה ביותר בדראפט שנשלחת לליגת הפיתוח. שבועיים מאוחר יותר החזירה ממפיס את השחקן לשורותיה.

ב-24 בפברואר 2010 העבירה ממפיס את ת'אביט בטרייד ליוסטון רוקטס תמורת שיין באטייה. הוא הספיק לשחק שני משחקים בקבוצה לפני שנשלח לריו גראנדה ואלי וייפרס מליגת הפיתוח.

בעונת 2011/12 שיחק רק חמישה משחקים במדי הרוקטס וב-15 במרץ הועבר בטרייד יחד עם ג'וני פלין ובחירת דראפט לפורטלנד טרייל בלייזרס תמורת מרקוס קמבי. בפורטלנד שותף ב-15 משחקים, בהם מיעט לקבל דקות משחק (ממוצע של 7.7 דקות למשחק) ובסיום העונה שוחרר מהקבוצה וחתם באוקלהומה סיטי ת'אנדר.

במהלך העונה הראשונה הפך ת'אביט לחלק כמעט קבוע מהרוטציה של השחקנים, כאשר שותף ב-66 משחקים. ב-26 בנובמבר 2012 קלע 13 נקודות והוריד 10 ריבאונדים במהלך הניצחון 69 – 114 על שרלוט בובקאטס – הדאבל-דאבל הראשון בקריירה המקצוענית שלו. בעונת 2013/14, עם הגעתו לקבוצה של סטיבן אדמס, מיעט לשחק ושותף רק ב-23 משחקים, רובם בחצי השני של העונה. בפלייאוף שותף בשני משחקים, בהם שיחק רק קצת יותר מ-7 דקות במשותף, ולא סיפק שום נתון סטטיסטי, למעט 4 עבירות שביצע.

לקראת עונת 2014/15 שלחה אוקלהומה את ת'אביט לפילדלפיה 76 תמורת בחירת דראפט בסיבוב השני. 4 ימים מאוחר יותר שוחרר מהקבוצה. ב-25 בספטמבר 2014 הוחתם על ידי דטרויט פיסטונס, אך ב-20 באוקטובר שוחרר מהקבוצה. ב-1 בנובמבר 2014 הוחתם בקבוצת גרנד ראפידס דרייב מליגת הפיתוח, ובמהלך העונה שיחק ב-49 משחקים, בהם השיג ממוצעים של 8.6 נקודות ו-6.2 ריבאונדים למשחק.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.sports-reference.com/cbb/players/hasheem-thabeet-1.html האשים ת'אביט-נתוני מכללות] באתר sports-reference.com
* [http://stats.nbadleague.com/playerCareer.html?PlayerID=201934 האשים ת'אביט-נתוני שחקן בליגת הפיתוח] באתר ה-D-League

==הערות שוליים==

קטגוריה:טנזנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קונטיקט
קטגוריה:כדורסלני פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:כדורסלני יוסטון רוקטס
קטגוריה:כדורסלני ממפיס גריזליס
קטגוריה:כדורסלני אוקלהומה סיטי ת'אנדר
קטגוריה:כדורסלני גרנד ראפידס דרייב
קטגוריה:כדורסלני ריו גראנדה ואלי וייפרס
קטגוריה:בחירות דראפט של ממפיס גריזליס
קטגוריה:סנטרים (כדורסל)
קטגוריה:ילידי 1987
סרנאקי

סרנאקי (בפולנית: Sarnaki) הוא כפר במחוז לושיצה שבפרובינציית מזוביה בפולין, בסמוך לגבול בלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
היישוב נזכר לראשונה בשנת 1430, ובשנת 1754 הוענקו לו זכויות עיר, אשר ניטלו ממנו בעקבות מרד ינואר, בשנת 1869. חיבור הכפר לקו מסילת הברזל בסוף המאה ה-19 הביא להתפתחותו הכלכלית.

==יהודי סרנאקי==
[[אנדרטה לזכר יהודי סרנאקי שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בכפר הוא מהמאה ה-18, ומהמאה ה-19 היוו רוב בקרב תושביו. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-2,000 יהודים, רוב תושביו, והתקיימה בו פעילות של המפלגות הציוניות, של הבונד ושל אגודת ישראל, שרבים מאנשיה היו חסידים. בכפר פעל גם בית ספר עברי. ב-21 בספטמבר 1939 נכנס למקום הצבא האדום, כעבור שבוע נסוגו הסובייטים מזרחה בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב והגרמנים נכנסו לעיירה. רבים מיהודי העיירה עזבו מזרחה עם הצבא האדום. בבתיהם הנטושים שוכנו פליטים פולנים.

עם כניסת הגרמנים ליישוב, גייסו אלו את יהודיו לעבודות כפייה, וביצעו מעשי התעללות ורצח בקרב הקהילה. בשנת 1940 הובאו ליישוב כ-1,000 יהודים שגורשו מיישובי הסביבה.

בספטמבר 1941 רוכזו כ-1,180 היהודים שנותרו בכפר בגטו שהוקם בו. במאי 1942 שולחו כולם לגטאות לושיצה ומורדי, מהם גורשו באוגוסט 1942 למחנה ההשמדה טרבלינקה.

כ-70 יהודים בעלי מקצוע שהושארו בגטו שביישוב לביצוע עבודות כפייה נרצחו ב-21 ביולי 1942. מספר צעירים יהודים מהכפר שהצליחו להימלט ליערות הסביבה לפני האקציה נרצחו בידי פרטיזנים פולנים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1418 סרנאקי] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
לה פמיליה (סדרת טלוויזיה)

לה פמיליה (בספרדית: La Familia - "המשפחה") היא קומדיית מצבים ישראלית ששודרה בעבר בערוץ עשר החל מנובמבר 2015, והחל מיוני 2019 משודרת בערוץ 13. משודרת גם בערוץ זום החל משנת 2020 בערוץ ההומור של שידורי קשת, המשדר ב-HOT וב-yes.

== רקע ==
הסדרה מגוללת את סיפורה של משפחה ישראלית ממוצעת ממודיעין. בעל ואישה אשר מתמודדים עם שלל סיטואציות משפחתיות מוכרות ומצחיקות: הקושי בגידול הבנות המתבגרות, הקשיים עם הבן הצעיר המוזר, התינוק שנולד זה עתה, משבר גיל 40 של האב, והשחיקה במערכת היחסים בין ההורים. בכל פרק נפגשים בני הזוג אצל מטפל משפחתי, שעוזר להם להתגבר על הבעיות. דרך שיחתם עם הפסיכולוג רואים מה באמת קורה בהתנהלות היומיומית של משפחת גרנות.

== דמויות ==
=== משפחת גרנות ===
*חגית "חגה" גרנות (רותם אבוהב) – אם המשפחה, עורכת דין במקצועה, אוהבת לחזק את הקשר עם בעלה, תמיד רוצה לדעת מה אומרים עליה. מנסה "לצאת" בסדר בכל עניין. שונאת את יגאל. מכונה חגה על ידי רמי.
*רמי גרנות (מריאנו אידלמן) – אב המשפחה, ילדותי ורגיש מאוד. חבר של יגאל.
*מיקה גרנות (שירה נאור) – נערה מתבגרת, בת 18, מתמידה בלימודים, אחותה התאומה של ליבת וגדולה ממנה בחצי שעה, שונה מאחותה ליבת. הבת האהובה על חגית ורמי.
*ליבת גרנות (ניב סולטן) – נערה מתבגרת, בת 18, אחותה התאומה של מיקה, ילדה שלא לומדת ושונה מאחותה מיקה.
*יואב גרנות (יונתן גוטליב) – הבן השלישי, בן 12, ילד קצת מוזר שגורר אחריו ילדים ומסתבך, לא טוב בלימודים.
*הראל גרנות – בן הזקונים, בן 3.
*מיכאלה גרנות (חנה לסלאו) (עונה 1) - אימו של רמי, חגית מאוד מתעבת אותה. בעונה השנייה נודע שהיא נפטרה.
*יערה (שרלין חזיזה) - אחותו של רמי, קמצנית.

=== דמויות נוספות ===
*ד"ר מיכאל (נורמן עיסא) – המטפל הזוגי של חגית ורמי. רושם כל דבר שהם אומרים ולא מנקה את הכוסות שלו אף פעם.
*יגאל (יניב ביטון) – חבר של רמי, חגית לא אוהבת אותו. מייעץ לרמי בכל מיני סיטואציות לרוב על מצב הזוגיות עם חגית. בעלה של נורית. וולגרי, גס ולא חכם במיוחד. נוהג להתפרץ לדירתם של חגית ורמי ללא דפיקה בדלת.
*נורית (שיפי אלוני) – אשתו של יגאל, חברה טובה של חגית. מדברת עם חגית בסוף כל פרק, לוקחת ממנה מוצרים מהמקרר ופוגשת פליטי ריאליטי אלמוניים בעבודות מזדמנות.
*אסנת אלקיים (מיקי קם) (עונה 2) – אמהּ של חגית.
*אורי (שי אידלסון) - גיסו של רמי.
*אמיר (משה אשכנזי) וענת (קארין סרויה) - זוג החברים המוצלח של חגית ורמי.

== סקירת הסדרה ==
הסדרה עלתה לשידור ב-7 בנובמבר 2015, שפרק הבכורה זכה למדורג של 12.3%. העונה השנייה צולמה בסתיו 2016 ועלתה לשידור ב-18 בפברואר 2017. העונה השלישית צולמה בסוף 2017 ועלתה ב-15 ביוני 2019.

פורמט הסדרה נמכר ל-7 מדינות ובינן, הודו, איטליה, קנדה וצרפת.

== קישורים חיצוניים ==
* 

ביקורות:
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:קומדיות מצבים ישראליות
קטגוריה:קומדיות משפחתיות ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:ערוץ עשר: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה על משפחות
סובוליבקה

סובוליבקה (באוקראינית: Соболівка; בפולנית: Sobolówka, סובולובקה; ברוסית: Соболевка, סובולבקה) הוא כפר במחוז ויניצה שבאוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

בשנת 1897 נמנו בכפר 1,121 יהודים. במהלך התקופה הסובייטית הצטמצמה האוכלוסייה היהודית ביישוב, והגיעה ערב מלחמת העולם השנייה לכ-400 איש. בתקופה זו פעלו בכפר מועצת יהודית ממלכתית ובית ספר יידי.

ב-28 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבש הכפר בידי הגרמנים, ובספטמבר שלאחר מכן רוכזו כל יהודיו בגטו שהוקם בו, בו הועסקו בעבודות כפייה.

באפריל 1942 שולחו כמאה יהודים מהגטו שבכפר למחנה עבודה, וב-27 במאי 1942 נרצחו 382 היהודים שנותרו בגטו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ויניצה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1629
סובייניה יז'יורי

סובייניה יז'יורי (בפולנית: Sobienie-Jeziory) הוא כפר במחוז אוטבוצק שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
היישוב נזכר מהמאה ה-13 ככפר בבעלות בישופים, ועד חיבורו בשנת 1879 למסילת הרכבת בקו לובלין-ורשה היה יישוב דל. מסוף המאה ה-19 נודע היישוב בשל ירידי הסוסים השבועיים שנערכו בו.

==יהודי סובייניה יז'יורי==
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-1,400 יהודים, כשלושה רבעים מתושביו, והתקיימה בו פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל.

בסוף ספטמבר 1939 נכבש היישוב בידי הגרמנים, ובד בבד הגיעו אליו אלפי פליטים יהודים ממערב פולין, עד שמספריו יהודיו הגיע לכ-3,680 איש.

בשנת 1940 רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, ממנו נלקחו מדי יום מאות יהודים לעבודות כפייה, חלקן במחנה עבודה בכפר וילגה הסמוך. בשל רעב ומגפות מתו רבים מיושבי הגטו, וכן הוצאו להורג יהודים שניסו להבריח אליו מזון.

בספטמבר 1942 הובאו לגטו שביישוב יהודים נוספים מהסביבה, ומספר יושביו הגיע לכ-8,000 איש. ב-27 בספטמבר 1942 פשטו על הגטו אנשי ס"ס ושוטרים גרמנים, ושילחו את כל יושביו למחנה ההשמדה טרבלינקה. לאחר מכן, שרפו הגרמנים את בתי הגטו ואת בית הכנסת המקומי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1291 סובייניה יז'יורי] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
סוויסלוץ'

סוויסלוץ (בבלארוסית: , סוויסלץ'; בפולנית: Świsłocz, שוויסלוץ'; ברוסית: Свислочь; ביידיש: סיסלעוויטש) היא עיירת מחוז במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, בסמוך לגבול פולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
העיירה נזכרת לראשונה בשנת 1256, ובאמצע המאה ה-14 נכבשה בידי הדוכסות הגדולה של ליטא. בשנת 1523 הוענקו ליישוב זכויות עיר. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי סוויסלוץ' (סיסלביץ')==
[[אנדרטה לזכר יהודי סוויסלוץ' שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,000 יהודים, כשני שלישים מתושביה, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות ובית ספר עברי. פעילות זו נאסרה עם כיבוש העיירה בידי הסובייטים בספטמבר 1939, ובתקופה זו הגיעו לעיירה פליטים יהודים רבים ממערב פולין.

ב-26 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, כבשו הגרמנים את העיירה, והחלו במעשי התעללות ורצח ביהודיה, בסיוע האוכלוסייה המקומית. בו ביום גם חויבו יהודי העיירה בענידת טלאי צהוב.

ביולי 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, בו חוו מעשי שוד והתעללות, ונלקחו לעבודות כפייה. ב-2 בנובמבר 1942 נערכה בגטו שבעיירה אקציית חיסול. כ-300 יהודים בעיקר מבוגרים וילדים נלקחו במשאיות ליער וישניק הסמוך, המבוגרים נורו בבורות ירי והילדים נקברו עמם חיים. בין המוצאים להורג היה רבה האחרון של העיירה, הרב חיים יעקב מישקינסקי. כ-3,000 היהודים הנותרים הועברו למחנה ריכוז ליד וולקוביסק, בו מתו רבים מהם. כעבור מספר שבועות שולחו מהמחנה למחנות ההשמדה טרבלינקה ואושוויץ.

===רבני העיירה===
כמה מרבני העיירה התפרסמו:
* הרב יחזקאל קצינאלפוגין (הנכד), כיהן בסוויסלוץ' בסביבות 1810
* הרב מאיר יונה ברנצקי - מהדיר ספר העיטור
* הרב יוסף רוזין - רב ברוסיה הלבנה ובארצות הברית, כיהן כראש אגודת הרבנים של צפון אמריקה
* הרב מרדכי דב איידלברג - מתלמידי החפץ חיים, מחבר "דובב שפתי ישנים", רבן של ערים רבות, נספה בשואה
* הרב חיים יעקב מישקינסקי - רבה האחרון של העיירה
*הרב צבי הירש אורליאנסקי מגיד ודרשן

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז גרודנו: עיירות יהודיות
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
סוחדניוב

סוחדניוב (בפולנית: ) היא עיירה במחוז סקרז'יסקו-קמיינה שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
סוחדניוב נוסדה בתחילת המאה ה-13 בידי מתיישבים גרמנים, ומשך מאות שנים ישיבת יהודים בה נאסרה, בשל היותה יישוב כנסייתי.

במאה ה-18 הפכה העיירה למרכז תעשייתי בתחום הברזל והפלדה. בשנת 1863 נטלו תושבי העיירה חלק פעיל במרד ינואר.

==יהודי סוחדניוב==
יהודים התיישבו בעיירה מהמחצית השנייה של המאה ה-19, עם ביטול ההגבלות על מגוריהם בה. הרב הראשון של הקהילה היה שמחה טייטלבוים, ובין השנים 1872 ל-1912 כיהן בה הרב אלימלך יעקב יצחק רבינוביץ', מצאצאי הרבי מפשיסחא.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-900 יהודים, כרבע מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, לצד פעילות של אגודת ישראל.

ב-7 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו גייסו את יהודיה לעבודות כפייה, וחייבו אותם בענידת טלאי צהוב. בפברואר 1941 הובאו לעיירה כ-2,000 יהודים שגורשו מפלוצק.

ביוני 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו סגור שהוקם במרכזה, אליו הועברו גם אלפי יהודים נוספים מהסביבה, וממנו נלקחו יהודים לעבודות במחנות עבודה סמוכים.

ב-22 בספטמבר 1942 לפנות בוקר, יום כיפור תש"ג, פשטו על הגטו שבעיירה שוטרים גרמנים ופולנים, וביצעו בו אקציה. כ-200 יהודים שולחו למחנה עבודה, וכ-4,500 היהודים הנותרים שולחו בקרונות משא דחוסים למחנה ההשמדה טרבלינקה.

כ-30 יהודים מכ-5,000 יהודי גטו סוחדניוב שרדו את השואה במקומות מסתור.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1299 סוחדניוב] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
מפרץ מיקאווה

מפרץ מיקאווה (ביפנית: 三河湾) הוא מפרץ בחופו הדרומי של האי הונשו ביפן. המפרץ שוכן מדרום למחוז אאיצ'י ומוקף ממערב על ידי חצי האי צ'יטה וממזרח ודרום על ידי חצי האי אצומי. שטחו של המפרץ כ-604 קמ"ר. מימיו הרדודים של המפרץ נתונים לבעיה של זיהום.

המפרץ מחובר למפרץ איסה הגדול ממנו.

== איים ==
* שינוג'ימה (篠島)
* הימאקהג'ימה (日間賀島)
* סאקושימה (佐久島)
* טאקהשימה (愛知県)
* קאג'ישימה (梶島)
* בוצו
* מיקאווה הגדול
* מיקאווה הקטן

==קישורים חיצוניים==

מיקאווה
קטגוריה:צ'ובו
סולובקיבצי

סולובקיבצי (באוקראינית: Солобківці; בפולנית: Sołodkowce, סולודקובצה; ברוסית: Солобковцы, סולובקובצי) היא עיירה במחוז חמלניצקי שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

העיירה נזכרת מהמאה ה-16, והייתה נתונה להתקפות תכופות מצד הטטרים. מסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית.

==יהודי סולובקיבצי==
בראשית המאה ה-20 נמנו בעיירה 1,307 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-900 יהודים, כחמישית מתושביה, ובתקופה הסובייטית התקיים בסמוך לעיירה קולחוז יהודי, ופעלו בעיירה מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי.

ב-9 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו את יהודיה בגטו שהוקם בה. בסתיו 1942 נרצחו בין 700 ל-800 היהודים שנותרו בגטו זה ביער סמוך בידי שוטרים אוקראינים וגרמנים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://data.jewishgen.org/wconnect/wc.dll?jg~jgsys~community~-1054637 סולובקיבצי] באתר JewishGen
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז חמלניצקי: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
מפרץ טויאמה

מִפְרַץ טוֹיָאמָה (ביפנית: 富山湾) הוא מפרץ בחופו המערבי של האי הונשו ביפן. המפרץ, אשר מהווה חלק מים יפן ותחום בשטחם של מחוזות טויאמה ואישיקווה, הוא השלישי בשטחו ביפן.

המפרץ מנקז אליו מספר נהרות, ובהם נהר קורובה, נהר ג'וגנג'י, נהר ג'ינזו ונהר שו. עומקו המרבי הוא יותר מ-1,200 מ'.

המפרץ ידוע במיראז'ים הנראים באופק בחודשי החורף, וכן בהיותו אתר ההשרצה של אחד ממיני דיונוני גחלילית.

==קישורים חיצוניים==

טויאמה
קטגוריה:צ'ובו
התנועה הליברלית החדשה

התנועה הליברלית החדשה (בראשי תיבות: תל"ח) היא ארגון התנדבותי הפועל לפי הצהרתו לקידום הליברליזם בישראל. התל"ח הוקמה בשנת 2011, על ידי מוטי היינריך (בעל אתר "קו ישר" שמציג מודל חלופי לתפקודה של מדינת ישראל המבוסס על כלכלה חופשית), ירון לרמן, אמיר וייטמן (עיתונאי), ד"ר אבי נוב (עורך דין), בועז ארד (דובר התנועה הליברלית החדשה, היה עמית מחקר ודובר במכון ירושלים לחקר שווקים, מוציא לאור ועורך כתב העת "אנכי" המוקדש לפילוסופיה של איין ראנד ומייסד "הבלוג הירוק - הפורום לרציונליות סביבתית"). בעקבות מחאת האוהלים בכוונה להשמיע קול מנוגד לאמירות הסוציאליסטיות של מנהיגי המחאה.

התנועה הליברלית החדשה דוגלת בעקרונות האינדיבידואליזם והליברליזם הקלאסי הנותנות דגש לחירויות הפרט.

במישור הרעיוני התל"ח מקיימת הרצאות ועימותים בנושאים ליברליים, באופן ישיר או באמצעות תאי הסטודנטים של התנועה, בהשתתפות אישי ציבור (בהם עומר מואב, דניאל האנן, משה פייגלין, ירון ברוק, ישראל כ"ץ, יואב קיש ואחרים).

במישור הציבורי עורכת התל"ח תקופתית הפגנות, לעיתים בשיתוף עם תנועות כגון "חופש לכולנו", העמותה לקידום תרבות הנשק וסטודנטים למען חירות. בנוסף, חברי התנועה הופיעו בטלוויזיה וברדיו וכמו כן לתנועה פעילות שוטפת ברשתות החברתיות.

נציגי התנועה מופיעים מעת לעת בפני ועדות הכנסת השונות, בהן ועדת החינוך, ועדת הכלכלה ועדת שקד והוועדה לבחינת "חוק הספרים". התל"ח סייעה בהקמת השדולה לצבא מקצועי והשדולה הליברלית בכנסת.

התל"ח אינה עוסקת בנושאים הקשורים לסכסוך הישראלי-פלסטיני ואינה מעורבת בפוליטיקה מפלגתית, אף כי כמה מפעילי התנועה רצו בבחירות 2013 במסגרת עלה ירוק - הרשימה הליברלית וחברים בתנועה יזמו פעילויות התפקדות למפלגות שונות, בהן הליכוד ומרצ. אחת לשנה עורכת התל"ח את "כנס החירות הישראלי" במתכונת יום עיון ובו הרצאות בראי הליברליזם בתחומי הכלכלה וזכויות האדם. התל"ח מפעילה פורום רעיוני מבוסס מלגות המפרסם מדי שנה עשרות מאמרים בעיתונים ואתרי חדשות מובילים.

בדצמבר 2011 הגישה התנועה עתירה לבג"ץ כנגד מועצת הדבש.

בשנת 2018, התנועה החלה ללוות את רפי דיין במאבקו אל מול המועצה לענף הלול, מאבק אשר הגיע לפתחו של בג"ץ באמצעות עתירה שהוגשה על ידי דיין כנגד מועצת הלול.

== ראו גם==
* הליברלים בליכוד

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://liberal.co.il/ אתר האינטרנט של התנועה הליברלית החדשה]
* [https://www.facebook.com/groups/Israeli.Freedom/ קבוצת הדיונים הפתוחה של התנועה הליברלית החדשה בפייסבוק]
* [https://mida.org.il/tag/התנועה-הליברלית-החדשה/ אתר מידה: מאמרי התנועה הליברלית החדשה]
* [http://www.israelhayom.co.il/article/552379 ישראל היום: מחר: אירוע הזיכרון לקורבנות הקולקטיביזם]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: ארגונים
קטגוריה:ליברליזם בישראל
סוקולקה

סוקולקה (בפולנית: Sokółka) היא עיירת מחוז בפרובינציית פודלסיה שבפולין, בסמוך לגבול בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
בשנת 1609 הוענקו לסוקולקה זכויות עיר. בחלוקת פולין בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום שלטון פרוסיה, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי סוקולקה==
בית הקברות היהודי בסוקולקה.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,800 יהודים, קרוב למחצית תושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות, וכן פעלו בה בית ספר עברי וישיבה.

רבה של סוקולקה באותם ימים היה הרב יצחק הלוי שוסטר, כיהן בה משנת תרס"ח (1908) ועד שנספה יחד עם הקהילה במרץ 1942 בשואה. 

בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב הועברה העיירה לשליטה סובייטית, ובתקופה זו הגיעו אליה פליטים יהודים רבים ממערב פולין. בתקופה הסובייטית נאסרה הפעילות הציבורית היהודית בעיירה.

ב-24 ביוני 1941, לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי שוד ורצח ביהודיה. כעבור מספר ימים הוטלו על יהודי העיירה הגבלות תנועה, והם חויבו בענידת טלאי צהוב. מעת לעת חטפו הגרמנים יהודים מהעיירה לעבודות כפייה מפרכות, בהן חלקם מתו.

בסתיו 1941 רוכזו יהודי העיירה בצפיפות רבה גטו מגודר שהוקם בה, אשר מעת לעת הוצאו בו להורג יהודים. במרץ 1942 נעצר ונרצח רב הקהילה, יצחק הלוי שוסטר.

ב-5 בנובמבר 1942 נערכה בגטו שבעיירה אקציה, בה שולחו רוב יושביו למחנה המעבר הקשה קלבסין שליד הורדנה, אשר ממנו שולחו כעבור כחודש וחצי למחנה ההשמדה טרבלינקה.

כ-400 יהודים שהושארו בגטו שבעיירה, וכן יהודים נוספים מהסביבה שהובאו לגטו, שולחו ב-23 בפברואר 1943 לאושוויץ.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:פודלסיה: יישובים
קטגוריה:פודלסיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
אחימן ששי ותלמי

אֲחִימַן, שֵׁשַׁי וְתַלְמַי הם דמויות מקראיות המצוינות כבני הענק אשר בחברון היא קריית ארבע. 

במקרא הם מוזכרים שלוש פעמים. פעם אחת בפרשת המרגלים: .על פי הפסוק, ישבו שלושת בני הענק בחברון לפני שכבשו בני ישראל את העיר.

פעם נוספת הם מוזכרים בהקשר לכיבוש חברון: ופעם שלישית באותו הקשר, אך שם לא מצוין את שמו של כלב אלא רק את שבט יהודה שכלב היה נשיאו .

== זיהוי ומקור הסיפור ==
קמפינסקי משער שהסיפור על שלושת בני הענק שבחברון הוא שריד של מסורת היסטורית קדם ישראלית שידעה לספר על השושלת הקדומה של שליטי חברון, בדומה לאגדות שנטוו סביב הדמויות ההיסטוריות של גלגמש וסרגון הגדול. לשיטתו, אפשר למצוא אחיזה למסורת מקומית זו בכך ששניים מתוך שלושת השמות של ילידי הענק ששי ותלמי הם שמות חוריים שכמותם מוצאים בתקופה הכנענית התיכונה בארץ ישראל. יתר על כן, בשם ששי נקרא אחד מחשובי המלכים של שושלת ט"ו החיקסוסית שמשל במצרים ובדרומה של ארץ ישראל.

אפשרות נוספת היא שמדובר בשם של האבות של שלוש משפחות בעיר ראשית זו שבהר יהודה.

=== במסורת חז"ל ופרשנות ימי הביניים ===
לפי רש"י, רמב"ן, ספר הזוהר ורבי יצחק אברבנאל בני הענק הם הנפילים שנולדו מזיווגם של בני האלוהים ובנות האדם בספר בראשית פרק ו'.

== משמעויות השמות ==

=== אחימן ===
משמעות היסוד של השם אחימן אינה ברורה. מרטין נות סבור שזהו קיצור או שריד של שם. אפשרות אחרת שהעלה בנימין מזר היא שבהתבסס על השם הפרטי האוגריתי אבמן, השם שֻמַנַ (זה של מַנַ, איש מַנַ) הנמצא בלוחות נוזו קדומים, ולפי השמות הפוניים (א)חמן ו(ג)רמן, אולי יש לפרשו כשם או תואר של אלהות. יחזקאל קוטשר סבר על יסוד הכתוב: העורכים לגד שלחן והממלאים למני ממסך (ישעיהו ס"ה, יא ) שמדובר על אלהות הגורל הערבית מני (מנוה, כלומר : מנאת, בקראן), היא מנתו של הכתובות הנבטיות. לדעת הריס הכוונה היא לאלהות המצרית מן.

=== תלמי ===
השם תלמי הוא שם חורי. היסוד החורי Talmi- פירושו גדול בתעודות חתיות ואכדיות מבוע'זכויי ואוגרית מצוי השם הפרטי Talmiya' ובתעודות מאוגרית מצוי גם השo התיאופורי המקוצר - Tal-ma-'i.

=== ששי ===
גם השם ששי הוא ממקור חורי.

=== על פי מסורת חז"ל ===
חז"ל פירשו את משמעות שמותם של שלושת בני הענק באופן דרשני: .

מסורת מדרשית נוספת נמצא בבמדבר רבה: 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כנען: אישים בתנ"ך
קטגוריה:אישים בספר במדבר
קטגוריה:אישים בספר יהושע
קטגוריה:אישים בספר שופטים
רפלקס הלפיתה

רפלקס הלפיתה של ילד בן חמישה חודשים
רפלקס הלפיתה (ידוע גם בשם רפלקס האחיזה) הוא רפלקס מולד, המתבטא בכיווץ של כף יד התינוק, כאשר חפץ נוגע בה ולאחיזה באותו חפץ. 

הרפלקס מופיע החל מהגיל העוברי של 16 שבועות ונעלם עד גיל חמישה או שישה חודשים. העדרו של הרפלקס בילוד או אי-היעלמותו לאחר גדילת התינוק עשויים להעיד על מחלה עצבית מולדת. אי היעלמות רפלקס זה מפריעה גם בתפקוד הידיים התקין לשם תמרון חפצים.

== אבולוציה ==
על פי הדעה הרווחת בקרב חוקרי האבולוציה, רפלקס זה הוא שריד מנוון של הרפלקס, שניתן לראות בקרב חיות מפותחות ופרוותיות, כגון קופים. אצל אותן חיות, רפלקס זה הוא קריטי להשרדות, כי הוא מאפשר אחיזה בפרוות האם ומונע נפילה מגוף האם המצוי בגובה רב, או מונע אובדן של היילוד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רפואת ילדים
קטגוריה:רפלקסים
סטולין

סטולין (בבלארוסית: Сто́лін; בפולנית: Stolin) היא עיירה במחוז ברסט שבבלארוס, בסמוך לנהר הורין ולגבול אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
ראשיתה של סטולין במאה ה-11, והיא נזכרת לראשונה בכתובים בשנת 1555. במאה ה-16 הועברה העיירה לבעלות משפחות אצולה פולניות.

בחלוקת פולין נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי סטולין==

יהודים ישבו בעיירה מהמאה ה-17, ובסוף המאה ה-18 נוסדה בה חצר חסידות קרלין-סטולין. בעיירה התגורר רבי לייב, תלמידו של רבי שלמה מקרלין. כמו כן פעל בעיירה רבי יחיאל מיכל פצ'ניק מברזנה. רבי מרדכי מלעכוויטש נפטר ונקבר בעיירה. בשנת 1898 נוסדה בעיירה אגודה ציונית ראשונה.

בזמן מלחמת העולם הראשונה הקימו יהודי העיירה קבוצת הגנה עצמית, עקב פרעות מצד האוקראינים באזור. בשנת 1917 נפתח בעיירה בית ספר עברי מרשת תרבות.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-3,000 יהודים, כשני שלישים מתושביה. בתקופה זו פעל בעיירה קיבוץ הכשרה, שכ-20 מחבריו עלו לארץ. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939, תוך הגליית מספר משפחות יהודיות פעילות פוליטית מהעיירה לעומק ברית המועצות.

עם נסיגת הצבא האדום מהאזור בסוף יוני 1941, תחילת מבצע ברברוסה, ניסו תושבים מקומיים לבצע פוגרום ביהודי העיירה, אך הדבר סוכל בעזרת שוחד. עם כניסת הגרמנים לעיירה, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, חובת תשלום סכומי כופר, ואיסור על יצירת קשר עם לא-יהודים. בסוף אוגוסט 1941 הגיעו לעיירה כ-1,500 נשים וילדים יהודים שגורשו מדויד הורודוק. בסוף אותו חודש רצחו הגרמנים את כל יהודי הכפר חמין, הסמוך לעיירה, בתגובה על פעילות פרטיזנים באזור, ובהשתדלות היודנרט בעיירה, נמנע טבח דומה בסטולין במועד זה.

במאי 1942 רוכזו יהודי העיירה וכפרי הסביבה בגטו שהוקם בה, אשר מספר יושביו הגיע לכ-7,000 איש, והועסקו בעבודות כפייה. ב-11 בספטמבר 1942 בוצעה בגטו שבעיירה אקציית חיסול, בה לאחר רצח חברי היודנרט, שולחו כל יהודי הגטו ליער הסמוך, ונרצחו בבורות ירי. בשעת האקציה נרצחו בגטו עצמו חולים ומסתתרים.

<gallery>
קובץ:Stolin, Vialikaja synagoga. Столін, Вялікая сынагога (1901-39).jpg|בית כנסת בסטולין, ראשית המאה ה-20
קובץ:Stolin-synagoga 1a.jpg|החורבות של בית הכנסת
קובץ:Ghetto Stolin 1d.jpg|אנדרטה לזכר הרוגי הגטו, במקום בו נמצאים בורות הירי
קובץ:Ghetto Stolin 1c.jpg|אנדרטה נוספת לזכר הרוגי הגטו
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1342 סטולין] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:מחוז ברסט: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בבלארוס
אדוארד פון בלו

אדוארד פון בלו (בגרמנית: Eduard von Below; 29 בדצמבר 1856 – 13 בינואר 1942) היה גנרל גרמני שפיקד על קורפוסים ואחר כך על פלגת ארמייה בחזית המערבית.

==ביוגרפיה==
===תחילת הקריירה===
פון בלו נולד ב-29 בדצמבר 1856 בזלכו שהשתייכה לממלכת פרוסיה לאדוארד פרידריך וילהלם פון בלו, ולמריה אנה פרדריקה לבית פון קוישטורפ. ב-1873 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1910 מונה למפקד החטיבה ה-17, ובשנת 1912 מונה למפקד הדיוויזיה ה-9.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון בלו מפקד הדיוויזיה ה-9, שהייתה חלק מהארמייה החמישית בחזית המערבית, ונטל חלק במערכה על הגבולות. ב-13 במאי 1915 מונה פון בלו למפקד זמני של הקורפוס ה-5, וב-2 בפברואר 1917 מונה למפקד הקבוע של הקורפוס ה-5. ב-9 בנובמבר 1918 מונה פון בלו למפקד פלגת הארמייה C, ופיקד עליה עד ה-19 בדצמבר 1918, ולאחר מכן פרש לביתו. על הצלחתו בקרבות קיבל פון בלו ב-18 באוגוסט 1917 את העיטור פור לה מריט. 

ב-13 בינואר 1942 מת פון בלו באויטין, והוא בן 85 שנים.

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

 

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1856
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1942
סטופניצה

סטופניצה (בפולנית: Stopnica, ביידיש: סטאָבניץ) היא עיירה במחוז בוסקו שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, כ-55 ק"מ דרומית מזרחית לקיילצה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
סטופניצה נוסדה במאה ה-12, ובשנת 1362 הוענקו לה זכויות עיר. במהלך פלישת האימפריה השוודית לפולין באמצע המאה ה-17 נחרבה העיירה, והיא שוקמה רק בתחילת המאה ה-18.

בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בשטח אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.

==יהודי סטופניצה==
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-17, אז קיבלו היהודים היתר לבנות במקום בית כנסת ולקדש בית עלמין. בשנת 1754 התכנסו בעיירה נציגי גליל סנדומייז'-קרקוב של ועד ארבע הארצות.

בשנת 1919 נערך פוגרום ביהודי היישוב, בו הוכו ונשדדו יהודים רבים. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-3,300 יהודים, כשלושה רבעים מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות.

ב-8 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הציתו את בתי הרובע היהודי בה, ורצחו בה מספר יהודים. בד בבד בזזו פולנים מקומיים את חנויות ודירות היהודים ביישוב. בהמשך, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע וחובת תשלום סכומי כופר. בערב פסח ת"ש, אפריל 1940, רצחו הגרמנים 13 יהודים מהעיירה שהסבו לשולחן הסדר.

בתחילת 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, בו הועסקו בעבודות כפייה. בהמשך, הובאו לגטו זה מאות פליטים יהודים מרחבי פולין, ומספר יושביו הגיע לכ-5,300 איש. כתוצאה מרעב וממגפות, מתו כ-400 מיהודי הגטו.

ב-5 בספטמבר 1942 פשטו על הגטו שבעיירה אנשי ס"ס ושוטרים פולנים ואוקראינים, ורצחו בו למחרת כ-400 יהודים, רובם קשישים. כ-1,500 יהודים שולחו למחנה עבודה בסקרז'יסקו-קמיינה, וכ-3,000 היהודים הנותרים שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1344 סטופניצה] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: יישובים
קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
סוכי ענק

סוכי ענק (שם מדעי: Chlamydera nuchalis) הוא מין הסוכי הגדול ביותר, אנדמי לצפון אוסטרליה. 

== אזורי מחיה ==
בתי הגידול הטבעיים בהם מצוי הסוכי הם יערות, חורשות, כרמים, יערות מונסון וביצות מנגרובים. 

== תיאור ==
זהו המין הגדול ביותר במשפחת הסוכיים: אורכו כ-33 עד 38 ס"מ; הזכר גדול מעט מהנקבה, משקלו כ-180 עד 265 גרם, בעוד משקל הנקבה נע בין 153 ל-215 גרם. הזכר והנקבה דומים יחסית, ואצל שניהם הניצוי אפור ונוצות הכנפיים חומות ובעלות קצוות לבנים. ההבדל היחיד במראה הוא שלזכר יש ציצת נוצות ורודה על העורף.

== מזון ==
הסוכי הענק ניזון בעיקר מחומרים צמחיים ומחרקים, בין השאר פירות, פרחים, צוף, ירקות וזרעים.

== חיזור ורבייה ==
אין עונת רבייה מוגדרת והסוכי עשוי להתרבות לכל אורך השנה חוץ מבאפריל ויוני, אך המספר הגדול ביותר של ביצים בכל שנה מוטל בדרך כלל באוקטובר או בנובמבר. הנקבה מגדלת את הגוזלים לבדה, בעוד הזכר מחזר אחרי נקבות במבנה מיוחד שבנה, המכונה "סוכה". 

=== סוכת חיזור ===
סוכתו של הסוכי הענק
במהלך רוב השנה, הזכרים בונים, מתחזקים ומשפרים את הסוכות שלהם ומגנים עליהן ועל ה"מוצגים" שבהן מגנבה, ומעל לכל - מציגים בהן. הזכר בעל הסוכה הטובה ביותר זוכה לסיכוי הגבוה ביותר להתרבות.

הסוכה בנויה בצורת שדרה, שאורכה ורוחבה כחצי מטר וגובהה כ-45 ס"מ. בסמוך לסוכה, הסוכי מניח חפצים בצבעי ירוק ולבן - אבנים, עצמות, קונכיות ועלים כמו גם חפצים מעשה ידי אדם, כמו מוצרי פלסטיק ומכסי בקבוקים. לעיתים, בתוך הסוכה עצמה ממוקמת חתיכת זכוכית. הזכר מושך את הנקבה על ידי חיקוי קולות של עופות אחרים. כשהנקבה מגיעה, הזכר מתחיל ללכת או לרוץ בשטח הסמוך לסוכה, וקופא בתנוחות שונות. לאחר מכן, הוא לוקח במקורו אחד מהפריטים הנמצאים בכניסה לסוכתו, ומנער אותו מול עיניה. הזכר והנקבה מזדווגים בתוך הסוכה. אצל הסוכי הענק הסוכה אינה משמשת כקן, בדומה לשאר מיני הסוכיים.

בשונה משאר מיני הסוכיים, סוכיים צעירים באים לסוכה יחידה בקביעות, ו"מתאמנים" בבניית הסוכה לפני שיבנו אחת משלהם.

== קישורים חיצוניים ==

[http://www.oiseaux-birds.com/card-great-bowerbird.html סוכי ענק], באתר אויסואקס-בירדס

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1830
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון פריידוקס סלבי
קטגוריה:סוכיים
קטגוריה:אוסטרליה: עופות
אריסטון (מלך ספרטה)

אריסטון (ביוונית: Ἀρίστων) היה מלך ספרטה בין השנים 550 לפנה"ס-510 לפנה"ס.

==ביוגרפיה==
אריסטון היה בנו של אגסיקלס מהשושלת האאורטפונידית. הוא עלה לשלטון בשנת 550 לפנה"ס לאחר מותו של אביו. יחד עמו מלך אנכסנדרידס השני. מעט מאוד ידוע על חייו, הרודוטוס מספר שהוא יצא למלחמה על טיגיאה, אולם נכשל. על כן פנה אל האורקל מדלפי, בבקשה לדעת מה עליו לעשות כדי לנצח. האורקל השיבה לו שעליו להביא לקבורה את עצמות אורסטס. ולאחר שאכן הובאו העצמות לקבורה ניצח במלחמה. על פי ההשערות המלחמה היא היסטורית, אולם שאר הפרטים הם כמובן אגדה.

היו לו שתי נשים, הראשונה לא ילדה לו בנים, והשנייה ילדה לו את דמרטוס. אם כי מאוחר יותר נטען שדמרטוס לא היה בנו למעשה, מכיוון שאריסטון נישא לאמו לאחר שכבר הייתה הרה מבעלה הקודם.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלכי ספרטה
קטגוריה:יוונים בתקופה ההלנית
מרדכי פוגרמנסקי

הרב מרדכי פוגרמנסקי (ה'תרס"ג, 1903 - כ"ה בשבט ה'תש"י, 12 בפברואר 1950) היה דמות בולטת בישיבות ליטא, ראש ישיבה בכמה ישיבות שונות בלטביה ובלגיה.

==ביוגרפיה==
מצבת קברו של הרב פורגמנסקי (פגרימנסקי) ב[[בית הקברות שומרי שבת, זיכרון מאיר, בני ברק]]
נולד בטבריג שבליטא לאליהו פוגרמנסקי. אמו הייתה בתו של רבי חיים סגל מיאנובה. למד בגימנסיה העברית המקומית. בעקבות מפגש ברב אליהו לופיאן עבר לישיבתו בקלם. אחר כך למד בישיבת טלז, שם התפרסם כעילוי ומדקדק בהלכה. בשלב מאוחר יותר קבע את מושבו בקובנה והיה מגיע לעיתים לטלז ומעביר שם שיחות מוסר ושיעורים.

בקיץ 1932 מינה אותו הרבי יוסף יצחק שניאורסון לעמוד בראשות ישיבת תומכי תמימים שהקים אז בריגה. הישיבה נסגרה לאחר כשנה, והרב פוגרמנסקי עבר לכהן בראשות ישיבת היידה באנטוורפן, בלגיה, למשך כמה שנים. בסוף שנות ה-30 שב לקובנה, ועבר את השואה בגטו קובנה. לאחר המלחמה הגיע לצרפת, שם הקים ישיבות לבחורים מקרב שארית הפליטה. הוא הקים עם הרב אברהם אליהו מייזס ישיבה בפרבר פריזאי בשם באהי ושניהם עמדו בראשה.

לאחר נישואיו בחודש אדר ה'תש"ט, 1949, התדרדר מצבו הרפואי, הוא לקה כנראה בשחפת ונפטר בשווייץ כמעט שנה לאחר מכן, בכ"ה בשבט ה'תש"י, 12 בפברואר 1950. ארונו הועלה לקבורה בישראל והוא נקבר בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק.

אלמנתו בלומה נישאה בשנית לרבי חנניה יום טוב ליפא טייטלבוים-מייער, האדמו"ר מסאסוב.

==ליקוטים מחידושיו==
* דוד צינמון, דרש טוב: דברים ששמעתי מהרב שמעון סגל... ששמע מרבינו הרב מרדכי פגרמנסקי... בגיטו קאוונא... ואחר המלחמה בצרפת, ניו יורק 2011
* 

==לקריאה נוספת==
* שלום רוט, [http://beinenu.com/sites/default/files/alonim/220_18_80.pdf גדולת מרדכי: קוים לדמותו של... רבי מרדכי בן ר' אליהו פגרמנסקי], בני ברק תשנ"ב
* מיכאל יעקב ביטון, דב אליאך (עורך), רבי מרדכי פגרמנסקי: תולדות איש פלאי: גאון התורה, ענק המחשבה והדעת... רבי מוט'ל פגרמנסקי, כוכב שביט שהפציע בשמי ליטא, הפיץ אורו על פני ישיבות טלז והיידה, עמוד האמונה בגטו קובנה, מנהיג עולם התורה בצרפת. פריז, תשע"ג
* דוד זריצקי, אדם שלם, נדפס בתוך ספרו: זכרונם לברכה: גאוני הדורות ואישי סגולה, עמ' 56–59

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://digitalcollections.nypl.org/items/7f98fd80-a062-0134-defe-00505686a51c#/?uuid=886703a0-a062-0134-245b-00505686a51c פוגרמנסקי, ר' אברהם־מרדכי], בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 75 (, תמונה 1273).
* 
;מכתביו
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים ליטאים
קטגוריה:בוגרי תלמוד תורה (קלם)
קטגוריה:בוגרי ישיבת טלז
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים במזרח אירופה
קטגוריה:אנטוורפן: רבנים
קטגוריה:ריגה: רבנים
קטגוריה:ראשי ישיבה צרפתים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שומרי שבת
קטגוריה:אסירים בגטו קובנה
קטגוריה:רבנים בשואה
קטגוריה:ראשי ישיבות תומכי תמימים - חב"ד
קטגוריה:ילידי 1904

קטגוריה:נפטרים ב-1949
אנטוניוס וקלאופטרה

אנטוניוס וקלאופטרה (אנגלית: Antony and Cleopatra) היא טרגדיה מאת ויליאם שייקספיר, שנכתבה בערך ב-1606 והוצגה לראשונה כנראה ב-1607, המגוללת את סיפור אהבתם ומותם של מרקוס אנטוניוס וקלאופטרה מלכת מצרים. המקור העיקרי עליו התבסס הכותב היה "חיי אישים" לפלוטרכוס, וניכרת השפעה חזקה של האינאיס לוורגיליוס. קלאופטרה במחזה נחשבת לאחת הדמויות הנשיות הסבוכות והמרובדות ביותר ביצירתו של שייקספיר.

==עלילה==
הטריומוויר מרקוס אנטוניוס מאוהב כליל בקלאופטרה ושוכח את חובותיו. אוקטביאנוס קורא לו חזרה לרומא כדי להילחם בשודדי הים, והוא שב למרות תחנוניה של קלאופטרה. הוא משוכנע להתחתן עם אחותו הצעירה של אוקטביאנוס, אוקטביה. מלכת מצרים זועמת אך נרגעת כשהיא מבינה שאשתו לא משתווה לה. אוקטביאנוס ולפידוס מערימים על אחד השודדים, משקים אותו בחגיגה לכבוד השלום ביניהם ורוצחים אותו. אנטוניוס נרעש מהנבלה שנעשתה. הוא שב למצרים, מכתיר עצמו לשליט מזרח הרפובליקה הרומית ומתכונן עם קלאופטרה למלחמה, אף שחוזה עתידות הזהירו שיוכה שוק על ירך אם יצא נגד אוקטביאנוס. למרות יתרון הצי של אויבו, הוא יוצא למערכה ימית. במהלך קרב אקטיום נסוגה המלכה עם ספינותיה, ואנטוניוס שט בעקבותיה ומפקיר את אנשיו לתבוסה. הוא זועם על משוגותיה של קלאופטרה אך לא מפסיק לאהוב אותה, ועודו נחוש להוסיף ולהילחם. אוקטביאנוס מביס אותו שוב, והפעם אנטוניוס מאשים את המלכה בתבוסתו. היא מחליטה לזייף את מותה ומסתגרת בחדרה, בהנחה שימהר לראותה וכך תוכל להפיס את דעתו. כשהמצביא שב ושומע על כך, הוא נופל על חרבו אך לא מת מיד. הוא מובא אל קלאופטרה ומת בזרועותיה. כשהיא שומעת שאוקטביאנוס רוצה להציגה לראווה בטריומף שלו, היא מתאבדת באמצעות נחש ארסי עם משרתותיה. שליטה החדש של רומא עומד מעל גופתה בתערובת של ניצחון ואהדה, ומורה לקבור אותה ואת אנטוניוס ביחד.

==קישורים חיצוניים==

* Antony and Cleopatra בוויקיטקסט
* 
* 

קטגוריה:טרגדיות
דניאל ברן

דניאל (דני) ברן הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש חטיבת ההתעצמות ומפקד יחידת לוטם באגף התקשוב.

==ביוגרפיה==
ברן החל את שירותו הצבאי ביחידה 8200 של אגף המודיעין. שירת בתפקידי פיקוד ביחידות המחשוב השונות של אגף התקשוב. ב-2010 מונה למפקד מעו"ף, מחלקת המערכות והפרויקטים של יחידת לוטם. הוא ייסד את מחלקת הגנה בסייבר באגף התקשוב ועמד בראשה. במרץ 2013 מונה למפקד יחידת לוטם. בנובמבר 2015 מונה לראש חטיבת ההתעצמות, חטיבה חדשה שהוקמה באגף התקשוב ובאחריותה יחידת לוטם, מנהלת מעבר צה"ל דרומה ומחלקת אמצעי הלחימה של האגף. שירת בתפקיד עד יוני 2016. בדצמבר 2016 קיבל את פרס הרמטכ"ל לכתיבה צבאית על מאמרו "כך נהגנו תמיד- תובנות אישיות מתהליכי השתנות והסתגלות", שפורסם בכתב העת בין הקטבים בהוצאת מרכז דדו לחשיבה צבאית בינתחומית.

ב-2017 הקים ברן, ביחד עם שלושה שותפים נוספים, את "אוטוריו" (באנגלית: OTORIO), חברת אבטחת מידע המספקת שירותי הגנת סייבר לתשתיות קריטיות, בה הוא משמש כמנכ"ל.

ברן בוגר תואר שני בטכניון, נשוי ואב לשלושה.

==לקריאה נוספת==
*רביד חרובי ויוני שנפלד, במחנה, מגלי עתידות, גיליון 22, 13 ביוני 2013

==קישורים חיצוניים==
*
*עמי רוחקס דומבה, [http://www.israeldefense.co.il/he/content/%D7%91%D7%A2%D7%99%D7%93%D7%9F-%D7%94%D7%A7%D7%99%D7%91%D7%A8%D7%A0%D7%98%D7%99-%D7%94%D7%A6%D7%A4%D7%A0%D7%94-%D7%94%D7%99%D7%90-%D7%9E%D7%A8%D7%9B%D7%99%D7%91-%D7%90%D7%A1%D7%98%D7%A8%D7%98%D7%92%D7%99 "בעידן הקיברנטי, הצפנה היא מרכיב אסטרטגי"], אתר ישראל דיפנס, 10 בדצמבר 2013
מכתביו
* דניאל ברן ויוסי לוי, [https://www.idf.il/media/twmllsq4/%D7%AA%D7%95%D7%A4%D7%A2%D7%AA-%D7%94%D7%A1%D7%99%D7%99%D7%91%D7%A8-%D7%94%D7%9E%D7%93%D7%99%D7%A0%D7%94-%D7%94%D7%90%D7%A1%D7%9C%D7%90%D7%9E%D7%99%D7%AA-%D7%9E%D7%94-%D7%94%D7%9E%D7%A2%D7%A8%D7%91-%D7%9C%D7%90-%D7%9E%D7%91%D7%99%D7%9F-%D7%93%D7%A0%D7%99%D7%90%D7%9C-%D7%91%D7%A8%D7%9F-%D7%95%D7%99%D7%95%D7%A1%D7%99-%D7%9C%D7%95%D7%99.pdf תופעת סייבר המדינה האסלאמית – מה המערב לא מבין?], בין הקטבים 3, דצמבר 2014, עמ' 111–138
* [https://www.idf.il/media/umydxesp/_%D7%9B%D7%9A-%D7%A0%D7%94%D7%92%D7%A0%D7%95-%D7%AA%D7%9E%D7%99%D7%93-_-%D7%AA%D7%95%D7%91%D7%A0%D7%95%D7%AA-%D7%90%D7%99%D7%A9%D7%99%D7%95%D7%AA-%D7%9E%D7%AA%D7%94%D7%9C%D7%99%D7%9B%D7%99-%D7%94%D7%A9%D7%AA%D7%A0%D7%95%D7%AA-%D7%95%D7%94%D7%A1%D7%AA%D7%92%D7%9C%D7%95%D7%AA-%D7%93%D7%A0%D7%99%D7%90%D7%9C-%D7%91%D7%A8%D7%9F.pdf "כך נהגנו תמיד..." – תובנות אישיות מתהליכי השתנות והסתגלות], בין הקטבים 8, אוגוסט 2016, עמ' 31–74

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפקדי יחידת לוטם
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:מומחי אבטחת מידע ישראלים
קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
שמורת הטבע רונדווליי

רונדווליי (באנגלית: Rondevlei) היא שמורת טבע בתחום השיפוט של העיר קייפטאון בדרום אפריקה, דרומית-מזרחית למרכז העיר. השמורה משתרעת על פני 29 דונם, מאופיינת בסביבה ביצתית וכוללת גם לגונה של מים מליחים.

השמורה הוכרזה ב-1952 באזור ששימש עד אז לרעיית סוסים ובקר ולכריתת עצים. בתחילה כללה השמורה רק את הלגונה ושטח של כקילומטר רבוע אחד מסביבה. היא הורחבה בהדרגה ב-1963 וב-1987. כדי לשמור על מפלס המים, הוקם סכר בצדה הדרום-מזרחי.

בשמורה מצויים 230 מיני עופות בהם שקנאים מצויים, אגמיות מצויצות ומגלנים קדושים אפריקניים. היונקים המצויים בשמורה כוללים קרקלים, דרבנים, שועלי כף, סטינבוקים ונמיות מצויות. בשנת 1981 הובאה לשמורה קבוצה של היפופוטמים.

לאורך הלגונה מסלול הליכה באורך של כקילומטר ולאורכו שישה מסתורים לצפייה בציפורים ושני מגדלי תצפית. כן פועלים במקום מוזיאון קטן ומרכז הדרכה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20151007011226/http://www.capetown.travel/attractions/entry/Rondevlei_Nature_Reserve_and_hippos שמורת הטבע רונדווליי] באתר לשכת התיירות של קייפטאון

קטגוריה:קייפטאון
רונדווליי
קטגוריה:הכף המערבי: גאוגרפיה
קטגוריה:ביצות באפריקה
אנתוני מייסון

אנתוני ג'ורג' דאגלס מייסון (באנגלית: Anthony George Douglas Mason; 14 בדצמבר 1966 - 28 בפברואר 2015) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק במשך 13 עונות בליגת ה-NBA מעמדות הפאוור פורוורד והסמול פורוורד. ממוצעיו של מייסון לאורך קריירת ה-NBA עומדים על 10.9 נקודות, 8.3 ריבאונדים ו-3.4 אסיסטים למשחק.

==קריירה מקצועית==
מייסון נבחר בבחירה ה-53 בדראפט ה-NBA לשנת 1988 על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס. עם זאת, החליט מייסון להתחיל את קריירת המשחק שלו באפס פילזן הטורקית בה שיחק עונה אחת. בסיום עונת 1988/1989 ויתרו הטרייל בלייזרס על זכויות השחקן, ששיחק בשנתיים הבאות בניו ג'רזי נטס ודנוור נאגטס מליגת ה-NBA, "טולסה פאסט ברייקרס" מליגת ה-CBA ו-"רינוס דה אוריינטה" הונצואלנית. בעונותיו בניו ג'רזי ודנוור מיעט מייסון לקבל דקות משחק והעמיד ממוצעים צנועים של 2 נקודות ו-1.6 ריבאונדים ב-24 משחקים בסך הכול.

עונת הפריצה של מייסון הגיעה בעונת לאחר שחתם בשורות ניו יורק ניקס על חוזה לשתי עונות. תחת המאמן פט ריילי הפך מייסון לשחקן רוטציה קבוע, ויחד עם פטריק יואינג, צ'ארלס אוקלי וצ'ארלס סמית' הרכיב קו קדמי חזק במיוחד. בחמש עונותיו בניקס תפקד מייסון בעיקר כשחקן ספסל, והעמיד ממוצעים של 9.9 נקודות, 7.7 ריבאונדים, ו-2.6 אסיסטים למשחק. בעונת 
 הגיעו הניקס לגמר ה-NBA, לראשונה מאז עונת , אך נכנעו ליוסטון רוקטס בתוצאה 4-3. בעונת זכה מייסון בתואר השחקן השישי של העונה ב-NBA, ובסיום עונת נשלח בטרייד לשארלוט הורנטס בתמורה ללארי ג'ונסון. בעונתו הראשונה בשארלוט רשם מייסון ממוצעי שיא של 16.2 נקודות, 11.4 ריבאונדים ו-5.7 אסיסטים למשחק, ובסיום העונה נכלל לראשונה בחמישייה השלישית של העונה וכן בחמישיית ההגנה השנייה. בעונת קרע מייסון את שריר הזרוע הדו-ראשי ונאלץ להחמיץ את כל העונה הסדירה.

בסוף עונת הועבר בטרייד למיאמי היט, יחד עם אדי ג'ונס, ריקי דייוויס ודייל אליס, בתמורה לפי ג'יי בראון, ג'מאל משבורן, טים ג'יימס, רודני ביופורד ואוטיס ת'ורפ. מייסון הובא למיאמי כשחקן משלים, אך לאחר שאובחן כוכב הקבוצה אלונזו מורנינג כלוקה במחלת כליות נדירה ונאלץ להחמיץ את מרבית העונה, ניצל מייסון את ההזדמנות והפך לשחקן מפתח בקבוצה. בעונתו היחידה בקבוצה קלע מייסון 16.1 נקודות בממוצע למשחק ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר.

באוקטובר 2001 חתם מייסון על חוזה בקבוצת מילווקי באקס, במדיה שיחק במשך שנתיים. בסיום עונת הודיע על פרישה ממשחק, בגיל 36.

ב-12 בפברואר 2015 סבל מייסון מהתקף לב ואובחן כלוקה באי-ספיקת לב. כשבועיים לאחר מכן, ב-28 בפברואר, נכנע מייסון למחלה ונפטר בגיל 48.

==קישורים חיצוניים==

* [http://stats.nba.com/player/#!/193/ דף השחקן], באתר nba.com
* [http://www.basketball-reference.com/players/m/masonan01.html סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA], באתר Basketball-reference.com
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של טנסי
קטגוריה:כדורסלני אנאדולו אפס
קטגוריה:כדורסלני ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:כדורסלני דנוור נאגטס
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני שארלוט הורנטס
קטגוריה:כדורסלני מיאמי היט
קטגוריה:כדורסלני מילווקי באקס
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:בחירות דראפט של פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:פלורידה: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
לאוטיכידס השני

לאוטיכידס השני (ביוונית: Λεωτυχίδας) היה מלך ספרטה בין השנים 491 לפנה"ס-469 לפנה"ס. נודע בין היתר כמנצח בקרב מיקאלה.

==ביוגרפיה==
לאוטיכידס היה צאצא רחוק של בית המלוכה האֵירוּפּוֹנְטִידִי, ולכן לא היה לו סיכוי רב לרשת את הכתר ביום מן הימים. אולם כאשר הסתכסך המלך האַגִיאַדִי (בספרטה היו תמיד שני מלכים משני בתי מלוכה) קלאומנס הראשון עם המלך האירופונטידי דמרטוס השתנה המצב. קלאומנס תכנן להדיח את דמרטוס, אך היה זקוק למלך אירופונטידי חדש, על כן כרת ברית עם לאוטיכידס, והשניים הדיחו את דמרטוס בטענה שהוא אינו בנו של המלך אריסטון. 

בשנת 479 לפנה"ס יצא העוצר האגיאדי פאוסניאס לקרב מול הפרסים שנותרו על אדמת יוון אחרי קרב סלמיס, במקביל הפליג לאוטיכידס עם הצי הספרטני אל חופי אסיה הקטנה, והתנגש שם עם הצי הפרסי בקרב מיקאלה. לפני הקרב לאוטיכידס נשא נאום מפורסם בפני החיילים האיונים שלחמו בצבא הפרסי:

הפרסים, שחשדו כי לאוטיכידס מנסה לגרום לעריקה בשורותיהם, פרקו בתגובה את בני סאמוס מנשקם, ושלחו את המיליטים לשמור על העורף ודרכי המילוט. לאחר המלחמה נשלח להעניש מספר שבטים מתסליה שסייעו לפרסים, אולם קיבל מהם שוחד ונטש את המערכה. הדבר התגלה, והוא נאלץ להימלט לטיגיאה שם מת. את מקומו ירש נכדו ארכידמוס השני.

הוא נישא בחייו לשתי נשים, הראשונה ילדה לו בן בשם זאבכסידימוס, שמת והותיר אחריו בן בשם ארכידמוס השני שירש את לאוטיכידס. מהאשה השנייה נולדה לו בת שנישאה לארכידמוס.

== לאוטיכידס בתרבות ==
לאוטיכידס נזכר בספרו של קרולין דל סנידקר "הספרטאי". וכן בסרט "300 הספרטנים".

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלכי ספרטה
קטגוריה:יוונים בתקופה ההלנית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס