OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מטקסיה סימוניאן

מטקסיה סימוניאן (בארמנית: Մետաքսյա Սիմոնյան; 1926–1987) הייתה שחקנית תיאטרון ארמנית.

== ביוגרפיה ==
מטקסיה סימוניאן נולדה בשנת 1926 באשגבאט. בשנת 1933 היא עברה לירוואן עם משפחתה. ב-1948 היא סיימה את לימודיה במכון הממלכתי לתיאטרון וקולנוע בירוואן, ובאותה שנה הוזמנה להצטרף לתיאטרון האקדמי הממלכתי סונדוקיאן של ירוואן. החל מ-1968, היא לימדה באקדמיה הממלכתית לאמנויות של ארמניה.

סימוניאן הייתה שחקנית מובילה במשך עשרות שנים, ושיחקה תפקידים מובילים במחזות ארמנים, רוסיים, ואירופיים מכל הז'אנרים. הדמויות שהיא שיחקה כוללים: שורא (במחזהו של מקסים גורקי "יגור בוליכוב ואחרים"), דזדמונה, יוליה, וקורדליה (במחזותיו של ויליאם שייקספיר, "אותלו", "רומיאו ויוליה", "המלך ליר"), הודיט (במחזהו של קרל Gutzkow's "אוריאל אקוסטה"), ומרתה (במחזהו של אדוארד אלבי "מי מפחד מווירג'יניה וולף").

<span>סימוניאן שיחקה גם בסרטי קולנוע, דוגמת </span>סאיאט נובה, משנת 1960, וכן בטלוויזיה וברדיו. היא הייתה גם מדקלמת שירה. היא הופיעה במוסקבה, באקו, טביליסי, ביירות, ודמשק, ובמקומות אחרים.

מטקסיה סימוניאן נפטרה ב-1987.

== פילמוגרפיה ==
בין סרטיה של סימוניאן:
* 1947 – אנהיט (בתפקיד אנהיט)
* 1949 – ה<span>נערה מעמק אררט </span>(בתפקיד אנוש)
* 1955 – חיפוש אחר הנמען (בתפקיד מנוש)
* 1954 – זוטה (בתפקיד ורדוהי)
* 1957 – מי שהחיים מחייכים אליו (בתפקיד זרוחי)
* 1959 – <span>הפנטזיה שלה</span> (בתפקיד אחות)
* 1959 – <span>קפיצה מעל התהום</span> (בתפקיד גאיאן)
* 1960 – <span>סאיאט נובה</span> (בתפקיד אנה)
* 1962 – <span>המים עולים</span> (בתפקיד ארב)
* 1970 – ה<span>אביב של הגנר </span>(בתפקיד אמו של מקרטיץ')
* 1971 – חטבלה (בהמשכים)
* 1973 – <span>המעשה האחרון של קאמו</span> (בתפקיד ארשה)

== הופעות בתיאטרון==
{| class="wikitable sortable" style="margin-bottom: 154px;"
!שנה
!כותרת
!התפקיד
! class="unsortable" |הערות
|-
|1949
|נשף מסיכות
|נינה
|מחבר: מיכאל לרמונטוב
|-
|1955
|נאמוס
|סוזנה
|מחבר: אלכסנדר שירבנזנדה
|-
|1960
|רומיאו ויוליה
|יוליה
|מחבר: ויליאם שייקספיר
|-
|1960
|אותלו
|דזדמונה
|מחבר: ויליאם שייקספיר
|-
|1970
|אוריאל אקוסטה
|הודיט
|מחבר: קארל גוצקוב
|-
|1975
|<span>עארה יפה</span>
|נווארד
|מחבר: נאירי זריאן
|-
|1980
|<span>גברתי סן ז'אן</span>
|קתרין לה פבר
|מחבר: ויקטוריאן סרדו
|-
|1981
|<span>מי מפחד מווירג'יניה וולף</span>
|מרתה
|מחבר: אדוארד אלבי
|-
|1982
|<span>אידיוט</span>
|נסטסיה פיליפובה
|מחבר: פיודור דוסטויבסקי
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידות 1926
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ארמניות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ארמניות
קטגוריה:נפטרות ב-1987
יחסי אוסטריה–טורקמניסטן

יחסי אוסטריה–טורקמניסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אוסטריה לבין טורקמניסטן. 

== סקירה כללית ==
היחסים בין המדינות כוננו רשמית ב-16 באוקטובר 1992. בחודש נובמבר 2008, גורבנגולי ברדימוחמדוב, נשיא טורקמניסטן, ביקר בווינה. ב-16 באוקטובר 2011, היינץ פישר, נשיא אוסטריה לשעבר, ביקר בטורקמניסטן. ב-14 ביוני 2017, שתי המדינות ציינו 25 שנים של כינון יחסים דיפלומטיים.

== יחסים כלכליים ==

*שר החוץ של [[אוסטריה לצד שר החוץ של טורקמניסטן]]בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מאוסטריה לטורקמניסטן הגיעה לסך 40.9 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מטוסים, מסוקים, כלי רכב מיוחדים, משאיות, מכוניות, חלקי רכב, מנופים, משאבות נוזליים, מדפסות תעשייתיות, תרופות, דיו, דבק, צינורות פלסטיק וגומי, מוצרי פלסטיק, נקניקיות, גבינה, בשר חזיר, נפט מזוקק ועוד. באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מטורקמניסטן לאוסטריה הגיעה לסך 1.78 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה אוטובוסים, מצעים ועוד.

== ייצוג ==

* אוסטריה אינה מיוצגת בטורקמניסטן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* טורקמניסטן מיוצגת באוסטריה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בווינה, בירת המדינה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
מרים ורדיניאן

מרים ורדניאן (בארמנית: Մարո Նազարբեկ; (ידועה גם בשם מארו נזרבק); 1864&#x2013;1941) הייתה פעילה פוליטית ומהפכנית ארמנית בתקופת האימפריה הרוסית. היא הייתה אחת ממייסדי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הנצ'אק.

מטיפליס (לימים טביליסי), שם נולדה, מארו עברה לפריז, ואז לז'נבה, שם למדה באוניברסיטה מקומית. מהלך זמנה בז'נבה ופריז, חברה לגולים ארמנים אחרים, ויחד הם החליטו במהלך שנות ה-1880–1890 להקים ארגון מהפכני לשחרור ארמניה, והתוצאה הייתה לימים מפלגת הנצ'אק. ורדיניאן הייתה בוועד המנהל הראשון של הארגון החדש, וכתבה את המצע המהפכני שלו. היא הייתה גם חברת מערכת של ביטאון המפלגה. בין השנים 1901–1904 היא פגשה את ולדימיר לנין ב פריז. ב מ-1904 ואילך היא הייתה מעורבת בפעילות מהפכנית באימפריה הרוסית. ב-1910, היא נעצרה ונשלחה לסיביר. לאחר הקמת ברית המועצות היא חזרה לטביליסי.

ורדיניאן נישאה לשותפה בהקמת המפלגה, אווטיס נזארבקיאן. לשניים היו שני ילדים: בן, וטיה, ובת, ביילקה. מאוחר יותר, השניים התגרשו.

ב-1925 היא הצטרפה כחברה למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.hunchak.org.au/aboutus/historical_nalbandian.html ההיסטוריה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הנצ'אק] 
* [http://www.genocide.ru/enc/nazarbek-maro.htm ביוגרפיה (ברוסית)]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידות 1864
קטגוריה:סוציאליסטיות
קטגוריה:סוציאליסטים
קטגוריה:מהפכנים ארמנים
קטגוריה:נפטרות ב-1941
LATAM קולומביה

בואינג 737-700 של החברה, כשנקראה בשם "AIRES". מטוס זה הטיס את טיסה 8250 של AIRES, שהתרסקה בנמל התעופה הבינלאומי גוסטבו רוחס פינייה, ובה נהרגו 2 אנשים.]]
מטוס בואינג 737-700 של החברה.
LATAM קולומביה (ידועה גם בשם LAN קולומביה) היא חברת תעופה קולומביאנית. היא חברת התעופה השנייה בגודלה בקולומביה.

חברת התעופה מפעילה טיסות מקומיות ובינלאומיות, וכן שירות מטענים מקומי. בסיסה העיקרי של החברה הוא בנמל התעופה הבינלאומי אל דוראדו בעיר הבירה של המדינה, בוגוטה.

חברת התעופה חברה בברית חברות התעופה Oneworld.

==היסטוריה==
החברה הוקמה ב-20 בפברואר 1981 בשם AIRES והתחילה להפעיל טיסות עוד באותה שנה.

ב-28 באוקטובר 2010 נרכשו 98% ממניות החברה על ידי החברה הצ'יליאנית LATAM איירליינס. ב-3 בדצמבר 2011 החלה החברה את פעילותה תחת LATAM איירליינס בשם החדש "LAN קולומביה".

החברה הצטרפה לברית חברות התעופה Oneworld ב-1 באוקטובר 2013.

==צי המטוסים ==
צי המטוסים של החברה, נכון לאוגוסט 2019:

{|class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center"
|- style="background:#000080;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | <font style="color:white;">כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | <font style="color:white;">בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | <font style="color:white;">בהזמנה
! colspan="3" class="unsortable" | <font style="color:white;">נוסעים
! rowspan="2" style="width:200px;" | <font style="color:white;">הערות
|- style="background:#000080;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת עסקים"> <font style="color:white;">C</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים"> <font style="color:white;">Y</abbr>
! style="width:40px;" | <center><font style="color:white;">סה"כ
|-
|איירבוס A319-100
|1
|—
|—
|144
|144
|
|-
|איירבוס A320-200
|1
|—
|—
|174
|174
|
|-
|בואינג 767
|1
|
|
|
|
|
|-
!סה"כ
!3
!—
! colspan="4" |
|}

==תאונות==
* ב-28 בינואר 2008, התרסקה טיסה 053 של AIRES בנמל התעופה הבינלאומי אל דוראדו בקולומביה, בדרכה ממרקאיבו, ונצואלה לאחר שההילוך הראשי של יד שמאל התמוטט. המטוס היה דאש 8-202, ברישום HK-3997. סיבה אפשרית נוספת להתרסקות הייתה שהמטוס ביצע נחיתה עם תקלה שלא נפתרה מראש במנוע השמאלי, אשר מנעה מהמטוס להיות מסוגל לעצור לאורך המסלול הזמין. גורם נוסף שתרם לתאונה היה כישלון בתיקון דו"חות האחזקה של המטוס בצורה משביעת רצון וכישלון במעקב נאות אחר נתונים חוזרים.
* ב-23 באוגוסט 2008, נגרם נזק משמעותי לטיסה 051 של AIRES שאותה הפעיל מטוס מסוג דאש 8-301 בנחיתה בנמל התעופה ברנקייה-ארנסטו קורטיזוז, קולומביה. ההתרסקות התרחשה בעקבות התמוטטות של ציוד הנחיתה הראשי של יד ימין. אף אחד מ-31 הנוסעים לא נפגע.
* ב-16 באוגוסט 2010 טיסה 8250 של AIRES התרסקה בזמן הנחיתה בנמל התעופה הבינלאומי גוסטאבו רוחס פינייה בסאן אנדראס, קולומביה, לאחר שנפגע מברק במהלך סופת רעמים. נפצעו 114 אנשים ואדם אחד מת מהתקף לב בבית החולים. לאחר מכן נפטר אחד הנוסעים מפצעיו.

==קישורים חיצוניים==

* 

* האתר של [http://www.lATAM.com קבוצת LATAM איירליינס].

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות קולומביאניות
קטגוריה:קולומביה: תעופה
קטגוריה:קבוצת LAN
קטגוריה:Oneworld
אנאבל (סרט)

"אנאבל" (באנגלית: Annabelle) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 2014. הסרט הוא השני מתוך היקום הקולנועי של לזמן את הרוע.

== תקציר העלילה ==
בסנטה מוניקה של שנת 1967, הרופא ג'ון פורם (וורד הורטון) מציג בפני אשתו מיה (אנאבל ווליס) בובת חרסינה ישנה שקנה כמתנה לילדם הראשון. באותו הלילה, הזוג מתעורר משנתם למשמע קולות מאבק ומגלים ששכניהם נרצחו במהלך חדירה לביתם. כאשר מיה מתקשרת למשטרה היא ובעלה מותקפים בידי הרוצחים של שכניהם - גבר ואישה. הגבר נורה למוות במהלך מאבקו עם השוטרים בעוד שהאישה מתאבדת באמצעות חיתוך גרונה עם סכין בעודה אוחזת בבובת החרסינה. מאוחר יותר הפולשת מזוהה כאנאבל, בתם של השכנים שנרצחו, ונודע שהיא חברה בכת שטנית.

בימים שלאחר הרצח מתחילות לחול תופעות על-טבעיות בביתם של ג'ון ומיה. באותם הימים מיה מביאה לעולם את ילדתם הראשונה של הזוג, אשר זוכה לשם ליאה. בניסיונה להימלט מהתופעות העל-טבעיות המשפחה שוכרת דירה בפסדינה, אך לשווא - תופעות משונות מתרחשות גם בבית החדש, רבות מהן קשורות בבובת החרסינה שמשנה את מקומה בבית מבלי התערבותם של בני המשפחה. באחד הלילות מיה מותקפת בידי ישות דמונית, דבר שחוזר על עצמו פעם נוספת.

בימים שלאחר ההתקלות בישות המסתורית (שהזוג סבור שהיא רוחה של אנאבל) מיה יוצרת קשר עם חוקר משטרתי בשם קלרקין (אריק לאדין) ומספרת לו על ההתרחשויות. החוקר מספר למיה שהכת בה היו חברים הרוצחים מתחילת הסרט היא כת שטן שמטרתה לזמן ישויות על-טבעיות באמצעות טקסים עתיקים. בעזרתה של מוכרת הספרים אוולין (אלפרה וודארד) מיה מבינה שהכת זימנה יצור שטני שרודף אותה ואת משפחתה בניסיון לגנוב את נשמתם. לאחר שהם מתייעצים עם כומר בני המשפחה ואוולין מגיעים למסקנה שהשד כבל את עצמו לבובת החרסינה. הכומר לוקח את הבובה עמו אך הוא מותקף והבובה נלקחת מידיו.

הכומר מתאשפז בבית חולים למחרת, ומספר לזוג על שאירע לו. באותו הלילה, ביתם של הזוג פורם מותקף בשנית בידי השד, וכדי לרצות אותו אוולין מקריבה את עצמה ומעניקה לו את נשמתה. השד עוזב את משפחת פורם ומעלים יחד איתו את בובת החרסינה.

בסוף הסרט הבובה מתגלית בחנות בובות ונקנית על ידי שלישיית אחים. הסרט מדלג על התופעות העל-טבעיות שחוו ועל בקשת העזרה שלהם מהזוג אד ולוריין וורן מכיוון שזה הוצג בתחילת הסרט לזמן את הרוע. הסרט מסתיים בצילום מקורי של הבובה במרתף של וורן תוך ציון העובדה שהיא עוברת טיהור על ידי כומר פעם בחודש וכן הצגת קטעי עיתונים מהמקרה.

== צוות השחקנים והדמויות ==

== פסקול ==

הפסקול של הסרט הולחן על ידי ג'וסף בישארה, ויצא לאור ב-30 בספטמבר 2014.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי אימה מ-2014
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי אטומיק מונסטר
קטגוריה:סרטי ניו ליין סינמה
קטגוריה:סרטים שהופקו על ידי ג'יימס ואן
קטגוריה:היקום הקולנועי של לזמן את הרוע
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים משנות ה-2010
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים
דיאנה פרייס

דיאנה מארי פרייס (באנגלית: Deanna Marie Price; נולדה ב-8 ביוני 1993) היא אתלטית אמריקאית, ואלופת העולם (דוחה 2019) ביידוי פטיש. מדורגת במקום השני בכל הזמנים במקצוע זה.

==ביוגרפיה==
פרייס, בתם של דניאל ואן, נולדה בסנט צ'ארלס שבמיזורי וגדלה במוסקו מילס הסמוכה. בתיכון הצטיינה בענפי ספורט רבים, בהם כדורסל, סופטבול, כדורעף ואתלטיקה. היא החלה לעסוק ביידוי פטיש בשנתה הראשונה בתיכון.

===תחילת הקריירה===
בשנים 2012–2016 למדה חשבונאות באוניברסיטת דרום אילינוי. באליפות העולם עד גיל 20 שהתקיימה בברצלונה בשנת 2012 היא סיימה במקום 18 ביידוי פטיש בתוצאה של 57.82 מטר. ב-2014 וב-2015 זכתה באליפות המכללות ביידוי פטיש ומחזיקה בשיא המכללות של 73.09 מטר. נוסף לכך, היא התחרתה בהדיפת כדור ברזל, בזריקת דיסקוס ובזריקת משקולות.

לאורך השנים סבלה ממספר פציעות משמעותית, בהן קרע בשריר הבטן, קרע של רצועת הברך (MCL), שהשבית אותה מפעילות ב-2014, שבר בעצם השכם, ובנוסף היא מתמודדת עם אובדן כליה בגיל חמש.

===2015===
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו, קנדה בשנת 2015 היא סיימה במקום רביעי ביידוי פטיש בתוצאה של 68.84 מטר. חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג היא סיימה במקום 18 ביידוי פטיש בתוצאה של 68.69 מטר. באוגוסט סיימה במקום השני באליפות NACAC .

===2016===
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה פרייס במקום שמיני ביידוי פטיש בתוצאה של 70.95 מטר.

===2017===
באליפות העולם שנערכה בלונדון בשנת 2017 סיימה פרייס במקום תשיעי ביידוי פטיש בתוצאה של 70.04 מטר.

===2018===
בתחילת יוני 2018 שברה את שיא ארצות הברית כשקבעה תוצאה של 77.65 מטר במהלך תחרות בקור ד'אלן. בהמשך החודש זכתה באליפות ארצות הברית בשיא צפון אמריקה של 78.12 מטר, תוצאה המדרגת אותה רביעית בכל הזמנים. באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית זהב באליפות צפון אמריקה, מרכז אמריקה והקריביים בשיא אליפות חדש של 74.60 מטר.

===2019===
באליפות ארצות הברית שנערכה ביולי 2019 זכתה פרייס במדליית זהב ביידוי פטיש בשיא לאומי חדש של 78.24 מטר.

====אלופת העולם====
באליפות העולם שנערכה בדוחה בספטמבר 2019 זכתה פרייס במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 77.54 מטר, לפני ג'ואנה פיודורו מפולין (76.35 מטר) וז'אנג וונג מסין (74.76 מטר).

===2021===
באפריל 2021 שיפרה את שיאה האישי ל-78.60 מטר. במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת טוקיו שיפרה אותו פעם נוספת ל-80.31 מטר. באולימפיאדה סיימה במקום השמיני בתוצאה של 73.09 מטר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.teamusa.org/usa-track-and-field/athletes/Deanna-Price#profile דיאנה פרייס] באתר האולימפי של ארצות הברית
* [https://siusalukis.com/roster.aspx?rp_id=1723 דיאנה פרייס] באתר אוניברסיטת דרום אילינוי

 

קטגוריה:אתלטיות אמריקאיות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:מיידות פטיש
קטגוריה:אתלטיות אמריקאיות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1993
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1993
קטגוריה:זורקות אמריקאיות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אתלטים אמריקאים באולימפיאדת פריז (2024)
לילית מקרצ'יאן

לילית מקרצ'יאן (בארמנית: Լիլիթ Մկրտչյան; נולדה ב-9 באוגוסט 1982 בירוואן) היא שחמטאית ארמנית בדרגת אמן בינלאומי, שזכתה ארבע פעמים באליפות ארמניה לנשים.

דירוגה הגבוה ביותר על פי מד כושר היה המקום ה-13, אליו הגיעה במרץ 2024.

נכון לאוגוסט 2018, מדורגת במקום השני בארמניה וה-73 בעולם בין הנשים, ובמקום ה-39 בדירוג הכללי בארמניה.

== ביוגרפיה ==
לילית מקרצ'יאן למדה שחמט מסבה. המאמן הראשון שלה היה נורק מווססיאן, ומאוחר יותר היא התאמנה אצל רב האמן ולרי צטוריאן ובאקדמיה הארמנית לשחמט, אשר נוסדה על ידי סמבט לפוטיאן. היא נשואה לשחקן השחמט הגרמני יוהאנס שפר, והיא בעלת תואר ראשון מהמכון הארמני לספורט ותרבות. מאז 1997 היא שחמטאית מקצועית.

==קריירה ==
=== טורנירים ליחידים ===
באליפות הים השחור לנשים בשנת 2000 בבטומי, מקרצ'יאן חלקה את המקום הראשון במשותף עם מאיה לומנישווילי ואנה מטנדסה. באליפות אירופה בשחמט לנשים בשנת 2002, בווארנה, בולגריה, מקרצ'יאן זכתה במדליית הכסף לנשים אחרי אנטואנטה סטפנובה, לאחר שצברה 8.5 נקודות מ-11 אפשריות. במאי 2005 זכתה באליפות ארמניה לנשים, שנערכה בירוואן, לאחר שצברה 8.5 נקודות מ-9 אפשריות. היא זכתה במדליית ארד באליפות האירופאית לנשים ב-2006, שנערכה בקודסאי, טורקיה, לאחר שצברה 7.5 נקודות מ-11 אפשריות. בשנת 2009 בסנט פטרסבורג שוב הייתה במקום השני, הפעם מאחורי טטיאנה קוסינזבה, לאחר שובר-שוויון. ב-2013 בבלגרד היא סיימה שוב במקום השלישי. באליפות העולם לנשים בשחמט של 2012 בחנטי-מנסיסק היא זכתה בסיבוב הראשון בתוצאה של 0–2 נגד כתוואן אראחמיה, אבל אז הפסידה בסיבוב השני בתוצאה של 2.5:3.5 נגד נדז'דה קוסינבה. באליפות העולם לשחמט נשים ב-2017 בטהראן, היא הפסידה בסיבוב הראשון בתוצאה של 0.5:1.5 נגד ני שיקין.

בדצמבר 2009 היא דורגה במקום העשירי ברשימת הספורטאים המצטיינים של ארמניה.

=== נבחרת לאומית ===
מקרצ'יאן ב[[אולימפיאדת השחמט בדרזדן ב-2008]]
באולימפיאדת השחמט הראשונה שלה, מקרצ'יאן הייתה בת 14. בין 1996 ל-2015, היא השתתפה בכל אולימפיאדות השחמט לנשים עם ניקוד כולל של 78 נקודות ב-117 משחקים (+54, = 48, -15). באולימפיאדת השחמט בדרזדן ב-2008, היא זכתה במדליית ארד אישית לאחר שצברה 8 נקודות מ-11 אפשריות בלוח השני. ב-2007, 2009, 2011 ו-2015 היא השתתפה באליפות העולם בשחמט לנבחרות נשים. ב-2009, בנינגבו, היא דורגה במקום השני הגבוה ביותר לאינדיבידואליות על הלוח השני, ובמקום השלישי מבין כלל המשתתפות. 2015 ב צ'נגדו שבסין, מרקצ'יאן זכתה במדליית הזהב ליחידות בלוח השני. בין השנים 1997 ל-2017 היא השתתפה בעשר אליפויות אירופה בשחמט לנבחרות נשים. היא השתתפה באליפות אירופה בשחמט לנבחרות של 2003 בפלובדיב, בולגריה, ותרמה לזכייתה של נבחרת ארמניה במדליית הזהב, וב-2007 ב הרקליון סיימה במקום השלישי. בדירוג האישי, היא סיימה ב-2009 בנובי סאד במקום השני, וב-2013 בוורשה במקום השלישי.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.redhotpawn.com/chess/grandmaster-games/index.php?player=L_Mkrtchian&masterplayerid=8348 מסד הנתונים של משחקי לילית מקרצ'יאן] 
* [http://www.olimpbase.org/playersv/3ltlb39g.html תוצאות לילית מקרצ'יאן], באתר אולימפבייס 
* [http://players.chessdom.com/lilit-mkrtchian מסיבת עיתונאים עם לילית מקרצ'יאן], באתר צ'סדום, 31 באוגוסט 2008 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחמטאיות ארמניות
קטגוריה:אמנים בין-לאומיים
קטגוריה:אלופים לאומיים בשחמט
קטגוריה:ארמניות שנולדו ב-1982
קטגוריה:ארמנים שנולדו ב-1982
אריק גוסטב בוסטרם

אריק גוסטב בוסטרם (בשוודית: Erik Gustaf Boström, נולד ב-11 בפברואר 1842) היה איש עסקים ופוליטיקאי שוודי אשר כיהן כראש ממשלת שוודיה פעמיים, בשנים 1891-1900 ובשנים 1902-1905. כיהן גם כחבר הריקסדאג בשנים 1876-1907. בוסטרם הוא ראש הממשלה השוודי שכיהן הכי הרבה זמן במהלך המאה ה-19.

== ביוגרפיה ==
בוסטרם נולד ב-11 בפברואר 1842 בסטוקהולם. בצעירותו עבד כחקלאי. בשנת 1870 נכנס לפוליטיקה המקומית. 

התחתן בשנת 1871. נולדו לו שש בנות ובן אחד.

בשנת 1875 נבחר בוסטרם לפרלמנט.

שנות שלטונו של בוסטרם התאפיינו בפרגמטיזם רב. הוא זכה לפופולריות רבה בזמן כהונתו כראש ממשלה, למרות היותו ראש הממשלה הראשון בתולדות שוודיה ללא השכלה אקדמית. לבוסטרם היו יחסים טובים עם אוסקר השני, מלך שוודיה, אך לבסוף ממשלו של בוסטרם נפל כתוצאה ממחלוקת בנוגע ל.

לאחר שפרש מראשות הממשלה, בוסטרם עסק באקדמיה השוודית. נפטר בשנת 1907 בסטוקהולם.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חברי הריקסדאג
קטגוריה:ראשי ממשלת שוודיה
קטגוריה:שרי ממשלת שוודיה
קטגוריה:שרי אוצר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אופסלה
קטגוריה:ילידי 1842

קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-1907
נועה רגב

נעה רגב (נולדה ב-17 בפברואר 1982) היא מרצה לקולנוע, אשת תרבות, חוקרת קולנוע ומנכ"לית קרן הקולנוע הישראלי. בעבר כיהנה כמנהלת סינמטק ירושלים ומנהלת פסטיבל הקולנוע ירושלים.

== ביוגרפיה ==
נועה רגב נולדה בשנת 1982 בתל אביב, בת למוטי רגב, איש הייטק, ואביטל רגב שושני, עורכת ספרים.

את לימודיה בבית הספר היסודי החלה בשנת 1988 בבית הספר לאומנויות בתל אביב עד שנת 1997.

בוגרת תיכון אלון ברמת השרון, במגמת קולנוע 2000.

תוך כדי לימודיה החלה לעבוד בסינמטק תל אביב בגיל 15 בתפקידים שונים עד שנת 2005.

בשנת 2001 התגייסה לצה"ל ושירתה בחיל האוויר כקצינת ניהול בטייסת עד שנת 2003.

== פעילות אקדמית ==
בשנת 2003 החלה את לימודיה לתואר הראשון (B.A) בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש בפקולטה לאמנויות. בשנת 2005 קיבלה רגב אות הצטיינות בהוראה מטעם רקטור אוניברסיטת תל אביב.

בשנת 2006 סיימה לימודיה בהצטיינות יתרה.

בשנים 2006–2009 שימשה כמורה ללימודי הבגרות בקולנוע בתיכון עירוני א' בתל אביב וכעוזרת הוראה בחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2007 שימשה כמנחה באוניברסיטה הפתוחה, במחלקה ללימודי לשון, ספרות ואמנות.

בשנת 2009 קיבלה תואר מוסמך מהחוג לקולנוע וטלוויזיה שבאוניברסיטת תל אביב, בהצטיינות יתרה.

באותה שנה החלה את תפקידה כמרצה ללימודי תרבות, יצירה והפקה במחלקה ללימודי קולנוע שבמכללה האקדמית ספיר.

בנוסף, החלה לעבוד כמרצה בחוג לקולנוע וטלוויזיה בפקולטה לאמנויות באוניברסיטת תל אביב, תפקיד אותו היא ממלאת גם כיום.

כמו כן זכתה לפרס מטעם רקטור האוניברסיטה למורים מצטיינים.

בשנת 2011 החלה לעבוד כיועצת לתלמידי תואר המוסמך במסלול ללימודי קולנוע באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 2013 סיימה את לימודיה לתואר השלישי והוסמכה כדוקטור מטעם החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. נושא מחקרה היה "קולנוע לילדים" אשר "עסק בשאלת מעמדו של הקולנוע לילדים בתוך רב-מערכת הקולנוע", בהגדרתו הז'אנרית ויחסיו הדינמיים עם דגמים קולנועיים אחרים.

== פעילותה בתחום התרבות והקולנוע ==
את חיבתה לתחום הקולנוע גילתה נעה רגב בגיל 15, כאשר החלה לעבוד בסינמטק תל אביב במגוון תפקידים שונים. בשנת 2005, במסגרת עבודתה בסינמטק, מילאה רגב כמה תפקידי הפקה בפסטיבל דוקאביב.

בשנים 2010–2011 ניהלה את הפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים בתל אביב.

בשנים 2012–2013 שימשה כמנהלת סינמטק חולון.

בסוף שנת 2013 נבחרה לשמש כמנכ"לית עמותת "סינמטק ירושלים – ארכיון ישראלי לסרטים ופסטיבל הקולנוע ירושלים" האחראית על ניהול ותפעול הסינמטק, ופסטיבל הקולנוע ירושלים.
בשנת 2015 שימשה כשופטת בתחרות הרשמית של פסטיבל סרטי הסטודנטים במינכן.

בשנת 2018 שימשה כשופטת בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.

בשנת 2022 הוכרז כי רגב מונתה לתפקיד מנכ"לית קרן הקולנוע הישראלי.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:חוקרי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר לאמנויות תל אביב
קטגוריה:בוגרי בית הספר לאמנויות תל אביב
קטגוריה:בוגרות תיכון אלון (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי תיכון אלון (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרות החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית ספיר
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1982
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
גודרון שימן

גודרון שימן (בשוודית: Gudrun Schyman; נולדה ב-9 ביוני 1948, טאבי, אופלנד) היא פוליטיקאית שוודית.

שימן הייתה מנהיגת מפלגת השמאל השוודית מ-1993 עד ינואר 2003 וחברה במפלגה עד 2004. שימן עזבה על מנת להתרכז בפעילותה הפוליטית פמיניסטית ובעקבות שערוריית העלמת מס. היא נשארה חברת פרלמנט עצמאית בריקסדאג עד 2006. ב-2005 שימן הקימה עם אחרות את מפלגת יוזמה פמיניסטית, ושימשה כדוברת שלה עד 2011 ובין השנים 2013–2019. ב-2022 היא עזבה את המפלגה.

== מנהיגת מפלגת השמאל ==
ב-1993, נבחרה שימן כמנהיגת מפלגת השמאל השוודי והצליחה בזמן כהונתה להכפיל את מספר חברי הפרלמנט מטעם מפלגת השמאל. היא נחשבה למנהיגה פופולרית והייתה גלוית לב בנוגע ליוזמות שלה, למשל בתמיכתה במאבק באלכוהוליזם וביוזמה להפוך את הפרלמנט השוודי למקום עבודה ללא אלכוהול. כמנהיגת המפלגה היא הובילה לכך שפמיניזם הוא אחד הבסיסים האידאולוגיים של המפלגה. ב-2003, היא הואשמה ונמצאה אשמה על ידי רשויות המס בניסיון ליהנות מניכויי מס שלא הייתה זכאית להם.

ב-2002 נשאה נאום מעורר מחלוקת בו התייחסה לדיכוי נשים על ידי גברים: "אפליה ופגיעה בזכויות מופיעים בצורות שונות בכל מקום שבו אנחנו מוצאות את עצמנו. בכל מקום זאת אותה הנורמה, אותו המבנה, אותו הדפוס, שחוזר על עצמו גם באפגניסטן של הטליבאן וגם כאן בשוודיה".

באוקטובר 2004, הציגו בריקסדאג שימן וחברי פרלמנט נוספים ממפלגת השמאל את המשמעויות הכלכליות של אלימות גברים כלפי נשים, ודרשו מהמדינה להקים קרן למקלטי נשים. ההצעה משכה תשומת לב רחבה, והתקשורת כינתה אותה "מס הגברים".

== יוזמה פמיניסטית ==
שימן עזבה את מפלגת השמאל בשנת 2004, וב-2005 ייסדה את יוזמה פמיניסטית (Fi), שהתמודד כבר ב-2006 בבחירות לפרלמנט וקבלה רק כ-0.7% מהקולות, אחוז נמוך משמעותית ביחס לסף הנדרש בשוודיה לכניסה לפרלמנט (4%). ג'יין פונדה תמכה ביוזמה. בבחירות בפרלמנט האירופאי שהתקיימו ב-2009 המפלגה קיבלה 2.22% מהקולות. לקראת הבחירות לפרלמנט שימן שרפה 100,000 כתר שוודי מחאה אי השוויון בשכר שוודיה. למרות תשומת הלב התקשורתית הרבה, בבחירות לפרלמנט המפלגה קיבלה רק 0.4% מהקולות. בבחירות לנציגות השוודית בפרלמנט האירופי, המפלגה זכתה ב-5.3% מהקולות. בבחירות הכלליות בשנת 2014 קיבלה המפלגה 3.1% מהקולות; אף על פי שעדיין לא הגיעו לסף מנדטים המאפשר כניסה לפרלמנט, כוחה של המפלגה גדל. בבחירות בספטמבר 2018 שימן מתמודדת שוב על מקום בפרלמנט השוודי מטעם מפלגת יוזמה פמיניסטית. מאז ספטמבר 2017, היא המנהיגה היחידה של המפלגה לאחר שוויקטוריה קאוסה ביקשה לסיים את תפקידה עקב התחייבויות נוספות.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאיות שוודיות
קטגוריה:פמיניסטיות שוודיות
קטגוריה:ילידות 1948
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1948
ורדוהי ורדניאן

ורדוהי ורדניאן (בארמנית: Վարդուհի Վարդանյան; 26 ביוני 1976 – 15 באוקטובר 2006) הייתה זמרת ארמנית. היא השתתפה בתחרויות בינלאומיות רבות בהן זכתה בפרסים. היא זכתה בפרס הזמרת הטובה ביותר של ארמניה. היא נהרגה בתאונת דרכים ב-15 באוקטובר 2006. לאחר מותה, הוקדשו לה מספר תוכניות טלוויזיה.

== תחילת דרכה ==
ורדניאן נולדה ב-26 ביוני 1976, בירוואן, ארמניה. היא הייתה אחת מתוך שלושה ילדים במשפחה.

היא גילתה את תשוקתה לשירה בגיל צעיר. כשהקימו מקהלה בבית ספרה, כשהייתה בת 8, היא התחילה ללמוד שירה באופן רשמי.

ב-1986 ורדיניאן החלה להופיע עם קבוצה ווקאלית, ואחר כך למדה בבית הספר למוזיקה על שם אלכסנדר ספנדריאן, וסיימה את לימודיה ב-1993.
* ב-1993 היא התחילה ללמוד אנגלית ומדעי המדינה באוניברסיטה. במהלך לימודיה, הצטרפה לתיאטרון המוזיקלי הלאומי. עם סיום לימודיה, התחילה ללמד אנגלית. היא חזרה ללימודי המוזיקה בקונסרבטוריון הלאומי בירוואן, וסיימה ב-2003.

== קריירה ==
ב-1994, יחד עם ההרכב שלה "ג'אז-פופ", השתתפה ורדיניאן בתחרות בינלאומית שנערכה ביקטרינבורג וזכתה בגראן פרי. החל מ-1995 היא עבדה בתיאטרון המוזיקלי הלאומי. ב-1996 היא השתתפה בתחרות לזמרים צעירים "יאלטה - מוסקבה", בה זכתה בפרס עבור ההופעה הטובה ביותר.

ב-1999 זכתה ורדיניאן בתואר הזמרת הטובה ביותר של ארמניה.

בשנת 2000, היא השתתפה בתחרות "תגלית" שנערכה בבולגריה, ולקחה את פרס בחירת הקהל בנוסף לגראן פרי, ושוב זכתה בגראן פרי בתחרות במקדוניה באותה השנה. בפסטיבל הבינלאומי לאמנויות "סלאביאנסקי בזאר", היא זכתה במקום שני.

בשנת 2001 היא השתתפה בפסטיבל הבינלאומי "Море друзей" ביאלטה וזכתה במקום השני.

== מותה ==
ורדיניאן נהרגה בתאונת דרכים שאירעה בכביש המהיר בסבאן-מרטוני, ב-15 באוקטובר 2006. היא נקברה בבית הקברות טוקמאח.

== משפחה ==
* ורדיניאן הייתה נשואה לאראם אבויאן, והיה להם בן אחד, רובן, אשר נולד בשנת 1998.

== דיסקוגרפיה ==
* Խառնաշփոթ, 2007 (בלגן)
* Только ты, 2007 (רק את)
* Իմն ես, 2011 (אתה שלי)
* אלבום מחווה, 13 שירים לוורדוהי ורדיניאן

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרות ארמניות
קטגוריה:הרוגות תאונות דרכים
קטגוריה:ילידות 1976
קטגוריה:נפטרות ב-2006
קטגוריה:נפטרים ב-2006
Egypt Station

Egypt Station הוא אלבום האולפן ה-17 של פול מקרטני, שיצא ב-7 בספטמבר 2018. זהו האלבום הראשון של מקרטני המכיל חומר מקורי, מאז אלבומו New שיצא בשנת 2013.

האלבום, שהופק על ידי גרג קורסטין (פרט לשיר אחד, שהפיק ראיין טדר), חולק את שמו עם ציור של מקרטני מ-1988. שני שירים ראשונים מתוכו, "Come On to Me \ I Don't Know", יצאו כסינגל כפול ב-20 ביוני 2018. סינגל שלישי בשם "Fuh You", בהפקת ראיין טדר, יצא ב-15 באוגוסט 2018.

האלבום זכה לביקורות נלהבות מהמבקרים ולהצלחה מסחרית. זהו אלבומו הראשון של מקרטני, מאז Tug Of War ב-1982, שהגיע למקום הראשון במצעד ה-Billboard 200.

== הקלטה ==
Egypt Station הוקלט באולפנים בלוס אנג'לס, בלונדון ובסאסקס. מקרטני החל לעבוד עם המפיק גרג קורסטין זמן מה לאחר שחרור אלבומו ב-2013, New, והזכיר את עבודתם מספר פעמים עד ההכרזה על צאת האלבום ב-20 ביוני 2018.

מקרטני הקליט גם שלושה שירים עם ראיין טדר. שניים מהשירים, "Fuh You" ו-"Nothing for Free", שוחררו באלבום. השיר "Get Enough" הוקלט גם עם טדר עבור האלבום, אך במקום זאת שוחרר ביום השנה החדשה של 2019 בתור סינגל ללא אלבום.

השיר "Back in Brazil" הוקלט באולפני KLB בעיר סאו פאולו.

== תוכן ==
באלבום ישנם 14 שירים, בנוסף לשני קטעים אינסטרומנטליים בתחילתו ובסופו שייקראו "Station I" ו"Station II" בהתאמה. בין השירים באלבום מופיעים הסינגלים "I Don't Know" ו-"Come On to Me", השירים "Happy With you" ו-"People Want Peace", וכן יצירה מורכבת בשם "Despite Repeated Warnings" שמופיע בסוף האלבום.

== רשימת השירים ==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי פול מקרטני
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי גרג קורסטין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי פול מקרטני
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ראיין טדר
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
קטגוריה:אלבומי קונספט
ברית יוסף יצחק

ברית יוסף יצחק הוא ארגון חסד יהודי בינלאומי העוסק במילת יהודים בכל גיל בחינם.

==היסטוריה==
הארגון הוקם בשנת ה'תשמ"ט על ידי ירון עמית בעקבות גל עלייה שהחל מברית המועצות. הרב עמית קיבל פנייה בבקשה לסייע בארגון שבע בריתות מילה עבור עולים חדשים, שהגיעו לישראל. הוא ערך מגבית בקבר יוסף, עבור תשלום לרופא ומימון לחדר ניתוח. לאחר כשבוע שוב התבקש לארגן בריתות וכך המשיך בארגון.

לארגון מוהלים ורופאים מומחים בכל העולם אשר מבצעים בריתות מילה לפי ההלכה היהודית. הארגון גם מבצע תיקוני ברית מילה שבוצעו שלא כהלכה, אל הארגון מופנים נימולים בכל גיל על ידי רופאים ומוהלים לשם ביצוע תיקון ברית.

בשנת תשע"ג (2013) פרסם הארגון שרבים מיהודי קהילת שיראז שבאיראן נימולו בקטנותם שלא כהלכה ולכן נחשבים כערלים. נכון לשנת תשפ"א (2021) ביצע הארגון למעלה מ-74,000 בריתות מילה בלמעלה מ-500 ערים בישראל וברחבי העולם. הנימול המבוגר ביותר שנמול במסגרת הארגון - היה יהודי בן תשעים ושתיים שנים.

בשנת תשע"ח הוציא הארגון את הספר "נפלאות הברית" המספר על הקמת הארגון וסיפורי ניסים שאירעו במסגרת פעילות ארגון 'ברית יוסף יצחק' שנקרא על שם רבי יוסף יצחק שניאורסון. בנוסף לכך הוציא הארגון את הספר "נפלאות הצדיקים" (שני כרכים), בו יש סיפורים על גדולי ישראל לפי ימי פטירתם. וכמו כן הוציאו את הספר "נפלאות הנשיאים", בו יש סיפורים על נשיאי חסידות חב"ד ועל גדולי החסידות הכללית (חלקים רבים מן הספר הם תמלול של שיעורים של הרב יצחק גינזבורג, הכוללים מספר סיפורים ומסודרים לפי הספירות).

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [http://www.col.org.il/חדשות_חבד_ארגון_ברית_יוסףיצחק_חגג_60000_בריתות_תמונות_80443.html ארגון 'ברית יוסף-יצחק' חגג 60,000 בריתות] אתר col שבט תשע"ד
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני עזרה בישראל
קטגוריה:ישראל: ארגוני בריאות ורפואה
קטגוריה:ארצות הברית: ארגוני בריאות ורפואה
ג'ייסון דמטריו

ג'ייסון דמטריו (ביוונית: Τζέισον Δημητρίου; נולד ב-18 בנובמבר 1987) הוא כדורגלן קפריסאי המשחק בסאות'אנד יונייטד בעמדת המגן הימני.

==קריירת מועדונים==
דמטריו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של לייטון אוריינט. ביולי הצטרף לקבוצה הבוגרת. בנובמבר דמטריו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד יאוביל טאון. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, דמטריו רשם 24 הופעות בכל המסגרות. בעונת נבחר לשחקן הצעיר של העונה בקבוצה, ועונה לאחר מכן נבחר לשחקן העונה של האוהדים.

ב-2 ביוני 2010 דמטריו חתם בא.א.ק. לרנקה מליגת העל הקפריסאית.

ב-28 ביוני 2013 דמטריו חתם באנורתוסיס פמגוסטה לשנתיים עם אופציה לעונה נוספת.

ב-1 ביולי 2015 דמטריו חזר לאנגליה וחתם בוולסול מהפוטבול ליג הראשונה.

ב-22 ביוני 2016 דמטריו חתם בסאות'אנד יונייטד.

==קריירה בינלאומית==
דמטריו נולד באנגליה להורים ממוצא קפריסאי, ולכן היה רשאי לייצג את נבחרת קפריסין.

ב-20 בינואר 2009 זומן לראשונה לסגל הנבחרת. ב-10 בפברואר של אותה שנה, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-0 ל. יום לאחר מכן, דמטריו ערך את הופעתו השנייה בנבחרת בניצחון 2-3 נגד בו בישל שני שערים.

ב-10 באוקטובר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד במסגרת מוקדמות יורו 2016.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים קפריסאים
קטגוריה:מגני כדורגל אנגלים
קטגוריה:מגני כדורגל קפריסאים
קטגוריה:לונדון: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני לייטון אוריינט
קטגוריה:כדורגלני א.א.ק. לרנקה
קטגוריה:כדורגלני אנורתוסיס פמגוסטה
קטגוריה:כדורגלני וולסול
קטגוריה:כדורגלני סאות'אנד יונייטד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קפריסין
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1987
קטגוריה:קפריסאים שנולדו ב-1987
יחסי סוריה–תימן

יחסי סוריה–תימן מתייחסים למערכת היחסים הנוכחית וההיסטורית בין סוריה ותימן. בין שתי המדינות בדרך כלל שוררים יחסים טובים.

== היסטוריה ==
בינואר 2007 ראש ממשלת תימן עבד אל-קאדר באג'מאל הגיע לדמשק לביקור בן שלושה ימים ולפגישות המשותפות בין הוועד העליון של שתי המדינות במטרה להגביר את שיתוף הפעולה הבילטרלי של שתי המדינות.

במאי 2008 חברי הוועד הסורי-תימני העליון התכנסו לפגישה בצנעא, שבראשה ישבו ראש ממשלת תימן ד"ר עלי מוחמד מוג'ור שלו וראש ממשלת סוריה, מוחמד נאג'י אל-עוטרי. שתי המדינות אישרו את תמיכתן בביסוס הביטחון והשלום במזרח התיכון.

הישיבה העשירית של חברי הוועד העליון של הסורי-תימני הוועדה התקיימה באוגוסט 2010 ובה נחתמו 14 מסמכים הכוללים הסכמי שיתוף פעולה, תוכניות ופרוטוקולים.

ביום השנה ה-20 לאיחוד תימן, שגריר תימן בדמשק, עבדל-ווהאב טוואף, אמר שאיחוד תימן הוא דוגמה ליחסים בין ערביים כפי שהם צריכים להיות, והוסיף כי אחדות זו איפשרה לתימן לשחק את תפקידה השואף לשפר את השותפות הערבית ושיתוף הפעולה עם המדינות הערביות החברות לה. טוואף שיבח את עמדותיה של סוריה לגבי יציבותה וביטחונה של תימן, והוסיף שהוא גאה במאמציו של נשיא סוריה בשאר אל-אסד בפתרון הבעיות וחיזוק שיתוף הפעולה הכולל בין כלל המדינות הערביות.

בפברואר 2011 תימן וסוריה דנו על האפשרות של הרחבת היקף שיתוף הפעולה בין שתי המדינות בתחומים של תיאטרון וקולנוע. שר התרבות מוחמד אל-מפלחי ושגריר סוריה בתימן עבדול גאפור סבוני הראה כוונה לשלוח מאמנים סורים לאימון סגל תימני בתחומים של כתיבת תסריט, בימוי קולנוע ותיאטרון.

=== מלחמת האזרחים בסוריה ===
תימן תומכת באופן מלא וללא תנאי בממשלה הסורית, והיא אחת מקומץ המדינות הערביות התומכות בנשיא בשאר אל-אסד. בנוסף, המיליציות השיעיות של תימן, כמו החות'ים הראו גם הם תמיכה באסד ושלחה אנשי צבא לסוריה כדי להילחם עבור הממשלה. חוץ מלבנון, תימן הייתה המדינה היחידה החברה בליגה הערבית ונעדרה מההצבעה על סילוק סוריה מהארגון. בפברואר 2012 חבר האופוזיציה בפרלמנט התימני, מוחמד נסאר אל-חמזי, תיאר את הצעד של סילוק השגרירים הסורים ממועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ והחזרתם של דיפלומטים מהמועצה ששהו בסוריה כצעד טוב וחיובי, בדרישה מממשלת תימן לנקוט בהליך דומה ולגרש את השגריר הסורי בתימן. חודש אחד מאוחר יותר, במרץ 2012 דיפלומט של משרד החוץ אמר שממשלת תימן יכולה לבקש מהשגריר הסורי לעזוב את תימן. כמו כן, מפגינים תימנים יצאו לרחובות, וגינו בחריפות את פעולות הממשלה הסורית ומעשי הטבח שבוצעו על ידי ממשלת סוריה נגד העם הסורי, בדרישה מממשלת תימן לגרש באופן מידי את השגריר הסורי.

== יחסי מסחר ==
בשנת 2015, תימן ייצאה לסוריה סחורה בסך 130 אלף דולר שהיא בעיקר עורות של חיות (עור כבשים, עור סוסים ועור בקר), מאפים ושמן זית. באותה השנה, סוריה ייצאה לתימן סחורה בסך 12.3 מיליון דולר הכוללת בעיקר (71%) תרופות לא ארוזות, בנוסף היא ייצאה גם: תבלינים, קטניות מיובשות, מוצרי הנעלה, אבקת סוכר ועוד מגוון סחורה (אך בכמויות מזעריות יותר).

== הערות שוליים ==
סוניה קסידי

סוניה קסידי (באנגלית: Sonya Cassidy; נולדה ב-1987/1988) היא שחקנית בריטית.

קסידי מוכרת מהופעותיה בתפקיד קלרה בסדרת הדרמה התקופתית של ה-BBC "גן עדן לנשים", סלין אשוורת' בסדרה הבלשית "ורה", בדמות האורקל בסדרת הפנטזיה "אולימפוס", ובתפקיד הסטר בסדרת המדע בדיוני "אנושיים" של ערוץ 4. היא שיחקה בתפקיד הלן בסרט הקולנוע "Survivor". קסידי הופיעה גם על במות התיאטרון.

==פילמוגרפיה==
===קולנוע===
{| class="wikitable"
! שנה
! שם
! שם באנגלית
! תפקיד
! הערות
|-
| 2009
|
| dir="ltr" | Undead Union: The Making Of
| דונה סטיבנס
| סרט קצר
|-
| 2010
|
| dir="ltr" | Precipice
| האנה מורגן
| סרט קצר
|-
| 2013
| הרשות החמישית
| dir="ltr" | The Fifth Estate
| המזכירה של אלן
|
|-
| 2015
| סוכנת תחת אש
| dir="ltr" | Survivor
| הלן
|
|-
| 2016
|
| dir="ltr" | Breaking the Bank
| אנאבל
|
|}

===טלוויזיה===
{| class="wikitable"
! שנה
! שם
! שם באנגלית
! תפקיד
! הערות
|-
| 2009
| רופאים
| dir="ltr" | Doctors
| אלן הרלנס
|
|-
| 2009
| לואיס
| dir="ltr" | Lewis
| אליסון
| בפרק "The Quality of Mercy"
|-
| 2009
| שושלת טיודור
| dir="ltr" | The Tudors
| כריסטינה, דוכסית מילאנו
| בפרק "Search for a New Queen"
|-
| 2010
| רציחות במידסומר
| dir="ltr" | Midsomer Murders
| ביאטריס דניאלס
| בפרק "The Made-to-Measure Murders"
|-
| 2012–2013
| גן עדן לנשים
| dir="ltr" | The Paradise
| קלרה
| סדרת טלוויזיה (16 פרקים)
|-
| 2012–2014
| ורה
| dir="ltr" | Vera
| סלין אשוורת'
| סדרת טלוויזיה (8 פרקים)
|-
| 2013
| אנדוור
| dir="ltr" | Endeavour
| ג'ויס מורס
| בפרק "Home"
|-
| 2014
|
| dir="ltr" | The Great Fire
| קתרינה, נסיכת פורטוגל
| מיני-סדרה
|-
| 2015
| אולימפוס
| dir="ltr" | Olympus
| אורקל
| סדרת טלוויזיה
|-
| 2016
| רחוב ריפר
| dir="ltr" | Ripper Street
| לדה סטרלינג
| בפרק "Some Conscience Lost"
|-
| 2016
|
| dir="ltr" | The Rebel
| וריטי
| בפרק "Charity"
|-
| 2016
| אנושיים
| dir="ltr" | Humans
| הסטר
| סדרת טלוויזיה
|-
| 2018
| האישה בלבן
| dir="ltr" | The Woman in White
| הרוזנת פוסקו
| מיני-סדרה
|-
| 2018-הווה
| לודג' 49
| dir="ltr" | Lodge 49
| ליז דאדלי
| תפקיד ראשי; 2 עונות
|-
| 2020
|
| dir="ltr" | Soulmates
| אליסון ג'ונס
| בפרק: "The Lovers"
|-
| 2022
| הממלכה האחרונה
| dir="ltr" | The Last Kingdom
| אדגיבה 
| 8 פרקים
|-
| 2022 - הווה
| האיש שנפל מכוכב אחר
| dir="ltr" | The Man Who Fell to Earth
| אדי פלוד
| 8 פרקים
|-
|2023
|
|The Hunt for Raoul Moat
|דיאנה ברנוול
|מיני-סדרה
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1987
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1987
קולפורט

קולפורט (באנגלית: Coalport) היא עיירה בעמק איירונברידג' במחוז שרופשייר שבאזור מערב המידלנדס במערב אנגליה. העיירה היא חלק מאתר המורשת העולמית "עמק איירונברידג'". היא נכללה בהכרזה בשל "פוניקולר הדוברות" המחבר בין תעלת שרופשייר לתעלת קולפורט.

==היסטוריה==
קולפורט הוקמה על ידי חרש הברזל ויליאם ריינולדס, כ"עיר מתוכננת". בין השנים 1788 עד 1789 נבנו שם מפעלים, בתי מלאכה, מחסנים וגם מעונות לפועלים. ריינולדס גם בנה את תעלת שרופשייר שחיברה את מכרות הפחם של שרופשייר עם נהר סוורן. בקצה התעלה הוקם מזח לטעינת הפחם. מכאן גם השם שניתן לעיירה, קולפורט שפירושו נמל הפחם.

ב-1795 הוקם בקולפורט מפעל חרסינה שייצר את "חרסינת קולפורט" ("Coalport porcelain") .

==אתרי העיר==
* "פוניקולר הדוברות" (The Hay Inclined Plane) - מערכת שאפשרה להעלות ולהוריד את דוברות הפחם בהפרש הגבהים של 63 מטר שבין תעלת שרופשייר לבין נהר הסוורן. המערכת פעלה כמאה שנה מ-1792 עד 1894.
* הבניין המקורי של מפעל החרסינה שייצר את "חרסינות קולפורט", המשמש כיום כאכסניית נוער.
* מוזיאון החרסינה של קולפורט (Coalport China Museum)
* מוזיאון מנהרת העטרן (Tar Tunnel) - המנהרה שימשה בעבר כמקור לביטומן.

==גלריה==
<gallery>
תמונה:Coalport Pottery - geograph.org.uk - 260287.jpg|המבנה המקורי של מפעל "חרסינת קולפורט".
תמונה:Hay inclined plane s.jpg |פוניקולר הדוברות.
תמונה:Canal, Coalport.JPG|תעלת קולפורט עם בניין הכניסה למנהרת העטרן, מאחור קצה פוניקולר הדוברות.
תמונה:Set of Four Soup Plates LACMA 54.140.1.1-.4 (3 of 3).jpg|צלחת מרק מתוצרת "חרסינת קולפורט"

</gallery>
==קישורים חיצוניים==

* [https://www.ironbridge.org.uk/// אתר תיירות ]
* [http://whc.unesco.org/en/list/371/// עמק איירונברידג' באתר אונסק"ו ]

קטגוריה:אנגליה: ערים
קטגוריה:שרופשייר
קטגוריה:אנגליה: אתרי מורשת עולמית
הרפובליקה האלבנית

הרפובליקה האלבנית (באלבנית: Republika Shqiptare) הייתה רפובליקה נשיאותית בחצי האי הבלקני, בטריטוריה בו התקיימה אלבניה, בין השנים 1925–1928.

בשנת 1912, לאחר מלחמת הבלקן הראשונה הוכרזה אלבניה כמדינה עצמאית ומשטרה היה רפובליקני. בשנת 1914 הוקמה נסיכות אלבניה, ובראשה הועמד וילהלם, נסיך אלבניה מבית ויד. בשנת 1925 נבחר לנשיא אהמט זוגו, שהכריז על עצמו, בשנת 1928, כזוגו הראשון, מלך אלבניה ועל ארצו כממלכה חוקתית. ההכרזה אושרה בבית הנבחרים האלבני.

==היסטוריה==
ב-21 בינואר 1925 בחרה האספה המכוננת של אלבניה באהמט זוגו לנשיאה הראשון של המדינה, וב-1 בפברואר הוא נכנס לתפקידו. באותה העת היה המבנה הכלכלי-חברתי במדינה דומה למצב הנוהג בעת שהייתה חלק מהאימפריה העות'מאנית, כאשר הביים במדינה פועלים כפיאודלים. זוגו שאף להפוך את המדינה למודרנית יותר, בדומה למדינות אירופה. איטליה הייתה לבת בריתו העיקרית, ובתמורה נהנתה זו מהשפעה הולכת וגוברת על כלכלת המדינה. בנוסף, אסר על לבישת רעלות ויזם חוקים נגד התעללות בבעלי חיים.

משטרו של מוסוליני תמך בתחילה בזוגו, והיחסים בין המדינות היו הדוקים. בשנת 1926, נחתמה אמנת טירנה הראשונה, ובשנת 1927 נחתמה אמנת טירנה השנייה, לפיה איטליה ואלבניה נכנסו לברית הגנה. הממשלה והכלכלה אלבנית היו הונעו בעזרת הלוואות איטלקיות, הצבא האלבני הוכשר על ידי מדריכים צבאיים איטלקים, והגירה איטלקית לאלבניה זכתה לעידוד שתי הממשלות. אולם למרות ההשפעה האיטלקית הרבה, זוגו הראשון, מלך אלבניה סירב להיכנע לחלוטין ללחץ האיטלקי. 
ב-1 בספטמבר 1928 הכריז על עצמו זוגו כמלך האלבנים (Mbret i Shqiptarëve) וכפילדמרשל בצבא אלבניה. במקביל, הכריז על כינונה של מונרכיה חוקתית במבנה דומה למבנה הנהוג באיטליה באותה העת. אמו הוכתרה כ"מלכה האם" של אלבניה, וגם אחיו קיבלו תוארי אצולה. כן ניצל את ייחוסו המשפחתי כדי להכריז על עצמו כממשיכו של סקנדרבג.

==לאחר מכן==
יחסי ממלכת אלבניה עם איטליה הפשיסטית היו טובים מאוד והיו גם שראו באלבניה מין ארץ חסות של איטליה. למרות יחסים טובים אלה, ב-1939 החליט בניטו מוסוליני לפלוש ולכבוש את אלבניה כצעד נוסף בתוכניתו לבניית לאימפריה איטלקית. כיבוש זה שם קץ לעצמאות אלבניה, המלך הודח וויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה הוכרז גם כמלך אלבניה.

== ראו גם ==
* ממלכת אלבניה

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבניה: היסטוריה
אלבניה
קרסנודאר-2

מועדון הכדורגל קרסנודאר-2 (ברוסית: ФК Краснода́р-2) מהעיר קרסנודאר הוא מועדון כדורגל רוסי, קבוצת מילואים של מועדון הכדורגל קרסנודאר.

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה בשנת 2013 ביוזמת סרגיי גליצקי, איש עסקים מקומי..

היא התמודדה בליגה השלישית בחשיבותה במדינה לאחר שקיבלה מעמד של קבוצה מקצוענית מטעם מנהלי איגוד הקבוצות המקצועניות ברוסיה והתמודדה בה עד עונת 2017/2018.
==הישגים לפי עונה==

 
{|class="wikitable"
!שנה
!ליגה 
!מיקום
!
!
!
!
!
!
|- 
|2013/14||הליגה השנייה, אזור דרום||align=center| 17||34||7||6||21||35 - 66||27
|- 
|2014/15||הליגה השנייה, אזור דרום, בית 1||align=center| 7||14||3||1||10||15 - 24||10
|- 
|2014/15||הליגה השנייה, אזור דרום, בית ב'||align=center| 4||10||5||1||4||19 - 17||16
|- 
|2015/16||הליגה השנייה, אזור דרום||align=center| 3||26||14||6||6||53 - 26||48
|- 
|2016/17||הליגה השנייה, אזור דרום||align=center| 6||30||15||5||10||47 - 28||50
|- 
|2017/18||הליגה השנייה, אזור דרום||style="text-align:center; background:lightgreen;"| 4||32||16||9||6||58 - 37||54 
|- 
|2018/19||ליגת הכדורגל הלאומית||align=center| || || || || || ||
|- 
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==
 

קטגוריה:קרסנודאר (כדורגל)
קטגוריה:קבוצות מילואים
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2013
קטגוריה:קרסנודאר: מועדוני כדורגל
וילהלם, נסיך אלבניה

וילהלם, נסיך אלבניה (בגרמנית: Wilhelm Friedrich Heinrich Fürst zu Wied; וילהלם פרידריך היינריך, הנסיך מוויד; 26 במרץ 1876 - 18 באפריל 1945), היה נסיך גרמני אשר שלט בנסיכות אלבניה.

==ביוגרפיה==
וילהלם נולד ב-26 במרץ 1876 בנויוויד, לוילהלם, נסיך ויד ולמריה, נסיכת הולנד, בתם של פרדריק, נסיך הולנד ולואיזה, נסיכת פרוסיה. וילהלם פרידריך היה נינם של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה ווילם הראשון, מלך הולנד, ואחיינה של אליסאבטה, מלכת רומניה. בצעירותו התגייס וילהלם לצבא הקיסרות הגרמנית כקצין פרשים, ובשנת 1913 צורף למטה הכללי הגרמני. ב-30 בנובמבר 1906 התחתן וילהלם עם סופיה, נסיכת שנבורג-ואלדנבורג, בתם של ויקטור, נסיך הכתר של שנבורג-ואלדנבורג ולוציה, נסיכת זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג, ממנה היו לו שני ילדים.

בשנת 1913 קיבלה אלבניה את עצמאותה בהסכם לונדון (1913), והמעצמות הגדולות החלו לחפש אחר נסיך שישלוט במדינה החדשה. אליסאבטה, מלכת רומניה שלחה את טאקה יונסקו להציע את אחיינה לתפקיד, ואכן וילהלם נבחר לעמוד בראש המדינה החדשה. באביב 1913 קיבל וילהלם את ההצעה אולם דחה אותה, אולם האוסטרים לחצו עליו מאוד לקבל את ההצעה. ב-7 בפברואר 1914 הודיע וילהלם למעצמות הגדולות שהוא יקבל את כס המלוכה. ב-21 בפברואר 1914, משלחת של נכבדים אלבניים בראשות אסאד פאשה טופטאני וארברשה אלה (בראשות לואיג'י באפה ווינצ'נזו באפה טראשי), הציגה לו בקשה רשמית, וב-7 במרץ הוא הגיע לבירתו הזמנית בדורס והחל לארגן את ממשלתו, ומינה את טורהאן פאשה פארמטי להקים את הממשלה האלבנית הראשונה.

מייד לאחר הגעתו פרצו באלבניה מרידות של מוסלמים נגד שר ההגנה שלו, אסאד פאשה, ונגד שליטה זרה שאיננה טורקית. יוון עודדה את הקמתה של ממשלה זמנית, נפרדת, בצפון אפירוס, למרות שהוסכם על הענקת זכויות יתר למיעוט היווני שם, הצבא ההלני כבש את דרום אלבניה למעט בראט וקורצ'ה. גם מעמדו של וילהלם התערער על ידי תומכיו, ובמיוחד אסאד פאשה עצמו, שקיבל כסף מאיטליה על מנת לממן מרד ולבצע הפיכה נגד וילהלם. העלילה נחשפה, פאשה נעצר ב-19 במאי 1914, הועמד לדין על בגידה ונידון למוות. רק התערבות של ממשלת איטליה הצילה את חייו והוא נמלט לגלות באיטליה.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה דרשה ממנו האימפריה האוסטרו-הונגרית לשלוח חיילים אלבנים שיילחמו לצדם. כאשר סירב, בשל הנייטרליות של אלבניה כפי שסוכם באמנת לונדון, הופסקה התמיכה שקיבל מהם. ביולי 1914 פרצה מלחמת אזרחים בנסיכות, ובעקבות כך ברח וילהלם ב-3 בספטמבר לוונציה, ומשם חזר לגרמניה. וילהלם התגייס לצבא הגרמני תחת השם הרוזן פון קרויה, ולחם בקרבות השונים במלחמה. בשנת 1916 כבשו מעצמות המרכז את סרביה ומונטנגרו ווילהלם קיווה שיחזירוהו לשלטונו, אולם הגרמנים והאוסטרים סירבו לכך. לאחר המלחמה הציג וילהלם את תביעותיו בועידת השלום בפריז (1919), אולם בשל העובדה שלחם לצד מעצמות המרכז לא זכו תביעותיו להכרה. במשך כמה שנים לחמו פלגים שונים על השלטון באלבניה כעוצרי המדינה בשם וילהלם, אולם בשנת 1925 הוקמה הרפובליקה האלבנית ובוטל שלטונו.

לאחר מכן חי וילהלם ברומניה עד מותו ב-18 באפריל 1945 בפרדיאל, ובנו קרול ויקטור, נסיך הכתר של אלבניה ירש את תאריו.

==משפחתו==
ב-30 בנובמבר 1906 התחתן וילהלם עם סופיה, נסיכת שנבורג-ואלדנבורג, בתם של ויקטור, נסיך הכתר של שנבורג-ואלדנבורג ולוציה, נסיכת זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג, ממנה היו לו שני ילדים:
* מריה אלאונורה, נסיכת אלבניה (1909–1956)
* קרול ויקטור, נסיך הכתר של אלבניה (1913–1973)

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1876

קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
מוזיאון בית סילבה קפוטיקיאן

מוזיאון בית סילבה קפוטיקיאן (בארמנית: Սիլվա Կապուտիկյանի տուն-թանգարան) נוסד בשנת 2008, בהתאם לצוואתה של סילבה קפוטיקיאן, המשוררת הארמנית הנודעת. המוזיאון שוכן בבית בירוואן, שבארמניה, בו התגוררה המשוררת במהלך 30 שנות חייה האחרונות. חניכת המוזיאון אירעה שנתיים לאחר מותה, בטקס שארגן בנה, עארה שיראז, ובו השתתף נשיא ארמניה, סרז' סרקזיאן. המוזיאון מופעל כחלק ממוזיאון יגישה צ'רנטס לספרות ואמנות.

== המוזיאון ==
פסל של קפוטיקיאן, מעשה ידי בנה, עארה שיראז
אזור ההנצחה לקפוטיקיאן ממוקם בדירה בת ארבעה חדרים בקומה הרביעית של הבניין. המשוררת בעצמה סידרה את הפריטים, ביניהם ספריה, ומתנות ומזכרות מדמויות בינלאומיות ידועות, וכן את ההסברים עליהם, לפני מותה. לאחר מותה, עם פתיחת המוזיאון, בנה עארה, שהוא פסל ידוע בארמניה, השלים את המלאכה, ויצר גלריה במה שהיה בלקון בעת שהתגוררה שם, ואף יצר פסל בדמות אמו המוצב בה.

== התצוגה ==
סילבה קפוטיקיאן
בכללי, הדירה לא שונתה מסידורו כשמשוררת חייתה בו, ותצוגות הוספו בכל אחד מהחדרים. בחדר הראשון של אולם התצוגה מוצגים חפצים מילדותה של קפוטיקיאן בואן, עיר מוצאה של משפחתה. ביניהם, ביגוד ושמיכת מלאכת ידי סבתה, ומכונת התפירה העתיקה בה תפרה. בחדר השני, מתנות שהוענקו לה על ידי מגוון אנשים שהכירה במהלך הקריירה שלה. הפריט היקר ביותר הוא עט קבלה מעמיתה המשורר הארמני סיאמנטו בפריז, ב-1963. החדר השלישי מוקדש לפרסים ומחוות הוקרה, ובחלל האחרון מזכרות מאנשי תרבות שהכירה ומאירועים שונים במהלך חייה, ביניהם בלה אחמדולינה, אבטיק ישחקיאן, פרויר סבאק, עמו הקימה את תנועת הקרבאח, ועוד. הגלריה כוללת פסל מעשה ידיו של בנה עארה, וכן עבודות אחרות המנציחות את תרומתה לתרבות הארמנית.

== פעילות נוספת ==
מתצוגת המוזיאון
בנוסף לתיורים במוזיאון, הקרן שאחראית להקמתה מנהלת גם את ארכיון סילבה קפוטיקיאן, ומתעדת את פעילותה הספרותית והחברתית משנות הארבעים והלאה. יותר מ-18,000 דפי כתבי יד הועתקו ונשמרו.

המוזיאון מארח מפגשים ספרותיים, אירועים וחגיגות, וכן סדנאות ופעילויות חינוכיות.

ב-2009 ו-2010 יצאו מטעם המוזיאון שני אלבומים של שירתה של קפוטיקיאן, "שירים במילותיה של סילבה קפוטיקיאן", ובשיתוף פעולה עם תחנות טלוויזיה וסטודיואים מקומיים, קם הפיקו מספר תוכניות טלוויזיה וסרטונים אודותיה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיאונים ביוגרפיים
סילביה קפוטיקיאן
נועם אבירם

נועם אבירם (נולד ב-26 באוקטובר 1961) הוא קריין, מגיש רדיו ומגיש טלוויזיה ישראלי.

==ביוגרפיה==
נועם אבירם החל את דרכו המקצועית בשנת 1977 כטכנאי וכמגיש רדיו בתחנת קול השלום. הוא חובב רדיו מורשה.
לאחר שירותו הצבאי למד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב. במקביל הוא שימש כשדר חוץ בתוכנית הטלוויזיה "רואים 6/6" ששודרה בטלוויזיה החינוכית.

בשנת 1990 היה מגישה הראשון של תוכנית הטלוויזיה "בוקר טוב ישראל" יחד עם רוני יובל.

בשנת 1992 הגיש יחד עם רוני יובל את תחרות הקדם אירוויזיון.

בשנת 1993 עם הקמתה של תחנת הרדיו גלגלצ היה מנהלה הראשון.

הגיש תוכניות רדיו ברשת ג' של קול ישראל. עד שנת 2012 שימש כמגיש מהדורות חדשות בגלי צה"ל.

נועם אבירם משמש כקריין בפרסומות בטלוויזיה וברדיו, ונחשב לאחד הבכירים שבהם.

נכון לשנת 2021 משמש אבירם כקריין חדשות בתחנות הרדיו של תאגיד השידור הציבורי.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20151117170008/http://www.noam.tv/profile.htm נעם אבירם - פרופיל], באתר האינטרנט של נועם אבירם.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל גלי צה"ל
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:קריינים ישראלים
קטגוריה:חובבי רדיו ישראלים
קטגוריה:קרייני חדשות ישראלים
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:משתתפי הפסטיגל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
נבחרת פרגוואי בכדורגל חופים

הנבחרת הלאומית של פרגוואי בכדורגל חופים מייצגת את פרגוואי בתחרויות כדורגל חופים בינלאומיות ונמצאת בפיקוחה של התאחדות הכדורגל הפרגוואית.

==הסגל הנוכחי==
סגל נכון לקופה אמריקה 2018

מאמן: גוסטבו גוגה זלוצוויק

==שיא תחרותי==
===מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים (CONMEBOL)===
לא כולל את החיבור לפדרציית CONCACAF בשנים 2005 ו-2007

{| class="wikitable" style="text-align: center;font-size:90%;"
!colspan=11|מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים
|-
!width=125|שנה
!width=150|סיבוב
!width=35|משחקים
!width=35|ניצחונות
!width=35|ניצחונות בהארכה
!width=35|ניצחונות בפנדלים
!width=35|הפסדים
!width=35|שערי זכות
!width=35|שערי חובה
!width=35|הפרש שערים
!width=35|נקודות
|-
| 2006 || - || 5 || 1 || 0 || 0 || 4 || 20 || 24 || 4- || 3
|-
| 2008 || - || 2 || 0 || 0 || 0 || 2 || 8 || 11 || 3- || 0
|-
| 2009 || - || 3 || 1 || 0 || 0 || 2 || 8 || 14 || 6- || 3
|-
| 2011 || - || 4 || 1 || 1 || 0 || 2 || 21 || 32 || 11- || 5
|-
| 2013 || - || 6 || 2 || 0 || 1 || 3 || 24 || 24 || 0 || 7
|-
| 2015 || - || 6 || 5 || 0 || 0 || 1 || 36 || 23 || 13+ || 15
|-
| 2017 || - || 6 || 4 || 1 || 0 || 1 || 33 || 18 || 15+ || 14
|- style="background:#c96;"
| 2019 || מקום שלישי || 6 || 4 || 1 || 0 || 1 || 35 || 21 || 14+ || 14
|-
!סך הכל || 7/7 || 38 || 18 || 3 || 1 || 16 || 185 || 167 || 18+ || 61
|}

==הישגים==
גביע העולם בכדורגל חופים
* רבע גמר (1): 2017

קופה אמריקה
* סגנית (2): 2016, 2018

גביע המשחקים של בוליבר
* אלופה (2): 2012, 2014
* סגנית (1): 2016

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.beachsoccer.com/teams/Paraguay דף הנבחרת] באתר הרשמי של כדורגל החופים
* [http://bsrussia.com/profiles/teams/60 דף הנבחרת] באתר הרשמי של כדורגל החופים 

פרגוואי
קטגוריה:פרגוואי: כדורגל