OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
איינזאצפירונגסקומנדו

סמל המשרד
האַיִינְזַאצְפִירוּנְגְסְקוֹמַנְדוֹ, (בגרמנית: Einsatzführungskommando der Bundeswehr – EinsFüKdoBw, "פיקוד המבצעים של הבונדסוור") הוא מטה הבונדסוור האחראי על משימות מבצעיות. הוא כפוף ישירות למשרד הפדרלי להגנה, ומאז ה-1 באפריל 2012 הוא כפוף ישירות לאינספקטור הכללי של הבונדסוור (רמטכ"ל). הוא הוקם בשנת 2001.<ref></ref>

== תפקיד המשרד ==
פיקוד המבצעים של הבונדסוור (EinsFüKdoBw) מתכנן ומוביל למעשה את כל המשימות החוץ-ארציות של הכוחות המזוינים הגרמניים - בין אם בהקשר לאומי או רב-לאומי. בתכנון מתואמות המשימה הצבאית והכוחות והמשאבים הנדרשים לה. הניהול כולל אחריות אחידה על כוח אדם וציוד באזור הפעילות הרלוונטי.

פיקוד המבצעים הוא הפיקוד המבצעי של הבונדסוור והוא היחידה היחידה שמוסרת הנחיות לאומיות למפקדי כוחות המשימה באזורי הפעולה. אלה בדרך כלל מקבלים את פקודותיהם ממפקדות רב-לאומיות. פיקוד המבצעים מבטיח כי פריסת הכוחות הגרמניים מתבצעת בהתאם למנדט וכי הנורמות המשפטיות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה אינן מופרות. מפקד פיקוד המבצעים אחראי לאינספקטור הכללי של הבונדסוור על הנהגת הכוחות המבצעיים הכפופים לו.

הפיקוד הוקם ב-1 ביולי 2001. צוות הקורפוס הרביעי פורק תחת הנהגת הבריגדיר גנרל ברנד הוגרפה שימש לבנייתו. שבועות ספורים לאחר הקמתו, היה לו את האתגר הגדול הראשון שלו בשל פיגועי הטרור ב-11 בספטמבר. הפיקוד קיבל את הנהגת הקונטיגנטים הגרמניים של מבצע חופש מתמשך (OEF) וכוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי (ISAF). אלמנטים של כוח המשימות המיוחדות נשלחו לאפגניסטן תחת פיקוד כוח משימה K-Bar.

פיקוד מבצעי כוחות מיוחדים (Kommando Führung Operationen von Spezialkräften), שכבר היה מבוסס באתר, שולב במחלקה חדשה של מבצעים מיוחדים באפריל 2012 והוקצה למפקד פיקוד המבצעים.

ב-11 במאי 2017 פורק גדוד המטה והתקשורת. משימותיו ואנשיו נלקחו חלקית על ידי המטה שהוקם לאחרונה.

פיקוד הטריטוריאלי של הבונדסוור מוביל את הפעולות הפנימיות מאז ספטמבר 2022.

== הערות שוליים ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בונדסוור
ריידן

העיצוב המקורי של ריידן
ריידן (באנגלית: Raiden) הוא דמות בדיונית בזיכיון משחקי המכות "מורטל קומבט" שפותחו בידי חברת Midway Games (ולאחר מכן NetherRealm Studios ).

דמותו של ריידן הופיעה לראשונה במשחק מורטל קומבט הראשון. ריידן מבוסס על האליל היפני רייג'ין, אל הברק. הוא דמות פעילה בכל המשחקים הראשיים בסדרת מורטל קומבט חוץ ממורטל קומבט 3. ריידן גם הופיע כדמות מרכזית או דמות אורח במשחקים אחרים שלא קשורים לסדרת מורטל קומבט, ובהם NBA Jam Tournament Edition (1995), NFL Blitz (1997) ו-Unreal Champions 2 (2005).

ריידן נחשב לאחת מהדמויות הכי מפורסמות בסוגת משחקי המכות.

== סיפור רקע ==
לפי "מיתולוגיות מורטל קומבט: סאב-זירו", ריידן היה מגן הארץ אשר ניהל מלחמת חורמה נגד האל הבכיר המושחת שינוק. בעזרת האלים הבכירים, ריידן גירש את שינוק אל העולם התחתון ושמר על קמע הכוח שלו במחבוא סודי במקדש האלמנטלים במרומי הרי נפאל. בתקופת המשחק הראשון, ריידן הוזמן להשתתף בטורניר מורטל קומבט בידי שאנג טסונג עצמו, ולקח על עצמו חזות אנושית. כאשר הקיסר שאו קאהן וכוחותיו איימו לכבוש את ממלכת הארץ, ריידן פרש את חסותו על גיבורי הארץ המבקשים להתנגד לו.

בהמשך קיבל מעמד של אל בכיר, אך היה מנוע מלהתערב כששאנג טסונג הרג את לו קאנג. נגעל מסירובם של האלים הבכירים להתערב בנעשה, ריידן ויתר על המעמד ועזר לגיבורי הארץ לעצור את הברית הקטלנית בין שאנג טסונג לקוואן צ'י. כאשר אונאגה מלך הדרקון איים על הברית הקטלנית, ריידן שיתף פעולה עם שני המכשפים כדי לנסות לעצור אותו. בראותו שמאמציהם בקושי נושאים פרי, ריידן שחרר פצצת ברקים שהרגה את שני המכשפים אך לא הזיקה כלל למלך הדרקון. מהותו של ריידן התחברה מחדש בממלכת הארץ, אך היא הושחתה, וכעת ריידן נשבע להגן על ממלכת הארץ בכל האמצעים הדרושים, אלימים ככל שיהיו.

בעידן השלישי הוא בן תמותה סיני.

== מהלכים מיוחדים ==
עם המהלכים המיוחדים של ריידן נמנים: יריית ברקים, טורפדו ברקים וטלפורטציית ברק. מהלך "פטליטי" ידוע של ריידן הוא הוצאה להורג מחשמלת.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מורטל קומבט: דמויות
קטגוריה:דמויות בדיוניות
קטגוריה:מורטל קומבט
ג'וזף ויסמן

ג'וזף ויסמן (באנגלית: Joseph Wiseman; 15 במאי 1918 – 19 באוקטובר 2009) היה שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה יהודי-אמריקאי ממוצא קנדי. הוא גילם את האנטגוניסט הראשי ב"ד"ר נו", הסרט הראשון בסדרת סרטי ג'יימס בונד.

==ביוגרפיה==
ויסמן נולד במונטריאול, קוויבק, קנדה להורים יהודים, וגדל בעיר ניו יורק שבארצות הברית. הוא סיים את לימודיו התיכוניים ביוני 1935.

ויסמן ערך את הופעת הבכורה שלו בברודווי ב-1938, במחזה שעסק באברהם לינקולן.

ויסמן הופיע במספר סרטים בשנות ה-50 של המאה ה-20. הוא ערך את הופעתו הקולנועית הגדולה הראשונה ב"סיפור בלשי" מ-1951. זמן קצר לאחר מכן גילם את אויבו המושבע של מרלון ברנדו ב"ויוה זפאטה!". בדצמבר 1961 לוהק לתפקיד יוליוס נו, האנטגוניסט הראשי ב"ד"ר נו". הופעתו של ויסמן ב"סיפור בלשי" היא זו שהעניקה לו את התפקיד.

מאוחר יותר הופיע בסרט "המרוץ לצמרת של דודי קרביץ" ובסדרות הטלוויזיה "אזור הדמדומים", "מגנום, בלש פרטי", "מקגייוור", "פרקליטי אל איי", "חוק וסדר". הופעתו הקולנועית האחרונה הייתה בסרט "משפטי נירנברג".

==חיים אישיים ומותו==
ויסמן נישא לנל קינרד ב-25 באוגוסט 1943, אך בסופו של דבר הם התגרשו ב-15 במאי 1964. הוא היה נשוי לרקדנית, המורה והכוריאוגרפית פרל לאנג משנת 1964 ועד מותה בפברואר 2009. מנישואיו לקינרד נולדה לו בת אחת, מרתה גרהם ויסמן.

ויסמן נפטר ב-19 באוקטובר 2009, בביתו שבמנהטן, בן 91, לאחר שמצבו הבריאותי היה רופף במשך זמן מה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים קנדים
קטגוריה:שחקנים בסרטי ג'יימס בונד
קטגוריה:מהגרים מקנדה לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מונטריאול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1918
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2009
שמורת ציד

סוואנה ב[[אזור השימור נגורונגורו, טנזניה]]
אריות בשמורת בוטליירסקופ]]
שמורת ציד היא שטח רחב המוקצה לצורך ציד מבוקר של חיות בר.<ref name=":0"></ref> שמורות ציד מיועדות לשמר את האוכלוסיות של מיני חיות הבר הניצודות בהן, תוך בקרה קפדנית על גודלן ועל אופן הציד. בנוסף, תורמות השמורות לשימור המגוון הביולוגי ולהגנה על מערכות אקולוגיות רגישות.

== אירופה ==
באירופה יש מגוון של שמורות ציד. שמורות אלו פועלות תחת אסדרה כדי להבטיח את שימור המערכת האקולוגית המקומית. 

יערות דלתת הדנובה ברומניה ידועים באוכלוסיות משמעותיות של חזירי בר, איילים, זאבים ודובים<ref name=":2"></ref>. בפולין שמורות כמו לודז' מציעות ציד איילים אדומים, חזירי בר וצבי גמדי.<ref name=":2" /> בהרי הקרפטים ישנם אוכלוסיות של זאבים וידוע באפשרויות הציד המגוונות לאורך השנה.<ref></ref> בספרד שמורות הציד כוללות אזורים כמו הרי גרדוס עם אוכלוסיות שונות של יעלים ספרדיים.<ref name=":2" /> בנוסף, המדינה מציעה חוויות ציד עופות, כולל יוני עפר ועופות נוספים.<ref name=":2" />

== שימור חיות בר ==
שימור חיות בר הוא מאמץ יקר במדינות רבות באפריקה, במיוחד באזורים הסובלים מאי יציבות פוליטית וכלכלית. בעיות כמו אובדן בתי גידול, ציד בלתי חוקי ושינויי אקלים מקשות על מאמצי השימור. אוכלוסיות האדם המתפשטות והגדלות מובילות להרס בתי גידול טבעיים של החיות, דבר שמאיים על הישרדות המינים ויוצר בעיות כמו ציד בלתי חוקי למטרות סחר בשוק השחור בבשר חיות בר, שנהב וקרני קרנפים.<ref name=":1"></ref><ref></ref>

=== שימור מבוסס קהילה ===
מדינות אפריקניות רבות נהנות משימור מבוסס קהילה. מושג זה בוחן את היחסים בין חיות הבר לאנשים ואת הרעיון כי שימור כל חיה אינו בר קיימא כי חיות מסוימות מאיימות על חיי אדם וגידולים. אחת הטענות התומכות בשימור מבוסס קהילה היא כי מתן אפשרות לאנשים להרוויח כלכלית מחיות הבר מניע את שימורן. מדינה שאימצה אסטרטגיה זו היא זמביה. ממשלת זמביה הקימה קרן לשימור חיות בר שתפעל כאחראית על הפצת הכספים מתעשיית הציד לשימור חיות בר ופיתוח קהילתי.

== אתיקה ==
פיל אפריקאי פארק המלכה אליזבת, אוגנדה]]
שמורות ציד מעוררות דיונים נרחבים על בעיות אתיות שונות. אחת הבעיות המרכזיות היא הסבל שנגרם לבעלי החיים במהלך הציד. החיות לעיתים קרובות סובלות מפציעות שאינן קטלניות מיד, מה שגורם להן כאב וסבל ממושכים. ציד יכול גם לשבש את הדינמיקה החברתית של החיות, להשאיר גורים יתומים וחשופים לרעב וטריפה.<ref name=":3"></ref>

רבים טוענים כי ספורט ציד אינו מוסרי מכיוון שכל תכליתו היא סיפוק אישי, הבא על חשבון חיי בעלי החיים. השימוש בטכנולוגיות מתקדמות ובשמורות פרטיות עם תנאים מוטים לטובת הציידים מערער את עקרונות הצדק והכבוד לחיות הבר.<ref name=":3" />

טענה נוספת היא להשפעת הציד על המגוון הביולוגי. ציד של חיות גדולות ובריאות עלול להשפיע על האבולוציה של אוכלוסיות החיות, כמו במקרה של ציד פילים שמגביר את מספר הפילים חסרי החטים משום שהם חסרי ערך עבור ציידים שסוחרים בשנהב.<ref name=":3" />

בין השאר בשל סוגיות אלו, מוטלות על ציד חיות בר מגבלות בכמה מדינות באפריקה. פעילויות אסורות כוללות ציד באמצעות כלובים, ירי בחיות צעירות או נדירות, ירי מכלי רכב, שימוש בפיתיון, פנסי זרקור וכלבים.<ref></ref>

== ראו גם ==
* שמורת טבע

==קישורים נוספים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שמורות טבע
קטגוריה:ציד
הוועד הפאראלימפי הישראלי

הוועד הפאראלימפי הישראלי הוא הגוף המנהל האחראי על ספורט פאראלימפי בישראל. הוועד אחראי על הכנת ושליחת משלחות ל, ופועל במטה משותף יחד עם ההתאחדות הישראלית לספורט נכים. בנוסף אחראי הוועד על ייצוג ישראל בוועדות הוועד הפאראלימפי הבין-לאומי ובהנהלות ענפי הספורט, וכן על הגברת החשיפה לספורט נכים במדינה.

== היסטוריה ==

הוועד הפאראלימפי הישראלי נוסד ב-1989, עם הענקת האמנה הפאראלימפית הבין-לאומי ל.

== מבנה ==
הוועד פועל במטה משותף עם ההתאחדות הישראלית לספורט נכים. בוועד חברים ארגוני ספורט הנכים השולחים ספורטאים למשחקים הפאראלימפיים, נציג הספורטאים ונציגי ציבור. יושב ראש הוועד, נכון ל-2024, הוא משה מטלון המכהן בתפקיד מאז ספטמבר 2023. בוועד חברים שמונה נציגים מארגון נכי צה"ל, איל"ן ובית חינוך עיוורים, נציג הספורטאים שרגא ויינברג ונציגי הציבור – אודי נאור, איתן פרידמן ויוסי סדבון.

=== יושבי ראש הוועד ===

עד פברואר 2017 כיהן יושב ראש הוועד הפאראלימפי גם כיושב ראש ההתאחדות הישראלית לספורט נכים, אך עם סיום כהונתו של דני בן אבו והיבחרו של יהושע דקל לתפקיד יו"ר הוועד פוצל התפקיד.

להלן רשימת יושבי הוועד מאז היבחרו של בן אבו:
*דני בן אבו (2004–2017)
*יהושע דקל (2017–2021)
*אלי בירנבאום (2021–2023)
*משה מטלון (2023–מכהן)

== מטרות הוועד ==
להלן מטרות הוועד כפי שתוארו בתקנונו:
*לטפח, לקיים ולקדם בישראל את הרעיונות אשר לשמם נוסדו ונערכים המשחקים הפאראלימפיים הבין-לאומיים.
*לפעול להכנתם ולהשתתפותם של ספורטאי ישראל הנכים במשחקים הפאראלימפיים.
*לעורר ולעודד בציבור הישראלי עניין ומעורבות בספורט הנכים ובמשחקים הפאראלימפיים.
*לייצג את הספורטאים הנכים הישראליים וכל הארגונים העוסקים בספורט נכים בפני הוועד הפאראלימפי הבין-לאומי והמוסדות הקשורים בו, וכן בפני הוועדים הפאראלימפיים של מדינות אחרות.
*לסייע להתאחדות הישראלית לספורט נכים ולארגונים העוסקים בספורט נכים בישראל, בהעלאת רמתם של הספורטאים הנכים בישראל.
*לפעול להשגת האמצעים הדרושים מאת גופים ומוסדות ממשלתיים, עירוניים, ציבוריים ופרטיים לצורך ביצוע מטרות העמותה.
*להעניק מלגות ולתמוך בספורטאים ובמאמנים הפאראלימפיים הישראליים.

== ראו גם ==
*ההתאחדות הישראלית לספורט נכים
*ספורט נכים בישראל
*הוועד האולימפי בישראל
*הוועד הפאראלימפי הבין-לאומי

== קישורים חיצוניים ==

*[https://www.paralympic.org/israel ישראל], באתר הוועד הפאראלימפי הבין-לאומי
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: ארגוני ספורט
קטגוריה:ישראל במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:ישראל: ספורט נכים
דקוריסוכוס

דקוריסוכוס (שם מדעי: Decuriasuchus) הוא סוג של זוחל גדול נכחד מקבוצת הארכוזאוריה שהתקיים באמריקה הדרומית של הטריאס התיכון שלפני 240 עד 235 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר בשנת 2011 בידי החוקרים: Marco Aurélio G. França, Jorge Ferigolo ו-Max C. Langer ונכלל בו מין יחיד - Decuriasuchus quartacolonia.

==תיאור==
זוחל זה היה דומה לתנינאים אך בעל מבנה גוף יבשתי יותר ולמעשה היה שייך לקבוצה סוכיה, בה התנינאים המודרניים. הוא דמה מאוד לנונדסוכוס מאפריקה והוא הגיע לאורך של 2.5 מטרים בקירוב. במראהו היה נמוך ושרירי ובעל ראש צר יחסית עם לסתות דקות ומוארכות. מבנה השיניים רמז שהיה טורף.

ממצאי המאובנים שלו התגלו בדרום ברזיל בתצורות סנטה מוריה שבריו גראנדה דו סול. הממצאים המאובנים כללו שרידי שלד חלקי ומספר גולגולות. לפי מראה הממצאים נראה שהזוחל התקיים במקום אחד בו נמצאו מעל תשעה פרטים ואולי אף עשרה, דבר המרמז שהפרטים נעו בקבוצה. אם הדבר נכון הדבר הופך את הדקוריסוכוס לארכוזאור העתיק ביותר שחי בלהקות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פסאודוסוכיה
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בטריאס תיכון באמריקה הדרומית
קטגוריה:ארכוזאורים פרהיסטוריים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2011
הקיבוץ מת יחי הקיבוץ

הקיבוץ מת יחי הקיבוץ: על הקיבוץ – בחשיבה אחרת הוא ספר מאת הסוציולוג והפסיכולוג אליהו (צצה) רגב אשר יצא בשנת 1996 בהוצאת קיבוץ ברעם, אשר ביקש להציג מודל חלופי לחלוקה הדיכוטומית בין קיבוצים שיתופיים וקיבוצים מתחדשים. הספר ורעיונותיו, השפיעו על התפתחות תנועות הבוגרים, ועל יצירת מודלים של שיתופיות חדשה בישראל.

רגב, חבר קיבוץ ברעם ויליד 1932, עסק שנים ארוכות בליווי ובהדרכה של קבוצות וקיבוצים וחקר את תולדות התנועה הקיבוצית וקהילות שיתופיות נוספות בעולם. את הספר כתב על רקע המשבר ותהליכי ההפרטה בתנועה הקיבוצית. בספר, ביקש לבחון את שורשי המשבר בשינויי דפוסי החשיבה בתוך התנועות הקיבוציות ובתהליך של התפתחות תלותיות בקרב חברי הקיבוצים כלפי הקהילה שהביאה לכך שחיי השיתוף תלויים בקיומה של הנהגה כריזמטית, ואשר מביאה להתנהגות חסרת אחריות כלפי המשאבים המשותפים והקהילה.

החלופה שאותה הציע רגב בספרו, ואתה כינה 'השיתוף הריבוני', מבקשת לבנות מודל קיבוצי פדרטיבי, 'שיזּוּרִי' בלשונו (מלשון שזירה, כמו סיבים הנשזרים לחבל), כלומר קיבוץ המורכב מהתאגדויות פנימיות רבות של חברים (קומונות) המקיימים ביניהם מידות שונות של שיתוף בהתאם לרצונותיהם ולמערכות היחסים ביניהם. מודל זה, בחן רגב במגוון כלים - בין היתר בהתאם למחקרים מתחום הפסיכולוגיה, הסוציולוגיה והמטמטיקה. את המקורות לרעיון זה ייחס להוגים אנרכיסטים כמו פייר-ז'וזף פרודון, פיוטר קרופוטקין, גוסטב לנדאואר ומרטין בובר וכן בראשית הקמת התנועות הקיבוציות בארץ ישראל. בשולי הספר שיבץ רגב כמות רבה של ציטוטים, מקורות, מאמרים ערוכים מתוך העיתונות הקיבוצית המתקשרים לתוכן הפרקים, וכן איורים המבקשים להמחיש את הרעיונות המובעים בו באופן גרפי.

ההיסטוריון ומזכ"ל התק"ם לשעבר מוקי צור, כתב על הספר כי הוא רואה בו "חלק מהתפריט הרעיוני של כל חבר קיבוץ חושב, מרכיב חיוני ב'ארון הספרים' הקיבוצי". מספר קיבוצים אימצו את רעיון הקיבוץ השיזורי שהגה רגב ופרסם בספרו, ויצרו מודל המאפשר לחלק מהחברים להתנתק מהכלכלה המשותפת ולאחרים להמשיך ולקיים שיתוף כלכלי.

הספר השפיע כאמור על תנועות הבוגרים של תנועות הנוער, שרבים מהקיבוצים וההתאגדויות אותם הקימו נבנו במודל שיזורי דומה של קומונות המקיימות ביניהן קשרי שיתוף במעגלים מתרחבים, או עם חפיפות חלקיות. כך לדוגמה, הוגדר קיבוץ פלך כקיבוץ שיזורי על ידי בוגרי השומר הצעיר שהתיישבו בו.}

מהדורה מחודשת של הספר יצאה בהוצאת הספרים דרור לנפש מבית תנועת דרור-ישראל בשנת 2015.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרים ישראליים
קטגוריה:ספרי עיון בעברית
קטגוריה:ברעם
קטגוריה:קומונות
הסוכנות המרכזית לביטחון המדינה (תימן)

הסוכנות המרכזית לביטחון המדינה או الجهاز المركزي لأمن الدولة) היא הגוף הממשלתי העיקרי בתימן המהווה את ארגון הביון ושירות ביטחון הפנים. הסוכנות נועדה להגן על המדינה מפני ריגול, חתרנות פנימית ואיסוף מודיעין. תפקידי לוחמה בטרור מצויים בידי סוכנות ממשלתית נפרדת למלחמה בטרור.

הסוכנות הוקמה בינואר 2024 ביוזמת רשאד אל-עלימי, יושב ראש מועצת ההנהגה הנשיאותית, להקמת מנגנון מרכזי לביטחון המדינה, במקום המנגנון המרכזי לביטחון מדיני, המנגנון לביטחון לאומי וגופי מודיעין נוספים שהיו מזוהים עם מועצת המעבר הדרומית, כל אלה אוגדו לתוך "הסוכנות המרכזית לביטחון המדינה" החדשה.
==תפקידים ומשימות==
תפקידיה כוללים:
* סיכול ריגול: סיכול פעילותם של מרגלים הפועלים במדינה.
* אבטחת אישים: שמירה על ביטחונם האישי של מנהיגי המדינה.
* פיקוח ואבטחה: פיקוח על אבטחת נכסים אסטרטגיים של המדינה, כגון מטוסי נוסעים, שדות תעופה ונציגויות דיפלומטיות.
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני ביון
קטגוריה:תימן: צבא וביטחון
הדיוויזיה ה-83 (האימפריה הגרמנית)

דיוויזיית הרגלים ה-83 (בגרמנית: 83. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיה של הצבא הגרמני הקיסרי במלחמת העולם הראשונה.

== היסטוריה ==
הדיוויזיה הוקמה בנובמבר 1914 כ"דיוויזיית פוזן 1", חלק מקורפוס פוזן (Korps Posen), והפכה לדיוויזיית הרגלים ה-83, ביוני 1915. <ref>[http://www.1914-18.info/erster-weltkrieg.php?u=84 Division-Posen-1 (Chronik 1914/1915)]; [http://www.1914-18.info/erster-weltkrieg.php?u=190 83. Infanterie-Division (Chronik 1915/1918)]</ref> היא הוקמה בתחילה מגדודי החי"ר של חיל המצב של מבצר פוזן (Festung Posen).

דיוויזיית פוזן 1 שירתה בתחילה בחזית המזרחית, נלחמה בפולין, כולל בקרב לודז' ב-1914, ולאחר מכן בילתה את רוב התקופה עד אמצע 1915 בלחימה לאורך נהרות ראוקה ובזורה. ב-2 ביוני 1915 הפכה לדיוויזיית הרגלים ה-83. היא נלחמה על נהר נארו ביולי ובאוגוסט 1915 והשתתפה בכיבוש ביאליסטוק ב-26 באוגוסט 1915, ובכיבוש גרודנה שלאחר מכן. עד אפריל 1917 היא תפסה את הקו שלאורך נהר ברזינה ולאחר מכן הייתה לאורך הנהרות סרבך ושחרה במשך מספר חודשים. היא נשארה באזור בוקובינה עד שביתת הנשק בחזית המזרחית. במרץ 1918 נשלחה הדיוויזיה לחזית המערבית, שם היא החזיקה בתחילה את הקו בלורן ולאחר מכן עברה לפלנדריה. היא הועברה לאזור סום באוגוסט וחזרה ללורן בספטמבר, שם הייתה למשך שארית המלחמה. הדיוויזיה פורקה ב-1919 במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה.

המודיעין של מדינות ההסכמה דירג את הדיוויזיה כדיוויזיה מדרג רביעי. <ref>[http://www.1914-18.info/erster-weltkrieg.php?u=190 83. Infanterie-Division (Chronik 1915/1918)]</ref> <ref>Histories of Two Hundred and Fifty-One Divisions of the German Army which Participated in the War (1914-1918), compiled from records of Intelligence section of the General Staff, American Expeditionary Forces, at General Headquarters, Chaumont, France 1919 (1920), pp. 550-553.</ref>

== מפקדים ==
* גנרל-לויטננט הוגו פון וסילבסקי (24 בדצמבר 1914 – 10 במאי 1915)
* גנרל-לויטננט מקס שטומפף (25 ביוני 1915 – 7 באוגוסט 1918)
* גנרל-מיור ברונו מלמס (8 באוגוסט 1918 – 27 בינואר 1919)

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
</div>

== הערות שוליים ==

83
83
קול הוקר

קול הוקר (באנגלית: Cole Hocker; נולד ב-6 ביוני 2001) הוא אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי (פריז 2024) וסגן אלוף עולם באולם (גלאזגו 2024) בריצת 1500 מטר.

== ביוגרפיה ==
=== 2024 ===
==== סגן אלוף עולם באולם ====
באליפות העולם באולם שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת במרץ זכה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 3:36.69 דקות, אחרי ג'ורדי בימיש מניו זילנד (3:36.54 מטר) ולפני בן ארצו הובס קסלר (3:36.72 דקות).

==== אלוף אולימפי ====
באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא אולימפי ושיא אישי חדש של 3:27.65 דקות, לפני ג'וש קר מהממלכה המאוחדת (3:27.79 דקות) ויארד נוגוס (3:27.80 דקות).

== שיאים אישיים ==
=== אצטדיון ===

=== אולם ===

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אתלטים אמריקאים
קטגוריה:רצים אמריקאים למרחקים בינוניים
קטגוריה:אתלטים אמריקאים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 1500 מטרים (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1999
נאהד ח'אזם

נאהד ח'אזם (בערבית: ناهض خازم; נולד ב-25 בנובמבר 1962) הוא ראש עיריית שפרעם.

==ביוגרפיה==
נולד לעבד ואנעאם וגדל בשפרעם. הבכור מבין שמונה אחים. למד בבית ספר יסודי "ג'בור ג'בור" ובתיכון עירוני שפרעם.

משנת 1983 עבד כפקיד בבנק לאומי ובתפקידים שונים בבנק, בהם רפרנט אשראי, מנהל סניפים ומנהל בכיר עד לשנת 2008.

בשנים 1998–2003 שימש כחבר מועצת העיר שפרעם, יו"ר ועדת הכספים יו"ר ועדת מכרזים והחזיק בתיק הרווחה.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2008 התמודד לראשות העיר שפרעם מול אמין ענבתאוי ועורסאן יאסין. בסיבוב הראשון קיבל 34.06% מקולות הבוחרים, בעוד ענבתאווי, קיבל 34.97% מקולות הבוחרים. בסיבוב השני קיבל 56.96% מהקולות לעומת 43.06% לענבתאוי ונבחר לראשות העירייה. במהלך כהונתו כיהן כיו"ר ועדת תכנון ובנייה ויו"ר האספה הכללית של תאגיד המים וביוב סובב שפרעם. והיה חבר ועדה המייעצת ליו"ר רשות לפיתוח כלכלי של החברה הערבית איימן סייף במשרד ראש הממשלה.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2013 התמודד לראשות העיר בשנית והפסיד לאמין ענבתאוי לאחר שקיבל 27.28% מהקולות לעומת 43.52% לענבתאוי.

בשנים 2013–2024 היה בעל חברה למתן ייעוץ כלכלי ומנהלי לרשויות מקומיות ומשרדי ממשלה.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2018 התמודד לראשות העיר בשלישית והפסיד לעורסאן יאסין כאשר קיבל 36.39% לעומת 44.37% ליאסין.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2024 התמודד לראשות העיר ברביעית מול ראש העירייה המכהן עורסאן יאסין, מוופק סואעד, ריאד חוסרי וענבתאוי אמין וניצח עם 45.84% מהקולות.

הוא חבר דירקטוריון בנק דקסיה בנק אוצר השלטון המקומי וחבר ועד המנהל מכללת הגליל המערבי.

ח'אזם בעל תואר ראשון ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת דרבי באנגליה.

הוא נשוי להווידא אחות במקצועה, ואב לארבעה. מתגורר בשפרעם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים דרוזים ישראלים
קטגוריה:ראשי עיריות בישראל
קטגוריה:שפרעם: אישים
קטגוריה:ערבים בראשות רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
ג'או ג'יה

ג'או ג'יה (במנדרינית תקנית: 赵杰; נולדה ב-13 באוקטובר 2002) היא אתלטית סינית, זוכת מדליית ארד אולימפית (פריז 2024) ואלופת אסיה (בנגקוק 2023) ביידוי פטיש.

== ביוגרפיה ==
=== 2022 ===
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, ביולי, סיימה במקום 21 ביידוי פטיש בתוצאה של 68.18 מטר.

=== 2023 ===
==== אלופת אסיה ====
באליפות אסיה שנערכה בבנגקוק שבתאילנד ביולי זכתה במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 69.39 מטר.

באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט סיימה במקום עשירי ביידוי פטיש בתוצאה של 70.29 מטר. בשלב המוקדמות קבעה שיא אישי חדש של 73.23 מטר.

==== סגנית אלופת משחקי אסיה ====
במשחקי אסיה שנערכו בספטמבר בהאנגג'ואו שברפובליקה העממית של סין זכתה במדליית כסף ביידוי פטיש בתוצאה של 69.44 מטר.

=== 2024 ===
==== מדליית ארד אולימפית ====
באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט זכתה במדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 74.27 מטר, אחרי קמרין רוג'רס מקנדה (76.97 מטר) ואנט אצ'יקונווקה מארצות הברית (75.48 מטר).

== שיאים אישיים ==
* יידוי פטיש: 75.42 מטר (2024)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אתלטיות סיניות
קטגוריה:מיידות פטיש
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית מסין
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית: אתלטיקה
קטגוריה:ילידות 2002
אנט אצ'יקונווקה

אנט אצ'יקונווקה (באנגלית: Annette Echikunwoke; נולדה ב-29 ביולי 1996) היא אתלטית אמריקאית-ניגרית, סגנית אלופה אולימפית (פריז 2024) ביידוי פטיש.

== ביוגרפיה ==
אצ'יקונווקה נולדה בפיקרינגטון שבאוהיו, ארצות הברית, ולמדה באוניברסיטת סינסינטי והייתה חלק מנבחרת האתלטיקה של האוניברסיטה. בשנת 2020 החליטה לייצג את מולדת הוריה, ניגריה.<ref></ref> בשנת 2021 שברה ארבע פעמים את שיא אפריקה ואת שיא ניגריה, ובתחרות שנערכה ב-22 במאי קבעה שיא אפריקה של 75.49 מטר.

אצ'יקונווקה הייתה אמורה לייצג את ניגריה באולימפיאדת טוקיו בשנת 2021, אך ב-29 ביולי נודע לה כי לא תוכל לייצג את ניגריה בשל התנהלות רשלנית של התאחדות האתלטיקה הניגרית.<ref></ref> 

בהמשך עברה לייצג את ארצות הברית.

=== 2022 ===
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, ביולי, סיימה במקום 12 ביידוי פטיש בתוצאה של 68.12 מטר.

=== 2024 ===
==== סגנית אלופה אולימפית ====
באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט זכתה במדליית כסף ביידוי פטיש בתוצאה של 75.48 מטר, אחרי קמרין רוג'רס מקנדה (76.97 מטר) ולפני ג'או ג'יה מהרפובליקה העממית של סין (74.27 מטר).

== שיאים אישיים ==
* יידוי פטיש: 75.49 מטר (2021), שיא אפריקה

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתלטיות ניגריות
קטגוריה:אתלטיות אמריקאיות
קטגוריה:מיידות פטיש
קטגוריה:אתלטיות אמריקאיות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית אמריקאיות: אתלטיקה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1996
קטגוריה:ניגריות שנולדו ב-1996
המנהל הכללי לביטחון המדינה (לבנון)

המנהל הכללי לביטחון המדינה (בערבית: المديرية العامة لأمن الدولة, בתעתיק מדויק: אל-מדינה אל-עלמה ל-אמן דּוּלָה) היא הסוכנות הממשלתית בלבנון האחראית לביטחון לאומי וכפופה הן לנשיא לבנון והן לראש ממשלת לבנון. הגוף הוקם לראשונה בשנת 1985. במרץ 2017 מונה הגנרל טוני סאליבה למנהל ביטחון המדינה במקומו של ג'ורג' קרא. שניהם קתולים יוונים שכן התפקיד שמור באופן מסורתי לבני הדת הקתולית היוונית.
==תפקידים ומשימות==
תפקידיה כוללים:
* סיכול ריגול: סיכול פעילותם של מרגלים הפועלים במדינה.
* אבטחת אישים: שמירה על ביטחונם האישי של מנהיגי המדינה.
* פיקוח ואבטחה: פיקוח על אבטחת נכסים אסטרטגיים של המדינה, כגון מטוסי נוסעים, שדות תעופה ונציגויות דיפלומטיות. מעקב אחר פעולות המפלגות בלבנון ופעילים זרים בכל הנוגע לביטחון המדינה.
* איסוף מודיעין: איסוף מידע הנוגע לביטחון הפנים באמצעות רשתות מיוחדות המכסות את שטחי לבנון, על מנת להעבירו לרשויות הרלוונטיות.
==מבנה==
*חטיבת התכנון (شعبة التخطيط والتنظيم)
*מנהל מחוזי (مديريات اقليمية)
*חטיבת הביטחון (الشعبة الأمنية)
*חטיבת איסוף מודיעין (شعبة المعلومات)
*ביטחון ארגוני המגזר הציבורי (فرع أمن المؤسسات)
*חטיבת חקירות פנים (فرع أمن الدولة الداخلي)
*חטיבת ביטחון חוץ (فرع أمن الدولة الخارجي)
*חטיבת משאבי אנוש (شعبة العديد)
*חטיבת אבטחה ותגובה מהירה (شعبة الحماية و التدخل)
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני ביון
קטגוריה:לבנון: צבא וביטחון
פרצה קוראת לגנב

פִּרְצָה קוֹרֵאת (במקור:קוראה) לַגַּנָּב הוא ביטוי עברי שמקורו בתלמוד. משמעות הביטוי היא שיש מצבים של חוסר שמירה שבעקבותיהם נגרמת גנבה. הביטוי תולה את האשמה בפרצה שהיא 'הזמינה' את הגנב, דהיינו שאין להטיל את כל האשמה על הגנב, אלא על התנאים שהביאו לגנבה.

==מקור הביטוי==
הביטוי מוזכר בתלמוד במסכת סוכה:

במקור זה הדיון הוא בהלכות ישיבה בסוכה. נאמר ששומרי הפרדסים והגינות פטורים מישיבה בסוכה, ורבא הסביר שהם לא יכולים לשבת בסוכה שיבנו בפרדס, כי בצורה כזו של שמירה ידעו הגנבים להגיע בצורה שבה השומר לא יבחין בהם.
==שימוש בביטוי==
שימוש בביטוי בהקשרים נוספים נעשה כבר בתקופת הראשונים. בפירוש רש"י לתורה מובא על נערה המאורסה:

גם בעברית המודרנית נעשה שימוש בביטוי.

==ראו גם==
*לאו עכברא גנב אלא חורא גנב
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניבים וביטויים חז"ליים
The Legend of Zelda: Ocarina of Time

The Legend of Zelda: Ocarina of Time הוא משחק פעולה-הרפתקאות משנת 1998 שפותח ופורסם על ידי חברת נינטנדו, במקור עבור קונסולת המשחקים נינטנדו 64. המשחק יצא במקור לשווקים ב-21 בנובמבר 1998.<ref></ref> זהו המשחק החמישי בסדרה משחקי "האגדה של זלדה", וזה היה המשחק הראשון בסדרה עם גרפיקת תלת-ממד.

המשחק זכה להצלחה מסחרית ניכרת, ובסך הכל מעל לשבעה מיליון עותקים של המשחקים נמכרו ברחבי העולם. משחק ההמשך סרט המשך "The Legend of Zelda: Majora's Mask" יצא לשווקים במהלך שנת 2000.

== משחקיות ==
המשחק משוחק מגוף שלישי והמשחק מתמקד בעיקר בלחימה, פתרון חידות, ובשיטוט בעולם בעולם תלת-ממדי נרחב. השחקן שולט במשחק בלינק, הגיבור, אשר חייב לעצור את המלך הרשע גאנונדורף ולמנוע ממנו להשיג אובייקט המעניק למחזיק בו כוח עצום.

עולם המשחק מחולק למספר אזורים, ולכל אחד מהם סביבה ייחודית משלו - סביבות כגון יערות, אגמים, מדבריות והרים. יש לנווט במהלך המשחק באזורים הללו ברגל, על סוסים או שניתן להגיע למיקומים מבסוימים באמצעות פריטים מיוחדים המאפשרים לבצע טלפורטציה. במהלך המסע לינק צובר גם פריטים וכלי נשק שונים, וכמו גם כלים שונים המאפשרים לו לגשת לאזורים שהיו נעולם לפני כן.

== פיתוח ==
שיגרו מיאמוטו, היוצר של סדרת משחקי האגדה של זלדה, שימש כמפיק של המשחק, ואילו אייג'י אאונומה ויושיאקי קואיזומי היו הבמאים של המשחק. פסקול המשחק הולחן על ידי קוג'י קונדו.

== קישורים חיצוניים ==

* (ביפנית)

==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו על ידי שיגרו מיאמוטו
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
קטגוריה:The Legend of Zelda: משחקים
קטגוריה:משחקי עולם פתוח ממוחשבים
קטגוריה:משחקי נינטנדו 64
קטגוריה:משחקי גיימקיוב
קטגוריה:משחקי פעולה-הרפתקאות
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1998
Final Fantasy VII

Final Fantasy 7 (ביפנית: ファイナルファンタジーVII) הוא משחק וידאו משנת 1997 מז'אנר משחקי התפקידים והינו המשחק השביעי בסדרת "Final Fantasy". המשחק יצא במקור לשווקים לקונסולת הפלייסטיישן. זה היה המשחק הראשון בסדרה עם גרפיקת תלת-ממד.

המשחק זכה להצלחה מסחרית, ונכון לספטמבר 2023 מכר מעל ל-14.4 מיליון עותקים ברחבי העולם.<ref></ref>

== תקציר העלילה ==
עלילת המשחק מתרחשת בעולם דיסטופי ומתמקדת בדמות קלאוד אשר הינו שכיר חרב שעברו אפוף במסתורין, אשר מצטרף להפצצת מפעל ששואב את כוחו מכדור הארץ למטרת הפקת אנרגיה. המשחק מעביר מסרים ניאו מרקסיסטים ותומך בתיאורית ההגמוניה, לפיה השלטון גורם לנו לחשוב שהכל בסדר כדי שלא נתמרד.

== משחקיות ==
במשחק השחקן שולט בדמותו של קלאוד ובצוותו בעת שהם מנווטים בסביבות שונות, מקיימים אינטראקציה עם דמויות אחרות ומשתתפים בקרבות.

== פיתוח ==
המשחק תוכנן במקור לצאת לקונסולה סופר נינטנדו אך לבסוף הוחלט לפתח אותו לקונסולת הפלייסטיישן בשל קיבולת האחסון הגדולה של תקליטורי הפלייסטיישן.

טטסויה נומורה היה אחראי על עיצוב הדמויות במשחק.

העיצוב הוויזואלי של המשחק הושפע רבות מז'אנר הסייברפאנק.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
קטגוריה:משחקי תפקידים ממוחשבים
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן
קטגוריה:משחקי נינטנדו סוויץ'
קטגוריה:משחקי וידאו דיסטופיים
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1997
לאופולד קוורפלד

לאופולד קוורפלד (בגרמנית: Leopold Querfeld; נולד ב-20 בדצמבר 2003 בווינה שבאוסטריה) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק באוניון ברלין ובנבחרת אוסטריה בעמדת הבלם.

==קריירת מועדונים==
קוורפלד שיחק כנער בראפיד וינה, ובשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, ששיחקה בליגה האוסטרית השנייה. בעונת 2021/22 החל להשתלב בקבוצה הבכירה של ראפיד וינה המשחקת בבונדסליגה האוסטרית, כשהוא עדיין משחק במקביל בקבוצת המילואים. את הופעת הבכורה בקבוצה הבכירה ערך קוורפלד בהפסד 3-1 לדינמו זאגרב במסגרת הליגה האירופית בנובמבר 2021. בעונת 2022/23 קוורפלד הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה הבכירה של ראפיד וינה וסיים איתה במקום הרביעי בליגה. בעונת 2023/24 סיים קוורפלד עם ראפיד וינה במקום השישי בליגה, כשהוא מבקיע שלושה שערי ליגה.

בקיץ 2024 חתם קוורפלד באוניון ברלין מהבונדסליגה הגרמנית.

==קריירה בינלאומית==
קוורפלד שיחק בנבחרות הצעירות של אוסטריה. במרץ 2024 ערך קוורפלד את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטריה הבוגרת, במשחק ידידות מול סלובקיה. באותה שנה זומן קוורפלד לסגל האוסטרי ליורו 2024, וערך בו הופעה אחת, כשנכנס כמחליף בניצחון 3-2 על הולנד במחזור האחרון בשלב הבתים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אוסטרים
קטגוריה:בלמי כדורגל אוסטרים
קטגוריה:כדורגלני ראפיד וינה
קטגוריה:כדורגלני אוניון ברלין
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוסטריה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-2003
הלגיון השישי היספניה

הלגיון השישי היספניה<ref></ref> (בלטינית: Legio VI Hispana) היה לגיון רומאי בתקופת האימפריה הרומית המאוחרת. מוכרות כיום רק מספר כתובות בודדות המזכירות את הלגיון השישי היספניה. החוקר הנרי סייריג (1923) סבר שהוא הוקם בשנת 68 ופורק קודם שנת 197. ישנה גרסה נוספת, לפיה היחידה נוצרה לאחר שנת 197 ופורקה סופית במהלך המשבר של המאה ה-3.

בין החוקרים ישנם המפקפקים בקיומו של הלגיון השישי היספניה, וסבורים כי ככל הנראה הכתובות המאזכרות אותו לקו בשגיאת כתיב והתבלבלו עם הלגיון התשיעי או השביעי המכונים גם בשם "היספניה".

==הערות שוליים==

שישי היספניה
God of War (משחק וידאו, 2005)

God of War הוא משחק פעולה-הרפתקאות משנת 2005 שיצא במקור לקונסלת המשחקים פלייסטיישן 2. זהו המשחק הראשון בסדרת משחקי God of War.

המשחק, אשר הינו משחק הפלייסטיישן 2 הנמכר ביותר בכל הזמנים, מכר לאורך השנים מעל ל-4.6 מיליון עותקים. הצלחת המשחק הובילה לאורך השנים לפיתוח שמונה משחקים נוספים בסדרה.

המשחק זכה לביקורות חיוביות וליותר מתריסר פרסים בקטגוריית משחק השנה. אתר הביקורות IGN ציין אותו במקום השביעי ברשימת 25 משחקי פלייסטיישן 2 הטובים של כל הזמנים וכן העניק לו ציון ממוצע של 9.8 מתוך 10. באתר הביקורות GameRankings, המשחק זכה לציון ממוצע של 93% בהתבסס על 92 ביקורות, ואתר הביקורות Metacritic העניק ציון ממוצע של 94 מתוך 100 בהתבסס על 75 ביקורות.

== תקציר העלילה ==
עלילת המשחק מתמקדת בלוחם הספרטני קרייטוס שהפך למשרת האלים האולימפיים לאחר שאל המלחמה ארס הציל אותו בקרב. בתמורה לחייו, קרייטוס מתחייב להיות נאמן לארס, אך הדבר מוביל לשורה של אירועים טרגיים, כולל מות אשתו ובתו. על מנת לנקום בארס על מות אשתו ובתו האלה אתנה שולחת את קרייטוס למצוא ולהשתמש ב"תיבת פנדורה" שהוא חפץ רב עוצמה אשר מסוגל לסייע לקרייטוס להביס את ארס.

== משחקיות ==
המשחק משוחק מגוף שלישי ומשלב אלמנטים של Hack and slash, פלטפורמה ומשחק חשיבה. לאורך כל המשחק השחקן שולט בדמותו של קרייטוס, אשר נלחם באמצעות להבי הכאוס במטרה להביס אויבים שונים ולנווט בעולם המשחק. ניתן גם לצבור כלי נשק חדשים לאורך המשחק.

עולם המשחק מחולק לשלבים שונים הקשורים זה לזה, ובכל שלב יש סביבות ואתגרים ייחודיים. השחקנים חייבים לפתור חידות שונות, ולהביס אויבים על מנת להתקדם במשחק.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בארצות הברית
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 2
קטגוריה:משחקי Hack and slash
קטגוריה:משחקי פעולה-הרפתקאות
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2005
עדות 710

עדות 710 הוא מיזם התנדבותי ישראלי המתעד עדויות ממתקפת הפתע על ישראל שאירעה ב-7 באוקטובר 2023. שם הארגון נוסע מהתאריך הלועזי של המתקפה. "עדות 710" קם ב-8 באוקטובר (כיממה לאחר תחילת המתקפה) על ידי אנשי קולנוע, חוקרים ואנשי בריאות הנפש. אמנם "עדויות 710" מורכב ממאות מתנדבים עצמאיים, אך נעזר בצוותי חוקרים מהאוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת ייל ומכללת אורנים, וכן בעמותת בוגרי 8200 ובחברת WIX.

העדויות נאספות באופן מצולם, וחלק מהעדויות מתפרסמות בפלטפורמות שונות. עוד בשבועות הראשונים של המלחמה צולמו כבר כעשרות עדויות. נכון ליוני 2024, צולמו כ-700 עדויות עם קרוב ל-1,000 עדים מ-50 קהילות. נכון לאוגוסט 2024, המיזם פרסם מאות עדויות, שצברו מאות אלפי צפיות.

במאי 2024 ניתן פרס אורי אבנרי לעיתונות אמיצה לעיתונאים שתיעדו את מתקפת הפתע. כספי הפרס נתרמו ל"עדות 710".

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מתקפת הפתע על ישראל (2023)
קטגוריה:מלחמת חרבות ברזל: אבידות והנצחה
קטגוריה:ישראל: מאגרי מידע
יוסיף שפירו

יוסיף שפירו (ברוסית: Иосиф Соломонович Шапиро; 13 בנובמבר 1918, קייב - 11 במרץ 1999, מוסקבה) היה פיזיקאי סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. הוא היה מומחה בתחום פיזיקת חלקיקים.
==קורות חיים==
יוסיף שפירו נולד בשנת 1918 בקייב למשפחת יהודית. זו הייתה תקופה של מלחמת האזרחים ברוסיה ושליטה על העיר עברה מצד לצד מספר פעמים. אביו היה פקיד. בשנת 1926 המשפחה עברה למוסקבה בה הוא סיים לימודי בית ספר.

בשנת 1941 שפירו סיים לימודי פיזיקה באוניברסיטת מוסקבה ובמקביל סיים לימודי שנה שנייה בבית ספר גבוה לשחקנים.

לאחר פלישת נאצים לסרית המועצות שפירו נשלח לקורס קצינים ולחם בחזית כקצין ביחידת תותחנים. הוא קיבל עיטור על פעילותו.

לאחר סיום מלחמת העולם השנייה שפירו שוחרר מהצבא ונשלח לאוניבריסטת מוסקבה בה עבר השתלמויות בפיזיקה גרעינית. לאחר סיום הקורס הוא החל לעבוד במכון לפיזיקה גרעינית של האוניברסיטה.

שפירו היה מוערב בפרויקטים שקשורים לבניית פצצה גרעינית. בשנת 1952 בתקופת משפט הרופאים נשללה ממנו גישה לחומרים סודיים והוא היה מועמד לפיטורין כמו יהודים אחרים. בלחץ הנהלה מדעית של המכון הוא נותר בעבודה ולאחר פטירת יוסיף סטלין הוא קיבל בחזרה את הסיווג הבטחוני.

שפירו עבד תחת איליה פרנק שבהחייתו סיים לימודי תואר שלישי ובהמשך עשה עבודת פוסט דוקטורט.

בשנת 1958 שפירו התחיל לעבוד במכון לפיזיקה ניסויית ותאורטית של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1981 הוא עבר למכון לבדב לפיזיקה וכיהן בו כמנהל מחלקה.

במקביל לעבודה המחקרית שפירו היה מלמד באוניברסיטת מוסקבה, מכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה ובהאוניברסיטה הלאומית למחקר גרעיני בה כיהן כפרופסור במשך כ-20 שנים.

בשנת 1979 שפירו נבחר כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים.

שפירו נפטר בשנת 1999 ונטמן עם משפחתו בבית העלמין דונסקויה החדש.

יוסיף שפירו היה מומחה לתחומים שונים בפיזיקת חלקיקים. הוא כתב מספר ספרים בתחום מומחיותו וספרי לימוד למסודות להשכלה גבוהה. הוא היה חבר מערכת של כתבי עת שיצאו לאור בברית המועצות ושל Nuclear Physics. שפירו התעניין בהיסטוריה של פיזיקה ונתן מספר הרצעות בנושא.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20200219180644/http://sm.evg-rumjantsev.ru/astro1/shapiro-iosif-solomonovich.htm ביוגרפיה ותיאור הישגיו] 
* [https://ggorelik.narod.ru/OralHistory/Interviews/ISShapiro.htm ריאיון עם יוסיף שפירו] 

קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:פיזיקאים יהודים
קטגוריה:פיזיקאים רוסים
קטגוריה:מחברי ספרי לימוד
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:ילידי 1918
קטגוריה:נפטרים ב-1999
ינון אחימן

ינון אחימן (נולד בשנת 1954) הוא עורך דין, מנהל ופוליטיקאי ישראלי, כיהן כראש המועצה המקומית השני של אפרת בין השנים 1985–2000, ומכהן כמנכ"ל רשת החינוך אור תורה סטון.

==ביוגרפיה==
נולד בשנת 1954 בניר עציון. אביו, חנוך אחימן (חמלניק) היה אדריכל חובב, מראשי הקיבוץ הדתי, ממייסדי כפר עציון וניר עציון, ואמו יהודית הייתה ניצולת השואה.

החל את דרכו כאיש חינוך, ובגיל 28 ניהל את בית הספר "נעם בנים" בירושלים. למד לתואר ראשון במשפטים והוסמך כעורך דין, ולתואר שני במדיניות ציבורית.

בספטמבר 1985, בגיל 30 בלבד נבחר לכהן כראש המועצה באפרת. הוא כיהן תפקיד במשך 3 קדנציות רצופות, עד לשנת 2000. בתקופת כהונתו ידעה אפרת תנופת פיתוח ובנייה משמעותית.

בשנים 2000–2002 כיהן כמנכ"ל החברה לשיקום ולפיתוח הרובע היהודי בירושלים. בתקופת כהונתו הגישה החברה תוכנית להקמת מאות יחידות דיור ליהודים במזרח ירושלים. במקביל, כיהן כמנכ"ל משותף בחברת קרתא.

בסוף שנת 2002 התמנה לכהן כמנכ"ל רשת מוסדות החינוך אור תורה סטון, תפקיד שבו הוא מכהן עד היום.

נשוי לעדה ואב לשמונה.

==עמדותיו==
כשכיהן כראש מועצת אפרת, נמנה עם קבוצה של ראשי רשויות ביש"ע שהביעו תמיכה עקרונית בפתרון מדיני לסכסוך הישראלי-פלסטיני. הוא הביע תמיכה בממשלת בנט-לפיד. השתתף בהפגנה נגד הרפורמה המשפטית שהתקיימה באפרת, והביע עמדה סלחנית כלפי ראשי מערכת המשפט בישראל.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.efrat.muni.il/he/83/ ינון אחימן], באתר המועצה המקומית אפרת.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי מועצת אפרת
קטגוריה:ניר עציון: אישים
קטגוריה:מנכ"לי חברות ממשלתיות בישראל
קטגוריה:אור תורה סטון
קטגוריה:מנהלי בתי ספר ישראלים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
הלגיון השישי פרתיקה

הלגיון השישי פרתיקה<ref></ref> (בלטינית: Legio V Parthica) היה לגיון רומאי, שהוקם בידי הקיסר דיוקלטיאנוס (284–305), בסוף המאה ה-3 לספירה.

== היסטוריה ==
הלגיון אורגן על ידי דיוקלטיאנוס<ref></ref>, כנראה יחד עם הפרתיקה השלישית והשישית, כחלק מארגון מחודש של הפרובינקיות המזרחיות. הלגיון נקרא "פרתיקה" על שם האויב – הפרתים, ששלטו באזור איראן של ימינו, והופלו על ידי האימפריה הסאסאנית כמה עשורים לפני הקמת הלגיון. השם והמספר של לגיונות אלה נבחרו ככל הנראה בעקבות שלושת לגיונות ה"פרתיקה" שהיו כבר קיימים, וככל הנראה נבע מארכאיות.

בשנת 359 הלגיון שהוצב בעיר אמידה (דיארבקיר), הגן על אחד המבצרים שמילאו תפקיד חשוב במלחמות פרס–רומא, שכן הלגיון ישב על צומת חשובה, ליד הגשר שעל החידקל שיצר את הדרך שחיברה בין מרכז אנטוליה לאשור. הוא הותקף בידי כוחות של הצבא הסאסני ותוגבר בשישה לגיונות נוספים, אך לאחר מצור של 73 יום הלגיון נוצח והעיר אמידה נכבשה על ידי כוחות הסאסאנים ובני בריתם בראשות המלך שאפור השני, הלגיון המנוצח הושמד ברובו בקרבות, ונראה שמעולם לא הוקם מחדש, שכן הוא חסר ברשימת הלגיונות הרומאים המזרחיים בתחילת המאה ה-5.

==הערות שוליים==

שישי פרתיקה
פיודור שפירו

פיודור שפירו (ברוסית: Фёдор Львович Шапиро; 6 באפריל 1915, ויטבסק - 30 בינואר 1973, מוסקבה) היה פיזיקאי סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. הוא היה מומחה בתחום פיזיקה ניסויית ופיזיקת חלקיקים.
==קורות חיים==
פיודור שפירו נולד בשנת 1915 בויטבסק (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בבלארוס) למשפחה יהודית. המשפחה התגוררה באופן קבע בהומל, אימו ליבה-גינדה נסע לזמן קצר לוויטבסק בה התגוררה משפחתה וילדה שם. היא הייתה בת למשפחת רבנים.

שפירו גדל בהומל עד לשנת 1928 כאשר המשפחה עברה למוסקבה. הוא סיים בית ספר בגיל 15 תוך הקפצת כיתה פעמיים. בהמלצת דודו שהיה מהנדס חשמל הוא החל לימודי הנדסה בתחום זה. בגיל 19 הוא קיבל פטנט על המצאותו בתחום החשמל.

לאחר סיום הלמיודים שפירו עבד כמהנדס. בשנת 1936 הוא התחיל ללמוד פיזיקה באוניברסיטת מוסקבה אותה סיים ב-21 ביוני 1941 ערב לתחילת המלחמת עם הנאצים.

לאחר תחילת הקרבות שפירו התנדב לשורות הצבא האדום. על גבורתו הוא קיבל עיטור. במהלך הקרב על מוסקבה הוא נפצע קשה ולאחר החלמתו שוחרר מהצבא.

בשנת 1943 שפירו חזר לעבודה שתחום החשמל.

לקראת סיום המלחמה שפירו נפגש במקרה עם עמנואל פבלינסקי שזכר אותו מתקופת הלימודים ובאותה תקופה עבד במכון לבדב לפיזיקה. הוא הציע לשפירו להכין עבודה על נייטרונם, להציג אותה לאיגור קורצ'טוב ולבקש להתחיל לימודי תואר שלישי. הצגת העבודה עברה בהצלחה ושפירו התקבל ללימודי תואר שלישי אצל איליה פרנק.

בדצמבר 1945 שפירו התחתן ובשנת 1946 נולד לו בן.

בשנת 1946 שפירו למד תואר שלישי, היה עוזר בקתדרה באוניברסיטה ובמקביל עבד בתחום החשמל. פרנק היה מעוניין שהוא יעסוק בפיזיקה באופן מלא. הוא סיכם עם ולדימיר וקסלר על העברת תקן למעבדה שלו וקלט את שפירו לתקן זה. בשנת 1949 שפירו סיים עבודת תואר שלישי ונותר לעבוד אצל פרנק.

בשנות ה-50 שפירו היה ראש פרויקט בתחום ספקטרוסקופיה שעבד על יישום שיטה שהוצע על ידי יבגני פיינברג בשנת 1944. עבודות הסתיימו בהצלחה. שפירו נשלח לכנס מדעי בז'נבה להצגת הממצאים.

בשנת 1958 שפירו עבר לעבודה במכון המאוחד למחקר גרעיני. הוא סיים עבודת פוסט דוקטורט בשנת 1962 ומונה לסגן מנהל מעבדה. במהלך פעילות מעבדה בוצוע ניסויים שונים בהובלת שפירו.

בשנת 1967 שפירו קודם לדרגת פרופסור ובשנת 1968 הוא התקבל כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים של ברית המועצות.

בשנת 1971 שפירו קיבל פרס ברית המועצות, בשנת 1977 הוענקה לו מדליית זהב על שם קורצ'טוב.

בתחילת שנות ה-70 שפירו חלה בסרטן ונפטר בשנת 1973. הוא נטמן בבית העלמין דונסקויה החדש.

==קישורים חיצוניים==
* [https://berkovich-zametki.com/2005/Starina/Nomer9/Shapiro1.htm ביוגרפיה ותיאור הישגיו] 
* [http://dubna.org/p/?id=19508 ביוגרפיה] 

קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:פיזיקאים יהודים
קטגוריה:פיזיקאים רוסים
קטגוריה:ממציאים יהודים
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:נפטרים מסרטן
קטגוריה:ילידי 1915
קטגוריה:נפטרים ב-1973
ישיבת הדר התורה

הדר התורה (שם מלא: ישיבת קול יעקב יהודה הדר התורה רביניקל סמינרי) היא ישיבת חב"ד בברוקלין, ניו יורק. זוהי הישיבה הראשונה בעולם עבור בעלי תשובה.<ref></ref>

== היסטוריה ==
הישיבה, הממוקמת בכתובת 824 איסטרן פארקווי, ברוקלין, ניו יורק 11213. היא נוסדה בשנת 1962 על ידי הרב ישראל יעקובסון, פעיל חב"ד, כדי לתת מענה לבעלי תשובה המעוניינים בלימוד במשרה מלאה בסביבה ישיבתית מסורתית. מאז הקמתה היא נמצאת בקהילה החסידית חב"ד-ליובאוויטש בשכונת קראון הייטס בברוקלין, ניו יורק. בתחילה הייתה הישיבה ממוקמת בתוך בניין מטה חב"ד העולמי בכתובת 770 איסטרן פארקווי, ולאחר מכן עברה למיקומה הנוכחי ב-824 איסטרן פארקווי בעקבות עלייה במספר הנרשמים.

הישיבה היא סניף של הוועד הלאומי לקידום החינוך היהודי (NCFJE). הרב יעקב י. הכט, סגן נשיא ומנהל ארצי של הוועד, היה אחד ממקימי הישיבה והיה ראש הישיבה. לאחר מותו, שמה של הישיבה שונה ל"ישיבת קול יעקב יהודה - הדר התורה רביניקל סמינרי" כהוקרה על תרומתו.

תוכנית הלימודים של הישיבה כוללת לימוד תורה, תפילה, לימוד הלכה, תורת החסידות וערכים יהודיים. חלק מהקורסים מוכרים אקדמית.

== בוגרים מפורסמים ==
* מתיסיהו

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארגונים לחזרה בתשובה
חמאן

חמאן (בגוג'ראטית: ढोकला; באנגלית: Khaman) הוא חטיף הודי העשוי מקמח חומוס מותסס ומטוגן ונפוץ במדינות תת-היבשת ההודית<ref></ref>.

החטיף עשוי מקמח חומוס, מים ויוגורט המותססים למשך לילה שלם ולהם מוסיפים סוכר, אבקת אפייה, כורכום, מלח, חרדל, פלפל צ'ילי, זנגביל, מערבבים, חותכים לקוביות, מעבירים לאידוי ומטגנים<ref></ref><ref></ref>.

החמאן נחשב לחטיף המוגש לרוב כארוחת בוקר או כמנה ראשונה ומוגש לצד צ'אטני מנגו או קוקוס ומקושט עם גרגירי רימון<ref></ref>.

== ראו גם ==

* פאפדה
* דוקלה

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח ההודי
קטגוריה:חטיפים
טיטן 4

טיטאן 4 (באנגלית: Titan 4) היה משגר שפותח מטיל בליסטי בין־יבשתי טיטן 2. המשגר שימש לשיגור חלליות בשנים 1989-2005. זה היה הדגם האחרון בסדרה.

==תיאור המשגר==
הפיתוח בוצע עבוד שיגורי מטענים כבדים.

השיגור הראשון בוצע בשנת 1989 מכן שיגור LC-40 מנמל החלל קייפ קנוורל. בהמשך שיגורים בוצעו גם מ-SLC-4E בבסיס חיל האוויר ונדנברג ומכן שיגור LC-41 בנמל החלל קייפ קנוורל. השיגורים נמשכו עד לשנת 2005. בסך הכול בוצעו 39 שיגורים מהם 35 הסתיימו בהצלחה.

המשגר כלל 2 מאיצים בדלק מוצק ושלבים בדלק נוזלי. בהמשך הופעלו 2 שלבים והייתה אופציה להתקנת כשלב שלישי יחידת " קנטאור" או יחיה אחרת.

המשגר נבנה ב-2 גרסאות: גרסת IV-A עם מאיץ במעטפת ממתכת (22 שיגורים) וגרסת IV-B עם מאצים במעטפת מחומר סינטטי (17 שיגורים).

כל גרסה היה ניתן לשגר ב-5 דגמים:

* 401 - עם שלב שלישי מדגם "קנטאור".
* 402 - עם שלב שלישי מדגם IUS.
* 403 - ללא שלב שלישי למטענים קלים למסלול גבוה מבסיס חיל הוויר ונדנברג.
* 404 - ללא שלב שלישי למטענים כבדים למסלול נמוך מבסיס חיל הוויר ונדנברג.
* 405 - ללא שלב שלישי למטענים קלים למסלול גבוה מנמל החל קייפ קנוורל.

בשנת 1990 בוצע הערכת עלות התוכנית של 65 שיגורים. היא הסתכמה ב-18.3 מיליארד $ (במחירי 2024).

בשנת 1997 בוצע שיגור של קאסיני-הויגנס.

בסוף שנות ה-90 החלו חששות מהשפעה של דלק נוזלי על הסביבה ואמינות של משגר. הוחלט על הפעלת תוכנית לפיתוח דגמים שיחליפו את המשגר. השיגור האחרון בוצע בשנת 2005.

תצוגה של המוזיאון הלאומי של חיל האוויר של ארצות הברית כוללת משגר בגרסה IV-B משוחזר. במספר מודיאונים אחרים מוצגות חלקים אוריגינלים של משגר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20161227223146/http://astronautix.com/t/titan4b.html תיאור המשגר]
* [https://web.archive.org/web/20180430145108/http://www.au.af.mil/au/awc/space/factsheets/titan_ivb.htm נתוני המשגר]
* [https://space.skyrocket.de/doc_lau/titan-4.htm רשימת שיגורים]
 

קטגוריה:סדרת טילי טיטן
קטגוריה:תוכנית החלל האמריקאית
קטגוריה:לוקהיד מרטין
היאבקות באולימפיאדת פריז (2024)

תחרויות ההיאבקות באולימפיאדת פריז (2024) נערכו בין 5 ל-11 באוגוסט באולם הגרנד פאלה הזמני שבשאן דה מארס, פריז, צרפת. זו הייתה המהדורה ה-29 של היאבקות במשחקים האולימפיים, כשהענף שוחק בכל משחקי הקיץ האולימפיים למעט אולימפיאדת פריז (1900). בתחרות השתתפו 288 מתאבקים ב-18 קטגוריות משקל: 12 לגברים (6 בסגנון חופשי ו-6 יוונית-רומית) ו-6 לנשים (כולן בסגנון חופשי).

== טבלת המדליות ==

== פורמט ==
בכל תחרות שישה עשר מתאבקים המתמודדים בשיטת גביע, לצד בית ניחומים בו מוענקות שתי מדליות ארד: המתאבקים שהפסידו בשמינית וברבע הגמר לכל פיינליסט מתמודדים זה מול זה, והמנצח מתמודד במשחק על המקום השלישי מול המתאבק שהפסיד בחצי הגמר.

== זוכים ==
=== גברים ===
==== סגנון חופשי ====
{| class=wikitable
!קטגוריית משקל
!style=background:gold|זהב
!style=background:silver|כסף
!style=background:#C96|ארד
|-
|57 ק"ג
| ריי היגוצ'י
| ספנסר לי
| אמאן סהראוואט גולומג'ון עבדולאייב
|-
|65 ק"ג
| קוטארו קיוקה
| רחמאן עמוזאד
| סבסטיאן ריברה אסלאם דודאב
|-
|74 ק"ג
| ראזמבק ז'מאלוב
| דייצ'י טקטאני
| קייל דייק צ'רמן ואלייב
|-
|86 ק"ג
| מגומד רמאזנוב
| חסן יזדאני
| ארון ברוקס דאורן קורוגלייב
|-
|97 ק"ג
| אחמד טאז'ודינוב
| גיבי מטשאראשוילי
| מגומדח'אן מגומדוב אמיר עלי אזרפירה
|-
|125 ק"ג
| ג'ינו פטריאשוילי
| אמיר חוסיין זארע
| טאהא אקגול גיורגי משווילדישוילי
|}

=== יווני-רומי ===
{| class=wikitable
!קטגוריית משקל
!style=background:gold|זהב
!style=background:silver|כסף
!style=background:#C96|ארד
|-
|60 ק"ג
| קניצ'ירו פומיטה
| קאו לי גואו
| ז'ולמאן שרשנבקוב רי סה-אונג
|-
|67 ק"ג
| סעיד אסמאעילי
| פרוויז נסיבוב
| חסראת ג'פארוב לואיס אורטה
|-
|77 ק"ג
| נאו קוסאקה
| דמאו ז'דראייב
| מלחאס אמויאן אקז'ול מחמודוב
|-
|87 ק"ג
| סמן נוביקוב
| עלירזא מוחמדי
| ז'אן בלניוק טורפל ביסולטאנוב
|-
|97 ק"ג
| מוחמד האדי סארווי
| ארטור אלכסניאן
| גבריאל רוסיו אוזור דז'וזופבקוב
|-
|130 ק"ג
| מיחאין לופז
| יסמאני אקוסטה
| אמין מירזאזאדה מנג לינג ג'ה
|}

=== נשים ===
{| class=wikitable
!קטגוריית משקל
!style=background:gold|זהב
!style=background:silver|כסף
!style=background:#C96|ארד
|-
|50 ק"ג
| שרה הילדברנדט
| יוסנייליס גוזמן
| יוי סוסאקי פנג זי צ'י
|-
|53 ק"ג
| אקארי פוג'ינאמי
| לוסיה ייפז
| צ'ו יו-גיונג פאנג צ'יאן יו
|-
|57 ק"ג
| צוגומי סאקוראי
| אנסטסיה ניצ'יטה
| הלן מרוליס הונג קה שין
|-
|62 ק"ג
| סאקורה מוטוקי
| אירינה קוליאדנקו
| אייסולו טיניבקובה גרייס בולן
|-
|68 ק"ג
| עמית אלור
| מירים ז'ומנאזרובה
| בוסה טוסון צ'בושוגלו נונוקה אוזאקי
|-
|76 ק"ג
| יוקה קגאמי
| קנדי בליידס
| מילאימיס מרין טטיאנה רנטריה
|}

== קישורים חיצוניים ==

*[https://olympics.com/en/paris-2024/sports/wrestling היאבקות], באתר אולימפיאדת פריז (2024)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:היאבקות במשחקים האולימפיים
קטגוריה:תחרויות היאבקות
צ'ארלס אדמס

צ'ארלס סמואל אדמס ( 7 בינואר 1912 - 29 בספטמבר 1988) היה קריקטוריסט אמריקאי הידוע בזכות דמויותיו ההומוריסטיות והאפלות.<ref></ref> יצירתו המפורסמת ביותר היא משפחת אדמס. עבודותיו פורסמו בעיקר במגזין "הניו יורקר" והפכו לפופולריות ברחבי העולם דרך מגוון עיבודים.

== ראשית חייו ==
צ'ארלס אדמס נולד ב-7 בינואר 1912 בעיר וסטפילד, ניו ג'רזי. הוא היה בנם היחיד של גרייס מ. ספיר וצ'ארלס ה. אדמס, סוחר פסנתרים. אדמס היה ילד מחויך ואהוב על חבריו ובני משפחתו. הוא גילה עניין באמנות מגיל צעיר, ונהג לצייר דמויות אפלות בסגנון הייחודי לו כבר בילדותו.<ref name="maslin"></ref> את לימודיו האקדמיים החל באוניברסיטת קולגייט, ולאחר מכן למד באוניברסיטת פנסילבניה ובבית הספר לאמנות גרנד סנטרל בניו יורק<ref></ref>

אולם האמנויות היפות של צ'ארלס אדמס, אוניברסיטת פנסילבניה

== קריירה ==
בשנת 1932, אדמס מכר את הסקיצה הראשונה שלו למגזין "הניו יורקר", ולאחר מכן הפך לאחד הקריקטוריסטים הבולטים במגזין. הקריקטורות שלו, שהצטיינו בהומור שחור ומקברי, זכו להצלחה רבה. דמויות משפחת אדמס, שנוצרו במקור כקריקטורות בלתי קשורות, הפכו לסמל תרבותי והיו לבסיס לסדרת טלוויזיה פופולרית בשנת 1964.<ref name="maccloskey"></ref><ref>[https://articles.latimes.com/2000/jan/31/news/mn-59571 "David Levy; Producer Created Addams Family"] , Los Angeles Times, January 31, 2000</ref>

במהלך מלחמת העולם השנייה שירת אדמס במרכז הצילום של חיל האותות בניו יורק, שם עשה סרטי אימון מונפשים עבור צבא ארצות הברית.<ref name="Kratz"></ref>

הוא צייר יותר מ-1,300 קריקטורות במהלך חייו. מעבר לדפי הניו יורקר, הקריקטורות שלו הופיעו ב- Colier's ו- TV Guide,<ref name="maccloskey" /> וכן בספרים, לוחות שנה וסחורה אחרת.

הוא נכנס להיכל התהילה של ניו ג'רזי בשנת 2020. <ref></ref>

== חייו אישיים ==
אדמס היה ידוע בחייו האישיים הסוערים ובמערכות יחסים רבות. הוא נישא שלוש פעמים, וידוע בכך שלא רצה ילדים. אשתו הראשונה, ברברה דאי, התגרשה ממנו לאחר שמונה שנים בשל חוסר רצונו להיות אב. למרות חייו האישיים המורכבים, הוא המשיך ליצור ולהשפיע על תרבות הפופ האמריקאית. הוא מת ב-29 בספטמבר 1988, בגיל 76, בבית החולים ובמרכז הבריאות של סנט קלייר בעיר ניו יורק, לאחר שלקה בהתקף לב.<ref name="nytimespace"></ref>
==קישורים נוספים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משפחת אדמס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:זוכי פרס אדגר
קטגוריה:ילידי 1912
קטגוריה:נפטרים ב-1988