דרום-מערב אפריקה

דרום-מערב אפריקה (באנגלית: South-West Africa; באפריקאנס: Suidwes-Afrika; בהולנדית: Zuidwest-Afrika; ובגרמנית: Südwestafrika) היה מנדט של חבר הלאומים בשליטת דרום אפריקה בשטחי נמיביה של ימינו. המנדט הוענק לאיחוד דרום אפריקה בשנת 1920, כחמש שנים לאחר שבמסגרת מלחמת העולם הראשונה צבא האיחוד כבש את הטריטוריה מידיה של גרמניה. לפני שנת 1915, השתרעה באזור המושבה דרום-מערב אפריקה הגרמנית. לאורך רובה של המאה ה-20 שלטה דרום אפריקה בתחומי המנדט, ובמחצית השנייה של אותה המאה אף אכפה במקום את חוקי האפרטהייד. המנדט הגיע לקיצו בשנת 1990, אז נמיביה זכתה בעצמאות ודרום אפריקה נסוגה מהמקום.

==רקע==

==היסטוריה==

ב-1915, במערכה בדרום-מערב אפריקה במלחמת העולם הראשונה, כבשה דרום אפריקה את דרום מערב אפריקה הגרמנית. 

ב-17 בדצמבר 1920, קיבלה דרום אפריקה את הניהול על דרום מערב אפריקה בתנאי סעיף 22 לאמנת חבר הלאומים ומנדט מסוג C ניתן על ידי חבר הלאומים. מנדט מסוג C, החל על הטריטוריות הכי פחות מפותחות, נתן לדרום אפריקה סמכויות ניהוליות ותחוקתיות מלאות, אך דרש ממנה לקדם את הרווחה והתנאים הסוציאליים של האוכלוסייה.

לאחר האנשלוס במרץ 1938 גברו הקולות בגרמניה שדרשו את החזרת המושבות שנלקחו ממנה בהסכם ורסאי, בהם דרום מערב אפריקה. אל מול אלו הצהיר מנהיג דרום אפריקה, יאן סמאטס, כי ארצו תגן על דרום מערב אפריקה. אל מול הסכנה של פעילות גרילה של התושבים הגרמנים של דרום מערב אפריקה, אשר נטען שרבים מהם קבלו אימון צבאי בגרמניה, אוחדה המשטרה של דרום מערב אפריקה עם זאת של דרום אפריקה, וכוחות נוספים נשלחו לאזור. לעומת זאת, דניאל פרנסואה מאלאן צידד בעמדה שנמיביה שייכת לחבר הלאומים.

עם פירוק חבר הלאומים והקמת האו"ם דנו באו"ם בטיפול בשטחים הנמצאים בנאמנות, בהם דרום מערב אפריקה. ממשלת דרום אפריקה הבהירה בינואר 1946 שהיא שומרת לעצמה את הזכות להביע דעה לגבי השטח עד שיעשו סידורים לשאול לדעת התושבים. בהמשך דרשה ממשלת דרום אפריקה את סיפוח השטח לדרום אפריקה בטענה שזה רצון תושבי המקום, ודרישה זאת זכתה לתמיכה של בריטניה. האו"ם החליט על העברת השטח לנאמנות שלה, אולם דרום אפריקה סירבה להענות לכך והסכסוך נמסר לבית הדין הבינלאומי שפסק לטובת דרום אפריקה. דרום אפריקה ביקשה להתאחד עם "דרום מערב אפריקה" למדינה אחת, וסירבה לכל פיקוח בינלאומי. למיעוט הלבן בדרום מערב אפריקה ניתן ייצוג בפרלמנט הדרום אפריקאי ללבנים-בלבד. האו"ם המשיך במהלך שנות ה-50 במאמציו להעביר את השטח לנאמנות בינלאומית. ב-1959, הצבא הקולוניאלי בווינדהוק החליט לגרש תושבים שחורים מעבר לאזור הלבן של העיר. התושבים השחורים מחו, ובמהלך הפגנה המשטרה פתחה באש, הרגה 11 שחורים ופצעה 44. הדבר הביא להתקוממות ולפרוץ מלחמת עצמאות של נמיביה. בשנת 1961 הוציאה ועדה של האו"ם דו"ח שבו נקבע שדרום אפריקה אינה מסוגלת לשלוט בנמיביה.

במהלך שנות ה-60, כאשר עצמאות הוענקה לכל המושבות ושטחי הנאמנות האירופאיים באפריקה, נוצר לחץ רב על דרום אפריקה לעשות כך גם בנמיביה, שהייתה אז דרום מערב אפריקה. 
ב-1966, כאשר נדחתה קובלנה שהגישו אתיופיה וליבריה בבית הדין הבינלאומי לצדק נגד המשך שליטתה של דרום אפריקה בנמיביה, הוחלט בעצרת הכללית של האו"ם להפסיק את המנדט של דרום אפריקה על נמיביה, אך בהיעדר הסכמה על הצעדים שיש לנקוט נגד דרום אפריקה כדי לכפות עליה את מסירת השטח לידי האו"ם, ההחלטה לא קויימה.

=== המאבק לעצמאות ===

בשנת 1966 "ארגון העם של דרום-מערב אפריקה" (South West African People's Organization; SWAPO) פתחו בפעולות גרילה על כוחות צבא של דרום אפריקה, תוך שהוא פועל מבסיסים בזמביה. כאשר אנגולה קיבלה עצמאות ב-1975, פעל ה-SWAPO מבסיסים בדרום אנגולה. 

ב-1971, בחוות דעת מייעצת, תמך בית הדין הבינלאומי לצדק ביצירת סמכות מנהלית של האו"ם על נמיביה, וכן החליט שנוכחותה של דרום אפריקה בנמיביה היא בלתי חוקית ולכן היא מחויבת לסלק את המנהל שלה משם באופן מיידי. בית הדין ייעץ גם כן לאו"ם להימנע מלתת הכרה חוקית או סיוע לנוכחות של דרום אפריקה בנמיביה.

===לחץ בינלאומי===
ב-1977 הוקם ה-WCG, ארגון שכלל את ארצות הברית, בריטניה, קנדה, צרפת ומערב גרמניה. הם פתחו במאמצים דיפלומטיים משותפים ליצירת תקופת מעבר שבסופה תינתן לנמיביה עצמאות. מאמצי ה-WCG הביאו להצגת החלטה 435 במועצת הביטחון של האו"ם, לפתרון של בעיית נמיביה. "הצעת ההסדרה", כפי שהיא נודעה לאחר מכן, הוצאה לפועל לאחר התייעצויות ממושכות עם דרום אפריקה, מדינות השורה הראשונה (הכוללות את אנגולה, בוטסואנה, מוזמביק, טנזניה, זמביה וזימבבואה שפעלו למען עצמאותה של נמיביה), ה-SWAPO, וה-WCG. על פי ההחלטה, ינוהלו בחירות בנמיביה תחת פיקוח ושליטה של האו"ם, יופסקו כל פעולות האיבה בין הצדדים, ויוטלו מגבלות על הפעילויות של הכוחות הצבאיים, הצבאיים למחצה והמשטרתיים של דרום אפריקה ונמיביה.

דרום אפריקה הסכימה לשיתוף פעולה למען הוצאה לפועל של החלטה 435. אף על פי כן, בדצמבר 1978, כהתנגדות להצעת ההסדר, הוחרמו הבחירות על ידי SWAPO ומספר קבוצות פוליטיות אחרות. דרום אפריקה המשיכה לנהל את נמיביה באמצעות קואליציות בין גזעיות וכן באמצעות מינוי מנהל כללי (מטעם דרום אפריקה).

==אוכלוסייה==
{| class="wikitable"
|-
! colspan="3" | אוכלוסיית מנדט דרום-מערב אפריקה
|-
| 1921 || 228,910 ||width="250px"| 
|-
| 1936 || 320,450 ||width="250px"| 
|-
| 1946 || 362,460 ||width="250px"| 
|-
| 1951 || 439,000 ||width="250px"| 
|-
| 1970 || 761,000 ||width="250px"| 
|-
| 1981 || 1,033,000 ||width="250px"| 
|-
| 1991 || 1,490,000 ||width="250px"| 
|}

===התפלגות גזעית ואתנית===
{| class="wikitable"
|-
! colspan="4" | קבוצות גזעיות ואתנית באוכלוסיית מנדט דרום-מערב אפריקה (1970)
|-
| לבנים || 90,658 || 12.1% ||width="300px"| 
|-
| שחורים || 578,068 || 77.4% ||width="300px"| 
|-
| אובמבו || 342,455 || 45.9% ||width="300px"| 
|-
| דמארה || 64,973 || 8.7% ||width="300px"| 
|-
| הררו || 49,203 || 6.6% ||width="300px"| 
|-
| קאבאנגו || 49,577 || 6.6% ||width="300px"| 
|-
| לוזי || 25,009 || 3.4% ||width="300px"| 
|-
| בושמנים || 21,909 || 2.9% ||width="300px"| 
|-
| הימבה || 6,467 || 0.9% ||width="300px"| 
|-
| צוואנה || 3,719 || 0.5% ||width="300px"| 
|-
| צבעוניים || 77,602 || 10.4% ||width="300px"| 
|-
| נאמה || 32,853 || 4.4% ||width="300px"| 
|-
| באסטר || 16,474 || 2.2% ||width="300px"| 
|-
| סה"כ || 746,328 || 100% ||width="300px"|
|}

==ארצות המולדת==

מפת הבנטוסטנים במנדט דרום-מערב אפריקה
{| class="wikitable"
|-
! דגל !! שם !! בשפת המקור !! שנת ייסוד !! שטח (בקמ"ר) !! אוכלוסייה (1970) !! עם עיקרי
|-
! colspan="7" | בנטוסטנים עצמאיים לכאורה
|-
| <center>30px</center> || רהובות || <div class="mw-content-ltr">Rehoboth</div> || 1979 || 13,860 || 16,474 || באסטר
|-
| <center>30px</center> || צוואנלנד || <div class="mw-content-ltr">Tswanaland</div> || 1979 || 1,554 || 3,719 || צוואנה
|-
| <center>30px</center> || דמארלנד || <div class="mw-content-ltr">Damaraland</div> || 1980 || 47,990 || 64,973 || דמארה
|-
| <center>30px</center> || נאמלנד || <div class="mw-content-ltr">Namaland</div> || 1980 || 21,677 || 32,853 || נאמה
|-
! colspan="7" | בנטוסטנים אוטונומיים
|-
| <center>30px</center> || הררולנד || <div class="mw-content-ltr">Hereroland</div> || 1970 || 58,997 || 49,203 || הררו
|-
| <center>30px</center> || אובמבולנד || <div class="mw-content-ltr">Ovamboland</div> || 1973 || 52,072 || 342,455 || אובמבו
|-
| <center>30px</center> || קאבאנגולנד || <div class="mw-content-ltr">Kavangoland</div> || 1973 || 41,701 || 49,577 || קאבאנגו
|-
| <center>30px</center> || מזרח קפריבי || <div class="mw-content-ltr">East Caprivi</div> || 1976 || 19,532 || 25,009 || לוזי
|-
! colspan="7" | בנטוסטנים מתוכננים שהקמתם לא יצאה אל הפועל
|-
| <center>30px</center> || בושמנלנד || <div class="mw-content-ltr">Bushmanland</div> || 1989 || 23,927 || 21,909 || בושמנים
|-
| <center>30px</center> || קאוקולנד || <div class="mw-content-ltr">Kaokoland</div> || 1970 || 48,982 || 6,467|| הימבה
|}

==פוליטיקה==
===ראשי המנדט===
{| class="wikitable"
|-
! colspan="4" | מושלי דרום-מערב אפריקה (1915–1990)
|-
! !! שם !! כהונה !! סוג
|-
! colspan="4" | שלטון כיבוש צבאי (1915–1920)
|-
| <center>1</center> || לואי בותהLouis Botha || 1915 || מושל צבאי
|-
| <center>2</center> || פרסיבל סקוט בווסPercival Scott Beves || 1915 || מושל צבאי
|-
| <center>3</center> || אדמונד הווארד לאקאם גורגסEdmond Howard Lacam Gorges || 1915–1920 || מנהל
|-
! colspan="4" | מנדט חבר הלאומים (1915–1920)
|-
| <center>4</center> || גייסברט רייץ הופמיירGysbert Reitz Hofmeyr || 1920–1926 || מנהל
|-
| <center>5</center> || אלברטוס יוהאנס וורתAlbertus Johannes Werth || 1926–1933 || מנהל
|-
| <center>6</center> || דייוויד גדעון קונרדיDavid Gideon Conradie || 1933–1943 || מנהל
|-
| <center>7</center> || פטרוס ימקר הוגנהוטPetrus Imker Hoogenhout || 1943–1951 || מנהל
|-
| <center>8</center> || אלברטוס יוהנס רו ראייןAlbertus Johannes Roux van Rhijn || 1951–1953 || מנהל
|-
! colspan="4" | שטח מסופח לדרום אפריקה (1954–1990)
|-
| <center>9</center> || דניאל תומאס דו פלרסיס פיליוןDaniel Thomas du Plessis Viljoen || 1953–1963 || מנהל
|-
| <center>10</center> || ונצל כריסטופל דו פלרסיסWentzel Christoffel du Plessis || 1963–1968 || מנהל
|-
| <center>11</center> || יוהאנס ירט הנדריק ואן דר וואתJohannes Gert Hendrik van der Wath || 1968–1971 || מנהל
|-
| <center>12</center> || בארנד יוהאנס ואן דר וולטBarend Johannes van der Walt || 1971–1977 || מנהל
|-
| <center>13</center> || מרטינוס סטייןMarthinus Steyn || 1977–1979 || מנהל כללי
|-
| <center>14</center> || חריט פיליוןGerrit Viljoen || 1979–1980 || מנהל כללי
|-
| <center>15</center> || דאנייה הוףDanie Hough || 1980–1983 || מנהל כללי
|-
| <center>16</center> || וילי ואן ניקרקWillie van Niekerk || 1983–1985 || מנהל כללי
|-
| <center>17</center> || לואיס פיאנארLouis Pienaar || 1985–1990 || מנהל כללי
|}

{| class="wikitable"
|-
! !! שם !! כהונה
|-
! colspan="3" | ראשי הממשלה של האוכלוסייה השחורה (1977–1989)
|-
| bgcolor="#B57EDC" | <center>1</center>
|| אברהם הרמן דו פלרסיסAbraham Herman du Plessis
|| 1977–1980
|-
| bgcolor="#B57EDC" | <center>2</center>
|| קוסי פרטוריוסKosie Pretorius
|| 1980–1988
|-
| bgcolor="#B57EDC" | <center>3</center>
|| יאן דה וואטJan de Wet
|| 1988–1989
|-
! colspan="3" | ראשי הממשלה של האוכלוסייה הצבעונית (1980–1989)
|-
| bgcolor="#CF1020" | <center>1</center>
|| לאונרד בארנסLeonard Barnes
|| 1980–1984
|-
| bgcolor="#CF1020" | <center>2</center>
|| דויד בזיוידנהוהטDawid Bezuidenhout
|| 1984–1985
|-
| bgcolor="#CF1020" | <center>3</center>
|| וילם פיליפסWillem Phillips
|| 1985–1988
|-
| bgcolor="#CF1020" | <center>4</center>
|| ריימונד רג'ינלד דיארגארדטRaymond Reginald Diergaardt
|| 1988–1989
|-
| colspan="5" | השתייכות מפלגתית:; 
|}

===מערכות בחירות ומשאלי עם===
{| class="wikitable mw-collapsible mw-collapsed" width="460"
|-
! colspan="5" | מערכות הבחירות הכלליות במנדט דרום-מערב אפריקה
|-
! מפלגה !! קולות !! % !! מושבים
|-
! colspan="5" | בחירות 1926 (1)
|-
| המפלגה הלאומית של דרום-מערב אפריקה || 612 || 26.12% || 2
|-
| מפלגת דרום-מערב || 555 || 23.69% || 1
|-
| הליגה הגרמנית של דרום-מערב אפריקה || 498 || 21.25% || 8
|-
| מועמדים עצמאיים || 678 || 28.94% || 1
|-
| מועמדים ממונים || - || - || 6
|-
| סה"כ || 2,343 || 100% || 18
|-
! colspan="5" | בחירות 1929 (2)
|-
| מפלגת דרום-מערב הלאומית המאוחדת || 2,108 || 49.38% || 7
|-
| הליגה הגרמנית של דרום-מערב אפריקה || 971 || 22.75% || 4
|-
| מועמדים עצמאיים || 1,190 || 27.88% || 1
|-
| מועמדים ממונים || - || - || 6
|-
| סה"כ || 4,269 || 100% || 18
|-
! colspan="5" | בחירות 1934 (3)
|-
| מפלגת דרום-מערב הלאומית המאוחדת || 2,168 || 52.20% || 8
|-
| הליגה הגרמנית של דרום-מערב אפריקה || 558 || 13.44% || 1
|-
| הליגה הכלכלית || 808 || 19.46% || 1
|-
| מועמדים עצמאיים || 619 || 14.90% || 2
|-
| מועמדים ממונים || - || - || 6
|-
| סה"כ || 4,153 || 100% || 18
|-
! colspan="5" | בחירות 1940 (4)
|-
| מפלגת דרום-מערב הלאומית המאוחדת || 4,631 || 56.98% || 10
|-
| המפלגה הלאומית של דרום-מערב אפריקה || 3,046 || 37.48% || 2
|-
| מועמדים עצמאיים || 451 || 5.55% || 0
|-
| מועמדים ממונים || - || - || 6
|-
| סה"כ || 8,138 || 100% || 18
|-
! colspan="5" | בחירות 1945 (5)
|-
| מפלגת דרום-מערב הלאומית המאוחדת || 5,485 || 60.29% || 12
|-
| המפלגה הלאומית של דרום-מערב אפריקה || 3,154 || 34.67% || 0
|-
| מועמדים עצמאיים || 459 || 5.05% || 0
|-
| מועמדים ממונים || - || - || 6
|-
| סה"כ || 9,098 || 100% || 18
|-
! colspan="5" | בחירות 1950 (6)
|-
| המפלגה הלאומית של דרום-מערב אפריקה || 12,349 || 55.14% || 15
|-
| מפלגת דרום-מערב הלאומית המאוחדת || 10,048 || 44.86% || 3
|-
| סה"כ || 22,397 || 100% || 18
|-
! colspan="5" | בחירות 1955 (7)
|-
| המפלגה הלאומית של דרום-מערב אפריקה || 15,484 || 58.83% || 16
|-
| מפלגת דרום-מערב הלאומית המאוחדת || 10,735 || 40.79% || 2
|-
| המפלגה הכלכלית || 100 || 0.38% || 0
|-
| סה"כ || 26,319 || 100% || 18
|-
! colspan="5" | בחירות 1961 (8)
|-
| המפלגה הלאומית של דרום-מערב אפריקה || 19,360 || 59.43% || 16
|-
| מפלגת דרום-מערב הלאומית המאוחדת || 11,314 || 34.73% || 2
|-
| מפלגת דרום-מערב || 1,902 || 5.84% || 0
|-
| סה"כ || 32,576 || 100% || 18
|-
! colspan="5" | בחירות 1965 (9)
|-
| המפלגה הלאומית של דרום-מערב אפריקה || 21,240 || 555% || 333
|-
| מפלגת דרום-מערב הלאומית המאוחדת || 10,087 || 555% || 333
|-
| סה"כ || 31,327 || 100% || 18
|-
! colspan="5" | בחירות 1970 (10)
|-
| המפלגה הלאומית של דרום-מערב אפריקה || || || 18
|-
| סה"כ || || || 18
|-
! colspan="5" | בחירות 1974 (11)
|-
| אחר || || || 18
|-
| סה"כ || || || 18
|-
! colspan="5" | בחירות 1978 (12)
|-
| הברית הדמוקרטית של טרונהאל || 268,130 || 82.18% || 41
|-
| חזית הפעולה למען עקרונות טרונהאל || 38,716|| 11.87% || 6
|-
| המפלגה הדמוקרטית נוצרית של נמיביה || 9,073 || 2.78% || 1
|-
| המפלגה הלאומית החדשה || 5,781 || 1.77% || 1
|-
| חזית השחרור של רהובות || 4,564 || 1.40% || 1
|-
| סה"כ || 331,055 || 100% || 50
|}
{| class="wikitable mw-collapsible mw-collapsed" width="460"
|-
! colspan="5" | משאלי עם במנדט דרום-מערב אפריקה
|-
! תשובה !! קולות !! %
|-
! colspan="4" | 18 במאי 1977
|-
| colspan="4" | <center>הישארות בשלטון דרום אפרקיה</center>
|-
| בעד || 208,850 || 85.46%
|-
| נגד || 33,520 || 14.54%
|-
| סה"כ || 242,370 || 100.0%
|-
| colspan="2" | שיעור ההצבעה || 81.14%
|-
! colspan="4" | 18 במאי 1977
|-
| colspan="4" | <center>אישור חוקת טרונהאל</center>
|-
| בעד || 30,329 || 94.69%
|-
| נגד || 1,701 || 5.31%
|-
| סה"כ || 2,804,947 || 100.0%
|-
| colspan="2" | שיעור ההצבעה || 64.90%
|}

==ראו גם==
* דרום-מערב אפריקה הגרמנית
* איחוד דרום אפריקה
* דרום אפריקה בתקופת האפרטהייד
* היסטוריה של נמיביה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:מנדט חבר הלאומים
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1990