OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
איליאו דאש רולש

אִילְיֵאוּ דַאש רוֹלַש (בפורטוגזית: Ilhéu das Rolas; תרגום: אִיּוֹן התורים) הוא איון במדינת סאו טומה ופרינסיפה שבמפרץ גינאה. האי ממוקם בדרום האי סאו טומה וכ-350 ק"מ מחוף גבון. בצפון האי עובר קו המשווה.

כלכלת האי מצומצמת מאוד ומבוססת רק על תיירות. באי מתגוררים כ-76 תושבים שעוסקים במקצועות התיירות. ניתן להגיע לאי רק דרך הים, מנמלי הים שבאי סאו טומה.

גודל האי כ-3 קמ"ר. צפיפות האוכלוסייה באי היא 66.67 תושבים לקמ"ר.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סאו טומה ופרינסיפה: גאוגרפיה
קטגוריה:איים באוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:קו המשווה
הכנסייה החדשה (דלפט)

הכנסייה החדשה (בהולנדית: Nieuwe Kerk) היא כנסייה פרוטסטנטית בסגנון גותי בעיר דלפט שבהולנד. מאז שנת 1584 היא משמשת כמקום קבורתם של בני משפחת המלוכה ההולנדית.

==הכנסייה==
הכנסייה, שנקראה בתחילה כנסיית אורסולה הקדושה, ניצבת בכיכר השוק של דלפט, מול בית העירייה. בנייתה החלה בשנת 1396 ונסתיימה מאה שנים לאחר מכן. נמצא בה מונומנט לזכרו של וילם השתקן, אשר הושלם בשנת 1621. מגדל הפעמונים של הכנסייה, שגובהו כ-109 מטרים, תוכנן על ידי יאקוב ון דר בורך, והוא השני בגובהו בהולנד. קבוע בו שעון ולו 18 פעמונים, בנוסף ל-30 פעמונים אחרים. 13 פעמונים נוספים מתקופות שונות מצויים בו אך אינם בשימוש.

הכנסייה הוכרה כאתר מורשת לאומי הולנדי (Rijksmonument).

==מרתף הקבורה המלכותי==
בשנת 1584 נרצח וילם השתקן, מייסד הרפובליקה ההולנדית. הוא נקבר במרתף קבורה בכנסייה אשר תוכנן על ידי הנדריק ו. מאז ועד עתה נקברו במרתף זה מרבית בני בית אורנז'-נסאו, בית המלוכה של הולנד. אחרונים נקברו שם המלכה יוליאנה ובעלה הנסיך ברנרד, בשנת 2004. מרתף הקבורה המלכותי איננו פתוח לקהל הרחב.

בכנסייה קבור גם המשפטן ההולנדי הנודע הוגו גרוטיוס.

<gallery widths="350px" heights="350px" perrow="2">
Nieuwe kerk 20040311.jpg
Grafkelders in Delft plattegrond.jpg|תוכנית מרתף הקבורה המלכותי בכנסייה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הולנד: מבני דת
קטגוריה:כנסיות בסגנון גותי
קטגוריה:אירופה: בתי קברות מלכותיים
קטגוריה:הולנד: בתי קברות
קטגוריה:דרום הולנד
קטגוריה:בית אוראניה-נסאו
קטגוריה:הולנד: אתרי מורשת לאומית
*
קטגוריה:דלפט
יעלה ויבוא (שיר)

"יעלה ויבוא" הוא שיר מאת המשורר והפזמונאי יורם טהרלב, שהלחין בני נגרי וביצע גידי גוב בפסטיבל הזמר והפזמון של שנת תשל"ג-1973.

==רקע==
השיר נכתב לפסטיבל הזמר והפזמון של שנת 1973, על פי הנוהג בתחרות לפיה נכתב השיר תחילה ורק לאחר מכן נבחר המבצע. גידי גוב, שהיה לאחר סיום שירותו בלהקת הנח"ל הסכים להשתתף בפסטיבל. השיר עובד על ידי מלחין השיר, בני נגרי, כששלישיית אף אוזן גרון (הגלגול הראשון של הכל עובר חביבי) ושלישיית בנות חוה ליוו את גוב בשירה.

מורכבות השיר ואופן שירתו של גוב הצעיר, שהיה שונה מהמקובל בפסטיבלים, הובילו לאי הצלחתו בתחרות. עם זאת זכה השיר לפופולריות בתקופה שלאחר הפסטיבל ואף הגיע למקום ה-24 במצעד הפזמונים העברי השנתי של אותה שנה. גוב עצמו משך תשומת לב רבה, מה שסייע לקדם את הקמתה של כוורת.


== תוכן השיר ==
שם השיר לקוח מתוך תפילת יעלה ויבוא הנאמרת בראש חודש ובמועדים, המתחילה במילים:.

השיר עשוי כמעין כתב חידה, כשכל בית מרמז לדמות תנ"כית המוזמנת להופיע וקושר אותה להר אליו צופה הדובר. הפזמון מביע את תחושת ההתפעלות של הצופה אל מול גיבוריו:

הבית הראשון מתייחס למשה רבנו, מנהיג עם ישראל במדבר סיני, שלא זכה להיכנס אל ארץ ישראל אך השקיף עליה מפסגת הר נבו:

הבתים הבאים מתייחסים לדמויות תנ"כיות נוספות:
* הבית השני בשיר מתייחס לשאול המלך, שנפל על חרבו לאחר שהפסיד בקרב מול הפלשתים בהר הגלבוע.
* הבית השלישי מתייחס לברק בן אבינעם שנלחם במדין בהר תבור. המילה אש רומזת לנביאה דבורה אשת לפידות ששלחה אותו למלחמה.
* הבית הרביעי מתייחס לאליהו הנביא, שעל פי המסופר בספר מלכים עלה לשמיים במרכבת אש.

==בתרבות==
עד היום נחשב השיר לאחת הקלאסיקות של פסטיבל הזמר וכן של גוב עצמו והופיע באלבומיו "שירים שהתפזרו" (1993) ו"שלל שיריו" (2009). שם השיר ניתן לאוסף התקליטורים "יעלה ויבוא" שכלל את "מיטב השירים של פסטיבלי הזמר", ביניהם שיר זה (הד ארצי, 2009), והוא נכלל גם באוסף "שירת התנ"ך" שיצא שנה קודם לכן (התו השמיני, 2008).

בעונתה העשירית של תוכנית הריאליטי "כוכב נולד", בה השתתף גוב כשופט, ביצעה המתמודדת עדי ארגלזי את השיר שהיה חלק מ-100 הקלאסיקות הישראליות מהן התבקשו המתמודדים לבחור.

בשנת 2018, באחד מהסרטונים מהערוץ הרשמי של צמד הקומדיה שוגר זאזא בו הצמד משחק האחים סופר מריו, תום טרגר שר פרודיה על השיר.

אלבום מחווה ליורם טהרלב, שחלקו הראשון פורסם בחודש מאי 2021 (לפני פטירתו של טהרלב), נקרא על שם השיר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://heitner.wordpress.com/2019/09/02/פינתי-השבועית-ברדיו-יעלה-ויבוא/ יעלה ויבוא], בבלוג של אורי הייטנר, 2 בספטמבר 2019

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1973
קטגוריה:שירי גידי גוב
קטגוריה:שירי פסטיבל הזמר והפזמון 1973
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יורם טהרלב
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי בני נגרי
קטגוריה:שירים המבוססים על התנ"ך
כביש 959

כביש 959 הוא כביש רוחב אזורי בצפונה של ישראל, המטפס מזרחה אל רמת הגולן מצומת גונן שבעמק החולה הנמצאת על כביש 918. על גב הרמה, הכביש מתיישר וחוצה את חלקה הצפוני של הרמה ממערב למזרח, עד לקצהו בצומת בראון שעל כביש 98. אורכו של כביש 959 הוא 17.5 ק"מ.

==צמתים לאורך הכביש==
{| class="wikitable" border=1 cellpadding=1
!קילומטרים
!שם
!סוג
!מיקום
!דרכים מצטלבות
|-
| colspan="6" align="center" bgcolor="#D8 BF D8" | כביש 959 ממערב למזרח
|-
| align="center" | 0
| align="center" | צומת גונן
| align="center" align="center" | גונן
| align="center" |24x24 פיקסלים כביש 918
|-
| align="center" | 6.5
| align="center" | צומת ללא שם
| align="center" align="center" | קלע אלון
| align="center" | כביש גישה לקלע אלון (מצוק עורבים)
|-
| align="center" | 7
| align="center" | צומת רוויה
| align="center" align="center" | קלע אלון
| align="center" | כביש הנפט
|-
| align="center" | 8.5
| align="center" | צומת ללא שם
| align="center" align="center" | קלע אלון
| align="center" | כביש גישה לקלע אלון
|-
| align="center" | 11.5
| align="center" | צומת האמיר (ווסט)
| align="center" פיקסלים
| align="center" | פארק עורבים
| align="center" |24x24 פיקסלים כביש 978
|-
| align="center" | 13.5
| align="center" | צומת פורן
| align="center" align="center" | מרום גולן
| align="center" | כביש 9881
|-
| align="center" | 15
| align="center" | צומת בנטל
| align="center" align="center" | בריכת בראון
| align="center" | כביש גישה למרום גולן והר בנטל
|-
| align="center" | 17.5
| align="center" | צומת בראון
| align="center" align="center" | מרום גולן
| align="center" |24x24 פיקסלים כביש 98
|-
|}

==ראו גם==
* עמק החולה
* רמת הגולן
* הר בנטל
* בריכת בראון
* כבישי ישראל

קטגוריה:רמת הגולן: תחבורה
קטגוריה:ישראל: כבישים
בחוויסצקאלי

בָּחווִיסצקַאלִי (בגאורגית: ბახვისწყალი) הוא נהר בחבל גוריה שבמערב גאורגיה, אחד היובלים של הנהר סופסה. בחוויסצקאלי נובע במדרון הצפון-מערבי של רכס מסחתי שבקווקז הקטן; אחרי הירידה מהרכס, בחוויסצקאלי זורם במישור קולכתי, שבו נשפך לנהר סופסה ליד הכפר נגומרי שבנפת אוזורגתי. 
== גאוגרפיה ==
אורכו של בחוויסצקאלי 42 ק"מ והוא מנקז שטח של 156 קמ"ר. ספיקתו הממוצעת של בחוויסצקאלי היא 6.18 מ"ק לשנייה.

בחוויסצקאלי ניזון ממי הפשרת שלגים, ממי גשמים וממי תהום. בתחילת האביב, עם הפשרת השלגים בהרים, הנהר עולה על גדותיו וגורם לשיטפונות. לאחר מכן, שיא הזרימה בערוצו של בחוויסצקאלי הוא בחודש מאי. בחודש אוגוסט, מפלס המים בבחוויסצקאלי מגיע לשפל. לבחוויסצקאלי למעלה מ-90 יובלים (נחלים ונהרות).

בגובה 2,585 מטרים, ברכס מסחתי, בחוויסצקאלי זורם בעיירת הנופש בחמרו. בגבעות שלמרגלות רכס מסחתי, ליד הכפר מתיספירי שבנפת אוזורגתי, על שפת הנהר נמצאים שרידי המבצר הימי ביניימי אסקנה; בשנת 2012, ליד הכפר אוקנווה הסמוך, החלה בנייתה של תחנת כוח הידרואלקטרית על בחוויסצקאלי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גאורגיה: נהרות
קטגוריה:גוריה
קטגוריה:קווקז: נהרות
בניית תוכנה

במדעי המחשב, המושג בניית תוכנה (באנגלית: software build, או בקיצור build) מתייחס לתהליך של הפיכת קובצי קוד מקור לתוצרי תוכנה עצמאיים (standalone) הניתנים להרצה על מחשב. כמו כן, המושג יכול להתייחס גם לתוצר עצמו של תהליך זה. אחד השלבים העיקריים של בניית תוכנה הוא תהליך ההידור (קומפילציה), בו קובצי קוד מקור הופכים לקוד הניתן להרצה (executable code).

בעוד שעבור תוכניות פשוטות תהליך הבנייה מורכב רק מהידור של קבצים בודדים, קוד המקור של תוכנות מורכבות יכול להיות פרוס על פני קבצים רבים אותם ניתן לשלב בדרכים שונות לקבלת הרבה גרסאות שונות.

ישנם כלי אוטומציה של בניית תוכנה (build tool) - תוכנה אשר שולטת באופן אוטומטי על תוכנות אחרות ומתאמת את הפעילות שלהן, הנמצאים בשימוש נפוץ לבניית תוכנות. דוגמאות לתוכנות כאלה הן "Make", "Maven", "Gradle", "Ant" ו"ג'נקינס". הכלי לבניית תוכנה צריך להדר ולקשור את הקבצים השונים, בסדר הנכון. אם קוד המקור בקובץ מסוים לא השתנה, ייתכן שאין צורך להדר אותו מחדש (עם זאת, ייתכן שבכל זאת יהיה צורך להדר אותו מחדש אם הוא תלוי בקבצים אחרים שנעשה שינוי בקוד המקור שלהם). כלים חכמים לבניית תוכנה מנסים להימנע מלהדר מחדש קוד שאינו דורש זאת, על מנת לחסוך בזמן הנדרש לביצוע הבנייה. כלי בנייה מודרניים יכולים להיות משולבים בתוך תוכנות לניהול גרסאות כדוגמת גיט, בפרט בשירותים רחבים יותר כמו גיטהאב. תהליך מורכב יותר עשוי לכלול גם תוכנות נוספות המפיקות קוד או נתונים עבור תהליך הבנייה.

== ראו גם ==
* אוטומציה של בניית תוכנה
* Continuous integration
* ניהול גרסאות
* ISO/IEC/IEEE 12207

קטגוריה:פיתוח תוכנה
רשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי

נמל התעופה ניוארק ליברטירשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי (באנגלית: Port Authority of New York and New Jersey, או בראשי תיבות: PANYNJ) היא רשות ציבורית המנהלת את נמלי הים והתעופה של מדינות ניו יורק וניו ג'רזי שבארצות הברית ושל דרכי הגישה אליהם ומהם. היקף התעבורה המנוהלת על ידי הרשות היא השלישית בגודלה בחוף המזרחי של ארצות הברית.

מהפרויקטים הגדולים שניהלה הרשות היו הקמת וניהול מרכז הסחר העולמי, ויורשו מרכז הסחר העולמי החדש, במנהטן.

==נמלי תעופה==
תחת ניהול הרשות נמצאים שישה נמלי תעופה גדולים:
*נמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי (קווינס, ניו יורק)
*נמל התעופה הבינלאומי אטלנטיק סיטי
*נמל התעופה לה גוארדיה (קווינס, ניו יורק)
*נמל התעופה הבינלאומי ניוארק ליברטי (ניוארק, ניו ג'רזי)
*נמל התעופה הבינלאומי סטיוארט (ניובורו, ניו יורק)
*נמל התעופה טטרבורו (טטרבורו, ניו ג'רזי)

==גשרים ומנהרות==
גשר ג'ורג' וושינגטון
הרשות מנהלת מספר רב של גשרים ומנהרות, ביניהם ניתן למנות את מנהרת לינקולן, מנהרת הולנד וגשר ג'ורג' וושינגטון המחברים את מנהטן לניו ג'רזי, ועוד רבים.

==תחבורה==
הרשות מנהלת את הרכבת הפנימית בתוך נמל התעופה קנדי, המקשרת את הנמל עם רשת הסאבוויי המרכזית. כמו כן הרשות היא המנהלת ובעליה של תחנת האוטובוסים המרכזית שברחוב 42 שבמנהטן, כמו גם תחנות מרכזיות נוספות באזור.

בנוסף לזאת מחזיקה הרשות את מערכת הרכבת התחתית PATH - Port Authority Trans-Hudson, המקשרת בין ניוארק, הובוקן ומקומות נוספים בניו ג'רזי לדרום מנהטן. תחנת הקצה של המערכת היא תחנת מרכז הסחר העולמי, הצמודה למרכז הסחר העולמי החדש.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:ניו יורק: תחבורה ציבורית
קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:ארצות הברית: תחבורת מים
הלראו

הלראו (גרמנית: Hellerau) אחד מרובעי העיר דרזדן, גרמניה ועיר גנים הראשונה שנבנתה בגרמניה. אוכלוסיית הרובע (נכון ל-2006) עומדת על 6,275 תושבים, ושטחו 10.69 קמ"ר.
== היסטוריה ==
בהתבסס על רעיונותיו של אבנעזר הווארד, איש העסקים קרל-שמידט הלראו ייסד את העיירה בשנת 1909 לא הרחק מדרזדן. מספר רב של אדריכלים השתתפו בתכנון ובניית העיירה, ביניהם: ריכרד רימרשמיד, היינריך טסנוב, הרמן מוטסיוס, ויליאם קרייס וברונו פאול.

העיירה משכה אליה אינטלקטואלים ואנשי רוח מכל רחבי אירופה, ביניהם אמיל ז'אק-דאלקרוז ממציא הריתמיקה, הצייר סשה שניידר ועוד. בשנת 1921 המחנך א.ס. ניל הקים בעיירה את בית הספר הפתוח הראשון בעולם - סאמרהיל.

עם עליית השלטון הנאצי בגרמניה, הקהילה האינטלקטואלית והפלורליסטית שהתקיימה בעיירה התפזרה. בשנת 1950, עם גדילתה של העיר דרזדן, הפכה העיירה לאחד מרובעי העיר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דרזדן
קטגוריה:סקסוניה: היסטוריה
בסיס הצי המלכותי בפורטסמות'

בסיס הצי המלכותי בפורטסמות (באנגלית: Her Majesty's Naval Base Portsmouth) הוא אחד משלושת בסיסי הצי המלחמתי הבריטי באנגליה (השניים האחרים נמצאים בקלייד ובדבונפורט). הוא מהווה חלק מן העיר פורטסמות' ושוכן בחופו המזרחי של נמל פורטסמות', צפונית למצר סולנט ולאי וייט. שמו השני של הבסיס אה"מ "נלסון" (HMS Nelson) על שם אדמירל נלסון.

בבסיס זה נמצא המבדוק היבש העתיק ביותר בעולם, והוא ביתם של שני שלישים מאוניות השטח של הצי ובהן נושאות המטוסים אה"מ "קווין אליזבת" ואה"מ "פרינס אוף ויילס", משחתות מסדרה 45 ופריגטות מסדרה 37. כמו כן מצויים בו מתקנים לבנייה ותיקון אוניות, לוגיסטיקה ואפסניה ימית, מבני מגורים וחדרי אוכל, מרפאות, מתקני הדרכה ופנאי.

הבסיס בפורטסמות' הוא הקדום ביותר מבין בסיסי הצי המלכותי, ותופס מקום חשוב בתולדותיו. נמצאת בו גם "המעגנה ההיסטורית של פורטסמות'" (Portsmouth Historic Dockyard), בה מצויות אטרקציות ימיות חשובות הפתוחות למבקרים ובהן האוניות ההיסטוריות "מרי רוז", אה"מ "ויקטורי" ואה"מ "ווריור".

==יחידות מוצבות בבסיס==
* נושאות המטוסים מסדרת "קווין אליזבת" 
** אה"מ "קווין אליזבת" 
** אה"מ "פרינס אוף ויילס"
* המשחתות מסדרה 45 (דארינג) - 6 משחתות
* שולות המוקשים מסדרת האנט - 6 שולות מוקשים
* ספינות הסיור מסדרת ריבר - 8 ספינות
* ספינות הסיור מסדרת קטלס - 2 ספינות ( גיברלטר)
* ספינות הסיור מסדרת ארצ'ר - 5 סיירות
* יחידת הצלילה פורטסמות' ובית הספר לצלילה

==תמונות==
<gallery>
HMS Dauntless and HMS Diamond.JPG|המשחתות אה"מ "דיימונד" ו"דונטלס" (סדרה 45 "דארינג") בפורטסמות'
HMS St Albans-02.JPG|הפריגטה אה"מ "סנט אלבנס" (סדרה 23) בפורטסמות'
HMS Victory MOD 45136785.jpg|אה"מ "ויקטורי" במעגנה ההיסטורית
Portsmouth (England) naval dockyard.jpg|אה"מ "ווריור" וברקע נושאות המטוסים אה"מ "קווין אליזבת" ו"פרינס אוף ויילס"
UK Defence Imagery Naval Bases image 04.jpg|פריגטות, משחתות ושולות מוקשים מסוגים שונים עוגנות בפורטסמות'
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצרמר ימאות
קטגוריה:הצי המלכותי הבריטי
קטגוריה:פורטסמות'
קטגוריה:מספנות
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: בסיסים ומתקנים צבאיים
קטגוריה:בסיסי צבא בבריטניה
קטגוריה:בסיסי חילות ים
אן מברטאן

אן מברטאן או אן, דוכסית ברטאן (בצרפתית: Anne de Bretagne; 25 בינואר 1477 – 9 בינואר 1514) הייתה אחרונת שליטי ברטאן ואשת שני מלכי צרפת. נולדה בנאנט, בראטן (כיום חלק מחבל פיי דה לה לואר), לפרנסואה השני, דוכס ברטאן ולמרגרט, בתה של אלינור, מלכת נווארה. לאחר מות אביה, ירשה את תואריו והייתה לאישה העשירה באירופה.

==עלייתה לשלטון ונישואיה==
מאז מלחמת הירושה הברטאנית ב-1364, חוק הירושה הנהוג בברטאן היה החוק הסאלי, על פיו בת יכולה לרשת את אביה רק אם השושלת הגברית נקטעה. ואכן בעת לידתה של אן אביה, פרנסואה השני, היה הגבר האחרון לבית מונפורט.

אביה, שרצה לשמר את עצמאותה של ברטאן, חיפש לבתו בעל שיאפשר את קיומה העצמאי של הממלכה. אן הובטחה לאדוארד החמישי, מלך אנגליה. הנישואים לא מומשו עקב היעלמותו המסתורית של אדוארד לאחר מות אביו. מועמד אחר כבעל לאן היה מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שהתאלמן מאשתו מארי, דוכסית בורגונדיה.

לאחר מות אביה, ב-9 בספטמבר 1488, הפכה אן לדוכסית ברטאן והצורך בבעל הפך לנואש. ההחלטה להנשא למקסמיליאן התקבלה, דבר שצרפת ראתה בו סיבה למלחמה. שארל השמיני, מלך צרפת כבש את העיר רן, ולאחר מכן נשא את אן כאשה. טענות הושמעו כי הנישואים היו בלתי-חוקיים, בגלל אי הסכמתה של אן, וכי למעשה אן כבר הייתה נשואה למקסימיליאן בזמן נישואיה לשארל אך האפיפיור אינוקנטיוס השמיני אישר את הנישואים ב-15 בפברואר 1492. בהסכם הנישואים צוין, כי אם שארל השמיני ימות בלא בן יורש, על אן להנשא לממלא מקומו.

אף על פי שילדה ארבעה ילדים והרתה שבע פעמים מבעלה, לא הגיע אף אחד מבניה של אן לבגרות, ורק אחד מהם (שארל אורלנד) חי יותר משלוש שנים.

שארל השמיני מת ב-1498 ללא בן יורש, ואן בת ה-21 הייתה מחויבת להנשא ליורשו, אך לואי השנים עשר היה כבר נשוי לאחותו של שארל השמיני. אולם נישואיו של לואי בוטלו, ואן נישאה בשנית ללואי ב-8 בינואר 1499.

לאן וללואי השנים עשר נולדו שתי בנות שהגיעו לבגרות: קלוד (שנישאה ליורשו של בעלה, פרנסואה הראשון) ורנה (שנישאה לארקולה השני ד'אסטה, דוכס פרארה).
פסל של אן מברטאן בעיר [[נאנט]]
קבר של [[לואי השנים עשר, מלך צרפת ואן מברטאן בבזיליקת סן-דני]]

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

* [https://www.francophilesanonymes.com/anne-de-bretagne/ כתבה על אן מברטאן באתר פרנקופילים אנונימיים.]

קטגוריה:נשות מלכים צרפתים
קטגוריה:מלכות רעיות מהמאה ה-15
קטגוריה:מלכות רעיות מהמאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1477
קטגוריה:נפטרים ב-1514
מחשב אישי זעיר

מחשב אישי זעיר של חברת Zonbu
מחשב אישי זעיר של חברת Aspire
מחשב אישי זעיר (באנגלית: Nettop, Smart Micro PC, SMPC או Mini PC) הוא מחשב נייח קטן ממדים (לרוב קטן מגודל של 15X15X15 ס"מ), המתבסס על חיבור אינטרנט בפס רחב לצורך שימוש בשירותי ענן. 

בין יתרונותיו, ניתן למנות את צריכת ההספק הנמוכה (כ-10w בלבד), מחירו הזול (50-100$ בשנת 2013, כתלות במפרט), ואת העובדה שאין בו חלקים נעים. החיסרון המרכזי שלו הוא העובדה שהוא מחייב חיבור רשת מהיר.

==היסטוריה==
עם התפתחות המכשירים הניידים ומחשבי הלוח, החל בשנת 2013 תהליך של פיתוח מחשבים זעירים, המבוססים ברובם על מעבדי ARM, אשר מריצים מערכת הפעלה לינוקס או אנדרואיד, ומשתמשים בעיקר ביישומי ענן. לרוב מבוססים המחשבים הללו על ערכות שבבים של טלפונים חכמים או של מחשבי לוח חזקים. בתחילה היו אלה כרטיסי פיתוח עבור מפתחי אפליקציות או עבור מפתחי מכשירי קצה, אולם לאט לאט החלו לשמש גם חובבי רובוטיקה, ובהמשך גם משתמשים ביתיים המעוניינים במחשב זול, קטן ואמין. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סוגי מחשבים
אוכלי חרקים (ביולוגיה)

[[חרדון מזוקן טורף חגב]]
סרטביש צד פרפר]]
[[טללית שתפסה יתושים]]
אוכלי חרקים (באנגלית: Insectivore) הם בעלי חיים או צמחים אוכלי בשר הניזונים מאכילת חרקים ויצורים קטנים דומים, באופן בלעדי או בתוך מגוון מזונות. חלק מאוכלי החרקים מתמחים בעיקר בנמלים.

ראשוני אוכלי החרקים היו בעלי ארבע רגליים קדומים שהיו אוכלי דגים ואז החלו לאכול חרקים שהיו נפוצים סביבם ושיניהם החדות יכלו לאכול גם את שלדם החיצוני של החרקים. החרקים נפוצים מאוד ובעלי גוף רך מאוד אף על פי שיש להם שלד חיצוני והם בדרך כלל לא משביעים.

ציד חרקים יכול להתבצע ביום ובלילה, בשמיים ועל הקרקע ואפילו במים. 

== בעלי חיים אוכלי חרקים ==
הגדול באוכלי החרקים הוא דב שפתני.
מגוון אוכלי החרקים כולל יונקים רבים - הרבה מיני פרימטים בעיקר הקטנים, דב נמלים, ארמדיליים, חדפי פיל, כמה מכרסמים, עטלפים, קיפודניים, צבועון הרעמה והפנגולין, כמעט כל העופות ביניהם בולטים הנקר, החטפית והסיס. חלקם חוטפים את החרקים בצלילה וחטיפה , זוחלים רבים כמו הזיקית, כל הדוחיים, כמה דגים כמו הצלף, חסרי החוליות בהמוניהם אוכלים חרקים ביניהם העכביש, העקרב, גמל שלמה, צרעה, נמלה ושפירית.

== צמחים אוכלי חרקים ==
צמחים אוכלי חרקים הם צמחים שחלק מהתזונה שלהם כוללת חרקים ואף יצורים חד-תאיים. התבססות על מזון זה משתנה בין מיני צמחים שונים באופן משמעותי, במינים מסוימים תזונה זו עשויה לכלול חלק קטן הקלורית שלהם ואילו לאחרים מדובר במקור חיוני של חומרים מזינים. 

עם זאת, ככלל, מזון חי, ככל שיהיה בעל ערך כמקור של מינרלים קריטיים מסוימים שהצמח צורך, אינו מקור האנרגיה העיקרי, שבדרך כלל נובע בעיקר מפוטוסינתזה.

==ראו גם==
* קרניבורים
* אוכל נבלות
* קניבליזם (ביולוגיה)
* אוכלי דגים
* אוכלי נמלים

חקיין מזין את גוזלו מגמל שלמה]]
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קרניבורים
קטגוריה:אקולוגיה
היטורי

תחתית הדף לפתרון)]]

היטוֹרי (ביפנית: ひとりにしてくれ - לבד), קיצור של "היטורי ני שיטה קורה"-"עזבו אותי לבד", היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי ומקורה ביפן. היטורי הופיע לראשונה ב Puzzle Communication Nikoli בגיליון מספר 29 (מרץ 1990).

==חוקים==
המשחק מתבצע על טבלה של תאים, ובכל תא נמצא מספר. המטרה היא לשלול מספרים על ידי מילוי התאים, כך שהתאים שהושארו לא יכילו מספרים שמופיעים יותר מפעם אחת בכל שורה או טור נתונים.
תאים שמולאו לא יכולים להיות סמוכים במאונך או במאוזן, אף על פי שהם יכולים להיות סמוכים באלכסון. התאים שלא מולאו חייבים כולם להיות מחוברים לרצף תאים אחד, אסור שתאים מלאים "יסגרו" על תא או תאים לא מלאים ויבודדו אותם מהשאר (נגיעה בקדקודי התא איננה נחשבת לצורך הרצף).

==שיטות פתרון==
* לאחר שוודא שתא חייב להיות שחור, אפשר לראות כי כל התאים המאוזנים והמאונכים אליו חייבים להיות לבנים. ישנם שחקנים המקיפים מספרים שחייבים להיות לבנים ומוצאים זאת שימושי לקריאת הטבלה במהלך הפתרון.
* אם מספר הוקף ככזה שחייב להיות לבן, כל התאים המכילים מספר זהה והנמצאים באותה שורה או באותו טור חייבים להיות שחורים.
* אם תא יפריד אזור לבן משאר רשת התאים הלבנים במקרה שהוא יצבע בשחור, התא חייב להיות לבן.
* ברצף של שלושה מספרים זהים וסמוכים, המספר האמצעי מוכרח להיות לבן ושני האחרים חייבים להיות שחורים (אם אחד מהתאים בקצה הרצף היה לבן, היה נוצר מצב של שני תאים שחורים סמוכים - מצב אסור).
* ברצף של שני מספרים זהים וסמוכים; אם בהמשך אותה שורה או אותו טור ישנו עוד תא עם אותו מספר, המספר הבודד יהיה שחור (אם הוא היה לבן, היה נוצר מצב של שני תאים שחורים סמוכים - מצב אסור).
* כל מספר שמשני צדדיו ההופכיים סמוכים לו שני מספרים זהים, חייב להיות לבן, מפני שאחד משני המספרים הללו חייב להיות שחור, ומצב של שני שחורים סמוכים אינו חוקי.
* כאשר ארבעה מספרים זהים נמצאים בריבוע של 2X2, שניים מהם חייבים להיות שחורים ובאלכסון אחד. יש רק שני צירופים אפשריים לכך, ולעיתים ניתן להחליט איזה מהם הוא הנכון על ידי בדיקה האם אלכסון זה יפריד אזור לבן משאר רשת התאים הלבנים במקרה שהוא יצבע בשחור.
* כאשר ארבעה מספרים זהים נמצאים בריבוע של 2X2 השוכן באחת מפינות הטבלה, המספר השוכן בפינת הטבלה והמספר שנמצא באלכסון אליו מוכרחים להיות שחורים. האפשרות השנייה תותיר את המספר הפינתי מבודד משאר רשת התאים הלבנים - מצב שאסור על פי החוקים.

דוגמה לטבלת היטורי פתורה (ראה בחלקו העליון של העמוד את הטבלה הלא פתורה)

==ראו גם==
* סודוקו
* קאקורו
* רשימת תשבצים של ניקולי

==לקריאה נוספת==
* Puzzle Cyclopedia, Nikoli, 2004. ISBN.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180106053342/http://www.nikoli.com/en/puzzles/hitori/ Sample Hitori puzzles] באתר של ניקולי
* [https://web.archive.org/web/20170812215618/http://www.nikoli.com/en/puzzles/hitori/rule.html Hitori tutorials] באתר של ניקולי
* [https://hitori.zone/he/ Hitori Number Puzzle Game] שחקו אונליין

קטגוריה:תשבצי מספרים
קטגוריה:שעשועי מתמטיקה
קטגוריה:משחקי חשיבה
קטגוריה:חידות
בואבישטה

מועדון הכדורגל בואבישטה (בפורטוגזית: Boavista Futebol Clube) הוא מועדון כדורגל מהעיר פורטו. המועדון נוסד בשנת 1903 ומאחד מהמועדונים הוותיקים ביותר בפורטוגל. נכון לעונת 2020/2021 הקבוצה משחקת בליגת העל הפורטוגלית. לאורך כל שנות קיומו נחשב למועדון השני בגודלו בעיר אחרי מועדון הכדורגל פורטו.

== היסטוריה ==
המועדון רשם את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות בעונת 1999/2000 בו סיים במקום האחרון שלב הבתים. בשנת 2001 המועדון זכה לראשונה באליפות פורטוגל, הישג שהקנה למועדון כרטיס לליגת האלופות בעונה שלאחר מכן. בליגת האלופות הודח המועדון בשלב הבתים השני של המפעל. הישג השיא של המועדון באירופה היה בשנת 2002/2003 כאשר העפיל בגביע אופ"א עד לשלב חצי הגמר שם הודח של ידי קבוצת סלטיק.

בסיום עונת ירד המועדון לליגה הפורטוגזית השלישית ישירות מהליגה הראשונה בגלל חובות כספיים, אף על פי שסיים במקום ה-15, שמוביל לפלייאוף העלייה. זאת הייתה הפעם הראשונה בה שיחק המועדון בליגה השלישית בפורטוגל מזה 41 שנים. באפריל 2014, לאחר מאבק משפטי ארוך, הוחלט בפדרציית הכדורגל הפורטוגלית כי בעונת יחזור המועדון ישירות לליגה הראשונה.

==תוארי המועדון==
*הליגה הפורטוגלית: (1)
** אלופה: 2000/2001
*הגביע הפורטוגלי: (5)
** מחזיקת הגביע: 1974/75, 1975/76, 1978/79, 1991/92, 1996/97
*הסופר קאפ הפורטוגלי: (3)
** מחזיקת הגביע: 1979, 1992, 1997
*אליפות פורטוגל לשעבר: (1)
** זוכה: 1913/14
== סגל נוכחי==
מעודכן ל-9 בפברואר 2024 <ref></ref>

 

 

 (בהשאלה מטוקושימה וורטיס)
 

 (קפטן)
 

 

==שחקני עבר מפורסמים==
* נונו גומש
* ז'וזה בוסינגווה
* ראול מיירלש
* ג'ימי פלויד האסלביינק
* ארווין סאנצ'ס

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל פורטוגזיות
קטגוריה:פורטו: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1903
רפי הוכמן

רפי הוכמן (נולד ב-15 ביולי 1949) הוא איש ציבור שכיהן כראש עיריית אילת השישי, בין השנים 1983–1993.

== ביוגרפיה ==
הוכמן נולד בתל אביב בשנת 1949. הוא עבר עם משפחתו לאילת בגיל 10, גדל באילת ושב אליה לאחר שירות בהנדסה קרבית. הקים עם אביו ואחיו עסק לרהיטים נ. הוכמן ובניו.

בשנת 1977 נבחר למועצת העיר מטעם מפלגת העבודה. בשנת 1983, בגיל 34, התמודד לראשונה בבחירות לראשות עיריית אילת, נגד ראש העירייה המכהן גדי כץ. הוא הקים רשימה עצמאית, צל"ש (צעירים למען שינוי) ונבחר לראשות העירייה, לאחר שזכה בסיבוב השני. באותה שנה נסגר מקור פרנסה גדול בעיר, חברת מכרות נחושת תמנע, צומצמה הפעילות של נמל אילת וחברת קו צינור אילת אשקלון ואילת הייתה מוכת אבטלה.

הוכמן נמנה עם יוזמי חוק אזור סחר חופשי באילת אשר הפך את העיר לעיר תיירות ללא מע"מ, שנכנס לתוקף ב-1 בנובמבר 1985. שנות כהונתו אופיינו בהתמקדות בפיתוח ענף התיירות בעיר, יוזמות לפסטיבלים ואירועים רבים כמו פסטיבל רוק בים האדום, צבע בטבע, ג'אז בים האדום ועוד קודמו בברכה. בנוסף הנהגת אזור הסחר החופשי הביא לגידול בתיירות הפנים לעיר. בשנת 1988, פעל לאישור חוק בכנסת להפעלת קזינו בעיר לתיירים, ולאסור הפעלת ספינות קזינו שהחלו לפקוד את העיר באותן שנים. בנוסף השיק יוזמה להקמת שלב ב' של אזור הסחר החופשי. על פי התוכנית המכסים באילת יבוטלו כליל והיא תהפוך למרכז של מסחר ותעשייה של תאגידים רב לאומיים. התוכנית כללה גם את העברת נמל התעופה אילת למיקום חדש, מחוץ לעיר בעברונה, ובשטח שיתפנה להקים מרכזי קניות, משרדים ומלונות. מכרז להקמת שדה התעופה החדש פורסם ביוני 1988 אך לבסוף בוטל. הוכמן אף יצר קשר עם איש העסקים דונלד טראמפ (לימים נשיא ארצות הברית) וניסה לשכנע אותו להשקיע בעיר, ללא הצלחה.

בבחירות שנערכו ב-1989 התמודד הוכמן על ראשות העירייה מול גבי קדוש מהליכוד, וראש העירייה הקודם גדי כץ שרץ ברשימה עצמאית, וזכה בכהונה שנייה.הוכמן הואשם בקבלת שוחד מחברה יפנית לגידול אצות, שהקימה מפעל בעיר. החברה סיפקה מימון לכנס בו השתתף, כולל הטיסה והשהות ביפן ובהונג-קונג. הוכמן הציג את אופן מימון נסיעתו למועצת העיר וקיבל אישור טרם נסיעתו בית המשפט העליון זיכה אותה לפי דעת הרוב בשל העדר היסוד הנפשי, בבחירות 1993 בחר הוכמן לפרוש מהחיים הפוליטיים וסגנו גד לוין רץ לראשות העיר אולם הפסיד לגבי קדוש, בהמשך מונה ליו"ר המנהלה לפיתוח התיירות בנגב. שבמקביל עבר לעסקים פרטיים. בין השאר עסק בהשקעות בנדל"ן, והקים בשנת 2000 פארק שעשועים בגרנד קניון בחיפה בשותפות עם איש העסקים גד זאבי. פארק השעשועים נסגר אחרי שנתיים.

בבחירות שנערכו ב-2003 התמודד הוכמן שוב על ראשות העירייה. הוא עלה לסיבוב הבחירות השני, בו התמודדו גם גבי קדוש ומאיר יצחק הלוי, והפסיד בהפרש קטן להלוי (51.5% מול 48.49% מהקולות), לאחר שגבי קדוש בחר להעביר את תמיכתו להלוי. עם זאת נבחר למועצת העיר והיה חבר ההוועדה המקומית לתכנון ולבנייה. ב-2008 הודיע על התמודדות נוספת לראשות העיר שגם בה נוצח על ידי הלוי.

==חיים אישיים==
נשוי לניצי, אב לשלושה ילדים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.eilati.co.il/nrg/exec/view.cgi/8/5882 רפי הוכמן: "עלינו לשמור על איפוק ועל כבוד הדדי"] באתר אילתי
* [http://www.ereverev.co.il/article.asp?id=11474 רפי הוכמן ומצב החסה בשטחי אילת]
* [http://www.ereverev.co.il/article.asp?id=9758 רפי הוכמן להעניק לאילתים הנחות בפסטיבלים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי עיריית אילת
קטגוריה:פעילי מפלגת העבודה
קטגוריה:חיילי חיל ההנדסה הישראלי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
תסמונת התבקעות התעלה העליונה

תסמונת התבקעות התעלה העליונה היא מחלת אוזניים נדירה וקשה לאבחון, המתבטאת בהפרעות בשמיעה ובשיווי משקל, ומאופיינת בסחרחורת המושרית על ידי קול או לחץ.

== תיאור המחלה ==
המחלה נגרמת מדלדול או חוסר של החלק של עצם הרקה אשר מעל לתעלה העליונה, שהיא חלק ממערכת שיווי המשקל שבאוזן הפנימית.

המחלה תוארה לראשונה בשנת 1995 על ידי ד"ר לויד ב. מיינור. ב-1998 פרסמו ד"ר מיינור ועמיתיו את המאמר "ורטיגו המושרה על ידי קול או לחץ עקב התבקעות עצם של התעלה העליונה". ד"ר מיינור פיתח גם הליך כירורגי לסתימת החסר בעצם כפתרון לתסמונת.

== סימפטומים ==
למחלה מספר תסמינים עיקריים:
* שמיעה מוגברת של צלילי הגוף (קולו של החולה עצמו, פעימות הלב, תנועות העיניים, לעיסה וכדומה)
* סחרחורת המושפעת מחשיפה לקולות וצלילים או מוחמרת בעקבותיהם
* אובדן שמיעה בתדרים נמוכים
* היפראקוזיס, רגישות יתר לרעשים
* תחושת אטימות באוזן הפגועה
* טינטון
* ניסטגמוס
* קושי בשינה ואכילה
אצל חלק מהחולים מופיעים תסמינים מסוימים בלבד, ואילו אחרים מתמודדים עם מרביתם. התסמינים עשויים להופיע באוזן אחת או בשתיהן.

== אבחנה ==
חלק מהתסמינים שמאפיינים את תסמונת התבקעות התעלה העליונה משותפים גם לחולים במחלות נוספות של האוזן, בהן מחלת מנייר, כולסטאתומה, גידול באונה הרקתית ועוד. תהליך האבחון מתבסס על זיהוי שינויים ודילול של העצם, ומתבצע כיום על ידי בדיקת CT. כלי אבחון נוספים שמיועדים להשלים את האבחנה כוללים בין היתר בדיקת שמיעה, בדיקת VEMP ובדיקת VNG. במקרים מסוימים חולים עשויים להתמודד עם מספר מצבים רפואיים במקביל, ולכן זיהוי מדויק נדרש לצורך התאמת הטיפול הרלוונטי.

== טיפול ==
כדי לטפל במחלה יש לסגור את התעלה בעזרת רקמה ודבק איחוי עצמות. את התעלה מכסים בשתל קליפת העצם ואוטמים בדבק פיברין, אך הטיפול לא תמיד מצליח.

== קישורים חיצוניים ==
* Dr Craig Semple, [http://www.slideserve.com/Ava/superior-semicircular-canal-dehiscence-syndrome Superior Semicircular Canal Dehiscence Syndrome] (מצגת)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחלות אוזניים
הטבח ביהודי פאס (1033)

הטבח ביהודי פאס בשנת 1033 היה מקרה הרג המוני של כ-6,000 יהודים בני העיר פאס לאחר כיבוש העיר על ידי שבט מקומי קנאי לאסלאם.

==רקע==
בעקבות דעיכתה של השושלת האידריסית ששלטה במרוקו בשנים 788–974 התערערה היציבות האזורית בשטח שמהווה את מרוקו המודרנית, והחלו מלחמות במגרב בין שבטים שנלחמו מטעם השושלת הפאטמית ממצרים לבין שבטים שנלחמו מטעם אמירות קורדובה מאל-אנדלוס. אי היציבות האזורית פגעה בביטחון יהודי פאס, קהילה שהייתה מרכז אינטלקטואלי חשוב של היהדות בתחילת המאה ה-10 והוציאה ממנה מלומדים חשובים כגון ר' דונש בן לברט ור' יהודה חיוג'.

בעת המאבק שהתרחש בעיר בערך בשנת 997 בין האוּמַויים מקורדובה ושבט הברברי של הזנאתה כבר התרחש מאורע של טבח ביהודי פאס בעקבות היציבות המעורערת באזור. בגניזת קהיר נמצא מכתב שנשלח לקהילת פאס באותן שנים על ידי הגאון שמואל בן חפני, ראש ישיבת סורא מבבל (שמוצאה של משפחתו כנראה בעיר פאס). המכתב רומז למאורע שבו קהילת פאס נפגעה מרדיפות: <ref>משוער שיהודי פאס נטבחו בעת המאבק שהתרחש בעיר בערך ב-997 בין האוּמַויים מקורדובה ושבט הברברי של הזנאתה. השוו עלי אבן אבי זרע, אלאניס אלמֻטרִב, עמ׳ 107 .ראה: דוד ליטמן ויוסף פנטון, 'אלף שנות גלות במערב - יהודים תחת שלטון האסלאם: מקורות ומסמכים (997 - 1912)', הוצאת אונ' בר-אילן, 2022, עמ' 96, הערה 2.</ref>
אולם הטבח של שנת 1033 היה קשה מכל שקדם לו, וכלל הטלת חורבן על הקהילה בעיר.

==הטבח==
בשנת 1033 העיר פאס נכבשה על ידי כוחות מוסלמיים בני שבט הבנו-איפרן (המשתייכים לשבטי הזנאטה), בהובלת המנהיג אבו כמאל תמים, שהנהיג מדיניות אנטי-יהודית בשם האסלאם ברחבי הטריטוריה של השבט. זאת לאחר מלחמה ממושכת בינם לבין שליטי העיר הקודמים, בני שבט המע'רווה. בני שבט הבנו-איפרן, בראשות אבו כמאל תמים, הרגו למעלה מ-6000 יהודים תושבי העיר, הפקיעו את הרכוש היהודי, ולקחו לעצמם נשים יהודיות רבות. הטבח התרחש בחודש ג'ומאדא אל-ת'אניה של שנת 424 ללוח השנה המוסלמי (במאי-יוני של שנת 1033 לספירה הנוצרית). הטבח בפאס והאירועים שנלוו לו נחשבים לפוגרום על ידי היסטוריונים בני זמננו. בתאריך לא ידוע בין השנים 1038-1040 שבט המע'רווה כבש מחדש את העיר פאס ואילץ את תמים להימלט לעיר סלא.

== ראו גם ==
* התריתל
* הטבח ביהודי פאס (1465)
* יהדות מרוקו
* יהדות ארצות האסלאם
* אנטישמיות מוסלמית
* פוגרום

== הערות שוליים ==

פאס
פאס
קטגוריה:מרוקו: היסטוריה
קטגוריה:פוגרומים ביהודי מדינות ערב והאסלאם
קטגוריה:יהדות פאס
סווקופ

נהר הסווקופ (בשפת הקוהקוה: Tsoaxaub) הוא נהר מרכזי בחלקה המערבי של נמיביה, הנשפך אל האוקיינוס האטלנטי בקצה הדרומי של העיר סווקופמונד (פירוש שמה בגרמנית הוא "הפה של הסווקופ").

אורכו 460 ק"מ ושטח אזור האגירה שלו הוא 30,100 קמ"ר. שמו של הנהר מגיע משפת הקוהקוה, שפתם של שבטי הדמארה והנאמה - Tsoa-xaub; כאשר Tsoa - "פתח הצואה" או "פי הטבעת", ו-xaub מסמל את "תוכן הצואה". הכוונה לכמויות הגדולות של רפש ולכלוך הנפלטות מנהר הסווקופ לאוקיינוס האטלנטי.

האזור שסביב מוצא הסווקופ והדיונות הסובבות אותו ידוע בשל מספר המינים העשיר של ציפורים החיים בו, וכן בגלל מספר זני צמחים לא רגילים הצומחים שם (כמו הולויטשיה).

הסווקופ יוצר אגן ניקוז ששטחו הכולל הוא 30,100 קמ"ר, המשתרע מנקודת השפך שלו לאוקיינוס האטלנטי בסווקופמונד ועד לאוטג'ימבינגווה, במזרח כ-50 ק"מ מאוקהנג'ה ובדרום עד למחוז קהומס. הנקודה הגבוהה ביותר של קו פרשת המים שלו נמצאת בגובה של 2480 מטרים.

סכר פון בק (Von Bach) ליד אוקהנדג'ה וסכר סווקופפורט (Swakoppoort) מערבית לגרוס ברמן במקורות העיליים של הסווקופ, הם בעלי חשיבות עליונה לאספקת המים למרכז נמיביה. לרוב מי התהום באזור הנהר הם מלוחים.

עולם החי בסווקופ מוגבל רק למקורות התחתיים שלו, המיושבים בדלילות. וגם שם, מגוון בעלי החיים שניתן למצוא מוגבל לאנטילופות, טורפים קטנים יותר וציפורים. פילים, קרנפים, אריות וחתולים גדולים לא ניתן למצוא יותר באזורים אלו.

שלא כמו הנהרות האחרים במערב נמיביה, ישנם מספר גדול של מקומות יישוב בקרבת הנהר סווקופ, למשל יואקוס, קריביב, אוטג'ימבינגווה, אוקהנדג'ה, ובירת נמיביה - וינדהוק, כך שהאוכלוסייה באגן הניקוז שלו מגיעה ללמעלה מ-200,000 איש.

תצלום של חוות גואניקונטס משנת [[1906 לערך.]]

בשעה שבמקורות העליונים של הסווקופ החוות הן לרוב מרוחקות מהנהר עצמו והשטח הנרחב משמש למרעה, הנה הסכרים ומפלס המים הגבוה שבתוך עמק נהר הסווקופ עצמו מאפשרים חקלאות אינטנסיבית במקום ואפילו גננות, למשל גידול האספרגוס בחוות גואניקונטס (Goanikontes).

השימוש הנרחב במי הנהר להשקיית חקלאות וכן הצריכה הגבוהה של מים על ידי תושבי הערים שבאזור אגן הניקוז, הביאו לדלדול מי התהום. הדבר הוביל, בייחוד במקורות התחתיים של הנהר, להתייבשותם של מעיינות רבים כמו גם מוות לצמחייה מגוונת באזור.

מכרות האורניום, כמו מכרה לנגר היינריך במקורות התחתיים של הסווקופ, או מכרה רוזינג בקהאן, לא רק שלתפעולם נצרכים כמויות גדולות מאוד של מים, דבר הגורם לדלדול מי התהום; אלא שבנוסף לכך, הושמעו טענות שנשורת גרעינית מגיעה לסווקופ, וכתוצאה מכך הירקות שמגדלים באזור מנוגעים בפסולת רדיואקטיבית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נמיביה: נהרות
קטגוריה:נהרות אפריקה הנשפכים לאוקיינוס האטלנטי
מינה איתן

מינה איתן (נולדה ב-13 ביולי 1947) היא סופרת ישראלית.

==ביוגרפיה==
איתן נולדה לנעמי וליעקב שליטא במחנה מעצר שהוקם על ידי שלטונות המנדט הבריטי בקפריסין.

לאחר עלייתה לישראל התגוררה בקיבוץ בית השיטה. בשנת 1952 יצאה משפחת שליטא מבית השיטה ועברה להתגורר בקריית שלום. ב-1959 עברה המשפחה לחולון, שם בילתה הסופרת את תקופת נעוריה שבמרכזם עמדה הפעילות בתנועת הנוער העובד והלומד. בתקופת הצבא שרתה בנח"ל. מינה איתן נישאה לאמנון איתן ב-1967 והייתה חברת קיבוץ חמדיה עד שנת 1987. במהלך תקופה זו יצאה עם בעלה ושני ילדיה אורי ואופיר לארצות הברית, ניו יורק, שם שימש בעלה אמנון איתן שליח מטעם הסוכנות היהודית בתנועת הבונים. תקופה זו היא המקור לספרה "עיניים קטנות בארץ גדולה".
במהלך כל שנותיה בקיבוץ חמדיה הייתה מינה איתן מורה ומחנכת בבית החינוך המשותף בקיבוץ נווה איתן שם לימדה ספרות ומקרא ועסקה בבימוי הצגות בבית החינוך ובקיבוץ. מינה איתן עזבה את קיבוץ חמדיה בשנת 1987 ועברה עם משפחתה לכפר הנוער הדסים. במהלך השנים 1987 -2010 בהן התגוררה משפחת איתן בהדסים עבדה מינה איתן בבית הספר השש שנתי שם שמשה רכזת מגמה ומורה לתיאטרון ורכזת ומורה במגמת הקולנוע וכן למדה ספרות בחטיבת הביניים.
ב-2010 עם פרישתם ממערכת החינוך עזבו מינה ואמנון את כפר הנוער הדסים והם מתגוררים בכפר סבא.

עם המעבר לכפר סבא הצטרפה איתן לעמותת "ידיד לחינוך" ומקיימת בהתנדבות פעילויות של עידוד קריאה וכתיבה יוצרת בבתי ספר יסודיים ובקרב סניפי העמותה.

איתן פרסמה סיפורי ילדים בעיתוני הילדים "פילון" ו"הארץ שלנו" החל משנת 1977.

איתן למדה באוניברסיטת תל אביב ספרות ומקרא, ולה תואר שני בתיאטרון.

בשנת 2018 זכתה בפרס דבורה עומר על ספרה "שלום ותקוה חברים".

==ספריה==
* עיניים קטנות בארץ גדולה, הוצאת מודן, 1981 – זכה בפרס ברנשטין.
* חלומו של מולה, ספריית פועלים, 1984 – עובד לתוכנית בטלוויזיה החינוכית הישראלית.
* אורה מפינת החי, הוצאת מסדה, 1987
* למה רק לנו אין שלג?, הוצאת מסדה, 1994
* זהירות, קיץ, הוצאת מסדה, 1995
* נעשה ממך גבר, הוצאת מודן, 1995
* שלום ותקוה חברים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2017 – זכה בפרס דבורה עומר.
*להחזיר את זאב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2018

==לקריאה נוספת==
* משה גרנות, לקסיקון היסטורי של הסופרים העבריים מאז תש"ח (1948), אגודת הסופרים העבריים במדינת ישראל, דני ספרים הוצאה לאור, 2002

== קישורים חיצוניים ==

* 

 

קטגוריה:ישראלים ילידי קפריסין
קטגוריה:ישראליות ילידות קפריסין
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:בוגרות הנוער העובד והלומד
קטגוריה:בוגרי הנוער העובד והלומד
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:בוגרות תיכון אילון/חדש (חולון)
קטגוריה:בוגרי תיכון אילון/חדש (חולון)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:חמדיה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
משפחת כולאני

משפחת כולאני (באנגלית: Family Affairs) הוא סרט דוקומנטרי ישראלי בבימויו של גיל גולן, אשר יצא לאקרנים בשנת 2013. נתמך על ידי קרן גשר לקולנוע רב תרבותי. 
הסרט מתאר את סיפורו של גיל, גבר בוגדני אשר הגיע ממשפחה שבגידה תמיד הייתה חלק בלתי נפרד מהזוגיות. גיל יוצא למסע תיעודי
במעמקי ההיסטוריה המשפחתית בשאלה האם אפשר לשבור את הדפוס שחוזר מדור לדור.

הסרט מורכב מאירועי מפתח. התחלת מערכת היחסים בין גיל ובת זוגו גילה. הגירושים של הוריו והחתונה של סבו אבנר עם המאהבת שלו.
ההתרחשויות מועברות מנקודת מבטו של גיל ומלאות בצחוק, קושי ועצב. במהלך הסרט מתגלות שכבות רבות במשפחה. זה מתחיל משמחה ומסתיים
בהרבה מאוד כאב המסתתר מתחת לנושא של גבריות ומאצ'ואיזם.

הסרט הוקרן בפסטיבל קולנוע דרום של שנת 2013 כסרט בוגרים, וזכה בפרס חביב הקהל. בנוסף, הסרט זכה בתחרות פורום היוצרים הדוקומנטריים לשנת 2013.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20130928032711/http://csf.sapir.ac.il/index.php?option=com_sobi2&sobi2Task=sobi2Details&sobi2Id=889&Itemid=&lang=he עמוד הסרט] באתר של פסטיבל קולנוע דרום

קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2013
שירות משלוח הגופות של העורבני השחור

שירות משלוח הגופות של העורבני השחור (ביפנית: 黒鷺死体宅配便 - Kurosagi Shitai Takuhaibin; באנגלית: The Kurosagi Corpse Delivery Service) היא סדרת מאנגה שנוצרה על ידי איז'י אוטסוקה. עלילת הסדרה עוקבת אחרי חמישה תלמידי מכללה לבודהיזם אשר מנסים למצוא פרנסה, כאשר לכל אחד מהם יכולת ההופכת אותו לשונה מן הנורמה. הסדרה מתמקדת סביב קורו קארטסו, אשר יכול לתקשר עם רוחות המתים ואף להחזיר להן את השליטה על גופן למשך זמן מה.

קטגוריה:סדרות מאנגה
הורטוס בוטניקוס

גשר הכניסה המזרחי לגן
הורטוס בוטניקוס (הולנדית: Hortus Botanicus) הוא גן בוטני בעיר אמסטרדם שבהולנד, מן העתיקים בעולם.

==היסטוריה==
הגן נוסד על ידי עיריית אמסטרדם בשנת 1638 על מנת שיספק עשבי מרפא לרוקחים ולרופאים. אוסף הצמחים בגן הורחב במהלך המאה ה-17 על ידי צמחים שהביאו עמם סוחרים מחברת הודו המזרחית ההולנדית. כיום הוא מהווה אחד מאתרי התיירות הידועים של העיר. עם המדענים שעבדו בגן נמנה פרדריק ראוש באמצע המאה ה-18, שערך מחקרים בוטניים בצמחייה מקומית.

הגן משתרע על פני שטח של 12 דונמים. יש בו למעלה מששת אלפים עצים וצמחים אחרים, שמקצתם מצויים בסכנת הכחדה.

"בית הדקל" שבגן, שנבנה בשנת 1912, ידוע בשל אוסף הציקסאים המוצג בו. ב-1993 נוספה לגן חממה שבה מוצגים שלושה טיפוסים שונים של תנאי אקלים טרופיים.

בשנת 1987 עמד הגן על סף פשיטת רגל לאחר שאוניברסיטת אמסטרדם הפסיקה לממן אותו, אך הוא ניצל מסגירה בזכות תרומות פרטיות. כיום משתתפת העירייה באחזקתו. כמו כן הוא משכיר כיום שני אולמות בתחומיו לכנסים ואירועים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הולנד: גנים בוטניים
קטגוריה:גנים ופארקים עירוניים
קטגוריה:אמסטרדם
אשור-אתיל-אילני

אשור-אתיל-אילני (באשורית: Aššur-etil-ilāni – 'אשור (הוא) אדון האלים') היה אחד ממלכי אשור האחרונים. הוא מלך בין השנים 627-631 לפנה"ס בתקופת האימפריה האשורית החדשה. 

אשור-אתיל-אילני היה בנו של אשורבניפל המלך האשורי החזק האחרון, לאחר מותו של אשורבניפל בשנת 631 (או שנת 627) נכנסה אשור לתקופה של מרידות ומאבקי שלטון. החלה תקופה של מאבקי ירושה שהביאה להתפוררותה של האימפריה. עיקר המידע עליו מגיע מתעודות בבליות, אין מקורות מידע אשוריים. בתעודות הבבליות לא מופיע כ"מלך בבל". בתעודה מתקופתו של נבונאיד הוא מצוין כמלך ששלט בין אשורבניפל לבין נבופלאסר.

תיארוך תקופת מלכותו נע בין 631–627 לבין 627–623. התיארוך מבוסס על שני מקורות, בכתובת מחרן נכתב כי מלך שלוש שנים, בתעודה שנמצאה בניפור נכתב שמלך ארבע שנים. מותו של אשור-אתיל-אילני מציין את נקודת אל חזור בתהליך קריסתה של האימפריה האשורית. 

בתקופת מלכותו שימש סין-שום-לישיר שלאחר מותו מרד ביורשו, כרב-סריס. לאחר מותו עלה אחיו סין-שר-אישכון לשלטון, אבל בשנת 626 לפנה"ס מרד בו סין-שום-לישיר שמלך שלושה חודשים בבבל, עד שהובס על ידי צבאו של סין-שר-אישכון. בחלק מהמחקרים מצוין שסין-שום-לישיר היה יורשו.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
* 
</div>

קטגוריה:מלכי האימפריה האשורית החדשה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-7 לפנה"ס
בית נבולסי (יפו)

בית נבולסי, דרך אילת 1 פינת המרד שנת 1962
בית נבולסי עמד ביפו, הדרומי מבין שלושה בניינים בבעלות משפחת נבולסי. על המפות הבריטיות הייתה כתובתו רחוב התחנה. הערבים קראו לרחוב דרך מנשייה, ובפי היהודים הוא נקרא רחוב נווה שלום. המרד 2 פינת רחוב אילת בראשית ימי המדינה וכיום פינת הרחובות המרד - קויפמן בתל אביב-יפו ולמעשה תחם את שדרות ירושלים (יפו) על ידי כיכר.

== היסטוריה ==
בתחילה הבית היה בבעלות משפחת נבולסי משכם שהייתה בעלת נכסים רבים בשטחי ארץ ישראל (הידועים בהם בית נבולסי בכפר יונה ובית נבלוסי בטבריה).

בבית זה שכנו משרדי "הועד הפועל" של חובבי ציון – שנפתחו על ידי זאב טיומקין בחודש נובמבר 1890, וממנו נוהלו ענייני המושבות היהודיות בארץ ישראל ורכישת הקרקעות. ההחלטות שנתקבלו בין כותלי הבניין הטביעו את חותמן על התפתחות היישוב היהודי בארץ ישראל.

בבניין זה שכן ביתה הראשון של ספריית שער ציון שנוסדה ב-1886. הספרייה שירתה בנאמנות את תושביה היהודים של יפו, את איכרי המושבות כמו גם את תלמידיה הראשונים של הגימנסיה העברית "הרצליה" ששכנה בקרבת מקום, ונוהלה במשך השנים על ידי אז"ר.

בבניין זה שכן מועדון "ישורון" שהיה בית הקהילה היהודית ביפו ומרכז לפעילים היהודים של הארץ המתפתחת. במועדון זה נתקבלה החלטה להקים את העיר העברית הראשונה. בקית שנת 1906, התאספו כ-120 איש מיהודי יפו. לאותה התכנסות הגיע עקיבא אריה ויס שעלה בחוף יפו באותו הבוקר. ויס נשא דברים בעברית בהם פירט את רעיונו ותוכניתו לבניית עיר עברית עם חשמל, מים ביוב וגנים (חידוש בערי ארץ ישראל של דאז) עיר שבה יחיו חיים עבריים. אחרי שאלות וויכוחים באותה פגישה התקבלה הצעתו ובאותו יום נוסדה האגודה שלימים תקים את "אחוזת בית" אותה שכונה שלימים תשנה את שמה ל'תל אביב' ותתפתח לעיר העברית הגדולה.

בתי נבלוסי נהרסו ב-1983/4 על מנת להרחיב את נתיב התנועה של שדרות ירושלים לכיוון תל אביב (בקטע בו שדרות ירושלים מתחברות לרחוב פרופ' יחזקאל קויפמן), ולהוסיף מסלולי נסיעה שיהפכו את הרחוב לציר תנועה מרכזי מדרום לצפון העיר.

==לקריאה נוספת==
* בית נבולסי
*ורד נבון, [https://verednavon.com/project/the-boulevard/ השדרה - שדרות ירושלים בעיני הצלמים], הוצאת [https://verednavon.com/ ורד נבון], מהדורה שנייה, אוגוסט 2021, עמ׳ 35-34.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:יפו: מבנים
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים שנהרסו
קטגוריה:חובבי ציון
קטגוריה:ספריית בית אריאלה
קטגוריה:התקופה העות'מאנית: מבנים
פיטר פומגרנט

"פיטר פומגרנט" כפי שהיא מופיעה באינוונטר האוניות המכונה "[[מגילת אנתוני"]]
פִּיטֶר פּוֹמֶגְרָנֶט (באנגלית: Peter Pomegranate) הייתה אוניית מפרשים מלחמתית אנגלית מן המאה ה-16, שבנייתה הושלמה והיא הוכנסה לשירות בצי ב-1510, בתקופת מלכותו של הנרי השמיני. היא נקראה קרוב לוודאי על שמם של פטרוס הקדוש, מייסד הכנסייה הנוצרית, והרימון, שהיה סמלה של המלכה קתרין מאראגון. תפוסתה הייתה 450 טונות, אך ב-1536 היא נבנתה מחדש וממדיה הוגדלו לתפוסה של 600 טונות; באותה שנה, לאחר שסר חינה של המלכה קתרין ועם מותה, קוצר שם האונייה ל"פיטר". גורלה של האונייה אינו ידוע. היא מוזכרת בפעם האחרונה בתעודה היסטורית ב-1558. "פיטר פומגרנט" הייתה בת-זמנה של "מרי רוז", שטבעה במהלך קרב סולנט ב-1545.

ב-1547 הייתה "פומגרנט" חלק מצי הפלישה שיצא נגד סקוטלנד בפיקודו של אדוארד קלינטון, והיא מופיעה ברשימת האוניות בשמה המלא. באינוונטר של הנרי השמיני מלך אנגליה מ-1547 כתוב כי "פומגרנט" נבנתה מחדש ולה 185 מלחים, 185 חיילים ו-30 תותחנים. חימושה כלל: 2 חצי-קנונים מפליז, 2 קוּלְבֶרִינִים מפליז, 4 חצי-קולברינים מפליז, 4 סייקרים מפליז, קולברין אחד מברזל, 3 סייקרים מברזל, 9 תותחי אשנבים מברזל, 37 בָּסִים מברזל ו-11 ארקבוסים. כמו כן צוידה ב-259 קשתות, 160 האלברדים ו-160 רומחים מוריים.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Childs, David. The Warship Mary Rose: The Life and Times of King Henry VIII's Flagship. Chatham Publishing, London. 2007.
* Marsden, Peter (editor).Your Noblest Shippe: Anatomy of a Tudor Warship. The Archaeology of the Mary Rose, Volume 2. The Mary Rose Trust, Portsmouth. 2009. pp. 5, 379.
* Rodger, N. A. M. (2004). The Safeguard of the Sea. London: Penguin Books.
* Starkey, David. (editor). Inventory of Henry VIII, vol. 1, Society of Antiquaries (1998).
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוניות מלחמה אנגליות
קטגוריה:אוניות וספינות מפרשים יחידאיות
קטגוריה:אוניות מהמאה ה-16
קטגוריה:הנרי השמיני
שולמית איתן

שולמית (שולה) איתן (2 באוקטובר 1927 – 30 ביולי 2014) הייתה מחנכת, סופרת ומשוררת ילדים ומבוגרים ישראלית.

==ביוגרפיה==
איתן נולדה בשנת 1927 בארץ ישראל, נכדתו של העיתונאי העברי והרב הארץ-ישראלי יעקב גולדמן.
היא למדה בגימנסיה הרצליה בתל אביב, מאוחר יותר במכללה לחינוך ע"ש דוד ילין ובמחלקה לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
לאיתן תואר שני בספרות, בתיאטרון ובאמנות.

לימדה בבתי ספר ובמכללות והדריכה חוגים דרמטיים.
פרסמה מאמרים בנושאי חינוך, מחזות וסיפורים לילדים ולמבוגרים בעיתוני ילדים, בעיתונות פדגוגית ובכתבי עת ספרותיים, ועיבדה תסכיתים לילדים ב"קול ישראל".
עיבדה חומר ספרותי עבור ילדים, פעוטות וילדי חינוך מיוחד עבור משרד החינוך והטלוויזיה הלימודית.
פרסמה ספרים רבים לילדים, שירה וסיפורים למבוגרים.

==ספריה==
* דני רוצה להיות סופר: כ"ב סִפורים לארבע עונות השנה; ציורים: בינה גבירץ, תל אביב: מ' ניומן ('נורית'), תשט"ז.
* יון-יונים: 27 שירים, סִפורים ואגדות לחול ולמועד, תל אביב: יסוד, תש"ך.
* רביטל: סִפורים לילדים; הציורים: לאה פלד, תל אביב: מסדה, 1964.
* נטע מרחוב הוורדים; ציורים: חוה עמית, ירושלים: כתר ('ראשית הקריאה'), 1985.
* לכל אחד לילו: שירים, תל אביב: י’ גולן, תשנ"א 1991.
* מאחורי השפופרת: סיפורים, תל אביב: רשפים, תשנ"ח 1998.
* גופי-לי; אירו: חנה וגרשון פליישר, תל אביב: גוונים, תשס"ב 2002.

==בעריכתה==
* שולמית איתן ורבקה רייכנברג, לקט פרקי קריאה לחינוך המיוחד: בליווי הערות דידקטיות, פתח תקווה: אגודת ידידי בית המדרש למורים ולגננות ע"ש אליעזר שיין ('קונטרסים לחינוך ולהוראה', ג), תשמ"א 1981.
* חרוזים: קובץ שירים וסיפורים לפעוטות; ליקטה, קישרה וערכה: שולה איתן; עיצבה ואיירה: פפי מרזל, קריית גת: דני ספרים, 1996.
* שולה איתן (עורכת), איזה יום שמח; איור: יונת קציר-גולן, תל אביב: עם עובד, תש"ס 2000. (שירים לילדים)

==לקריאה נוספת==
* [http://www.worldcat.org/identities/lccn-nr91-14056 שולה איתן] באתר WorldCat
* משה גרנות, לקסיקון היסטורי של הסופרים העבריים מאז תש"ח (1948), אגודת הסופרים העבריים במדינת ישראל, דני ספרים הוצאה לאור, 2002

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:בוגרות גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרות המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2014
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
אליה אודוקסיה

אֶליָה אֶוּדוִקסִיָה (ביוונית: Αἰλία Εὐδοξία; בלטינית: Aelia Eudoxia; מתה ב-6 באוקטובר 404) המלכה רעיה של ארקדיוס, קיסר האימפריה הביזנטית.

==ביוגרפיה==
אביה, פלאוויוס באוטו, היה מגיסטר מיליטום ממוצא פרנקי בצבא רומא המערבית, ואין כל פרטים על אמה, אם כי משערים כי הייתה ממוצא ברברי.

אביה מת בין השנים 385–388, ואליה אודוקסיה עברה להתגורר בביתו של מגיסטר מיליטום של צבא רומא המזרחי, דבר המרמז על קשרי ידידות בין המשפחות או ברית פוליטית.

ב-27 באפריל 395, נישאה לארקדיוס. פלביוס אאטיוס, מי שהיה באותה עת מגיסטר מיליטום במערב, לא ראה בעין יפה את התחזקותו של ארקדיוס אחרי נישואים אלו.

לאליה אאודוקסיה הייתה השפעה גדולה על בעלה, ועד למותה הייתה אחת הדמויות החזקות והמשפיעות בממלכה.

לבני הזוג נולדו: תאודוסיוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית ומי שמילא את מקום אביו, אחותו הגדולה פולכריה ומי ששימשה דה פקטו כקיסרית עד להגיעו לבגרות וילדים נוספים שרובם לא הגיעו לבגרות.

אליה אודוקסיה מיוצגת ב"ארוחת הערב" של ג'ודי שיקגו, כאחת מ-999 השמות המופיעים במיצג.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בית תאודוסיוס
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-4
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-5
קטגוריה:נפטרים ב-404
הפסיכופת

הפסיכופת היא סדרת טלוויזיה מבית אגו בשיתוף ynet. הסדרה נכתבה על ידי דניאל נחנסון ואלי חביב, כאשר האחרון משחק בתפקיד הרווק הפסיכופת.

הסדרה עוסקת ברווק חביב, רב קסם ומעט בודד, המחליט כי הגיע הזמן למצוא כלה. הרווק שבילה יותר מידי שעות מול תוכניות ריאליטי מחליט לצלם ריאליטי משלו, ריאליטי שבסופו הוא ימצא את האחת. סדרת הריאליטי שלו מתבצעת במחיר חטיפת 12 נשים וכליאתן במקלט מבודד, תוך כדי בחינתן מי מתאימה להינשא לו ואת מי הוא יאלץ להדיח.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה סאטיריות ישראליות
סין-שום-לישיר

סין-שום-לישיר היה גנרל בצבא אשור שמרד במלך אשור סין-שר-אישכון. הוא מלך בשנת 626 לפנה"ס במשך שלושה חודשים על בבל.

סין-שום-לישיר היה רב סריס בתקופתם של אשורבניפל ובנו שירש אותו אשור-אתיל-אילני (מלך בין השנים 627-631 לפנה"ס). הוא קיבל מאשור-אתיל-אילני הבעת הוקרה עמוקה על נאמנותו. בשנת 626 לפנה"ס, תקופה קצרה לאחר שסין-שר-אישכון עלה לשלטון (בשנת 627 לפנה"ס) הוא מרד בו הצליח לכבוש ערים בצפון ממלכת בבל ובראשם את הערים בבל וניפור ומלך שלושה חודשים בבבל עד שהובס על ידי צבאו של סין-שר-אישכון. מעולם לא שלט על כל ממלכת אשור. ניסיון ההשתלטות שלו על אשור הביא להחלשת הממלכה, ובכך אפשר לשליטי המדינות הוסליות בראשם נבופלאסר להתחזק ולצאת למאבק כנגד אשור.

סין-שום-לישיר מוזכר ברשימת מלכי אור כמלך שמלך שנה לפני סין-שר-אישכון. אזכורים על שנת מלכותו הראשונה מופיעים גם בטקסטים מהעיר בבל, ניפור ורואה (Ru'a). לא ברור מהטקסטים אם הוא היה מעורב במותו של אשור-אתיל-אילני.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכי אשור
קטגוריה:מלכי השושלת ה-10 האשורית של בבל
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-7 לפנה"ס