OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יחסי כווית – כורדיסטן העיראקית

יחסי כווית–כורדיסטן העיראקית הם היחסים הדו-צדדיים בין כווית לבין כורדיסטן העיראקית. לכווית יש קונסוליה כללית בארביל, בעוד שלכורדיסטן העיראקית אין כל ייצוג בכווית. היחסים מתוארים כ"חברות היסטורית"<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref>.

== היסטוריה ==
בשנת 2017, בעקבות משאל העם על עצמאות כורדיסטן העיראקית, ממשלת כווית הביעה את חששותיה שמשאל העם יפגע ביחסי כורדיסטן עם עיראק.

== ביקורים רמי-דרג ==
=== ביקורים רמי-דרג מכווית לכורדיסטן העיראקית ===
* בשנת 2015, מסעוד בארזאני, נשיא כורדיסטן העיראקית, נפגש עם משלחת כוויתית<ref name=":0" />.

=== ביקורים רמי-דרג מכורדיסטן העיראקית לכווית ===
* ב-2013, הנשיא בארזאני ביקר בכווית סיטי ונפגש עם האמיר של כווית, סבאח אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח<ref name=":1" />.
* בנובמבר 2018, בארזאני ביקר בכווית בשנית ונפגש עם האמיר הכוויתי סבאח אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח ועם שר הביטחון של כווית נאצר סבאח אל-אחמד אל-סבאח<ref></ref>.

== נציגויות ==
* לכווית קונסוליה כללית בארביל.
* לכורדיסטן העיראקית אין כל ייצוג בכווית.

== ראו גם ==
* יחסי החוץ של כווית
* יחסי כווית–עיראק

== הערות שוליים ==
המסלול לשותפות

המסלול לשותפות (באנגלית: Partner Track) היא סדרת טלוויזיה זרימת דרמה משפטית אמריקאית שיצרה ג'ורג'יה לי, המבוססת על רומן באותו שם משנת 2013 מאת הלן וואן.<ref name="SeriesOrder"></ref> הסדרה אמורה לצאת לאקרנים בנטפליקס ב-26 באוגוסט 2022.<ref name="Seriespremiere"></ref>

==עלילה==
אינגריד יון (ארדן צ'ו) היא עו"ד בכירה העובדת קשה כדי להשיג את השותפות הנכספת בחברת עורכי הדין בה היא עובדת לצד עורכי דין גברים דורסניים המנסים אף הם להשיג את התפקיד לעיתים בדרכים לא ישרות. אינגריד מתמרנת בין חייה האישיים והרומנטיים לבין עבודתה.

== שחקנים ודמויות ==
=== תפקידים ראשיים ===
* ארדן צ'ו - אינגריד יון
* בראדלי גיבסון - טיילר רובינסון
* אלכסנדרה טורשן - ר'ייצל פרידמן
* נולן ג'רארד פאנק - דן פאלון
* דומיניק שרווד -ג'ף מרפי
* רוב היפס -ניק לארן
* מתיו ראוך - מרטי אדלר

=== תפקידים חוזרים ===
* דזמונד צ'יאם- זי-צ'ין זי-מין
* תאמינה סאני - ויקטוריה סנט קלייר
* לנה אהן - לינה
* זיין פיליפס - האנטר ריד

== הפקה ==
ב-14 בספטמבר 2021, נטפליקס אישרה הפקה של עשרה פרקים. הסדרה נוצרה על ידי ג'ורג'יה לי שצפויה להפיק בפועל לצד שרה גולדפינגר, טוני הרננדז וקריסטן קמפו. הסדרה מבוססת על הרומן The Partner Track משנת 2013 של הלן וואן, שאמורה להיות יועצת לסדרה. ג'ולי אן רובינסון אמורה לביים את שני הפרקים הראשונים של הסדרה. טניה וקסלר, קווין ברלנדי, לילי מארי וצ'ארלס רנדולף-רייט אמורים גם לביים כמה פרקים. "Jax Media" היא חברת ההפקה המעורבת בהפקת הסדרה. הסדרה צולמה בניו יורק . הסדרה אמורה לצאת לאקרנים ב-26 באוגוסט 2022.

=== ליהוק ===
עם פרסום הזמנת הסדרה, לוהקו ארדן צ'ו, בראדלי גיבסון, אלכסנדרה טורשן, נולן ג'רארד פאנק, דומיניק שרווד, רוב היפס ומתיו ראוך לתפקידים ראשיים. <ref></ref> ב-29 באוקטובר 2021, לוהקו דזמונד צ'יאם ותמינה סאני לתפקידים חוזרים. <ref></ref> ב-20 בדצמבר 2021 לוהקה לנה אהן לתפקיד חוזר. <ref></ref> הסדרה הוקרנה לראשונה בנטפליקס ב-26 באוגוסט 2022.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה באנגלית
קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בניו יורק
דייסון דניאלס

דייסון ג'יימס דניאלס (באנגלית: Dyson James Daniels; נולד ב-17 במרץ 2003) הוא כדורסלן אוסטרלי המשחק בעמדות הרכז והקלע בניו אורלינס פליקנס.

==קריירה==
דניאלס נולד וגדל באוסטרליה.<ref></ref><ref></ref> בצעירותו שיחק דניאלס גם פוטבול אוסטרלי, ואף ייצג את מדינתו בתחרויות בין־לאומיות עד שהחליט להתמקד רק בכדורסל.<ref></ref><ref></ref> לאחר שבשנת 2019 הצטרף לאקדמיית ה-NBA באוסטרליה,<ref></ref> ביוני 2021 בחר להצטרף לקבוצת ג'י ליג איגנייט מליגת הפיתוח של ה-NBA.<ref></ref><ref></ref> הוא שיחק במשחק הכוכבים העולים 2022, וסייע לקבוצתו לזכות בתואר. ב-26 משחקיו בליגת הפיתוח הוא העמיד ממוצעים של 12 נקודות, 7.1 ריבאונדים, 5.1 אסיסטים ושתי חטיפות למשחק. ב-16 באפריל 2022 הודיע כי יתמודד בדראפט 2022 ב-NBA.<ref></ref>

בדראפט נבחר דניאלס בבחירה השמינית על ידי ניו אורלינס פליקנס.<ref></ref> הוא הצטרף לסגל הקבוצה לקראת ליגת הקיץ של ה-NBA, אך במשחק הפתיחה נקע את קרסולו הימני, ונעדר עד לסוף הטורניר.<ref></ref> ב-9 ביולי 2022 חתם על חוזה בקבוצה.<ref></ref>

===קריירת נבחרות===
ב-20 בפברואר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטרליה בכדורסל במסגרת מוקדמות אליפות אסיה בכדורסל 2022. הוא רשם 23 נקודות, שש חטיפות וארבעה אסיסטים בניצחון 81–52 על ניו זילנד.<ref></ref><ref></ref>

==סטטיסטיקות הקריירה==		
===בעונה הסדירה של ה-NBA===		
{| class="wikitable sortable" style="font-size:95%; text-align:right;"		
! עונה !! קבוצה !! משחקים !! חמישייה !! דקות !! % מהשדה !! % משלוש !! % מהעונשין !! ריבאונדים !! אסיסטים !! חטיפות !! חסימות !! נקודות		
|-		
| 	|| ניו אורלינס	|| 59 || 11 || 17.7 || 0.418 || 0.314 || 0.650 || 3.2 || 2.3 || 0.7 || 0.2 || 3.8
|- style="background-color:#80BFFF; font-weight:bold;"		|| 
| קריירה || 		|| 59 || 11 || 17.7 || 0.418 || 0.314 || 0.650 || 3.2 || 2.3 || 0.7 || 0.2 || 3.8
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אוסטרלים
קטגוריה:כדורסלני ג'י ליג איגנייט
קטגוריה:כדורסלני ניו אורלינס פליקנס
קטגוריה:בחירות דראפט של ניו אורלינס פליקנס
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-2003
Call of Duty: Vanguard

Call of Duty: Vanguard הוא משחק ירי בגוף ראשון משנת 2021 שפותח על ידי Sledgehammer Games ופורסם על ידי Activision הוא שוחרר ב-5 בנובמבר עבור Microsoft Windows, PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox One ו-Xbox Series X/S. הוא משמש כחלק ה-18 בסדרת Call of Duty הכוללת. ואנגארד מבסס קו עלילה המציג את לידתם של הכוחות המיוחדים כדי להתמודד עם איום מתהווה בסוף המלחמה במהלך אולמות שונים של מלחמת העולם השנייה.

== משחקיות ==
במשחק יש שלושה סוגי משחקיות מרכזיים:

=== קמפיין ===
השחקן משלים מספר משימות מוכנות מראש על ידי המפתחים.

=== רב משתתפים ===
השחקן משחק נגד שחקנים אחרים, תלוי בסוג משחק. הוא משחק לבד או עם אנשים אחרים, בזמן שהוא צריך להשלים משימה, כמו לשלוט בנקודה או להרוג מספר מסוים של שחקנים.

=== זומבים ===
השחקן נלחם בזומבים לבד או עם שחקנים אחרים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.vgames.co.il/article/28433.html ביקורת: Call of Duty: Vanguard] באתר vgames על ידי שמואל מקונן

* 

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2021
קטגוריה:Call of Duty
קטגוריה:משחקי Xbox Series X/S
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 5
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בארצות הברית
משרד ההגנה (סרביה)

משרד ההגנה (בסרבית: Министарство одбране) הוא משרד בממשלה הסרבית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של סרביה. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. השר העומד בראש המשרד אחראי על ניהולם השוטף של הכוחות המזוינים של סרביה, כמו גם על גיוסם בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לנשיא סרביה המשמש גם כמפקד העליון של הכוחות המזוינים. ראש המטה הכללי מדווח ישירות לשר.

ב-10 באפריל 1862 נוסד בנסיכות סרביה "משרד הצבא" אשר טיפל בענייני הביטחון השוטף של הנסיכות. המשרד אוחד לתוך משרד ההגנה היוגוסלבי ב-1918. ב-1991, לנוכח פרישתן של קרואטיה, סלובניה, מקדוניה, בוסניה והרצגובינה מהאיחוד היוגוסלבי, ורק סרביה ומונטנגרו נותרו במדינה שעדיין נקראה "יוגוסלביה" וקיבלה כעת חוקה חדשה. ב-2006 נפרדו סרביה ומונטנגרו. 

מילוש ווצ'ביץ' מהמפלגה הפרוגרסיבית הסרבית מכהן כשר ההגנה מאז 26 באוקטובר 2022.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרביה: צבא וביטחון
קטגוריה:משרדי ביטחון
קטגוריה:ממשלת סרביה
רות באום

רות באום (בפולנית: Ruth Baum; 26 בדצמבר 1922 – 22 בפברואר 2022) הייתה סופרת ועיתונאית יהודיה שפרסמה וכתבה ביידיש ובפולנית.

ספסל לזכר רות באום בגן שעשועים בחיפה

==ביוגרפיה==
נולדה בוורשה, פולין למשפחת בקר, ב-26 בדצמבר 1922.

בשנת 1937, החלה לפרסם בעיתון "מָאלִי פְּשֶגְלוֹנְד" (Mały Przegląd - "סקירה קטנה") מוסף לילדים ולנוער שייסד יאנוש קורצ'אק.
במהלך מלחמת העולם השנייה היא ברחה לברית המועצות יחד עם משפחתו של אחיה הבכור. במהלך המלחמה הופרדה ממשפחתה ועבדה גם במכרות וגם כמתוגרמנית במחנה שבויים גרמניים ליד אורסק. כמו כן שם התחילה לפרסם את סיפוריה, שתורגמו לרוסית, על חוויותיה בבית הספר.

עם סיום המלחמה חזרה לפולין והתגוררה בוורוצלב, שם למדה ספרות ופילוסופיה באוניברסיטת ורוצלב. כמו כן עבדה במדור הספרותי של רשות השידור ופרסמה בשבועון היידי פאלקסשטימע.

באום הרגישה חוסר נוחות כיהודיה לאחר המלחמה בפולין, ומצד שני היו לה רגשות מעורבים לעלות לישראל. למרות זאת עלתה לישראל ב-1957 וניסתה להשתלב. היה לה קשה לכתוב וליצור בעברית והיא המשיכה לכתוב וליצור בפולנית. באום כתבה בשבועון הישראלי בפולנית "נוביני קורייר" (Nowiny Kurier) במשך שנים. כמו כן פרסמה סיפורים בכתב העת "קונטורי" שיצא לאור בפולנית בארץ. פרסמה ארבעה ספרים בשפה הפולנית וסיפורים שלה גם הופיעו בעיתונות העברית. הייתה חברת האיגוד הסופרים הפולנים בישראל.

ספריה של באום נמצאים גם במכון הפולני בישראל, בספריית יד ושם ובמוזיאון ליהדות פולין בוורשה.

נפטרה בחיפה ב-22 בפברואר 2022. איור של מכונת כתיבה משולב על מצבתה כדי להדגיש את ההמצאה שהכי השפיעה על חייה לדעתה.

==ספרים שכתבה==
* "חיים לא רומנטיים" Życie nieromantyczne : opowiadania (1974)
* "החודש השלושה עשר" Trzynasty miesiąc roku : powieść (1977)
* "בנו של פריץ וסיפורים אחרים" Syn dziedzica i inne opowiadania (1999)
* גן שעל הר געש Ogród na wulkanie (2007)

חלק מהסיפורים פורסמו גם באנתולוגיה על ספרות יהודית פולנית - Por­traits in Lit­er­a­ture: The Jews of Poland, An Anthology

==קישורים חיצוניים==
* [https://sztetl.org.pl/en/oral-history/182677-ruth-baum רות באום במוזיאון להיסטוריה של יהודי פולין]
* [https://www.youtube.com/watch?v=rRw-_IHoCpQ קטעים מהראיון של רות באום, בפולנית, 2018]
* [https://heksherimlexicon.bgu.ac.il/lexicon-entry/באום-רות/ רות באום] בלקסיקון הקשרים לספרות ישראלית

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים פולנים
קטגוריה:עולות בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2022
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
אולגה לנדייל

אולגה לנדייל (בהונגרית: Lengyel Olga; קולוז'וואר, 19 באוקטובר 1908 – ניו יורק, 15 באפריל 2001) הייתה אסירה יהודייה-הונגרייה במחנה הריכוז אושוויץ-בירקנאו, שלימים כתבה על קורותיה בספרה חמש ארובות שפורסם במקור ב-1946 בצרפתית בשם Souvenirs de l'au-delà (זכרונות מאחורי המוות). היא הייתה היחידה ממשפחתה הקרובה ששרדה את השואה.<ref name="ML"></ref>

== ביוגרפיה ==
אולגה לנדייל הייתה עוזרת כירורגית מיומנת בקלוז', שעבדה בבית החולים אותו ניהל בעלה, ד"ר מיקלוש לנדייל. ב-1944 גורשה עם בעלה, הוריה ושני ילדיה למחנה הריכוז והשמדה אושוויץ-בירקנאו. היא הייתה בת משפחתה היחידה ששרדה. אולגה כתבה על חוויותיה בספר זיכרונות, "חמש ארובות, סיפורה של אושוויץ", שפורסם לראשונה בצרפת ב-1946 בשם Souvenirs de l'au-delà. מהדורה אמריקאית מאוחרת יותר בכריכה רכה נקראה "שרדתי את תנורי היטלר" (I Survived Hitler's Ovens). במהדורות עדכניות יותר השתמשו בשם Woman Survivor's) True Story of Auschwitz).<ref name="fivechimneys1"></ref>

בספר הזיכרונות, לנדייל מספקת תיאור מצמרר על המפגש שלה עם אירמה גרזה, שהכתה ללא רחם את הנשים היפות ביותר במחנה, בחרה את אלו שינותחו על ידי רופאי האס אס יוזף מנגלה ואחרים, השתתפה בסלקציות ובחרה את אלה שישלחו לתאי הגזים. היא עשתה זאת בהתלהבות רבה. גרזה מיהרה להכות את לנדייל, יהודייה שהייתה לה הכשרה רפואית וסומנה לעזור לרופאי האס אס. בסופו של דבר לנדייל ניצלה, אבל הפרק שבו מתוארת גרזה מסתיים בנימה מצמררת. הניצולה מתארת כיצד היא "ראתה את אירמה גרזה מגיעה עם השוט שלה ביד, כדי לסמן את 'משלוח המנה הבאה' לתאי הגזים". ילדיה נרצחו בתאי הגזים.<blockquote>אני לא יכולה לזכות את עצמי מהאשמה שאני אחראית, בחלקו, להשמדה של הורי ושל שני בניי הקטנים. העולם מבין שלא יכולתי לדעת, אבל בליבי נמשכת התחושה הנוראה שיכולתי, אולי יכולתי, להציל אותם.</blockquote>לאחר המלחמה, לנדייל היגרה לארצות הברית שם ייסדה את ספריית הזיכרון (Memorial Library) שהוקמה על ידי אוניברסיטת ניו יורק. הספרייה, שמרכזה במעון האלגנטי שלה, היא מורשתה של אולגה, ומבצעת את משימתה לחנך באופן פעיל את הדורות הבאים על השואה, וכן "רצח עם" שבוצע גם נגד אחרים וחשיבות זכויות האדם. היא מתה מסרטן בניו יורק ב-15 באפריל 2001 בגיל 92.<ref>[https://www.nytimes.com/2001/04/18/classified/paid-notice-deaths-lengyel-olga.html Obituary: Olga Lengyel], nytimes.com, 18 April 2001.</ref>

== מורשתה ==
בשנת 2006 החלה "ספריית הזיכרון" את "רשת מחנכי השואה", (Holocaust Educator Network), תוכנית לאומית למורים המחויבים לחינוך השואה, בעיקר בבתי ספר כפריים ובעיירות קטנות, בשיתוף עם "רשת האתרים הכפריים של פרויקט הכתיבה הלאומי" (National Writing Project's Rural Sites Network).<ref>[http://www.sunypress.edu/p-4084-on-austrian-soil.aspx On Austrian Soil: Teaching Those I Was Taught to Hate], sunypress.edu; accessed 26 July 2015.</ref> 

== ראו גם ==
* רשימת ניצולי השואה (List of Holocaust survivors) 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודיות הונגריות
קטגוריה:סופרות יהודיות הונגריות
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:ניצולות השואה
קטגוריה:שואת יהודי הונגריה
קטגוריה:מהגרות מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2001
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2001
Ordeal

"Ordeal" (בתרגום חופשי לעברית: "מבחן" או "ניסיון". תורגם גם ל"פורענות") הוא ספר אוטוביוגרפי שכתבה לינדה לאבלייס, מי שהייתה כוכבת הסרט הפורנוגרפי פורץ הדרך "גרון עמוק" מ-1972, שהתחיל את תור הזהב של הפורנוגרפיה. בספר מתארת לאבלייס לראשונה את קורותיה באותה תקופה, בין השאר את העובדה שנאנסה במהלך הקריירה קצרת הימים שלה בתעשיית הפורנוגרפיה.<ref name="Schultz2015"></ref><ref name="Mac1987"></ref><ref name="Mock2017"></ref> הייתה זו הפעם הראשונה בה חשפה לאבלייס את האמת על תקופתה בתעשיית הפורנו, בניגוד לפרסומים קודמים בהם צוירה וציירה את עצמה כמשתתפת מרצון. השינוי באופן בו תיארה את חוויותיה בספר הביא את הוצאת הספרים לדרוש ממנה לעבור בדיקת פוליגרף לפני שאישרה את כתיבת הספר. לאבלייס הסכימה לבדיקה, ותוצאותיה אישרו שהיא דוברת אמת.

את הספר כתבה לאבלייס בשיתוף עם מייק מקגריידי, עיתונאי שכתב את רב המכר הארוטי הפרודי "Naked Came the Stranger" שהחל כמתיחה.<ref>Margalit Fox, [https://www.nytimes.com/2012/05/15/business/media/mike-mcgrady-known-for-a-literary-hoax-dies-at-78.html Mike McGrady, Known for a Literary Hoax, Dies at 78], May 14, 2012, New York Times</ref>

הספר הפך לרב-מכר, זכה להתעניינות רבה בתקשורת הממוסדת, למרות נושאו השנוי במחלוקת,<ref>Richard Cohen, [https://www.washingtonpost.com/archive/local/1980/05/18/star-of-deep-throat-reveals-a-lot-about-porn/bb62fa8f-2791-4dcd-9587-27033ee223f3/ Star of 'Deep Throat' Reveals a Lot About Porn], May 18, 1980, The Washington Post</ref> והוביל לכתיבת ספר המשך בשם "Out of Bondage".

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי 1980
קטגוריה:אוטוביוגרפיות
רוב היפס

רוב היפס (באנגלית: Rob Heaps; נולד ב-11 ביולי 1983) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה בריטי, הידוע ממשחקו בסדרת הטלוויזיה מתחזים.

== ביוגרפיה ==
היפס נולד וגדל גדל ביורק, אנגליה.<ref name="bravotv.com"></ref> הוא למד בבית ספר לדרמה בסנט פטרסבורג, רוסיה.<ref name="bravotv.com" />

==קריירה==
הופעתו הראשונה של היפס בטלוויזיה הייתה בשנת 2011 בסדרת הטלוויזיה "חוק וסדר: בריטניה". בשנת 2014 שיחק בסרט הדוקומנטרי "Frankenstein and the Vampyre: A Dark and Stormy Night".

בשנת 2015 שיחק במיני סדרה ולא נותר אף אחד המבוססת על ספר באותו שם. בשנת 2017 החל לשחר בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה מתחזים.

בשנת 2019 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה נראה אותך.

בשנת 2020 החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה ילדות טובות. שנה לאחר מכן לוהק לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה המסלול לשותפות המשודרת בנטפליקס.

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable sortable"
!שנה
! כותרת
!תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2011
| חוק וסדר: בריטניה
| קלייב קוק
| פרק: "Dawn Till Dusk"
|-
| 2014
|Frankenstein and the Vampyre: A Dark and Stormy Night
| לורד ביירון
| סרט טלוויזיה
|-
| 2015
|Life in Squares
| תובי סטיבן
|מיני סדרה, פרק אחד
|-
| 2015
|רופאים
| סטיב קמפבל
|פרק אחד
|-
| 2015
| ולא נותר אף אחד
| הוגו
| מיני סדרה; 2 פרקים
|-
| 2016
|Home Fires
| טום האליוול
| 6 פרקים
|-
| 2017–2018
| מתחזים
| עזרא בלום
| תפקיד ראשי
|-
| 2018
|Death in Paradise
| סטיבן מרסטון
|פרק אחד
|-
| 2019
|Queens of Mystery
| איאן וינטרפילד
|פרק אחד
|-
| 2019
|Liberté: A Call to Spy
| פול
|סרט קולנוע
|-
| 2019–2020
| נראה אותך
| מאט פרנץ'
| תפקיד ראשי
|-
| 2020–2021
| ילדות טובות
| ד"ר ג'וש כהן
| 11 פרקים
|-
| 2022
|המסלול לשותפות
| ניק לארן
| תפקיד ראשי; 10 פרקים
|-
|2023-2022
|תחנה 19
|אלי סטרן
|11 פרקים
|-
|2025
|סוכן הלילה
|תומאס
|תפקיד בעונה השנייה
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה בריטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות ברוסיה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1983
אולג ליאשקו

אולג ולריביץ' ליאשקו (באוקראינית: Олег Валерійович Ляшко; נולד ב-3 בדצמבר 1972) הוא 
פוליטיקאי אוקראיני. חבר הראדה העליונה מ-25 במאי 2006 עד 29 באוגוסט 2019. מנהיג המפלגה הרדיקלית של אולג ליאשקו .

==ביוגרפיה==
אולג ליאשקו נולד ב-3 בדצמבר 1972 בצ'רניהיב. כשליאשקו היה בן שנתיים, הוריו נפרדו, ואמו שלחה אותו לבית יתומים.

בשנת 1998 קיבל תעודה מהפקולטה למשפטים של האוניברסיטה הפדגוגית הממלכתית של חרקוב.

==קריירה פוליטית==
משנת 2006 עד 2007 חבר הראדה העליונה של הכינוס החמישי מגוש יוליה טימושנקו (מס' 26 ברשימת הבחירות). ראש ועדת המשנה לארגון עבודתה של הראדה העליונה ועדה לכללים, ואתיקה פרלמנטרית.

ב-25 במאי 2014 ליאשקו תפס את המקום ה-3 בבחירות לנשיאות , וקיבל 8.32% מהקולות.

ב-21 בינואר 2019, המפלגה הרדיקלית מינתה את אולג ליאשקו כמועמד לנשיאות אוקראינה. על פי תוצאות הסיבוב הראשון, הוא תפס את המקום השביעי, וקיבל 5.48% (1,036,003 קולות). בסיבוב השני הוא לא תמך לא בוולודימיר זלנסקי ולא בפטרו פורושנקו<ref>https://file.liga.net/persons/oleg-lyashko</ref>.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים אוקראינים
קטגוריה:מועמדים לנשיאות אוקראינה
קטגוריה:חברי המועצה העליונה של אוקראינה
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1972
נבוישה סטפנוביץ'

נבוישה סטפנוביץ (בסרבית: Небојша Стефановић; נולד ב-20 בנובמבר 1976) הוא פוליטיקאי סרבי מהמפלגה הפרוגרסיבית הסרבית. כיהן כנשיא האספה הלאומית בין 2012–2014, כשר הפנים בין 2014–2020, כסגן ראש ממשלת סרביה בין 2016-2022, וכשר ההגנה בין 2020-2022.

==ביוגרפיה==
סטפנוביץ' נולד בבלגרד ב-20 בנובמבר 1976. ב-2001 הוא הצטרף למפלגה הרדיקלית הסרבית ב-2004 הוא החל לעבוד כמנהל שיווק בחברת "Interspeed Ltd" באותה שנה נבחר למועצת העיר בלגרד. ב-2007 הוא נבחר לאספה הלאומית הסרבית ומונה ליו"ר הוועדה למסחר ותיירות. ב-2008 פרש סטפנוביץ' מהמפלגה הרדיקלית והיה בין מקימי המפלגה הפרוגרסיבית הסרבית. ב-2011 הוא השלים תואר שני בכלכלה. ב-2012 הוא נבחר שוב לאספה הלאומית מטעם המפלגה הפרוגרסיבית. ביולי של אותה שנה הוא מונה לנשיא האספה הלאומית. בתפקידו זה הוא התבלט בעיקר בשל מאבקיו למען נשים הרות ואמהות.

לאחר הבחירות לפרלמנט ב-2014, מונה סטפנוביץ' לשר הפנים בממשלתו של אלכסנדר ווצ'יץ'. הוא המשיך לכהן בתפקיד גם בממשלתו של אנה ברנאביץ'. ברנאביץ' מינה אותו במקביל גם לסגן ראש הממשלה. ב-28 באוקטובר 2020 הוא מונה לשר ההגנה. ב-26 באוקטובר 2022 הוא פוטר משני תפקידיו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.srbija.gov.rs/biografija/en/33975/nebojsa-stefanovic.php נבוישה סטפנוביץ'] באתר ממשלת סרביה

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים סרבים
קטגוריה:שרי ממשלת סרביה
קטגוריה:שרי הגנה
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1976
ג'רמי סוהאן

ג'רמי סוהאן (באנגלית: Jeremy Sochan; שמו נהגה לפעמים בטעות ג'רמי סוצ'אן; נולד ב-20 במאי 2003) הוא כדורסלן אמריקאי-פולני המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בסן אנטוניו ספרס.

==קריירה==
סוהאן נולד באוקלהומה לאמא פולנייה, כדורסלנית פולוניה ורשה, שבאה ללמוד בארצות הברית ולאב אמריקאי.<ref></ref> בילדותו עברה המשפחה מארצות הברית לבריטניה, שם החל לשחק כדורסל, ובגיל תיכון שב לארצות הברית. בתום לימודיו בתיכון, בשל מגפת הקורונה, טס לגרמניה ושיחק במדי OrangeAcademy מהליגה הגרמנית השנייה, קבוצת הפיתוח של רטיופארם אולם.<ref></ref>

בקיץ 2021 החל לשחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ביילור.<ref></ref> ב-8 בינואר 2022 נקע את הקרסול במהלך משחק והחמיץ מספר משחקים.<ref></ref> בעונתו היחידה בקבוצה הוא העמיד ממוצעים של 9.2 נקודות, 6.4 ריבאונדים ו-1.3 חטיפות למשחק, וב-15 באפריל 2022 הכריז כי יתמודד בדראפט 2022 ב-NBA.<ref></ref>

בדראפט נבחר סוהאן בבחירה התשיעית על ידי סן אנטוניו ספרס<ref></ref> והצטרף לסגל הקבוצה לקראת ליגת הקיץ של ה-NBA, אך נמצא חיובי לנגיף הקורונה ולא שיחק בטורניר.<ref></ref><ref></ref> ב-8 ביולי 2022 חתם על חוזה בקבוצה.<ref></ref>

===קריירת נבחרות===
סוהאן החל לשחק עבור נבחרת פולין בכדורסל במוקדמות יורובאסקט 2022, וערך הופעת בכורה בניצחון 88–81 על רומניה, כשהוא הופך לשחקן הצעיר ביותר בהיסטוריית הנבחרת הפולנית. הוא שיחק 29 דקות, בהן קלע 18 נקודות.<ref></ref>

==סטטיסטיקה==
===בעונה הסדירה של ה-NBA===
{| class="wikitable sortable" style="font-size:95%; text-align:right;"
! עונה
! קבוצה
! משחקים
! חמישייה
! דקות
! % מהשדה
! % משלוש
! % מהעונשין
! ריבאונדים
! אסיסטים
! חטיפות
! חסימות
! נקודות
|-
| 
| סן אנטוניו
| 56 || 53 || 26.0 || 0.453 || 0.246 || 0.698 || 5.3 || 2.5 || 0.8 || 0.4 || 11.0
|- style="background-color:#80BFFF; font-weight:bold;"
| colspan="2" | קריירה
| 56 || 53 || 26.0 || 0.453 || 0.246 || 0.698 || 5.3 || 2.5 || 0.8 || 0.4 || 11.0
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים פולנים
קטגוריה:אוקלהומה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ביילור
קטגוריה:כדורסלני סן אנטוניו ספרס
קטגוריה:בחירות דראפט של סן אנטוניו ספרס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2003
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-2003
נאום הקלון

הנשיא רוזוולט נואם בפני שני בתי הקונגרס את "נאום הקלון" בו הוא ביקש מהקונגרס להכריז מלחמה על יפן, 8 בדצמבר 1941.
טיוטת נאומו של [[נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט, מה-8 בדצמבר 1941, לאחר המתקפה על פרל הארבור ובו הודיע על כניסת ארצות הברית למלחמה כנגד מדינות הציר.]]
נאום הקלון הוא נאום שנשא הנשיא ה-32 של ארצות הברית, פרנקלין דלאנו רוזוולט, בישיבה של הקונגרס של ארצות הברית ב-8 בדצמבר 1941, יום אחרי המתקפה על פרל הארבור והכרזת המלחמה של האימפריה היפנית על ארצות הברית והאימפריה הבריטית. הנאום זכור בשל השורה הראשונה שלו: "אתמול, 7 בדצמבר 1941 - יום אשר ייזכר לדיראון עולם...". 

נוסחו של נאום הקלון, שהשתמש בעיקרון הקיירוס , נועד לחזק את טענת ארצות הברית כי היא קורבן של התגרות ותוקפנות יפנית שפנתה לפטריוטיות ולא לאידיאליזם. לדברי הסופרת סנדרה זילברשטיין, נאום הקלון היה נאום עוצמתי וחשוב מבחינה רטורית באומרה: "[איך] באמצעות מוסכמות רטוריות, הנשיאים מקבלים סמכויות יוצאות דופן בתפקידם כמפקד העליון, מצמצמים התנגדויות, אויביהם מושמצים, ונאבדים חיים בהגנה אחת על אומה ששוב מתאחדת תחת האל."

לנאום הייתה תגובה חיובית מיידית. נאום הקלון הוא אחד מהנאומים המפורסמים ביותר בפוליטיקה האמריקאית. נאום הקלון, אשר שודר בשידור חי ברדיו, בשיאו הגיע למספר המאזינים הגדול ביותר בתולדות הרדיו האמריקאי (למעלה מ-81%). זמן קצר לאחר הנאום אישר הקונגרס כמעט פה אחד הכרזת מלחמה נגד האימפריה היפנית. מאוחר יותר, הבית הלבן קיבל מספר מברקים המשבחים את עמדתו של רוזוולט. מאז שימש הנאום בסרטים שונים. תיאורו של ה-7 בדצמבר 1941 כ-"יום אשר ייזכר לדיראון עולם" הושווה ל-22 בנובמבר 1963 (יום רצח קנדי), ל-11 בספטמבר 2001 (פיגועי 11 בספטמבר), ול-6 בינואר 2021 (יום ההסתערות על הקפיטול).

שעה לאחר הנאום, אישר הקונגרס את הכרזת המלחמה של ארצות הברית נגד האימפריה היפנית.

== ראו גם ==
* ציר זמן מאוחד לתקופת הרייך השלישי ומלחמת העולם השנייה

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=7xd8MpR-5Ko Day of Infamy Speech], הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם פרנקלין דלאנו רוזוולט
* [https://www.loc.gov/resource/afc1986022.afc1986022_ms2201/?st=text Speech by Franklin D. Roosevelt (Transcript)], ספריית הקונגרס

== הערות שוליים ==

קלון
קלון
קטגוריה:ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:נשיאות פרנקלין דלאנו רוזוולט
קטגוריה:1941 בארצות הברית
אנטוניו ספר

אנטוניו ולנטין ספר (ברומנית: Antonio Valentin Sefer; נולד ב-22 באפריל 2000 בגאלאץ שברומניה) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת קשר הכנף בהפועל באר שבע ובנבחרת רומניה.

== קריירת מועדונים ==
ספר גדל במחלקות הנוער של אוצלול גאלאץ ושל חרונינגן. הוא ערך 14 הופעות במדי המועדון במסגרת ליגת המשנה הרומנית, בהן הבקיע שער אחד.

ב-20 בפברואר 2019 חתם על חוזה לארבע עונות וחצי בראפיד בוקרשט מליגת העל הרומנית.

ב-12 ביוני 2023 חתם על חוזה לארבע עונות בהפועל באר שבע.
==נבחרות רומניה==
היה חלק מסגל נבחרת רומניה בטורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו שנערכה בשנת 2021. 

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:קשרי כדורגל רומנים
קטגוריה:גאלאץ: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אוצלול גאלאץ
קטגוריה:כדורגלני ראפיד בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלנים רומנים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-2000
ג'וני דייוויס (2002)

ג'ונתן כריסטיאן דייוויס (באנגלית: Jonathan Christian Davis; נולד ב-27 בפברואר 2002) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הסמול פורוורד והקלע בוושינגטון ויזארדס.

==קריירה==
אביו של דייוויס, מארק , הוא כדורסלן עבר, ששיחק גם ב-NBA. אחיו התאום של ג'וני, ג'ורדן, שיחק לצידו בתיכון ובאוניברסיטה. בצעירותם שיחקו השניים גם פוטבול, אך כשבגרו החליטו להתמקד בכדורסל.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

דייוויס למד בתיכון "לה קרוס סנטרל",<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref> וסיים את לימודיו כקלע המוביל של התיכון בכל הזמנים, עם 2,158 נקודות.<ref></ref> בקיץ 2020 בחרו התאומים לשחק כדורסל עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון.<ref></ref> ב-2 בפברואר 2021 קלע שיא עונתי של 17 נקודות בניצחון 72–56 על פן סטייט.<ref></ref> את עונתו הראשונה באוניברסיטה סיים עם ממוצעים של 7 נקודות ו-4.1 ריבאונדים למשחק, והוביל את קבוצתו עם 34 חטיפות באותה עונה.<ref></ref> ב-23 בנובמבר 2021 קלע 30 נקודות בניצחון קבוצתו 65–63 על יוסטון.<ref></ref> ב-3 בינואר 2022 קלע 37 נקודות והוריד 14 ריבאונדים בניצחון קבוצתו 74–69 על פרדו.<ref></ref> במהלך העונה הוא העמיד ממוצעים של 19.7 נקודות ו-8.2 ריבאונדים למשחק,<ref></ref> וב-31 במרץ 2022 הכריז כי יתמודד בדראפט 2022 ב-NBA.<ref></ref>

בדראפט נבחר דייוויס בבחירה העשירית על ידי וושינגטון ויזארדס.<ref></ref> הוא הצטרף לסגל הקבוצה לקראת טורניר ליגת הקיץ של ה-NBA,<ref></ref> ובמשחק הבכורה שלו בטורניר קלע 6 נקודות והוסיף 4 ריבאונדים, 2 אסיסטים ו-2 חטיפות ב-28 דקות.<ref></ref>

== סטטיסטיקות קריירה ==
===בליגת המכללות===
{| class="wikitable sortable" style="font-size:95%; text-align:right;" data-ve-attributes="{"style":"font-size:95%; text-align:right;"}"
!עונה
!קבוצה
!משחקים
!חמישייה
!דקות
!% מהשדה
!% משלוש
!% מהקו
!ריבאונדים
!אסיסטים
!חטיפות
!חסימות
!נקודות
|-
|
|ויסקונסין
| 31 || 0 || 24.3 || 0.441 || 0.389 || 0.727 || 4.1 || 1.1 || 1.1 || 0.6 || 7.0
|- style="background-color: #EFEFEF;"
|
|ויסקונסין
| 31 || 31 || 34.2 || 0.427 || 0.306 || 0.791 || 8.2 || 2.1 || 1.2 || 0.7 || 19.7
|- style="background-color:#80BFFF; " class="sortbottom"
| colspan="2"| 
| 62 || 31 || 29.2 || 0.431 || 0.325 || 0.779 || 6.2 || 1.6 || 1.1 || 0.7 || 13.4
|}

===NBA===
{| class="wikitable sortable" style="font-size:95%; text-align:right;" data-ve-attributes="{"style":"font-size:95%; text-align:right;"}"
!עונה
!קבוצה
!משחקים
!חמישייה
!דקות
!% מהשדה
!% משלוש
!% מהקו
!ריבאונדים
!אסיסטים
!חטיפות
!חסימות
!נקודות
|-
|
| וושינגטון
| 28 || 5 || 15.1 || 0.386 || 0.243 || 0.519 || 2.3 || 1.0 || 0.4 || 0.3 || 5.8
|- style="background-color:#80BFFF; " class="sortbottom"
| colspan="2"| 
| 28 || 5 || 15.1 || 0.386 || 0.243 || 0.519 || 2.3 || 1.0 || 0.4 || 0.3 || 5.8
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:ויסקונסין: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ויסקונסין
קטגוריה:כדורסלני וושינגטון ויזארדס
קטגוריה:בחירות דראפט של וושינגטון ויזארדס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2002
אחיה ראב"ד

אחיה ראב"ד (נולד ב-25 באוגוסט 1966) הוא עיתונאי ואיש תקשורת לשעבר.

== ביוגרפיה ==
ראב"ד החל דרכו ככתב ועורך ברשת עיתונות מקומית צפון ולאחר מכן שימש סגן עורך בידיעות תקשורת. משנת 2004 ראב"ד משמש ככתב ynet בצפון וכן בתפקידי כתב ועורך במקומונים בצפון.<ref name=":0"></ref>

בין השאר סיקר ראב"ד עבור ynet את משפטו החוזר של רומן זדורוב, שהואשם ברצח הילדה תאיר ראדה, את ההתנתקות, בשנת 2005, את מלחמת לבנון השנייה ואת המשא ומתן על שחרורם של החיילים החטופים גלעד שליט ושל אודי גולדווסר ואלדד רגב. הוא סיקר גם את השריפה הקטלנית בכרמל בשנת 2010. ראב"ד מרבה לעסוק בנושאים הקשורים לאיכות הסביבה. בשנת 2012 פרסם תחקיר ובו תרחיש האימה שעלול להתרחש במקרה ומתקפת טילים תפגע במתחמים הפטרוכימיים במפרץ חיפה. בהזדמנויות אחרות עסק בחשש מפני רעידות האדמה באזור, ובסיקור שוטף של המאבק על פינוי מיכל האמוניה, והתקלות הרבות במפעלי המפרץ.

במהלך השנים עסק בנושאים חברתיים ואנושיים רבים, ובשנת 2018 זכה בפרס "מגן הצדק החברתי" מטעם עמותת יד עזר לחבר, המסייעת לניצולי שואה.<ref name=":0" />

בשנים 2006–2008 עמד בראש אגודת העיתונאים בחיפה. ב-2012 היה בין מקימי "תא כתבי חיפה והצפון". ב 2022 עשה הסבה לתחום הטיפול והעיסוי<ref></ref>.

מאז שנות ה-90, ראב"ד מתגורר בכרמיאל. הוא נשוי למזל, אמנית ומורה לחינוך מיוחד ואב לשלושה.<ref name=":0" />

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:כרמיאל: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
ראש המטה הכללי (סרביה)

ראש המטה הכללי (בסרבית: Начелник Генералштаба Војске) הוא הדרג הפיקודי העליון בכוחות המזוינים של סרביה. הוא כפוף לשר ההגנה והוא היועץ הצבאי הישיר של ממשלת סרביה. מקביל לתפקיד הרמטכ"ל בצה"ל.

ב-1876 מינה הנסיך מילאן אוברנוביץ' את פרנטישק זאך לתפקיד ראש המטה הכללי של צבא נסיכות סרביה. התפקיד נותר על כנו גם בממלכת סרביה. עם הקמתה של יוגוסלביה ב-1918 אוחד הצבא הסרבי לתוך הצבא היוגוסלבי המלכותי, והרמטכ"ל הסרבי הפך לרמטכ"ל היוגוסלבי.

==רשימת ראשי ההגנה==
===נסיכות סרביה (1876–1882)===
{| class="wikitable"
|-
! width="190" | דיוקן
! width="210" | שם
! width="120" | תחילת כהונה
! width="120" | סיום כהונה
|-
| 105x105 פיקסלים || פרנטישק זאך || 1876 || 1877
|-
| 105x105 פיקסלים || יובאן דראגשביץ' || 1877 || 1878
|-
| 105x105 פיקסלים || קוסטה פרוטיץ' || 1878 || 1879
|-
| 105x105 פיקסלים || מילויקו לשיאנין || 1879 || 1880
|-
| 105x105 פיקסלים || יובאן אנג'לקוביץ' || 1880 || 1882
|-
|}

===ממלכת סרביה (1876-1918)===
{| class="wikitable"
|-
! width="190" | דיוקן
! width="210" | שם
! width="120" | תחילת כהונה
! width="120" | סיום כהונה
|-
| 105x105 פיקסלים || מילויקו לשיאנין || 1882 || 1888
|-
| 105x105 פיקסלים || יובאן מישקוביץ' || 1888 || 1890
|-
| 105x105 פיקסלים || רדומיר פוטניק || 1890 || 1892
|-
| 105x105 פיקסלים || יובאן מישקוביץ' || 1893 || 1896
|-
| 105x105 פיקסלים || יובאן אטנצקוביץ' || 1897 || 1898
|-
| 105x105 פיקסלים || דימיטרייה צינצאר-מרקוביץ' || 1901 || 1902
|-
| 105x105 פיקסלים || סבטוזר נשיץ' || 1902 || 1903
|-
| 105x105 פיקסלים || רדומיר פוטניק || 1903 || 1905
|-
| 105x105 פיקסלים || אלכסנדר מאסין || 1905 || 1906
|-
| 105x105 פיקסלים || פטר בויוביץ' || 1906 || 1908
|-
| 105x105 פיקסלים || רדומיר פוטניק || 1908 || 1915
|-
| 105x105 פיקסלים || פטר בויוביץ' || 1915 || 1 ביולי 1918
|-
| 105x105 פיקסלים || ז'יבויין מישיץ' || 1 ביולי 1918 || 1 בדצמבר 1918
|-
|}

===הרפובליקה של סרביה (2006-הווה)===
{| class="wikitable"
|-
! width="190" | דיוקן
! width="210" | שם
! width="120" | תחילת כהונה
! width="120" | סיום כהונה
|-
| 105x105 פיקסלים || זדראבקו פונוש || 4 ביוני 2006 || 30 בדצמבר 2008
|-
| 105x105 פיקסלים || מילויה מילטיץ' || 30 בדצמבר 2008 || 12 בדצמבר 2011
|-
| 105x105 פיקסלים || ליובישה דיקוביץ' || 12 בדצמבר 2011 || 14 בספטמבר 2018
|-
| 105x105 פיקסלים || מילאן מויסילוביץ' || 14 בספטמבר 2018 || מכהן
|-
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה
קטגוריה:סרביה: צבא וביטחון
The Lean Startup

הסטארט אפ הרזה: איך התחדשות בלתי פוסקת מאפשרת ליזמים של היום להקים את העסקים המוצלחים ביותר (באנגלית: The Lean Startup) הוא ספר מאת אריק רייס המתאר את אסטרטגיית הסטארט אפ הרזה המוצעת שלו עבור חברות סטארט אפ.<ref name="xconomy">Roush, Wade. [http://www.xconomy.com/san-francisco/2011/07/06/eric-ries-the-face-of-the-lean-startup-movement-on-how-a-once-insane-idea-went-mainstream/ Eric Ries, the Face of the Lean Startup Movement, on How a Once-Insane Idea Went Mainstream]. Xconomy. July 6, 2011.</ref>

רייס פיתח את הרעיון לסטארט אפ הרזה מניסיונו כיועץ, עובד ומייסד סטארט אפים. רייס מייחס את הכישלון של הסטארט אפ הראשון שלו, Catalyst Recruiting, לאי הבנת הרצונות של לקוחות היעד שלהם והשקעה של יותר מדי זמן ואנרגיה בהשקת המוצר הראשונית.

אחרי עבודתו ב- Catalyst היה רייס מהנדס תוכנה בכיר בחברה שהשיקה מוצר יקר וכושל. רייס רואה בשני המקרים את אותה השגיאה של "ללכת מהטכנולוגיה קדימה במקום לעבוד מהתוצאות העסקיות שאתה מנסה להשיג אחורה".

במקום זאת, רייס טוען שכדי לבנות חברה מצוינת, צריך להתחיל עם הלקוחות בצורה של ראיונות וגילוי מחקר. בניית מוצר MVP ולאחר מכן בדיקה ואיטרציה במהירות מביאה לפחות בזבוז והתאמה טובה יותר לשוק המוצר. רייס גם ממליץ להשתמש בתהליך שנקרא Five Whys, טכניקה שנועדה להגיע לליבה של בעיה.

חברות רבות מיישמות את השיטות שכתב רייס בספר ביניהן: Alphabet Energy, Dropbox, Wealthfront, <ref></ref> וג'נרל אלקטריק. <ref></ref>

== תפוצה ותרגום ==
לדברי ההוצאה, הספר נמכר ביותר ממיליון עותקים ותורגם ליותר משלושים שפות.<ref></ref> בנוסף, היה הספר ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.<ref></ref>

הספר בתרגום עברית של גרשון גרון יצא בשנת 2021 בהוצאת סלע מאיר.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי ניהול
מקלארן סולוס GT

מקלארן סולוס GT (באנגלית: McLaren Solus GT) היא מכונית-על מרוצים במרכב קופה, בעלת מושב אחד, שמיוצרת בייצור מוגבל (25 יחידות<ref></ref>) על ידי מקלארן אוטומוטיב משנת 2023. היא נחשפה ב-19 באוגוסט 2022<ref></ref>. המכונית מיועדת למסלול ואינה מותרת לנסיעה בכביש. היא מגיעה עם מושבי מרוץ מותאמים אישית, חליפה וקסדה של ה-FIA ומכשיר תמיכה בצוואר מותאם אישית<ref></ref>.

== סקירה כללית ==
השלדה עשויה מסיבי פחמן המשלבת עיצובים רבים ממכוניות פורמולה 1. על מנת להגן על הנהג מותקן בסולוס שלדה מיוחדת המגינה על הנהג במקרה התהפכות ושומרת על תא הנהג שלם. משקלה עומד על 1,000 ק"ג.

היא כוללת מנוע בנזין V10 צילינדרים בנפח 5.2 ליטר אטמוספירי המספקת 840 כ"ס ומומנט מרבי של 66.3 קג"מ בקו אדום של 10,000 סל"ד<ref></ref>. תיבת הילוכים רציפה בעלת שבעה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 2.5 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 322 קמ"ש.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

סולוס GT
קטגוריה:מכוניות על
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2022
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בבריטניה
דאיקון

איור מ[[המאה ה-18 המציג אישה מכינה גרידת דאיקון]]
אודן המכיל באופן מסורתי גם דאיקון]]
דאיקון (ביפנית: 大根, בתרגום לעברית: שורש גדול), צנון יפני או צנון סיני, הוא ירק ממשפחת המצליבים המתאפיין בעלים הצומחים מהר, ובשורש לבן וארוך דמוי לפת. אורכו של הדאיקון יכול להגיע עד מטר, אבל בדרך כלל נע בין 10–15 ס"מ.

מקורו של הדאיקון במזרח ודרום אסיה ועל כן הוא נפוץ במטבח האסייתי, כמו במטבח היפני.

טעמו עדין ונהוג לצרוך אותו בדרכים הבאות:
* נא (לדוגמה: "גרידת דאיקון", ביפנית: 大根おろし)
* מוחמץ (לדוגמה: "טאקואן", ביפנית: 沢庵)
* מבושל (לדוגמה: "אודן", ביפנית: おでん)
* מיובש (לדוגמה: "קיריבושי דאיקון", ביפנית: 切り干し大根)

==ראו גם==
* צנון

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירקות
קטגוריה:מצליבים
קטגוריה:המטבח האסייתי
קטגוריה:המטבח היפני
שמואל בצלאל

ממוזער
הרב שמואל בצלאל (נולד בה'ת"ש, 1940) הוא רב וראש ישיבה חרדי ספרדי, ראש ישיבת פורת יוסף בעיר העתיקה. חבר מועצת חכמי התורה.

== ביוגרפיה ==
נולד בעיראק בבצרה בשנת ה'ת"ש, 1940 לר' אברהם וטובה בצלאל. אביו היה מרבני הקהילה בבצרה. בגיל עשר עלה עם משפחתו לישראל, והם התיישבו בבני ברק.

בילדותו היה חניך ומדריך בסניף תנועת בני עקיבא בעירו. נמנה עם חברי שבט מרחבים.

שירת בצה"ל בחטיבת הנח"ל, ולאחר שחרורו החל ללמוד בישיבת חברון כנסת ישראל. למד אצל הרב יחזקאל סרנא הנחשב למורו ורבו, אצל הרב מאיר חדש, ואצל הרב ברוך מרדכי אזרחי שעמו הוא בקשר ידידות עד היום. למד בחברותא עם הרב אביעזר פילץ והרב משה חדש. אף למד קבלה מדי שבוע עם המקובל הרב יעקב משה הלל. בתקופה מוסימת למד עם הרב יוסף פרבשטיין ועם הרב אלעזר מנחם מן שך.

אחר נישואיו עם הרבנית רבקה שולמית לבית שפר, למד מספר שנים בכולל "יד מאיר" בראשות הרב ברוך מרדכי אזרחי.

בשנת ה'תשל"ד התמנה לר"מ בישיבת פורת יוסף, ובהמשך התמנה לראש ישיבת פורת יוסף בעיר העתיקה, לצד ידידו הקרוב הרב שלום כהן. במשך שנים רבות נהגו שניהם מדי יום חמישי לנסוע לרב אלעזר מנחם מן שך, ולהיוועץ בו בעניינים הקשורים להנהגת הישיבה ונושאים נוספים.

בשנות ה-90 יסד תלמוד תורה ספרדי בשכונת רוממה.

=== יחסיו עם מפלגת ש"ס ===
לאורך השנים נמנע מעיסוק בסוגיות ציבוריות ומהבעת דעה פומבית.

לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש הוציא לראשונה מכתב מפתיע בו הוא קורא להצביע למפלגת ש"ס.

ב-17 באפריל 2023 התמנה לחבר ונשיא מועצת חכמי התורה של ש"ס יחד עם הרב אברהם סלים, כנציגי ראשי הישיבות (שרבים מהם בעבר נמנו על ציבור מרביצי תורה ובשנים האחרונות התקרבו לש"ס).

ב 25 ביוני 2024 לאחר הכרעת בית המשפט העליון כי על המדינה לפעול לגיוס בני הישיבות, וכי עד אז לא ניתן להמשיך ולהעביר כספי תמיכות לישיבות עבור תלמידים שלא קיבלו פטור, התראיין הרב לאתר החדשות החרדי "המחדש", שם תקף בחריפות את הפסיקה.

עם החלטת ראש הממשלה בנימין נתניהו להגיש לשולחן הכנסת את אותו חוק גיוס שהציעה הממשלה הקודמת בראשות בנט ולפיד, בש"ס החליטו על הקמת ועדה מיוחדת שתגבש את מדיניות המפלגה לעניין הגיוס, בראש הוועדה הועמד בכיר חברי מועצת החכמים של ש"ס, הרב בצלאל, המכהן בפועל כנציג ראשי הישיבות במועצת.<ref></ref>

ב-4 באוגוסט 2024, יום לאחר תשעה באב ובעקבות עליית השר איתמר בן גביר להר הבית, הוציא יחד עם הרב נבנצל וראש ישיבת חברון הרב דוד כהן סרטון מתורגם לערבית ובו הם מגנים בחריפות את עלייתו של השר להר הבית, הן בשל איסור התורה הקיים והן בשל ההתגרות באומות, ובמיוחד בזמן מתוח ביטחונית, שגם היא לדבריהם אסורה.

==משפחתו==
לרב בצלאל שנים עשר ילדים, נכדים ונינים. מתגורר בשכונת קריית מטרסדורף בירושלים.

אחיו הצעיר, , נהרג בפעילות מבצעית במלחמת ההתשה.

== ספריו ==
* אבן טובה – סדרת שיעורים על תלמוד בבלי
* בפי ישרים – מאמרים ושיחות מוסר על פי סדר פרשיות השבוע
* פרי שמואל על סדר קדשים בתלמוד בבלי

== ראו גם ==
* ישיבת פורת יוסף
* הרב שלום כהן

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:חברי מועצת חכמי התורה של ש"ס
קטגוריה:ראשי ישיבת פורת יוסף
קטגוריה:רבנים ספרדיים ישראלים
קטגוריה:עיראקים שנולדו ב-1940
מילאן מויסילוביץ'

מילאן מויסילוביץ (בסרבית: Милан Мојсиловић; נולד ב-3 באוגוסט 1967) הוא גנרל סרבי המשמש כראש המטה הכללי של הכוחות המזוינים של סרביה.

==ביוגרפיה==
מויסילוביץ' נולד במיטרוביצה ב-3 באוגוסט 1967. הוא למד באקדמיה של צבא יוגוסלביה וסיים את לימודיו ב-1991. הוא השתתף במלחמת העצמאות של קרואטיה כמפקד מחלקת טנקים. ב-1992 הוא הוצב מחדש בסרביה. עם פרוץ מלחמת קוסובו ב-1999, הוא הוצב בפריזאי כקצין בכיר בבריגדה הממוכנת ה-243. באוקטובר 2013 הוא מונה לנציג סרביה במפקדת נאט"ו בבריסל. במרץ 2017 חזר לסרביה ומונה לעוזר שר ההגנה. ב-14 בספטמבר 2018 מונה לראש המטה הכללי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.vs.rs/sr_cyr/licnosti/51879007EAE911E3B25000FF327867CC/generalstab/milan-mojsilovic מילאן מויסילוביץ'] באתר הצבא הסרבי

קטגוריה:גנרלים סרבים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:סרביה: צבא וביטחון
קטגוריה:ילידי 1967
משרד ההגנה הלאומית (רומניה)

משרד ההגנה הלאומית (ברומנית: Ministerul Apărării Naționale או בראשי תיבות: MApN) הוא משרד בממשלה הרומנית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של רומניה. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. השר העומד בראש המשרד אחראי על ניהולם השוטף של הכוחות המזוינים של רומניה, כמו גם על גיוסם בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לנשיא אשר משמש כמפקד העליון של הכוחות המזוינים. ראש המטה הכללי מדווח ישירות לשר.

המשרד הוקם לראשונה עם הכרזת העצמאות של רומניה ב-1858, ומאז עבר גלגולים רבים. אנג'ל טילבר מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית מכהן כשר ההגנה הלאומית מאז 31 באוקטובר 2022.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רומניה: צבא וביטחון
קטגוריה:משרדי ביטחון
קטגוריה:ממשלת רומניה
וסילה דינקו

וסילה סבסטיאן דינקו (ברומנית: Vasile Sebastian Dîncu; נולד ב-25 בנובמבר 1961) הוא פוליטיקאי רומני מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית. שימש כסגן ראש ממשלת רומניה וכשר לפיתוח אזורי ומנהל ציבורי בין 2015–2017, וכשר ההגנה הלאומית בין 2021–2022.

==ביוגרפיה==
דינקו נולד בנסאוד ב-25 בנובמבר 1961. הוא למד סוציולוגיה באוניברסיטת באבש-בויאי ולפני שהצטרף לפוליטיקה היה פרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת בוקרשט. הוא ייסד את השבועון REPORTER המופיע בטרנסילבניה, ואת המגזין SINTEZA.

החל משנת 2000, דינקו הוא חבר פעיל במפלגה הסוציאל-דמוקרטית הרומנית. בשנת 2004 הוא נבחר לסנאט הרומני מטעם המפלגה. ב-2007 הוא נבחר גם לפרלמנט האירופי מטעם מפלגת הסוציאליסטים האירופאים.

בנובמבר 2015 מונה דינקו לשר לפיתוח אזורי ומנהל ציבורי, ולסגן ראש ממשלת רומניה בממשלתו של דאצ'יאן צ'ולוש. הוא כיהן בשני התפקידים עד פיזור ממשלתו של צ'ולוש בינואר 2017. בסוף שנת 2020 הוא נבחר מחדש לסנאט, ובנובמבר 2021 נקרא לשמש כשר ההגנה הלאומית בממשלתו של ניקולאיה צ'וקה. 

באוקטובר 2022, העניק דינקו ראיון בו טען כי על מדינות נאט"ו לנהל משא ומתן עם רוסיה על סיום מלחמת אוקראינה-רוסיה, גם ללא הסכמת אוקראינה. דבריו עוררו סערה, וזכו לגינוי מהנשיא קלאוס יוהאניס. ב-24 באוקטובר הוא התפטר מתפקיד שר ההגנה. הנימוק הרשמי להתפטרותו היה חוסר יכולת לשתף פעולה עם ראש הממשלה והנשיא.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.europarl.europa.eu/meps/en/33998/VASILE_DINCU/history/6 וסילה דינקו] באתר הפרלמנט האירופי
* [https://he-il.facebook.com/vasilesebastiandincu וסילה דינקו] בפייסבוק

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים רומנים
קטגוריה:שרי ממשלת רומניה
קטגוריה:שרי הגנה
קטגוריה:ילידי 1961
סלבטורה גאראו

סלבטורה גאראו (באיטלקית: Salvatore Garau; נולד ב-1953) הוא אמן פלסטי איטלקי, הפועל באיטליה ובארצות הברית.
Salvo Garau, Accademia di Belle Arti di Firenze
==ביוגרפיה==
גאראו נולד בשנת 1953 באי סרדיניה שבאיטליה, בשנת 1974 סיים את לימודיו באקדמיה לאומניות יפות בפירנצה. ב-1977 הוא נהפך למתופף של להקת רוק בשם Stormy Six, לאחר פירוק הלהקה הפך לאמן חזותי. את תערוכת היחיד הראשונה שלו ערך בשנת 1984.<ref></ref>

עבודותיו עוסקות לעיתים קרובות בנושאים כמו הגנת הסביבה, תרבות ואתיקה חברתית.

פסל ה"אני" שלו, נמכר לאספן פרטי תמורת €14,820, הפסל הוא בעצם יצירת אמנות בלתי נראית, חלל. לדבריו החלל הוא בעצם מלא אנרגיה, על פי עקרון האי-ודאות של הייזנברג גם לאין יש משקל.

== סגנון ציור ==
לאחר התחלה אקדמית ופיגורטיבית, בסופו של עשור השמונים פיתח שפה אמנותית אשר עיקרה רומנטית ומופתית, בנויה על סגנון "נוזלי" בו סכרים, עמודים וצנרתים משולבים באמצעות עיפרון גרפיט, הם דמויות עיקריות בהרכב, התמקד בהתחלה ביצירות דו־צבעיות בלבד.<ref>Crispolti|p. 243, ed.Pirovano.</ref>

== יצירות במוזיאונים ==
יצירות של גראו מתוארכות במוזיאונים מסוימים:
* גלריות דאיטליה - מילאנו במילאנו<ref>מפת היצירות, [http://progettocultura.prod.h-art.it/it/opere/scultura-che-lancia-lucciole-segnali-di-pioggia קישור]</ref>
* מוזיאון לאמנות מודרנית של סנט-אטיין בצרפת<ref>אוסף קבע, [https://mamc.saint-etienne.fr/fr/collections?combine=Salvatore+Garau&field_type_oeuvre_target_id=All קישור]</ref>
* אוסף פרנזינה, אוסף המוזיאון של משרד החוץ האיטלקי<ref>אוסף פרנזינה, מפת היצירות, משרד החוץ האיטלקי, עמ' 124, [https://collezionefarnesina.esteri.it/collezionefarnesina/resource/doc/2021/02/collezione_farnesina_ii_piano.pdf קישור]</ref>
* שגרירות איטליה, סיאול, דרום קוריאה
* שגרירות איטליה, ברזיליה, ברזיליה<ref>ברזיל - השגרירות והמכון האיטלקי בברזיליה מארגנים תערוכה אישית של סלבטורה גראו, [https://www.esteri.it/mae/it/sala_stampa/archivionotizie/approfondimenti/brasile-aambasciata-e-istituto.html קישור]</ref>
* מוזיאון לאמנות של המאה ה-20, מוזיאון העירי לאמנות עכשווית במילאנו<ref>מטינו-משקרוני, עמ' 383, [מילאנו קישור]</ref>
* PAC - פנקסיון לאמנות עכשווית במילאנו<ref>סלבטורה גראו: רוסו ואגנר, [http://www.cittametropolitana.mi.it/cultura/manifestazioni/oberdan/rosso_wagner_salvatore_garau/biografia_artista קישור]</ref>
* קרן לה סטלין, מילאנו<ref>אוסף קבע, [http://www.stelline.it/it/la-fondazione/home/collezione-permanente/collezione-permanente.html קישור]</ref>
* מוזיאון לאמנות עכשווית בחוץ בMaglione<ref>מפת היצירות, [http://www.macam.org/map.pdf קישור]</ref>
* גלריה עירונית של מודנה<ref>Battistini-Deggiovanni, עמ' 16, 134, 218, [מודנה קישור]</ref>
* מוזיאון Banco di Sardegna

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנים איטלקים
קטגוריה:אמני מיצג
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-21
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1953
מפרצון קרוני

מפרצון קרוני או קרוני קוב או זאליב קרוני (באנגלית: Kruni Cove; בבולגרית: залив Круни) הוא מפרצון, בחוף המזרחי של האי רוברט באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.

רוחב פתחו של מפרצון קרוני 900 מטרים, ומידת כניסתו לתוך היבשת 1.15 קילומטרים.

פתחו של המפרצון, מצוי מצפון לנקודת קיצ'ן, ומדרום לסלע גאליצ'ה, שבסמוך לנקודת סומוביט.

== היסטוריה ==
=== מיפוי המפרצון ===

אזור המפרצון מופה לראשונה על ידי סוקרים בולגרים שנת 2009.

=== מקור השם ===

המפרצון נקרא על שם העיר העתיקה התראקית "קרוני" שהייתה בצפון מזרח בולגריה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://copernix.io/#?where=-59.35856007409666,-62.39275811269092,15&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור המפרצון, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix

== הערות שוליים ==

קרוני
קרוני
Psyonix

Psyonix LLC היא מפתחת משחקי וידאו אמריקאית שבסיסה בסן דייגו. החברה נוסדה בשנת 2000 על ידי דייב האגווד, והיא ידועה בעיקר בזכות משחקה Rocket League משנת 2015. במאי 2019, Psyonix נרכשה על ידי Epic Games.

== היסטוריה ==
Psyonix נוסדה בשנת 2000 על ידי דייב האג'ווד, לאחר שהאג'ווד פיתחה בעבר תוכנות אינטרנט ומולטימדיה. פרויקט המשחק הראשון שלה היה Proteus, שבוטל. בדצמבר 2009, Psyonix וכל הצוות שלה עברו מראלי, צפון קרוליינה, למשרדים חדשים הממוקמים קרוב לרובע מנורות הגז בסן דייגו.החברה הוציאה את Supersonic Acrobatic Rocket Powered Battle-Cars ו- Monster Madness: Grave Danger בשנת 2008, והמשיכה בפרויקטים אחרים, כולל עבודת חוזה עבור מספר כותרים בתקציב גדול. לאחר מכן עבדה החברה על היורשת של Battle-Cars, Rocket League, שהפכה להצלחה מסחרית עבור החברה, והכניסה למעלה מ-70 מיליון דולר נכון לאפריל 2016. הצלחת Rocket League גרמה לחברה להתאים את המודלים העסקיים שלה, לפיה החברה יתמקדו בפיתוח משחקים מקוריים משלהם במקום לקבל יותר עבודת חוזה.Psyonix הודיעה במאי 2019 שהם נרכשו על ידי Epic Games. ל-Psyonix כבר היו קשרים עסקיים עם Epic מהפיתוח המשותף של משחקי Unreal Tournament.

== משחקים שפותחו ==
{| class="wikitable"
|+
!
|
|
|
|-
!2008
|Monster Madness: Grave Danger
| rowspan="1" |PlayStation 3
|SouthPeak Games
|-
!2008
|Supersonic Acrobatic Rocket-Powered Battle-Cars
| rowspan="1" |PlayStation 3
| rowspan="1" |Psyonix
|-
!2009
|Whizzle
|Microsoft Windows
| rowspan="1" |Psyonix
|-
!2012
|ARC Squadron
| rowspan="1" |iOS
| rowspan="1" |Psyonix
|-
!2013
|ARC Squadron: Redux
|Android, iOS
| rowspan="1" |Psyonix
|-
!2015
|Rocket League
| rowspan="1" |Linux, macOS, Microsoft Windows, Nintendo Switch, PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox One
| rowspan="1" |Psyonix
|-
!2021
|Rocket League Sideswipe
|Android, iOS
|Epic Games
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:חברות משחקי וידאו אמריקאיות
ווליס קורי-ווד

ווליס קורי-ווד (באנגלית: Wallis Currie-Wood נולדה ב-12 בדצמבר 1991) היא שחקנית אמריקאית. ידועה בשל משחקה בסדרת הדרמה "מזכירת המדינה".

== ביוגרפיה ==
ווליס קורי-ווד נולדה ב-12 בדצמבר 1991 באוסטין, טקסס.<ref name="CBS"></ref>

== קריירה ==
לפני שלמדה בבית הספר ג'וליארד, קורי-ווד התנסתה במשחק באוסטין, טקסס, <ref></ref> שם היא גם למדה כינור באוניברסיטת טקסס ובאקדמיה למוזיקה קאמרית של אוסטין. <ref></ref> בזמן שלמדה בג'וליארד, היא הופיעה בתיאטרון בהפקות כמו הלילה השנים עשר וגן הדובדבנים . <ref></ref> לאחר שסיימה את לימודיה בג'וליארד, לוהקה קורי-ווד לתפקיד בקומדיה המתמחה, בכיכובם של אן האת'ווי ורוברט דה נירו.

בשנת 2014 החלה לשחק בסדרת בדרמה מזכירת המדינה. היא גילמה את סטפני "סטיבי" מק'קורד בתה של מזכירת המדינה אליזבת מק'קורד (טיאה ליאוני ).<ref name="CBS" /> <ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:בוגרות בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1991
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1991
פרנטישק מוריץ נאגל

פרטישק מוריץ נאגל (בצ'כית; František Mořic Nágl 28 במאי 1889 – אוקטובר 1944, אושוויץ) היה צייר יהודי-צ'כי. הוא וכל משפחתו נרצחו בשואה.

==קורות חיים==
נאגל נולד בקוסטלני מיסלובה. למשפחתו הייתה חווה וטחנת קמח. הוא החל את לימודיו בטלץ'. בהמלצת מורי בית הספר העל-יסודי שלו, הוא נרשם לאקדמיה לאמנויות, אדריכלות ועיצוב בפראג , שם למד מ-1905 עד 1908.<ref name="T">[http://www.telc.eu/history/important_personalities/frantisek_moric_nagl-1 Brief biography] @ the Telč website.</ref> לאחר מכן עבר לאקדמיה לאמנויות והפך לתלמידו של האנוש שוויגר .<ref name="H">[http://www.holocaust.cz/zdroje/clanky-z-ros-chodese/ros-chodes-2002/cerven-9/frantisek-moric-nagl-se-vratil/ "František Mořic Nágl se vrátil"] @ Holocaust.cz</ref> לאחר שסיים את לימודיו, התגורר בווינה.

במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא גויס לצבא, נלחם בחזית הבלקן ונפצע קשה בכתף ימין. לאחר הניתוח, הוא הצליח להשתקם וחזר להשתמש בידו, אך תמיד היה זקוק לאביזר כדי להרים את זרועו.

למרות זאת, הוא היה נחוש להמשיך לצייר אך, כבן יחיד, אביו החולה רצה שיעבוד בחווה המשפחתית. למרות רצונו לדחות את בקשתו של אביו, הוא החל לנהל את החווה המשפחתית.

עם זאת, הוא עדיין פינה זמן לציור, והצליח להשתתף בתערוכה ב-Rudolfinum זמן לא רב לאחר מכן. בשנת 1920, הוא התחתן עם הכנרת ולאסטה נטלובה.

את השראתו שאב מחיי הכפר והנוף בסביבה. המוניטין שלו כ"צייר איכרים" גדל במהלך שנות ה-20 וה-30. הוא הציג את יצירותיו בתערוכות גדולות בברנו ב-1933 ובאוסטרבה ב-1937.

ב-1939 הוא ומשפחתו גורשו מהחווה ורכושם נתפס. במשך שנתיים הם שכרו דירה בטלץ' ואז, ב-1941, הוא נעצר על ידי הגסטפו בזמן שהיה עסוק בציור בכיכר העיר. הוא נכלא בברנו עד מאי 1942, כאשר כל משפחתו הועברה לטרזיינשטט. מאוחר יותר, הם הועברו למחנה ההשמדה אושוויץ, שם נרצחו כולם במהלך שנתיים.

בתקופתו בטרזיינשטט המשיך ליצור רישומים וציורים בצבעי מים, אך איש לא ידע על קיומם עד שנת 1950, אז התגלו ציוריו בעליית הגג של אחד המבנים שעבר שיפוץ ושיחזור. שנה לאחר מכן, הם הוצגו 254 מהם בתערוכה גדולה בחסות "איגוד מאנס לאמנויות יפות". התערוכות נערכו בפראג ובטלץ'. 

== הנצחה ==
שלט לכבודו של נאגל הוצב במקום בו הוא נעצר בכיכר העיר טלץ'.

== גלריה ==
<gallery caption="" widths="150px" heights="150px" perrow="4">
קובץ:Nagl-Market.jpg|קישור=//upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c6/Nagl-Market.jpg/300px-Nagl-Market.jpg|השוק בנאבסי
קובץ:Frantisek_Moric_Nagl-Theresienstadt.jpg|קישור=//upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/54/Frantisek_Moric_Nagl-Theresienstadt.jpg/275px-Frantisek_Moric_Nagl-Theresienstadt.jpg|מגורים בבלוק בטרזיינשטט
קובץ:Nagl-Service.jpg| התכנסות לתפילה
קובץ:Frantisek Moric Nagl-Theresienstadt-2.jpg| מגורים בטרזיינשטט
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנים יהודים צ'כים
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ציירים יהודים
קטגוריה:ציירים שנספו במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:אסירים בגטו טרזיינשטט
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:ציירים צ'כים
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1899
קטגוריה:צ'כים שנפטרו ב-1944