OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
צבי אביבי

צבי אביבי (רֶזניק) (כ"ה בכסלו תרנ"ה, 23 בדצמבר 1894, יאנוב, פלך מינסק, רוסיה (רוסיה הלבנה) – י"א בניסן תשכ"ו, 1 באפריל 1966, תל אביב) היה מורה, סופר וממשיל משלים עברי.

==קורות חיים==

אביבי נולד בשם צבי רזניק בא' חנוכה תרנ"ה (דצמבר 1894) בעיירה יאנוב שליד פינסק, בפלך מינסק (רוסיה הלבנה, רוסיה; כיום בבלארוס), בנם של פרומה-ציפה לבית ולודאבסקי ואהרן-אברהם רזניק.
קיבל חינוך מסורתי ועברי ב"חדרים" ואצל מורים פרטיים בעיירת הולדתו ואחר-כך בפינסק, שבה למד בישיבתו של הרב דוד פרידמן.
הושפע במיוחד מהמלמד הרשל פיסַר, שאצלו למד במשך שלוש שנים בעיירתו יאנוב בחדר המתוקן ובאופן פרטי, ואשר הקנה לו את אהבת הספר והספרות העברית. יצא להשכלה חילונית, וסיים את הקורסים הפדגוגיים של רשת החינוך העברית הציונית "תרבות" בעיר וילנה (ליטא).
צבי אביבי ומשפחתו
לימד עברית, תנ"ך וספרות עברית בבתי ספר יהודיים בערי פולין: בעירו יאנוב, בבית הספר "התחייה" בברסט ליטובסק (בריסק דליטא), ובבית הספר לבנות "תל חי" והגימנסיה העברית "תרבות" בפינסק. זמן-מה עבד כפקיד במשרד הארצישראלי בבירה ורשה. בנוסף עסק בפעילות ציבורית ציונית-סוציאליסטית ועברית, ובין היתר היה פעיל בתנועת "צעירי ציון" ו"החלוץ" (יו"ר סניף התנועה בברסט ליטובסק).

בשנת תרפ"א-1921 נישא לאסתר-רחל לבית גלויברמן. בשנת 1924, כשהיה בן שלושים, עלה לארץ ישראל עם אשתו. בארץ השלים את לימודיו במכון למדעי היהדות באוניברסיטה העברית בירושלים. עם סיום לימודיו שב להוראה והורה בבתי ספר יסודיים ותיכוניים בערים חיפה, ירושלים, תל אביב, שבה לבסוף השתקע.
הוסיף לעסוק בארץ בפעילות ציבורית: כיהן כיו"ר האיגוד הארצי של מורי "כל ישראל חברים", כשופט במשפט החברים של מפא"י בתל אביב, ריכז את סניף החברה לחקר המקרא בקריית שלום והרצה בחוגים שונים.

עבודתו הספרותית החלה כבר בפולין, שם פרסם רשימות.

עם עלייתו ארצה החל לפרסם בעיתוני ושבועוני הילדים והנוער סאטירות ומשלים בחרוזים שכתב או עיבד ללשון מודרנית מאוצר המשלים היהודי והעולמי. חלק ניכר ממשליו נכתבו בחרוזים, ורבים מהם משלים מעולם החי. בנוסף תרגם משירי אלכסנדר פושקין ומיכאיל לרמונטוב (מרוסית) וממשלי אליעזר שטיינברג (מיידיש). פרסם בעיתונים "דבר", "דבר השבוע" ו"דבר לילדים", "במעלה", "הפועל הצעיר", "משמר לילדים", "בטרם" ועוד.
בשנת תשכ"ב-1962 כינס מבחר ממשליו בספר "שבעים משל ומשל", שבו שני מדורים: "מעולם החי" (משלים מעולם הטבע), ו"ישן ותמיד חדש" (משלים מההיסטוריה).

התגורר ברח' חדרה 10 בתל אביב, וב-15 שנותיו האחרונות ברח' בלבן בשכונת קריית שלום בתל אביב.

צבי אביבי נפטר בבית החולים הדסה בתל אביב מהתקף לב באביב 1966, בגיל 71. נקבר בבית העלמין הדרום בחולון. הותיר אישה, אסתר, בת, שילונה (שילה) דורון (בוגרת סמינר לוינסקי), ונכדים.

==ספר המשלים שלו==
* שבעים משל ומשל; ציורים: מ. אריה, תל אביב: ניב, תשכ"ב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* (עם מותו)
* 

מפרי עטו:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

תרגום:
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי צעירי ציון
קטגוריה:פעילים ציונים בבלארוס
קטגוריה:פעילים ציונים בפולין
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים בלארוסים
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים פולנים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ביישוב
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:עיתונאי ילדים ונוער ביישוב
קטגוריה:עיתונאי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:ממשילי משלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1894
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1966
בראש של הרמן

בראש של הרמן (באנגלית: Herman's Head) היא קומדיית מצבים אמריקנית, ששודרה במקור ברשת FOX בין השנים 1991 עד 1994. הסדרה נוצרה על ידי אנדי גרדאט וסטיב קריינברג.

עלילת הסדרה מתמקדת בדמות הראשית, הרמן ברוקס (מגולם על ידי ויליאם רגסדייל) העובד במשרד פרסום בניו יורק. חלק ניכר מהסדרה מתמקד במהמתרחש בתוך מוחו של הרמן - בכל פעם שהדמות הראשית של התוכנית עמדה בפני החלטה, הקונפליקטים הפנימיים של הדמות יוצגו באמצעות ארבע דמויות שנמצאות בראשו של הרמן אשר ייצגו את הצדדים השונים של אישיותו של הרמן - האינטלקט, החרדה, הרגישות והתאווה.

בישראל הסדרה שודרה הסדרה בין השנים 1993 עד 1995 בערוץ 2 לקראת חצות בטלעד.

== דמויות וצוות השחקנים ==
* הרמן ברוקס (ויליאם רגסדייל) - הדמות הראשית בסדרה. הרמן הוא בחור ממוצע אשר עובד במשרד פרסום למחייתו. מחשבותיו הפנימיות ורגשותיו מגולמים בסדרה על ידי דמויות שונות הנמצאת בתוך ראשו ומייצגות היבטים שונים באישיותו.

=== הנפש של הרמן ===
* אנג'ל (מולי הגן) - מייצגת את הצד הרגיש באישיותו של הרמן. נוטה להיות אמפתית במיוחד.
* אנימל (קן הדסון קמפבל) - מייצג את הדחפים הבסיסיים ביותר של הרמן - תאווה ורעב.
* ווימפ (ריק לאולס) - מייצג את החלק החרד באישיותו של הרמן. ווימפ הוא נוירוטי ונוטה תמיד לדאוג על כל דבר. לעיתים קרובות רבות ווימפ גם מזהיר אותו מפני סיכונים ומלכודות פוטנציאליות.
* ג'יניוס (פיטר מקנזי) - מייצג את האינטלקט של הרמן ומשמש כקול ההיגיון במוחו של הרמן.

=== חברים ועמיתים לעבודה ===
* ג'יי ניקולס (האנק אזריה) - חברו הטוב ביותר של הרמן. ניקולס הוא סופר שעובד בקומה העליונה בבניין בו הרמן עובד. ג'יי פופולרי למדיי בקרב נשים אך הוא גם נדחה לעיתים רבות על ידי נשים שאינן סובלות את העובדה שהוא נוטה להיות מאצ'ואיסט או את משפטי הפתיחה הקלישאתיים שלו. הרמן שואף להשיג את רמת הביטחון של ג'יי.
* הדי ניומן (ג'יין סיבט) - הקולגה של הרמן ומושא אהבתו של הרמן. 
* לואיז פיצר (ירדלי סמית') - המזכירה במשרד בו הרמן עובד. לואיז היא אישה ביישנית, כנה, חרוצה וחביבה. 
* פול בראקן (ג'ייסון ברנרד) - למרות היותו מנהל במקום העבודה של הרמן ולמרות שהוא נוטה להיות קשוח במקצת, הוא בפועל חבר במעגל החברתי של הרמן ונוטה להשתתף בחלק גדול מהפעילויות החברתיות בחייו של הרמן (ימי הולדת, מסיבות וכו'). הוא גם נוהג לתת להרמן עצות במקרים שונים.

==ראו גם==
* כל מה שרצית לדעת על מין (ולא העזת לשאול) (1972)
* הקול בראש (2015) - קונספט זהה לפורמט של התוכנית

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אולפני ABC: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:טלעד - תוכניות רכש
המרכז היהודי ערבי לפיתוח כלכלי

המרכז היהודי-ערבי לפיתוח כלכלי שנוסד בשנת 1988, פועל לקידום שיתוף פעולה כלכלי בין יהודים לערבים בישראל. מטרתו המרכזית של המרכז, שהוא הגוף הגדול והוותיק בישראל בתחום זה, היא לאפשר לאוכלוסייה הערבית להשתלב בצורה הטובה ביותר בכלכלה הישראלית. לצד שורה של יחידות המופעלות ישירות על ידי המרכז, ממשרדיו הממוקמים בהרצליה, כמו למשל יחידת הנשים המתרכזת בקידומן הכלכלי של נשים ערביות, המרכז פועל גם כארגון גג היוזם את הקמתם של ארגונים עצמאיים מקומיים חדשים שמטרתם העצמה כלכלית של קהילות מקומיות. המרכז מפעיל מאז 2004 קרן הלוואות לעסקים קטנים ובינוניים. הקרן מעניקה הלוואות ליזמים ערבים צעירים המתקשים לקבל הלוואות במערכת הבנקאות הרגילה.

את המרכז מנהלים במשותף חנוך מרמרי וחלמי כתאנה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20130927235043/http://www.cjaed.org.il/Heb/Index.asp?CategoryID=84&ArticleID=46 אודות המרכז], בעותק של אתר המרכז שנשמר בארכיון האינטרנט
* [http://ruachtova.ynet.co.il/ynet/orgdetails.asp?id=3433 דף המרכז] במדריך הארגונים של עמותת "רוח טובה"

קטגוריה:ארגונים חברתיים בישראל
קטגוריה:שותפות יהודית-ערבית בישראל
מנקב

מנקב
תרשים המתאר את פעולת המנקב
מנקב, הקרוי בלשון הדיבור גם מחורר, הוא מכשיר המשמש לעשיית חורים בדפים, כדי לאפשר את תיוקם בעוקדן (קלסר). המרכיב העיקרי במחורר הוא שני גלילי מתכת חדים, שהפעלתם נעשית באמצעות הפעלת לחץ על המנוף שבמנקב.

פטנט על המצאת המנקב נרשם בגרמניה ב-14 בנובמבר 1886.

מנקבים נבדלים זה מזה במספר הדפים שביכולתם לנקב בבת אחת. המנקב הנפוץ, הנמצא בשימוש ביתי ומשרדי, מסוגל לנקב כשבעה דפים בבת אחת. מנקבים גדולים יותר מאפשרים ניקוב של עשרות דפים בבת אחת (למנקבים אלה מנוף גדול יותר).

המנקב הנפוץ משמש לניקוב שני חורים, במרחק קבוע זה מזה, המתאים למבנה של העוקדנים הנפוצים. קיימים גם מנקבים המנקבים שלושה חורים בבת אחת, ומתאימים לעוקדנים במבנה זה.

עיגולי הנייר הנוצרים כשאריות מפעולת המנקב מצטברים בתא שנועד לכך בתחתית המנקב. לעיתים משמש המנקב דווקא לשם יצירת עיגולי נייר צבעוניים כאלה, הקרויים "קונפטי".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ציוד משרדי
קטגוריה:גרמניה: המצאות
קטגוריה:עיבוד קדחים
מכלב

מכלב
כליבים באריזתם
מַכְלֵב (בלשון הדיבור: "שדכן" או "מהדק") הוא מכשיר המשמש להידוק דפי נייר זה לזה. כן הוא מאפשר הידוק של דף נייר למצע רך כגון לוח שעם, עץ וכיוצא באלה.

==מבנה והסבר אופן פעולה==
המכלב בנוי משתי זרועות עיקריות, 'עליונה' ו'תחתונה', המחוברות בקצותן בציר ובקפיץ מחזיר. כאשר רוצים להשתמש במכלב כדי להדק יחד קבוצה של דפי נייר, מקבצים יחדיו את הדפים ומכניסים את הנקודה שבה רוצים שהדפים יהודקו בין הזרוע העליונה והתחתונה של המכלב, בקצה שאינו מחובר בציר. בפעולת לחיצה אחת על קצה הזרוע העליונה של המכלב מתנתק כליב (סיכה עשויה מתכת דמוית האות 'ח') בודד ממארז כליבים שנמצא בתוכה, ומוחדר דרך הדפים. המשך הלחיצה על הזרוע העליונה לוחץ את קצות הכליב כנגד משטח מתכתי, הנמצא בקצה הזרוע התחתונה, שבו שקעים בעלי עיצוב מיוחד. הלחץ של קצות הכליב כנגד השקעים במשטח המתכת מכופף את זרועות הכליב לכיוון מרכזו, עד להצמדתן למרכז לכדי צורה אופיינית המונעת את היפרדותן. סיכת הכליב המתכתית, לאחר שהוחדרה דרך מקבץ הדפים וכופפה עד לסגירתה, היא האוגדת כעת את מקבץ הדפים.

ישנם מכלבים שבהם משטח המתכת שבקצה הזרוע התחתונה מכיל שני מערכי שקעים. מערך אחד בנוי כך שלחיצת קצות המכלב אליו תביא לכיפוף זרועות הכליב לכיוון מרכזו (כמוסבר לעיל) ואילו מערך השקעים השני נועד לכיפוף זרועות הכליב "החוצה", כלומר, הרחק ממרכזו. גישת "הכיפוף החוצה" הזו נועדה למנוע מצב בו כיפוף הכליב בגישה הראשונה ("כיפוף פנימה", לכיוון מרכז הכליב) תגרום לחדירת קצות זרועות הכליב בחזרה לדפים ובכך ליצירת זוג חורים נוסף, בין זוג החורים שדרכם חדרו זרועות הכליב למקבץ הדפים בתחילה. גישת "הכיפוף פנימה" מניבה הידוק חזק יותר של מקבץ הדפים, אך מנגד, יצירת ארבעת החורים במרווח זעיר (כמוסבר לעיל) עלולה לגרום במרוצת הזמן למצב בו דפי הנייר מתפוררים בנקודת ההצמדה, ומתחילים להיפרד.

כאשר המכלב משמש להצמדת דף נייר ללוח רך (כדוגמת לוח שעם), התהליך אינו כולל את כיפוף הכליב: דף הנייר מוחזק כנגד הלוח הרך, קצה הזרוע העליונה של המכלב מוצמדת לדף הנייר בנקודה שבה רוצים להצמידו ללוח, לחיצה של זרוע המכלב כנגד דף הנייר והלוח גורמת להיפרדות כליב אחד ממארז הכליבים שבזרוע ולחדירתו דרך דף הנייר ללוח הרך. מאחר שבניגוד לתהליך העושה שימוש במכלב כדי לחבר יחדיו מקבץ דפים, לא מתבצעת במקרה זה לחיצה של קצות הכליב כנגד השקעים שבמשטח המתכת שבזרוע התחתונה של המכלב, הרי שזרועות סיכת הכליב נותרות ישרות. זרועות הכליב הישרות נותרות נעוצות בלוח הרך וכוח החיכוך בינן ובין הלוח הוא שמונע מהן מלהשתחרר ושומר שדף הנייר יישאר מהודק ללוח.

ההבדל העיקרי בין מכלבים שונים הוא גודל הכליבים שאליהם הם מותאמים וכפועל יוצא, מספר הדפים המרבי שהמכלב מסוגל לחבר.

מבחינה מכנית ניתן לומר כי בדרך כלל מכלבים הם מנופים מהסוג השני.

==ראו גם==
* אטב נייר

==קישורים חיצוניים==

* 
*

קטגוריה:ציוד משרדי
מחלף רמלה דרום

מחלף רמלה דרום הוא מחלף המקשר את כביש 40 וכביש 431. הוא נפתח לתנועה בפברואר 2009 ביחד עם פתיחת חלקו המזרחי של כביש 431.

המחלף נמצא מדרום לרמלה בין מצליח לישרש ומכאן שמו. הוא נבנה בתצורת מחלף יהלום עם שני גשרים בתוואי כביש 40 שהוסט בחלקו לטובת המחלף. ממערב למחלף זה נמצא מחלף רמלה מערב שמקשר את רמלה ובאר יעקב לכביש 431 בדרך נוספת הנקראת כביש 200. במחלף עלולה להיווצר בעיה בטיחותית עקב נתיבי האצה קצרים.

המחלף נבנה על ידי חברת דניה סיבוס.
המחלף הוא מסוג מחלף יהלום.

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20141020034513/http://www.del.co.il/template/default.asp?PageId=88&parentId=136&catId=4&maincat=1 תמונות מבניית המחלף], קבוצת ד.א.ל

רמלה דרום
קטגוריה:רמלה: תחבורה
קטגוריה:מחלפי יהלום
רמלה דרום
קומלינאים

קומלינאים (שם מדעי: Commelinales) היא סדרה של צמחים עשבוניים בעלי פרחים, ממחלקת החד פסיגיים. מאפיין בולט של המשפחה הוא גבעול חלש יחסית ובעל פרקים בולטים.

==משפחות==
מכילה מספר מצומצם של משפחות, על פי שיטת המיון של APG II מ-2003: 

*קומליניים, הגדולה מביניהן עם כ-650 מינים;
*כף הקנגורו (Haemodoraceae) עם 75 מינים, רובם בחצי כדור הארץ הדרומי;
*פונטדריים (Pontederiaceae) עם תריסר מינים, כולל יקינתון המים (ידוע גם בשם איכהורניה עבת רגל);
*Philydraceae עם חמישה מינים;
*Hanguanaceae עם שני מינים באסיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1820
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרידריך פון ברכטולד
קטגוריה:סדרות צמחים
בילי מוסקונה-לרמן

בילי מוסקונה לרמן מראיינת את [[אבא אבן בביתו לתוכנית בילי בדרכים]]
בילי מוסקונה-לרמן (נולדה ב-1956) היא מגישת טלוויזיה ועיתונאית ישראלית.

==ביוגרפיה ==
בילי מוסקונה-לרמן נולדה וגדלה בראשון לציון, למדה בגימנסיה הריאלית, שירתה בצה"ל ביחידה 8200 של חיל המודיעין. היא בעלת תואר ראשון בפילוסופיה ובפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, החלה לימודי קולנוע לתואר שני באוניברסיטת תל אביב, וסיימה תואר שני בלימודי מגדר באוניברסיטת בר-אילן.

מיד לאחר שירותה הצבאי החלה לכתוב במוסף סופשבוע ובמוסף הפוליטי של מעריב כשהיא כותבת בענייני חברה, מגדר וראיונות אישיים. ב-2003, לאחר מותה של רייצ'ל קורי, עשתה כתבה פוליטית כשהיא מחופשת לעיתונאית צרפתיה, נכנסה לרפיח, חיה שם ארבעה ימים והייתה היחידה שתיעדה את המצור ברפיח.

בילי מוסקונה-לרמן הופיעה לראשונה בטלוויזיה ב-1992, שהגישה את תוכנית הראיונות "חדרי חדרים" בערוץ 2 הניסיוני. עם הקמת ערוץ 2 המסחרי בסוף 1993 הצטרפה לשידורי קשת בניהולו של דן שילון והגישה את התוכנית "בילי בדרכים", בה היא נסעה ברחבי הארץ וערכה ראיונות.

בשנים 1995–1996 הגישה בשידורי טלעד בערוץ 2 את תוכנית הטלוויזיה הלילית "בילי באוויר".

בשנת 1997 הגישה תוכנית תחקרים בערוץ 8.

בשנים 1999–2005 הגישה בטלוויזיה החינוכית את התוכנית "מבט נשי", תוכנית הטלוויזיה היחידה שתיארה את סדר היום החברתי דרך נקודת מבט פמיניסטית, ובה ניתנה במה לאוכלוסיות המוחלשות של החברה כגון יוצאי אתיופיה, עולים מברית המועצות לשעבר וערביי ישראל.

בסוף 2005 החלה להגיש את התוכנית "מבט בשניים", לצד בן כספית, בטלוויזיה החינוכית, בעת שהחלה לשדר בערוץ 23.

בשנת 2011 החלה לכתוב טור דעה באתר הנשים "סלונה". בשנת 2012 עזבה את "מעריב", לאחר כמעט 30 שנות עבודה בעיתון, מאז מפרסמת מדי פעם טורי דעה ב"הארץ".

מוסקונה-לרמן משתתפת בפאנלים טלוויזיוניים ואקדמיים רבים, כדוגמת "פופוליטיקה", בהם היא מביעה עמדה פמיניסטית.

מלמדת במסלול עיתונות כתובה בבית הספר לתקשורת שבמכללה האקדמית ספיר.

מוסקונה-לרמן, גרושה, (מד"ר עודד לרמן) היא אם לשניים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* - ריאיון
* 
ממאמריה:
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פמיניסטיות ישראליות
קטגוריה:פמיניסטים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרות הגימנסיה הריאלית
קטגוריה:בוגרי הגימנסיה הריאלית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1956
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
הילינגדון (רובע)

רובע הִילִינְגְדוֹן של העיר לונדון (באנגלית: London Borough of Hillingdon, ) הוא אחד מרובעי לונדון. הרובע מצוי במערב העיר ולמעשה הוא הרובע המערבי ביותר של לונדון. כמו כן ברובע נמצא נמל התעופה לונדון הית'רו.

==היסטוריה==
רובע הילינגדון הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המוניציפלי של אוקסברידג', הרובע העירוני של הייז והארלינגטון, הרובע העירוני של רואיסליפ - נורת'ווד והרובע העירוני של יוסלי ומערב דרייטון שהיו חלק ממחוז מידלסקס.

עם הקמת הרובע הוצע שיקרא בשם "אוקסברידג'". זמן קצר מאוחר יותר שונה שם הרובע להילינגדון.

==גאוגרפיה==
הרובע גובל ברובע אילינג במזרח.

===שכונות===

שכונות רובע הילינגדון כוללות את 
* קוולי (Cowley),
* איסטקוט (Eastcote),
* האטון (Hatton),
* הארלינגטון (Harlington),
* הייז (Hayes),
* הרפילד (Harefield),
* הארמונדסוורת (Harmondsworth),
* הית'רו (Heathrow),
* הילינגדון (Hillingdon),
* איקנהאם (Ickenham),
* לונגפורד (Longford),
* ניואירס גרין (Newyears Green),
* נורתווד (Northwood),
* רואיסליפ (Ruislip),
* סיפסון (Sipson),
* אקסברידג' (Uxbridge),
* ווסט דרייטון (West Drayton),
* יידינג (Yeading),
* יוסלי (Yiewsley)

===פארקים===
ברובע 239 פארקים ושטחים ציבוריים, מרביתם מצויים בשטח החגורה הירוקה של העיר.

==אוכלוסין==
ברובע מספר התושבים הנמוך ביותר מבין כל רובעי לונדון, ואחוז השטחים הבנויים הנמוך ביותר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:לונדון: רבעים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1965
הייז (הילינגדון)

הֶיְיְז היא עיירה הנמצאת ברובע הילינגדון, למעשה היא פרבר של לונדון הנמצא כ 20.9 ק"מ מערבית למרכז העיר. העיירה נמצאת בגבולותיו של המחוז ההיסטורי מידלסקס (Middlesex). הייז התפתחה מאוד בשלהי המאה ה-19 ובמאה ה-20 כאזור תעשייתי. היא התפתחה בעיקר במהפכה התעשייתית השנייה – יצירה של תעשיות קלות בפאתי ערים קיימות.

==היסטוריה==
עד לסוף המאה ה-19 הייז (מערב לונדון) הייתה בעיקרה אזור חקלאי ואזור ליצירת לבנים לבניה. אך בגלל מיקומה על מסילת הרכבת המערבית של לונדון ועל צומת תעלות ששמשו כעורק תחבורה ערכה עלה כמיקום לאזור תעשייתי בשלהי המאה ה-19. בנוסף העבודות על התעלות ועל מסילת הברזל הגבירו את כמות הפועלים שעבדו באזור.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הילינגדון
קטגוריה:לונדון: שכונות
WC-135 קונסטנט פיניקס

WC-135W קונסטנט פיניקס מתקרב למטוס תדלוק
WC-135 קונסטנט פיניקס (WC-135 Constant Phoenix) הוא מטוס המיועד לאיסוף דגימות מהאטמוספירה לצורך גילוי פיצוצים גרעיניים. המטוס, המבוסס על ה-C-135 סטרטוליפטר, החל להיכנס לשירות בחיל האוויר האמריקני בדצמבר 1965. לפחות 13 מטוסים הוסבו לתצורה זו ואחרון בהם יצא משירות ב-2020.

ב-2022 סופק לחיל האוויר האמריקאי ראשון המטוסים מדגם WC-135R.

המטוסים פועלים במסגרת חיל האוויר ה-16 של ארצות הברית בטייסת הסיור 45, השייכת לכנף 55 שבבסיס אופוט.

המטוסים מצוידים באמצעים לאיסוף דגימות אוויר ומערכות המאפשרות לצוות המשימה שבמטוס לגלות בזמן אמת חלקיקים רדיואקטיביים העשויים להעיד על התרחשותו של פיצוץ גרעיני. הטייסים והנווטים של המטוסים שייכים לטייסת הסיור 45 ומפעילי הציוד הייעודי במטוסים שייכים למרכז היישומים הטכניים של חיל האוויר שבבסיס פטריק.

==רקע==

הגנרל דווייט ד. אייזנהאואר הורה על תוכנית קונסטנט פיניקס ב-16 בספטמבר 1947 והטיל על חילות האוויר של צבא ארצות הברית את האחריות הכוללת לגילוי פיצוצים גרעיניים בכל מקום בעולם. בספטמבר 1949, מטוס WB-29 שטס בין אלסקה ליפן גילה חלקיקים רדיואקטיביים מהניסוי הגרעיני הראשון של ברית המועצות.

החל מאוגוסט 1950, מטוסי WB-50 הוסבו למשימות איסוף דגימות אוויר בתהליך שנמשך שנתיים. ה-WC-135 החל להחליף את מטוסי ה-WB-50 בדצמבר 1965.

==משימות==
משימות איסוף דגימות אוויר בוצעו בצורה שגרתית מעל המזרח הרחוק, האוקיינוס ההודי, מפרץ בנגל, הים התיכון, אזורי הקטבים, ובסמוך לחופי דרום אמריקה ודרום אפריקה.

*מטוסי קונסטנט פיניקס שימשו ב-1986 למדידת הקרינה שנוצרה כתוצאה מאסון צ'רנוביל בברית המועצות.
*מטוסי קונסטנט פיניקס שימשו לאיסוף דגימות אוויר לאחר ביצוע הניסויים הגרעיניים על ידי פקיסטן והודו ב-1998.
*מטוסי קונסטנט פיניקס נשלחו במספר הזדמנויות ליפן כהכנה לניטור ניסויים גרעיניים שהעריכו כי קוריאה הצפונית עתידה לבצע. ב-9 באוקטובר 2006 אכן בוצע ניסויי גרעיני תת-קרקעי ומטוס קונסטנט פיניקס שנשלח לדגום את האטמוספירה בקרבת אזור הפיצוץ גילה חלקיקים רדיואקטיביים.
* המטוס מנוצל ליישום אמנה על שמים פתוחים

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20040306122031/http://www.af.mil/factsheets/factsheet.asp?fsID=192 WC-135 קונסטנט פיניקס], באתר חיל האוויר האמריקני
*[http://www.globalsecurity.org/intell/systems/constant_phoenix.htm WC-135 קונסטנט פיניקס], באתר GlobalSecurity.org

קטגוריה:כלי טיס אמריקאיים
קטגוריה:בואינג: כלי טיס צבאיים
לחם ארז

סמליל הרשת
הסמליל הראשון עד 2006
הסמליל השני מ-2006 עד ינואר 2012
לחם ארז היא רשת ישראלית של חנויות לממכר לחם ומוצרים נוספים (חלק מהסניפים משמשים גם כבתי קפה או מסעדות).

בבתי הקפה נמכרים מיני לחם הנאפים ביד, ללא חומרים משמרים או משפרי אפייה.
הרשת, שהוקמה בשנת 1996, קרויה על שם השף ארז קומרובסקי, מייסד הרשת, ומי שנחשב כמחולל המהפכה שהתרחשה במטבח הישראלי בשנות ה-90 - המעבר ממיני לחם פשוטים למיני לחם יוקרתיים. רוב מוצרי הרשת מיוצרים במאפייה המרכזית, הממוקמת באזור התעשייה בנתניה.

בעל השליטה הנוכחי בלחם ארז הוא גיורא נפתלי, מבעלי מי עדן.

ביולי 2008 הודיעה לחם ארז על מיזוג בינה ובין רשת קופי בין. הרשת הממוזגת תמנה 41 סניפים, כאשר שני המותגים ימשיכו להתקיים באופן נפרד ומבודל תחת ניהול משותף.

בנובמבר 2008 פורסמו בעיתונות הכלכלית ידיעות על כך ששתי הרשתות מנהלות משא ומתן למכירת שתיהן כרשת ממוזגת לחברה מתחום המזון. לפי הידיעות, המגעים למיזוג בין שתי החברות לא הבשילו לכדי עסקה בשל חילוקי דעות הנוגעים לכיסוי חובות הרשתות, ולכן הן פתחו במשא ומתן עם גוף שלישי.

באוגוסט 2010 נקלעה הרשת לקשיים כספיים והגישה בקשה להקפאת הליכים.

לחם ארז הגישה עתירה לבג"ץ בשנת 2002, ביחד עם עמותת הרוב הציוני, בדרישה לצמצום תחולת חוק חג המצות ("חוק החמץ") באופן שיאפשר לה מכירת דברי חמץ במהלך חג הפסח גם ביישובים שרוב תושביהם יהודים. כיום (2018) מרבית סניפיה כשרים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: רשתות בתי קפה
גולגולת קריסטל

גולגולת מיטשל־הדג'ס
גולגולת קריסטל (בדולח) הוא השם שניתן לגבישי קווארץ שקופים שגולפו בדמות גולגולת אדם. במאה התשע עשרה ובמחצית הראשונה של המאה העשרים סברו כי כמה מגולגלות הקריסטל הן אצטקיות ומקורן בתקופה הפרה־קולומביאנית במרכז אמריקה. גולגולות קריסטל הוצגו, בין השאר, במוזיאון הבריטי שבבריטניה ובסמיתסוניאן שבארצות־הברית. בחינה מדעית בכלים ובמכשירים מודרניים העלתה כי כל גולגולות הקריסטל הן זיופים מאוחרים יותר, שנוצרו בסיוע גלגל השחזה וחומר ליטוש מקורונדום או מצורן קרביד, שלא עמדו לרשות התרבויות הפרה־קולומביאניות. לאורך השנים הועלו טענות כאילו בגולגולות הבדולח טמונים כוחות על טבעיים של אנרגיה או כישורי חיזוי או ניבוי עתידות. 

==גולגולת מיטשל־הדג'ס==
הגולגולת המפורסמת ביותר התגלתה, בשנת 1926 בידי אנה לה־גילון מיטשל הדג'ס, בתו המאומצת של הארכאולוג פרדריק אלברט מיטשל־הדג'ס . לדברי מיטשל־הדג'ס נמצאה הגולגולת קבורה תחת מזבח שקרס במקדש בלובאאנתון (עיר קדומה של בני המאיה) בבליז. לטענה זאת אין ביסוס וככל הנראה הגולגולת נרכשה על ידי פרדריק אלברט מיטשל־הדג'ס במכירה פומבית. בחינה במיקרוסקופ הצביעה על־כך שהגולגולת לוטשה באמצעות גלגל השחזה, מה שהבהיר כי היא זיוף. ליטושה המושלם של הגולגולת הפך אותה מוקד לאמונות טפלות שונות. גולגולת הקריסטל, על אף היותה תרמית, זכתה למקום של כבוד בסרט הרביעי בעלילות אינדיאנה ג'ונס, הנקרא אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח. הגולגולת אוזכרה לפרקים גם בסדרות מדע בדיוני ובספרות מיסטית. 

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארכאולוגיה
קטגוריה:תרמיות
קטגוריה:אוספי המוזיאון הבריטי
משפט האין-שיער

משפט האין-שיער (באנגלית: No hair theorem) הוא משפט בתורת היחסות הכללית המגדיר את התכונות של חור שחור יציב שאותן ניתן למדוד מחוץ לאופק האירועים שלו. תכונות אלו, מסת החור השחור, התנע הזוויתי שלו והמטען החשמלי, מגדירות את החור השחור עבור כל צופה חיצוני, ומאפיינות אותו באופן מלא. הצופה החיצוני אינו יכול למדוד את צפיפות החומר המקומית באזורים השונים של החור השחור או להבחין בשדות מקומיים. שם המשפט, שאותו טבע ג'ון וילר, מסמל את העובדה שאופק האירועים של החור השחור הוא משטח נטול אינפורמציה (למעט שלושת הפרמטרים האמורים), בדומה לראש נטול שערות.

משפט האין-שיער הוא אוסף של מספר תוצאות תאורטיות שהושגו בסוף שנות ה-60 של המאה העשרים ובתחילת שנות ה-70, שהתגבשו להוכחה שלמה בעבודתם של סטיבן הוקינג וורנר ישראל.

== מגבלות ==

משפט האין-שיער מתייחס לחור שחור במצב יציב. במשך פרק הזמן הקצר לפני שהחור השחור מתייצב הוא מכיל עדיין את התכונות העודפות שאותן יכול צופה חיצוני למדוד. התהליך המהיר של איבוד התכונות הללו מכונה "התקרחות". כך, למשל, מקורם של חלק מתוצרי ההתפרקות של חור שחור זעיר צפוי לנבוע משלב ה"התקרחות" הקצר לאחר היווצרותו.

המשפט מתייחס לצופה חיצוני. צופה שנמצא פנימה לאופק האירועים יוכל למדוד פרמטרים נוספים, כמו למשל פיזור המסה בתוך החור השחור או שדות חשמליים ומגנטיים מקומיים.

==מיון של חורים שחורים==
לפי משפט האין-שיער ניתן למיין את החורים השחורים הרגילים, שיש להם מסה, לארבעה סוגים: חור שחור נייח וחסר מטען, הקרוי "חור שחור מטיפוס שוורצשילד" (על שם קרל שוורצשילד); חור שחור מסתובב חסר מטען, הקרוי "חור שחור מטיפוס קר" (על שם רוי קר - Roy Kerr); חור שחור נייח בעל מטען, הקרוי "חור שחור מטיפוס רייסנר-נורדסטרום" (Reissner-Nordström); וחור שחור מסתובב ובעל מטען, הקרוי "חור שחור מטיפוס קר-ניומן" (Kerr-Newman).

==הקשר לפרדוקסים פיזיקליים==

גוף שנכנס לחור שחור נושא עמו מידע נוסף על שלושת הפרמטרים המוגדרים על ידי משפט האין-שיער, אך מידע זה אובד עבור צופים חיצוניים כאשר הגוף עובר את אופק האירועים. תופעה זו היא המקור לפרדוקס פיזיקלי הקרוי "פרדוקס השמדת המידע". לפרדוקס זה טרם נמצא פתרון.

משפט האין-שיער לא מאפשר לצופים חיצוניים להבחין בסינגולריות הכבידתית המצויה בתוך החור השחור. בכך נמנע פרדוקס פיזיקלי נוסף שעלול לנבוע ממצב שבו צופה יכול להבחין בנקודת סינגולריות. השערה זו בדבר מיקומן ה"מוסתר" של נקודות הסינגולריות מאחורי אופק אירועים קרויה "השערת הצנזורה הקוסמית" (בגרסתה החלשה).

קטגוריה:חורים שחורים
אין-שיער
וסט המפסטד

וֶסְט הָמְפְּסְטֵד (מערב המפסטד - באנגלית: West Hampstead) הוא אזור בצפון מערב לונדון, ברובע קמדן. וסט המפסטד ממוקם בין צ'ילדס היל (Childs Hill) בצפון פרוגונל (Frogonal) והמפסטד (Hampstead) במזרח, סוויס קוטג' (Swiss Cottage) בדרום וקילברן במערב.

עד לסוף המאה ה-19, האזור היה ישוב קטן והיה קרוי "West End". וסט המפסטד המודרני הופיע עם הגעתן של מסילות הברזל, והפיכתו של האזור מאזור חוות לאזור מגורים. ב-1879 חברת הרכבות המטרופולינית (Metropolitan Railway) אימצה את השם וסט המפסטד עבור התחנה שהקימו באזור, ההיגיון היה למנוע בלבול עם ה"וסט אנד" (West End) שהוא הכינוי הנפוץ לאזור המסחרי שבמרכזה של לונדון.

==גלריה==

<gallery>
Image:West Hampstead.jpg|West End Green, ליד הקצה הצפוני של West End Lane
Image:West Hampstead 2.jpg|חנויות בווסט אנד ליין
Image:West Hampstead 3.jpg|חנויות וספריה, וסט אנד ליין
Image:West Hampstead Tube.jpg|תחנת הרכבת התחתית של וסט המפסטד
Image:West Hampstead railway station 1.jpg|תחנה של "הרכבת העילית של לונדון" בווסט המפסטד
Image:West Hampstead Thameslink stn slow look north June 09.JPG|תחנת רכבת ה"תיימז-לינק" בווסט המפסטד
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:לונדון: שכונות
קטגוריה:המפסטד
קטגוריה:קמדן
אלי סעב

אלי סאאב (בערבית: إيلي صعب, תעתיק מדויק: אילי צעב; נולד ב-4 ביולי 1964) הוא מעצב אופנה לבנוני, מייסד המותג ES הקרוי על שמו.

== ביוגרפיה ==
סאאב נולד בביירות שבלבנון, למשפחה ערבית-נוצרית-מרונית. באופנה החל להתעניין עוד בילדותו, בגיל 9. בשנת 1981 נסע לפריז ללימודי עיצוב ושב ללבנון לאחר שנה. בשנה זו, בהיותו בן 18 ובשיא ימי מלחמת האזרחים הלבנונית פתח את הסטודיו שלו, עם עשרה עובדים, בביירות. בתחילת הקריירה, עיצב סאאב שמלות כלה וערב בלבד.

הצלחתו בלבנון הגיעה לאחר תצוגת אופנה מוצלחת בקזינו הידוע "Casino du Liban" בביירות. לאחר תצוגה זו, החל לעצב בגדים לנשות תקשורת ובידור לבנוניות, בהן הזמרת פיירוז הנחשבת לזמרת הלאומית בלבנון. באותה התקופה, יצא שמו למרחוק ברחבי העולם הערבי ובין לקוחותיו נמנו ידועניות ערביות רבות, ביניהן ראניה, מלכת ירדן.

סאאב התפרסם מחוץ ללבנון בשנת 1997, כאשר הציג לראשונה את הקולקציה שלו ברומא. באותה השנה, הצטרף ל[https://web.archive.org/web/20080110125509/http://www.cameramoda.it/eng/ Camera Nazionale della Moda] ונהיה לחבר הלא-איטלקי הראשון, והיחיד עד כה. שנה לאחר מכן, בשנת 1998 הציג את הקולקציה שלו בתצוגת אופנה במונקו, בתצוגה זו נכחה, בין השאר, הנסיכה סטפני ממונקו. בשנה זו הציג את הקולקציה שלו גם במילאנו. סאאב זכה לחשיפה נוספת בשנת 2002 כאשר עיצב את שמלתה של זוכת פרס האוסקר באותה השנה האלי ברי. על שמלה זו, זכה לשבחים רבים והפך למעצב הלבנוני הראשון אשר נכלל ב [https://web.archive.org/web/20130606224622/http://www.rinabahir.com/home.yecms/%D7%9E%D7%A2%D7%A6%D7%91%D7%99-%D7%A9%D7%9E%D7%9C%D7%95%D7%AA-%D7%9B%D7%9C%D7%94 מעצבי שמלות כלה] המתמודדים על פרס האוסקר.

סאאב נחשב לאחד ממעצבי האופנה המצליחים בעולם כיום ומעצב האופנה המצליח ביותר בעולם הערבי. עם לקוחותיו הקבועות, נמנות שחקניות הוליוודיות רבות, ביניהן קתרין זיטה-ג'ונס, שרליז ת'רון ודברה מסינג וזמרות מפורסמות כמו כריסטינה אגילרה וחברות הדסטניז צ'יילד - ביונסה נואלס, קלי רולנד, מישל ויליאמס וריהאנה. 

בשנת 2007 השתתף כשופט הראשי בתוכנית המציאות הלבנונית "Mission Fashion" בה התחרו דוגמניות ומעצבים ערבים צעירים על פרס כספי.

== חיים אישיים ==
סאאב מתגורר לסירוגין בפריז ובביירות, נשוי לקלאודיה ואב לשלושה בנים.

ב-2013 הזמינה ניקול ראידמן בעלת החנות היוקרתית Madame de pompadour קולקציית בגדים, אך סאאב החליט שלא לקבל את ההזמנה והודיע כי עיצוביו לא יגיעו לישראל.[https://celebs.walla.co.il/item/2671600]

== קישורים חיצוניים==

* 
* 
* מישל גונקלאבס, [http://www.epochtimes.co.il/news/content/view/5156/91/ זרקור אופנה: על המעצב אלי סאאב] , אפוק טיימס - ניו יורק

קטגוריה:מעצבי אופנה
קטגוריה:נוצרים לבנונים
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1964
סוויס קוטג'

הפאב סוויס קוטג'
סוויס קוטג (באנגלית: Swiss Cottage) היא שכונה ברובע קמדן שבצפון מערב לונדון. השם מקושר למבנה ציבורי שנבנה בה בין 1803 ל-1804 ונקרא במקור בשם "הטברנה השווייצרית" ("The Swiss Tavern"). כיום המבנה משמש כפאב והוא מכונה "Ye Olde Swiss Cottage".

שירותים ציבוריים הקיימים באזור: בית קולנוע, ספרייה עירונית (הגדולה בקמדן), תיאטרון האמפסטד וחנויות לאורכה של דרך פינצ'לי (Finchley Road) העוברת באזור. כמו כן נפתח מחדש בתחילת שנת 2006 מרכז ספורט גדול הכולל בריכות שחייה, חדר כושר ועוד. את השכונה משרתת תחנת הרכבת התחתית "סוויס קוטג'".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:לונדון: שכונות
קטגוריה:קמדן
הלו

המילה הָלו (באנגלית: hello, בגרמנית: hallo) היא במקורה מילת ברכת שלום באנגלית. במאה ה-19, עם המצאת הטלפון, הפכה המילה למילת ברכה בינלאומית, בעיקר בשימוש כפותחת שיחות טלפון.

המילה "הלו" (שנכתבה באיותים שונים: Hello, hullo, hallo, hollo וכן Holla) הגיעה לאנגלית מצרפתית עתיקה, שבה שימשה המילה holà (ממילת הקריאה "הו!" והמילה là, כלומר "שָם") כמילת קריאה שמשמעותה "עצור!". מילים קרובות קיימות גם בשפות לטיניות אחרות. המילה הצרפתית מופיעה לראשונה בכתובים בסביבות 1350, ובאנגלית הופיעה המילה לראשונה בכתובים ב-1588, במשמעות של פנייה כדי למשוך את תשומת לבו של הנמען. אטימולוגיה עממית, לפיה המילה היא הלחם של הביטוי Hail thou ("השלום לך"), היא נפוצה, אך חסרת ביסוס בכתובים. באיות hello הופיעה המילה באנגלית באמצע המאה ה-19, קודם להמצאת הטלפון.

== השימוש בטלפון ==
אלכסנדר גרהאם בל מדגים את השימוש בטלפון. מילת הברכה שלו "אהוי" לא השתרשה
יש המייחסים את השימוש במילה הלו בשיחות טלפון לממציא תומאס אלווה אדיסון. על פי המסופר, הוא הביע את הפתעתו מהטלפון במילה Hullo. לעומת זאת, הממציא אלכסנדר גרהאם בל השתמש בתחילה במילה "אהוֹי", ששימשה מלחים באוניות כמילת קריאה. השימוש במילה "אהוי" בטלפון לא השתרש.

ב-1877 כתב אדיסון מכתב לנשיא חברת הטלגרף של פיטסבורג:

מאוחר יותר נקראו מרכזניות במרכזיות בכינוי "נערות הלו" משום הקשר בין המילה לבין הטלפון.

== שפות אחרות ==
אף על פי שהמילה הלו התפשטה וכיום היא בשימוש כלל-עולמי, קיימות מדינות שבהן אין משתמשים במילה זו בשיחות טלפון. תחליפים למילה במדינות השונות:
*ביפן: מושי מושי ("אני מדבר, אני מדבר")
*באיטליה: פרונטו ("מוכן")
*בספרד: digame ("אמור לי") או Hola ("שלום")

כמו כן, במדינות רבות - בעיקר בצפון אירופה - הדובר נוהג לפתוח את השיחה באמירת שמו.

==בפזמון העברי==
עטיפת פרטיטורה "Hello Ma Baby" (מוזיקת רגטיים), יצאה לאור בניו יורק ב-1899]]
שיחת טלפון נמצאת בלבם של פזמונים עבריים אחדים, ולכן המילה "הלו" בולטת בהם.

הפזמון "חוץ מזה הכל בסדר", שאת מילותיו כתב דן אלמגור וביצעו "העופרים" מתחיל במילים:

שני פזמונים שכתב ירון לונדון וביצעה להקת "הגשש החיוור" עוסקים בשיחת טלפון. הנודע שבהם הוא "שיר הטלפון"
, שהבית הראשון שלו הוא:

קדם לו הפזמון "התנצלות", המתחיל במילים:

בשירו של ג'ורג' בר "הלו הלו" (מילים: דני שושן) חוזרת המילה פעמים רבות, בתוספת ההכרזה:

בשירה של שרון ליפשיץ "הלו" (מילים: דן תורן) חוזרת המילה מספר פעמים וכך הבית הראשון שלו:

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טלפוניה
קטגוריה:מילים וביטויים באנגלית

es:Hola
pt:Oi
דומוס גלילאה

מראה המרכז
אגף המגורים של המרכז מעוצב כ[[קלויסטר, ובמרכזו קפלה שעל גגה נראה ישו מוקף בשליחיו במעמד הדרשה על ההר]]
המרכז הבינלאומי דוֹמוּס גָלִילֶאֶה ("בית הגליל"; לטינית Domus Galilaeae) הוא בית ספר לכמרים, מרכז מפגש ולמידה ומרכז התבודדות של ארגון הדרך הנאוקאטקומנאלית (ספרדית Camino Neocatecumenal) הקתולי. המרכז שוכן על הר האושר ליד כורזים, מעל כנסיית הר האושר, ומשקיף אל חופה הצפוני של הכנרת.

היוזמה להקמת המרכז הייתה של האפיפיור פאולוס השישי במחצית שנות ה-70 של המאה ה-20. ב-15 בינואר 1999 הונחה אבן הפינה בנוכחות הפטריארך הלטיני בירושלים, מישל סבאח, מזכיר מועצת הוותיקן, שגריר הכס הקדוש (הנונציו) בישראל ונכבדים רבים. המרכז נחנך רשמית, לאחר השלמת בנייתו של אגף אחד, בעת ביקורו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני בישראל ב-24 במרץ 2000. המרכז החל לפעול בשנת 2003.

מטרת המרכז היא לימוד מסורת ישראל כמקור לנצרות וטקסיה, במטרה להעמיק את הקשר בין הנצרות לבין היהדות, וכן התעמקות בדרשת ההר לאור המסורת והליטורגיה היהודית. 

שטח המבנה הוא 12,000 מטר רבוע והוא ניצב באחוזה המשתרעת על-פני שטח של 33 דונם. המבנה מחולק לשלושה מפלסים. במפלס העליון נמצאים אודיטוריום (מרכז התכנסויות), כנסייה, בית כנסת, ספרייה המוגדרת כספרייה תאולוגית בחסות הוותיקן המשלבת ספרי דת נוצריים ויהודיים ובה 12 כיסאות כמספר שבטי ישראל הניצבים מסביב לספר תורה. בשני המפלסים התחתונים שוכנים מאה חדרי מגורים, ובהם מאתיים מקומות לינה בסך הכל.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.domusgalilaeae.org Domus Galilaeae International Center] - אתר האינטרנט של המרכז
*[https://web.archive.org/web/20070302111358/http://www.domusgalilaeae.org/english/English/Visitors/PDF/Domus%20Galilaeae%20Bulletin.pdf המרכז הבינלאומי "דומוס גלילֵאה"], באתר האינטרנט של המרכז
* 
*

קטגוריה:נצרות קתולית
קטגוריה:ישראל: מוסדות לימוד
קטגוריה:הגליל: כנסיות ומנזרים
דומוס גלילאה
מונטרה

מוֹנְטְרֶה (בצרפתית: Montreux) היא עיירת קיט במזרח החוף הצפוני של אגם ז'נבה, המארחת פסטיבל ג'אז שנתי מפורסם. מונטרה נמצאת בקנטון ווֹ דובר הצרפתית בסמיכות לעיר וְוֶה (Vevey) הגדולה ממנה. במונטרה מתגוררים כ-22,900 איש.

==היסטוריה==
בתקופת הקיסרות הרומית הייתה מונטרה צומת תחבורה חשוב. במאה ה-12 היא הפכה לעיר שדה המרכזת מסחר ביין. במאה ה-15 כבשו אותה אנשי ברן מדוכסות סבויה. עם הפיכת האזור לפרוטסטנטי החלו להתרכז בעיירה אמנים וסוחרים איטלקים. ב-1798 פלש נפוליאון בונפרטה לעיירה. במאה ה-19 היא הפכה לעיירת קיט שמושכת תיירים מאירופה ומאמריקה. במאה ה-20 היא החלה למשוך תיירות גם ממקומות אחרים, במיוחד מנסיכויות המפרץ הפרסי.

מונטרה עלתה לתודעת קהל חובבי מוזיקת הרוק לאחר שב-1971 תכננה להקת דיפ פרפל להקליט בקזינו של מונטרה, אך במהלך הופעה של פרנק זאפה שהופיע באותה עת בקזינו, ירה אלמוני באקדח זיקוקים לעבר גג הקזינו ושרף אותו. האירוע היווה את ההשראה לשירם המפורסם ביותר - "Smoke on the Water".

בעיר פעלה ישיבת עץ חיים בראשות הרב ירחמיאל אליהו בוצ'קו, שלימים עלתה כולה לישראל והייתה לישיבת היכל אליהו.

==אירועי תרבות בעיר==
* פסטיבל ג'אז שנתי בינלאומי (החל מ-1967)
* יום השנה לפטירת פרדי מרקיורי (החל מ-2003)
* מרוץ הגראן-פרי הדו-שנתי של מונטרה
* מרוץ אופנועים שנתי
* טקס שנתי הענקת פרס שושנת הזהב לתוכניות טלוויזיה מצטיינות (1961 - 2003)
* טקס שנתי לפרס מונטרה לפרסומות (מ-1989)
* פסטיבל חג המולד השנתי הפופולרי ביותר בשווייץ
* פסטיבל שירה כנסייתית שנתי
* פסטיבל מוזיקה קלאסית שנתי במשותף עם העיר השכנה וְוֶה
* "פסטיבל הצחוק"
* תערוכת מיניאטורות שנתית
* תחרות כדורעף נשים שנתית (החל מ-1998)

==תושבים מפורסמים==
* הסופר ולדימיר נבוקוב - התגורר בעיר משנת 1959 עד מותו בשנת 1977. בטיילת העיר פסל עם דמותו.
* הרב יחיאל יעקב ויינברג - עבר לעיר לאחר מלחמת העולם השנייה והתגורר בה עד פטירתו בשנת 1966.

==גלריה==
{| border="0"
| מונטרה על רקע האגם ו[[הרי האלפים בשנת 1900
]]
|}

<gallery>
תמונה:Montreux view.jpg|נוף העיר מונטרה כפי שנשקף מהצריח בטירת שילון
תמונה:Carte du Léman (avec ses subdivisions).png|מונטרה במפת אגם ז'נבה
תמונה:Chateau de Chillon.jpg|טירת שילון (Château de Chillon) על חוף מונטרה
תמונה:Chillon-Velvia-04.jpg|טירת שילון (Château de Chillon) על חוף מונטרה, על רקע האלפים השווייצרים והמחצבה ביישוב Villeneuve
תמונה:Schweiz Schloss Chillon Gesamtansicht mit Landschaft.jpg|חוף טירת שילון (Château de Chillon)
תמונה:F_Mercury_statue2020B.jpg|פסלו של פרדי מרקיורי על חופה של מונטרה
תמונה:F_Mercury_statue2020.jpg|פסלו של פרדי מרקיורי על חופה של מונטרה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HBKR%2F1961%2F10%2F13&id=Ar00604&sk=4213201D כי ממונטרה תצא תורה...], הבוקר, 13 באוקטובר 1961, עמ' 6
* 
* 

*
קטגוריה:וו (קנטון): ערים
קטגוריה:יישובים לחוף אגם ז'נבה
קטגוריה:ערים זוכות פרס ואקר
מנואל פורטלה ולדרס

מנואל פורטלה ולדרס (Manuel Portela Valladares; 31 בינואר 1867 - 29 באפריל 1952) היה 
פוליטיקאי ספרדי ברפובליקה הספרדית השנייה, ראש הממשלה לתקופה קצרה עד לבחירות בפברואר 1936.

== חייו ==
פורטלה ולדרס היה חבר במפלגה הליברלית וכיהן כמושל האזרחי של ברצלונה בשנת 1910, ושוב מ-28 ביוני 1923. ב-3 בספטמבר 1923 נתמנה לשר הפיתוח בממשלה של פרייטו שנסתה להגיע לפשרה עם הצבא. באוקטובר 1934 נתמנה לשר הפנים בממשלתו של אלחנדרו לרו, וכיהן בתפקיד עד שלרו התפטר בספטמבר 1935 והוחלף על ידי חואקין צ'אפאפרייטה. כשר הפנים, הממונה על המשטרה, הוא הנהיג קו נוקשה של חוק וסדר, אולם עשה כמיטב יכולתו לאפשר חופש פוליטי למפלגות השונות, כולל לשמאל, בצעדים שלא מצאו חן בעיני חיל רובלס ומפלגתו ה-CEDA. בספטמבר 1935, ממשלתו של צ'אפאפרייטה הכילה רק תשעה שרים במקום שלושה עשר, ופורטלה הוחלף במשרד הפנים על ידי חבר המפלגה הרדיקלית, יואכין דה פאבלו בלאנקו, בגלל הצמצום ו/או בגלל השפעה של ה-CEDA. 

בסוף 1935 לאחר משבר ממשלתי נוסף, החליט הנשיא שלא לתת את ראשות הממשלה לידי חיל רובלס ומינה במקום זאת ממשלת מרכז בלתי תלויה בפרלמנט בראשות פורטלה, שכלל לא היה חבר פרלמנט, תוך ניצול העובדה שהפרלמנט היה בפגרה. ממשלתו של פורטלה, שנכנסה לתפקיד ב-14 בדצמבר, כללה שני עריקים מהמפלגה הרדיקלית, שני נציגים מהצבא וכמה חברי מפלגות קטנות. התוכנית של פורטלה והנשיא אלקלה סאמורה הייתה לייצר מפלגת מרכז חזקה שתוכל להתמודד בבחירות שיוכרזו עם נפילת ממשלת פורטלה. עם כניסתו לתפקיד, החל פורטלה למנות מושלים אזרחיים מהמרכז הפוליטי באזורים שונים כתשתית למפלגת המרכז שלו. ב-30 בדצמבר פיטר פורטלה את שריו והקים בו ביום ממשלה חדשה של אנשי המרכז הפוליטי. ב-6 בינואר 1936, יום לפני כינוס מיוחד של ועדה של הפרלמנט לדיון בהתנהגות בלתי חוקית של הממשלה המתעלמת מהפרלמנט, פיזר הנשיא את הפרלמנט וקבע את הבחירות ל-16 בפברואר 1936. 

מיד לאחר הבחירות בהם זכה השמאל התפטר פורטלה מבלי לחכות לכינוס הפרלמנט החדש. בכך הוא נמנע מלמלא את בקשותיהם של חיל רובלס ופרנסיסקו פרנקו להכריז על משטר צבאי כדי למנוע את המהומות ברחובות. בנוסף, הוא לא נשאר בתפקיד עד לאחר סיום ספירת הקולות ובכך אפשר לשמאל שניצח בבחירות לנהל את קביעת התוצאות הסופיות. ביולי 1936 הוא נמלט מספרד ושלושה ימים לאחר פרוץ מלחמת האזרחים הספרדית כתב ולדרס מכתב תמיכה לפרנקו. אולם בסתיו 1937 עבר לתמוך במחנה הרפובליקני והגיע לפגישות הפרלמנט בולנסיה. בתחילת 1938 הביע פורטלה את דעתו שהרפובלקנים ינצחו במלחמת האזרחים. שם הוא סיפר שחיל רובלס והגנרל פרנקו הציעו לו לא רק להכריז על משטר צבאי זמני אלא לבצע הפיכה צבאית ושהוא יעמוד בראש המדינה כדיקטטור. 

לאחר ניצחון הלאומנים במלחמת האזרחים, נפתח נגד פורטלה ולדרס ב-26 באוגוסט 1939 חקירה בהתאם לחוק להענשת תומכי הרפובליקה והמסייעים לה. הבקורת על פורטלה כללה גם את עצם העברת השלטון לידי השמאל בפברואר 1936, מכיוון שלטענת הלאומנים הבחירות זויפו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי ממשלת ספרד
קטגוריה:הרפובליקה הספרדית השנייה
קטגוריה:ספרדים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1867
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1952
פרובינקיה היספניה קיטריור

חצי האי האיברי בעת החלוקה הראשונה לפרובינקיות - היספניה קיטריור בכתום
היספניה קיטריור (לטינית Hispania Citerior - "היספניה הקרובה") הייתה פרובינקיה בתקופת הרפובליקה הרומית אשר נוסדה בשנת 197 לפנה"ס, היינו 21 שנים לאחר תחילת כיבושו של חצי האי האיברי בידי הרומאים. היא התקיימה עד שהקיסר אוגוסטוס חילק מחדש את האימפריה הרומית לפרובינקיות בשנת 27 לפנה"ס וסמוך להשלמת כיבושו של כל חצי האי. הפרובינקיה השתרעה בצפון-מזרחו של חצי האי האיברי וכללה את שטחם של קטלוניה וסביבותיה וכן את האיים הבלאריים. בירתה של הפרובינקיה הייתה בעיר הרומית טאראקו (Tarraco), כיום טרגונה בקטלוניה. 

היספניה קיטריור הייתה אחת משתי פרובינקיות רומיות שהשתרעו בחצי האי האיברי באותה תקופה, והפרובינקיה האחרת הייתה היספניה אולטריור (Hispania Ulterior - "היספניה המרוחקת") שהשתרעה לאורך חופי הים התיכון מדרום וממערב לראשונה. 

==ראו גם==
*טרגונה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פרובינקיות רומיות
קטגוריה:הרפובליקה הרומית
קטגוריה:טרגונה
קטגוריה:קטלוניה: היסטוריה
קטגוריה:ספרד הרומית
מוקדאדיה

מוקדאדיה (בערבית: المقدادية, תעתיק מדויק: אלמקדאדיה) היא עיר במחוז דיאלא שבעיראק. בעבר הייתה העיר חלק מן האימפריה הסאסאנית, ומכאן מקור שמה הקודם שהרבאן (בערבית: شهربان) שפירושו בפרסית "אחשדרפן". העיר עדיין מוכרת בשמה הקודם, אך היום מכונה בשם "שהרבאן" בעיקר אזור מרכז העיר.

פירוש השם "מוקדאדיה" הוא "ניתן על ידי המאגים" (חכמי דת פרסים בעלי ידע במיסטיקה ובאסטרולוגיה, אמגושים - ראו בערך כישוף). שם זה נפוץ יותר מהשם הישן, אך כאמור לא החליף אותו לחלוטין.

העיר שוכנת כ-70 ק"מ מצפון-מזרח לבגדאד, וכ-30 ק"מ צפונית-מזרחית לבעקובה, בירת מחוז דיאלא.

אוכלוסיית העיר מונה כ-80,000 נפש, 60% מהם מוסלמים סונים.

העיר ממוקמת על כביש מרכזי ומסילת רכבת, המחברים את בגדד לצפון מזרח עיראק וגבול איראן.

מסביב לעיר יש מספר גדול של פרדסי הדרים ועצי תמרים המוזנים מתעלות מים מסודרות שמגיעות מנהר הדיאלא הקרוב.

== יהודי שהרבאן ==
עד קום המדינה חיו בשהרבאן כמאות בודדות של יהודים. רובם עסקו במסחר. לפני העלייה לארץ, עברו רובם לבגדאד, תוך שהם נוטשים את רכושם מאחור.

יהודי העיר החזיקו מספר מבני ציבור, בתי כנסת ובית ספר.

שם המשפחה "שהרבני" (נכתב גם שהרבאני) מקורו בעיר.

==אירועים אקטואליים==

בעיר מוקדאדיה הוקם ב-2003 בסיס הפעולה הקדמי נורמנדי של צבא ארצות הברית.

בדצמבר 2007 בוצע בעיר פיגוע התאבדות, שבו נהרגו 16 ונפצעו 27 אנשים.

==ראו גם==
* משפחת שרבני

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיראק: ערים
פרנקולי

פרנקולי (בקטלאנית: Francolí) הוא נהר בדרומה של קטלוניה בספרד ואורכו 60 ק"מ. מוצאו של הנהר במערת פונט מז'ור (Font Major - "המעיין הגדול") בתחומי העיירה ל'אספלוגה דה פרנקולי (l'Espluga de Francolí) בנפת טרגונה, והוא נשפך אל הים התיכון בתחומי נמל טרגונה. הנהר מנקז שטח של 838 קמ"ר וספיקת מימיו מגיעה ל-1.18 מטר מעוקב/שנייה, אך זו אינה סדירה לאורך כל חלקי השנה, ובאוקטובר 1994 עלה על גדותיו והציף חלק מהעיר טרגונה.

בעת העתיקה נודע הנהר בשם טולקיס (Tulcis) ובסוף המאה ה-5 לפנה"ס שכן לגדותיו ישוב איברי בשם קסה (Kesse). בעת השלטון הרומי בחצי האי האיברי שימש הנהר כמקור מימיה של טאראקו (Tarraco), כיום העיר טרגונה, ומימיו הוזרמו אל העיר באמצעות שתי אמות מים. שרידיה של אחת מאמות המים האלה השתמרו במרחק של כ-3 ק"מ צפונית למרכז טרגונה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ספרד: נהרות
קטגוריה:טרגונה
קטגוריה:קטלוניה: גאוגרפיה
קטגוריה:נהרות ונחלים הנשפכים לים התיכון
מחוז טרגונה

מחוז טרגונה (בקטלאנית: Província de Tarragona) הוא אחד מארבעת המחוזות בקהילה האוטונומית של קטלוניה. מחוז טרגונה משתרע בדרומה של קטלוניה ושטחו 6,303 קמ"ר. מספר תושביו עמד בשנת 2021 על 822,309 נפש, כמחצית מהם באזור האורבני של בירת המחוז, טרגונה. 

הערים העיקריות במחוז טרגונה והיחידות שאוכלוסייתן מונה למעלה מ-100,000 איש הן הבירה טרגונה (130,323 - 2012) והעיר הסמוכה לה ממערב ראוס (106,622 - 2010). המחוז מחולק לעשרה קומרקס המחולקים בתורם ל-183 מועצות מקומיות. 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קטלוניה
קטגוריה:טרגונה
טרגונה
תפסח

תִּפְסַח הוא ישוב מקראי הממוקם על הגדה המערבית של נהר פרת המזוהה כיום עם ח'ירבת דִּבְּסִי, דרום מזרחית לעיר חלב בסוריה של ימינו.
מיקומים אפשריים של תפסח (A,B,C)

בימי ממלכת שלמה הייתה תפסח לעיר הצפונית ביותר בממלכה, כאמור: .

פירוש השם תפסח הוא מעבר מים או מקום של מים רדודים עליו אפשר לחצות את הנהר בבטחה וזאת משום שבסמוך לעיר נמצא אחד מהמעברים החשובים ביותר על נהר פרת התיכון, מה שהקנה למקום ערך אסטרטגי ובמקביל גם שגשוג כלכלי רב מפני שבו עברה דרך מסחרית חשובה אשר קישרה בין המזרח למערב.

דרך מעבר נהר זה חצו כורש מלך פרס ואלכסנדר מוקדון בדרכם דרומה לכיוון ארץ ישראל.

העיר המשיכה להתקיים לכל אורך תקופה ההלניסטית והרומית ונודעה לכל בשם תַּפְסַכּוּס.

== אפשרויות אחרות==
דברי הכותב, הם כנראה לאור העובדה כי "עד היום בשפת נהר פרת עיר 'תאפסאחוס' היא תפסח" (תבואות הארץ הערות לפרק ה'). ברם, גם בסמוך לשכם קיימת 'חירבת תפסאח'. כך שקשה לבנות על שמות ערביים בלבד, ובוודאי אין לציין כן כדבר ברור והחלטי. 

על שלמה המלך נאמר (מלכים-א פרק ה פסוק ד): "כִּי הוּא רֹדֶה בְּכָל עֵבֶר הַנָּהָר מִתִּפְסַח וְעַד עַזָּה בְּכָל מַלְכֵי עֵבֶר הַנָּהָר וְשָׁלוֹם הָיָם לה לוֹ מִכָּל עֲבָרָיו מִסָּבִיב": אם תפסח נמצאת באזור שכם, כה קרובה לעזה, מה ההתפארות על ממלכה כה קטנה? והיכן בדיוק המלוכה בעבר הנהר? 

סביר להניח שטענה זו הניעה את המבקשים את תפסח אי שם ל"עבר הנהר", מאחר שמצאו ש"ארם נהריים" נקראת עבר הנהר, אבל כמובן אין לזה הכרח, כאמור.

כבר במקורות קדומים [תלמוד בבלי מגילה יא, א. תרגום שני למגילת אסתר פרק א] נאמר כי 'תפסח' קרובה ל'עזה' (בין שכם לעזה כ - 60 ק"מ). מקורות אלו מתייחסים לקושי בכתוב במלכים, ואומרים כי נאמר בפרפרזה - כשם שמלך במקומות סמוכים לביתו שלטון מוחלט, כך מלך על עבר הנהר הרחוק.

==לקריאה נוספת==
*איתן אבניאון, המילון האנציקלופדי של המקרא, הוצאת איתאב-בית הוצאה לאור, 2003.

==קישורים חיצוניים==
* אורנה ליברמן, [https://web.archive.org/web/20140714155419/http://www.e-mago.co.il/magazine/thapsacus.html בין תפסח לתפסח: תפסח כמעבר לגאולה, תפסח כמעבר לגלות], מגזין אימגו
*גדעון צור, https://web.archive.org/web/20141021050819/http://www.e-mago.co.il/magazine/thapsacus-solomon.html איה תפסח – בין דמיון למציאות או ממלכת שלמה המלך, בראי המקרא.

קטגוריה:תלים מקראיים
קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:סוריה: היסטוריה
המצור על כוכב הירדן

כוכב הירדן (ידוע גם בשמות יפה נוף וכוכב הרוחות בעברית, כאוכב אל-הווא בערבית ובלוואר או קוקט בצרפתית) הוא גן לאומי, אתר ארכיאולגי הממוקם בקצהּ המזרחי של רמת יששכר (רמת כוכב), בשולי הגליל התחתון. במאה ה-12 היה זה מבצר צלבני מפואר. האתר ממוקם על פסגה שגובהה 312 מטרים מעל פני הים, ושיפוליה המצוקיים מתנשאים לגובה של 550 מטרים מעל לבקעת הירדן שפרושה לרגליה ממזרח. 

בשנת 1187 הכניע צלאח א-דין את עיקר הכח הצלבני של ממלכת ירושלים בקרב קרני חיטין והחל שועט אל פנים הממלכה כשהוא כובש ומכניע כל עיר וכל מבצר שעמדו בדרכו. רק שלושה מבצרים עמדו בפרץ, וכוכב הירדן, שהיה מאויש באותה התקופה בכוחות מתוגברים, היה אחד מהם (האחרים היו המצודה של צפת והעיר צור). המוסלמים הגיעו לשערי המצודה בחודש יולי שנת 1187, ומשלא עלה בידם לכובשה הטילו עליה מצור. בתחילה הסתפקו האבירים הנצורים בהגנה שהעניקו להם החומות והביצורים, אולם עד מהרה הם החלו עוזבים את חיק המבצר ויוצאים לפשיטות והתקפות על הכוחות המוסלמים, פשיטות שהגיעו לשיאן בהשמדתה של יחידה מוסלמית שלמה בחודש דצמבר 1187.

לאחר שישה חודשי מצור הדוק החלה אוזלת האספקה במבצר, אולם ישועתם של הצלבנים הגיעה כאשר תקפו זוג שיירות מוסלמיות שעשו דרכן מזרחה ועל גבן שלל ממחסניו של המבצר הכבוש "לה פב" (מרחביה). שלל זה נלקח מיד אל בין חומות המבצר וסיפק את מבוקשם של האבירים הנצורים בו.

בחודש מרץ של שנת 1188 הגיע למבצר צלאח א-דין עצמו, לאחר שנוכח כי כוחותיו אינם מסוגלים להכריע את האבירים הנצורים בו. צלאח א-דין ראה בכיבוש מבצר כוכב הירדן אמצעי לשבירת רוחם של הצלבנים הנצורים בעיר צור ועל כן החליט להגיע ולפקד בעצמו על כיבוש המקום. מכל מקום, גם נוכחותו של המפקד העליון של כוחות המוסלמים לא הצליחה לרפות את ידי הנצורים, ובחודש מאי הוסר המצור על המבצר.

כוחותיו של צלאח א-דין שבו אל המבצר בסוף שנת 1188 וחידשו את מצורם. החורף הקשה של אותה השנה, יחד עם ההתנגדות ועוז הרוח שהפגינו המתנגדים הצלבנים הסבו אבדות רבות לכוחות הצרים, אולם בסופו של דבר הצליחו יחידות החפרים המוסלמיות לפרוץ פרצה בחומה החיצונית שממזרח למצודה ופרצו בעוז אל עבר החומות הפנימיות.

לאחר קרב קצר, אבדה תקוותם של הצלבנים, וכעבור מספר שעות הפוגה הציעו תנאי כניעה בפני המוסלמים. אומץ לבם ונחישותם של מגיני המבצר קסמו לצלאח א-דין, והוא אישר להם לעזוב את המקום עם כל רכושם ולעבור לצור. ב-5 בינואר 1189 הועבר המבצר לידי המוסלמים, לאחר שנה ומחצה של מצור כבד. המוסלמים הותירו במקום יחידת צבא קטנה, ובביקור שערך צלאח א-דין במקום כעבור מספר חודשים הוא הורה לתקן את הנזק שגרמו חפריו לחומות ולשקם את המבצר.

כוכב הירדן
קטגוריה:ממלכת ירושלים
קטגוריה:הגליל התחתון
פיגמיים

מִשְׁפַּחַת הַפֵּיגָמִיִּים (שם מדעי: Rutaceae) היא משפחת צמחים בעלי פרחים עזי ניחוח. המשפחה כוללת צמחים עשבוניים, שיחים ועצים. הסוג המועיל ביותר לחקלאות בה הוא ההדרים, הכולל את המינים אשכולית, תפוז, לימון, מנדרינה ועוד. פרט לסוג זה קיימים סוגים מועילים נוספים: הבורוניה הכוללת מיני שיחים פורחים ירוקי עד, שמגודלים כשיחי נוי באוסטרליה; הפיגמית הכולל מספר מינים רב (כולל 3 מינים מקומיים לארץ ישראל); הסוג פיגם הכולל מין מקומי המשמש למגוון תרופות מסורתיות; ה-Zanthoxylum כולל 250 מינים של שיחים ירוקי עד; והאגתוסמה הדרום אפריקאית הכוללת 135 מינים של שיחים בעלי ריח בולט.

==מאפיינים==
מרבית המינים הם שיחים או עצים, לעיתים עם קוצים על קליפת הענף. העלים מנוגדים ולרוב מורכבים, ללא עלי-לוואי. הפרחים מואבקים על ידי חרקים, חד-מיניים. מרבית הפרחים בעלי ארבעה או חמישה עלי כותרת מופרדים, עם בין שמונה לעשרה אבקנים, צלקת יחידה ושחלות מרובות. הפרי יכול להיות בכל תצורה כמעט: ענבה, בית-גלעין, הלקט ועוד. בהתאם לתצורה משתנה מספר הגרעינים בפרי.

צמח בוכו הגדל בדרום אפריקה ידוע כצמח מרפא.
מין נוסף ידוע ויפה פרחים מן המשפחה, דיקטמנוס (Dictamnus albus)
משמש בגינון. הצמח גדל בר באירופה, בטורקיה ובקווקז.

==מקור השם העברי==
אף על פי שהפיגמיים ידועים בזכות ההדרים, שמם בעברית נלקח מהמינים המקומיים לארץ ישראל השייכים למשפחה זו: הפיגם המצוי (Ruta) והפיגמית (Haplophyllum). דווקא ההדרים הם מין שיובא מאוחר יותר לארץ, למטרות חקלאיות. גם בלטינית קרויים הפיגמיים על שם הפיגם דווקא - Rutaceae נגזר מ-Ruta. ייתכן כי הדבר נגזר מהפופולריות של הפיגם המצוי (הקרוי גם רוטא או רודה) בתרבות העממית, שהחשיבה אותו כבעל סגולות להרחקת עין-הרע ושלל מחלות.
פירות של [[תפוז.]]

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנטואן-לורן דה ז'יסייה
קטגוריה:משפחות צמחים