OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מתי הררי

מתי הררי (נולד בשנת 1952) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, כיהן כמפקד חטיבת הצנחנים וראש מנהל הסגל.

==ביוגרפיה==
הררי גדל בקיבוץ גת. בשנת 1970 התגייס לצה"ל ושירת בסיירת צנחנים. במלחמת יום הכיפורים לחם הררי כמפקד צוות בסיירת והשתתף במבצעיה בעומק סוריה, כותונת ודוידקה. כמפקד פלוגה בגדוד 890 השתתף במבצע אנטבה. בהמשך שירת כסמג"ד בגדוד. במלחמת לבנון הראשונה לחם הררי כמפקד גדוד 890 של הצנחנים. הגדוד בפיקודו נחת בשפך נהר אל-אוואלי בעומק לבנון, והוביל את החטיבה בהתקדמות לאורך ציר החוף. בהמשך מונה הררי לסגן מפקד חטיבת הצנחנים. בשנת 1986 מונה הררי למפקד עוצבת ברעם ובשנת 1988 למפקד בית הספר לקצינים ואף נראה בסרט התיעודי להיות קצין. בתקופת מלחמת המפרץ שירת כראש מחלקת מבצעים במטה הכללי. בשנת 1991 מונה למפקד חטיבת הצנחנים ושירת בתפקיד עד שנת 1993. בתפקידו האחרון בצה"ל כיהן כראש מנהל הסגל בדרגת תת-אלוף.

לאחר שחרורו הצטרף בשנת 1998 לחברת שטראוס-עלית, שימש כסגן נשיא משאבי אנוש, בשנת 2001 מונה לסמנכ"ל משאבי אנוש של שטראוס-עלית אינטרנשיונל וב-2005 למשנה למנכ"ל.

הררי הוא בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, בוגר השתלמות למפקדים בכירים, קורס קציני חי"ר מתקדם בארצות הברית, בעל תואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת חיפה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20131010073615/http://www.zanhanim.org.il/show_item.asp?levelId=43935&itemId=264&itemType=0 מתי הררי] באתר חטיבת הצנחנים.
* עמנואל רוזן, [http://www.jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=MAR%2F1988%2F05%2F27&id=Ar01700&sk=3F5A8165 "סרבן קצונה" בראש בית הספר לקצינים], מעריב, 27.05.1988.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:מפקדי עוצבת ברעם
קטגוריה:מפקדי בית הספר לקצינים של צה"ל
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת הצנחנים
קטגוריה:ראשי מחלקת המבצעים
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:גת (קיבוץ): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
קטגוריה:מפקדי מחלקות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת לבנון הראשונה
חלום ליד האח

חלום ליד האח (בצרפתית: Un rêve au coin du feu) הוא סרט מונפש קצר בבימויו ויצירתו של הממציא הצרפתי אמיל רנו. הסרט מורכב מ-400 תמונות שצוירו ביד במהלך 1893 ונמשך כ-12 דקות בקצב ההקרנה דאז. הסרט הוקרן באמצעות פרי המצאתו של ריינו, התיאטרון החזותי (théâtre optique) - מכשיר מהפכני שאיפשר הקרנה ידנית של סרט צבעוני בתקופה שלפני המצאת הסינמטוגרף. הסרט אילם ומלווה על ידי פסנתר בקטע שנכתב במיוחד לצורך כך על ידי המלחין גסטון פולן (Gaston Paulin) וכן באפקטים קוליים שיוצרו ידנית בזמן הנכון בסרט.

הסרט הוקרן באופן סדיר לציבור במוזיאון גרוון החל מדצמבר 1894 עד יולי 1897 יחד עם הסרט ליד בקתת החוף כחלק מהסדרת השנייה של הפנטומימה הקורנת, שעקבה אחר ההצלחה של הסדרה הראשונה של הפנטומימה הקורנת. יחד עם זאת, אמיל ריינו השליך לנהר הסן את התמונות המקוריות של הסרט לאחר שפשט את רגלו בעקבות הוצאת הסינמטוגרף של האחים לומייר, והסרט מוגדר מאז כיצירה אבודה.

==עלילה==
הרקע של הסרט היה קבוע בעוד שהדמויות הן אלו שנעו בין תמונה לתמונה. התפאורה הייתה חדר רחב ידיים של טירה צרפתית, כורסא גדולה מימין, כורסא קטנה משמאל ובמרכז אח גדול. חתול שמן נכנס לאיטו לתוך הסלון, מסתובב אנה ואנה, וקופץ להתכרבל על הכורסא הגדולה. בעל הבית נכנס עם כובע ומעיל, מניח אותם בצד ומבריח את החתול מהכורסא. הוא פוסק רגליו ליד האח ונרדם. האש באח מתחזקת לה והלהבות הולכות וגדלות לתוך הארובה. בתוך האש נראים חייו של האיש ודמות אחרת שמעליבה אותו. האיש מתעורר ויוצא מהחדר אל הקרב.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.emilereynaud.fr/index.php/post/Un-Reve-au-coin-du-feu חלום ליד האח], אתר העמותה למען אמיל ריינו 

קטגוריה:סרטים קצרים
קטגוריה:סרטים מצוירים
קטגוריה:סרטים אילמים
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטי 1894
קטגוריה:סרטים אבודים
רוברט וייט

רוברט וייט (באנגלית: Robert White; סביבות 1538–1574) היה מלחין אנגלי-קתולי, שהמוזיקה הליטורגית שלו לטקסטים לטיניים נחשבת למשובחת במיוחד. יצירותיו ששרדו כוללות מוזיקה לפסוקים ממגילת איכה ומוזיקה אינסטרומנטלית לויולים.

תומאס מורלי בספרו "הקדמה פשוטה וקלה למוזיקה מעשית" (A Plaine and Easie Introduction to Practicall Musicke) משנת 1597 מהלל את וייט כאחד מגדולי המלחינים האנגלים, השווה בערכו לאורלנדו לאסוס. הוא מציין את ההרמוניות הנועזות של וייט וכולל אותו ברשימה של שבעה מלחינים ידועי-שם מתקופת טיודור, שהם "פיירפאקס, טאוורנר, שפארד, וייט, פארסונס ומר בירד." בכמה ספרי תווים המצויים כיום בקריסט צ'רץ', אוקספורד ונושאים את התאריך 1581 מכילים את ההקדשה "Maxima musarum nostrarum gloria White' Tu peris, actemum sed tua musa manet" ("הו, וייט, פאר תהילת המוזות שלנו, אתה לעולמך הלכת, אך המוזה שלך לעד תעמוד.")

== חייו ==
וייט ככל הנראה נולד בהולבורן, שבמחוז לונדון. לפי ארנולד, וייט, בנו של בונה עוגבים, נזכר לראשונה כנער מקהלה ובהמשך כזמר במקהלה של טריניטי קולג' בקיימברידג' בשנים 1554 - 1562. במהלך תקופה זו, בשנת 1560, קיבל תואר ראשון במוזיקה מאוניברסיטת קיימברידג', ובשנת 1562 עקר למרחק מילין ספורים, אל אֶלי, שם תפס את מקומו של כריסטופר טיי כממונה על נערי המקהלה ובשנת 1565 נשא לאשה את בתו.

בשנת 1566 קיבל משרה דומה בקתדרלת צ'סטר, כממשיכו של ריצ'רד סייוול והשתתף בהכנת מופעי חג השבועות של צ'סטר בשנים 1567-69. הודות למוניטין שיצאו לו כמאמן מקהלות, התמנה בשנת 1570 לאחראי על נערי המקהלה של מנזר וסטמינסטר.

וייט ומשפחתו נספו במגפת הדבר הקשה שתקפה את אזור וסטמינסטר בשנת 1574. אף כי נראה שווייט עשה את רוב חייו בעבודה מצפון לבירה, מצוואתו (מן ה-7 בנובמבר 1574) עולה, כי הניח נכסים בלתי מבוטלים בסאסקס והורה לקבור אותו בכנסיית מרגרט הקדושה בווסטמינסטר, "קרוב לילדי". וייט נקבר ב-11 בנובמבר 1574, בגיל 36 בקירוב.

על אף מעמדו הגבוה בקרב המוזיקאים במחצית המאה ה-16, יצירותיו כמעט ונשכחו כליל, עד שצ'ארלס ברני גילה אותן.

== יצירתו ==

יצירות רבות של וייט שרדו ודי ב-17 המוטטים, המגניפיקט הלטיני, שתי קינות לפסוקים ממגילת איכה ושמונה מזמורי תפילה כדי להעמיד אותו בשורה הראשונה של מלחינים אנגלים מן התקופה האליזבתנית. יצירותיו שאינן כוראליות כוללות "אין נומינס" לוויולים ופנטזיית הקסאקורד לכלי מקלדת. רבים מן המוטטים נכתבו למזמורי תהילים ומאופיינים בנקודות אימיטאציה רציפות ובצליל לכל הברה בראשית כל פסוק. ב"קינות איכה" שלו, לחמישה קולות, הקדים את תקופתו, כמו גם במוטטים Peccatum peccavit Jerusalem ו-Regina Coeli

יצירותיו של וייט מתחלקות לשתי קבוצות עיקריות: אלה ששימשו אולי בטקסי התפילה בתקופת מרי והאחרים (מוטטים לפסוקי תהילים וקינות איכה) שנכתבו, קרוב לוודאי, בתקופת מלכותה של אליזבת.

== קישורים חיצוניים ==

* 
<div style="direction: ltr;">

* [http://imslp.info/files/imglnks/usimg/6/6f/IMSLP03933-Morley.pdf Thomas Morley's "Introduction to Practical Music"]
* [http://www.chestercathedral.com/ Chester Cathedral Website]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים בריטים
קטגוריה:מלחינים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:ילידי 1538
קטגוריה:נפטרים ב-1574
רב קטינא

רב קטינא היה אמורא בדור השני לאמוראי בבל. מוסרים בשמו רבה בר רב הונא ורב חסדא.

== הגותו ==
רב קטינא התייחס למשך זמן קיום העולם. לדעתו, העולם יהיה קיים שישה אלפי שנה, ובאלף השביעי יהא חרב, כנלמד מהפסוק . אביי חלק עליו וסבר כי העולם יהא חרב במשך אלפיים שנה, שנאמר . בתלמוד הובאה ראיה תומכת בדברי רב קטינא מברייתא האומרת: 

בגמרא במסכת מנחות מסופר כי רב קטינא היה לבוש בסדין (בגד פשתן) הפטור מציצית. עונשים גם על ביטול מצוות עשה כמו אי לבישת ציצית, למרות שלא חייבים בה מעיקר הדין.

רב קטינא החמיר בביטול תלמוד תורה והוא קבע כי אין הגשמים נעצרין אלא בשביל ביטול תורה שנאמר , - בשביל עצלות שהיה בישראל שלא עסקו בתורה נעשה שונאו של הקב"ה (לשון נקייה על הקב"ה) מך, ואין מך אלא עני שנאמר וְאִם מָךְ הוּא מֵעֶרְכֶּךָ וְהֶעֱמִידוֹ לִפְנֵי הַכֹּהֵן וְהֶעֱרִיךְ אֹתוֹ הַכֹּהֵן עַל פִּי אֲשֶׁר תַּשִּׂיג יַד הַנֹּדֵר יַעֲרִיכֶנּוּ הַכֹּהֵן. ואין 'מקרה' אלא הקב"ה שנאמר הַמְקָרֶה בַמַּיִם עֲ‍לִיּוֹתָיו הַשָּׂם עָבִים רְכוּבוֹ הַמְהַלֵּךְ עַל כַּנְפֵי רוּחַ. עוד אמר כי ליצנות גורמת למיעוט פרנסה ברווח: כל המתלוצץ מזונותיו מתמעטין שנאמר מָשַׁךְ יָדוֹ אֶת לֹצְצִים.

רב קטינא סיפר על האהבה הגדולה של הקדוש ברוך הוא לעם ישראל שניכרה בזמן שבית המקדש היה קיים: בשעה שהיו ישראל עולין לרגל, מגללין להם את הפרוכת ומראין להם את כרובים שהיו מעורים זה בזה, ואומרים להן ראו חבתכם לפני המקום כחבת זכר ונקבה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור השני לאמוראי בבל
קיסלובודסק

קיסלובודסק (ברוסית: Кисловодск) המכונה "עיר השמש" היא עיר במחוז סטברופול ברוסיה. היא הוקמה ב-1803 כבסיס צבאי והוכרזה כעיר 100 שנים לאחר מכן, ב-1903. היא עיר מרפא ונופש ידועה ברוסיה.

==היסטוריה==
באוגוסט 1920, במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה הייתה קיסלובודסק בחזית. 
העיר נכבשה במלחמת העולם השנייה על ידי הנאצים באוגוסט 1942, ומיד ביצעו הנאצים מפקד של יהודי העיר. בספטמבר 1942 נלקחו היהודים למינרלנייה וודי שם חוסלו ביריות ונקברו בקבר המוני. החל מנובמבר 1942 הייתה העיר בקו החזית של הקרבות בין הצבא האדום והצבא הגרמני, עד לכיבושה של העיר בידי הצבא האדום על פי הודעה של ברית המועצות ב-11 בינואר 1943.
==גאוגרפיה==
קיסלובודסק היא עיר מרפא של מעיינות, שהראשי שבהם, ה"גארזאן" הוא בעל ריכוז חומצת פחמן גבוה מכל מעיינות אירופה. העיר היא גם נקודת יציאה של מטפסי הרים המעפילים אל שיאי אלברוס.

== אקלים ==
הטמפרטורות בעיר נמוכות לרוב, ויורדות מתחת לאפס מעלות צלזיוס באופן תדיר בחורף. נדירים המקרים בהם הטמפרטורה יורדת אל מתחת ל־15 מעלות צלזיוס מתחת לאפס, אך אפשריים. בחודשים אפריל–אוקטובר הטמפרטורות יחסית גבוהות ועלולות לעלות אל מעל ל־30 מעלות צלזיוס. חודשים אלו הם גם הגשומים ביותר. בשנה ממוצעת יורדים 673.8 מילימטרים של משקעים. 

== ערים תאומות ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://collections.yadvashem.org/en/untold-stories/killing-site/14627119-Koltso-Mountain-Area אתר הרצח של יהודי קיסלובודסק] בתקופת השואה, באתר "יד ושם" (באנגלית)

==הערות שוליים==

קטגוריה:חבל מנהלי סטברופול: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1803
שחמט אומגה

פתיחת משחק שחמט אומגה
שחמט אומגה היא וריאציית שחמט, העושה שימוש בלוח גדול יותר (10x10 עם עוד ארבע משבצות בצדדים) ושני כלים אגדתיים.

המשחק הומצא בשנת 1992, על ידי דניאל מקדונלד מטורונטו.

==כללי המשחק==
חוקי המשחק זהים לחוקי השחמט הרגילים, למעט השינויים הבאים:

שחמט אומגה כולל שני כלים נוספים:
* Wizard 20px20px - כלי שנע שלושה צעדים בכיוון ישר, ואז צעד אחד בכיוון ניצב. (כמו שפרש הוא {1,2} wizard הוא {1,3}) לחלופין הוא יכול לנוע צעד אחד באלכסון.
* Champion 20px20px - כלי שנע משבצת אחת בכיוון ישר, או קופץ 2 משבצות בכיוון כלשהו (ישר או אלכסוני).
בנוסף הוא כולל שינויים בחוקים הרגילים, עקב הגדלת הלוח:
*הרגלי יכול לנוע במהלך הראשון שניים או שלושה צעדים, בנוסף לתנועה של צעד אחד (בניגוד לשחמט רגיל, בו הוא יכול לנוע רק צעד אחד או שניים). שאר התנועה כרגיל, כולל הכתרה (לכל כלי שהוא, מלבד המלך). הכאה דרך הילוכו אפשרית, וכאשר הרגלי עושה שלושה צעדים, אפשר לבצע אותה בין אם הרגלי היריב עמד שורה אחת מעליו או שתי שורות מעליו.
*הצרחה אפשרית. כל התנאים הרגילים צריכים להתקיים, ואז המלך נע, כרגיל, שתי משבצות לעבר הצריח שמדלג מעליו. בהצרחה קטנה הוא מגיע לטור h, ובגדולה - לטור d.

סידור הכלים בהתחלה - כרגיל, כאשר מצדדי הצריחים נוספים כלי champion מכל צד, ומעליהם שני רגלים נוספים, ו-wizard בפינה. (ראו דיאגרמה משמאל)

==דוגמאות==
גם בשחמט אומגה ניתן לבצע מט סנדלרים: 1.ו4 ו5 2.רג4 רג5 3.מהי5 פז7?? 4.מה:ז#8

דוגמה למשחק אלכס שרזר - יהודית פולגאר:

1.f4 d5 2.Nd2 Ng7 3.Wa2 Cc7 4.Ng2 f7 5.Wj2 Wa7 6.e4 de4 7.Ne4 Bb4+ 8.Be1 Nd7 9.c3 Be7 10.Wi5 O-O 11.d4 Cc6 12.Bd3 b5 13.b4 Wd6 14.Cc2 Wj7 15.Ch2 Wi4 16.Nh4 Wh5 17.Wd1 We3 18.Kg0 c7 19.i4 Wg4 20.Be2 Wd5 21.Rc0 Bb7 22.Nc5 Nc5 23.bc5 Qd8 24.Qh3 Wh4 25.Bh4 Bh4 26.Wh4 Ch7 27.Wg2 Ce4 28.Ce4 We4 29.Qj3 j7 30.i5 i6 31.Wg7 hg7 32.Ri3 Ki8 33.Qj4 Rh9 34.Rj3 Ci7 35.Re0 Qf6 36.Bc0 e6 37.Bb1 Wf5 38.Wf5 ef5 39.Re8 Rh8 40.Rje3 g6 41.Qi3 Qg7 42.j4 b4! 43.R8e5 bc3 44.Rc3 Bh1 45.Kh1 Rb1 46.Ra3 Ch7 47.Ra8 Ch5 48.Ra9 Qh7 49.Ree9?? Cj3! 50.Qj3 Qh2+ 0-1

==שחמט אומגה מתקדם==
למשחק שחמט אומגה קיימת גרסה נוספת המכונה "שחמט אומגה מתקדם" לגרסה מספר חוקים נוספים:
*נוסף לכל צד כלי חדש: Fool 20px20px - כלי שלא מוצב בתחילת המשחק על הלוח, אלא ניתן להציב אותו במקום התור, לאחר שכלי מסוים נע בפעם הראשונה, למשבצת המוצא של אותו כלי. התנועה של ה-fool היא על פי הכלי היריב שזז אחרון. אם לדוגמה היריב שיחק בפרש, אז בתור לאחר מכן ה-fool יכול לזוז כמו פרש (קיימים סייגים רבים, לדוגמה: fool כרגלי אינו יכול לבצע הכתרה, מסע כפול/משולש או הכאה כדרך הילוכו, fool לא יכול לבצע הצרחה וכן הלאה).
*ניתן לבצע הצרחה גם עם המלכה. ההצרחה נעשית באותו אופן (המלכה זזה שני צעדים לכיוון הצריח והוא מדלג מעליה) בתנאי ששניהם לא זזו מעמדותיהם המקוריות והמשבצות ביניהם פנויות).

חוקים אופציונליים נוספים:
*ה-fool מסוגל "להקפיא" את מי שעומד בסמוך אליו (באחת מארבע המשבצות מעליו, מתחתיו ובצדדים). כל כלי שנמצא באחת מהמשבצות האלה אינו יכול לזוז.
*קיים כלי נוסף בשם "Templar Knight" שנע כמו פרש, אך לאחר התנועה יכול לזוז צעד נוסף באלכסון, לאותו כיוון.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20111022235715/http://www.omegachess.com/home.html שחמט אומגה], האתר הרשמי

קטגוריה:וריאציות שחמט
אייל דנון

אייל דנון (נולד ב-13 בספטמבר 1972 ברמת השרון) הוא צלם ישראלי ומנהל המרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית בחולון משנת 2010, והאוצר הראשי שלו משנת 2001.

==חייו==
דנון למד אמנות בלונדון, והתמחה בצילום סטילס ב"קמרה אובסקורה" בתל אביב. בשובו לישראל עסק בהוראת צילום בבתי ספר לאמנות, בהם בית ברל והמרכז הבין תחומי שפעל ברחוב ירמיהו 16 בחולון. ב-2001 נוסד באותו בניין - תחילה בחדר אחד - המרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית, בניהולה של גלית אילת, ודנון הצטרף אליו ב-2002. עם העברת המרכז הבין תחומי, הועמד הבניין כולו לרשות המרכז לאמנות דיגיטלית. דנון מונה למנהל המרכז עם עזיבתה של אילת ב-2010.

בשנת 2008 דנון הקים יחד עם דני מאיר ואורי קצנשטיין את תחנת הרדיו "רדיו חלאס" במרכז לאמנות דיגיטלית בחולון, שמטרתה לשלב מוזיקה אלטרנטיבית, אמנות וקהילתיות.

בשנת 2013 נכנס לרשימת "100 המשפיעים בתרבות בישראל" של עיתון "הארץ", תחת תחום האומנות. מבין עשרת המשפיעים ביותר באומנות, דורג דנון במקום ה-8.

==פרויקטים==
דנון מרבה לשתף פעולה עם מוזיאונים וגלריות בחו"ל. בנוסף לתערוכות שאצר במרכז לאמנות דיגיטלית, יזם וניהל פרויקטים אמנותיים, חברתיים ואף פוליטיים. ברובם, המגמה היא להוציא את האמנות מכותלי המוזיאון, לקרב את האמנים אל הקהילה, ואף להניע שינוי חברתי. עם הפרויקטים נמנים:
*פרויקט הארכיון הנייד של המרכז (מאז 2007, עם גלית אילת ואווה בירקנשטוק) - עותק מארכיון הווידאו של המרכז, הכולל יותר מאלף יצירות ומוצג בגלריות ובתערוכות בערים שונות. עד 2011 הוצג, בין השאר, בגדנסק, מילאנו, סאו פאולו, בזל וגלאזגו.
*השוק השחור לידע ולאי ידע שימושיים מס' 12 (ספטמבר 2009) - גרסה ישראלית של פרויקט בינלאומי. במרכז הערבי-יהודי ביפו התכנסו מאה מומחים מתחומים שונים, לאירוע שבו ניתן היה לרכוש שיחה אישית בת חצי שעה עם אחד המומחים.
*פרויקט ג'סי כהן (2010 - 2011) - בשכונת ג'סי כהן בחולון פועלים אמנים, המקיימים עם התושבים פעילויות שונות, בהן תיעוד סיפוריהם של תושבים, עיצוב דירות, רדיו שכונתי, סדנאות ידע מקומי, כנסים והרצאות. בקיץ נערכו גם מופעי מוזיקה, תחת השם "קיץ חם בג'סי". לדברי דנון, מטרת הפרויקט היא ליצור היכרות מעמיקה עם התושבים ולהביא לשינוי מהותי בשכונה.
*"לאן" (2010 - 2012, עם רן קסמי-אילן ואודי אדלמן) - סדרת מפגשים, איסוף מוצגים ותערוכה פוליטית, שמטרתה להציג אלטרנטיבות שונות לחזון הציונות. השם נלקח מן הסיפור "לאן?" מאת מרדכי זאב פיארברג, שהתפרסם ב-1899.
*מפגן ויצמן (ספטמבר 2010) - אירוע מרכזי לפתיחת עונת התערוכות בחולון. בשמונה מופעים בכיכר ויצמן הוצגו תפקידי כיכר העיר ההיסטורית, ובהם מצעדי ראווה, הפגנות, נאומים, מופעי תיאטרון נודד וחגיגות המוניות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוצרים ישראלים
קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות
קטגוריה:סגל המדרשה לאמנות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
המכון הלאומי לכינויי מקור

המכון הלאומי לכינויי מקור (בצרפתית: LInstitut national de l'origine et de la qualité; בראשי תיבות: INAO) הוא ארגון צרפתי הממונה על הסדרתם של מוצרי תוצרת חקלאית ביחד עם חוק האיחוד האירופי של המעמד הגאוגרפי המוגן (Protected Geographical Status; בראשי תיבות: PDOs). הוא באחריותה של ממשלת צרפת, כחלק ממשרד החקלאות. הארגון נוסד ביחד עם הברון פייר לה רואה, יצרן יין שאטונף-די-פאף.

כינוי מקור מבוקר (Appellation d’origine contrôlée; בראשי תיבות: AOC), הוא המונח הצרפתי המקביל למונח PDOs של האיחוד האירופי ונקבע בהתאם לחוקים אותם קבע המכון הלאומי לכינוי מקור. מכיוון שמטרתו העיקרית היא לפקח על שימוש לא נאות בשמות המוצרים, אחת ממשימותיו העיקריות היא לתחום את יצור המוצרים. עבור יינות הוא מפקח על הכרמים, אולם הארגון גם מסדיר את מקומות ותהליכי ייצורם ויישונם.

==היסטוריה==
פיקוח ממשלתי על המוצרים החל עם החוק שנקבע ב-1 באוגוסט 1905, שהעניק לממשלה את הסמכות להגדיר את גבולות הייצור של מוצרים חקלאיים מסוימים. בתחילה, לא נועדו האפלאסיונים (האזורים המפוקחים) לקביעת איכות המוצר ולא הצליחו לפתור את הבעיה של תפוקת יתר של היין, בעיה שממשיכה עד עצם היום הזה.

חוק שני, שעבר ב-6 במאי 1919, נתן לבתי המשפט את הכוח לפעול במקרים שלא ממלאים אחר התקנות. בתחילה היה זה כישלון, מכיוון שתהליכי ההעמדה לדין היו ארוכים מדי ונתקלו בקשיים.

בניסיון לפתור את הבעיות של תעשיית היין, הוקם המכון לפי צו מ-30 ביולי 1935, על-מנת לשלוט על כל ההיבטים המנהליים, המשפטיים והמקצועיים של הפיקוח על האפלאסיון. בתחילה תיפקד המכון כמועצה יותר מאשר מכון. חוקי כינויי המקור המבוקר הראשונים נקבעו ב-1936, ורוב היינות הקלאסיים מבורדו, בורגון, שמפניה ועמק הרון קיבלו את תקנות כינוי המקור המבוקר הראשונות שלהם לפני תום שנת 1937.

ב-1990, ההצלחה הכלכלית של האפלאסיונים הובילה את הפרלמנט לקבוע חוק ב-2 ביולי שירחיב את כוחו של המכון לכל המוצרים החקלאיים.

ב-1 בינואר 2007, שינה המכון את שמו ל"המכון הלאומי למקור האיכות" (Institut National de l'Origine et de la Qualité) והוא גם מפקח על הקטגוריות האורגנית ותווית הרוזה. למרות שהשם שונה הוא שמר על ראשי התיבות INAO בהם ידוע המכון.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:צרפת: חוק ומשפט
קטגוריה:צרפת: כלכלה
קטגוריה:המטבח הצרפתי
מכון הלאומי לכינויי מקור
קטגוריה:כינוי מקור
גבגליה

גֶבְגֶלְיָה ( היא עיר בדרום מזרח מקדוניה הצפונית, בירת מחוז גבגליה, הסמוכה לגבול יוון, שוכנת לגדות הנהר וארדאר, 165 קילמוטרים מהבירה סקופיה ו-70 קילומטרים מסלוניקי.

==היסטוריה==
גבגליה התפתחה לכדי יישוב עירוני החל מהמחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1873, תקופת שלטונו של הסולטאן העות'מאני אבדילאזיז, נבנתה מסילת רכבת בין סלוניקי לסקופיה אשר עברה דרך גבגליה, דבר שהאיץ את התפתחותה. לפי תעודות עות'מאניות מ-1878 עולה, כי בגבגליה התגוררו 1,191 תושבים ב-248 בתי אב. 1,056 מהם היו בולגרים, 108 היו מוסלמים סונים ו-27 בני רומה. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נותרה גבגליה בחזקת העות'מאנים מתוקף סיכומי קונגרס ברלין. במהלך מלחמת הבלקן הראשונה נכבשה העיר על ידי הצבא הבולגרי ובמהלך מלחמת הבלקן השנייה על ידי הצבא היווני. לאחר המלחמה נכללה גבגליה בשטח ממלכת סרביה מתוקף הסכם בוקרשט.

ב-15 בנובמבר 1915, בשלהי המערכה על סרביה במלחמת העולם הראשונה, נכבשה גבגליה שוב על ידי הבולגרים ובהמשך היה האזור זירת לחימה במסגרת החזית המקדונית. לאחר תבוסת בולגריה במלחמה הוחזרה העיר לחזקת ממלכת יוגוסלביה מתוקף חוזה ניי. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, נכבשה גבגליה על ידי גרמניה הנאצית, ולאחר הכיבוש הועברה על ידי הגרמנים לחזקת בעלי בריתם הבולגרים ששלטו באזור עד ספטמבר 1944. לאחר המלחמה נכללה העיר בשטח יוגוסלביה ומ-1991 נכללת בשטח מקדוניה.

==דמוגרפיה==
לאחר תום מלחמת העולם השנייה הוחל בפיתוח כלכלי של האזור שהוביל לגידול מואץ גם בכמות האוכלוסין בגבגליה. בין 1953 ל-1961 גדלה אוכלוסיית העיר בשיעור של 26.9 אחוזים ובין 1961 ל-1981 בשיעור של 28.3 אחוזים. תהליך התפרקותה של יוגוסלביה ובהמשך עצמאותה של מקדוניה, לווה במשבר כלכלי אשר מיתן את קצב גידול האוכלוסין. בין 1991 ל-2002 גדלה אוכלוסיית העיר בשיעור של 4.28 אחוזים. שיעור הילודה גדול ב-1.05 אחוזים משיעור התמותה. מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה כי 96.22 אחוזים הם מוצא מקדוני.

==אקלים==
בגבגליה שורר אקלים ממוזג עם השפעות ממתנות מכיוון הנהר וארדאר והים האגאי המעניקות מאפיינים מסוימים של אקלים ים תיכוני. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 14.3<sup>o</sup>c וערכי הקיצון הממוצעים נעים מ-3.2<sup>o</sup>c בינואר ועד 25.7<sup>o</sup>c ביולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 745 מילימטרים.

==יהודי גבגליה==
ב-1 במרץ 1941 הצטרפה ממלכת בולגריה להסכם התלת-צדדי והפכה לבעלת בריתה של גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה. בו ביום נכנס הוורמאכט לשטחי בולגריה ובהמשך השתמש באדמת בולגריה כבסיס יציאה לכיבוש ממלכת יוגוסלביה. לאחר הכיבוש העבירו הגרמנים לחזקת בולגריה את שטחי מקדוניה הווארדארית ובכלל זה העיר גבגליה והבולגרים מנעו מיהודי החבל אזרחות בולגרית באמצעות חקיקה מיוחדת. לפי נתוני משרד הפנים הבולגרי התגוררו בגבגליה במועד זה 30 יהודים, אשר כפי הנראה הגיעו לעיר בראשית המאה ה-20 כפליטי מלחמות הבלקן ומלחמת העולם הראשונה. ב-22 בפברואר 1943 חתם אלכסנדר בלב בשם ממשלת בולגריה הסכם עם תיאודור דנקר בשם גרמניה הנאצית על גירוש 20,000 יהודים משטחי תראקיה ומקדוניה אל מחנות ההשמדה.

ב-11 במרץ 1943 ביצעו שוטרים וחיילים בולגרים אקציה בכל רחבי מקדוניה ועצרו אלפי יהודים. לפי נתוני משרד הפנים הבולגרי 26 מהעצורים היו תושבי גבגליה, וראניה, ולס וסטרומיצה. העצורים הובלו למחנה המעצר מונופול שבסקופיה ומאוחר יותר גורשו אל מותם במחנה טרבלינקה. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 התגורר בגבגליה יהודי אחד.

==ערים תאומות==

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

גבגליה
גבגליה
קטגוריה:גבול יוון – מקדוניה הצפונית
אביהם של ישראל (ספר)

אביהם של ישראל היא סדרת ספרים בת אחד עשר כרכים שערך הרב שמואל אליהו ובהם סיפורים אודות אביו, הראשון לציון, הרב מרדכי אליהו.

==כרכי הסדרה==
הכרך הראשון יצא לקראת יום השלושים לפטירת הרב אליהו והתבסס על סיפורים שנשמעו במהלך ימי האבל. הסדרה כוללת אחד עשר חלקים שיצאו בשנים תש"ע-תשפ"ב, בהוצאת "דרכי הוראה לרבנים". כל כרך בנוי בדרך כלל מ-14 פרקים, על פי סדר הנושאים של ספר המוסר "מסילת ישרים". לעיתים מובאים בסוף הכרך סיפורים נוספים.
* חלק א - סיפורים ששמענו בשבעה. בסוף הספר הובאו הספדים רבים שנאמרו על הרב אליהו. תמוז תש"ע.
* חלק ב - סיפורים ששמענו בשלושים, אלול תש"ע.
* חלק ג - סיפורים ששמענו במהלך השנה. כסלו תשע"א. בכרך זה שולבו לראשונה גם תמונות.
* חלק ד - סיפורים ששמענו במהלך השנה, ניסן תשע"א.
* חלק ה - תשרי תשע"ב. בסוף הספר הודפסו גם דברי הספד ותפילה.

לאחר מכן החל הרב שמואל אליהו לשלב סיפורים בסדרה אחרת, "אביהם של ישראל על התורה - ספר שמות". אמנם בשנת תשע"ז החליט להמשיך בפרסום כרכים חדשים מסדרה זו:
* חלק ו - תשע"ז
* חלק ז - תשע"ח
* חלק ח - תשע"ט. בסוף הספר הוכנסו דברי הספד וסיפורים מהרב משה הררי, הרב שמואל כ"ץ (עורך שו"ת הרב הראשי) ועוד.
*חלק ט - תש"פ, במלאת 10 שנים לפטירת הרב אליהו.
*חלק י - תשפ"א. בסוף הספר נוספו מפתחות לכל כרכי הסדרה.
*חלק יא - תשפ"ב.

== ספרים בעקבות הסדרה ==
=== אביהם של ישראל - על התורה ===
סדרה בת חמישה כרכים על התורה והמועדים עם סיפורים מהרב מרדכי אליהו ולעיתים גם סיפורים עליו, מאת הרב שמואל אליהו ובעריכת הרב שחר שמואל ששון. יצאה לאור בין השנים תשע"א-תשע"ב בהוצאת דרכי הוראה לרבנים.

במהלך השנים תשס"ג-תש"ע פורסם מדי שבוע מאמר בשמו של הרב מרדכי אליהו בעלון "מעייני הישועה", בעיקר על פרשת השבוע ומועדים. בשנת ה'תשע"א (2011), החליט הרב שמואל אליהו עם מערכת העלון לקבץ את כל המאמרים שפורסמו בניסוח חדש ולהוסיף עליהם מאמרים של הרב אליהו. בנוסף, הרב שמואל אליהו החליט לצרף סיפורים שסיפר אביו בעצמו. סדרה זו נקראת "אביהם של ישראל - על התורה". בתחילה יצאו הכרכים הראשונים על "דברים" ו"בראשית". אמנם בשנת ה'תשע"ב לקראת צאת הכרך השלישי בסדרה זו על "שמות" החליט הרב שמואל אליהו לחרוג ממנהגו בסדרה זו, והחליט לשלב בספר זה גם סיפורים על הרב אליהו בעצמו וגם סיפורים שהוא סיפר.

=== ספרי ילדים ===
על בסיס סיפורים מהסדרה יצא לאור חוברת "אביהם של ישראל לילדים", בעריכת בנו הרב יוסף אליהו והסופר חנוך ריגל. חוברת זו הייתה אמור להיות רק חלק מתוך ספר עתידי, אך לבסוף הוחלט כי לא יצא ספר זה לאור.

בחנוכה תשע"ב (2011) הועלה מחזמר לילדים שנכתב ובוים על ידי דביר שרייבר בהשראת הסיפורים.

==== סדרת אביהם של ילדי ישראל ====
על בסיס הסדרה יצאו לאור בתשע"א שלושה ספרי קומיקס בשם "אביהם של ילדי ישראל", מאת נתנאל ובת-אל אפשטיין. באותה שנה יצאה גם הגדה מאוירת עם סיפורי קומיקס ודברי תורה מאת הרב. לקראת שנת השמיטה תשע"ה יצא ספר נוסף בסדרה העוסק במצוות השמיטה על פי פסקי הרב אליהו. לאחר מכן יצא כרך נוסף "לכבוד שבת קודש" העוסק בהכנות לשבת על פי פסקי הרב אליהו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://breslev.co.il/articles/אביהם_של_ישראל/עם_ישראל/יהדות.aspx?id=16381&language=hebrew כתבה על הספר] באתר ברסלב
* 
*
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות ספרים בעברית
קטגוריה:ספרי עיון בעברית: ביוגרפיות
קטגוריה:קומיקס ישראלי
קטגוריה:ספרי דרכי הוראה לרבנים
BNP פריבה

BNP פריבה (באנגלית: .BNP Paribas S.A) היא קבוצת בנקאות גלובלית, בעלת מטה בינלאומי ראשי בפריז ומטה בינלאומי נוסף בלונדון. באוקטובר 2010 BNP פריבה דורגה על ידי בלומברג ופורבס כחברה והבנק הגדולים ביותר בעולם מבחינת נכסים, עם נכסים בשווי מעל ל-3.1 טריליון דולר. החברה הוקמה באמצעות המיזוג של Banque Nationale de Paris ו-Paribas בשנת 2000. באפריל 2009, BNP פריבה רכשה נתח של 75% מבנק פורטיס הבלגי, ובכך נהפך BNP לבנק הגדול ביותר בגוש האירו מבחינת הפקדונות אותם הוא מחזיק. 

BNP פריבה חמקה ממשבר האשראי העולמי יחסית בלי פגע, בדיווחה על רווחים נטו בסך 3 מיליארד אירו עבור שנת 2008, ו-5.9 מיליארד אירו עבור שנת 2009, בעיקר בזכות רווחים מחטיבת התאגידים וההשקעות של הבנק, BNPPCIB. חברת BNP פריבה היא בעלת דירוג אשראי מהגבוהים ביותר עבור חברות מהקטגוריה שלה, עם דירוג חוב לטווח ארוך עבור הקבוצה של AA לפי סטנדרד אנד פורס, Aa2 לפי מודי'ס ו-AA- לפי סוכנות פיץ'. 

הפירמה היא למעשה בנק בינלאומי המפוצל לשלוש יחידות עסקיות אסטרטגיות: יחידת בנקאות פרטית, יחידת בנקאות תאגידית ובנקאות השקעות, ויחידת פתרונות השקעות (יחידה שכוללת ניהול נכסים, שירותי משמורת, ושירותי נדל"ן). ארבעת השווקים המקומיים של BNP פריבה הם צרפת, איטליה, בלגיה ולוקסמבורג. כמו כן, לבנק פעילות בנקאות פרטית בארצות הברית, פולין, טורקיה, אוקראינה וצפון אפריקה, כמו גם פעילות של בנקאות השקעות בהיקפים גדולים בניו יורק, לונדון, הונג קונג וסינגפור.

בשנת 2014 שילמה הקבוצה קנס של כ-9 מיליארד דולר על הפרת הסנקציות של ארצות הברית נגד סודאן, איראן וקובה. סכומים ניכרים הועברו על ידי הקבוצה לשליט סודאן עומר אל-בשיר ושימשו, בין השאר, למימון רצח העם בדארפור. בדו"ח של ועדת ה-FBI שחקרה את פעילויות הקבוצה נכתב: "החברה צפצפה במכוון על החוק ואפשרה למדינות סוררות, במיוחד לסודאן, גישה חיונית למערכת הפיננסית העולמית, שסייעה לשלטון הדיקטטורי לרדוף ולהרוג את בני עמו. עלינו להקפיד על כך שמוסדות פיננסיים ייענשו בחומרה על מקרים של הפרת חוקי הסנקציות, המסכנים את האינטרסים של הביטחון הלאומי שלנו."

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:בנקים
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
איריס שטיין

איריס שטיין כרמי (שם נעוריה: איריס כרמי, נולדה ב-1961), טניסאית שולחן, 10 פעמים אלופת ישראל ליחידות, 9 פעמים אלופת ישראל לזוגות נשים ו-10 פעמים אלופת ישראל לזוגות מעורבים עם 5 שותפים שונים (מנחם שטיין, דרור פולק, יוסי בוגן, חמי גרינברג ויוסף שיפמן), יותר מכל שחקנית טניס שולחן ישראלית אחרת. השתתפה ב-3 אליפויות עולם (נובי סאד 1981, טוקיו 1983 וגטבורג 1985) כשחקנית בנבחרת ישראל. בעלת חמש מדליות זהב משתי מכביות (1981, 1985).

== ביוגרפיה ==
שטיין החלה לשחק בטניס שולחן בהיותה בת 10 בקבוצת מכבי צפון תל אביב, בהדרכתו של אלוף ישראל, מנחם שטיין, לימים בעלה. בשנת 1976 בהיותה בת 15 זכתה לראשונה באליפות ישראל בטניס שולחן ליחידות. שנה לאחר מכן, הייתה לשחקנית הראשונה ששיחקה בליגה העליונה לגברים, כיוון שבאותם ימים לא הייתה ליגה לנשים.

באליפות העולם בטניס שולחן שנערכה בנובי סאד, לשעבר יוגוסלביה בשנת 1981 הגיעה שטיין לשלב 64 השחקניות האחרונות. [http://www.ittf.com/ittf_stats/All_events4.asp?Competition_ID=93&From=1981&To=1981&]

באליפות העולם בטניס שולחן שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1985 הגיעה שטיין להישג השיא שלה, בניצחון, יחד עם דרור פולק, על זוג קוריאני, לי סו יה וקים קי טק, שהיו מדורגים מקום 3 בעולם כזוג, וכל אחד מהם במקום ה-3-5 ביחידים ויחידות, דבר שהוביל אותם עד לשמינית הגמר. [http://www.ittf.com/ittf_stats/All_events4.asp?Competition_ID=114&From=1985&To=1985&]

בשנת 1987 הובילה שטיין את נבחרת הנשים של ישראל לשלב רבע הגמר באליפות צרפת הפתוחה, שבו הפסידה לנבחרת סין החזקה.

בשנת 1988 פרשה שטיין מתחרויות לאחר לידת בנה הבכור. בשנת 2009, חזרה שטיין להשתתף בתחרויות והצטרפה למועדון הישגי כרמיאל, בליגת העל לנשים. היא סיימה עם קבוצתה במקום ה-4 בליגה והעפילה לגמר גביע המדינה.

== חייה האישיים ==
בשנת 1988 נישאה למאמנה מנחם שטיין. כיום, נשואה ואם ל-3 בנים, היא רכזת פרויקט אתנה (פרויקט קידום נערות ונשים) בטניס שולחן ומזכירה במשרד עורכי דין.

== תארים והישגים ==
* בסך הכל זכתה שטיין בתואר אלופת ישראל בטניס שולחן ביחידות 10 פעמים.
* בסך הכל זכתה שטיין בתואר אלופת ישראל בטניס שולחן בזוגות נשים 9 פעמים.
* בסך הכל זכתה שטיין בתואר אלופת ישראל בטניס שולחן בזוגות מעורבים 10 פעמים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.itta.co.il/web/8888/nsf/sbs.py?&_ID=14648&G=13895&did=1121&PF=1&SM=14648&lang=HE&_UserReference=BA623F12ED1766194E9B2C59%3E איריס שטיין], באתר איגוד טניס שולחן בישראל 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופות ישראל בטניס שולחן
קטגוריה:אלופות המכביה: טניס שולחן
קטגוריה:עסקניות ספורט ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1961
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
האנדרטה לזכר החיילים היהודים בצבא האדום במלחמת העולם השנייה

האנדרטה לזכר החיילים היהודיים בצבא האדום במלחמת העולם השנייה היא אתר הנצחה בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים לזכר הלוחמים היהודיים שנפלו במהלך שירותם בצבא האדום של ברית המועצות בין השנים 1941–1945 במהלך מלחמת העולם השנייה.

האנדרטה הוקמה ביוזמת יהודי ארגון החיילים המשוחררים של הצבא האדום במלחמת העולם השנייה. את האנדרטה עיצב האדריכל יצחק רחלין והמהנדס זאב קריב והיא נחנכה בתאריך י"ד בחשוון תש"ן 12 בנובמבר 1989. בצמוד אל האנדרטה מצויה האנדרטה לזכר החיילים היהודים בצבא הפולני במלחמת העולם השנייה. 

==מבנה האנדרטה==
האנדרטה משופעת מכיוון דרום אל צפון על גבי צלע ההר ומעוצבת בתור קיר שגובהו 3 מטרים המחולק לשלושה חלקים: בצידו הימני קיר שגובהו 5 מטרים העשוי אבן ערד אדומה הניצב בצורה אופקית ובראשו מנורה בעלת שבעה קנים ובתחתיתו חקוקה הכתובת: לזכר מאתיים אלף הלוחמים היהודים שנפלו בשורות הצבא האדום במלחמת העולם השנייה. בחלקו האמצעי של הקיר חומה המצופה אבן ירושלמית מעובדת ועליה כתובות באותיות מתכת הפסוק: למען דעת דורות בני ישראל - שופטים ב, מתחת לפסוק כתוב ברוסית: "לוחמים יהודים שנפלו בקרבות נגד הנאצים בשורות הצבא הסובייטי". בחלקו השמאלי של הקיר מעוצבות בשש אבני ערד אדומות הספרות "200,000". לפני הקיר ניצבת רחבת טקסים ובצדה השמאלי קבועות אבנים מסותתות ההולכות ונעשות קטנות - סמל לאנשים שהיו לעפר ולידה קסדה עם רובה, לידו מצוי תא ובו ספר עם שמות הנופלים. בסמוך לרחבה ניצב גרם מדרגות ולצידם שתי אבנים מוגבהות ועליהן מסותתות הכתובת "1941-1945 תש"א-תש"ה" מתחת לתאריך מצויים סמלי חילות הצבא האדום עשויים מתכת. 

אתר הנצחה נוסף לזכר חללי הצבא האדום, אנדרטת הניצחון, נמצא בעיר נתניה.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:אנדרטת הנופלים היהודים בצבא הרוסי - הר הרצל.jpg
קובץ:A Monument to 200000 Jewish fighters who fell in the Red Army during World War II (14262761120).jpg
קובץ:אנדרטת הצבא האדום בהר הרצל - 1.jpg
קובץ:אנדרטת היהודים בצבא האדום - הר הרצל - 1.jpg
</gallery>

== ראו גם ==
* הצבא האדום
==קישורים חיצוניים==

* [http://forward.com/articles/145899/jews-who-died-fighting-in-red-army/?p=all חיילים שלחמו בצבא האדום] כתבה באתר "Jewish Daily forward"

קטגוריה:אנדרטאות בבית הקברות הצבאי בהר הרצל
קטגוריה:ישראל: הנצחת חיילים יהודים בצבאות זרים
חיילים היהודים בצבא האדום
יהודים במלחמת העולם השנייה
טרוול סרוויס

מטוס בואינג 737-800 של החברה

טרוול סרוויס היא חברת תעופה צ'כית שבסיסה המרכזי נמצא בנמל התעופה ואצלב האוול שבפראג. החברה מפעילה טיסות שכר ליעדי נופש ומחכירת מטוסים עם צוותם לחברות תעופה אחרות. רוב פעילות החברה מרוכזת תחת מותג חברת הבת סמארט וינגס.

בשנת 2017 נודע כי החברה עתידה לרכז את כלל פעילותה תחת המותג "סמארט וינגס"
.

בנוסף, בשנת 2017 השלימה החברה את רכישת 98% ממניותיה של חברת התעופה הלאומית צ'ק איירליינס.
.

==צי המטוסים ==
צי המטוסים של החברה, נכון לאוקטובר 2018:

{|class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center"
|+ 
|- style="background: #003399;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | <font style="color:white;">כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | <font style="color:white;">בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | <font style="color:white;">בהזמנה
! colspan="3" |<font style="color:white;">נוסעים
! rowspan="2" style="width:180px;" | <font style="color:white;">הערות
|- style="background: #003399;"
!C
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים"><font style="color:white;">Y</abbr>
! style="width:40px;" | <center><font style="color:white;">סה"כ
|-
|בואינג 737-700
|2
|—
|—
|148
|148
|
|-
| rowspan="2" |בואינג 737-800
| rowspan="2" |26
| rowspan="2" |—
|—
|189
|189
|
|-
|18
|150
|168
|
|-
|בואינג 737-900ER
|2
|—
|—
|212
|212
|
|-
|בואינג 737 MAX
|7
|32
|—
|189
|189
|
|-
!סה"כ
!37
!32
! colspan="4" |
|}

== פעילות החברה בישראל ==
החברה מפעילה בין 3-4 טיסות שכר שבועיות בקו פראג-תל אביב בעונת הקיץ ו-3 טיסות שבועיות סדירות מפראג באמצעות החברה הבת סמארט ווינגס כל השנה באמצעות מטוסי 737-800/900ER/MAX 8. בנוסף, החברה מפעילה 2 טיסות שכר שבועיות עונתיות בין בודפשט לתל אביב וטיסת שכר שבועית עונתית בין ברטיסלאבה לתל אביב אשר מופעלת באמצעות חברת הבת סמארט ווינגס.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות צ'כיות
קטגוריה:צ'כיה: תעופה
קטגוריה:חברות לטיסות חסך
קטגוריה:אירופה: חברות תעופה
אליהו מירב

אליהו (אלי) מירב (נולד בשנת 1950) הוא פוליטיקאי חרדי שכיהן כראש המועצה המקומית עמנואל הראשון (1985–1990).

==ביוגרפיה==
מירב נולד במצרים ב־1950. בשנת 1954 עלה עם משפחתו לישראל. תחילה התיישבה המשפחה ברמתיים, וכעבור זמן עברה לבית אלפא. התגייס לחיל האוויר, ובתקופת מלחמת יום הכיפורים שירת בצוות אוויר של לוחמה אלקטרונית. זמן קצר לאחר מכן נישא לחנה הרמן. באותה תקופה חזר בתשובה, ובמשך ארבע שנים למד בישיבת הנגב בנתיבות. בסוף שנות ה-70 עבר להתגורר בשכונת מטרסדורף בירושלים ולמד בישיבת חברת אהבת שלום.

בתחילת שנות ה-80 נעשה חסיד ברסלב, ובהמשך עבר להתגורר בעמנואל, שהייתה בשלבי הקמתה הראשונים. לאחר מכן התקרב לרב אליעזר ברלנד ועבר לגור בירושלים.

==קריירה==
עם הכרזתה של עמנואל כמועצה מקומית, בשנת 1985, נבחר מירב בבחירות פנימיות לעמוד בראשה. בבחירות לא הוענקה זכות בחירה לנשים, והממונה על היישובים היהודים ביו"ש טען שהן מנוגדות לחוק. מירב מונה על ידי משרד הפנים כראש מועצה ממונה. בתקופת כהונתו כראש המועצה נאלץ להתמודד עם ההשלכות של קריסת חברת "כוכב השומרון" שיזמה והקימה את היישוב. בבחירות הבאות בנובמבר 1989 התמודד מטעם מפלגת ש"ס והפסיד לשמואל זייבלד. בקדנציה שלאחר מכן כיהן כסגן ראש המועצה.

באמצע שנות ה-90 פרש מהחיים הציבוריים בעמנואל ועבר להתגורר בירושלים. כיום הוא משמש כראש כולל ברסלב במודיעין עילית. בשנת 2010 נבחר כחבר בהנהלה החדשה של ישיבת שובו בנים.

==חיים אישיים==
לאחר פטירת אשתו חנה נישא בשנית. ב-13 בדצמבר 2018 נהרג בנו החורג, סמל יוסף כהן, לוחם בגדוד נצח יהודה, בפיגוע בטרמפיאדה הסמוכה למאחז גבעת אסף שבבנימין.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי מועצת עמנואל
קטגוריה:פוליטיקאים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:חסידי ברסלב
קטגוריה:ישראלים ילידי מצרים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:בוגרי ישיבת הנגב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
רב דימי מנהרדעא

רב דימי מנהרדעא היה אמורא בבלי בדור החמישי לאמוראי בבל, מגדולי חכמי ישיבת נהרדעא.

==ביוגרפיה==
רב דימי מנהרדעא מוזכר פעמים בודדות בתלמוד. אחת מפסקיו מתייחסת להוראת בית דין שעליה מביאים בית פר העלם דבר של ציבור, והוא פסק שאין הוראה נחשבת להוראה עד שיאמרו בית הדין מפורש כי מדובר בהוראה גמורה למעשה "מותרים אתם לעשות" וכן נפסקה ההלכה. הוראותיו גם מובאות בהלכות איסור והיתר, וכן לומדים ממעשיו הלכות למעשה.

מסופר בתלמוד, כי רב דימי מנהרדעא הביא גרוגרות בספינה כדי למכור אותן בשוק. אמר הריש גלותא לרבא: לך ובדוק את רב דימי, אם תלמיד חכם הוא, ואם כן יכריזו שלא ימכור איש בעיר גרוגרות לפני שהוא יגמור למכור את סחורתו. אמר רבא לרב אדא בר אבא: לך בדוק אותו בשאלות לראות אם הוא תלמיד חכם. הלך רב אדא ושאל אותו: פיל שבלע כפיפה מצרית, והקיאה דרך בית הרעי, מהו? ולא ידע רב דימי להשיב לו. שאל רב דימי את רב אדא: האם אתה הוא רבא? רב אדא הכהו לרב דימי על סנדלו ואמר לו: ביני לרבא יש הבדל גדול. בכל אופן, על כרחך אני רבך, ורבא הוא הרב שלי. נמצא שרבא הוא הרב של רבך. לא הכריזו שאף אחד לא ימכור גרוגרות בלעדיו, ולא קנו ממנו, ונפסדו הגרוגרות שלו. רב דימי בא לרב יוסף והתאונן לפניו על מה שעשו לו. אמר לו רב יוסף: מי שלא נמנע מלהפרע על הבזיון שעשו למלך אדום אף על פי שהיה גוי אדומי, כל שכן שלא ימנע מלהפרע ממי שגרם לך צער! וכמו שכתוב . נפטר רב אדא בר אבא.

במסכת בבא בתרא מובאת דעתו של רב דימי, כי יש להעדיף מלמד תינוקות שמדייק בלימודו למרות שאינו "גורס"- לא מספיק לעבור על הרבה חומר, מכיוון ששבשתא כיוון דעל על.

על תלמידיו נמנה אמימר, בן ישיבת נהרדעא.

===מקום קבורתו על פי המסורת===
על מקום קבורתו, מופיע בספר הגלגולים: "בכפר אבנית יש שם מערה, שבה קבורים אביי ורבא. והנה הפתח לצד מערב, ובתוכה הרבה כוכים, הנה בכוך שבקרן מזרחית דרומית ממש, שם קבור אביי. והכוך הסמוך לו העומד בצד דרום ממש, שם קבור רב דימי מנהרדעא. והכוך הסמוך לו אשר בצד דרום ג"כ, והוא כוך יותר רחב מכוך ר' דימי הנזכר, ושם קבור רבא, והוא בכוך האמצע שבצד דרום, ושאר הכוכין לא הגיד לי מה הם". בעקבות דברים אלו של האריז"ל, שלפי המקובל נכתבו על ידי תלמידו רבי חיים ויטאל ברוח הקודש, ידועה מערה זו כ"מערת אביי ורבא".

==קישורים חיצוניים==
* 
==הערות שוליים==

דימי
קטגוריה:תלמידי אביי
קטגוריה:תלמידי רבא
ישראל בן זאב (שומר)

סיפורו של ישראל בן זאב בטיילת שכניה
ישראל בן זאב (לויפר) (1905–1938) היה שומר יערות של קרן קיימת לישראל שנרצח על ידי ערבים ועצמותיו התגלו רק לאחר עשרות שנים.
== חייו ==
הוא נולד ביסוד המעלה. בשל קשיים כלכליים במשק החקלאי עבר לפתח תקווה ועבד בפרדסים. שם נישא ונולדו לו בן ובת. לאחר מספר שנים החל לעבוד כשומר יערות בעמק זבולון. הוא עבר עם משפחתו לעכו אבל בגלל בעיות ביטחוניות התיישב בשכונת סביניה (כיום נמצאת בקריית ביאליק). הוא ידע ערבית שוטפת ואף לבש בתפקידו בגדים ערביים כמו כאפיה וגלביה. הוא היה מקובל על הערבים שקראו לו בעקבות בנו זאב - "אבו דיב".

בתחילת חודש אוגוסט 1938 מסר בן זאב את סוסתו ליום אחד לידיד ערבי מהכפר דאמון שגם הוא היה שומר והיה נאמן עליו. משהתמהמה להחזיר לו את סוסתו, יצא לכיוון דאמון ומאז נעלמו עקבותיו.

בנו זאב, בעזרתו של גיורא זייד (בנו של אלכסנדר זייד) עשה מאמצים רבים לגלות מה עלה בגורל אביו. ב-27 במרץ 1990 נמצאו עצמותיו במערה ליד מושב שכניה (מערת שכניה). הסתבר שהבדווים המקומיים ידעו במשך שנים רבות שבמערה קבור יהודי ואף כינו אותה "ביר אל יהוד".

החקירה העלתה שליד שכונת צור שלום של היום, נתפס בן זאב על ידי שלושה בדואים שביקשו להשתמש ברציחתו כ"כרטיס כניסה" לכנופיות. הוא נכבל והועבר למערה, במרחק של כ-15 ק"מ, שם נרצח וגופתו הוטמנה במערה.

שרידי העצמות הועברו לבדיקה פתולוגית שהוכיחה שהן עצמותיו של בן זאב. הוא הובא לקבורה ב-15 במאי 1990 ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה בסמוך לקבר אשתו.

הקרן הקיימת לישראל הקימה בטיילת שכניה, מצפור לזכר ישראל בן זאב ובו סיפור חייו ורציחתו.

==קישורים חיצוניים==

*
* 
*[http://www.photour.co.il/index2.php?id=14&catId=1473&lang=HEB מצפור ישראל בן זאב בטיילת שכניה]
*

קטגוריה:פרשיות רצח בארץ ישראל
קטגוריה:חללי היישוב במרד הערבי הגדול
קטגוריה:1938 בארץ ישראל
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1938
האנדרטה לזכר החיילים היהודים בצבא הפולני במלחמת העולם השנייה

האנדרטה לזכר החיילים היהודים בצבא הפולני במלחמת העולם השנייה היא אתר הנצחה בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים לזכר הלוחמים היהודים בצבא הפולני שנפלו במהלך מלחמת העולם השנייה.

כ-60,000 מתוך כ-150,000 חיילים יהודים בצבא הפולני נפלו בשבי, חלקם מצאו את מותם במחנות שבויים שהקימו הנאצים או הושמדו במחנות ריכוז והשמדה. אחרי נפילת פולין התנדבו עשרות אלפים ליחידות פולניות שפעלו במסגרת כוחות הברית כנגד הנאצים.

האנדרטה הוקמה בשנת 1998 בסמוך לאנדרטה לזכר החיילים היהודים בצבא האדום במלחמת העולם השנייה.

==תיאור האנדרטה==
האנדרטה בנויה שני קירות העשויים אבנים מסותתות. על הקיר מופיע הפסוק: מספר שמואל ב. מתחת לפסוק כתובה הכתובת באנגלית .

בחלקה הימני של האנדרטה מצוי קיר נוסף ועליו נמצאים תבליטים המתארים חיילים אוחזים בנשק ומתחתיהם הכתובת בפולנית: .

לפני האנדרטה מצויה רחבת טקסים אליה מוביל גרם מדרגות ולפניו 2 אבנים מוגבהות. בצידו הימני סמל הצבא הפולני ומתחתיו חקוקות השנים 1939–1945 באותיות מתכת מצופות זהב. בצידו השמאלי קיר שיש שעליו מצוין מגן דוד עשוי מתכת בצבע צהוב ומתחתיו הכתובת: 

האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל יצחק רחלין שתכנן גם את האנדרטה לזכר הלוחמים היהודים בצבא האדום במלחמת העולם השנייה הנמצאת בצמוד.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:PikiWiki Israel 12307 monument to fallen jewish soldiers in the polish a.jpg
קובץ:Memorial for the Jewish Soldiers in the Polish army in World War II IMG 1345.JPG
קובץ:Memorial for the Jewish Soldiers in the Polish army in World War II IMG 1344.JPG
קובץ:אנדרטת הנופלים היהודים בצבא הפולני - הר הרצל.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.zchor.org/meirtchak/biblio.htm דף זיכרון לזכרם של היהודים בצבא הפולני במלחמת העולם השנייה] באתר "זכור"

קטגוריה:אנדרטאות בבית הקברות הצבאי בהר הרצל
קטגוריה:ישראל: הנצחת חיילים יהודים בצבאות זרים
קטגוריה:פולין במלחמת העולם השנייה: אנדרטאות
חיילים היהודים בצבא הפולני
השקל הציוני

"שקל הגאולה" משנת [[תרע"ט 1919]]
שקל משנת [[תרצ"ה 1935]]
שקל משנת [[תש"א 1941]]
שקל משנת [[תש"ט-תש"י 1950|ממוזער]]
השקל הציוני או בקיצור שקל היה מטבע של ההסתדרות הציונית אשר הונהג על ידי דוד וולפסון לקראת הבחירות לקונגרס הציוני השני בשנת 1898. המטבע היה סמלי והומר בכל תפוצה לערך במטבע המקומי. מקור השם הוא במטבע העברי הקדום - "שקל".

השקל הציוני שימש עם היווסדה של התנועה הציונית הממוסדת בראשותו של בנימין זאב הרצל, ועד הקמת המדינה לציון מס חבר שנתי. ה"שוקל", היה מי שרכש שקל ציוני, ובלבד שמלאו לו 18 שנים, קנה את הזכות לבחור צירים לקונגרס הציוני למשך שנה. מי שמלאו לו 24 שנים זכאי היה גם להתמודד בעצמו. לפי מספר השקלים שנמכרו בכל מדינה נקבע מספר הצירים שהייתה זכאית לשגר לקונגרס. מטבע הדברים, בשנים שבהן לא נערכו בחירות לקונגרס הציוני צנחו מכירות השקל. אמנם השקל היה מטבע סמלי, אך כתעודה על תשלום המס ניתנה לכל שוקל חשבונית בצורת שטר, שעליו הופיעו דימויים שבטאו את תמצית הרעיון הציוני, ולעיתים צילום של מטבע ישראלי-יהודי עתיק.

השקל הציוני ביטא את הרצון החופשי של כל יהודי להשתתף בקביעת גורלו של עם ישראל, בשונה מהנהוג בקהילה היהודית בגולה, שם רוב ההחלטות התקבלו בידי מנהיגי הקהילה: החכמים, פרנסי הציבור או שבעת טובי העיר. בהתאם לאחוז רוכשי השקל ניתן היה להעריך את מעמדה של התנועה הציונית בקרב התפוצה. ההכנסות ממכירת השקל הציוני הסתכמו בסכומים נכבדים שאפשרו את תפקודה השוטף של ההסתדרות הציונית ומימון הוצאותיה המנהלתיות.

==יום השקל הציוני==
קהילות שונות נהגו לקיים אירועים ואספות שונים לשם איסוף תרומות תחת הכותרת "יום השקל הציוני". 

לדוגמה, התנועה הציונית בבולגריה הכריזה במאי 1901 על ל"ג בעומר גם כחג ציוני בשם "יום השקל". בקהילת וידין נחוג חג זה מדי שנה. בדרך כלל נוהגים היו החוגגים בני תנועות הנוער ללבוש בגדי חג, לענוד סרט כחול לבן, לערוך תהלוכה שהחלה בבית הספר היסודי היהודי והסתיימה בבית הכנסת, שם נערכה תפילה חגיגית. בשנות ה-30 הפך יום השקל למעין הפנינג של כל בני הקהילה שלווה בנוסף לתהלוכה, בתחרויות ספורט, שירה ונאומים בקרב משתתפיו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://merkazruach.nli.org.il/makor/hprzntvr-shl-htsyvnvt הפרזנטור של הציונות], נאמן למקור, הספרייה הלאומית
* [http://www.jafi.org.il/JewishAgency/Hebrew/Education/Compelling+Content/Jewish+Agency+History/Subjects/The+Zionist+Shekel.htm השקל הציוני], אתר הסוכנות היהודית
* [http://www.tapuz.co.il/blog/net/ViewEntry.aspx?entryid=1288248 שקל ישן], אלטנוילנד, תפוז בלוגים
* [http://jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?parm=wAVSau8u0hPe62GVdqpOCQKGrv%2BIWKFcxBc1TnrVwqJTGmrosqiKGPyf2Trfn0kOYw%3D%3D&mode=image&href=LRI%2F1930%2F08%2F07&page=9&rtl=true תרומה לשקל במרוקו בשנת 1930], [http://web.nli.org.il/sites/JPress/Hebrew/Pages/LAvenir-Illustre.aspx עיתון L`Avenir Illustré], אתר עיתונות יהודית היסטורית 
* [https://www.flickr.com/photos/zeevveez/3548575444 השקל הציוני שהונפק והופק במאוריציוס], עודד ישראלי, פליקר
* [http://blog.tapuz.co.il/web2c/images/2398785_34.jpg תמונה של שטר שקל משנתה השמינית של התנועה הציונית]
*[https://thebank.org.il/zionist-shekel/ השקל הציוני], אתר אוצר התיישבות היהודים

קטגוריה:ציונות
קטגוריה:מטבעות שיצאו משימוש
קטגוריה:מטבעות
אפוקליפסת במברג

עמוד 10 מתוך כתב היד
[[שני העדים, כפי שהם מתוארים בכתב היד]]
אפוקליפסת במברג (בגרמנית: Bamberger Apokalypse) היא כתב יד מהמאה ה-11 השמור כיום בספריית העיר במברג (בגרמנית: Staatsbibliothek Bamberg). כתב יד זה מכיל את ספר חזון יוחנן (ספר האפוקליפסה) מהברית החדשה, ומכאן שמו.
== היסטוריה ==
כתב היד נכתב בסקריפטוריום שבאי רייכנאו בין שנת 1000 לשנת 1020 בסגנון הדומה לכתבי יד האחרים שנכתבו ברייכנאו (כגון הפריקופס של היינריך השני).

אפוקליפסת במברג הוזמנה על ידי אוטו השלישי קיסר האימפריה הרומית הקדושה. כתב היד לא הושלם בעת מותו של אוטו השלישי, ועבודת הכנתו הסתיימה בזמן יורשו, היינריך השני אשר יחד עם רעייתו, קוניגונד מלוקסמבורג, תרם את כתב היד למנזר סטפנוס הקדוש בבמברג.

בכתב היד 106 עמודים, והוא מאויר ב-57 מיניאטורות (איורים), וב-100 אותיות תחיליות מאוירות.

בשנת 2003 נוסף כתב היד לרשימת "זיכרון העולם" של ארגון אונסק"ו כאחד מכתבי היד האוטוניים מרייכנאו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.unesco.org/new/en/communication-and-information/flagship-project-activities/memory-of-the-world/register/full-list-of-registered-heritage/registered-heritage-page-4/illuminated-manuscripts-from-the-ottonian-period-produced-in-the-monastery-of-reichenau-lake-constance/ כתבי היד האוטוניאנים באתר זיכרון העולם] של ארגון אונסק"ו

קטגוריה:כתבי יד מאוירים
קטגוריה:ספרי המאה ה-11
קטגוריה:ספר ההתגלות
קטגוריה:אפוקליפסה
שני העדים

שני העדים, כפי שהם מתוארים ב[[אפוקליפסת במברג, כתב יד מהמאה ה-11.]]
שני העדים הם שני נביאים המתוארים בספר חזון יוחנן (ספר ההתגלות) שבברית החדשה (פרק י"א, פסוקים 1 - 13).

על פי חזונו של יוחנן כותב הבשורה, באחרית הימים יגיעו שני עדים לנבא. הם ינבאו במשך 1,260 ימים (42 חודשים), במהלכם איש לא יוכל להזיק להם. בכל תקופת נבואתם תהיה בצורת, והם ישלטו בארץ, ויוכלו להביא מחלות על תושבי הארץ. רק לאחר שהם יסיימו להתנבא ניתן יהיה להרגם, ואז תגיע החיה ותהרוג את שני העדים לשמחתם של כל תושבי הארץ. גופות הנביאים יישארו מוטלות על הארץ שלושה וחצי ימים ולא יקברו, ולאחר מכן יקומו לתחייה.

בעקבות תחייתם תתרחש רעידת אדמה גדולה אשר תהרוג 7,000 איש ותהרוס עשירית מהעיר:

==זהות שני העדים==
תאולוגים נוצרים דנו רבות בדבר זהותם של שני הנביאים, והאם מדובר בשני אנשים או במשל לכנסייה הנוצרית. בין היתר ישנן סברות כי מדובר בשניים מהשליחים או כי מדובר במשה ואליהו, או חנוך ואליהו (שכן שני אלה לא מתו אלא עלו לשמים).

הסוברים כי מדובר בסמלים מתייחסים לשני העדים כאל דמותם של ישראל והכנסייה הנוצרית, או של היהודים והגויים המאמינים בישו, כאלגוריה לשני חלקי התנ"ך הנוצרי: הברית הישנה והברית החדשה, או כסמל לחסד ורחמים.

הנביאים מתוארים כ"שני עצי זית ושתי מנורות", ותאולוגים נוצריים סבורים כי מדובר באלגוריה וכי עצי הזית מסמלים את הצדיקים או החסידים המתריעים על החטאים, ושתי המנורות מסמלים את אורו של ישו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ספר ההתגלות
ברוך הגבר (שיר)

ברוך הגבר הוא תחילתו של פסוק בספר ירמיהו, שהולחן במנגינות רבות ובהן בסגנון רוק, המושר בחתונות רבות בציבור הדתי ומלווה בריקוד שורות.

השיר מבוסס על פסוק בירמיהו: , ומופיע במאסף פסוקים בסוף ברכת המזון.

== לחנים ==
פסוק זה זכה לניגונים לפני מאות שנים והוא נמנה עם שלושת הניגונים של עובדיה הגר מהמאה ה-12.

את השיר ביצעה לראשונה, בשנות ה-80 של המאה ה-20, מקהלת הילדים עמודי שיש.

באוגוסט 1991 הפיצה להקת "שלוק רוק" קלטת שבה הושמע השיר בגרסת רוק. היו שטענו שמקור הלחן הוא בשיר I Will Follow Him של פגי מארץ' שפורסם בשנת 1963, אולם הלחן דומה גם לשיר Speedy Gonzales של פאט בון שפורסם שנה אחת קודם לכן ב-1962 (ובגרסתו המקורית של דוד דנטה בשנת 1961). השיר היה ללהיט וזכה לתפוצה רבה בחתונות ואירועים אחרים של הציבור הדתי והחרדי.

בניגוד לרוב הריקודים בחתונות במגזר הדתי, הריקוד של "ברוך הגבר" מלווה בריקוד שורות. הריקוד ספג התנגדות מצד רבנים בחלק מהישיבות אשר אסרו על השמעתו.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים המבוססים על התנ"ך
קטגוריה:שירי שנות ה-1980
קטגוריה:שירים חסידיים
שטרלזונד

שטרלזונד (בגרמנית: Stralsund) היא עיר בצפון-מזרח גרמניה. העיר נמצאת במדינה הפדרלית הגרמנית מקלנבורג-מערב פומרניה, על חוף הים הבלטי, כשמצר ים מפריד בינה לבין האי ריגן. כלכלתה של העיר מתבססת על ספנות ודיג. בנוסף, מתפתחת בה כלכלה המבוססת על תיירות.

בעיר נמצאים כנסיית מריה הקדושה, שנשאה את תואר הבניין הגבוה בעולם במשך כ-22 שנה, ואתר המורשת העולמית המרכזים ההיסטוריים בשטרלזונד-ובוויסמר.

מראה אווירי של שטרלזונד, מאי 2011

==היסטוריה==
ההתיישבות במקום החלה בימי הביניים ככפר דייגים ונמל. במאה ה-13 היגרו לכפר מתיישבים גרמנים, סוחרים ויורדי ים דנים והגדילו את מספר תושביה. לאחר שהוכרה כעיר, הייתה חלק מנסיכות רוגיה שהייתה כפופה לממלכת דנמרק. שמה ניתן לה בשנת 1240 על ידי הנסיך הבוחר לאחר שהגדיל את שטח השיפוט של העיר.

בשנים הבאות איימה התפתחותה של העיר על כוחה של ליבק, העיר החזקה באזור ובעימות שנוצר בשנת 1249 נשרפה שטרלזונד עד היסוד.
העיר נבנתה מחדש וכאמצעי זהירות נוספה לה חומה ובה 30 מגדלי שמירה ו-11 שערים.

לאחר שהמשיכה לגדול משמעותית, הצטרפה בשנת 1293 לברית ערי הנזה. ב-1370 נחתם בה חוזה שטרלזונד שהסדיר את זכויות סוחרי הברית מול דנמרק.

במאה ה-17 התרחש בעיר המצור על שטרלזונד (1628) במסגרת מלחמת שלושים השנים. תושבי העיר, שנתמכו על ידי חיל מצב דני-שוודי, נאלצו להתגונן מפני צבאה של האימפריה הרומית הקדושה שנזקק לשליטה בנמל, ולבסוף הוסר מעליהם האיום. לאחר קרב שטטין (1630) הפכה שטרלזונד לאחד משני המבצרים השוודים החשובים בדוכסות פומרניה, בנוסף לשטטין (כיום שצ'צ'ין).

לאחר שלום וסטפאליה סופחה שטרלזונד לשטחה של שוודיה.

ב-1807 וב-1809 הותקפה העיר על ידי צבאו של נפוליאון במסגרת המלחמות הנפוליאוניות ונשלטה על ידי צרפת לתקופות קצרות. בקונגרס וינה הוחזרה העיר לשליטת דוכסות פומרניה, הפעם כחלק מפרוסיה.

משנת 1949 הייתה שטרלזונד בשטחי מזרח גרמניה. מאז איחוד גרמניה העיר היא חלק ממדינת מקלנבורג-מערב פומרניה שברפובליקה הפדרלית הגרמנית.

==תושבים מפורסמים==
*יואכים ניקולאס אגרט
*אנגלה מרקל
*קרל וילהלם שלה

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקלנבורג-מערב פומרניה: ערים
קטגוריה:הים הבלטי: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13