OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'יימס בלושי

ג'יימס אדם "ג'ים" בלושי (אנגלית: James Adam "Jim" Belushi; נולד ב-15 ביוני 1954) הוא שחקן אמריקאי.

== קורות חייו ==
בלושי נולד בשיקגו שבארצות הברית למשפחת מהגרים מאלבניה. כמו אחיו הגדול השחקן המנוח ג'ון בלושי, עבד בשנים 1977 ועד 1980 בקבוצת התיאטרון של שיקגו "העיר השנייה" . בשנת 1978 הופיע ג'יימס בסדרת הטלוויזיה "מי שומר על הילדים?" , ובנוסף בתוכנית הקומית הידועה "סאטרדיי נייט לייב".

בשנת 1986 הופיע ג'יימס בסרט הקולנוע המוזיקלי "חנות קטנה ומטריפה" לצדו של סטיב מרטין ובסרט "סלבדור" לצידו של ג'יימס וודס ובשנת 1988 בסרט הפעולה "מפגש לוהט" (Red Heat) לצדו של ארנולד שוורצנגר. 

בשנת 1991 שיחק בדרמה "יומן של רוצח שכיר" בכיכובו של פורסט ויטאקר וב"נוכלת ושמה סו" בבימויו של ג'ון יוז. ב-1995 שיחק בדרמה "חיים נפרדים" לצד לינדה המילטון. 

ב-2004 התארח בסדרה "פחות ממושלמת". בשנת 2006 שיחק בסרט "מאחורי החיוך" לצד מרלון ויינס. בשנת 2008 שיחק בסרט הילדים "חברים בשלג" לצד וופי גולדברג. 

לג'יימס קריירה ארוכה של סרטים וסדרות, שיחק בסדרה הקומית "החיים על פי ג'ים" (According to Jim) לצדה של השחקנית קורטני תורן סמית. ב-2010 שיחק בסדרת הדרמה המשפטית "הסנגורים" ברשת CBS, כפרקליט בלאס וגאס לצדו של ג'רי אוקונל, והסדרה ירדה מהאוויר לאחר עונה אחת. בשנת 2011 השתתף בסרט "נמרות בע"מ" לצד דניס ריצ'רדס. 

בשנת 2015 שיחק בסרט "אין כמו בגיהנום", קומדיה שחורה בכיכובם של פטריק וילסון וקתרין הייגל. 

בשנת 2016 שיחק במותחן "כל האמת" לצד קיאנו ריבס, בסרט הפשע "הולופוינט" לצידם של לין קולינס וג'ון לגוויזאמו, בסרט "קייטי אומרת להתראות" לצד אוליביה קוק ובסרטו של ג'וזף מאזלו "Undrafted". 

בשנת 2017 השתתף בסרטו של וודי אלן "גלגל ענק", ובסרט "שינוי של הלב".

בשנת 2022 גילם את דן, אביו של הדמות הראשית בדרמת ההתבגרות "ג'יגי ונייט" <small>(אנ').</small>

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום אילינוי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
רוברט אנדרסון

רוברט אנדרסון (באנגלית: Robert Anderson; 14 ביוני 1805 – 26 באוקטובר 1871) היה קצין בצבא ארצות הברית. הוא נודע בכך שפיקד על פורט סאמטר במהלך קרב פורט סאמטר, אשר פתח את מלחמת האזרחים האמריקנית.

== שנותיו הראשונות ==
אנדרסון נולד בעיירה ליד לואיוויל במדינת קנטקי שבארצות הברית. הוא התחנך בווסט פוינט, שם סיים את לימודיו בשנת 1825, ואז הוצב בדרגת ייצוג של לוטננט משנה ברגימנט הארטילריה ה-2 של צבא ארצות הברית. במהלך המלחמה בשבטי האינדיאנים בשנת 1832 שירת כקולונל במסגרת גדודי המתנדבים של אילינוי (אחד מפקודיו שם היה קפטן אברהם לינקולן, לימים נשיא ארצות הברית). בשנת 1833 חזר לצבא הקבע בדרגת קבע של לוטננט. בתקופת מלחמת סמינול השנייה בשנים 1835–1842 שירת כקצין מטה במטהו של הגנרל וינפילד סקוט. במלחמת ארצות הברית–מקסיקו נפצע קשה במהלך קרב מולינו דל ריי וקודם עקב כך לדרגת מייג'ור. ב-5 באוקטובר 1857 הוצב ברגימנט הארטילריה ה-1. בשנת 1839 פרסם ספר בשם "הוראות הפעלת ארטילריית השדה, סוסים ורגלים".

== מלחמת האזרחים ==
כשמדינות הדרום החלו בפרישתן מארצות הברית, נותר אנדרסון, תומך עבדות ובעל עבדים בעברו, נאמן לאיחוד. הוא הוצב כמפקד חיל המצב אשר החזיק במצודות מפרץ צ'ארלסטון בקרוליינה הדרומית ובפרט בפורט סאמטר. הוא היה מפקד המבצר בעת הפגזתו על ידי כוחות הקונפדרציה, בפיקודו של בריגדיר גנרל פ.ג.ט. בורגארד (שהיה חניכו של אנדרסון בווסט פוינט) בתחילת המלחמה. ההפגזה, אשר החלה ב-12 באפריל 1861, הסתיימה לאחר 34 שעות עם כניעתו של אנדרסון ופינוי חיל המצב מהמצודה.

עמידתו של אנדרסון במצור ובהפגזה הפכוהו לגיבור בצפון. הוא קודם לדרגת בריגדיר גנרל והשתתף במצעדים ובעצרות בהניפו את הדגל אשר הביא עמו מהמצודה. ב-28 במאי הוצב אנדרסון בתפקיד פוליטי רגיש - מפקד ארמיית הקמברלנד, עד אשר חלה והוחלף בבריגדיר גנרל ויליאם שרמן ב-6 באוקטובר באותה השנה. לאחר שהבריא הוצב כמפקד פורט אדמס אשר ברוד איילנד. הוא פרש משירות צבאי סדיר ב-27 באוקטובר 1863. ב-3 בפברואר 1865 קודם אנדרסון לדרגת כבוד של מייג'ור גנרל.

== לאחר המלחמה ==
מספר ימים לאחר כניעת מפקד צבא הדרום, הגנרל רוברט לי, הגיע אנדרסון לצ'ארלסטון. הוא הביא עמו את הדגל אשר הוריד מתורן פורט סאמטר 4 שנים קודם לכן והשתתף בטקס הנפת הדגל על חורבות המצודה לאחר איושן על ידי כוחות צבא האיחוד. 

אנדרסון נפטר ב-26 באוקטובר 1871, בגיל 66, בעת ששהה בניס שבצרפת. גופתו נקברה בבית הקברות וסט פוינט.

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* Eicher, John H., and Eicher, David J., Civil War High Commands, Stanford University Press, 2001, .
* Lawton, Eba Anderson, Major Robert Anderson and Fort Sumter, 1861 (New York, 1911).
* Warner, Ezra J., Generals in Blue: Lives of the Union Commanders, Louisiana State University Press, 1964, .
*</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אנשי צבא האיחוד
קטגוריה:גנרלים במלחמת האזרחים האמריקנית
קטגוריה:מחברי ספרי עיון אמריקאים
קטגוריה:קנטקי: אישים
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת ארצות הברית–מקסיקו
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות וסט פוינט
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1805
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1871
ישיבת מקור חיים (ירושלים)

ישיבת מקור חיים היא ישיבה שהתקיימה בשכונת מקור חיים בירושלים בין השנים ת"ש (1940) - תשכ"ב (1962), אז הפכה לכולל אברכים. הישיבה נוסדה על ידי רב השכונה רבי ברוך יצחק לוין, יחד עם גיסו רבי משה טיקוצ'ינסקי. הישיבה נקראת כן על שם הקיווי והצפיה לה' שהוא מקור החיים ומקורו מהפסוק בספר תהלים (תהלים לו, י); כִּֽי־עִ֭מְּךָ מְק֣וֹר חַיִּ֑ים בְּ֝אוֹרְךָ֗ נִרְאֶה־אֽוֹר.

==יסוד הישיבה==
הישיבה הוקמה בשנת ת"ש. באוגוסט 1944 הונחה אבן פינה לפנימיית הישיבה בהשתתפות הרב הראשי לישראל הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, הרב מלצר והרב זלמן סורוצקין ובאפריל 1945 נחנכה הפנימייה. 

רבי משה טיקוצ'ינסקי כיהן בראשות הישיבה עד שעבר בשנת תש"ז לכהן כמנהל רוחני בישיבת סלבודקה בבני ברק. כמשגיח בישיבה כיהן רבי גדליה אייזמן, שהיה אז בחור. 

בתקופה זו למדו בישיבה בין היתר הרב אפרים גרינבלאט, הרב יעקב חיים סרנא, הרב ישראל בן שלום מראשי ישיבת פוניבז' לצעירים והרב יצחק זילברשטיין.

בשנת תש"ח התפזרה הישיבה עקב קרבת השכונה לאזורי הקרבות.

==ישיבה לבני עדות המזרח==
עקב העלייה הגדולה של בני עדות המזרח לארץ עם קום המדינה והמחסור במקומות לימוד תורניים עבורם, פתחו ראשי הישיבה את שעריה עבור בחורים אלה. חלקם ברחו או והוברחו לשם כך ממחנות עליית הנוער, מה שגרם למעצרו של ראש הישיבה רבי ברוך יצחק לוין. הישיבה הספרדית הייתה ישיבה גבוהה, ונקראה גם בשם בית מדרש גבוה לבני עדות המזרח. במקביל התקיימה גם ישיבה לבחורים צעירים יותר מעולי תימן.

באותה עת הצטרפו לצוות הישיבה רבי משה שמעון וינטרוב, רבי עזרא ברזל, רבי שלום שבדרון, ורבי יוסף קרביץ. תקופה מסוימת לימד בישיבה רבי עובדיה יוסף.

בתקופה זו למדו בישיבה הרב שלמה קורח; הרב צבי סימן טוב - רב העדה האפגנית והרב יוסף בר שלום - הרב הראשי של בת ים.

==כולל אברכים==

בשנת תשכ"ב הפכה הישיבה לכולל אברכים, שבו למדו בין היתר הרב חיים וולקין - מנהל רוחני בישיבת עטרת ישראל והרב שמואל יעקב בורנשטיין - ראש ישיבת חברון-גאולה וישיבת קריית מלך.

כיום הישיבה שוכנת ברחוב חיי אדם בירושלים. בראשה עומד הרב אברהם דב לוין, אב"ד בירושלים ובנו של הרב ברוך יצחק לוין.

==לקריאה נוספת==
* ספר היובל לישיבת מקור חיים
* ואלה תולדות יצחק, קורות חייו של רבי ברוך יצחק לוין
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=1084&hilite=a1b63cfc-b269-4204-aa4c-b0fd5add2179&st=%u05de%u05e7%u05d5%u05e8+%u05d7%u05d9%u05d9%u05dd&pgnum=32 רבבות אפרים חלק ו' הקדמה שלישית].

==הערות שוליים==

מקור חיים
מקור חיים
מקור חיים
קטגוריה:ישראל: כוללי אברכים
תובל גבירצמן

תובל "תולי" גְבִירְצְמן (26 ביוני 1959 – 4 באוגוסט 1982) היה מפקד פלוגה בחטיבה 188 של חיל השריון שנהרג במבצע שלום הגליל. זכה בצל"ש אלוף פיקוד הצפון לאחר מותו, על גילוי אומץ לב, מסירות נפש וכושר מנהיגות.

==ביוגרפיה==
גבירצמן נולד בחדרה לחיותה ויעקב גבירצמן, ונצר למשפחות גבירצמן והוכברג, מוותיקי חדרה. אביו נפטר כשמלאו לו שש שנים. הוא למד בבית-הספר היסודי ע"ש אחד העם בחדרה, המשיך את לימודיו בבית-הספר התיכון העיוני בחדרה וסיים את לימודיו במגמה ביולוגית.
בצבא הוא החל את שירותו בשריון כמפקד טנק, ואחר-כך סיים קורס קצינים. ביולי 1981 התמנה למפקד פלוגה מ'-"מחץ" בחטיבה 188 בגדוד 71. ב-21 ביולי 1982 הטנקים של פלוגה מ' בפיקודו פגעו ב-18 טנקים ו-4 נגמ"שים סוריים, וזאת ללא נפגעים כלל בפלוגתו.

תולי נהרג בשדה התעופה של ביירות ביום רביעי, ט״ו באב, בפגיעה ישירה מפגז, כאשר רץ תחת אש כבדה ובידו מטף כיבוי, לעבר נגמ"ש בוער שנלכדו בו לוחמים פצועים. מספר שעות לפני מותו, הספיק לתת ראיון מצולם לרון בן ישי משדה התעופה. על גילוי אומץ לב, מסירות נפש וכושר מנהיגות, הוא זכה בצל"ש אלוף מטעם אלוף פיקוד הצפון אמיר דרורי. הוא הובא למנוחת עולמים בבית הקברות הצבאי בחדרה. לאחר מותו הועלה לדרגת רב-סרן.

==השיר "טוליק"==

"טוּלִיק" הוא שיר שנכתב על ידי רמה סמסונוב בהשראתו של גבירצמן בהיותו ילד.

השיר הולחן על ידי נפתלי אלטר ובוצע על ידי אושיק לוי בפסטיבל שירי הילדים מס' 9, בשנת 1978. לאחר הפסטיבל היה לשיר מושמע ברדיו. השיר נמנה עם השירים שהופיעו באלבומה היחיד של רמה סמסונוב.

בריאיון לעיתון "לאישה" בשנת 1976 סיפרה רמה סמסונוב, כותבת השיר, על מילותיו: .

==הנצחה==
כיכר תולי בחדרה ובמרכזה, פסלו של [[ישראל פרימו]]
* ספר לזכרו: אורית ברום (גבירצמן) (עורכת), תולי, גבעתיים: מפעלי דפוס פלאי, 1986
* באוקטובר 2011 נחנכה "כיכר תולי" בחדרה, העיר בה נולד, בצומת של שדרות רוטשילד וז'בוטינסקי. בכיכר משולבים צריח טנק שוט ופרחי הצבעוני ("טוליפ"), שחלקם חלולים לציון מה שלא הספיק תולי בחייו הקצרים.
* גדוד תובל של שבט להבות של הצופים הדתיים בירושלים נקרא על שמו.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [https://yadlashiryon.com/heroism/רסן-תובל-תולי-גבירצמן-זל-מ-א-3102024/ תולי גבירצמן], באתר "יד לשריון"
* 
* דלית גבירצמן [http://baicc.org/2979/לזכרו-של-תולי-גבירצמן-מילים-שלא-תאמרנה/ לזכרו של תולי גבירצמן: מילים שלא תאמרנה לעולם], באתר בעניינים, 12 באפריל 2018
* ניר גורלי, [https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=27031 טוליק - אושיק לוי], בפודקאסט "שיר אחד", 3 במאי 2022

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:חללי צה"ל במבצע שלום הגליל
קטגוריה:מעוטרי צל"ש אלוף
קטגוריה:בוגרי תיכון חדרה
קטגוריה:אישים הקבורים בבתי קברות צבאיים ישראליים
קטגוריה:שירי 1978
קטגוריה:שירי אושיק לוי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1982
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת לבנון הראשונה
אנה צ'פמן

אנה ואסילייבנה צ'פמן (ברוסית: А́нна Васи́льевна Ча́пман; נולדה ב-23 בפברואר 1982 בוולגוגרד, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) היא מרגלת רוסייה שריגלה בארצות הברית עבור רוסיה מטעם סוכנות הביון הרוסית. נעצרה על ידי ה-FBI ב-27 ביוני 2010, ושוחררה ב-8 ביולי 2010 בעסקת חילופי עצירים בין רוסיה לארצות הברית במסגרת פרשת המרגלים שנחשפה באותה שנה, כאשר נתגלתה רשת ריגול רוסית בארצות הברית.

==ביוגרפיה==
צ'פמן נולדה לדיפלומט וסילי קושצ'נקו, ששירת בשגרירות הרוסית בניירובי, קניה. לדעת בעלה הבריטי לשעבר של אנה, אביה היה קצין קג"ב בכיר. אנה היא בוגרת החוג לכלכלה של אוניברסיטת מוסקבה.

בשנים 2000–2001 עברה להתגורר בלונדון. היא עבדה בכמה חברות בריטיות (NetJets, Barclays). בלונדון פגשה את אלכס צ'פמן, וזמן קצר לאחר מכן השניים נישאו במוסקבה. כתוצאה מכך השיגה אזרחות ודרכון בריטי.

בשנים 2006–2010 עבדה עבור כמה חברות פיננסיות בניו יורק, ארצות הברית. לאחר שהוסגרה עם קבוצת מרגלים על ידי אלכסנדר פוטייב לארצות הברית ולאחר דיון לשחרורם, היא שוחררה במסגרת עסקת חילופי המרגלים ושבה לרוסיה. היא זכתה לפרסום רב לאחר שחרורה, והפכה לאייקון תרבות ברוסיה וברחבי העולם.

בדצמבר 2010 מונתה למועצה הציבורית של המשמרת הצעירה של רוסיה המאוחדת וב-21 בינואר 2011 החלה לארח תוכנית טלוויזיה שבועית בשם "רזי העולם", בערוץ הטלוויזיה REN TV. באוקטובר 2010 הצטלמה לשער המגזין הרוסי של Maxim, שסיווג אותה כאחת מ-100 הנשים הסקסיות ביותר ברוסיה. ב-1 באוקטובר 2010 מונתה ליועצת ההשקעות של נשיא בנק שירותי הקרן (FundserviceBank), בנק מוסקבאי המחזיק בהשקעות של מיזמים וחברות פרטיות וממשלתיות בתחום האוויר והחלל. באפריל 2011 התמודדה כדוגמנית במגזין "שבוע האופנה" (Fashion Week).

היא הופיעה בהופעת קמע ככתבת חדשות בסרט הקולנוע "הגבול הבלקני".

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי שירות ביון החוץ של רוסיה
קטגוריה:מרגלות
קטגוריה:מרגלים שריגלו למען רוסיה
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1982
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1982
כיאונה (בת בוריאס)

כיאונה (יוונית עתיקה: Xιώνη נגזר מ-χιών - "שלג"<ref> [https://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus%3Atext%3A1999.04.0057%3Aentry%3Dxiw%2Fn s.v. χιών]</ref>) היא אלת השלג והקרח במיתולוגיה היוונית. כיאונה הייתה בתו של בוריאס, אל רוח הצפון במיתולוגיה היוונית, ושל אורת'יה, נסיכה אתונאית בת ארכתאוס, מלך אתונה, אותה בוריאס חטף. כיאונה הייתה אחותם של קלאופטרה, אשת פינאוס, וקלאיס וזטס, שהיו מהארגונאוטים. על פי סיפור מאוחר, אם כי מקובל בדרך כלל, כיאונה הייתה אמו של אומולפוס מפוסידון, אותו השליכה לים מחשש לתגובת אביה. עם זאת, אומולפוס ניצל וגודל על ידי פוסידון.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> חוץ מסיפורים אלו, כיאונה כמעט אינה נזכרת במיתולוגיה היוונית, מפני שביוון העתיקה לא ירד שלג רב וברוב מסעות הגיבורים לא היה שלג.<ref></ref> כיאונה ידועה בקור רוחה ובמבט המקפיא שלה.

בספרות המודרנית, מופיעה כיאונה כדמות בספרו של ריק ריירדן, "הגיבור האבוד". היא מתוארת כנערה יפת תואר ואחת מהדמויות המרושעות אשר שולטת בקרח והובסה על ידי ליאו, חברו הטוב של הגיבור הראשי, וזאת אפילו שליאו התאהב בה בפגישתם הראשונה. גם בספר הרביעי של אותה הסדרה, "בית האדס", מתואר שכיאונה ואחיה מגיעים לספינה של שבעת החצויים מהנבואה, ובזכותה של פייפר, בת אפרודיטה, הם הפסידו בקרב, וככל הנראה נהרגו בזמן שפייפר (חברתו של ג'ייסון גרייס) העירה את פסטוס, דרקון הארד באמצעות דיבור ההקסמה שלה.

== ראו גם ==

* סקאד'י

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלים יווניים
היענות תרופתית

ברפואה, המונח היענות תרופתית מתאר את המידה בה אדם מבצע את הוראות רופאו המטפל.
בדרך כלל מדובר בהיענות בלקיחת תרופות אך גם מתאר שימוש באביזרים רפואיים כגון משאפים לחולי אסתמה וכדומה.

גם המטופל וגם הגוף המטפל הם גורמים המשפיעים על מידת ההיענות התרופתית, אולם גם למחירי תרופות גבוהים יש השפעה מכרעת.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רפואה
נחל חמדל

נחל חמדל
נחל חמדל
נַחַל חַמְדָּל הוא נחל אכזב באורך כ-6 ק"מ, בצפון מערב רמת הגולן, דרומית ליישוב גונן. הנחל זורם בסופו לירדן דרך תעלת ניקוז.
הנחל הוא חלק משמורת טבע "שמורת נחל חמדל". סמוך לנחל נמצא המעיין "עין גונן". בנחל צומח השיח מלוח קיפח. בחלק התחתון יש קניון קטן בין אבני בזלת עם מפלים קטנים.

באביב יש בצִדי הנחל פריחה מרהיבה. במצוקי הנחל מקננים עופות דורסים רבים.

==לקריאה נוספת==
*מסלולים, להתאהב בארץ מחדש- צפון בערך נחל חמדל.

==קישורים חיצוניים==
*[http://cms.education.gov.il/EducationCMS/Units/Tiyulim/maslulim/RamatHgolan/RamatHgolan1/ms128.htm נחל חמדל באתר "מינהל הטיולים של משרד החינוך"]
*[http://www.inature.info/wiki/%D7%A9%D7%9E%D7%95%D7%A8%D7%AA_%D7%A0%D7%97%D7%9C_%D7%97%D7%9E%D7%93%D7%9C_%D7%95%D7%A2%D7%99%D7%9F_%D7%92%D7%95%D7%A0%D7%9F נחל חמדל באתר "טבע ונופים בישראל"]
*[http://www.mapa.co.il/UDP/ViewPic_add.aspx?recordid=60963&PicId=4887 תמונה של ערוץ נחל חמדל באתר "מפה"]

קטגוריה:רמת הגולן: נחלים
טרזן קופר

צ'ארלס "טרזן" קופר (באנגלית: Charles "Tarzan" Cooper ; 30 באוגוסט 1907 - 19 בדצמבר 1980) היה כדורסלן אמריקאי מקצועני. הוא ידוע במיוחד בשל התקופה בה שיחק בקבוצת ניו יורק רנסאנס (1929–1941).

קופר נולד בניוארק, דלאוור. אחרי ששיחק בקבוצת בית הספר התיכון "סנטרל פילדלפיה", נהפך קופר למקצועני בשנת 1925. הוא שיחק במדי "פידלפיה פנתרס" ו"פילדלפיה סיינטס" עד לשנת 1929, אז הצטרף לקבוצת "ניו יורק רנסאנס" הידועה גם בשמה "רנס", ושיחק בשורותיה במשך אחת עשרה עונות. כל הקבוצות הללו היו עצמאיות, מכיוון שהליגות המקצועניות קיבלו לשורותיהן בשנותיהן הראשונות רק שחקנים בעלי עור לבן.

קופר, אשר התנשא לגובה של 1.93 סנטימטרים, כונה בידי ג'ו לאפצ'יק, שחקן הקבוצה היריבה הסלטיקס המקוריים, ה"סנטר הטוב ביותר אי פעם".

הוא הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל בשנת 1977.

בשנת 1980 הלך קופר לעולמו בפילדלפיה, פנסילבניה, בגיל 73.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110628213125/http://www.hoophall.com/hall-of-famers/tag/charles-t-cooper "צ'ארלס ט. קופר בהיכל התהילה של הכדורסל]

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:דלאוור: כדורסלנים
קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1907
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1980
המודיעין הלובי

המודיעין הלובי מתייחס כיום לסוכנות הביון הממשלתית האחראית לאיסוף מודיעין חיצוני למען האינטרסים של לוב. כיום אין סוכנות ביון מוגדרת, ומועצת המעבר הלאומית פועלת להקמת גוף שכזה.

עד פרוץ ההתקוממות בלוב פעלה מוח'אבראת אל-ג'מאהיריה כארגון הביון והמשטרה החשאית של לוב, וזו חדלה להתקיים עם לכידתו בספטמבר 2011 של אבו זייד עומר דורדה בידי צבא השחרור הלאומי.

==מוח'אבראת אל-ג'מאהיריה==
מוח'אבראת אל-ג'מאהיריה (בערבית: مخابرات الجماهيرية; מילולית: מודיעין הרפובליקה העממית) הוא שירות הביון של לוב שהוקם על ידי מנהיג ומדריך המהפכה של לוב, מועמר קדאפי לקראת סוף שנות ה-70. הארגון אינו מהווה חלק מצבא לוב.

=== מבצעים ===
הארגון אינו בוחל באמצעים במאבקו כנגד דיסידנטים ואופוזיציונרים לוביים וידוע שביצע התנקשויות בכמה אישים לובים בכירים. הארגון מתנהל כמשטרה חשאית כל יכולה ואינו מסתפק באיסוף מודיעין בלבד ושולח ידו גם בפיקוח על אזרחי לוב וציתות. הארגון עוסק במודיעין אנושי, מודיעין אותות וביטחון פנים, סיכול ריגול וחתרנות.
* פיצוץ דיסקוטק בברלין, 1986 - ב-5 באפריל 1986, סוכני ביון לוביים החדירו חומרי נפץ לדיסקוטק פופולרי בקרב חיילים אמריקנים במערב ברלין. אישה טורקית ושלושה חיילים נהרגו. 50 חיילים ו-180 אזרחים נפצעו.
* טיסת פאן אם 103, אסון לוקרבי - ב-21 בדצמבר 1988, לאחר כשעה באוויר, מטוס בואינג 747 של פאן אמריקן, התפוצץ בהיותו בגובה 31,000 רגל והתרסק. שברי המטוס נחתו בלוקרבי, כפר במחוז דומפריז וגלאוואי בדרום סקוטלנד. כל 259 האנשים במטוס (243 נוסעים ו-16 אנשי צוות) נהרגו, ו-11 תושבי לוקרבי נהרגו על הקרקע. בסך הכל מתו 270 אנשים מ-21 מדינות. בחקירת ההתרסקות נמצאו שרידי חומר נפץ פלסטי ונעצרו שני חשודים לוביים שהוסגרו על ידי הממשל הלובי שנטל אחריות למעשה ב-2003.
* טיסת UTA 772 - ב-19 בספטמבר 1989, סוכני מודיעין לוביים החדירו פצצה למטוס, כשזה התפוצץ מיד לאחר המראתו מנמל התעופה הבינלאומי של נג'מנה, צ'אד. הפיצוץ הביא למותם של 170 איש ולתמיכה צרפתית נרחבת בצ'אד במהלך הסכסוך בין לוב לצ'אד מ-1978 ועד 1987.

=== ההתקוממות בלוב (2011) ===
מבין כל ההפגנות והמחאות ההמוניות בעולם הערבי, אלה שפרצו בלוב היו האלימות ביותר: מאות מפגינים נהרגו בידי כוחות הביטחון של לוב וסוכני מוח'אבראת אל-ג'מאהיריה, המחופשים לאזרחים, שהחלו להכות בהם בכל הכוח מתוך ההמון. מבין כל גופי הממשל הלוביים, סוכנות הביון הממשלתית נותרה הנאמנה ביותר למשטר קדאפי.

===ראשי הארגון===
* מוסא כוסא (1994-2009)
* אבו זייד עומר דורדה (2009-2011)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:לוב: צבא וביטחון
קטגוריה:ארגוני ביון
ערוץ אל-אקצא

ערוץ אל-אקצא (בערבית: فضائية الأقصى) הוא ערוץ הטלוויזיה של תנועת חמאס. תוכניות הערוץ כוללות תוכניות חדשות, בידור ודת וכן תוכניות לילדים. הערוץ נוהל על ידי שר הפנים של תנועת חמאס ברצועת עזה, פתחי חמד, ומשדר מעזה לחלקים שונים בעולם באמצעות תקשורת לוויינית.
==הקמת הערוץ ופעילותו==
התחנה החלה לשדר ב-9 בינואר 2006, לאחר ניצחונה הסוחף של תנועת חמאס בבחירות לפרלמנט הפלסטיני. ב-22 בינואר 2006 החליט התובע הכללי של עזה, אחמד אלמרני, לסגור את התחנה ששידרה ללא אישורים מתאימים, אולם החלטה זו לא נאכפה.

בעקבות העימותים בין חמאס לפת"ח והשתלטות חמאס על רצועת עזה ב-2007, הוגבלו מאוד שידורי ערוץ אל-אקצא מאזור יהודה ושומרון הנתון בשליטת הפת"ח, ולמעשה הוצא הערוץ מחוץ לחוק בטענה שהוא מסית "למלחמת אחים ולהרג" ומפיץ תרבות של "אלימות קיצונית ושנאה".

בדצמבר 2008, במהלך מבצע עופרת יצוקה, הופצץ בניין התחנה בעזה על ידי מטוסי צה"ל, אך התחנה המשיכה לשדר ממקומות אחרים. ביולי 2014, במהלך מבצע צוק איתן, הופצצו בשנית בנייני התחנה ברצועת עזה על ידי מטוסי צה"ל.

ב-12 בנובמבר 2018, תחת חילופי האש בין כוחות צה"ל לרצועת עזה, הופצץ בניין משרדי הערוץ בעזה על ידי חיל האוויר.

==ביקורת==
ערוץ אל-אקצא זוכה לביקורת בישראל ובעולם. גופי מעקב שונים הראו כי הערוץ מרבה לשדר תכנים אנטישמיים וגזעניים ומעודד לשנאת המערב וישראל ולשימוש באלימות וטרור.

לדברי הארגון היהודי-אמריקני, "הליגה נגד השמצה", תוכני הערוץ מקדמים פעילות טרור ומסיתים לשנאה של יהודים וישראלים. לדברי הליגה, תוכניות רבות של הערוץ משבחות ומעודדות אלימות ומיועדות דווקא לילדים. באפריל 2007 העלה הערוץ תוכנית ילדים חדשה בשם חלוצי המחר. במרכז התוכנית עמד שחקן מחופש למיקי מאוס שלימד את הילדים על שנאת המערב וישראל. בעקבות הביקורת על התוכנית נאלץ הערוץ להוריד את דמותו של מיקי מאוס, ולשם כך נאמר בתוכנית כי הוא נהרג על ידי "חוקר" ישראלי והפך לשהיד.

במאי 2008 השיב באסם נעים, שר הבריאות בממשלת חמאס, על האשמות באנטישמיות שהועלו נגד הערוץ. במכתבו לעיתון "הגרדיאן" טען נעים כי ערוץ אל-אקצא הוא תחנת תקשורת עצמאית וכי לעיתים קרובות היא אינה מייצגת את עמדתה של ממשלת חמאס או תנועת חמאס. כתב ה"גרדיאן", אלן ג'ונסון, אמר בתגובה, כי התחנה מופעלת על ידי חברת בראשותו של פתחי חמד האחראית גם לערוץ הרדיו המקומי ועיתון של תנועת חמאס בעזה. בנוסף טען ג'ונסון כי ב-2007 חסם חמאס את שידורי הטלוויזיה הפלסטינית, ולכן הטענה כי מדובר בערוץ עצמאי אינה נכונה.

ב-7 ביוני 2010 הורתה ממשלת צרפת על הפסקת שידורי הערוץ שעשו שימוש בלוויינים של חברה צרפתית שבסיסה בפריז. ההוראה באה לאחר אזהרה של הנציבות האירופית לצרפת להפסיק את השידורים המכילים תכנים של הסתה ושנאה. בעקבות כך הודיעה תנועת חמאס כי יצרה קשר עם חברת לוויינים מכווית ובכוונתה להרחיב את שידורי התחנה למדינות נוספות.

==הוצאת הערוץ מחוץ לחוק==
באוקטובר 2014 חתם מפקד כוחות צה"ל באיו"ש על הכרזה לפיה "ערוץ אלאקצא" הוא התאחדות בלתי מותרת, בהיותו חלק מארגון החמאס.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.elahmad.com/tv/alaqsa_tv_live.php שידור חי של הערוץ]

* [https://t.me/s/SerajSat ערוץ אל-אקצא], ברשת החברתית טלגרם
* [http://www.memritv.org/content/en/tv_channel_indiv.htm?id=175 סרטונים מתוך ערוץ אלקצה], אתר ממר"י 
* [http://www.aqsatv.ps/ אתר הערוץ] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חמאס: תקשורת
קטגוריה:רצועת עזה: חינוך
יאסואו יאמאדה

יאסואו יאמאדה (ביפנית: 山田康雄; ) היה שחקן, קומיקאי וסאייו יפני. נודע כמדבב דמותו של הגנב ארסן לופן השלישי מסדרת האנימה הפופולרית "לופן השלישי".

== חייו ==
יאמאדה, יליד טוקיו, עזב בצעירותו את הפקולטה לספרות באוניברסיטת ואסדה והחל לשחק בהצגות, בתוכניות טלוויזיה ובתוכניות רדיו. הוא דיבב את הדמות של לופן החל מעונתה הראשונה של הסדרה ב-1971, וכשהעונה השנייה שודרה ב-1977, שדרג את קולו של לופן תוך כדי שימוש באינטונציות ואלתורים משלו. כתוצאה מכך קיבלה הדמות של לופן השתקפות חזקה לאישיותו והסדרה צברה פופולריות. יאמאדה המשיך לדבב את לופן באותה דרך גם בעונה השלישית ב-1984, בשלושה סרטי קולנוע (1978, 1979 ו-1985), ולבסוף בספיישלים טלוויזיוניים מ-1989 עד 1994, אז מצבו הבריאותי החל להידרדר בין שנת 1993 לבין 1994. יאמאדה דיבב גם באנימה "סיפורי היער הירוק", ובסרטים זרים הוא נודע בתור קולם היפני של קלינט איסטווד וז'אן-פול בלמונדו.

ב-1995, בזמן הפקת סרט האנימה של "לופן השלישי", "לופן השלישי: שלום, נוסטרמדוס" (ルパン三世 くたばれ!ノストラダムス), התמוטט יאמאדה ואיבד את הכרתו כתוצאה משטף דם במוח. הוא הובהל אל בית החולים, שם נפטר ב-19 במרץ. הסרט שהוקרן חודש לאחר מותו הציג בסופו הקדשה לזכרו. אחרי מותו קיבל הבדרן היפני קאניצ'י קוריטה את תפקיד הדיבוב של לופן, כפי שביקש יאמאדה עוד בחייו, ועד היום הוא מדבב את קולו של לופן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ואסדה
קטגוריה:מדבבים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1932
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1995
צוללות (חידה)

חידת "צוללות" פתורה.

צוללות היא חידה המבוססת על המשחק "צוללות" ובה על הפותר לחשוף את מיקומן של צוללות בלוח משבצות 10x10 בעזרת מספרים.

בחידה על הפותר לחשוף את מיקומן של צוללות המוחבאות בלוח (לפי אותם החוקים שבהם מציבים את הצוללות במשחק הרגיל). צי הצוללות הסטנדרטי הוא: צוללת אחת באורך 4 משבצות, שתי צוללות באורך 3, שלוש צוללות באורך 2 ו-4 צוללות באורך 1. הרמזים שמקבל הפותר הם מספרים במאוזן ובמאונך שמציינים את מספר המשבצות ה"מלאות" (שיש בהן חלק מצוללת) בשורה או בטור. כמו כן, לעיתים מביאים משבצות עם מים בתוכן, כלומר ידוע שהן ריקות, או חלקים מצוללת (ואז גם צורת החלק רומזת: עיגול הוא צוללת בודדת, חצי עיגול וחצי ריבוע הוא קצה של צוללת וריבוע הוא אמצע של צוללת).

כדי לפתור את החידה מתחילים בדרך כלל מהמשכת צוללות שחלקים מהן ניתנו בהתחלה, סימון מים מסביבן, וסימון מים בשורות עם המספר 0 או שסומנו משבצות עם צוללות כמו המספר. אסטרטגיות נוספות הן חיפוש השורות שבהן יכולות להופיע הצוללות הגדולות, ולהסתכל על השורות או הטורים שכמעט מלאים, ולבדוק מה הן הדרכים להשלים אותן.

לחידה קיימות מספר וריאציות, בהן: לוח גדול או קטן יותר (עם צי גדול או קטן יותר בהתאמה) ולוח משושים.

== ראו גם ==

* שחור ופתור

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.conceptispuzzles.com/index.aspx?uri=puzzle/battleships אתר עם הסברים וחידות "צוללות"] 

קטגוריה:חידות
קטגוריה:תשבצי מספרים
קייט נאש

קייט מארי נאש (באנגלית: Kate Marie Nash; נולדה ב-6 ביולי 1987) היא שחקנית, זמרת ופזמונאית אנגלייה.

==קריירה מוזיקלית==
ב-2007 הוציאה נאש את אלבום הבכורה שלה "Made of Bricks" שהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי והגיע שם למעמד אלבום זהב. מכל שירי האלבום שיצאו כסינגלים הצליח השיר "Foundations" שהגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי. ב-2008 הייתה נאש מועמדת לשלושה פרסים בטקס פרסי המוזיקה הבריטית של אותה שנה, וזכתה באחד מהם.

באפריל 2010 הוציאה נאש את אלבומה השני "My Best Friend Is You". לאחר יציאת האלבום, במאי 2010 יצאה נאש לסיבוב הופעות שנמשך עד לסוף פברואר 2011. על פי התכנון, במהלך סיבוב ההופעות היא תופיע בסך הכל ב-13 מדינות.

בשנת 2017 החלה לשחק בתפקיד משני של רונדה ריצ'רדסון בסדרת הדרמה-קומית "GLOW" המשודרת בנטפליקס בכיכובה של אליסון ברי.

==דיסקוגרפיה==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרות בריטיות
קטגוריה:זמרות פופ בריטיות
קטגוריה:מוזיקאיות בריטיות
קטגוריה:בסיסטיות
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:אמניות גפן רקורדס
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-1987
אמריפול

אמריפול - קהילת המשטרות של אמריקה (Ameripol, Comunidad de Policías de América) הוא ארגון משטרה רב-לאומי העוסק באכיפה ומלחמה בסמים שהוקם ב-14 בנובמבר 2007 ומטהו הראשי שוכן בבירת קולומביה, בוגוטה. הארגון עוסק בביטחון הציבור, לוחמה בטרור, מניעת פשעי מלחמה, מאבק בסחר בסמים, סחר בבני אדם, סחר בכלי נשק, מאבק בהלבנת הון ופורנוגרפיית ילדים, כמו כן נלחם הארגון בשחיתות ונאבק בפשעי מחשב.

בניגוד למקבילתו האירופאית יורופול, אמריפול היא ארגון אכיפת חוק לכל דבר וסוכני הארגון חמושים באופן קבוע. נוסף להיותו ארגון מודיעין משטרתי העוסק בתיאום בין גופי אכיפת החוק בדרום אמריקה.

==חברות בארגון==

==מבנה==
* היחידה הלאומית לשיתוף פעולה מודיעיני טכנולוגי משטרתי
* היחידה הלאומית לאיסוף מידע
* היחידה הלאומית לחקירת פשעים ותמיכה משפטית
* יחידת האימונים והדוקטרינה

==פיקוח ומשקיפים==
בארגון חברות 14 סוכנויות כסוכנויות משקיפות המשתפות פעולה עם הארגון והן - המשטרה הרכובה המלכותית של קנדה, ההתאחדות הבינלאומית של מפכ"לי המשטרה, ארגון מדינות אמריקה, קהילת אמריקה הלטינית והים הקאריבי לענייני מודיעין משטרתי, אינטרפול, ועדת מפקדי המשטרה של מרכז אמריקה, המשטרה הלאומית של ספרד, המשמר האזרחי הספרדי, יורופול, הקרביניירי האיטלקי, משרד משטרת הפלילים הפדרלית הגרמנית, המינהל המרכזי לשירותי לוחמה בסמים של איטליה, מערך הביטחון האזורי והמשמר הפיננסי האיטלקי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים אזוריים
קטגוריה:ארגונים משטרתיים
המינהל הכללי למחקר ותיעוד (מרוקו)

המינהל הכללי למחקר ותיעוד של ממלכת מרוקו (בערבית: المديرية العامة للدراسات والمستندات; בצרפתית: Direction générale des études et de la documentation) היא סוכנות ביון החוץ של מרוקו מאז 1973, החברה בקהילת המודיעין המרוקאית ואחראית על שמירה על ביטחון הממלכה, המדינה ומוסדותיה. סוכנות הביון הוקמה בסיוע המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, ואיש המוסד אהרון שרף בנה וניהל (ב-1970) את הקורס הראשון להכשרת עובדי הסוכנות, שהייתה אז בתכנון.

מאז 2005 בראש הארגון עומד מוחמד יאסין מנסורי.

== תפקיד ==
הארגון עוסק בעיקר באיסוף מודיעין, אולם מאז הפיגועים בקזבלנקה, שאירעו ב-13 במאי 2003 הוטל על הארגון גם להיאבק בארגוני טרור מחתרתיים והמאבק בארגונים הבדלניים של סהרה המערבית התחזק.

תפקיד המנהל מוגדר כאחראי על שמירה על ביטחון הממלכה, המדינה ומוסדותיה.

== פעילות ==
דו"ח שהוצא על ידי מועצת זכויות האדם של האו"ם סיווג את המודיעין המרוקאי כמנגנון הביטחון החזק ביותר באפריקה הצפונית וב, בהתחשב בהיקף הפעולות שהוא ביצע בנושאי לוחמה טרור ומאבק בפשעים המאיימים על ביטחון הציבור וכן גם ביעילות עבודתו והתקציב העצום המוענק לביצוע משימותיה בתנאים נוחים.

הדו"ח קבע כי למודיעין המרוקאי יש תוכנית חזקה בכל הקשור למלחמה בטרור, בנוסף לעובדה שהיא מבוססת על עקרון שיתוף הפעולה עם שירותי הביון הבינלאומיים; כמו CIA האמריקאי, המשרד לביטחון המדינה הסיני, שירות ביון החוץ הרוסי, שירות ביטחון המדינה הבלגי, המוסד ועם מדינות המפרץ הערביות, במטרה לחזק את מעמדן ברמה הגלובלית, מה שאפשר להן להבטיח יציבות ושלום בתקופה שבה מדינות ערב היו עדות לפעולות של גורמים קיצוניים כמו האחים המוסלמים ודאעש.

הגוף עוסק בפשעים חמורים, כגון גניבה, שוד, סחר בסמים ונשק, בדו"ח המועצה נאמר כי צוות העובדים של המינהל פועל בסביבה ביטחונית המספקת את כל דרישות הדור החדש ואת האמצעים הנדרשים לבצע את משימתה בצורה הטובה ביותר, מה שהביא לתוצאות שחסכו מהמדינה פעולות טרור במהלך העשור הראשון והשני של המאה ה-21. האופי המקצועי של ה"DGST" ניכר במספר חוליות הטרור שפורקו במהלך שנת 2014, שמנו 113, בראשות 1,256 גורמים קיצוניים שהיו ערוכים לבצע 30 פעולות עוינות, וכי סוכלו 266 פיגועים, 114 מהם היו פרויקטים של התקפות על 30 מרכזים מסחריים, 27 אתרי תיירות, 16 נציגויות דיפלומטיות ו-22 בתי תפילה באמצעות חומרי נפץ.

כחלק מהמאבק בטרור הצליחו כוחות הביטחון המרוקאים למנוע 66 ניסיונות לשדוד בנקים ומוסדות ציבור, כמו חברות חלוקת מים וחשמל, וכן הצליחו לפרק חוליית טרור הכוללת 8 אנשים פעילים בערי הממלכה. הסוכנות פועלת לגייס ולשלוח לוחמים לאזורי סכסוך במסוריה ועיראק.

==ראשי הארגון==
* אחמד א-דוליימי (1973-1983)
* עבדולחק אל-קאדירי (1983-2001)
* אחמד אלהרצ'י (2001-2005)
* מוחמד יאסין מנסורי (2005-ואילך)
==קהילת המודיעין המרוקאית==
* משרד הפנים המרוקאי
** המינהל הכללי למחקר ותיעוד (מרוקו)
** המינהל הכללי לפיקוח הטריטוריה
** המינהל הכללי לענייני פנים של מרוקו
* הכוחות המזוינים המלכותיים של מרוקו
* לשכה 2 של צבא מרוקו
* לשכה 5 של צבא מרוקו
* סוכנות הביון של הז'נדרמריה המלכותית המרוקאית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מרוקו: צבא וביטחון
קטגוריה:יחסי ישראל–מרוקו
ברוך פודולסקי

ברוך פּוֹדוֹלְסקי (ברוסית: Барух Подольский; 1940, מוסקבה – 21 בפברואר 2011, חולון) היה בלשן ומילונאי ישראלי יליד ברית המועצות, בעבר אסיר ציון.

==ביוגרפיה==
פודולסקי נולד למשפחה יהודית במוסקבה בשנת 1940 בשם בוריס סמיונוביץ' (Борис Семёнович) פודולסקי. הוריו התעניינו בתרבות יהודית; שפת הדיבור העיקרית שלהם הייתה רוסית, אך הוא למד ממשפחתו גם יידיש ועברית. מגיל צעיר התעניין בפעילות ציונית, אך הציונות נרדפה בברית המועצות, ובגיל 18 הוא נעצר וישב חמש שנים במחנה מאסר במורדוביה. ב-1967 נאסר שוב לשנתיים. 

פודולסקי למד בשנים 1956–1958 באוניברסיטת המדינה במוסקבה את שפת ההינדי. בשנים 1964–1966 למד אנגלית במוסד לשפות זרות במוסקבה. בשנת 1971, אחרי שנים של סירוב, עלה לישראל. הוא סיים את לימודי התואר הראשון בבלשנות ובבלשנות שמית ב-1974 באוניברסיטת תל אביב, והמשיך ללימודי תואר שני בבלשנות שמית, אותם סיים ב-1976. במקביל החל להרצות בקורסים לבלשנות באוניברסיטה זו, החל מ-1973. את עבודת הדוקטור, אותה סיים ב-1985, כתב על תולדות הלשון האמהרית.

בשנות התשעים התפרסם בקרב העולים מברית המועצות כשהעביר שיעורי עברית בתחנת הרדיו רק"ע (מ-1992), והוציא מילון עברי־רוסי וספר דקדוק של השפה העברית ברוסית. כמו כן הוציא מילון אמהרי־עברי לשימוש העולים מאתיופיה.

פודולסקי לימד בלשנות שמית באוניברסיטת תל אביב עד סוף ימיו, ועסק בהכנת מהדורה חדשה ומורחבת של המילון העברי־רוסי. היה חבר מערכת כתב העת המדעי "Israel Oriental Studies".

תחומי המחקר והכתיבה שבהם עסק היו בלשנות השוואתית, מילונאות, אטימולוגיה, היסטוריה של הכתיבה, בלשנות נוסטרטית, מורפולוגיה ומורפו-פונולוגיה של שפות שמיות, ומבנה שפות כגון עברית מודרנית, הינדי, שפות סינו-טיבטיות ושפות האינדיאנים באמריקה.

פודולסקי התגורר בעיקר בעיר חולון. היה נשוי ללידה. נפטר ממחלת הסרטן בשנת 2011.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.tau.ac.il/humanities/semitic/podolsky.html הדף של ברוך פודולסקי], באתר אוניברסיטת תל אביב
* 
* [http://izrus.co.il/obshina/article/2011-02-21/13467.html Он пережил Советскую власть: скончался известный отказник, автор иврит-русского словаря], באתר "איזרוס" 
* 

קטגוריה:בלשנים ולשונאים ישראלים
קטגוריה:אסירי ציון בברית המועצות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:מילונאים ישראלים
קטגוריה:מילונאים כותבי עברית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: לשון עברית ובלשנות שמית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
אל-חורה

הלוגו של "אל-חורה"
אל-חורה (בערבית: الحرّة; באנגלית: Alhurra, תעתיק מדויק: "אלחרה"; באנגלית מבוטא "אל הוּרה"; משמעות השם: "החופשית") הוא ערוץ טלוויזיה מבוסס לוויין. 

ערוץ אל-חורה משודר מארצות הברית, בשפה הערבית, בחסות ממשלת ארצות הברית ומכוון לדעת הקהל הערבית במדינות ערב. הוא החל את שידוריו ב-14 בפברואר 2004, ב-22 מדינות ברחבי המזרח התיכון. כמו כל צורות הדיפלומטיה הציבורית של ארצות הברית, תחנה זו אסורה לשידור בתוך ארצות הברית עצמה תחת חוק סמית-מונדט (1948), העוסק בענייני איסור שידורי תעמולה.

הערוץ הוקם בתגובה לערוצי הלוויין הערביים אל-ג'זירה ואל-ערביה, כמשקל-נגד במישור התעמולתי (הקרוי גם "שדה הקרב התקשורתי").
כתב החדשות הבכיר של הערוץ הוא יחיא קאסם הישראלי.

==ראו גם==
* קול אמריקה
* רדיו סאווא

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערוצי חדשות
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה ערביים
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה אמריקאיים
מחלקת המודיעין והביטחון (אלג'יריה)

מחלקת המודיעין והביטחון של אלג'יריה (בערבית: إدارة الاستخبارات والأمن, בצרפתית: Département du Renseignement et de la Sécurité) היה השירות החשאי המרכזי של אלג'יריה שעסק באיסוף ביון חוץ וביטחון פנים. הסוכנות הוקמה בתקופת מלחמת העצמאות של אלג'יריה, על ידי עבדלחאפיד בוסוף שהנהיג את הרשת הלאומית והבינלאומית של החזית האלג'יראית לשחרור לאומי. הארגון הפך למקצועי ומאורגן החל משנת 1962, כאשר נטל לעצמו את סוכנויות הביון הצרפתיות כמודל לחיקוי. בשנת 2016 המחלקה פורקה ל-3 גופי ביון נפרדים, מנגנון ביון, שירות ביטחון פנים ומינהל טכני.
== ראשי הארגון ==
* עבדלחאפיד בוסוף (1954-1958), ראש מנגנון המודיעין של החזית לשחרור לאומי
* חוארי בומדיין (1958-1965), ראש מנגנון המודיעין של החזית לשחרור לאומי וראש מחלקת המודיעין והביטחון הראשון
* כשדי מרבאח (1965-1978)
* יאזיד זרחוני (1979-1981)
* לקחאל אייאת' (1981-1988)
* מוחמד בטצ'ין (1988-1990)
* מוחמד מדיין (מאז 1990)

קטגוריה:קצרמר ארגונים
קטגוריה:אלג'יריה: צבא וביטחון
1875 בארצות הברית

1875 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 99 שנה מיום היווסדה.

== הנהגה ==
* הנשיא: יוליסס ס. גרנט (המפלגה הרפובליקנית)
* סגן הנשיא: הנרי וילסון (המפלגה הרפובליקנית) עד 22 בנובמבר, התפקיד לא היה מאויש
 
== אירועים בולטים ==

* 12 בפברואר – המטאוריט "הומסטד" מתרסק באיווה
* 1 במרץ – הקונגרס של ארצות הברית העביר את חוק זכויות האזרח (Civil Rights Act of 1875) אשר אסר על אפליה גזעית במקומות ציבוריים ובבחירת חבר מושבעים.
* 3 במרץ – הקונגרס מעביר את החוק "Page Act of 1875" אשר נחקק במטרה להתמודד עם ההגירה מסין ויפן. זהו היה החוק הראשון שאסר את כניסתם של מהגרים אשר נחשבו ל"בלתי רצויים" לארצות הברית. החוק החדש סווג כ"מהגרים בלתי רצויים" את המהגרים האסייאתים שהגירו לארצות הברית במטרה לעבוד כשכירים, כל הנשים האסיאתיות שעסקו בזנות ואת כל האנשים אשר נחשבו לאסירים בארצות המוצא שלהם.
* 30 באוקטובר – ארגון האגודה התאוסופית נוסד בניו יורק.
* 6 בנובמבר – ספינת הקיטור "SS Pacific" שוקעת למצולות לאחר שהיא מתנגשת בספינה "SS Orpheus" בחלקו הדרום מערבי של קייפ פלאטרי שבמדינת וושינגטון. לפחות 318 אנשים נהרגו באירוע.

== נולדו ==
* 22 בינואר – דייוויד גריפית', במאי קולנוע אמריקאי (נפטר ב-1948) 
* 2 באפריל – וולטר קרייזלר, תעשיין אמריקאי (נפטר ב-1940) 
* 6 במאי – ויליאם ד. ליהי, מפקד סגל הפיקוד העליון של צבא ארצות הברית (נפטר ב-1959) 
* 11 במאי – הרייט קווימבי, הטייסת האמריקאית הראשונה (נהרגה בתאונת טיסה ב-1912) 
* 4 ביולי – לירוי ווטרמן, ארכאולוג של המזרח התיכון, חוקר התנ"ך ופרופסור לספרות המזרח התיכון ולשפות שמיות (נפטר ב-1972) 
* 1 בספטמבר – אדגר רייס בורוז, סופר אמריקאי, יוצרו של טרזן (נפטר ב-1950) 

== נפטרו ==
[[אנדרו ג'ונסון]]
* 17 במאי – ג'ון ברקינרידג', סגן נשיא ארצות הברית (1861-1857) (נולד ב-1821)
* 30 ביולי – ג'ורג' פיקט, גנרל בצבא קונפדרציית מדינות הדרום במלחמת האזרחים האמריקנית, מפקד בקרב גטיסברג (נולד ב-1825)
* 31 ביולי – אנדרו ג'ונסון, נשיאה ה-17 של ארצות הברית (נולד ב-1808)
* 22 בנובמבר – הנרי וילסון, סגן נשיא ארצות הברית (1873-1875), סנאטור של מדינת מסצ'וסטס, פעיל נגד סחר העבדים (נולד ב-1812)

== קישורים חיצוניים ==

*
רשות השידור הפלסטינית

תאגיד הרדיו והטלוויזיה הפלסטיני (בערבית: هيئة الإذاعة والتلفزيون الفلسطينية, באנגלית: Palestinian Broadcasting Corporation, ובראשי תיבות PBC; נודעת גם בשם "רשות השידור הפלסטינית") היא הרשות האחראית על שידורי הטלוויזיה והרדיו הרשמיים של הרשות הפלסטינית. משרדיה יושבים ברמאללה.

==הקמה ופעילות==
ב-1994, במקביל להקמת הרשות הפלסטינית במסגרת הסכמי אוסלו, החלו שידורי הרדיו של תחנת "קול פלסטין" מאולפנים ביריחו שהיו מחוברים למשדר ברמאללה. לאחר הנסיגה הישראלית הראשונה ב-1995 עברה תחנת הרדיו לעיר רמאללה, שם נבנו עבורה אולפנים חדשים בסיוע האיחוד האירופי. באותה שנה החלו גם שידורי הטלוויזיה מעזה, אולם רק ב-1998 הושלמה התקנת רשת של אנטנות שכיסו את רצועת עזה והגדה המערבית. עד 1998 מומנה רשות השידור הפלסטינית באופן חלקי על ידי ממשלת ארצות הברית. מנהלה הראשון של הרשות היה איש הפת"ח ומקורבו של יאסר ערפאת, רדואן אבו עייש.

בתקופת האינתיפאדה השנייה ליוו שידורי הרדיו את המהומות ועודדו את מעשי הטרור כנגד ישראל. בתחילת 2002, בתגובה לפיגוע בחדרה בו נהרגו 6 אזרחים ונפצעו למעלה מ-30, הפיל צה"ל את אנטנת הרדיו הגבוהה ברמאללה והרס את האולפנים בישיבת ממשלת ישראל ב-20 בפברואר דווח כי נהרס בניין התחנה "המהווה סמל שלטוני שעסק בשידורי הסתה נגד ישראל". למרות פעולת צה"ל נמשכו שידורי הרדיו והטלוויזיה.

במהלך עימות חמאס-פת"ח ברצועת עזה ב-2007 השתלט החמאס על מבנה התחנה בעזה, העלה אותו באש והחרים את הציוד שהיה שם.

ב-2009 מינה מחמוד עבאס את מזכיר הוועד הפועל של אש"ף, יאסר עבד רבו, כמנהל רשות השידור הפלסטינית. על פי סקרים שונים זוכים שידורי הערוץ לאחוזי צפייה נמוכים באותה עת. מכוני מעקב הראו כי בערוץ משודרים תכנים הרואים בשטחי ישראל כולה את "פלסטין הכבושה" ומציגים באור חיובי אנטישמיות נגד העם היהודי בכלל ונגד יהודים חרדים או דתיים בפרט, מדמים את היהודים לחיות כקופים וחזירים ואף מעודדים אלימות וטרור נגד מתנחלים, יהודים וישראלים.

== ראו גם ==

* קול פלסטין – תחנת רדיו
* ערוץ מוסאווא – ערוץ טלוויזיה (נקרא בעבר "ערוץ פלסטין 48") של הרש"ף
* "אל-חיאת אל-ג'דידה" - עיתון של הרש"ף
* "אל-איאם" - עיתון של הרש"ף
* הסתה לטרור ברשות הפלסטינית
* ערוץ אל-אקצא - ערוץ טלוויזיה של החמאס מרצועת עזה
* "חלוצי המחר" - תוכנית טלוויזיה חמאסית לילדים מרצועת עזה

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20080106133614/http://www.pbc.gov.ps/ אתר רשות השידור הפלסטינית] 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תקשורת פלסטינית
קטגוריה:הרשות הפלסטינית
בני גל

בני גל (1944 – 2 באוגוסט 2021) היה פרסומאי ומאמן אישי ישראלי.

==ביוגרפיה==
בני גל נולד בשם בן-ציון יוסף גלסטר בארגנטינה, ובהיותו בן שלוש עלה לישראל עם אביו ואחיו. הוא גדל בקיבוץ בית אורן שבכרמל, שם למד בבית הספר היסודי והעל-יסודי. את שירותו הצבאי עשה בחיל הצנחנים, ובתום השירות החל לעסוק במכירת ציוד חקלאי, אחר כך בשיווק, ועם הזמן החל להתוודע לתחום הפרסום. בשנת 1968 פתח יחד עם שותף את משרד הפרסום "גל-שרגאי". כעבור זמן נסע לגרמניה ללימודי קולנוע וטלוויזיה.

כששב ארצה החל בלימודי מנהל עסקים במכללה למנהל, ועבד בפרסום "פלד". בשנת 1973 החל בתהליך חזרה בתשובה אשר במהלכו למד בישיבות חרדיות. במשך שנה התגורר בביתו של הרב צבי יהודה הכהן קוק, ומאז הוא החשיב אותו לאביו הרוחני. בשנות ה-70 היה חבר מזכירות גוש אמונים.

בתחילת שנות ה-80 הקים את משרד הפרסום "פרסום גל" – המתמחה בפרסום למגזר החרדי-דתי. המיזם המשמעותי הראשון של המשרד היה שיווקה של העיר החרדית עמנואל בשומרון. לפני מספר שנים הוא התאחד עם "פרסום אורן" ונקרא כיום "פרסום גל-אורן".

ב-1992 התחיל גל בקריירה חדשה בתחום האימון (Coaching) כמאמן לתאגידים, חברות ופרטיים. בשנת 2005 עזב גל את עולם הפרסום והחל להקדיש את זמנו ללימוד בבית מדרש "רעוא" ובבית הספר לפסיכולוגיה יהודית של הרב יצחק גינזבורג ולפיתוח מודל האימון היהודי.

בני גל התגורר בעבר בקריית ארבע ובבית אל, לאחר מכן התגורר בשכונת גבעת המבתר ובשכונת קטמון בירושלים. היה נשוי לשרה לבית אביצדק (רקובסקי), פרסומאית, אחותה של מרים לפיד. היה אב לשישה וסב לשבעה עשר נכדים. במקביל לקריירה שפיתח בעולם האימון המשיך גל לשמש כיו"ר דירקטוריון חברת "פרסום גל". את מקומו בניהול משרד הפרסום תפס בנו מאיר גל, לשעבר חתנו של רפאל הלפרין.

נפטר ב-2 באוגוסט 2021.

==ספריו==
* ארץ תאני וענבי 
*איש חוצה ישראל, הוצאת תום, 2016.
*סודות הקאוצ'ינג היהודי

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [http://www.kikarhashabat.co.il/בני-גל-אימון-אישי אימון אישי עם בני גל - תוכניות ברדיו קול ברמה]
* [http://www.chabadinfo.com/index.php?url=article_he&id=56686 על יסודות האימון היהודי - ריאיון עם בני גל במגזין חב"ד]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:פרסומאים ישראלים
קטגוריה:מאמנים אישיים ישראלים
קטגוריה:חוזרים בתשובה
קטגוריה:פעילי גוש אמונים
קטגוריה:משפחת רקובסקי
קטגוריה:בית אורן: אישים
קטגוריה:גבעת המבתר: אישים
קטגוריה:קטמון: אישים
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:ישראלים ילידי ארגנטינה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים
1874 בארצות הברית

1874 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 98 שנה מיום היווסדה.

== הנהגה ==
* הנשיא: יוליסס ס. גרנט (המפלגה הרפובליקנית)
* סגן הנשיא: הנרי וילסון (המפלגה הרפובליקנית)
 
== אירועים בולטים ==

המהומות בכיכר טומפקינס
* 1 בינואר – איחוד הברונקס לתוך העיר ניו יורק 
* 13 בינואר – המהומות בכיכר טומפקינס: משטרת ניו יורק פיזרה בכוח הפגנה של אלפי מובטלים בכיכר טומפקינס שבניו יורק באמצעות אלות. מאות מפגינים נפצעו במהלך העימות עם כוחות המשטרה. ההפגנה אשר נערכה באזור הממוקם כיום באזור האיסט וילג' הייתה באותה העת ההפגנה הגדולה ביותר שראתה העיר ניו יורק מעודה. 
* 18 במרץ – מילרד פילמור, הנשיא ה-13 של ארצות הברית, נפטר משבץ מוחי בבאפלו שבניו יורק.
* 18 במרץ – הוואי חתמה על הסכם עם ארצות הברית אשר העניק לארצות הברית זכויות מסחר בלעדיות בהוואי.
* 20 במאי – לוי שטראוס וג'ייקוב דייוויס מקבלים פטנט עבור מכנס ג'ינס כחול עם מסמרי נחושת. המחיר של מכנסי הג'ינס באותה העת היה 13.50 דולרים ל-12 מכנסיים.
* 1 ביולי – גן החיות של פילדלפיה, גן החיות הציבורי הראשון בארצות הברית, נפתח לציבור
* 28 בספטמבר – מלחמות האינדיאנים: קרב קניון פאלו דורו - כוחותיו של קולונל רונלד מקנזי פושטים על מחנה פליטים של שבט הקומאנצ'י ושבט הקיאווה בקניון פאלו דורו שבטקסס. רבים מהאינדיאנים הצליחו לברוח מהמחנה. במהלך האירוע נהרגו יחסית מעט אנשים אך משום שכוחותיו של מקנזי השמידו את המחנה והשתלטו על אספקת החורף של השבטים האינדיאנים, רובם נאלצו לבסוף לחזור לשמורת פורט סיל במהלך נובמבר.

== נולדו ==
* 5 בינואר – יוסף ארלנגר, רופא יהודי-אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה (נפטר ב-1965) 
* 3 בפברואר – גרטרוד שטיין, סופרת אמריקאית (נפטרה ב-1946) 
* 17 במרץ – סטיבן שמואל וייז, ממנהיגי יהדות ארצות הברית במחצית הראשונה של המאה העשרים (נפטר ב-1949) 
* 26 במרץ – רוברט פרוסט, משורר אמריקאי (נפטר ב-1963) 
* 10 באוגוסט – הרברט קלרק הובר, נשיאה ה-31 של ארצות הברית (נפטר ב-1964) 
* 26 בספטמבר – לואיס היין, צלם אמריקאי (נפטר ב-1940)

== נפטרו ==
[[מילרד פילמור]]
* 8 במרץ – מילרד פילמור, הנשיא ה-13 של ארצות הברית (נולד ב-1800) 
* 19 במאי – תיאודור ליכטנהיין, שחמטאי אמריקאי (נולד ב-1829) 

== קישורים חיצוניים ==

*
קנדה מאסטרס

טורניר קנדה מאסטרס או בשמו המסחרי גביע רוג'רס על שם חברת התקשורת הקנדית "Rogers Communications", הוא טורניר טניס שנתי משולב בסבב ה-WTA לנשים וסבב ה-ATP לגברים הנערך בקנדה. הטורניר, שנערך על משטח קשה, הוא אחד מהיוקרתיים ביותר בעולם הטניס, כאשר הוא נמצא בקטגוריות הגבוהות, הן עבור סבב הגברים, בקטגוריית המסטרס 1000, והן בסבב הנשים, בקטגוריית פרמייר 5.
זהו אחד הטורנירים הוותיקים ביותר בעולם, ואשר החל במאה ה-19, כשתחרות הגברים הראשונה נערכה ב-1881, ותחרות הנשים הראשונה נערכה ב-1892.

תחרויות הגברים ותחרויות הנשים לא נערכות במקביל, ואף לא באותה עיר, אלא בשני אצטדיונים שונים: אחד במונטריאול והשני בטורונטו, כשכל אחד מהם הוא בעל קיבולת של כ-12,000 מושבים. בשנים אי זוגיות תחרות הגברים נערכת במונטריאול ותחרות הנשים בטורונטו, ובשנים זוגיות מתהפך הגלגל.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טורנירים בסבב ה-ATP
קטגוריה:טורנירים בסבב ה-WTA
קטגוריה:טורונטו: ספורט
קטגוריה:מונטריאול: ספורט
קטגוריה:תחרויות טניס בקנדה
אפרים ווסרפוגל

אפרים ווסרפוגל (נולד באושוויץ ב-1943) הוא כלכלן ישראלי, עולה מצרפת, מנהל ויזם בתעשיית הרכב.

==קורות חיים==
ווסרפוגל נולד בשם פרנסואה ווסרפוגל (בצרפתית: François Wasservogel) בכלא הסמוך למחנה המוות אושוויץ בעיצומה של מלחמת העולם השנייה. אביו, יוסף צימר, פסנתרן, מתמטיקאי ובנו של הרב שמעון צימר מבוקרשט, נרצח על ידי הנאצים עוד לפני לידתו. אימו, מרים לבית וינגר, עורכת דין יהודייה פולניה, שמרה במהלך מאסרה על זהותה הבדויה כנוצרייה, וכך שרדה. לאחר שחרור אושוויץ עברה אמו לפריז ושם נישאה למשה ווסרפוגל, יהודי מברלין, שהוצג לילד כאביו ונתן לו את שמו. רק ב-1984, כשהייתה על ערש דווי, גילתה לו אמו את זהותו של אביו הביולוגי.

ווסרפוגל גדל הרחק מן הדת היהודית. הוא למד מתמטיקה וכלכלה באוניברסיטה העירונית של פריז, ובהמשך שימש כשליח מטעם ממשלת צרפת לוונצואלה. במקביל השלים דוקטורט בכלכלה. פייר דרייפוס, נשיא חברת רנו, מינה אותו ב-1968 לעוזרו האישי, וב-1969, בגיל 25, לסמנכ"ל, ממונה על המחלקה לפיתוח מוצרים. ווסרפוגל נטל חלק מרכזי בפיתוח המכונית החדשה רנו 5, ובמשך כשנה היה אחראי גם לקבוצת המרוצים של רנו. ב-1977 עזב את רנו, והיה סגן נשיא בחברת באטל, המתמחה באינטגרציה בין תעשיית ההייטק לתעשיית הרכב. ב-1986 מונה לראש מחלקת הרכב בחברת הפלדה 'אוזינור', שהייתה ספקית הפלדה השנייה בגודלה בעולם לתעשיית הרכב.

ווסרפוגל עלה לישראל ב-1996, בעקבות תהליך איטי של חזרה בתשובה שיזמה רעייתו, והחל אחרי מותה של אמו. תחילה התגורר ברעננה, ואחר כך השתקע בבני ברק. במשך שנתיים פעל, במסגרת בנק הפועלים, במימון חברות ישראליות הפועלות בחו"ל. בהמשך מילא תפקידים שונים בתעשיית חלקי הרכב. ב-2005 מונה לנציג חברת רנו לנושא רכש גומלין בישראל.

בדצמבר 2007 השתלב ווסרפוגל, כאחד מנציגיה של רנו, בפרויקט המכונית החשמלית של בטר פלייס, אך כבר במהלך 2008 עזב את הפרויקט והפך לאחד ממבקריו. בראיון ב-2010 אמר: "כמהנדס אני חייב להודות שהיום אנחנו לא יודעים כיצד לאפסן חשמל... כפילוסוף או כאדם דתי, אני מאמין שלעולם לא נצליח לאפסן חשמל".

ב-2009 הצטרף כדירקטור לחברת הסטרטאפ "ניואיצ'" (NewH), העוסקת בפיתוח מנוע הפועל על מימן המאופסן בתמיסת בורו-הידריד. במאי 2010 חתמה החברה על מסמך הבנות עם חברת פיג'ו, ולפיו תשתתף בפיתוח מכוניות המונעות במימן.

==ספרו==
<div style="direction: ltr;">
* Francois Wasservogel, L'auto immobile (1977)
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.arachimusa.org/Index.asp?ArticleID=813&CategoryID=181&Page=2 Changing the Gears of the Spirit] באתר "Arachimusa".
* [http://acheinu.co.il/?CategoryID=230&ArticleID=715 מאושוויץ דרך רנו לבני ברק], מתוך עיתון המודיע, באתר "אחינו".
* .
* .
* .
* .

==הערות שוליים==

קטגוריה:מהנדסים יהודים צרפתים
קטגוריה:מהנדסים ישראלים
קטגוריה:תעשיינים צרפתים
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:חוזרים בתשובה
קטגוריה:חרדים ישראלים
קטגוריה:חרדים צרפתים
קטגוריה:ילדים בשואה: פולין
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
רבי יצחק בר אבא

רבי יצחק בר אבא היה אמורא בדור השלישי לאמוראי בבל, חבירו של רבי זירא ואביי.

ככל הנראה היה בן ארץ ישראל, ולכן נקרא בשם "רבי", ובא לבבל בתקופה שבה באו שאר אמוראי א"י לבבל. זאת לפי הגרסה שלפנינו - "רבי יצחק בר אבא". לעומת זאת, בספרי ראשונים אחרים הוא מוזכר כ"רב יצחק בר אבא", ולפי זה כנראה שהיה אמורא בבלי.
==קישורים חיצוניים==

* 
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי בבל
אסייתים

נערה ממוצא אסייתי

אסייתים הם אנשים שמקורם ביבשת אסיה. עם זאת, השימוש במונח אינו אחיד, ולעיתים הוא מתייחס רק לאנשים שמקורם בחבל ארץ מסוים באסיה. אף על פי שהתיאור מבוסס על מקום מגורים, הוא לרוב נחשב לכזה המתייחס למוצא אתני או גזע.

באנגלו-אמריקה (בעיקר בארצות הברית) המונח "אסייתים" מתייחס בעיקר לאנשים שמוצאם במזרח אסיה ובדרום-מזרח אסיה, אך בבריטניה מתייחס המונח דווקא לאנשים שמוצאם בדרום אסיה. במדינות אחרות (כמו בחלק ממדינות אירופה) המונח מתייחס לאנשים שמוצאם ביבשת אסיה, ללא קשר למיקום ביבשת עצמה. בארצות הברית לא נהוג לכנות "אסייתים" אנשים ממרכז אסיה או מדרום-מערב אסיה.

== ראו גם ==
* אמריקאים אסייתים

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

עמי אסיה
תומר חנוכה

תומר חנוכה (נולד ב-16 בינואר 1974) הוא מאייר וקריקטוריסט ישראלי המתגורר בניו יורק.

==ביוגרפיה==
בגיל עשרים ושתיים, לאחר שסיים שלוש שנות שירות חובה בצה"ל, עבר חנוכה לניו יורק. עם סיום לימודיו בבית הספר לאמנות חזותית (School of Visual Arts) הוא הפך משתתף קבוע במגזינים רבים. לקוחותיו כוללים את השבועון "טיים", "הניו יורקר", "ספין", "הניו יורק טיימס", "רולינג סטון", MTV, ו-Saatchi & Saatchi.

חנוכה שיתף פעולה גם עם אחיו התאום אסף חנוכה. השניים כתבו ואיירו את החוברת "ביפולר" (Bipolar) שיצאה לאור על ידי הוצאת קומיקס אלטרנטיבית (Alternative Comics) בארצות הברית, זכתה לתשבחות הביקורת והייתה מועמדת למספר פרסים. בשנת 2006 פרסם תומר את איש הפלצבו (Alternative Comics).

==מעבודותיו==
===ספרים===
* Overkill אוסף מעבודותיו. שנת 2011, הוצאת Gingko Press
* The Placebo Man שנת 2006 הוצאת Alternative Comics
* Bipolar (עם אסף חנוכה ואתגר קרת), שנת 2002 הוצאת Alternative Comics

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20110202140658/http://thanuka.com/index.php אתר הבית של תומר חנוכה] 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:קריקטוריסטים ישראלים
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:תאומים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974