התזמורת הפילהרמונית של האג

התזמורת הפילהרמונית של האג (בהולנדית: Residentie Orkest) היא תזמורת סימפונית הולנדית השוכנת בהאג. עיקר הופעותיה מתקיימות באולם תיאטרון "אמרה".
== היסטוריה ==
הנריויוטה ייסד את התזמורת בשנת 1904. ביתה הראשון היה "בניין האמנויות והמדעים". לתשואות ראשונות זכתה התזמורת במהלך פסטיבל ריכרד שטראוס ב-1911, שבו ניצח המלחין עצמו על כמה מיצירותיו. תוך זמן קצר משכה התזמורת מלחינים נוספים, בהם איגור סטרווינסקי, מקס רגר, מוריס ראוול ופאול הינדמית.

ב-1915 עברו מופעי הקיץ של קונצרטי הקורזאאל בסחוונינגן מתזמורת לאמורו אל הפילהרמונית של האג. המנצח הראשי השני של התזמורת היה המלחין והמנצח פיטר ואן אנרוי, שכיהן במשרה זו מ-1917 עד לפרישתו ב-1935. פריץ שורמן התמנה למנצח הראשי הבא וכיהן במשרתו בתקופת מלחמת העולם השנייה. אחרי המלחמה היה ויליאם ואן אוטרלו המנצח הראשי, מ-1949 עד 1973.

אחרי שבניין האמנויות והמדעים נהרס בשרפה בשנת 1964, ניגנה התזמורת באולמות שונים בהאג בהיעדר משכן קבוע משלה. מסע לגיוס תרומות, שכלל הוצאת כמה הקלטות שנודעו בשם תקליטי "עזרו לנו לבנות מחדש", הביא לבניית אולם חדש לתזמורת, אולם ד"ר אנטון פיליפס, או DAPZ, שנקרא על שם אנטון פרדריק פיליפס, ממייסדי חברת האלקטרוניקה פיליפס, ובספטמבר 1987 נכנסה התזמורת אל ביתה החדש, שנחנך בטקס רשמי בנוכחות ביאטריקס, מלכת הולנד.

המנצחים הראשיים שבאו לאחר ואן אוטרלו היו ז'אן מרטינו, פרדיננד לייטנר, הנס פונק ויבגני סבטלנוב. יאפ ואן זביידן, שהיה המנצח הראשי משנת 2000 עד 2005, נושא בהווה בתואר מנצח אורח של כבוד (ere-gastdirigent) של התזמורת. נמה ירווי היה מנצחה הראשי האחרון עד כה של התזמורת, מ-2005 עד 2012. ירווי נושא עכשיו בתואר מנצח ראשי אמריטוס.

התזמורת יצאה לכמה סיורי הופעות, שכללו ערים גדולות כניו יורק, בוסטון, שיקגו, וינה, מינכן וברלין. במשך השנים ניגנה תחת שרביטיהם של מנצחים אורחים שונים, בהם ליאונרד ברנשטיין, פייר בולז, הנס קנאפרטסבוש, קרל שוריכט, ארטורו טוסקניני וברונו ולטר. התזמורת הוציאה הקלטות מסחריות ליצירותיהם של מלחינים גרמנים כגון אלפונס דיפנברוק ויוהנס פרהולסט. אוסף הקלטות שנעשו בשנות ה-50' באולם הקונצרטחבאו של אמסטרדם בניצוחו של וילם ואן אוטרלו יצא בתקליטור בשנת 2007.

באוקטובר 2012 הודיעה מועצת העיר האג על צמצום בתמיכה העירונית לתזמורת, מ-5.1 מיליון יורו ל-3.5 מיליון יורו. בתגובה על כך הביעה התזמורת את חששותיה לתוצאות שהיו למהלך זה על התזמורת, כגון אובדן משרות לכמה מן הנגנים וייצוג מופחת של יצירות סימפוניות רחבות-ממדים ברפרטואר הקונצרטי.

== מנצחים ראשיים ==
* הנרי ויוטה (1904 - 1917)
* פיטר ואן אנרוי (1917 - 1935)
* פריץ שורמן (1938 - 1949)
* וילם ואן אוטרלו (1949 - 1973)
* ז'אן מרטינו (1975 - 1976)
* פרדיננד לייטנר (1976 - 1980)
* האנס פונק (1980 - 1991)
* יבגני סבטלנוב (1992 - 2000)
* יאפ ואן זביידן (2000 - 2005)
* נמה ירווי (2005 - 2012)
* ניקולס קולון (2018 - 2021)
* אנג'ה ביהלמאייר (2018 - ממשיכה)
* יאן מרקל (מיועד, יתחיל את תפקידו בעונת 2025–2026)

== קישורים חיצוניים ==

* 

<div class="mw-content-ltr">
* [https://web.archive.org/web/20110711054047/http://www.fugro.com/downloads/corporate/reports/Fugro%20JV2001%20ENG.pdf Fugro Corporation 2001 corporate report, which includes background information on Het Residentie Orkest]
* [https://web.archive.org/web/20070927230149/http://www2.rnw.nl/mu/en/behind/biographies/petervananrooy Wilma Roest, Radio Netherlands Music biography of Peter van Anrooy]
* [http://www.musicweb-international.com/classrev/2007/june07/otterloo_cc72142.htm John Quinn, Review of "Willem Van Otterloo and Residentie Orkest: The Original Recordings, 1950-1960, Music-Web International, 7 June 2007</div>]

==הערות שוליים==

קטגוריה:תזמורות הולנדיות
האג
קטגוריה:האג: תרבות