OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
איילין פורד

איילין פורד (באנגלית: Eileen Ford; 25 במרץ 1922 - 9 ביולי 2014) הייתה מנהלת ומייסדת סוכנות הדוגמנות פורד מודלס.

==ביוגרפיה==
איילין פורד נולדה כאיילין אוטי (Eileen Otte) בגרייט נק, ניו יורק. היא אהבה לקרוא, בעיקר על בגדים ונסיעות. התחילה כדוגמנית בעצמה ותוך זמן קצר נוכחה לדעת שהיא מוכשרת לעסקי האופנה וזיהתה את המראה שיצטלם היטב. אף ישר, עיניים רחבות וסימטריות וצוואר ארוך. היא למדה בברנארד קולג' וסיימה ללמוד ב-1946.

בשנת 1946 ייסדה ביחד עם בעלה, ג'רלד ויליאם "ג'רי" פורד, את סוכנות הדוגמנות פורד מודלס, אחת מסוכנויות הדוגמנות הראשונות ואחת מסוכנויות הדוגמנות הידועות ביותר בעולם. 

"יש שתי מילים בתעשיית הדוגמנות", היא אומרת "עצמות וגוף, גוף ועצמות". "האשה היפה היא כזאת שבאמת מכירה את עצמה – את פניה, את גופה, את כולה – והיא ממצה את המקסימום מהנתונים שלה."

כתבות ביוגרפיות על איילין פורד פורסמו בכתבי העת Good Housekeeping ב-1968, לייף בנובמבר 1970 וליידיז הום ז'ורנל ב-1971 ומעל במות רבות נוספות. היא הופיעה ב-1997 בסרט Scratch the Surface המספר את סיפורה של נערה דוגמנית שנהפכת להיות במאית סרטי תעודה, כן הופיעה בסרטה של טארה פיצ'פטריק מ-1999 Intimate Portrait: Eileen Ford, המתאר את תעשיית הביגוד. והופיעה גם בסרט 
Celebrity Profile: Brooke Shields in 2001.
ביתה של פורד ב-Tewksbury Township, New Jersey נחרב כמעט לחלוטין ב-1993 כתוצאה משריפה. 

היא הפיקה בשנת 2000 את סדרת הטלוויזיה Search for a Supermodel.

==ספריה==
*	EILEEN FORD'S BOOK OF MODEL BEAUTY by Eileen Ford. Published by Trident Press New York 1968 
*	Eileen Ford's a more beautiful you in 21 days by Eileen Ford. Published by Simon and Schuster, New York 1972. 

==מקור==
*	Good Housekeeping Magazine 1968

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:נשות עסקים אמריקאיות
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות ברנרד קולג'
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2014
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2014
התפלגות מנוונת

בתורת ההסתברות, התפלגות מנוונת היא התפלגות של משתנה מקרי בדיד שלו תומך המכיל איבר יחיד, כלומר המשתנה המקרי יכול לקבל ערך אחד בדיוק. בעוד שמרבית המשתנים המקריים מכילים מספר ערכים, ההתפלגות המנוונת מייצגת מרחב מאורעות שלו אפשרות יחידה. למשל קובייה שעל כל פאותיה מופיעה אותה ספרה, או מטבע ששני צדדיה "ראש". משתנה מקרי שייצג את מרחב המאורעות המתאים לשתי דוגמאות אלו יוכל לקבל ערך יחיד. התפלגות זו אינה מייצגת אקראיות כלשהי במובן האינטואיבי, אך היא עונה על הגדרתה של ההתפלגות ומהווה מקרה פרטי שבאמצעותו ניתן להתייחס למשתנים שערכם קבוע ואינו תלוי באקראיות כלשהי כאל משתנים אקראיים.

ההתפלגות המנוונת יכולה לקבל את ערכו של מספר ממשי יחיד, <math> k_0 </math>, ועל כן פונקציית ההסתברות שלה נתונה על ידי: 

:<math>f(k;k_0)=\left\{\begin{matrix} 1, & \mbox{if }k=k_0 \\ 0, & \mbox{if }k \ne k_0 \end{matrix}\right.</math>

ופונקציית ההצטברות על ידי:

:<math>F(k;k_0)=\left\{\begin{matrix} 1, & \mbox{if }k\ge k_0 \\ 0, & \mbox{if }k<k_0 \end{matrix}\right.</math>

כאשר את פונקציית הצפיפות ניתן לתאר באמצעות פונקציית דלתא של דיראק:

:<math>f(k;k_0) = \delta(k-k_0)</math>

==משתנה מקרי קבוע==
בתורת ההסתברות, משתנה מקרי קבוע הוא משתנה מקרי בדיד שלו ערך קבוע ללא תלות במאורע שהתרחש. באמצעות שימוש במשתנים מקריים קבועים ניתן להמיר ערכים קבועים למסגרת העבודה ההסתברותית, וזאת נעשה באמצעות ההתפלגות המנוונת.

==ראו גם==
*מקרה מנוון

קטגוריה:התפלגויות בדידות
תאיים

התאיים או משפחת התה (שם מדעי: Theaceae) היא משפחת צמחים דו-פסיגיים מסדרת האברשאים והיא כוללת 7–40 סוגים בהם כ-500 מינים. החשוב במיני המשפחה הוא קמליה סינית (Camellia sinensis) ממנו מופק התה.

עלי צמחי משפחת התה מסודרים באופן מסורג על גבעול הצמח והם על פי רוב ירוקי עד. לעלים שפה משוננת טיפוסית למשפחה. לפרח חמישה עלי כותרת ואבקנים מרובים. הפרי מסוגים שונים, כגון ענבה, תפוח, או הלקט. טיפוס התפוצה של המשפחה הוא טרופי-סובטרופי בעולם הישן והן בחדש.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1816
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שרל-פרנסואה בריסו דה מירבל
קטגוריה:משפחות צמחים
מחלף יוספטל

פסל עץ השקמה בכניסה לחולון ממחלף יוספטל
מחלף יוספטל הוא מחלף בנתיבי איילון הממוקם בין שדרות יוספטל בבת ים ורחוב אליעזר הופיין בחולון. המחלף נבנה בתצורת מחלף יהלום. גשר המחלף נבנה בתוואי הכביש העירוני.

המחלף נפתח לתנועה ב-25 בינואר 2005 כחלק מתוכנית השלמת המחלפים בקטע הדרומי של נתיבי איילון. עד לבניית המחלף עמד במקום צומת. לקראת בניית המחלף פוצל הצומת לשני חלקים והכביש העירוני המקשר בין חולון לבת ים הורחב והוגבה כחלק מבניית הגשר.
בניית המחלף החלה בשנת 2000 והיא הושלמה בשנת 2004. הפרויקט כלל שיקוע קטע הכביש בנתיבי אילון, סלילת שני מסלולים ברוחב שלושה נתיבים כל אחד, בניית הגשר עצמו, והקמת תשתיות היקפיות (הקמת מערכות ניקוז, בניית קירות אקוסטיים והתקנת מערכות תאורה). עלות הפרויקט כולו מוערכת בכ-55 מיליון שקל.

הקמת המחלף לוותה בהתנגדות ארגונים סביבתיים ואנשי מקצוע מתחום התחבורה, אשר מחו באופן עקרוני נגד תוכנית משרד התחבורה לסלילת כבישים והרחבת תשתיות התחבורה, אשר פוגעת בסביבה, במקום לפתח ולקדם את התחבורה הציבורית.

במחלף נמצאת תחנת הרכבת יוספטל שנחנכה בשנת 2011 כחלק ממסילת הרכבת תל אביב - בני-דרום.

==הצעה לתיקון חוק התכנון והבנייה==
הקמת המחלף לוותה בביקורת ציבורית לגבי דרכי הפרסום לציבור בנוגע להקמת המחלף. המבקרים טענו כי ההודעות אשר פורסמו לציבור פורסמו בשפה משפטית שלא הייתה נהירה לאוכלוסייה המתגוררת באזור זה, אשר מורכבת מעולים חדשים רבים אשר לא הבינו את המשמעויות המשפטיות של הודעות התכנון והבניה המורכבות וכן כי הפרסומים נעשו זמן קצר לפני תום תפוגת שלוש השנים לתביעת פיצויים על פי סעיף 197 לחוק התכנון והבניה וכך נמנעה מהם אפשרות להגשת תביעה לפיצויים. לאחר תחילת הבניה בשטח הספיקו כ-100 תושבים להגיש בקשה לפיצויים. מאות תושבים נוספים זכו להארכה נוספת משר הפנים אך רובם נותרו ללא מענה.

בעקבות המאבק האזרחי והפגיעה בתושבים, יזמו סטודנטים מפרויקט גל תיקון לחוק אשר הוגש בשיתוף עם חבר הכנסת רן כהן. התיקון אשר כונה "הצעת חוק מחלף יוספטל" נועד להגביר את השקיפות בהליכי התכנון והבניה ולמנוע הישנות מקרים דומים בעתיד. הצעת החוק נדחתה בעקבות התנגדות הממשלה, אך לאחר עזיבתו של כהן את הכנסת, היא הוגשה שוב על ידי חברי הכנסת ניצן הורוביץ, אופיר פינס-פז, אילן גילאון, שי חרמש, אריה אלדד, חיים אורון ושלמה מולה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160303215211/http://www.knesset.gov.il/privatelaw/data/17/3703.rtf הצעת חוק התכנון והבניה (תיקון - פרסום נאות), התשס"ח-2008], אתר הכנסת
* [https://web.archive.org/web/20160303204117/http://www.knesset.gov.il/privatelaw/data/18/1575.rtf הצעת חוק התכנון והבניה (תיקון - פרסום נאות), התשס"ט-2009], אתר הכנסת
* [http://www.haaretz.com/hasite/spages/955763.html התושבים יוצאים למאבק במגרש, שהפך לכביש, שהפך לאיילון דרום - חדשות], הארץ

==הערות שוליים==

יוספטל, מחלף
יוספטל, מחלף
קטגוריה:רמת יוסף
קטגוריה:מחלפי יהלום
יוספטל
סנדנסקי

סַנְדַנְסְקי (בבולגרית: Сандански) היא עיר בדרום-מערב בולגריה בשטח מחוז בלגואבגרד, לרגלי המורדות המרכזיים של הרי פירין ועד ל-1949 נקראה סוויטי וראץ. סנדנסקי היא העיר השלישית בגודלה במחוז מבחינת כמות האוכלוסין. העיר נקראת על שמו של המהפכן ולוחם החירות הבולגרי יאן סנדנסקי, אשר לחם לעצמאות האזור מהעות'מאנים והכללתו תחת הנסיכות הבולגרית. העיר סמוכה לגדות הנהרות סנדנסקה וביסטריצה, סמוכה לגבול היווני ומרוחקת כ-170 קילומטרים מסופיה הבירה.

==היסטוריה==
בסמוך למעיינות המרפא החלה התיישבות אנושית מאורגנת בתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית. חלק מהמקורות מציינים שביישוב הקדום אשר נקרא מדיוס, נולד ספרטקוס בן השבט התראקי מָאֶדִי, מחולל מרד העבדים הגדול כנגד הרפובליקה הרומית.

עד למאה ה-6 הפכו תושבי היישוב לנוצרים, והיה זה אחד מהיישובים הראשונים בבלקן שתושביו התנצרו. בסוף המאה ה-6 הוחרבה העיר על ידי שבטים גותים והוא כונן מחדש בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה על ידי שבטים סלאבים ונקרא קדושי וראצ'ובה. העיר וסביבתה היו מרכז רוחני נוצרי אורתודוקסי חשוב בתקופת האימפריה הבולגרית השנייה. בסוף המאה ה-14 נכבש האזור על ידי צבאות האימפריה העות'מאנית ונותר בשליטת האימפריה למעלה מ-500 שנים. במסגרת חוזה סן סטפנו והסכמי קונגרס ברלין אשר סיימו את המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נותרה העיר בשליטה עות'מאנית תוך התקוממויות חוזרות ונשנות של האוכלוסייה הבולגרית.

ב-1913, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה כבש הצבא הבולגרי את העיר והיא נותרה בחזקת הממלכה הבולגרית, גם לאחר תבוסתה במלחמת הבלקן השנייה מתוקף הסכם בוקרשט. לאחר מלחמת העולם הראשונה בוצע טרנספר של אוכלוסיות בין יוון לבולגריה ואוכלוסיית העיר גדלה מאוד, עם הגעת פליטים בולגרים מהשטחים שנמסרו ליוונים. ב-18 ביולי 1929 זכה היישוב למעמד של עיר.

==אקלים==
בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעה ממתנת מרכסי ההרים, החוסמים את הרוחות הצפוניות הקרות. הטמפרטורה השנתית הממוצעת 14.7<sup>o</sup>c, כאשר ערכי הקיצון נעים ממינוס 1.5<sup>o</sup>c בחודש ינואר ועד 24<sup>o</sup>c בחודש יולי. כמות המשקעים השנתית עומדת על 533 מילימטרים.

==כלכלה ==
תחנת הרכבת של העיר ממוקמת כ-4.5 קילומטרים ממרכזה וכ-2 קילומטרים ממרכזה חולף הכביש המהיר E79 המחבר את סנדנסקי לבירה סופיה. העיר ידועה במרכז הספא המתקדם שבה, המעיינות החמים הנובעים בסביבתה והפארק הסובב אותה. תיירות המרפא הוא הענף המוביל מבחינת התוצר המקומי הגולמי. בנוסף קיימים בשטח הרשות המקומית שטחים חקלאיים ובהם מגדלים עגבניות בהיקף של 850 טון לשנה, כרוב, פלפל, מלפפונים, שעועית, חיטה בהיקף של 864 טון לשנה, וכן טבק. בנוסף, קיימים בשטח הרשות המקומית מפעלי מזון, עיבוד שיש וגרניט.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערי מחוז בלגואבגרד
Good Dick

Good Dick (ידוע גם כ-"דיק הטוב" ו-"גוד דיק") הוא סרט קולנוע אמריקאי עצמאי מסוגת הדרמה רומנטית משנת 2008. הסרט, העוסק במיניות פגועה, באובססיה ובסלידה מגברים, הוצג במספר מדינות במסגרת פסטיבלי קולנוע. מריאנה פלקה, יוצרת הסרט אשר גם מגלמת את הדמות הראשית, זכתה על בימויה בפרס הבמאי החדש בפסטיבל הבינלאומי באדינבורו.

== עלילה ==
עלילת הסרט עוקבת אחר אנה (המגולמת על ידי פלקה), אישה צעירה המכורה לפורנו ולאוננות, ומוכר בחנות השכרת הווידאו בה היא מבקרת מדי יום. המוכר, חסר בית צעיר ואופטימי הגר ברכבו, מנסה שוב ושוב להתקרב לאנה, אך זו נרתעת ממנו. לבסוף הוא מספר לה בדיה, כי קרובת משפחה שלו אשר גרה בבניין שלה נפטרה. אנה מסכימה להכניסו לדירתה, אך מציבה ביניהם סכין. אט-אט מפתחים השניים מערכת יחסים מורכבת וכנה, ובכך אוזרת אנה האומץ להתמודד עם בעיותיה.

== שחקנים ==
* מריאנה פלקה בתור אנה
* ג'ייסון ריטר בתור המוכר בספרית הווידאו (ללא שם)
* אריק אדלשטיין בתור אריק, חברו של המוכר אשר עובד איתו
* מארק וובר בתור דרק, חברו לעבודה של המוכר
*מרטין סטאר בתור סימון, חברו לעבודה של המוכר
*טום ארנולד בתור אביה של אנה

== פסטיבלים ==

הסרט השתתף במספר פסטיבלי קולנוע, בהם פסטיבל סאנדנס, בו אף היה מועמד לפרס חבר המושבעים בקטגוריית הסרט הדרמטי. בישראל הסרט הוקרן במסגרת הפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות, ולאחריו אף נפגשו פלקה וריטר עם קהל הצופים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בגרמנית
קטגוריה:סרטים בפולנית
קטגוריה:סרטים עצמאיים
קטגוריה:סרטים רומנטיים
הזחל (אליס בארץ הפלאות)

הזחל כפי שמופיע בציור המקורי, ציור הניתן לפירוש בשני אופנים.
הזחל (ידוע גם כזחל מעשן הנרגילה) הוא דמות ספרותית בדיונית המופיעה בספרו של לואיס קרול "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות".

הזחל מופיע לראשונה בפרק הרביעי ומהווה דמות מרכזית בפרק החמישי, שם הוא מתואר כישוב על פטרייה ומעשן נרגילה. גודלו , "גודל טוב מאוד בהחלט", לדבריו.
במפגשם הראשון אליס לא אוהבת את הזחל משום שבתחילה הוא לא מדבר אליה, ולאחר מכן, כאשר הוא מתחיל לשוחח עמה, הוא עושה זאת במשפטים קצרים, בגסות רוח או בשאלות קשות.
בהמשך הוא מלמד את אליס איך לגדול ולהצטמק באמצעות אכילה מן הפטרייה עליה הוא יושב.

בגרסה המקורית של הספר שנקרא "הרפתקאותיה של עליסה מתחת לאדמה", הזחל מעשן מקטרת. 

בציור המקורי של ג'ון טניאל פניו של הזחל ניתנים לפירוש בשני אופנים שונים: כפני אדם בעל אף וסנטר מחודדים, או כראש זחל וחלק מרגליו.

דמותו של הזחל מופיעה ביצירות ספרות אחרות כמו בעיבוד האנימציה לספר מבית דיסני וכן בסדרת "בית העכבר" ובשיר "White Rabbit" של להקת ג'פרסון איירפליין.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
קטגוריה:בעלי חיים בדיוניים
קטגוריה:דיסני: דמויות
קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:דמויות קולנועיות
יוסף אבירם

יוסף אבירם (במקור אברמסקי; 16 במרץ 1916 – 27 ביולי 2022) היה ארכאולוג ישראלי וראש החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה.

==ביוגרפיה==
אבירם נולד בפולין לניסן ומאשה-מרים אברמסקי. למד בסמינר למורים "תרבות" בווילנה, ועלה לארץ ישראל בשנת 1936. למד מקרא, ספרות עברית וגאוגרפיה היסטורית באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 1969–1954 שימש מזכיר הפקולטה למדעי הרוח, ובמסגרת זו הוציא לפועל מפעלי ארכאולוגיה רבים יחד עם יגאל ידין, ובהם חפירות תל חצור, סקר מדבר יהודה וחפירות מצדה.

אבירם הקים יחד עם ידין את המכון לארכאולוגיה בגבעת רם, ועזר להשיבו להר הצופים לאחר מלחמת ששת הימים. אבירם ניהל את המכון בשנים 1969–1983, והיה מארגנם של מפעלים ארכאולוגים נוספים בירושלים: חפירות הכותל, הרובע היהודי, ועיר דוד. ייסד יחד עם ידין את ביטאון המכון "קדם".

משנת 1940 שימש אבירם מזכיר בחברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, ומשנת 1983 עמד בראשה. בשנת תשמ"ט קיבלה החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה את פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה. את הפרס קיבל בשם החברה יוסף אבירם.
משלחת [[הסקר הארכאולוגי של ישראל בראשותו של יוחנן אהרוני במדבר יהודה. משמאל יוסף אבירם, במרכז משה כוכבי. שנות ה-50–60]]
אבירם יזם את הוצאת סדרת "ארץ ישראל, מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה", סדרה בת 31 כרכים, שכל אחד מהם הוקדש לחוקר בולט; ספר כ"ה הוקדש לאבירם עצמו.

אבירם ערך יחד עם אפרים שטרן ואיילת לוינזון-גלבוע את האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל.

אחיו פרופ' שמואל אברמסקי היה היסטוריון ואביו של הנוירולוג פרופ' עודד אברמסקי.

בשנת 1982 קיבל ביחד עם הארכאולוג האמריקאי ויליאם דיוור את פרס פרשיה שימל. הפרס ניתן לו על ניהול במשך 40 שנה את החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה.

== לקריאה נוספת ==
* אפרים שטרן, איילת לוינזון-גלבוע, ויוסף אבירם, האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל, בשיתוף הוצאת "כרטא", 1992.
* יוסף אבירם (עורך), ארץ שומרון - הכינוס הארצי השלושים לידיעת הארץ, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, ירושלים, תשל"ד.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארכאולוגים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
יוסף
קטגוריה:זוכי פרס פרשיה שימל
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
מחלף דב הוז

מחלף דב הוז הוא מחלף בנתיבי איילון הממוקם בין רחוב קרן קיימת לישראל בבת ים ושדרות דב הוז בחולון. המחלף נבנה בתצורת מחלף יהלום. גשר המחלף נבנה בתוואי הכביש העירוני.

המחלף נפתח לתנועה ב-25 בינואר 2005 כחלק מתוכנית השלמת המחלפים בקטע הדרומי של נתיבי איילון. עד לבניית המחלף עמד במקום צומת. לקראת בניית המחלף פוצל הצומת לשני חלקים והחלה בניית גשר המחלף. והכביש העירוני המקשר בין חולון לבת ים הורחב והוגבה כחלק מבניית הגשר.

==הערות שוליים==

דב הוז, מחלף
דב הוז, מחלף
קטגוריה:מחלפי יהלום
קטגוריה:הנצחת דב הוז
דב הוז
ערמון לרדו

ערמון (עמרם) לרדו (נולד ב-24 במרץ 1930, פאס, מרוקו) היה ראש המועצה המקומית השני של דימונה ומאוחר יותר, ראש עיריית דימונה.

לרדו עלה ארצה בשנת 1948 ומייד גויס לצבא. ב-1958 מונה לראש המועצה של דימונה. ב-1959 זכה בבחירות הראשונות לראשות המועצה והיה לראש המועצה השני, וכיהן בתפקיד עד ל-1966. ב-1974 נבחר שוב לראשות דימונה, לאחר שזו כבר הוכרזה כעיר, וכיהן עד ל-1978.

==העלייה ארצה==
השמועות על מלחמת העצמאות הגיעו למרוקו, ולרדו רצה לעלות לארץ ישראל על מנת להשתתף במאמץ המלחמתי. בשנים הללו, מרוקו אסרה על נתיניה היהודים להגר ממרוקו. למרות זאת, החליט לרדו לצאת ממרוקו ביחד עם שני חברים. הם עלו על אוטובוס שנסע לכיוון עיירה הגובלת עם אלג'יריה. לרוע מזלם, שוטרים שבדקו את האוטובוס זיהו כי הם צעירים יהודים המנסים לצאת ממרוקו, והם בילו כשבוע במאסר.

לאחר שובו לפאס יצר קשר עם גנרל בדימוס, גנרל זה נסע עם לרדו ברכבת ועל ידי הצגת המדליות שלו גרם לשוטרים להימנע מבדיקת תעודותיו של לרדו. הוא חצה את הגבול לעיר הנמל אוראן שבאלג’יריה ומשם בעזרת תעודת זהות מזויפת הגיע למרסיי שבצרפת. שם בעזרת שליחי עלייה, עלה לספינת מעפילים ולאחר כשבוע הגיע לנמל חיפה.

מיד עם הגיעו ארצה, גויס לרדו לצה"ל וצורף לחטיבת גולני. במהלך שירותו עבר קורס חובשים, קורס מ"כים, קורס רבי סמלים וקורס קצינים.

==המעבר לדרום והכניסה לפוליטיקה ==
לאחר שחרורו מהצבא מצא עבודה במפעלי ים המלח, ועבר לגור בעיירה דימונה. במסגרת עבודתו יצג את עובדי העיר דימונה במפעל.
בשנת 1958 הוחלט להפריד את העיר דימונה מן המועצה האזורית תמר ולרדו מונה לראש המועצה הממונה הראשונה בדימונה.
לאחר כשנה, בנובמבר 1959 נערכו בחירות, ולרדו היה ראש המועצה הנבחר הראשון בדימונה. הוא המשיך לכהן בתפקיד זה ברצף עד שנת 1966. לאחר מכן פנה לפעילות עסקית.

בשנת 1974 נקרא אל הדגל על ידי חברי מפלגתו, התמודד בבחירות וזכה לכהן פעם נוספת בין השנים 1974–1978. בשנת 1978 לאחר שנים רבות של פעילות ציבורית החליט לפרוש ולעבור לפעילות במגזר הפרטי.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20131007234238/http://www.dimona.muni.il/hacerDimona/rasheyArim/Pages/amramLardo.aspx מידע אודות ערמון לרדו], באתר עיריית דימונה
* 

קטגוריה:ראשי עיריית דימונה
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם מפא"י
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
לינדט ושפרינגלי

לינדט ושפרינגלי (Lindt & Sprüngli AG), הידועה יותר בשמה המקוצר לינדט, היא חברה שווייצרית לייצור שוקולד וממתקים.

==היסטוריה==
בשנת 1845 הקימו דויד שפרינגלי-שוורץ ובנו רודולף שפרינגלי-אמאן חנות קטנה לממכר ממתקים בציריך. כעבור שנתיים הקימו מפעל קטן לייצור שוקולד מוצק. עם פרישתו של רודולף שפרינגלי-אמאן בשנת 1892 התחלק העסק בין שני בניו. הבן הצעיר דויד רוברט קיבל שתי חנויות ממתקים שהתפתחו לרשת החנויות Confiserie Sprüngli. הבן הבכור, יוהאן רודולף, קיבל את מפעל השוקולד. כדי לגייס מימון להרחבת העסק הפך יוהאן רודולף את העסק לחברה Chocolat Sprüngli AG בשנת 1899. בהמשך אותה שנה רכש את מפעל השוקולד של רודולף לינדט שבברן ושינה את שם החברה ל- Aktiengesellschaft Vereinigte Berner und Zürcher Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (החברה המאוחדת של ברן וציריך לייצור שוקולד – לינדט ושפרינגלי).

בשנת 1994 רכשה לינדט את יצרנית השוקולד האוסטרית הופבאואר. בשנת 1997 רכשה את יצרנית השוקולד האיטלקית קפרל, ובשנת 1998 את יצרנית השוקולד האמריקנית גיררדלי. חברות אלה שולבו בלינדט כחברות-בנות. ללינדט יש כיום שישה מפעלים בקילכברג (שווייץ), אאכן (גרמניה), אולורון סנט-מארי (צרפת), אינדונו אולונה (איטליה), גלוגניץ (אוסטריה) וסטראת'ם, ניו המפשייר (ארצות הברית). המפעל בגלוגניץ מייצר את מותגי הופבאואר לצד מותגי לינדט. החברה-הבת קפרל מחזיקה מפעל נוסף בלוסרנה סאן ג'ובאני שבאיטליה, והחברה-הבת גיררדלי מחזיקה מפעל בסן ליאנדרו בקליפורניה שבארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.spruengli.ch/index.php?lang=en/ האתר של חנויות הממתקים שפרינגלי] בציריך

קטגוריה:חברות מזון שווייצריות
קטגוריה:חברות שוקולד
קטגוריה:מותגי מזון

קטגוריה:המטבח השווייצרי
ויז'ה קרלוס פאס

ויז'ה קרלוס פאס (בספרדית: Villa Carlos Paz) היא עיר הנמצאת בצפון-מרכז פרובינציית קורדובה, ארגנטינה, בחלק הדרומי של עמק פוניז'ה (Valle de Punilla). העיר נוסדה על ידי החוואי קרלוס ניחנדרו פאס בשנת 1914, ומכאן שמה ("הכפר של קרלוס פאס). ההתיישבות במקום התאפשרה גם מהעובדה שכעשרים שנים קודם לכן, הסתיימה בנייתו של סכר 'סאן-רוקה', שאוצר את מי נהר סן-אנטוניו, ומי האגם מנוצלים לשימוש חקלאי לאזור, וכמאגר מי שתייה לטובת העיר קורדובה הממוקמת כ-36 ק"מ ממזרח.

לפי מפקד האוכלוסין הארגנטינאי INDEC גדלה אוכלוסיית העיר תוך כ-20 שנה בכ-30%, (ב-2001 התגוררו בעיר כ-56,000 תושבים, וב-2022 כ-72,000 איש). גידול זה באוכלוסייה משקף את מקומה החשוב של העיר בתוך העמק, שהוא עצמו חלק מאזור תיירותי גדול בקנה מידה ארצי, בזכות האגם סן רוקה (San Roque), המשמש גם כאגם לצורכי ספורט ימי. בשנים האחרונות סובל האגם ממיעוט גשמים ומזיהום הנוצר כתוצאה מפינוי שפכין לתוכו, נושא המדאיג את הרשויות ואת התושבים.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.villacarlospaz.com/ ויז'ה קרלוס פאס] - מידע לתיירים
* [http://www.mininterior.gov.ar/municipales/busqueda/amplia_info.asp?ID=CBA385 ויז'ה קרלוס פאס] - מידע מוניציפלי 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קורדובה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1914
דוד פוברסקי

הרב יהושע דוד פוברסקי (י' בשבט ה'תרס"ב, 18 בינואר 1902 – ו' באדר ה'תשנ"ט, 21 בפברואר 1999) היה ראש ישיבת פוניבז' במשך למעלה מחמישים שנה.

==ביוגרפיה==
מצבת הרב דוד פוברסקי
נולד בעיר ליובאן שברוסיה להוריו הרב שלום ופייגא לאה קוסטנוביץ. בבחרותו למד בישיבת סלוצק הסמוכה אצל הרב איסר זלמן מלצר. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה הבריח את הגבול כדי להגיע לפולטבה, שם שהתה ישיבת מיר. הוא השתמש לצורך כך בדרכון של אדם ששמו יהושע פוברסקי, ומאז החליף את שמו ליהושע דוד פוברסקי, שם אשר הונצח בספרו ישועת דוד. במשך תקופה קצרה מאוד למד בישיבת סלבודקה אשר שהתה אף היא באותה עת בפולטבה. משם המשיך לישיבת מיר ולמד אצל המשגיח הרב ירוחם ליבוביץ, שהשפיע עליו רבות. למד גם בישיבת פוניבז' בליטא, אצל הרב יוסף שלמה כהנמן ובישיבת קלם אצל בנו של הסבא מקלם אליה הלך כשסבר שרבו הרב ירוחם ליבוביץ שוהה בישיבה. גם בהמשך נחשב לחניך אסכולת קלם. לאחר מכן חזר לישיבת מיר, שם למד עד נישואיו בשנת תר"ץ - 1930.

נישא לצפורה, בתו של הרב דב קרייזר, מראשי ישיבת קלצק. הרב אריה לייב מאלין היה גיסו. לאחר חתונתו הצטרף לכולל של הרב אלחנן וסרמן בברנוביץ' ולעיתים הגיד שיעורים בישיבתו של הרב וסרמן. באותה עת הוציא לאור את חלקו הראשון של ספרו ישועת דוד.

בשנת ה'תרצ"ח, 1938, הוזמן על ידי הרב דוד מינצברג, המנהל הרוחני של ישיבת חכמי לובלין, ללמד בישיבה. הוא ביקר בישיבה במשך שמונה ימים והעביר שיעורים. טרם שהחליט אם לקבל את המשרה פרצה מלחמת העולם השנייה.

בשנת תש"א עלה לארץ ישראל עם משפחתו. זמן קצר לאחר מכן התמנה לר"מ ראשי בישיבת אחי תמימים של חסידות חב"ד בתל אביב. באלול תש"ד נענה להזמנת הרב כהנמן לכהן כראש ישיבה בישיבת פוניבז',<ref>ראו: , עמ' 108</ref> לצד הרב שמואל רוזובסקי. יחד עמו הביא כמה תלמידים, בהם הרב מרדכי שלמה ברמן שלימים התמנה אף הוא לאחד מראשי הישיבה.

בימי חייו מיעט לעסוק בעניינים ציבורים וכמעט לא השתתף באירועים פוליטיים.

חיבר את סדרת הספרים "ישועת דוד" על התלמוד, ולאחר פטירתו יצאה סדרת ספרים של שיעוריו שמסר בישיבה.

על שמו רחוב בשכונת רמת אהרן בבני ברק, ובשכונת שערי חסד בירושלים.

==משפחתו==
* בנו הבכור הרב ברוך דב, ראש ישיבת פוניבז' וחבר מועצת גדולי התורה.
* בנו ד"ר חיים (נפטר בה'תשפ"ב, 2022), חוקר משפט עברי (חתנו של הרב פסח קוקיס, שהיה רבה של בת ים)
* בנו הרב שלום, היה ר"מ בישיבת קול תורה בירושלים
* בתו מרים, אלמנת ברוך פינס (נפטר בה'תש"ע, 2009)<ref></ref>, בנו של הרב שמחה פינס, מראשי ישיבת היכל התלמוד.

==ספריו==
* ישועת דוד - חמישה כרכים, ארבעה על פי סדר חלקי השולחן ערוך וחלק חמישי על עניינים שונים.
* שיעורי ר' דוד - שיעוריו על התלמוד שהעביר בישיבה. נערך ויצא לאור על ידי תלמידו הרב יעקב מרגלית.
* ישמרו דעת - שיעורים בענייני מוסר
* מוסר ודעת - יצא לאור על ידי תלמידו הרב יעקב מרגלית
* משכיל לדוד - מאמרי מוסר על פי פרשיות התורה, יצא לאור על ידי תלמידיו.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ראשי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (בלארוס)
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פוניבז'
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1999
גברובו

גָבְּרוֹבוֹ (בבולגרית: Габрово) היא עיר בצפון מרכז בולגריה ובירת מחוז גברובו. העיר שוכנת לרגלי הרכס המרכזי של הרי הבלקן בתוך עמק הנהר יאנטרה ונודעת באדריכלות בת תקופת התחייה הלאומית הבולגרית מאמצע המאה ה-19. גברובו היא העיר הארוכה ביותר בבולגריה, למעלה מ-25 קילומטרים אורכה והצרה ביותר, כאשר במקומות מסוימים רוחבה לא עולה על קילומטר אחד. העיר ממוקמת 220 קילומטרים צפונית מזרחית לבירה סופיה.

==היסטוריה==
כ-2 קילומטרים מזרחית לעיר נתגלו שרידי מצודה מתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה אשר נחרב כאשר נכבש האזור על ידי האימפריה הביזנטית. המבצר שוקם והורחב בתקופת האימפריה הבולגרית השנייה ובסוף המאה ה-14 נכבש, הוחרב והועלה באש עד היסוד על ידי צבא האימפריה העות'מאנית. כפר בשם גָבְּרוּבָה מתועד בתעודות עות'מאניות מ-1477 ומועד זה מיוחס לתחילת ההתיישבות במיקומה המודרני של העיר.

בתקופת התחייה הלאומית הבולגרית של אמצע המאה ה-19 ידעה העיר תנופת פיתוח ובניין מבני ציבור וכנסיות בארכיטקטורה ייחודית לתקופה. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) שוחררה העיר והפכה חלק מנסיכות בולגריה. בעיר גברובו נולד טודור בורמוב ראש הממשלה הראשון של נסיכות בולגריה לאחר השחרור מעול העות'מאנים וכן רוסי רוסב שר ההגנה הבולגרי בתקופת מלחמת העולם השנייה, אשר הוצא להורג לאחריה.

גברובו מוכרת ברחבי בולגריה כ"עיר הקמצנים" וכאשר מסופרת בדיחה ברחבי המדינה בעניין זה, היא כמעט תמיד משויכת לעיר. ראש העיר בתחילת שנות ה-70 זיהה את הפוטנציאל הטמון בעניין ומאז 1972, נערך בעיר פסטיבל הומור וסאטירה, בו חובשים משתתפיו מסכות צבעוניות, ברחובות מושמעת מוזיקה עממית ומוקרנים סרטים. מסורת זו הקנתה לעיר "גברובו" את מעמדה כבירת ההומור והסאטירה הבולגרית.

==כלכלה ==
בסוף המאה ה-19, לאחר שבולגריה הפכה שוב עצמאית התפתחה גברובו למרכז הטקסטיל החשוב בבולגריה וכונתה "המנצ'סטר של בולגריה", בעיקר בשל מוצרי הצמר והכותנה שיוצרו בעיר ויועדו לייצוא. גם בימינו, העיר גברובו היא מרכז מסחרי ותעשייתי, בתחום תעשיית המכונות, הבנייה, מוצרי אלקטרוניקה, תעשיית טקסטיל, תעשיית רהיטי עץ, פלסטיק, מזון, יינות וטבק. בנוסף, מבני הציבור והכנסיות שנבנו בתקופת התחייה הבולגרית, הפכו את העיר ליעד תיירותי. נכון ל-2009 עומד שיעור האבטלה בעיר על 5.75 אחוזים והוא מבין הנמוכים ביותר בבולגריה.

==אקלים==
בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעה ממתנת מסוימת מכיוון הרי הבלקן, החוסמים את הרוחות הצפוניות הקרות הנושבות מכיוון צפון אירופה. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 10<sup>o</sup>c וכמות המשקעים הממוצעת היא 900 מילימטרים. באזורים הגבוהים של הרשות המקומית ישנם 110 ימי שלג בשנה.

==ערים תאומות== 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערי מחוז גברובו
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
סוכנות החלל הבריטית

סוכנות החלל הבריטית (באנגלית: The United Kingdom Space Agency, ידוע בשם UK Space Agency או בראשי תיבות: UKSA) הוכרזה רשמית ב-23 במרץ 2010, והיא תחליף בהדרגה את המרכז הבריטי הלאומי לחלל בריכוז וניהול פעילויותיה של אנגליה בתחום החלל. הסוכנות החדשה החלה לפעול רשמית ב-1 באפריל 2010.

==מטרות סוכנות החלל של בריטניה==
*איחוד כל פעילויות החלל האזרחיות תחת גג אחד
*פיתוח אסטרטגיה לאומית בתחום החלל
*חיזוק מעמדה של בריטניה בחקר שינויי האקלים ואיכות הסביבה באמצעות לוויינים
*זיהוי טכנולוגיות חדשות היכולות לתרום לצורכי הביטחון של בריטניה

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20100326155725/http://www.bnsc.gov.uk/News-and-Events/News/17628.aspx הודעה רשמית על כינונה של סוכנות החלל הבריטית]

בריטניה
מסדרון וזארי

מסדרון וזארי (באיטלקית: Corridoio Vasariano) הוא מעבר על-קרקעי סגור בעיר פירנצה. המסדרון מחבר בין פאלאצו וקיו לפאלאצו פיטי דרך גלריית אופיצי ומעבר לארנו על גשר פונטה וקיו. המסדרון הוקם על ידי ג'ורג'ו וזארי ב-1564 לפי הזמנתו של קוזימו הראשון דה מדיצ'י, דוכס טוסקנה, שביקש לנוע בין ארמונותיו ומבני השלטון מבלי לצאת לרחובות העיר.

==מסלול ומבנה==
המסדרון יוצא מצדו הדרומי של פאלאצו וקיו, עובר בגשר קטן מעל הרחוב ונכנס לגלריית אופיצי, שם הוא מתקדם בתוך הבניין ויוצא מצדו הדרומי אל גדת הארנו. המסדרון עובר מערבה לאורך גדתו הצפונית של הנהר על גבי ארקדה שקומתה התחתונה מהווה טיילת וחוצה אותו כקומה שנייה מעל הפונטה וקיו. אז מתפתל המסדרון ברובע שמדרום לארנו (Oltrarno), תוך שהוא עוקף את מגדל מנלי (Torre dei Mannelli) שמשפחת מנלי, שהיה בבעלותה, סירבה להסירו לצורך הקמת המסדרון, ונכנס לארמון פיטי דרך גני בובולי. אורך המסדרון פחות מקילומטר. 

המסדרון בנוי בפשטות, מטויח בגוון בהיר, וגגו מחופה ברעפים. במסדרון קבועים לאורכו חלונות קטנים בגודל זהה.

בצדו הדרומי של הארנו עובד המסדרון בצמוד לכנסיית סנטה פליציה. במקום זה דופן המסדרון הפונה אל תוך הכנסייה הופכת למרפסת מחופה בסורג ברזל. הדבר איפשר למשפחת הדוכס להשתתף בטקסים בכנסייה מן המרפסת, מבלי להתערב בהמון.

ב-1595 הוארך המסדרון דרך גני בובולי על מנת לקשר את הארמון למצודת בלוודרה.

==היסטוריה==
בניית המסדרון ארכה חמישה חודשים. קוזימו דה מדיצ'י, שצבר אויבים רבים מבית ומחוץ, חשש לעבור בקרב המון העם ברחוב וביקש דרך מעבר בטוחה ופרטית. בעקבות הקמת המסדרון מעל גשר פונטה וקיו, חוסל שוק הקצבים ששכן שם והיווה מפגע תברואתי. במקומו הוכנסו לחנויות שעל הגשר סדנאות צורפים. 

ב-1939 הורחבו חלונות המסדרון המערביים במסדרון שמעל הפונטה וקיו בהוראתו של מוסוליני, לקראת ביקורו של היטלר בעיר. מאוחר יותר, עם כיבוש איטליה על ידי גרמניה ב-1944, הורה היטלר מפורשות לכוחותיו להרוס את כל גשרי הארנו אך להותיר את הפונטה וקיו על כנו. באוגוסט 1944 שימש המסדרון למעבר של פרטיזנים בין צפון העיר, שהייתה בשלטון פשיסטי, לדרומה, שהוחזק על ידי בעלות הברית.

חלקו של המסדרון העובר בתוך האופיצי משמש כגלריה להצגת דיוקנאות, חלקיו האחרים נמצאים גם הם ברשות הנהלת גלריית אופיצי והם סגורים לציבור הרחב.

== גלריה ==
<gallery>
Vasari Corridor 1.JPG||גשרון בין הפאלאצו וקיו לגלריית אופיצי
Corridoio vasariano da uffizi.JPG||לאורך גדת הארנו ומעל הפונטה וקיו
Santafelicita.jpg||המסדרון "חותך" את חזית כנסיית סנטה פליציה
Boboli, corridoio vasariano.JPG||בגני בובולי והכניסה לפאלאצו פיטי
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פירנצה: מבנים
קטגוריה:גלריית אופיצי
קטגוריה:מבנים שתכנן ג'ורג'ו וזארי
אלגברת מלצב

במתמטיקה, אלגברת מלצב היא אלגברה לא אסוציאטיבית, המתקבלת מאלגברה אלטרנטיבית באותו אופן שבו אפשר לקבל אלגברת לי מכל אלגברה אסוציאטיבית. לפיכך, כל אלגברת לי היא אלגברת מלצב, ואפשר להכליל מרכיבים משמעותיים בתורת המבנה של הסוג הראשון, אל המבנה הכללי יותר. מאידך, כמעט כל אלגברת מלצב פשוטה היא אלגברת לי. האלגברות נקראות על-שם אנטולי מלצב, שהגדיר והחל לחקור אותן ב-1955.

== הגדרה ==

ככל אלגברה לא אסוציאטיבית, אלגברת מלצב היא מרחב וקטורי M מעל שדה, עם תבנית ביליניארית <math>\ [\cdot, \cdot] : M \times M \rightarrow M </math>. התבנית נדרשת לקיים את האקסיומות הבאות:
# <math>\!\, [x,x]=0</math> לכל <math>\!\, x\in M</math>;
# <math>\ J(x,y,[x,z])=[J(x,y,z),x]</math>, כאשר <math>\ J(x,y,z)=x,y],z]+[[y,z],x]+[[z,x],y]</math> הוא ה"[[יעקוביאן".

אלגברות לי מוגדרות על ידי החלפת האקסיומה השנייה בזהות יעקובי <math>\ J(x,y,z)=0</math>, שהיא בבירור חזקה יותר. את האקסיומה השנייה אפשר לכתוב כ- <math>\ x,y],[x,z = [x,y],z],x]+[[[y,z],x],x]+[[[z,x],x],y]</math>. בפרט, כל איבר מהצורה <math>\ [[x,y],[x,z</math> שייך ל- <math>\,[M,M],M],M]</math>.

== תכונות ומבנה ==

אם <math>\ (A,\cdot)</math> [[אלגברה אלטרנטיבית, הפעולה <math>\ [x,y] = x\cdot y - y \cdot x</math> מגדירה עליה מבנה של אלגברת מלצב.

אלגברה לא אסוציאטיבית שכל תת-אלגברה שלה הנוצרת על ידי שני איברים היא אלגברת לי, נקראת אלגברת לי בינארית. במאפיין שונה מ-2, אפשר לתאר תכונה זו באמצעות אקסיומות: <math>\ [x,x]=0</math> ו- <math>\ J([x,y],x,y)=0</math>. כל אלגברת לי היא אלגברת מלצב, וכל אלגברת מלצב היא אלגברת לי בינארית (כפי שאלגברה אלטרנטיבית עם שני יוצרים היא אסוציאטיבית). 

במאפיין שונה מ-2, אלגבראות מלצב פשוטות מתחלקות לשני סוגים: אלגבראות לי פשוטות, או (כאשר המאפיין שונה מ-3) החלק הטהור באלגברת קיילי פשוטה ביחס לפעולת הקומוטטור. האלגברה האחרונה היא אלגברה 7-ממדית מעל השדה; שתי אלגבראות כאלה איזומורפיות אם ורק אם אלגבראות הקיילי המתאימות הן איזומורפיות.

במאפיין 0, המבנה של אלגבראות מלצב נחקר לעומק - מוגדרת עליהם תבנית עקבה (trace form), כלומר סימטרית ואסוציאטיבית, על ידי <math>K(x,y) = \operatorname{tr}(R_x R_y)</math>, כאשר <math>R_x</math> הוא אופרטור ההכפלה מימין ב-x. האלגברה פשוטה למחצה אם ורק אם התבנית רגולרית (בדומה לקריטריון המתאים באלגבראות לי בעזרת תבנית קילינג). במקרה זה, האלגברה מתפרקת לסכום ישר של אלגבראות 7-ממדיות לעיל. הרדיקל הפתיר של אלגברת מלצב מתלכד עם החלק המאונך של <math>A^2</math> ביחס לתבנית K, ועל כן A פתירה אם ורק אם <math>K(A,A^2)=0</math>.

בנוסף, ניתן להגדיר תורת מודולים מעל אלגבראות מלצב, וללמוד בעזרתה הצגות של האלגבראות. בתחום זה תוצאות דומות לתורת ההצגות של אלגבראות לי, במיוחד במחקר אלגבראות ניליות.

קטגוריה:אלגברה לא אסוציאטיבית
אילקה רווה

הלל (אילקה) רווה (17 בדצמבר 1916 – 17 באוגוסט 2002) היה זמר וחלילן ישראלי. רווה, שנודע בקול הבס החזק שלו, ואשתו, אביבה, היוו את הצמד "אילקה ואביבה". בין שיריהם הידועים "מה יפים הלילות בכנען", "שדמתי", "יד ענוגה", "אורחה במדבר" ועוד.

==תולדות חייו==
רווה נולד בבאקו (כיום בירת אזרבייג'ן) בשם הלל רבינוביץ' למשפחה בת חמישה אחים. אחד מהם היה דב רבינוביץ', אתלט ישראלי. עלה לארץ ישראל בגיל ארבע. במהלך שירותו בבריגדה היהודית פגש את אשתו אביבה, כאשר השניים השתתפו בצוות ההווי והבידור של הבריגדה, "מעין זה". אילקה רווה אף ביצע את המנון הבריגדה. ב-1947 נפצע רווה בתאונת אופנוע ורגלו נקטעה. בשנה זו אף שינה את שם משפחתו לרווה. לאחר חזרת הצמד לארץ הוא נודע בשם "הלל ואביבה", וזכה לפופולריות ביישוב. הם קראו לשיריהם שירים "צבריים" או "כנענים". חלק ניכר מהלחנים והתמלילים של שיריהם הושפעו מהפגישה עם מרחבי הנגב ועם תנופת ההתיישבות באזורי ספר צחיחים. אחד המלחינים המזוהים עמם היה דוד זהבי, חבר קיבוץ נען, בו התגוררו. מחברים נוספים שאת שיריהם שרו היו ידידיה אדמון, מרדכי זעירא, מתתיהו שלם ואחרים.

בעת מלחמת העצמאות הופיעו הזוג אילקה ואביבה בפני קהילות יהודית בארצות הברית כחלק ממאמצי המגבית היהודית המאוחדת לגייס כספים למדינה הצעירה. באותה תקופה התמקד רווה בליווי אשתו הזמרת בחליל. אביבה ליוותה את עצמה בתוף מרים ובדרבוקה. הופעותיהם בארצות הברית נמשכו גם בשנות החמישים. ב-1954 שבו ארצה עם בנם אהוד.
ב-1966 הפסיקה אביבה לשיר ואילקה רווה החל להופיע בקיבוצים ובבסיסי צה"ל כזמר וחלילן שגם מסביר ומספר על המוזיקה ועל החלילים בהם הוא משתמש. רווה פתח גם סדנה להכנת חלילים מקנים שאסף על גדות נחלים.

==דיסקוגרפיה חלקית==
ב-1953 הקליטו אילקה ואביבה תקליט שירי פולקלור ישראליים בניו יורק בשם "Shepherd and other folk songs", התקליט יועד לקהל אמריקאי ומופיעים בו שירים כ"בין הרים", "מולדתי", "שומר מה ליל" וקטעים אינסטרומנטליים בחליל ותופים. לאחר תקליט זה הקליט רווה בניו יורק תקליט ובו נעימות בחליל בשם "Night in the desert" בין הנעימות בתקליט "החליל", "יש חליל נעלם", "מה יפים הלילות בכנען", "ארץ זבת חלב ודבש", "מה דודך מדוד" ועוד.

ב-1959 הקליט רווה תקליט נוסף שיועד לקהל אמריקאי "Hillel Raveh sings songs of the Israel Defence Army" (הלל רווה שר משירי צבא הגנה לישראל), רוב שירי התקליט הם שירי פלמ"ח כ"בין הגבולות", "הפינג'אן", "הקרב האחרון", "דודו" וכדומה.

באותה שנה הקליט רווה תקליט בשם "Hillel and the Sons of Galilee - Songs of the Exodus" עם חבורת זמר שנקראה "בני הגליל". את העיבוד המוזיקלי לתקליט ערך גיל אלדמע, שלמד אז בניו יורק.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.nostal.co.il/Site.asp?table=Terms&option=single&serial=4442&subject=%F0%E5%F1%E8%EC%E2%E9%E4%20%EE%E5%E6%E9%F7%EC%E9%FA אילקה ואביבה], באתר "נוסטלגיה און-ליין"
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי אזרבייג'ן
קטגוריה:חלילנים ישראלים
קטגוריה:לוחמי הבריגדה היהודית
קטגוריה:נכים ישראלים
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
נחל חיק

התחלת חלקו של [[שביל ישראל העובר בנחל חיק]]
עין חיק
בנחל בחלק הקניוני
נחל חֵיק הוא נחל אכזב במורדותיו המערביים של הר הכרמל. ראשית הנחל באזור בסמוך לעספיא ליד רום כרמל. הוא זורם מקו פרשת המים לכוון מערב דרך בקעת אלון לנחל אורן. הנחל הוא חלק ממסלול שביל ישראל. אף שהנחל הזורם לכוון מערב, ניתן לראות בו נקיקי מעוקים שהם פרי שחיקת קרקעית הנחל על ידי מים וסחף.

מערכת הניקוז המערבית של הכרמל קדמה למערכת המזרחית, ולכן שיפועי נחליה (כגון נחל ספונים, נחל אורן ונחל חיק) מתונים, והם רחבים ומפולסים יותר מאשר נחלי המזרח כגון נחל נשר. 

תחילתו של הנחל היא בתוך חורש של עצי אקליפטוס, באפיק רחב לכוון דרום מערב עד אל בקעת אלון. לכל אורכו ניתן לראות עצי אורן, קטלב ואלון מצוי. בנחל ניתן למצוא גם הדס מצוי הנדיר בכרמל. בהמשך המסלע הקירטוני מפנה מקומו לאבן גיר קשה. הנחל שהתחתר בגיר, הופך לצר ויצר אשדות וגבי מים. חלקו התחתון של הנחל מתחתר לעומק מחשוף הגיר הקשה, ויוצר קניון בעל קירות נמוכים אך תלולים שאורכו כ-130 מטר. בתחילת הקטע התלול יש מפל שגובהו 4 מטר, ולמרגלותיו בריכה קטנה שבחורף מתמלאת במי גשמים. נחל חיק מתחבר לנחל אורן בבקעת אלון.

==עין חיק==
הר הכרמל מתאפיין בכמות משקעים גדולה, אבל למרות זאת הוא דל במעיינות ומקורות מים עיליים. הסיבה לכך היא כנראה מסלע הקירטון המכסה את אזור ההר, ומונע את חלחול מי הגשמים לקרקע ויצירת מאגרי מי תהום. אחד המעיינות הבודדים הנובעים בכרמל הוא "עין חיק" בנחל חיק, שהוא מעיין מסוג מעיין שכבה. המעיין נובע בגובה של 460 מטר מעל פני הים וכ-20 מטר מעל אפיק הנחל. המים בוקעים בתוך כוך קטן המכוסה בשערות שולמית באזור שהוא בין שכבת גיר ושכבת קירטון חווארי. סביב המעיין גדלים עצי אלון מצוי ואלה ארצישראלית. בנוסף מצויים בוסתנים נטושים של עצי תאנה, רימון ושקד. מי הנביעה נקווים בשוקת בטון באורך 2.5 מטר. השוקת מובילה לבריכת אגירה יצוקה מבטון שגודלה 7X8 מטר ועומקה 5-4 מטר.

==קישורים חיצוניים==

[http://cms.education.gov.il/educationcms/units/tiyulim/maslulim/karmel/karmel1/ms723.htm מסלול טיול נחל חיק - מחצבות קדומים במנהלת הטיולים]
נחל חיק

חיק
קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:עספיא
פיאצלה מיכלאנג'לו

מראה הכיכר והעתק ה[[ברונזה של פסל דוד במרכזה]]

פיאצלה מיכלאנג'לו (באיטלקית: Piazzale Michelangelo; מילולית: כיכר מיכלאנג'לו הקטנה) היא כיכר בפירנצה, על גבעה בגדתו הדרומית של נהר הארנו, ממנה נשקף נוף המרכז ההיסטורי של פירנצה וכל אתריה המרכזיים. במרכז הכיכר, על בימה מוגבהת מוצב העתק של פסלו של מיכלאנג'לו, דוד. בקיץ נפרשים בכיכר שולחנות של בתי קפה והיא חביבה על תיירים ואמני-רחוב.

הכיכר נבנתה ב-1869 לפי תכנון של האדריכל ג'וזפה פוג'י (Giuseppe Poggi) על גבעה שהייתה אז מיוערת. באותה עת הייתה פירנצה, לזמן קצר, בירת ממלכת איטליה וידעה פרק זמן של פריחה ושגשוג מחודשים. בנוסף להעתק ברונזה של הפסל "דוד" מוצבים בבסיס הפסל העתקי ברונזה נוספים של פסלי שיש מאת מיכלאנג'לו, אשר מוצבים בין הפסלים בקפלת מדיצ'י בבזיליקת סן לורנצו.

פוג'י תכנן שבמרפסת הפונה לנוף יוקם מוזיאון שיציג מיצירות מיכלאנג'לו, אך המוזיאון לא קם מעולם ובמקום פועלת מסעדה.

לכיכר מוביל כביש אך רבים מעפילים אליה ברגל בדרך-מדרגות המטפסת מגדת הארנו.
נוף המרכז ההיסטורי של פירנצה הנשקף מהכיכר

<gallery mode="packed" heights="100px">
קובץ:Bronze replica of Dawn after Michelangelo sculpture on the tomb Lorenzo de' Medici-Piazzale Michelangelo.jpg|אלגוריית לפנות בוקר
קובץ:Bronze replica day after after Michelangelo sculpture on the tomb of Giuliano de' Medici-Piazzale Michelangelo.jpg|אלגוריית יום
קובץ:David am Piazzale Michelangelo Nebenfigur Florenz-2.jpg|אלגוריית בין הערביים
קובץ:Bronze replica night after after Michelangelo sculpture on the tomb of Giuliano de' Medici-Piazzale Michelangelo.jpg|אלגוריית לילה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

מיכלאנג'לו
גברייל דרז'אבין

גברייל רומנוביץ' דרז'אבין (ברוסית: Гавриил Романович Державин; 14 ביולי 1743 - 20 ביולי 1816) היה משורר רוסי מתקופת עידן האורות, פקיד ממשלתי בדרג גבוה, ששירת כשר המשפטים של רוסיה (בשנים 1802–1803). 

הוא נחשב לגדול משוררי רוסיה לפני אלכסנדר פושקין ונודע ביחסו השלילי כלפי היהודים, דבר שהזכיר בספרו "דעות" והציע לרוקן את פטרבורג מיהודים תוך שילוחם לסיביר.

== חייו ==
דרז'אבין נולד בקאזאן למשפחת אצולה טטרית. בשנת 1762 החל בשרות הצבאי וחמש שנים אחר כך קודם לקצונה. בשנים 1776–1777 השתתף בדיכוי מרד פוגצ'וב. 

בשנת 1782 כתב את האודה "פליצה" בה שיבח את יקטרינה הגדולה. באותה שנה התמנה למושל של גוברנייה באזור קרליה ובשנת 1785 התמנה למושל של גוברניית טמבוב. בשני המקרים ניהל מאבק קשה נגד השחיתות המקומית, דבר שהוביל לבעיות קשות עם האצולה המקומית. בשנת 1789 הועבר לשירות בבירה וכיהן כנשיא קולגיית המסחר (גלגולו הראשון של משרד המסחר והתעשייה) והאחראי מטעם הצאר על ענייני המסחר במדינה.

במקביל היה פעיל מאוד בפעילות ספרותית ופרסם שירים רבים שזכו להצלחה. אחד משיריו נהפך להיות להמנון הלא רשמי של האימפריה עד לתחילת המאה ה-19.

בשנים 1802–1803 היה שר המשפטים. בשנת 1803 עזב את השרות ועבר להתגורר באחוזה משפחתית במחוז נובגורוד. הוא נפטר בשנת 1816 והוטמן בקתדרלה מקומית לא רחוק מהעיר נובגורוד.

דרז'אבין היה ממשיך של המסורת הרוסית בשירה שהחלה עם מיכאיל לומונוסוב. בהתאם להשקפתו המשורר צריך לשבח את מעשי הגבורה ולהוקיע את הפשעים. באודה "פליצה" הוא משבח את יקטרינה הגדולה כדוגמה של מלך נאור ומנגד הוא מתאר את מקורביה המושחתים.
פושקין הצעיר בהופעה מפני דרז'בין - תמונה של איליה רפין]]

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120525165621/http://www.derzhawin.ru/ אתר לזכרו] 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררים רוסים
קטגוריה:שרי המשפטים של רוסיה
קטגוריה:רוסים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:מקבלי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי רוסיה
קטגוריה:ילידי 1743
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1816
אריק דניאלס

אריק כריסטופר דניאלס (באנגלית: Erik Christopher Daniels; נולד ב-1 באפריל 1982 בסינסינטי שבאוהיו) הוא כדורסלן אמריקאי מקצועי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת ארי בייהוקס. גובהו 2.03 מטר.

== ביוגרפיה ==
בנעוריו שיחק דניאלס בנבחרת הכדורסל של תיכון פרינסטון באוהיו. עם תום לימודי התיכון, התקבל לאוניברסיטת קנטקי. בשנתו האחרונה באוניברסיטה היה בעל ממוצעים של 14.5 נקודות ו-6.1 ריבאונדים למשחק. למרות שלא נבחר בדראפט ה-NBA של 2004, הוחתם דניאלס כשחקן חופשי בקבוצת הסקרמנטו קינגס. בקינגס זכה דניאלס לשחק ב-21 משחקים בלבד בהם קלע במצטבר רק 13 נקודות.

בעונת 2005-2006 עבר דניאלס לשחק בליגת ה-NBDL, ובעונת 2006-2007 עבר לקבוצת אנג'ליקו ביאלה מהליגה האיטלקית, בה ממוצעיו היו 16.8 נקודות ו-11 ריבאונדים למשחק. בקיץ 2007 חתם בקבוצת פלקנסטרו וירטוס רומא, אך לאחר זמן קצר שוחרר לקבוצה הספרדית חירונה, בה ממוצעיו עמדו על 11.6 נקודות ו-4.3 ריבאונדים למשחק. בעונת 2008-2009 שב דניאלס לליגת הפיתוח של ה-NBA (ה-NBDL), ובעונת 2009-2010 קיבל חוזה במאריופול האוקראינית, בה העמיד ממוצעים של 17 נקודות ו-6.4 ריבאונדים למשחק.

ב-2010 חתם על חוזה בהפועל גלבוע גליל ועימה זכה גם באליפות ליגת העל.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.basket.co.il/PlayerPage.asp?PlayerNumber=12&TeamId=748&cYear=2010 דף השחקן באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל] 
* [http://www.nba.com/dleague/players/erik_daniels.html רקע על השחקן באתר ליגת הפיתוח של ה-NBA] 
* [http://www.nba.com/playerfile/erik_daniels/ סטטיסטיקות של השחקן באתר ה-NBA] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קנטקי
קטגוריה:כדורסלני סקרמנטו קינגס
קטגוריה:כדורסלני וירטוס רומא
קטגוריה:כדורסלני אזובמאש מריופול
קטגוריה:כדורסלני הפועל גלבוע גליל
קטגוריה:כדורסלני ביאלה
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:שחקני NBA שלא נבחרו בדראפט
קטגוריה:אוהיו: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
גיבור בצרי

גיבור בצרי (מאנגלית: Gibor Basri; נולד ב-3 במאי 1951) הוא פרופסור במחלקה לאסטרונומיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. מחקריו עוסקים בהיווצרות הכוכבים וננסים חומים.

== אודות ==
בצרי נולד בעיר ניו יורק. כעבור שנתיים עברה משפחתו לקולורדו, שם גדל. אביו, שאול, יהודי ממוצא עיראקי, היה פרופסור לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת קולורדו, ואמו פיליס הייתה רקדנית ומורה לבלט. פעמיים בילדותו עברה המשפחה למזרח אסיה בעקבות עבודת אביו כמרצה – בפעם הראשונה, בשנת 1957, נסעה המשפחה לשנתיים לבורמה, ובפעם השנייה, כשהיה בן 15, נסעה המשפחה לשנתיים לסרי לנקה, שם התיידד עם סופר המדע בדיוני ארתור סי. קלארק.

בילדותו קרא הרבה סיפורי מדע בדיוני ומגיל צעיר התעניין באסטרונומיה. בשנת 1973 סיים לימודי תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטת סטנפורד. בשנת 1979 סיים דוקטורט באסטרופיזיקה באוניברסיטת קולורדו. בין השנים 1979-81 היה בפוסט דוקטורט בברקלי. בשנת 1982 הצטרף למחלקה לאסטרונומיה בברקלי, בשנת 1988 קיבל קביעות, ובשנת 1994 קיבל מעמד של פרופסור מן המניין. 

היה בין המגלים הראשונים של ננסים חומים. כמו כן הוא מעורב במחקרים שונים בהקשר לכוכבי לכת ובמסגרת זו משתתף בפרויקט ניתוח מידע שמתקבל מטלסקופ החלל קפלר.

בצרי נשוי ואב לבן. הוא חבר באגודה האמריקאית לאסטרונומיה, האגודה של הפיזיקאים השחורים, והאיגוד הבינלאומי לאסטרונומיה.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://astro.berkeley.edu/~basri/ דף אישי] באוניברסיטת ברקלי

* 
* [https://web.archive.org/web/20070516071635/http://diverseeducation.com/artman/publish/article_10359.shtml ביוגרפיה קצרה]

 

קטגוריה:אסטרופיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולורדו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
סנדרה ג'ונסון

סנדרה ג'ונסון בנדור (באנגלית: Sandra Johnson Bendor; נולדה ב-7 באפריל 1948) היא זמרת ישראלית-אמריקאית שהייתה פעילה בארץ בשנות ה-70 וה-80. כיום מופיעה ויוצרת בארצות הברית בסגנונות הג'אז והפולק.
== ביוגרפיה==
ג'ונסון נולדה בפטרסון בניו ג'רזי. היא סיימה תואר ראשון בחינוך מוזיקלי בקולג' מונטקלייר בניו ג'רזי. לאחר מכן נבחרה להופיע עם תיאטרון לה מאמא, והופיעה עמם ברחבי העולם.

בשנת 1973 נשלחה על ידי תיאטרון לה מאמא לתל אביב כדי להופיע במחזה בבימוי רנה ירושלמי. ג'ונסון נשארה בארץ כ-15 שנים כזמרת, יוצרת ושחקנית. היא הופיעה במחזות ומפועים רבים, בהם "פדם פדם" (מאת אבי קורן, על חיי אדית פיאף), ו"במקום אהבה", ביצעה הופעות מוזיקליות בקיבוצים, הקליטה שירים, ואף הנחתה תוכנית רדיו לילית משלה. בשנת 1974 השתתפה ג'ונסון בתוכנית הרדיו של קול ישראל "התיבה המזמרת", שהוקדשה לשירי עם אמריקניים. שרה בדואט עם דני ליטני את "סמטת התותים", שתרגם יעקב שבתאי.

בשנת 1977 שיחקה במחזה "הנפש הטובה מסצ'ואן" בתיאטרון "הבימה".

בשנת 1978 הופיעה בפסטיבל הזמר החסידי בשיר "למען אחי ורעי". בזמן שחייתה בארץ נשלחה על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית להופעות פולק אמריקני במדינות שונות. היא תרגמה שירים בעבור סדרת הביביסי "Journey Through Israel" עם חיים טופול. בשנת 1980 חזרה לישראל והעלתה מופע יחיד בשם "הגברת עם הפטרוזיליה". אחר כך העלתה ערב משירי ג'ורג' גרשווין וקול פורטר, עם הפסנתרנית ליז מגנס.

בשנת 1982 שיחקה במחזה "אופרה בגרוש" מאת ברטולט ברכט ב"הבימה".

בקיץ 1983 עיצבה והדריכה את גילה אלמגור במופע שירה בשם "כמעט חזקה", שעלה בבית ליסין. במופע ביצעה אלמגור שירים מקוריים ומתורגמים הקשורים לעולמן של הנשים.

במאי 1985 השתתפה במופע מחווה לסשה ארגוב שהוקלט בטלוויזיה הישראלית.

בינואר 1986 עלתה הצגת הילדים "אגדות מדגדגות", מאת עוזי בן כנען, שאותה ביימה בהשתתפות גיל אלון, עופר בן־דור.

נישאה והייתה אם לבת. באוקטובר 1986 נישאה שוב בחתונה אזרחית בקפריסין, לשחקן עופר בן-דור, שהיה תלמידהּ לפיתוח קול בסטודיו למשחק ניסן נתיב. בני הזוג היו להורים לתאומים.

ב-1987 חזרה לארצות הברית עם בעלה וילדיה עדי, לירון ורוי. שם החלה להופיע עם ילדיה ומשפחתה, והקימה תיאטרון ילדים בניו ג'רזי. היא עבדה עם המלחין רון ידידיה, ושרה עמו במשך 10 שנים בקונצרטים. יצרה את המופע "Arithmetickles", המלמד מתמטיקה ילדים קטנים. היא מנהלת את ArtsEcho, חברה העוסקת בהפקות חינוכיות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://youtube.com/channel/UCtkd5EP-Sq3bznQNwRW9nSA ערוץ היו טיוב של סנדרה בן דור-ג'ונסון]
* [http://www.allaboutjazz.com/php/musician.php?id=13964 ביוגרפיה] באתר allaboutjazz
* [http://www.cdbaby.com/cd/magnesbendor ביוגרפיה קצרה]
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:מהגרות מישראל לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:משתתפות פסטיבל הזמר החסידי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1948
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
פיליפ דה נוברה

פיליפ דה נוברה (מאיטלקית: Philippe de Novare; 1195–1265 לערך) היה היסטוריון, לוחם, מוזיקאי, דיפלומט, משפטן ומשורר בתקופת ימי הביניים.

דה נובר נולד בנוברה באיטליה של ימינו, למשפחת אצולה, ובילה את חיו הבוגרים במזרח התיכון. הוא שירת בעיקר את משפחת איבלין, ששימשה נושא מרכזי לספרי ההיסטוריה שכתב, שתיארו בין היתר את מלחמת הלומברדים ומאבקי השלטון בממלכות ירושלים וקפריסין.

עוד כתב על החוק הפיאודלי של ירושלים, חיבור שהשפיע על המשפטן ז'אן ד'איבלין.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:היסטוריונים איטלקים
קטגוריה:איטלקים במאה ה-13
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-12
אדריס תיתי

אדריס סאלח תיתי (נולד ב- 22 במרץ 1957) (בערבית: إدريس صالح تيتي) הוא מתמטיקאי ערבי ישראלי, משמש כפרופסור במחלקה למדעי המחשב ומתמטיקה שימושית במכון ויצמן ובאוניברסיטת קליפורניה באירווין.

== אודות ==
תיתי נולד במשפחה ערבית בעכו העתיקה. למד בבית-הספר הפרטי "טרה סנטה" בעיר. הוא היה תלמיד מצטיין במתמטיקה ובפיזיקה. בשנת 1974 הוא החל ללמוד בטכניון ובשנת 1979 סיים תואר ראשון במתמטיקה. בשנת 1981 קיבל תואר שני במתמטיקה עיונית מאותו מוסד תחת הנחיית פרופסור דב אהרונוב. בשנת 1986 סיים את לימודיו לתואר שלישי באוניברסיטת אינדיאנה ולאחר מכן ביצע מחקר פוסט-דוקטורט באוניברסיטת שיקגו. הוא היה מרצה במשך שנתיים באוניברסיטת קורנל, ואחר כך עבר לאוניברסיטת קליפורניה באירוויין, שם הועלה לדרגת פרופסור מן המניין בשנת 1989. בשנת 1999 החל לשמש כפרופסור אורח במכון ויצמן למדע. בשנת 2003 הצטרף למחלקה למדעי המחשב ומתמטיקה שימושית במכון. 

מחקריו של תיתי עוסקים בפיתוח שיטות אנליטיות וממוחשבות לחקר מערכות לא ליניארית. במיוחד הוא עוסק במשוואות נאוויה-סטוקס ומשוואות דיפרנציאליות דומות והתאמתן למודלים הנדסיים ופיזיקליים שונים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://math.uci.edu/~etiti/ דף אישי] באתר אוניברסיטת קליפורניה באירווין
* [https://web.archive.org/web/20050303100258/http://www.wisdom.weizmann.ac.il/math/profile04/scientists/titi-prof04.html Edriss S. Titi], באתר מכון ויצמן

קטגוריה:ערבים ישראלים
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון טרה סנטה (עכו)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה באירוויין
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
חורחה רפאל וידלה

חורחה רפאל וידלה (בספרדית: Jorge Rafael Videla; 21 באוגוסט 1925 – 17 במאי 2013) היה נשיאה ה-43 של ארגנטינה, מ-1976 עד 1981. וידלה הגיע לשלטון בהפיכה צבאית נגד שלטונה של איסבל פרון.

==ביוגרפיה==
ב-24 במרץ 1976 השתלטה על השלטון חונטה צבאית בראשות וידלה, וכפתה ממשל צבאי. הצבא החל במלחמה המלוכלכת על מנת להשיב את הסדר ולחסל את יריביו. הוועד הארגנטיני לזכויות האדם בז'נבה האשים את אנשי החונטה ברצח פוליטי של כ-2,300 בני אדם, במעצר מסיבות פוליטיות של כ-10,000 נוספים ובהיעלמותם של 20,000 עד 30,000 נוספים. במרץ 1981 הודח וידלה על ידי הרמטכ"ל רוברטו אדוארדו ויולה שבתורו הוחלף על ידי הגנרל לאופולדו גלטיארי.

ב-1985, לאחר שהשלטון הדמוקרטי הושב על כנו בארגנטינה, נשפט וידלה למאסר עולם, אך ב-1990 העניק לו הנשיא קרלוס מנם חנינה. ב-25 באפריל 2007 ביטל בית המשפט הפדרלי בארגנטינה את החנינה הנשיאותית שהעניק מנם, והשיב על כנה את הרשעת וידלה בהפרת זכויות אדם. ההליכים המשפטיים התחדשו ב-2010, וב-22 בדצמבר הורשע בהפרת זכויות אדם ובגרימת מותם של 31 אסירים, ושוב נגזר עליו מאסר עולם.

וידלה מת ב-17 במאי 2013. ממשלת ארגנטינה הודיעה כי מת בנסיבות טבעיות בתאו בבית כלא בפרברי הבירה בואנוס איירס.

==הסכסוך עם צ'ילה==
בזמן משטרו של וידלה התחולל בין צ'ילה וארגנטינה עימות הביגל (Conflicto del Beagle). הסכסוך נסב סביב הריבונות על האיים פיקטון, לנוקס ונואבה שבתעלת ביגל, והוכרע על ידי המלכה אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, שפסקה בפסק בוררות כי הריבונות על האיים היא של צ'ילה. על אף ששתי המדינות הסכימו לקבל את ההכרעה הבריטית עוד בשנת 1967, הכריז וידלה כי פסק הבוררות בטל ומבוטל וכי הסכנה בהתלקחות מלחמה בין שתי המדינות מיידית, והוסיף כי ייתכן שתהיה זו מלחמה מרובעת, בין ארגנטינה, צ'ילה, פרו ובוליביה.

==קישורים חיצוניים==

* דני מולכו ויונתן רגב, [https://web.archive.org/web/20160303223030/http://news.nana10.co.il/Article/?ArticleID=891107 הודאה מאוחרת: מנהיג החונטה בארגנטינה מודה שאנשים נעלמו], באתר נענע10, 18 באפריל 2012
* ג'ון בראון, [https://web.archive.org/web/20161115012612/http://2nd-ops.com/2ndop/?p=9769 הפשיסטים היהודים שחימשו את רוצחי היהודים], במגזין "במחשבה שנייה"
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשיאי ארגנטינה
קטגוריה:גנרלים ארגנטינאים
קטגוריה:המשטר הצבאי בארגנטינה (1976–1983)
קטגוריה:מורשעים בדין
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו ב-2013