יחסי הודו – מזרח טימור

יחסי הודו—מזרח טימור הם יחסי החוץ בין מזרח טימור להודו. הודו מיוצגת במזרח טימור באמצעות שגרירותה בג'קרטה, אינדונזיה. <ref></ref> למזרח טימור אין נציגות דיפלומטית בהודו.

== היסטוריה ==
היחסים בין מזרח טימור להודו מתוארכים לעת החדשה המוקדמת. סוחרים הודים נסעו לאי בחיפוש אחר אלגום. <ref></ref> קשרי הסחר גברו לאחר הקולוניזציה הפורטוגלית של מזרח טימור וחלקים מהודו. <ref></ref> הפורטוגזים הקימו מרכזי מצב שונים בהודו כדי לבצע סחר זה, וכל שטחי פורטוגל באסיה - כולל מזרח טימור - נשלטו על ידי המשנה הפורטוגזי בגואה. מיסיונרים מגואה שעברו הכשרה פורטוגזית הגיעו למזרח טימור בתחילת המאה ה-17, <ref></ref> והיו בעלי השפעה בהפצת הקתוליות במדינה. הודים גם נסעו למזרח טימור כדי לשרת כחיילים, פקידים קולוניאליים ומיסיונרים. כמה הודים הגיעו למזרח טימור בסוף המאה ה-19 כמהגרי עבודה. קהילה קטנה של אזרחים טימוריים ממוצא גואה מתחקה אחר מורשתם לדורות הקודמים של המהגרים.<ref name="LoroHorta"></ref>

הודו הייתה המדינה השנייה שהכירה בעצמאות מזרח טימור. שר המדינה לענייני חוץ, עומר עבדאללה הוביל משלחת בכירה שייצגה את הודו בחגיגות יום העצמאות של מזרח טימור במאי 2002. <ref></ref> עבדאללה הציג מכתבי ברכה מנשיא הודו, ראש הממשלה אטאל ביהארי ואג'פאיי ושר החוץ. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו רשמית ב-24 בינואר 2003. בעצרת הכללית של האו"ם בשנת 2003, ראש ממשלת מזרח טימור, מארי אלקטירי, הכריז על תמיכת ארצו במועמדותה של הודו למושב קבוע במועצת הביטחון של האו"ם.<ref name="MEA2016"></ref>

הדיפלומטים ההודיים קמלש שארמה ואטול חאר שימשו כנציגים המיוחדים של המזכיר הכללי (SRSG) במזרח טימור עד 2004 <ref></ref> ו-2009 <ref></ref> בהתאמה. ה-DPR של הודו בניו יורק היה חבר בצוות שמונה במועצת הביטחון של האו"ם שביקר במזרח טימור בנובמבר כדי להעריך את המצב בשטח ולבקש משוב מכל הצדדים לגבי נסיגת המשימה המשולבת של האו"ם במזרח טימור (UNMIT) והמצב במדינה לאחר הנסיגה.

מזרח טימור הצביעה בעד מועמדותה של הודו למושב לא קבוע במהלך 2011—2012. המדינה גם תמכה בבחירתו של Poonam Khetrapal Singh לתפקיד המנהל האזורי, משרד אזורי דרום מזרח אסיה (SEARO), <ref></ref> ארגון הבריאות העולמי, בספטמבר 2013. מזרח טימור הייתה שותפה להחלטה שהגישה הודו בעצרת הכללית של האו"ם בינואר 2015, להכריז על ה-21 ביוני כיום היוגה הבינלאומי.

התקיימו מספר ביקורים רמי דרג בין פקידי שתי המדינות. סגנית שרת הבריאות של מזרח טימור, נטליה ד. אראוג'ו, ביקרה בדלהי כדי להשתתף ב'וועידה הבינלאומית לרפואה מסורתית למדינות דרום מזרח אסיה' בפברואר 2013, והיא הפקיד הממשלתי הראשון של מזרח טימור שביקר בהודו. שרת האוצר אמיליה פירס ביקרה בהודו במאי 2013 כדי להשתתף בישיבת מושלי ה-ADB. הרנאני קואלו היה שר החוץ של מזרח טימור הראשון שביקר בהודו. הוא הגיע לביקור בן יומיים ב-27—29 במרץ 2016 ונפגש עם שרת החוץ סושמה סוואראג', שר המדינה לענייני חוץ ויג'אי קומאר סינג ושר הבריאות ורווחת המשפחה.

== יחסי סחר ==
הסחר הדו-צדדי בין מזרח טימור להודו הסתכם ב-3.45 מיליון דולר בשנים 2015–2016, <ref></ref> ירידה של 3% מהתקציב הקודם. הודו ייצאה סחורות בשווי 3.42 מיליון דולר למזרח טימור, וייבאה בשווי 30,000 דולר. הסחורות העיקריות שמייצאת הודו למזרח טימור הן תרופות, פלסטיק ומכונות חשמליות. הסחורה העיקרית המיובאת על ידי הודו ממזרח טימור היא מוצרים כימיים.

משלחת העסקים ההודית הראשונה אי פעם למזרח טימור ביקרה במדינה באוקטובר 2014, בראשות שגריר הודו באינדונזיה. הודו מספקת למזרח טימור גישה חד-צדדית לשוק פטורות ממכס (DFTP) לייצוא סחורות ושירותים.

כמה חברות הודיות ביצעו השקעות בתעשיית הנפט והגז של מזרח טימור. הם פעילים בחיפושי נפט וגז מול חופי מזרח טימור.<ref name="NitinPai"></ref> Reliance Petroleum קיבלה את הזכויות לחקור נפט בשני בלוקים (EEZ ו-JPDA) בשנת 2006 מול חופי מזרח טימור. Reliance Petroleum החלה בחיפושי גז בים טימור בסוף 2010. <ref></ref> מוסד המיקרו-מימון ההודי BASIX סיפק סיוע טכני למוסד המיקרו-מימון הטימורי Tuba Rai Metin.<ref name="NitinPai" />

טאטא מוטורס סיפקה 400 כלי רכב לשימוש משטרת טימור וסוכנויות ממשלתיות אחרות בשנת 2006.

== יחסי תרבות ==
נכון לדצמבר 2016, כ-25 הודים מועסקים כיועצים במשרדים השונים, בסוכנויות האו"ם ובתורמים בינלאומיים שבסיסם במזרח טימור. ישנם גם כמה יזמים הודים, ואחרים העוסקים במסחר ובעסקי המסעדנות. יש קהילה קטנה של אזרחים טימוריים ממוצא גואה במזרח טימור. חלק מחברי הקהילה השיגו בולטות במדינה כמו שר ההגנה לשעבר, רוקי רודריגס. מנואל לונגווינהוס היה תובע כללי והמנתח הראשון אי פעם במזרח טימור.

כמה סטודנטים מזרח טימוריים לומדים במוסדות החינוך של האב מולר במנגלור, קרנאטקה.

== סיוע זר ==
מרכז טכנולוגיות קנה ובמבוק היושב באסאם (CBTC) שימש כשותף טכני לפרויקט להקמת מרכז לפיתוח והדגמה של מיומנויות במבוק במזרח טימור, שהחל בתחילה על ידי הארגון לפיתוח תעשייתי של האו"ם (UNIDO) באוקטובר 2004. הפרויקט בסך מיליון דולר נועד לבסס את הבמבוק כמגזר חשוב במזרח טימור, והושלם במאי 2012.

ממשלת הודו אישרה באוקטובר 2008 מענק בסיוע לפרויקטי תשתית במזרח טימור. שגרירות הודו בג'קרטה תרמה 100,000 דולר למזרח טימור במרץ 2010. במרץ 2014 הציעה הודו להקים מרכז מצוינות בטכנולוגיית מידע (CEIT) במזרח טימור. <ref></ref> הודו תרמה למשרד הבריאות של מזרח טימור בינואר 2016 יחידת אמבולנס מאובזרת שיכולה לשמש כבית ניתוח נייד, במימון בעלות של 71,0000 דולר על ידי משרד החוץ ההודי, למשרד הבריאות של מזרח טימור.<ref name="MEA2016" />

IBSA תספק מימון לפרויקט "שימור חקלאות, פרמקלצ'ר וניהול דיג בר קיימא: שיפור אבטחת המזון והתזונה והפחתת אסון הסיכון ב-TL" שפותח על ידי FAO ושני ארגונים לא ממשלתיים.

אזרחי מזרח טימור זכאים למלגות במסגרת התוכנית ההודית לשיתוף פעולה טכני וכלכלי, המועצה ההודית ליחסי תרבות, <ref></ref> ותוכנית המלגות התרבותית הכללית (GCSS). דיפלומטים מזרח טימוריים השתתפו גם בקורס המקצועי לדיפלומטים זרים (PCFD) שאורגן על ידי מכון שירות החוץ של משרד החוץ. הודו גם סיפקה הכשרה לנשים במזרח טימור בשיתוף עם הסוכנות לפיתוח מזרח טימור.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==