OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מנחם לבני

מנחם לבני (נולד ב-5 במרץ 1950) הוא פעיל בתחום ההתיישבות, נודע כאחד מראשי המחתרת היהודית. הורשע בעבירות של רצח, חברות ופעילות בארגון טרור וגרימת חבלה חמורה.

==ביוגרפיה==
נולד ב-5 במרץ 1950 בתל אביב, לרב אברהם יהושע העשיל ליברמן-ליבני, בן רבי חיים סגל-ליברמן מדאברא, חתן רבי אהרן הורוביץ מבייטש.

למד הנדסה בטכניון. ב-1980 נמנה עם מחדשי היישוב היהודי בחברון.

הוא הכיר את יהודה עציון בגרעין גוש אמונים שהתיישב באלון מורה בשנות השבעים. בשנת 1975 נעצרו השניים בהפגנה נגד ביקור הנרי קיסינג'ר בירושלים, במחאה על תהליך השלום בין ישראל למצרים.

לבני נחשב לאחד מראשי המחתרת היהודית שפעלה בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 בתגובה לרצח 8 יהודים בחברון ופציעת נוספים. חברי המחתרת הורשעו ברצח שלושה סטודנטים פלסטינים בפיגוע במכללה האסלאמית בחברון ובפציעה קשה של שני ראשי ערים פלסטינים וחבלן של מג"ב (ההתנקשות בראשי הערים הפלסטינים). חלק ממטעני החבלה הורכבו על ידי לבני, ששירת כקצין מילואים בחיל ההנדסה.

על חלקו בפרשה נידון לבני למאסר עולם. אחרי שריצה כשש וחצי שנות מאסר שוחרר בעקבות חנינה מנשיא המדינה חיים הרצוג.

ב-1991 היה המנהל הראשון של החממה הטכנולוגית קריית ארבע.

באוקטובר 2001 ניסו פלסטינים להתנקש בחייו באמצעות מטען חבלה. ביוני 2002 הניחו פלסטינים מטען חבלה בכרם שלו. מן המטען נפצעו שלושה תלמידי תיכון יהודים שעבדו במקום. ב-8 ביוני 2003 ירה לעבר משאית פלסטינית שעוררה את חשדו. הוא הורשע בסעיפים של מעשה פזיזות ורשלנות באמצעות כלי ירייה שבחזקתו וחבלה במזיד ברכב ונגזר עליו עונש מאסר על תנאי. הנהג הפלסטיני הגיש תביעה אזרחית נגד לבני בגין התקרית, בסיוע המוקד להגנת הפרט, ובפשרה מחוץ לכותלי בית המשפט נקבע כי לבני יפצה את הנהג בסך 15,000 ש"ח.

לבני הוא תושב קריית ארבע. בשנים 2009–2012 היה מנכ"ל "עמותת מחדשי היישוב היהודי בחברון".

בבעלותו היה יקב בוטיק בשם "יקב לבני" כיום יקב "לה פורה בלאנש".

==הערות שוליים==

קטגוריה:קריית ארבע: אישים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:חברי המחתרת היהודית
קטגוריה:מורשעים ברצח בישראל
קטגוריה:ישראלים שקיבלו חנינה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
עברי אנכי

שער הגיליון הראשון של העיתון: למברג, י"א בניסן תרכ"ה, 7 באפריל 1865]]
"עברי אנֹכי" (בתעתיק לועזי: Ibri Onochi וכן Ibri Anochi) היה שבועון יהודי בשפה העברית שראה אור בגליציה, תחילה בעיר למברג (לבוב) ומאוחר יותר בברודי, בין השנים 1865–1890. "עברי אנכי" היה אחד מעיתוני ההשכלה החשובים באותה תקופה.

את העיתון ערך ברוך וֶרבֶּר (ווערבער), חניך ההשכלה מגליציה, בין השנים 1865–1876, ואחריו כיהן כעורך בנו יחידו, יעקב ורבר, בשנים 1876–1890. הוא פורסם מדי שבוע תחת השמות המתחלפים "עברי אנכי" ו"העברי", מאחר שהיה קל יותר להשיג אישור ממשלתי עבור הוצאת שני דו-שבועונים נפרדים מאשר להוצאת שבועון. מקור שמו הוא תשובתו של יונה הנביא לשאלת מלחי הספינה הסוערת שאיימו להטביעו: "מה ארצך ואי מזה עם אתה"? –.

הופיע גם בעשרים וששה כרכים שנתיים. בפתח הכרך הראשון נכתב כי עיקר מטרת העיתון היא לעודד את השימוש בשפה העברית כשפת הלאום היהודי, ולפרסם את הנעשה בעולם ובעיקר בעולם היהודי. העיתון שימש רוב שנותיו כשופר גליצאי פנימי ולכן מהווה עדות נאמנה לקורות היהודים בגליציה.

לאורך שנות קיומו ניהל העיתון פולמוסים רבים עם כתבי עת מאותה תקופה, בכללם "המבשר", "המליץ", "הלבנון", ו"קול מחזיקי הדת". לרוב נקט העיתון בעמדות נחרצות בעד ערכי ההשכלה ונגד היהדות האורתודוקסית והחסידות. כמו כן עסק רבות בשאלת ההתיישבות בארץ ישראל, שעלתה במיוחד לאחר הופעתה של תנועת חיבת ציון בשנות ה-80 של המאה ה-19. בהתאם להשקפתו של העורך ורבר, העיתון נהג למתוח ביקורת חריפה למדי על התנועה, אך בד בבד הופיעו בו גם עמדותיהם של תומכי "חיבת ציון", שנבלעו בדרך כלל בין היתר במאמרים שצידדו בהגירה לארצות הברית.

בין מדוריו הקבועים היו ביקורות ספרים, ביוגרפיות, "ענייני המדינה", ודיווחים מהנעשה בקהילות היהודיות בעולם. עם כותביו הבולטים נמנו שלמה בובר, מיכה יוסף ברדיצ'בסקי, מרדכי דוד ברנדשטטר, אברהם בר גוטלובר, אייזיק מאיר דיק, ש"י איש הורוויץ, אברהם משה לונץ, יהושע מזח, פביוס מיזס, שלמה מנדלקרן, נחום סוקולוב, נתן נטע סמואלי, יצחק קמינר ויהושע השל שור.

בשנת 2011 הועלו כרכי העיתון במלואם לאתר עיתונות יהודית היסטורית.

==קישורים חיצוניים==
* [http://web.nli.org.il/sites/JPress/Hebrew/Pages/ivri-anochi.aspx עברי אנכי] באתר הספרייה הלאומית
*[http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/?action=tab&tab=browse&pub=IVA עמוד העיתון] באתר עיתונות יהודית היסטורית - גרסה בת חיפוש בכל טקסט העיתון

קטגוריה:כתבי עת של תנועת ההשכלה
קטגוריה:עיתונות בעברית
קטגוריה:עיתונות יהודית
קטגוריה:יהדות גליציה
מרטינאייר

בואינג 747 בשירות מרטינאייר קרגו ממריא מ[[נמל התעופה של סידני]]
[[מקדונל דאגלס MD-11 של מרטינאייר קרגו]]
מרטינאייר (בהולנדית: Martinair), היא חברת תעופה הולנדית, בסיסה נמל התעופה סכיפהול, וכיום היא מפעילה טיסות מטען ל-20 יעדים ברחבי העולם.

== תולדות החברה ==
חברת התעופה נוסדה ב-24 במאי 1958 בשם (Martin's Air Charter" (MAC" על ידי איש העסקים ההולנדי ג'יי מרטין שרודר (J. Martin Schröder), בתחילת דרכה היה לחברה מטוס דה הבילנד-Dove בודד וחמישה עובדים.

בשנת 1963 רכשה חברת הספנות Nedlloyd" 49%" ממניות חברת התעופה, בשנת 1966 שונה שם החברה למרטינאייר. בשנת 1967 החלה החברה את פעילותה בארצות הברית, ובשנת 1971 הצי הורכב ממטוסי סילון בלבד.

בשנת 1991 החלה החברה להפעיל טיסות מטען. בשנת 1996 רכשה מרטינאייר 40% ממניות חברת התעופה הקולומביאנית "טמפה קרגו" ובשנת 2003 עלה מספר מניות טמפה קרגו שברשות מרטינאייר ל-58%. בפברואר 2008 מכרה מרטינאייר את החזקותיה בטמפה קרגו לאוויאנקה.

בשנת 1995 קיבל מקים החברה, ג'יי מרטין שרודר את פרס טוני ג'נוס (פרס הניתן לממציאים בתחום התעופה), על תרומתו לתחום תעופה המסחרית.

ב-31 בדצמבר 2008 רכשה KLM את מניות מרטינאייר. בספטמבר 2010 הכריזה KLM כי טיסות הנוסעים יופעלו על ידה, וכי מרטינאייר תפעיל טיסות מטען בלבד.

בנובמבר 2010 קנסה הנציבות האירופית את החברה בסכום של 29,500,000 €, עקב השתתפותה בקרטל להעלאת מחירים.

== צי המטוסים ==
בואינג 747-400BCF של מרטינאייר]]
צי מטוסי חברת מרטינאייר, נכון לספטמבר 2017:

<center>
{| class="toccolours" border="1" cellpadding="5" style="border-collapse:collapse; text-align:center"
|+ צי מטוסי מרטינאייר
|- bgcolor=#BB0000
!<span style="color:white;">כלי טיס</span>
!<span style="color:white;">בשירות</span>
!<span style="color:white;">בהזמנה</span>
!<span style="color:white;">קיבולת המטען</span>
!<span style="color:white;">הערות</span>
|-
|בואינג 747-400BCF
|1
|—
|107,796 ק"ג
|—
|-
!סה"כ
!1
!—
!colspan=3|
|}
</center>

== תאונות ותקריות ==
* ב-4 בדצמבר 1974 התרסקה טיסה 138 שהטיסה עולים לרגל לכבוד החג'. המטוס, דאגלס DC-8 התנגש בצלע הר סמוך לקולומבו (סרי לנקה). כל 191 הנוסעים ואנשי הצוות שהיו במטוס נהרגו.
* ב-21 בדצמבר 1992 התרסקה טיסה 495 במהלך הנחיתה בפארו (פורטוגל). הטיסה בוצעה במטוס מקדונל דאגלס DC-10, מתוך 340 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו 56 בהם שני אנשי צוות.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search/photo.search?airlinesearch=Martinair&distinct_entry=true מרטינאייר] באתר Airliners.net

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תעופה הולנדיות
קטגוריה:חברות תעופה למטענים
קטגוריה:אייר פראנס-KLM
קטגוריה:1958 בהולנד
אורטל אורן

אורטל אורן (נולדה ב-20 בפברואר 1984) היא כדורסלנית עבר ישראלית ששיחקה בעמדת הרכז וקלע.

==ביוגרפיה==

אורן, בוגרת מחלקת הנערות של אליצור חולון. היא זכתה עם קבוצת הנערות של המועדון באליפות וגביע, ובגיל 16 כבר צורפה לסגל הבוגרות.

הוליכה את "תיכון קריית שרת חולון" לאליפות בליגת העל לתיכונים והייתה השחקנית הדומיננטית בקבוצה. אורן שיחקה בכל הנבחרות הצעירות של ישראל, כולל הופעה בנבחרת העתודה, שהייתה רחוקה בקיץ 2004 סל אחד מעלייה היסטורית לאליפות אירופה, והשתתפות בנבחרות הבוגרות.

לאחר שתי עונות בסגל הקבוצה הבוגרת של אליצור חולון, המשיכה ל"אוניברסיטת UCLA". (במקביל למדה לתואר ראשון בפסיכולוגיה), שם שיחקה ארבע שנים וזכתה באליפות קונפרנס הפאק-10 עם ניצחון 76:85 בהארכה על סטנפורד ב-2006.

בעונת 2006/07 חזרה לישראל והצטרפה לקבוצת בנות השרון לעונה אחת.

ביוני 2007 חתמה בקבוצת מכבי בנות אשדוד. בעונת 2008/09 חתמה באליצור רמלה ושיחקה שם במשך שתי עונות. לאחר מכן חתמה באליצור נתניה לעונה אחת. ובחודש אוגוסט 2011 חזרה למכבי אשדוד לקדנציה שנייה, בה זכתה עם הקבוצה ב"דאבל היסטורי" בעונת 2011/12.

ב-2013 זכתה באליפות עם אליצור רמלה מול קבוצתה הקודמת מכבי אשדוד. אחר-כך שיחקה בבנות הרצליה.

ב-2014-15 חזרה לאליצור חולון.

בעלת תואר שני בייעוץ ארגוני מהמרכז הבינתחומי הרצליה. עובדת כרכזת תוכנית אלפא למחוננים, בעבר עבדה כמנהלת שיווק וגיוס בנוער שוחר מדע באוניברסיטת תל אביב.

סיימה בהצטיינות לימודי עיצוב פנים בסטודיו 6B והיא בעלת עסק עצמאי לעיצוב פנים באזור המרכז.

== נבחרת ישראל ==

אורטל אורן השתייכה לסגל נבחרת ישראל בשנים 2003–2017.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.uclabruins.com/news/2013/4/17/208206269.aspx ביוגרפיה של אורטל אורן באתר UCLA]

קטגוריה:כדורסלניות מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלניות אליצור רמלה
קטגוריה:כדורסלניות אליצור מכבי נתניה
קטגוריה:כדורסלניות אליצור חולון
קטגוריה:כדורסלניות בנות הרצליה
קטגוריה:כדורסלניות נבחרת ישראל
קטגוריה:בוגרות תיכון קריית שרת
קטגוריה:בוגרי תיכון קריית שרת
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:בוגרות המרכז הבינתחומי הרצליה
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1984
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
בטא-קרוטן

בטא־קרוטן (β-Carotene) הוא קרוטנואיד צבען אדום־כתום עז, המצוי בשפע בצמחים שונים, בעיקר בפירותיהם. זוהי תרכובת אורגנית המסווגת כפחמימן ומבחינה מרחבית שייכת לקבוצת הטרפנים. שייך לקבוצת הקרוטנים שהם טטרהטרפנים (Tetraterpene) המכילים כל אחד 8 יחידות איזופרן.

בטא־קרוטן וכן חומרים נוספים מקבוצת קרוטנים – הם חומרי מוצא לוויטמין A, ביניהם בטא־קרוטן הוא השכיח ביותר. מולקולה אחת של קרוטן נחצית לשתיים (באמצעות אנזים), וכך נוצרות שתי מולקולות של ויטמין A או של רטינל או של חומצה רטינואית (תלוי בחומר המוצא, ותלוי האם ה"חיתוך" סימטרי או לא).

==צריכה ושימושים==
צריכה יומית של בטא־קרוטן לאדם מבוגר צריכה להיות 2–7 מ"ג ליום.

בטא־קרוטן נספג בתריסריון בלבד. הספיגה משתפרת אם החומר נצרך עם שמן או שומן משום שבטא־קרוטן הוא חומר הידרופובי ליפופילי.

==תופעות לוואי==
תופעת הלוואי השכיחה ביותר מצריכה עודפת של בטא־קרוטן קרויה קרוטנודרמיה (Carotenodermia) – תופעה בלתי מזיקה של גוון כתום בולט בעור משקיעת בטא-קרוטן בשכבה החיצונית של האפידרמיס.

במחקר שנערך בפינלנד ובו נטלו בטא-קרוטן במינון גבוה לאורך תקופה של 5–8 שנים, נמצא קשר סטטיסטי בעליית השכיחות של סרטן הריאה אצל מעשנים, בנוסף לעלייה בסיכון לסרטן הערמונית ולדימום תוך-גולגולתי.

בטא־קרוטן מאוחסן בכבד ובאיברים נוספים כגון בשחלות.

==תפיסה שגויה==
בניגוד לתפיסה השגויה המקובלת, הוויטמין בטא־קרוטן המצוי בגזר אינו משפר את ראיית הלילה מעבר ליכולות הרגילות של אנשים המקבלים כמות נאותה שלו. ויטמין זה משפר את הראייה רק אצל אלו הסובלים ממחסור בוויטמין A.<ref name="Carrots and vitamin A"></ref> מקור התפיסה השגויה הוא בדיסאינפורמציה שהפיצה בריטניה במלחמת העולם השנייה במטרה להסביר את הצלחתו המשופרת של חיל האוויר המלכותי בקרבות לילה. הצלחה שלמעשה נבעה משימוש במכ"ם ובנורות אדומות על לוחות המכשירים.<ref name="Carrots and British propaganda"></ref>

==ראו גם==
* ויטמין A
* ליקופן

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

==לקריאה נוספת==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרכובות ביוכימיות
קטגוריה:צבעי מאכל
איל ג'ורנלה

איל ג'ורנלה (באיטלקית: Il Giornale) הוא עיתון יומי באיטליה היוצא לאור במילאנו. העיתון בבעלות פאולו ברלוסקוני, אחיו של ראש ממשלת איטליה לשעבר, סילביו ברלוסקוני.

== היסטוריה ==
העיתון נוסד בשנת 1974 תחת השם "איל ג'ורנלה נובו". מייסדיו היו העיתונאים אנדו מונטנלי ואנזו בטיצה, אשר כתבו עד אז בעיתון "קוריירה דלה סרה", אולם נטשו אותו משום שחשבו שהעיתון החל לאמץ קו שמאלני.

בשנת 1977 נענה מונטנלי להצעתו של סלביו ברלוסקוני לרכוש את העיתון, וזאת עקב הקשיים הכלכליים אליו נקלע.
בשנת 1994 מכר סילביו ברלוסקוני את העיתון לאחיו פאולו. העיתון מייצג את עמדת הממשלה ומפלגתו של ראש הממשלה ברלוסקוני, ומרבה לתקוף ולבקר את עמדות מפלגות האופוזיציה מהשמאל האיטלקי.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:איטליה: עיתונים
אלכסנדר קריין

אלכסנדר קריין{{תמונה להחלפה}}
אלכסנדר אברמוביץ' קריין (ברוסית: Aлександр Aбрамович Kрейн; 20 באוקטובר 1883 - 25 באפריל 1951) היה צ'לן, מלחין ומנצח רוסי ממוצא יהודי. בן למשפחת קריין, משפחת יהודים רוסיים שהוציאה לפחות עשרה מוזיקאים חשובים, אחיו של גרגורי קריין, מראשי תנועת המוזיקה היהודית ברוסיה, ובנו של אברהם קריין כנר, כליזמר וחוקר מוזיקה יהודית.

== קורות חיים ==
קריין נולד בניז'ני נובגורוד, רוסיה ואביו, שנטע בכל ילדיו את האהבה למוזיקה, היה מורו הראשון. לאחר מכן נסע ללמוד בקונסרבטוריון של מוסקבה והשתלם בנגינה בצ'לו ובהלחנה. איתו למדו בקונסרבטוריון הצ'לן אלפרד גלן, הפסנתרן בולסלב יבורסקי, והמלחין לאוניד ניקולייב. בשנת 1912 הצטרף קריין לצוות המורים של הקונסרבטוריון, שם לימד ברציפות עד שנת 1927. במקביל בין השנים 1918 ו-1927 היה חבר בסניף המוסקוואי של האגודה למוזיקה עממית יהודית. נפטר במוסקבה.

מבין שלושת בני משפחת קריין שנודעו כמלחינים (אלכסנדר, אחיו גרגורי, ובן אחיו יוליאן) אלכסנדר הוא שהלחין את מספר היצירות הרב ביותר, והודות לכך, גם נהנה ממירב תשומת הלב. ביצירותיו המוקדמות שהיו קאמריות ברובן, ניכרת השפעתם של בכיר מלחיני נורווגיה גריג ושל המלחין הרוסי הרדיקלי סקריאבין. כן הורגשה ביצירתו ההשפעה של האימפרסיוניסטים הצרפתים.

ביצירותיו של קריין קיימת הבחנה ברורה בין יצירות הנושאות אופי יהודי כגון: "שירי הגטו", "קאפריס עברי" לכינור ולפסנתר, "קדיש" לטנור מקהלה ותזמורת, "זַגְמוּק" אופרה, מוזיקה למחזה "בלילה בשוק הלבן", לבין יצירות הנושאות אופי כללי כגון: "הוורד והצלב" "לאוּרֶנציה" ועוד.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.musica-judaica.com/akrejn_e.htm Alexander Krejn], באתר - Musica-Judaica
* [http://www.promusicahebraica.org/mt_2.html Alexander Krein], באתר - Pro Musica Hebraica

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחינים יהודים רוסים
קטגוריה:צ'לנים יהודים רוסים
קטגוריה:חוקרי מוזיקה יהודית
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1883
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1951
מרקוריאל

מרקוריאל (מאנגלית: Mercurial, כלומר כספית, מכונה גם לעיתים בקיצור hg, סמלה הכימי של הכספית) היא מערכת ניהול גרסאות מבוזרת. היא כתובה בעיקרה בשפת פייתון וזמינה כתוכנה חופשית. פרויקט מרקוריאל מנוהל בחסות מוסד חופש התוכנה.

== היסטוריה ==
מאט מקול היה מפתח שעבד, בין השאר על פיתוח קוד לינוקס. ב-20 באפריל 2005 פרסם מאט מקול את הגרסה הראשונה של מרקוריאל (0.1). בדומה לגיט, הצורך בה עלה עקב הפסקת שימוש של לינוקס במערכת ניהול הגרסאות הקניינית BitKeeper. בדיעבד סיפר מאט מקול שמקור השם הוא בתיאור אופיו של לארי מקווי, המפתח של מערכת ביט קיפר.

בשנת 2007 עבר פרויקט מוזילה לשימוש במרקוריאל לניהול הגרסאות.
החל מאמצע שנת 2010 עובד מאט מקול במשרה מלאה בפיתוח הפרויקט.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מערכות ניהול גרסאות
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2005
קטגוריה:תוכנות הכתובות בפייתון
קטגוריה:תוכנות הכתובות ב-C
אלדד בן-חורין

אלדד בן-חורין (משמאל) בפגישה עם שר החוץ היפני דאז, [[טארו אסו]]
אלדד בן-חורין (נולד ב-4 באפריל 1960) הוא מאסטר לאמנויות לחימה ומורה ישראלי לקראטה, המכהן כיושב ראש התאחדות הסומו בישראל, וכיושב ראש ארגון מצילי הבריכה בישראל.

==ביוגרפיה==
אלדד בן-חורין נולד בתל אביב, להורים ניצולי שואה. בילדותו התנסה בן-חורין בענפי ספורט רבים ובאמנויות לחימה רבות, כגון: קראטה, סומו, ג'ודו, טאקוונדו, קרב מגע ואייקידו. בטרם שירותו הצבאי הוסמך לחגורה שחורה בקראטה על ידי מורים בכירים מיפן. במהלך שירותו הצבאי, השתתף במלחמת לבנון הראשונה ולאחר מכן שירת 10 שנים כמדריך קרב מגע. בן-חורין הוא בוגר המכללה לחינוך גופני במכון וינגייט, והוא בעל תואר אקדמאי בחינוך, מורה בכיר לאמנויות לחימה ומנחה בכיר ל-שיטת NLP.

בשנות ה-80 של המאה ה-20, השתלם בן-חורין שנה וחצי ביפן והתמקצע באמנויות הלחימה קראטה וסומו. במהלך שהותו ביפן התמחה בשוריקן - כוכבי נינג'ה, בטמאשיוורה - שבירות ובבאליסונג - סכיני פרפר. לאחר חזרתו לישראל, הקים שמונה מועדוני אמנויות לחימה ברחבי הארץ.

בשנת 1998 ייסד את התאחדות הסומו הישראלית לחובבים, מהלך שנעשה בעידוד ובתמיכת ארגון הסומו העולמי, הממוקם בטוקיו. במהלך כהונתו כיו"ר ההתאחדות הסומו, התקבלה ההתאחדות כחברה מן המניין להתאחדות הסומו האירופאית, מהלך שסלל את הדרך להשתתפויות של משלחות ישראליות בתחרויות בחו"ל. בשיאה, בשנת 2006, דורגה נבחרת ישראל תחת הדרכתו של בן-חורין במקום ה-7 בעולם לנוער, ובמקום ה-7 בעולם לבוגרים. בשנה זו אף זכתה מדינת ישראל לביקור היסטורי של מועדון הסומו המקצועני מטוקיו, סאדוגאטאקה. בכירי המועדון ערכו קרבות ראווה בחוף תל אביב ובאמפי בקיסריה עם מתאבקי סומו צעירים תחת הדרכתו של בן-חורין, ואף נפגשו עם שר התיירות, יצחק הרצוג.

סגנו של בן-חורין בהתאחדות הסומו הוא הזמר והמומחה העולמי לסומו מקצוענים, מוטי דיכנה.

בן-חורין השתתף בשנת 2009 בעשיית סרט הסומו הישראלי המצליח "סיפור גדול", בכיכובם של איציק כהן, דביר בנדק, אלון דהן, שמוליק כהן ועירית קפלן, ובבימוים של שרון מימון וארז תדמור. כוכבי הסרט למדו סומו אצל בן-חורין, אשר שימש כיועץ מקצועי לעשיית הסרט וככוריאוגרף קרבות הסומו שבו. הסרט סייע לפריצת היאבקות הסומו לתודעה המקומית, וצפו בו מעל ל-300,000 צופים.

בשנת 2009 ייסד את ארגון מצילי הבריכה בישראל, בצוותא עם מנכ"ל הארגון, ד"ר בני כנען. הארגון פועל להביא להתאגדות מצילי הבריכה בישראל, להעלאת שכרם ולשיפור תנאי העסקתם.

כיום, מפעיל בן-חורין בית ספר לאמנויות לחימה, שמרכזו במודיעין, מנחה קורסים להסמכת מטפלים בשיטת NLP ומפעיל קליניקה ל-NLP ואימון אישי בשיטת אדלר. בן-חורין מחזיק בחגורה שחורה דאן 7 בקראטה בשיטת קוניבה-קאי ובחגורה שחורה דאן 5 בשיטת שיטו-קאי.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאמני קראטה ישראלים
קטגוריה:אמני לחימה ישראלים
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית בווינגייט
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
מחשב שקט

מידור פנימי בתוך מארז המחשב לשיפור הבידוד האקוסטי, לצד מאווררים גדולים מהרגיל וגופי קירור גדולים מהרגיל
מחשב שקט הוא מחשב אישי שהפעלתו מפיקה, באופן משמעותי, פחות רעש מהמקובל. הגדרת מחשב כמחשב שקט היא הגדרה סובייקטיבית. אולם, הוצע להגבילה בתקן הקובע כי מחשב כזה אינו יכול להפיק רעש של יותר מ-30dB.

מחשב שקט טיפוסי מכיל אמצעי קירור שקטים, כגון מאווררים חזקים, חריצי אוורור רחבים המאפשרים למאווררים לפעול במאמץ קטן וגופי קירור גדולים המאפשרים לצמצם בעבודת המאווררים. הוא מכיל גם מחיצות מידור פנימיות, בתוך מארז המחשב המבודדות אקוסטית חלקים רועשים של המחשב, שאינם דורשים אוורור רב, משאר המחשב, המאוורר היטב. חלקים כאלה הם הכונן הקשיח וכונן הדיסקים. מעבר לזאת, רגליות המחשב עשוי להיות מצוידות בבולמי זעזועים או בריפוד המפחית את מעבר גלי הקול ממוצק למוצק.

מחשב שקט עשוי לשמש לפעילויות הדורשות עבודה שקטה, כגון צפייה בקולנוע ביתי או עריכת וידאו, לעבודה במקום בו יש להיות בשקט כגון עבודת שרת ביתי או משרדי, לעבודה במשך הלילה בחדר שינה או לעבודה בספרייה. מחשב כזה יכול לשמש גם אנשים שרגישים לרעש באופן קיצוני, כמו אנשים עם לקות קשב, ריכוז והיפראקטיביות או אנשים עם ויסות חושי פגום.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אקוסטיקה
קטגוריה:מחשוב
קטגוריה:נגישות
קטלינה דה אראוסו

קטלינה דה אראוסו. [[דיוקן משנת 1626 בקירוב.]]
מפת מסעותיה של דה אראוסו ב[[אמריקה הדרומית.]]
קטלינה דה אראוסו (בספרדית: Catalina de Erauso; 1592, סן סבסטיאן - 1650, קואטלאשטלה (Cuetlaxtla), ספרד החדשה) הייתה דמות אגדתית למחצה בארץ הבסקים, ספרד ובאמריקה הספרדית במחצית הראשונה של המאה ה-17. דה אראוסו נשאה מספר שמות בדויים, ונודעה בכינוי La Monja Alférez, קרי הנזירה הסגמ"ית.

==קורות חייה==
כשמלאו לקטלינה ארבע שנים היא הוכנסה למנזר בעיר הולדתה בציפייה שתהפוך לנזירה, אולם בטרם נדרה את נדריה, עזבה את המנזר בגיל 15 לאחר שהוכתה בשעת מריבה עם נזירה טירונית בגינה נכלאה בתאה. בצאתה לעולם הגדול, בו התנהלה לראשונה בחייה, עטתה קטלינה מלבושי גבר, קיצרה את שערה, ואימצה לה מספר שמות גבריים בהם פדרו דה אוריבה, פרנסיסקו דה לויולה, אלונסו דיאס, רמירס דה גוסמאן, ואנטוניו דה אראוסו. מסן סבסטיאן יצאה קטלינה לואיאדוליד ובילבאו, ומשם הדרימה לסנלוקר דה ברמדה, ממנה הפליגה לעולם החדש. בהגיעה לפרו (דהיום) התגייסה קטלינה כחייל--משלח ידם של אביה ואחיה גם כן--ושרתה תחת מפקדים שונים.

בשנת 1619 לקחה דה אראוסו חלק במלחמת האראוקו כנגד בני המפוצ'ה בדרום אמריקה הספרדית וצ'ילה דהיום מבלי לגלות את מינה. דה אראוסו נהנתה ממוניטין של אומץ לב ומיומנות גבוהה בשימוש בכלי נשק שהביאו לקידומה לדרגת קצונה זוטרה (alférez). לאחר שנפצעה אנושות באחד הקרבות גילתה קתלינה את מינה בוידוי על ערש דווי. אף על פי כן החלימה קטלינה לאחר כארבעה חודשים ועברה לאואמנגה.

בשנת 1623 נעצרה דה אראוסו באואמנגה בשל סכסוך, ועל מנת להימנע מביצוע גזר דינה ביקשה את חמלתו של הגמון נוסף, וחשפה בפניו את זהותה. לאחר שמינה, כמו גם בתוליה נמצאו תואמים את טענתה, זכתה דה אראוסו להגנת ההגמון, ששלח אותה לספרד בשנת 1624. דה אראוסו התקבלה בידי פליפה הרביעי, מלך ספרד, שהתיר לה להמשיך ולשאת בדרגתה הצבאית ולעשות שימוש בשמה הגברי, וכינה אותה "הנזירה הסג"מית". שמעה של דה אראוסו ועלילותיה נודעו ברחבי אירופה, וכאשר תרה באיטליה וברומא, קיבל אותה האפיפיור אורבנוס השמיני, שהתיר לה ללבוש בגדי גברים. בשנת 1625 חואן פרס דה מונטאלבן כתב מחזה Comedia famosa de la Monja Alferez על חייה.

בשנת 1630 עזבה קאלינה את ספרד ועברה לספרד החדשה, והייתה לבעלת עסק להעברת מטען בין מקסיקו סיטי ווראקרוס על גבי אתונות. בשנת 1650 נפטרה דה אראוסו.

דה אראוסו כתבה, או הכתיבה, את זכרונותיה, שראו אור רק בשנת 1829 בפריז ותורגמו לשפות אחדות. פרשת חייה שימשה מקור השראה למספר יצירות ספרותיות.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">* Eva Mendieta, In Search of Catalina de Erauso: The National and sexual Identity of the Lietenant Nun, Univ. of Nevada, Reno, 2009</div>

==קישורים חיצוניים==

* קטלינה דה אראוסו, "[http://www.cervantesvirtual.com/servlet/SirveObras/01305042011682948755802/index.htm סיפורה של הנזירה הסג"מית]" (אוטוביוגרפיה) באתר ספריית סרוונטס (בספרדית)
* 

קטגוריה:מלחמת האראוקו
קטגוריה:אנשי צבא צ'יליאנים
קטגוריה:אנשי צבא ספרדים
קטגוריה:ילידי 1592
קטגוריה:נפטרים ב-1650
קטגוריה:נשים במאה ה-17
קטגוריה:לוחמות קרוסדרסריות
אסונאנס

אסונאנס (בעברית: חרוז תנועה; באנגלית: assonance - מלטינית: adsonare, להשיב לצליל בצליל) בתורת השירה, הוא מצלול או אמצעי ספרותי אמנותי המאופיין בחזרה של אותו הגה תנועתי מוטעם במילים סמוכות או קרובות בתוך משפט או טור של שיר. אסונאנס נקרא גם "חרוז תנועה".. למשל "רשף - רגב" "רוח - פרוע".
*במובן רחב, האסונאנס הוא חזרה של תנועה או מספר תנועות בתוך טור של שיר או בתוך משפט. 
*במובן רחב עוד יותר - אסונאנס הוא סוג של חריזה בלתי מדויקת, החריזה האסוננטית - שבה התנועות המוטעמות והתנועות הבאות אחריהן הנמצאות בסוף הטורים חוזרות על עצמן, בעוד שהעיצורים שלאחריהן אינם זהים. 
כמו באליטרציה התוצאה המבוקשת היא הבלטת צליליות ועל ידי כך הדגשה של רגש או תכונה של אמירה.
האסונאנס שואף להרמוניה אימיטטיבית (חקיינית), ועל ידי כך, בדומה לאליטרציה, מתקרב לאונומטופאה. 
 
ניתן להבחין בין:
#אסונאנס מטרי - בחריזה
#אסונאנס הרמוני - מחוץ לשירה
כמו כן:
# אסונאנס פשוט - עם חזרה של תנועות סמוכות
# אסונאנס טוני - עם חזרה של התנועה המוטעמת בלבד
# אסונאנס אטוני -עם חזרה של אותה תנועה לא מוטעמת
# מקרה חריג: קונסוננס טוני (אסוננס קונסוננטי) המשלב אסוננס עם קונסוננס - עם חזרה של עיצור ותנועה לא מוטעמת זהים

האסונאנס שימש לשירה העתיקה הפרובנסאלית, הצרפתית, 
הפורטוגזית, הספרדית, הקלטית והגרמנית. למשל הבתים בשירת רולאן, הקרויים "לאסות" (lasses) היו תכופות מתאפיינים באסונאנסים, כך גם שירי טרובדורים וטרוברים. 
האסונאנס והחריזה האסוננטית מצויים בשירים עממיים ובפתגמים ואמרות שפר בארצות רבות. 
השירה במאה ה-19 ואחר כך במאה ה-20 אימצה גם היא לעיתים קרובות את האסונאנסים במקום החריזה הרגילה. האסונאנסים בשימוש תכוף גם בפרסומות בימינו. הם מצאו עדנה מחודשת בשירת הראפ.

==לקריאה נוספת ==
*עזריאל אוכמני - תכנים וצורות, לקסיקון מונחים ספרותיים, מהדורה ערוכה מחדש ומורחבת, ספרית הפועלים, תל אביב, 1992. 
<div class="mw-content-ltr">
*Percy G.Adams, The Historical Importance of Assonance to Poets ,Publications of the Modern Language Association of America (PMLA) 88, 1973, 8-18.
* Mihaela Popescu, Dicţionar de stilistică, Editura All, Bucureşti, 2002.
</div>
*אשר ריבלין - מונחון לספרות, 1978

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.grammaticaitaliana.eu/assonanza.html דקדוק איטלקי ברשת - מאת רוברטה וולפי] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירה
קטגוריה:אמצעים רטוריים
ישי דותן

ישי דותן (נולד בשנת 1946) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, כיהן כקצין הנדסה ראשי וראש מטה פיקוד העורף. בעל עיטור המופת על פועלו במלחמת יום הכיפורים.

==ביוגרפיה==
=== שירות צבאי ===
ישי דותן נולד בקיבוץ יד מרדכי בשנת 1946.<ref></ref> הוא התגייס לצה"ל באוגוסט 1964 ושירת בחיל ההנדסה הקרבית, הוא השתחרר ב-1967 אך גויס למילואים כבר במאי אותה שנה, ערב מלחמת ששת הימים. במהלך המלחמה שירת ביחידה לסילוק פצצות. במרץ 1968 התגייס מחדש, היה שותף בהקמת מערך הצליחה בצה"ל ושירת כמפקד פלוגה בגדוד 605, גדוד הצליחה הראשון. ב-1971 יצא ללימודי הנדסת מכונות בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון. בפרוץ מלחמת יום הכיפורים שהה בחופשה באיטליה ולאחר יומיים טס חזרה לישראל. הוא הוצב כסגן מפקד גדוד 630, גדוד צליחה במילואים שפעל בסיני ויחד עמו פעל לרכז את אמצעי הצליחה, דוברות וגשר הגלילים. במבצע אבירי לב לצליחת תעלת סואץ הקים גשר דוברות וסייע בהצבת גשר הגלילים, הוא התנדב לעמוד בראש גדוד 601, גדוד הנדסה סדיר שמפקדיו נפגעו. לאחר המלחמה עוטר בעיטור המופת. בתיאור המעשה נכתב:

לאחר המלחמה עסק בשיקום מערך הצליחה. בהמשך הקריירה הצבאית שלו שירת כמפקד גדוד, קצין האג"ם של חיל ההנדסה, קצין הנדסה של פיקוד הצפון בתקופת מלחמת לבנון, מפקד בית הספר להנדסה צבאית, קצין הנדסה ראשי בשנים 1989 עד 1992 ובתקופת מלחמת המפרץ וראש מטה פיקוד העורף. השתחרר משירות הקבע ב-1995. 

=== באזרחות ===

לאחר שחרורו עבד בחברת אמדוקס כסמנכ"ל משאבי אנוש במשך שנתיים וכסמנכ"ל תפעול במשך 5 שנים. ב-2002 מונה למנכ"ל נת"ע - נתיבי תחבורה עירוניים. הוא כיהן בתפקיד עד התפטרותו ביוני 2010. 

עמד בראש ועדת החקירה לבדיקת קריסת אחת מקורות הבטון בגשר מחלף שפירים. ב-1997 עמד בראש ועדה ציבורית לבחינת הכשל שגרם להתמוטטות גשר מעל נחל הירקון שהוביל לאסון המכביה.

ב-2012 נבחר לעמוד בראש עמותת חיל ההנדסה. בכהונתו הוגברה הפעילות בעמותה ובשנים 2017–2018 נחנך "שביל המורשת" באתר ההנצחה החילי במשמר דוד ויצא לאור ספר מורשת: ראשונים תמיד: מורשת חיל ההנדסה הקרבית המסכם את תולדות חיל ההנדסה. 

דותן בעל תואר מהנדס מכונות מהטכניון ותואר MBA מאוניברסיטת תל אביב.

בתו היא השחקנית והזמרת רוני דותן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.handasa.org.il/page_14196 ישי דותן], אתר חיל ההנדסה הקרבית
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יד מרדכי: אישים
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:קציני הנדסה ראשיים
קטגוריה:ראשי מטה פיקוד העורף
קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:מפקדי בית הספר להנדסה קרבית
קטגוריה:קציני הנדסה של פיקוד הצפון
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:סמנכ"לי תפעול ישראלים
קטגוריה:חיילי חיל ההנדסה במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל ההנדסה במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת יום הכיפורים
המכון ללימודים פלסטיניים בביירות

המכון ללימודים פלסטיניים בביירות (בערבית: مؤسسة الدراسات الفلسطينية) הוא מכון מחקר אשר הוקם בשנת 1963 העוסק בלימודים פלסטיניים – היסטוריה, תרבות, פולקלור וספרות פלסטינית. זהו מכון פרטי ועצמאי, אשר אינו משויך לגוף פוליטי או מדיני כלשהו, ומנוהל על ידי ועד המורכב מאקדמאים ואנשי עסקים.

בתחילת שנות השישים הוקם המכון על ידי מספר אינטלקטואלים פלסטינים, אשר חלקם לימדו באוניברסיטה האמריקנית בביירות, בהם בורהן דג'אני, וליד ח'אלדי, קונסטנטין זורייק, פרופסור נביע אמין פאריס ואחרים. את המימון קיבלו ממספר אנשי עסקים, בהם חסיב סבאג. בשנת 1982 פתח המכון שלוחה בוושינגטון די. סי., וכן הוא מחזיק בשלוחות בפריז ובלונדון. בספטמבר 1994 פתח המכון שלוחה עצמאית במזרח ירושלים. בין השנים 1984 ל-2001 שימש ההיסטוריון פיליפ מאטר כמנהל המכון.

משנת 1971 מוציא לאור המכון את כתב העת האקדמי Journal of Palestine Studies. כמו כן מוציא לאור המכון ספרים ועורך תרגומים של ספרות ועיתונות עברית לערבית.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:מכוני מחקר
קטגוריה:פלסטינים
קטגוריה:לבנון: תרבות
קטגוריה:ביירות: חינוך
איאן הרדינג

איאן הרדינג (באנגלית: Ian Harding; נולד ב-16 בספטמבר 1986) הוא שחקן אמריקאי. ידוע בעיקר בזכות משחקו בסדרת הנוער "שקרניות קטנות" כעזרא פיץ.

==ביוגרפיה==
איאן הרדינג נולד בהיידלברג שבגרמניה למשפחת אנשי צבא, ומספר שנים לאחר מכן משפחתו עברה לווירג'יניה שבארצות הברית. הרדינג הצטרף למועדון הדרמה בבית הספר התיכון. הוא למד משחק באוניברסיטת קרנגי מלון.

בין השנים 2010–2017 גילם הרדינג בסדרה "שקרניות קטנות" את תפקיד עזרא פיץ - מורה לספרות המתאהב באחת מתלמידותיו.

==פילמוגרפיה==
=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
!שנה
!שם הסדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2009
|NCIS: לוס אנג'לס
|קרטיס לקרוס
|עונה 1 פרק 15
|-
| rowspan="2" |2010
|נוצר בהוליווד: מהדורת המתבגרים
|עצמו
|מאחורי הקלעים: שקרניות קטנות
|-
|הוליווד זה כמו תיכון רק עם כסף
|ג'ימי האנטר
|סדרת אינטרנט
|-
|2010–2017
|שקרניות קטנות
|עזרא פיץ
|תפקיד ראשי
|-
|2015
|Chicago Med
|
|
|-
|2022 
|Long Slow Exhale
|אדי האגן
|תפקיד ראשי; 12 פרקים
|}

=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|-
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2009
|ארץ ההרפתקאות 
|וולסי פרפסטון
|
|-
|2010
|אהבה וסמים אחרים 
|פיזר טרייני
|
|-
|2016
|Super Novas
|אלכס
|
|-
|2018
|מרד במשרד 
|ניקולס פרוהם
|
|-
|2019
|פורד נגד פרארי
|איאן
|
|-
|2024
|Our Little Secret
|לוגאן
|
|}

=== תיאטרון ===
{| class="wikitable"
|-
!שנה
!שם ההצגה
|-
|2008
|החוף האחר
|-
|2009
|The London Cuckolds
|}

==פרסים==
{| class="wikitable"
|-
!שנה
!טקס
!קטגוריה
!מועמד בעקבות
!תוצאה
|-
|2010
| rowspan="2" |פרסי בחירת הנוער
| rowspan="2" |כוכב הטלוויזיה הנבחר של הקיץ
| rowspan="2" |שקרניות קטנות
|
|-
|2011
|
|}

== ראו גם ==
* שקרניות קטנות

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרנגי מלון
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
קליפורד הכלב האדום

קליפורד הכלב האדום (באנגלית: Clifford the Big Red Dog, "קליפורד הכלב הגדול והאדום") היא סדרת ספרי ילדים אמריקאית מאת נורמן ברידוול שיצאה לאור לראשונה בשנת 1963.

הספרים עוסקים בכלב אדום, הקטן מכל אחיו, שנבחר על ידי ילדה בשם אמילי אליזבת כמתנה ליום הולדתה. איש לא ציפה שגודלו של קליפורד ישתנה, אך כתוצאה מהאהבה שלה זכה מאמילי החל קליפורד לצמוח לגובה של 7.6 מטרים, ומשפחת הווארד נאלצה לעבור לשטחים הפתוחים של איי-ברידוול.

לימים עובדה הסדרה לסדרת טלוויזיה ששודרה בארצות הברית בערוץ PBS Kids ובישראל בערוץ הופ!. תחילה עסקה הסדרה בכלב קליפורד בהיותו כלב גדל-ממדים, ולאחר הפסקה של כשנה וחצי הוחזרה הסדרה בעונה חדשה, בה מוצג קליפורד בתור גור קטן, בנוסף, כל חבריו ורוב מוחלט של דמויות מהעונה הקודמת לא הופיעו. בהמשך, בשנת 2004, הופץ הסרט "ההרפתקה הגדולה של קליפורד" המבוסס על הסדרה. בשנת 2019 הופקה סדרת אתחול בעלת אותו שם. בשנת 2021 יצא סרט קולנוע לייב אקשן בשם "קליפורד הכלב האדום הגדול" המבוסס על סדרת הספרים.

== דמויות ==
ילדים מצטלמים עם בובת הכלב קליפורד
* קליפורד - הכלב האדום הגדול, נדיב מאוד, מוערך ועוזר, בעל לב טוב, לפעמים מסתבך בצרות בגלל גודלו ולפעמים מתפתה לעשות שטויות עם חבריו (קליאו וטיבון, וחברים אחרים שפוגש בדרך). דמות זו מבוססת על חברו הדמיוני של הכותב.
* אמילי אליזבת האוורד - חברתו והבעלים של קליפורד, נחמדה ידידותית ואוהבת, בת 10, המחליקה הכי טובה באי ואוהבת כדורגל. הדמות אמילי נקראה על שם אמילי הווארד בתו של כותב הסדרה.
* קלאו - כלבה מסוג פודל. אנרגטית, אגואיסטית, עושה צרות לפעמים כשהיא לא אומרת את האמת אבל תמיד נשארת נאמנה לחברים. במשחקי הדמיון שהיא משחקת עם קליפורד וטיבון היא קוראת לעצמה "פלאפי רעת פנים" אחת החברות של קליפורד, לבעלים שלה קוראים 'גברת דילר'.
* טיבון - בולדוג גדול ושמנמן שאוהב לאכול, הוא ביישן, וזהיר ואוהב להעמיד פנים שהוא סופר טיבון, גיבור הגלימה. אחד החברים של קליפורד. לבעלים שלו קוראים שריף לואיס.
* המבורגר - חבר ותיק של טיבון, עזב את האי לפני הגעתו של קליפורד.
* קייסי - כלב מסוג בייגל בעל 3 רגליים, מאומן לעזור לגברת יאנג (אמא של הבעלים שלו). הבעלים שלו הוא ברונו.
* מק - (מקיאוולי) כלב בעל אגו רב, חבר של קליפורד, קליאו וטיבון.
* מימי - כלבה מסוג ספנייל, לפעמים מבקרת באי, והיא הכלבה שטיבון דלוק עליה.
* צ'רלי - החבר הכי טוב של אמילי, שחקן הכדורגל הכי טוב בקבוצת הכדורגל "ציפורי-בירדוול" (קבוצת הכדורגל של בית הספר) הוא גר על סירה עם אביו, שבבעלותו מסעדה.
* ג'טה - הבעלים של מק. עשירה, מאוד מרוכזת בעצמה, חברה של אמילי אליזבת, לעיתים קרובות לא אכפת לה בכלל מרגשות של אחרים. היא לעיתים מתחרה בתחרות כישרונות במצעדים, לפעמים היא טובה יותר מכולם אך לפעמים מוצאת את עצמה מושפלת כשהיא שואפת גבוה ידי. אמא של ג'טה היא בעלת אחת החנויות באי ולעיתים מוצאת את עצמה אדישה להתנהגותה האנוכית של בתה ג'טה.
* מר ביקמן - שכנה של אמילי אליזבת. לא אוהב את הנוכחות של קליפורד בגינתו בגלל שהוא הורס לו את הפרחים. לעיתים עוזר להם. יש לו אחיינית זמרת, שהיא מושא הערצתם של אמילי וחבריה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20150915015720/http://pbskids.org/clifford/index-brd-flash.html קליפורד - האתר הרשמי], באתר PBS Kids

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות ספרים
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:כלבים בדיוניים
קטגוריה:ספרים על בעלי חיים
קטגוריה:קליפורד
רב פנחס

רב פנחס היה אמורא בבלי בדור החמישי.

רב פנחס מוסר תורה פעמים רבות בשם רבא. יש להבדיל בינו לבין אמורא ירושלמי "ר' פנחס" (ככל הנראה רבי פנחס). בתלמוד בבלי מוזכר ר' פנחס אך לא ידוע למי הכוונה. כמו כן מוזכר אמורא בשם רב הונא בריה דרב פנחס, ייתכן שהיה בנו.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור החמישי לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רבא
אפרסק פיתה

אפרסק פיתה (שם מדעי: Prunus persica var. platycarpa) הוא מין של עץ פרי גלעיני ממשפחת הוורדיים, המשתייך לסוג פרוּנוּס. מקור הפרי בסין, שם הוא מצוין בסיפורי עם שונים. למערב הגיע הפרי לראשונה בשנת 1871, לארצות הברית. 

בישראל הזן הושבח על ידי פירות בן דור מיסוד המעלה וקיבל את שמו בשל צורתו הפחוסה. תהליך המחקר והפיתוח ארך כ-20 שנה, ובתוכנית ההשבחה של הפרי הושם דגש בעיקר על טעמו. בתהליך הפיתוח נעשתה התאמה לטעמם של הצרכנים במדינות השונות. כך למשל, הצרכן באנגליה מעדיף זנים מיציים (מילטינג) ואילו בישראל ובמדינות המזרח מועדפים זנים קשיחים יותר.

==קישורים חיצוניים==

* 

אפרסק פיתה

קטגוריה:ורדיים
קטגוריה:פירות מאכל
קטגוריה:סין: עצים
חומר סיכה

חומרי סיכה מסוגים שונים
חומר סִיכָה או לוּבּ (מאנגלית: lube, קיצור למילה לוּבּריקנט, lubricant) הוא חומר המפחית את החיכוך בין איברי גוף שונים או בין איברי גוף לחפצים שונים. נעשה שימוש בחומרי סיכה בזמן קיום יחסי מין (כמו חדירה או אוננות) לשם הפחתת החיכוך שבין הפין, הנרתיק, פי הטבעת או חלקי גוף אחרים וכן בתהליכים רפואיים בהם מחדירים מכשור רפואי אל תוך הגוף.

==שימושים==
לחומרי סיכה שימושים שונים:
* רפואה - בתחום הרפואה, חומרי סיכה משמשים לצורך בדיקות גינקולוגיות, בדיקה רקטלית דיגיטלית, החדרת קטטר, חוקן ומדחום רקטלי.
* יחסי מין - שימוש בחומר סיכה במהלך יחסי מין נעשה לרוב כדי להקל על החדירה ולהפחית את הכאב במהלך הפעילות המינית. אצל נשים הנרתיק יוצר חומר סיכה טבעי, אך לעיתים הן חוות יובש בנרתיק ולפעמים הכמות לא מספיקה. אצל גברים העורלה מפרישה סמגמה המשמשת בין היתר גם כחומר סיכה טבעי. בחדירה אנאלית דרוש חומר סיכה משום שבפי הטבעת אין סיכוך טבעי מספיק לצורך חדירה.
* אוננות - בקרב נשים קיים סיכוי שחומר הסיכוך הטבעי לא יספיק בזמן הפעילות. אצל גברים נעשה שימוש בחומר סיכה כדי למנוע פציעות הקשורות לחיכוך ועיסוי איבר מינם.

==סוגים שונים==
קיימים חומרי סיכה מסוגים שונים אשר לרוב מובחנים על ידי החומר עליו מתבססים:
* חומרי סיכה על בסיס מים - חומר סיכה על בסיס מים מכיל שמנים הנמסים במים והוא חומר הסיכה הנפוץ ביותר בשוק. בעבר התמיסה כללה תאית מסוג צלולוזה או גליצרין אולם בשל נשים עם עור רגיש ודלקת בנרתיק, שסיכה מבוססת גליצרין עשויה להחמיר את הזיהום, הוסיפו בהמשך לתמיסה חומרים נוספים לצורך מריחה ומניעת זיהומים. 
* חומרי סיכה על בסיס שמן - חומרי סיכה מלאכותיים אלו מבוססי פטרוליום (נפט) כגון וזלין מגבירים את הסבירות לקריעתם או להחלקתם של קונדומים העשויים מלטקס. על כן חומר סיכה זה מתאים למקרים בהם אין צורך בשימוש בקונדום.
* חומרי סיכה על בסיס סיליקון - חומרי סיכה על בסיס סיליקון ייחודיים בכך שאינם נספגים בעור ושימושיים לאורך זמן רב יותר לעומת חומרי סיכה המבוססים על מים או שמן. אולם, לא כל החומרים המבוססים על סיליקון ניתנים לשימוש עם קונדומים עשויים לטקס או אביזרי מין.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיניות
קטגוריה:ציוד רפואי
קטגוריה:משחות
נימבורק (כדורסל)

ČEZ ארנה, ההיכל החלופי
מועדון הכדורסל נימבורק (בצ'כית: ČEZ Basketball Nymburk), היא קבוצת כדורסל צ'כית מהעיר נימבורק, המשחקת בליגת העל הצ'כית וביורופקאפ. מ-2004 ועד 2022 זכתה ברציפות בתואר אלופת צ'כיה בכדורסל, ב-2023 הפסידה את התואר לאופבה, ב-2024 זכתה באליפות. 
== היסטוריה ==
קבוצת הכדורסל של נימבורק הוקמה בשנת 1930, אך עלתה לגדולה רק בתחילת שנות ה-2000.
החל מעונת 2000/01 הקבוצה משתתפת בליגה הבכירה. ועונה לאחר מכן, התחילה ברצף של אליפויות וגביעים.

הקבוצה משתתפת בגביעי אירופה השונים החל מעונת 2002/03. שיחקה בין היתר ביורופליג, גביע יול"ב והיורוקאפ, בו הגיעה בעונת 2009/10 עד לשלב רבע הגמר והפסידה לקבוצת בילבאו באסקט.

בעונת 2010/11 השתתפה הקבוצה במסגרת הליגה האדריאטית. בעונת 2011/12 תחל להשתתף במסגרת הליגה המאוחדת של VTB.

האולם הביתי של הקבוצה הוא מסטסקה (1200 מקומות), שנמצא בעיר נימבורק. אך במשחקים בינלאומיים הקבוצה עוברת לשחק בČEZ ארנה (10,300 מקומות), שנמצא בעיר פרדוביצה, במרחק של 70 ק"מ מנימבורק.

בעונת 2017 הקבוצה זכתה בדאבל ושחקן הקבוצה קנדריק ריי זכה בתואר השחקן במצטיין של העונה.

את הקבוצה אימנו מולי קצורין (2006 עד 2010), רונן גינזבורג (2011 עד 2013 ו-2015 עד 2017) ואורן עמיאל (2017 עד 2021).

==תארים והישגים==
* הליגה הצ'כית:
**אליפות (18): 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2024
* הגביע הצ'כי:
**זכייה (15): 2004, 2005, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל צ'כיות
פרויקט סטיב

פרויקט סטיב הוא רשימה של מדענים בעלי השם הפרטי "סטיב" (והטיותיו-סטיבן, סטפן וכדומה), ש"תומכים באבולוציה". הפרויקט נוצר על ידי המרכז הלאומי לחינוך מדעי כפארודיה על עצומות בריאתניות כגון "מחלוקת מדעית עם דרוויניזם". השם "סטיב" נבחר כמחווה לסטיבן ג'יי גולד. מספר המדענים ברשימה, נכון ל-2024, הוא 1,493. מכיוון שלאחוז אחד מהאמריקאים קוראים סטיבן, המספר משקף בערך 100,000 מדענים שתומכים באבולוציה.

==נוסח העצומה==

==תגובות==
ויליאם דמבסקי ממכון דיסקברי, שעל העצומה שלו הנקראת "מחלוקת מדעית עם דרוויניזם" חתמו, נכון ל-2007, שמונה אנשים בשם "סטיב", אמר כי:

==קישורים חיצוניים==
* [http://ncse.com/taking-action/project-steve פרויקט סטיב], באתר המרכז הלאומי לחינוך מדעי 
* 17 בינואר 2014: [http://ncse.com/news/2014/01/project-steve-n-1300-0015306 פרויקט סטיב עבר את 1,300 החותמים], באתר המרכז הלאומי לחינוך מדעי

==הערות שוליים==

קטגוריה:אבולוציה
קטגוריה:היסטוריה של המדע
אלוהים על דוכן הנאשמים

אלוהים על דוכן הנאשמים (באנגלית: God on Trial) הוא סרט של ה-BBC משנת 2008, שכתב .

הסרט מתרחש במחנה הריכוז אושוויץ במלחמת העולם השנייה. האסירים היהודים מעמידים את אלוהים לדין על נטישתו את העם היהודי, כאשר השאלה הנידונה במהלך המשפט היא האם אלוהים שבר את הברית עם העם היהודי, בכך שאפשר לנאצים לבצע רצח עם.

הסרט מבוסס על חוויה שתוארה על ידי הסופר ניצול השואה אלי ויזל בספרו "המשפט של אלוהים". מפיק הסרט מארק רדהד ניסה לעבד את הספר לסרט במשך 20 שנה, לפני שבויס נענה בשנת 2005 לבקשתו לכתוב את התסריט.

==ביקורות==
הסרט קיבל ביקורות חיוביות. סם וולאסטון מהגרדיאן מצא שהסרט מכיל "חומר עוצמתי ומעורר מחשבה, וכולל הופעות מרשימות של שחקנים טובים - אנטוני שר, רופרט גרייבס ודומיניק קופר".

בויס כתב את היצירה מתוך עמדה של אמון אישי, וג'יימס וולטון מהטלגרף טען כי "בכל זאת, כמה מהדמויות הציגו השקפה שונה של השאלה של אלוהים וסבל, היה ברור שהם מוכנים לחקור את אמונותיהם בעוצמה אמיתית. זו הייתה חתיכת עבודה מורכבת". בסקירה ארוכה של הטיימס, טים טימן שיבח רבות את השחקנים ואמר כי "ההופעות היו חזקות, עד כדי כך שהרגשתי שזוהי זכות לראות את השחקנים, ביניהם אנטוני שר, רופרט גרייבס, סטיבן דילאן וג'ק שפרד". הוא גם שיבח את הבמאי אנדי דה אמוני "מבריק, הסצנה... שבה עורבו האסירים, לצד הסיור בן זמננו בתא הגזים... זו פשוט מלאכת מחשבת".

==צוות השחקנים==

==ראו גם==
*תביעות נגד אלוהים

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bbc.co.uk/pressoffice/pressreleases/stories/2008/08_august/27/trial.shtml God On Trial] באתר ה-BBC

קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטי טלוויזיה בריטיים
קטגוריה:סרטים על השואה
טיטן 2

טיטאן 2 (באנגלית: Titan II) הוא טיל מסדרת הטילים טיטן. הטיל פותח על ידי חברת גלן ל. מרטין (לאחר מכן מרטין מריאטה). הטיטאן יוצר במקור כדי לשמש כטיל בליסטי בין־יבשתי, ולאחר מכן הוסב לשימוש כרקטת שיגור למסלול לווייני נמוך. הטיל שימש לשיגור לווייני ריגול עבור חיל האוויר האמריקאי, לשיגור לוויני מחקר ומטאורולוגיה שונים, ולשיגור חלליות הג'מיני עבור נאס"א. שדרוג של הטיטן 2 (Titan 2 SLVs) שוגר מנמל החלל ונדברג שבקליפורניה עד לשנת 2003.

==גרסאות==
טיל "טיטן 2 LGM" הוא טיל המשך לטיל "טיטן 1". הטיל בגרסה זו (שהייתה גרסת הייצור המקורית) פותח כטיל בליסטי בין־יבשתי, כדי להגביר את יכולת ההרתעה של ארצות הברית. הטיל פותח על ידי חברת גלן ל. מרטין לפי חוזה בינה לבין חיל האוויר האמריקאי. הטיל היה יכול לשאת משקל כפול מאשר קודמו, טיטן 1. 63 הטילים הראשונים שקיבל פיקוד האוויר האסטרטגי של ארצות הברית הוצבו בבסיס חיל האוויר ונדנברג וסביב שלושה בסיסים נוספים של חיל האוויר האמריקאי. מספר תאונות התרחשו עם הטיל כאשר היה במבנה השיגור שלו. התאונה החמורה ביותר התרחשה ב־1965, כאשר הטיל התפוצץ בתוך המבנה בו הוצב וגרם למותם של 53 אנשים, רובם אזרחים.

הטיל האחרון נוטרל ב־5 במאי 1987. את הטילים מאחסנים כיום, מנוטרלים, בבסיס חיל האוויר האמריקאי דייוויס־מונטנה. רוב הטילים שלא נוצלו לטיסות ניסוי בזמן פעילות מבצעית עברו התאמה למשגרים מדגם טיטן 2 23G וטיטן 2 GLV. רק טיל אחד ומבנהו הושארו במקומם והם משמשים כ"מוזיאון לטיל טיטן".

==ראו גם==
*פיקוד האוויר האסטרטגי

==לקריאה נוספת==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.themilitarystandard.com/missile/titan2/index.php נתונים על הטיל] 
* [http://www.titan2icbm.org/ אתר הטיל]

קטגוריה:סדרת טילי טיטן
קטגוריה:טילים בליסטיים אמריקאיים
קטגוריה:טילים גרעיניים אמריקאיים
קטגוריה:תוכנית החלל האמריקאית
קטגוריה:תוכנית ג'מיני
קטגוריה:חברת גלן ל. מרטין
רשיד ח'אלידי

רשיד ח'אלידי (בערבית: رشيد خالدي; נולד ב-1948 בניו יורק) הוא היסטוריון ואינטלקטואל פלסטיני-אמריקאי בולט. הוא משמש כמופקד הקתדרה על שם אדוארד סעיד ללימודים ערבים מודרניים באוניברסיטת קולומביה ועורך כתב העת Journal of Palestine Studies.

== ביוגרפיה ==
ח'אלידי נולד בניו יורק לדיפלומט הערבי איסמאעיל ח'אלידי , אחיו של חוסיין אל-ח'אלידי, אשר היה ראש עיריית ירושלים וראש ממשלת ירדן. אביו, אשר נולד בירושלים והחזיק באזרחות סעודית, עבד באומות המאוחדות בניו יורק. אמו של ח'אלידי הייתה אמריקאית ממוצא לבנוני ועבדה כמעצבת פנים.

בשנת 1970 קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת ייל. בשנת 1974 סיים דוקטורט באוניברסיטת אוקספורד. בין השנים 1976–1982 לימד באוניברסיטה האמריקנית בביירות ושימש כעמית מחקר במכון ללימודים פלסטינים בביירות.

שימש כנשיא האגודה הצפון אמריקאית ללימודי המזרח התיכון.

==לקריאה נוספת==
* רשיד ח'אלידי, במצור – קבלת החלטות באש"ף במהלך מלחמת לבנון, מרכז כובד, בימת "מערכות" לעיונים צבאיים, 1988.
* (המקור באנגלית 2006, 2007)

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.columbia.edu/cu/history/fac-bios/Khalidi/faculty.html דף הבית] של ח'אלידי באתר אוניברסיטת קולומביה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אנשי אקדמיה פלסטינים
קטגוריה:היסטוריונים אמריקאים
קטגוריה:היסטוריונים פלסטינים
רשיד
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פלסטיני
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1948
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
החוף המזרחי (ארצות הברית)

מדינות החוף המזרחי(באדום כהה: מדינות [[צפון-מזרח ארצות הברית; באדום בהיר: מדינות דרום-מזרח ארצות הברית)]]
החוף המזרחי (באנגלית: East Coast) או "החוף האטלנטי" של ארצות הברית הוא מושג גאוגרפי הכולל בתוכו, במובנו המצומצם, את המדינות השוכנות לחופו של האוקיינוס האטלנטי: מיין, ניו המפשייר, מסצ'וסטס, רוד איילנד, קונטיקט, ניו יורק, פנסילבניה, ניו ג'רזי, דלאוור, מרילנד, וירג'יניה, קרוליינה הצפונית, קרוליינה הדרומית, ג'ורג'יה ופלורידה. במובן הרחב כולל המושג גם את המדינה היבשתית ורמונט. המדינה בעלת השטח הגדול ביותר בחוף המזרחי היא פלורידה. 

==היסטוריה==

לארצות הברית שני חופים בשני צדדיה אחד במערב והשני במזרח, ומכאן נגזר שמו של חלק זה בארצות הברית לפי שהוא לאורך החוף המזרחי.

12 מושבות מתוך 13 המושבות, אלה שייסדו את ארצות הברית הן חלק מהחוף המזרחי, כיום יש שתי מדינות בלבד הנמצאות בחוף המזרחי שאינן חלק מאותן 12 שמרדו, מיין ופלורידה.

==אוכלוסייה==
ב-2010, האוכלוסייה של המדינות שיש להם קו החוף בחוף המזרחי נאמדה ב 112,642,503 (שהם כ 36% מכלל האוכלוסייה במדינה), כששתי המדינות הגדולות ביותר עם בערך 19.5 מיליון תושבים כל אחת, הן פלורידה וניו-יורק. מדינות גדולות נוספות הן פנסילבניה, ג'ורג'יה וקרוליינה הצפונית. העיר הגדולה ביותר היא ניו יורק.

== פוליטיקה ==
החוף המזרחי אינו אחיד מבחינה פוליטית. עד למלחמת האזרחים האמריקאית דגלו המדינות הצפוניות בזכויות השחורים בעוד המדינות הדרומיות השתייכו לקונפדרציה ותמכו בעבדות. 

כיום נוטות המדינות הצפוניות יותר לכיוון הליברלי ולמפלגה הדמוקרטית, בעוד המדינות הדרומיות יותר נוטות לכיוון הרפובליקני.

==מזג אוויר==
אין אחידות באקלים במדינות החוף המזרחי. בפלורידה הממוקמת בדרום, אקלים סובטרופי גשום חם ולח, עם שתי עונות (קיץ וחורף) וביניהן עונות מעבר, ועם חורף יבש וחם שאינו מושלג. לעומת זאת, במדינת ניו יורק יורק הצפונית אקלים יבשתי שבו ארבע עונות השנה מובחנות בבירור, והחורף קר ומושלג.

עם זאת, כל החוף המזרחי פגיע לסופות טרופיות (טייפונים והוריקנים), חלקן קשות. תקופת הפעילות של הסופות הטרופיות היא בחודשים יוני עד נובמבר.

==תעבורה==
הכבישים המרכזיים בחוף המזרחי הוא הכביש הראשון והכביש המהיר 95 ויש גם נתיב ימי שמקשר לחופים האטלנטים. 
==ראו גם==
* החוף המערבי (ארצות הברית)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ארצות הברית: אזורים
קיראס

שריון קיראס
קיראס הוא לוח שריון ממתכת שנועד להגן על החזה והבטן.

הקיראסירים המשיכו למלא תפקיד חשוב עד מלחמות נפוליאון (תחילת המאה ה-19), ואפילו קצת לאחר מכן, אך התפתחות נוספת שחלה ברובים גרמה לכך שבמחצית השנייה של המאה ה-19 לא היה שריון קיראס אפילו לפרשים. כיום מספר יחידות בעולם עושות שימוש בקיראס כחלק ממדים יצוגיים במשימות משמר ותהלוכות, כך לדוגמה משמר החיים ורגימנט הכחולים והמלכותיים בצבא הבריטי. 
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שריון
ג'ון סטוט

ג'ון סטוט (אנגלית: John Robert Walmsley Stott; 27 באפריל 1921 - 27 ביולי 2011) היה כומר אנגלי אנגליקני, מחשובי התאולוגים אוונגליסטים במאה ה-20. בשנת 2005 נבחר ברשימת 100 האנשים הכי משפיעים של טיים מגזין.

== אודות ==
נולד בלונדון לסיר ארנולד ולאמילי סטוט. אביו היה רופא ברחוב הארלי, ואגנוסטי מבחינה דתית. אמו הייתה לותרנית ונהגה להתפלל בכנסיית כל הנשמות במבוי לנגהם בלונדון. הוא למד שפות מודרניות באוניברסיטת קיימברידג', שם סיים תואר ראשון בצרפתית ותאולוגיה. כשסיים את התואר הוסמך לכמורה במכללה התאולוגית רידלי הול.

בשנת 1945 החל לשמש ככומר בכנסיית כל הנשמות, ובין השנים 1950 ל-1975 שימש כרקטור של הכנסייה.

בשנת 1974 הקים את הארגון Langham Partnership International העוסק בפרסום ספרות נוצרית והעברת סמינרים. 

הוא היה רווק ובמשך כל חיו לא נשא אישה מסיבות דתיות. הוא היה צפר חובב.

== עבודתו ==
בניגוד לרוב הנצרות האוונגליסטית הנחשבת לנוקשה ואף קיצונית מבחינה דתית ופוליטית, נחשב סטוט למנהיג מתון בזרם זה. הוא היה אנטי-ציוני והתנגד לציונות נוצרית בפרט, בה ראה כפירה בכך שהכנסייה היא ישראל האמיתי.

סטוט כתב יותר מ-50 ספרים אשר תורגמו לשפות רבות, וכן מאמרים וכתבות.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.langhampartnership.org/ Langham Partnership International], אתר הרשת הבינלאומית של סטוט

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כמרים בריטים
קטגוריה:בריטים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:צפרים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1921
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2011
לוג'יטק

לוג'יטק (באנגלית: Logitech, לעיתים מקוצר לשם logi על מוצריה; הגייה נוספת: לוגיטק) היא חברה שווייצרית ותאגיד רב-לאומי המתמחה בייצור ציוד היקפי למחשב, שנוסדה בשנת 1981. החברה מפתחת ומשווקת ציוד היקפי למחשבים אישיים, הכולל מקלדות, עכברים, מיקרופונים, בקרי משחק ומצלמות רשת. בנוסף לכך החברה מייצרת גם רמקולים למחשב, אוזניות, שלטי אינפרא אדום, מכשירי שמע אלחוטיים, ומכשירי שמע למכשירי MP3 וטלפונים ניידים. החברה נחשבת כמתמחה ואיכותית במיוחד בייצור עכברים אלחוטיים.

== היסטוריה ==
בתחילת דרכה בשנות השמונים, שיווקה לוג'יטק בעיקר עכברים כציוד היקפי למחשבים, שהיו באותה תקופה חידוש נוח ביותר, לכן החליטה להמשיך במכירתם. לאחר מכן החלה לשווק ולייצר גם מקלדות ואחרי כמה שנים התחילה לייצר רמקולים. בהמשך החלה לייצר אוזניות ומכשירי שמע, למכשירי MP3 וטלפונים ניידים, בקרי משחק, מצלמות אינטרנט ומיקרופונים, והתפרסמה מאוד במיוחד בעכבריה ומקלדותיה, הנחשבים איכותיים מאוד.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20110416221719/http://hwzone.co.il/reviews/peripheral/logitechG/7 עוד מידע על לוג'יטק]

משרד לוג'יטק בניוארק ב[[עמק הסיליקון שבקליפורניה]]
ה[[סמליל שהיה בשימוש בגרסאות שונות בין השנים 1996 ל-2016]]

קטגוריה:קצרמר שווייץ
קטגוריה:יצרני חומרה
קטגוריה:חברות הנסחרות בנאסד"ק
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה השווייצרית SIX
הסוכנות לפשע מאורגן חמור

SOCA הידועה כסוכנות לפשע מאורגן חמור (באנגלית: SOCA, Serious Organised Crime Agency) הייתה גוף ציבורי של ממשלת בריטניה שפעל כסוכנות אכיפת חוק ארצית בבריטניה, המופקדת על מודיעין פלילי, חקירות ואכיפת חוק והיוותה חלק ממערכת הביטחון וקהילת המודיעין הבריטית והתמקדתהבמודיעין משטרתי.

הוקמה בשנת 2006 ופורקה כעבור 7 שנים באוקטובר 2013. הוחלפה על ידי סוכנות הפשע הלאומית.

הסוכנות פעלה מכוח חוק המשטרה והפשע המאורגן החמור 2005, רשמית הסוכנות נוסדה ב-1 באפריל 2006 בעקבות מיזוג של מחלקת הפשע הלאומית, שירות המודיעין הלאומי הפלילי, היחידה הלאומית לפשעי היי טק (NHTCU) ואגף החקירות והמודיעין של סוכנות המכס ומס ההכנסה של הוד מעלתה, בתחומי המאבק בסחר בסמים, והייתה אחראית גם על מאבק בפשעי הגירה מאורגנת, תפקיד שנטלה מידי שירות ההגירה הבריטי.

משרד ההונאה החמורה נותר סוכנות נפרדת. רעיון הקמת הסוכנות הוכרז ב-9 בפברואר 2004, כחלק מחוק המשטרה והפשע המאורגן החמור 2005, שמגביל מחאות והפגנות במרכז לונדון ומאפשר לארגון להוציא צווי מעצר וצווי חיפוש. ביקורות שונות טענו כי היה קיים דמיון רב בין סוכנות SOCA לבין הבולשת הפדרלית של ארצות הברית וחלק מהעיתונות הבריטית נהגה לכנות את הסוכנות בשם "ה-FBI הבריטי".

לסוכני SOCA הוגדרו סמכויות של קציני שיטור, פקידי מכס והגירה. אנשי SOCA לא נטו לעטות מדים. מנכ"ל SOCA היה אחראי על קביעת סמכויות והענקתם לאנשי הסגל של הסוכנות, זאת בהתאם לאופי החקירה.
 
SOCA נהגה לשתף פעולה עם כוחות משטרה מקומיים באנגליה ובוויילס כמו גם בסקוטלנד ובצפון אירלנד (אף שבמידה מצומצמת מאוד, מאחר שאת תפקידי המאבק בפשיעה בסקוטלנד ובצפון אירלנד, מבצעות סוכנויות השיטור המקומיות - הסוכנות לאכיפת הסמים והפשיעה הסקוטית, וכוח המשימה ללוחמה בפשע המאורגן של צפון אירלנד; כאשר בסקוטלנד, לא הייתה ל-SOCA רשות לנהל מבצעים ללא אישור ממשלת סקוטלנד).

בשנת 2010 (רק ארבע שנים לאחר הקמתה של SOCA) משרד הפנים הבריטי החל לבחון הצעות שונות להחליף אותה עם סוכנות הפשע הלאומית (NCA, National Crime Agency), שהחלה לפעול לבסוף באוקטובר 2013 כסוכנות אכיפת החוק והלוחמה בפשע המאורגן העיקרית בבריטניה וכיורשת סוכנות SOCA שפורקה.
== מבנה ==
*מינהל ההתערבות (מציאת דרכים לשבש פשע מאורגן)
*מינהל המודיעין (בניית תמונה מפורטת של כנופיות פשע מאורגן)
*מינהל האכיפה (חוקרת כנופיות הפשע המאורגן);
*היחידה הלאומית לפשעי היי טק (נאבקת בפשעי מחשב למיניהם)
*המרכז לסיוע והגנה מקוונת לילדים (עוסקת במניעת פשעים לניצול ילדים)
*המרכז למניעת חטיפות
*יחידת המודיעין הפיננסי
== ראשי הסוכנות ==
=== מנכ"ל ===
* ביל יוז (2006–2010)
* טרבור פירס (2010–2013)
==קישורים חיצוניים== 
* 
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ארגונים
קטגוריה:קהילת המודיעין הבריטית