OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דמיטרי, נסיך ולדימיר

דמיטרי (ברוסית: Дмитрий; 1250–1294) בנו של אלכסנדר נבסקי היה נסיך ולדימיר ונסיך נובגורוד במשך מספר תקופות. בנוסף לכך, במשך כ-40 שנים היה נסיך פריאסלאבל ורוב הזמן התגורר בעיר זו.

בשנת 1257 החלה התקוממות עממית ברפובליקת נובגורוד. הסיבה הייתה רצונה של אורדת הזהב להרחיב את קבלת המיסים גם לשטחי נובגורוד שמעשית לא נכבשו על ידה. מרבית אצולת העיר התנגדה להתקוממות. אלכסנדר נבסקי הגיע לעיר ביחד עם נציגי החאן ודיכא את התקוממות. את דמיטרי השאיר בעיר בתור נציגו. עם פטירת אלכסנדר נבסקי בשנת 1263 עזב דמיטרי את העיר וקיבל את נסיכות פריאסלאבל. בעיר זו שלט במשך יותר מ-40 שנים.

בשנת 1268 השתתף בקרב רקובור בו הכוחות של נובגורוד הביסו את המסדר הליבוני.

בשנת 1276 התמנה לנסיך ולדימיר. במשך כל תקופת שלטונו הוא ניהל מאבק מול אחיו, אנדרי. לקבלת תמיכה האחים פנו לחאן אורדת הזהב, דבר שהביא לפלישות חוזרות ונשנות. 
בשנים 1281-1282 דמיטרי גורש מכס נסיך ולדימיר בתמיכת החאן טוגה-מנגו. בשנת 1283 דמיטרי הצליח להחזיר לעצמו את השלטון באמצעות כוחות של חאן נוגאי. בשנת 1293 גורש סופית מכס נסיך ולדימיר על ידי אחיו תוך תמיכת החאן טוטן.

נפטר בשנת 1294.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hrono.ru/biograf/dm_a12.html קורות חיים (ברוסית)]

קטגוריה:נסיכי ולדימיר
קטגוריה:ילידי 1254
קטגוריה:נפטרים ב-1294
Power User

Power User הוא משתמש במחשב אישי שיש לו יכולת חלקית לבצע משימות תכנות, בכלים שנועדו למשתמש מסוגו.

ה-Power User כותב בעצמו תוכניות פשוטות הנדרשות לעבודתו ללא צורך בעבודה של תוכניתנים או מנתחי מערכות. משתמש מסוג זה הוא בדרך כלל איש מקצוע מומחה בתחומו והעיבודים הנכתבים על ידו נכתבים בכלי פיתוח פשוטים בעלי פונקציות בסיסיות מוכנות בתחום הקרוב לעיסוקו.

לעיתים קרובות ניתנות למשתמשים מסוג זה הרשאות לביצוע שינויים במערכת, כולל אצל משתמשים אחרים, למשל התקנת תוכנות עבורם.

דוגמאות: סטטיסטיקאים או כלכלנים הכותבים בגיליון אלקטרוני כגון Excel או מפתחים עיבודים סטטיסטיים ב-SAS או ב-SPSS; מתמטיקאים או פיזיקאים המפתחים תוכנה ב-Matlab.
==ראו גם==
* טכנולוגיית מידע צללים

קטגוריה:מחשוב
Legend of the Black Shawarma

Legend of the Black Shawarma (בעברית: אגדת השווארמה השחורה) הוא האלבום השביעי של הרכב הטראנס הפסיכדלי הישראלי אינפקטד מאשרום. האלבום יצא ב-8 בספטמבר 2009. ההשראה לכותרת האלבום הגיעה ממסעדת שווארמה חזן בה נהגו חברי הלהקה לאכול בעיר לידתם, חיפה.
== הפקה ==
תחילה תכננה הלהקה שהאלבום יהיה אלבום קונספט, בנושא האוכל האהוב על הלהקה. לפיכך, נוצרו הרצועות Poquito Mas, Saeed, Franks ו-The Legend of the Black Shawarma, ששמותיהן שאובים משמות מסעדות. אולם, הלהקה החליטה לנטוש את הקונספט, ויתר רצועות האלבום אינו קשור למזון. עם זאת, האיור שבעטיפת האלבום מציג יצורי יער מיתיים המחכים בתור כדי לאכול שווארמה, ומכאן המילה "Legend" בשם האלבום.

ברוב הרצועות באלבום יש דגש רב על הטמעת אלמנטים מתוך הרוק והרוק הכבד לתוך הטראנס.

אלבום זה מכיל את הרצועה "Smashing The Opponent" שיצא כסינגל לפני צאת האלבום בו אינפקטד מאשרום משתפים פעולה עם ג'ונתן דייוויס, סולנה של להקת Korn.

== הרצועות באלבום ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2009
קטגוריה:אלבומי אינפקטד מאשרום
אבשלום (סיני)

אבשלום היה יישוב והתנחלות בפתחת רפיח שבחצי האי סיני, אשר ננטש עם פינוי סיני בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים ב-1982. 

אבשלום הוקם ב-1973, דרום מזרחית לימית. תחילה נקרא "מרכז שדות", ולאחר מכן "יד און" (לזכר לוחמי המחתרות הלאומיות היהודיות נגד המנדט הבריטי שהיו כלואים באזור רפיח). ב-1975 נקבע כי היישוב ישמש כמרכז כפרי למושבי הסביבה. השם הסופי של היישוב נקבע ב-1979 כ"אבשלום", על שמו של אבשלום פיינברג, אשר נרצח ונקבר באותו אזור. בשנה זו גם החל יישוב קבע. היישוב כאמור פונה ב-1982. 

ב-1990 הוקם בחבל שלום יישוב באותו שם. 

קטגוריה:סיני: התנחלויות
קטגוריה:ישראל: יישובים לשעבר הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1973
קטגוריה:חבל ימית
קטגוריה:יישובים הקרויים על שם חללי מערכות ישראל
נוטבורגה

נוטבורגה (בגרמנית: Notburga; 1265 לערך – 16 בספטמבר 1313), המכונה גם נוטבורגה מרטנברג או נוטבורגה מאבן היא קדושה אוסטרית עממית מאזור טירול של ימינו. היא נחשבת לפטרוניתם של המשרתות והאיכרים. 

נוטבורגה נולדה ברטנברג שבטירול, אביה היה כובען. על פי האגדה, היא הייתה טבחית בטירה המקומית. נוטבורגה נהגה לתת לעניים משאריות המזון של האחוזה, אך גבירתה ציוותה עליה לחדול מכך ולתת את המזון לחזירים. נוטבורגה החליטה להפחית מן המזון שלה ולהעניק אותו לעניים. באחת מן הפעמים תפסה אותה גבירתה וציוותה עליה להראות לה מה באמתחתה. נוטבורגה צייתה, אך במקום אוכל ראתה הגברת קליפות, במקום היין - חומץ. נוטבורגה פוטרה, אך מיד לאחר מכן נפלה אדוניתה למשכב. נוטבורגה נשארה לצידה וסעדה אותה על ערש דווי. 

היא מתה בבוך שליד ינבך שבטירול.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נשים במאה ה-13
קטגוריה:נשים במאה ה-14
קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:ילידי 1265
קטגוריה:נפטרים ב-1313
אדריאנוס השלישי

אדריאנוס השלישי (בלטינית: Sanctus Hadrianus III; מת ב-8 ביולי 885) כיהן כאפיפיור בין 17 במאי 884 עד למותו ביולי 885.

==ביוגרפיה==
אדריאנוס נולד ברומא למשפחת האצולה קולונה מטוסקולום, כמו האפיפיורים אדריאנוס הראשון ואדריאנוס השני. ב-17 במאי 884 מונה לאפיפיור, במקומו של מרינוס הראשון, שמת יומיים קודם לכן. אדריאנוס מת בספטמבר 885 במודנה בדרכו למועצת הרייכסטג בוורמס (כיום בגרמניה). בפגישת המועצה הוא היה אמור לפגוש את קרל השמן ולסייע לו לפתור מחלוקת ירושה שהתעוררה באימפריה הרומית הקדושה ולדון בבעיית הסרצנים.

אדריאנוס השלישי נחשב לקדוש נוצרי, אם כי ההגיוגרפיה שלו אינה מלאה. נטען כי סייע לבני רומא להתגונן מפני בצורת. יום הקדוש שלו מצוין ב-8 ביולי, שרידיו טמונים בכנסיית סן-סילבסטרו ליד מודנה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-9
קטגוריה:נפטרים ב-885
קווקיניו

קווקיניו (בפורטוגזית: Cavaquinho) הוא כלי מיתר ממשפחת הגיטרות האירופאיות, בעל ארבעה מיתרים. הוא נקרא גם: מאצ'ימבו, מאצ'טה, מאנצ'טה, מארצ'טה, בראגינייה או קווקו.

בברזיל הכלי משמש בעיקר לשני סוגי מקצב עיקריים: הסמבה והשורו.

הקווקיניו הוא כלי מיתר עיקרי במוזיקה הפורטוגלית, הברזילאית, וכן באזור האי כף ורדה שבאפריקה.

הקווקיניו, דומה בצורתו החיצונית ובצליליו ליוקללה מהוואי.

בישראל אמן הגיטרה אורי הרפז מצמד הפרברים מפורסם בנגינתו על כלי זה. גם האמנית סזריה אבורה משתמשת בו ברוב שיריה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלי פריטה
קטגוריה:ברזיל: תרבות
קטגוריה:כף ורדה: מוזיקה
קטגוריה:מילים וביטויים בפורטוגזית
סימור הרש

סימור "סיי" מיירון הרש (באנגלית: Seymour (Sy) Myron Hersh; נולד ב-8 באפריל 1937) הוא עיתונאי חוקר וסופר יהודי-אמריקאי תושב וושינגטון די. סי., זוכה פרס פוליצר.

הרש זכה לראשונה בפרסום עולמי לאחר שחשף בשנת 1969 את טבח מי ליי, אשר התבצע במסגרת מלחמת וייטנאם ואת ניסיונות הטיוח שלו. בשנת 1970 הוא זכה על תחקירו זה בפרס פוליצר. בשנת 2004 זכה תחקירו על התנהגות חיילי צבא ארצות הברית כלפי אסירים בכלא אבו גרייב לתשומת לב עולמית.

==תולדות חייו==
הרש נולד בשיקגו למשפחה יהודית. הוריו היגרו לארצות הברית מליטא ומפולין. למשפחתו הייתה מכבסה לניקוי יבש באחד הרבעים האלימים והעניים בעיר. לאחר שסיים לימודיו באוניברסיטת שיקגו הוא החל בשנת 1959 לעבוד כעיתונאי בסוכנות הידיעות של שיקגו, למדור הפלילים המקומי. לאחר מכן הפך לכתב בדרום דקוטה של סוכנות הידיעות UPI. בשנת 1963 החל לעבוד ככתב סוכנות Associated Press בשיקגו ובוושינגטון הבירה. הוא שימש כמזכיר עיתונות של מסע הבחירות לנשיאות של הסנטור יוג'ין מקארתי בשנת 1968. בסוף אותה שנה החל לעבוד ככתב "הניו יורק טיימס" בבירה וושינגטון ושימש בתפקיד זה בין השנים 1972–1975 ובשנת 1979. בתקופה זו פרסם סימור הרש תחקיר לפיו סוכנות ה-CIA מבצעת מעקב אחר אזרחים, שהיה לאחד הגורמים להקמת ועדת צ'רץ' שחקרה את מבצע מוקינגברד.

בשנת 1983 פרסם את ספרו "מחיר הכוח: קיסינג'ר בבית הלבן של ניקסון" (באנגלית: The Price of Power: Kissinger in the Nixon White House) אשר זיכהו בפרס חוג מבקרי הספרים הלאומי ובפרס עיתון "לוס אנג'לס טיימס" לביוגרפיה. בשנת 1991 ראה אור ספרו "ברירת שמשון" על יכולתה הגרעינית של ישראל ועל מדיניות החוץ של ארצות הברית.

==ספריו==
<div style="direction: ltr;">
*Hersh, Seymour M. (foreword) (2005) in Scott Ritter: Iraq Confidential: The Untold Story of the Intelligence Conspiracy to Undermine the UN and Overthrow Saddam Hussein (Hardcover), Nation Books, 
*Hersh, Seymour M. (2004). Chain of Command: The Road from 9/11 to Abu Ghraib. HarperCollins. .
*Hersh, Seymour M. (1998). Against All Enemies: Gulf War Syndrome: The War Between America's Ailing Veterans and Their Government. Ballantine Books. .
*Hersh, Seymour M. (1997). The Dark Side of Camelot. Little, Brown & Company. .
*Hersh, Seymour M. (1991). The Samson Option: Israel's Nuclear Arsenal and American Foreign Policy. Random House. .
*Hersh, Seymour M. (1986). The Target Is Destroyed: What Really Happened to Flight 007 and What America Knew About It. Random House. .
*Hersh, Seymour M. (1983). The Price of Power: Kissinger in the Nixon White House. Simon & Schuster. .
*Hersh, Seymour M. (1972). Cover-up: the Army's secret investigation of the massacre at My Lai 4. Random House. .
*Hersh, Seymour M. (1970). Chemical And Biological Warfare. Panther Books. .
*Hersh, Seymour M. (1970). My Lai 4: A Report on the Massacre and Its Aftermath. Random House. .
</div>

===תורגמו לעברית===
* סיימור מ. הרש, ברירת שמשון. תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות, 1992. מאנגלית: אבי טנא.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מחברי ספרי עיון יהודים
קטגוריה:אמריקאים במלחמת וייטנאם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:סגל ניו יורק טיימס
קטגוריה:סגל ניו יורקר
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: דיווח בין-לאומי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
טורניר צ'ארלסטון בסבב ה-WTA

טורניר צ'ארלסטון (או בשמו הרשמי : גביע מעגל המשפחה - Family Circle Cup) הוא טורניר טניס מהקטגוריה העליונה בסבב ה-WTA הנערך מאז שנת 1973 בעיר צ'ארלסטון במדינת קרוליינה הדרומית שבארצות הברית. הטורניר משוחק על מגרשי חימר ירוק פתוחים.

האלופה הנוכחית של הטורניר היא סלואן סטיבנס.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:טורנירים בסבב ה-WTA
קטגוריה:תחרויות טניס בארצות הברית
קטגוריה:קרוליינה הדרומית
יעקב לסלוי

יעקב לסלוי (20 באפריל 1896 פולין – 1987, תל אביב). ממנהיגיה הבולטים של תנועת הפועל המזרחי. הוגה דעות, רב, בנקאי ויו"ר החברה קדישא בת"א.

==ביוגרפיה==
===בפולין===
לסלוי נולד ב-20 באפריל 1896 (ז' באייר ה'תרנ"ו) בעיירה צנסטוכוב שבפולין. בהיותו בן 13 בלבד עזב את ביתו ונסע ללמוד בישיבותיה המפורסמות של פולין. מעט מאוחר יותר התייתם מאביו ועול פרנסת הבית הוטל עליו. בשנת 1917 בגיל 21 התחיל בפעילות ציבורית, והקים את ישיבת עץ חיים ששילבה לימודים כלליים עם לימודי קודש, וזאת במטרה לפתור את בעיית בני הנוער היהודי בעיר, אשר בימי מלחמת העולם הראשונה הסתובבו בעיר ללא יד מכוונת. לאחר מכך הקים את סניף תנועת צעירי מזרחי בעירו. סניף צעירי המזרחי בצ'נסטוחוב, זכה למוניטין כסניף פעיל במיוחד. אורגנו בו פעולות תרבותיות, שיעורי תנ"ך, עברית, היסטוריה של עם ישראל, ותלמוד. כן, נוסדה ספרייה שהכילה ספרים בכל המקצועות ונפתח אולם קריאה. ב- 29 ביוני 1923 נישא לסלוי לחיה לבית גראנק. לסלוי העריך את רעייתו מאוד, וטען שלה שייכות זכויות החינוך של ילדיהם, שכן רוב זמנו היה מוקדש לפעילות ציבורית, בבנק בתנועה ובמועצה הדתית.

===בארץ ישראל===
לסלוי עלה ארצה ב-3 בספטמבר 1924, וגר בירושלים בשכונת בית ישראל עד שנת 1933. בירושלים פתח לסלוי את "מטבח הפועלים הדתיים" בשכונת "שערי פינה". משנת 1926 פועל לסלוי כחבר באספת הנבחרים של הוועד הלאומי, מטעם הפועל המזרחי. משנת 1932 הוא חבר ועד הקהילה של יהודי ירושלים, וכן בהתאחדות עולי פולין. לאחר מכן עם העברת מרכז הפועל המזרחי מירושלים לתל אביב עובר גם לסלוי לגור בתל אביב. היה מראשי המתנגדים להצטרפות תנועת "הפועל המזרחי" להסתדרות העובדים הכללית. שימש כחבר הוועד הפועל של "הפועל המזרחי" וכגזברו הראשון. הקים את חברת הבנייה "עולים בונים" והיה גם ממקימי קופת המלווה של הפועל המזרחי, שלימים הפכה לחלק מבנק המזרחי המאוחד, שבהנהלתו ישב. כמו כן הוא היה חבר מועצת השחיטה בתל אביב שהפכה למועצה הדתית.

==לקריאה נוספת==
* ד"ר יצחק אלפסי, ספר יעקב לסלוי -שער ח' בנתיבי חיים עמ' 439–504, תשמ"ה.

==קישורים חיצוניים==
* יוחנן בן יעקב-כפר עציון, [http://noar.education.gov.il/main/upload/.pinkas/zionutdatit.DOC ,הציונות הדתית בפולין], 

קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ראשי מועצות דתיות בישראל
קטגוריה:זוכי פרס הרב אונטרמן
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:בנקאים ישראלים
קטגוריה:חברי אספות הנבחרים
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 1977
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1987
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
טורניר ברמינגהאם בסבב ה-WTA

טורניר ברמינגהאם (או בשמו הרשמי : AEGON Classic) הוא טורניר טניס מהקטגוריה הבינלאומית בסבב ה-WTA הנערך מאז שנת 1982 בעיר ברמינגהאם שבבריטניה. הטורניר משוחק על מגרשי דשא פתוחים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:טורנירים בסבב ה-WTA
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: תחרויות טניס
קטגוריה:ברמינגהאם: ספורט
באד בול

באד בול (בגרמנית: Bad Boll, נקראה בול עד 31 במאי 2007, בגרמנית: Boll) היא עיירה במדינת באדן-וירטמברג בדרום גרמניה.

== גאוגרפיה ==
באד בול ממוקמת בחלקו הצפוני של רכס ההרים סוואביאן אלב כ-10 ק"מ מזרחית לגופינגן. בין אולם לשטוטגרט.

== היסטוריה ==
באזור שנת 800 לספירה נבנתה בבול כנסייה, עליה נבנתה כנסייה אחרת בראשית המאה ה-12.<br />
האזכור המתועד הראשון של המקום היה בשנת 1155 על ידי פרידריך ברברוסה.

ב-1595 התגלו בבול מעיינות חמים וגופרית. ב-1596 נבנה מבנה מרחצאות מרפא במקום. המבנה שונה בשנים 1823-1825, ומאז ועד היום לא השתנה. בשנת 1853 נרכשו מרחצאות המרפא על ידי הכומר והתאולוג יוהאן בלומהארדט שהשתמש בו כמרכז אוונגליסטי אשר משך אליו אנשים בשל יכולות הריפוי שלו, ובילה שם את שארית ימיו. בנו כריסטוף פרדריק בלומהארדט המשיך את דרכו של אביו בספא עד מותו בשנת 1919. ב-1921, משפחת בלומהארדט העבירה את מתחם הספא לידי הכנסייה המוראבית. בשנת 1945 נוסדה במקום האקדמיה הפרוטסטנטית באד בול, הראשונה מסוגה בגרמניה.

משנת 2005, מסדר הדיאקוניסות של הכנסייה הפרוטסטנטית של וירטמברג מפעיל את הספא. 
מאמיני הכנסייה המוראבית ממשיכים להתפלל בה כיום.

== האקדמיה הפרוטסטנטית באד בול ==
האקדמיה הפרוטסטנטית באד בול (בגרמנית: Evangelische Akademie Bad Boll), על אף היותה שייכת לממסד הפרוטסטנטי, לא מניחה קווים מנחים פרוטסטנטיים עבור הבאים לוועידות הנערכות בה בתחומי מדעי החברה, פוליטיקה, דת, כלכלה והסביבה. להפך, האקדמיה מעודדת קבלה של זוויות ראייה שונות ודיונים בנושאים שנויים במחלוקת.
כמו כן, האקדמיה מעודדת את הבנת השונה - הפליט מחוץ למדינתו, הנכים ורגשות מאמיני דתות אחרות בענייני רוחניות.
בשנה מבקרים בקורסים וועידות באקדמיה כ-18,000 אנשים, הוועידות ממומנות חלקית על ידי הכנסייה הפרוטסטנטית בבאדן-וירטמברג..

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20090813154240/http://www.stuttgart-tourist.de/ENG/city/bad_boll.htm אתר המציע פירוט על באד בול, מזווית תיירותית.] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:באדן-וירטמברג: ערים
דחיית איבר

דחיית איבר או דחיית שתל הוא מצב בו הגוף דוחה איבר שאמור להיות מושתל בו, לרוב תתבצע הדחייה בחצי השנה הקרובה להשתלה. 

==רקע==
מערכת החיסון של הגוף היא מעין מחסום בין ההשתלה להצלחתה. מטרת מערכת החיסון היא להגן על הגוף ולהילחם בגורמים זרים. מנגנון זה של מערכת החיסון מכוון גם לדחות איברים, אשר מסומנים על ידיה כאויבים לגוף. הבנתו של מנגנון מערכת החיסון חשוב בסיוע למטפלים כיצד להגן על גוף המושתל כדי למנוע, לדחות או לחסום דחיית שתל.

== אימונוביולוגיה של דחייה ==
האנטיגנים מגיבים לדחייה בעדינות ומשנים רקמות רכות אשר קוראות לאנטיגנים מתאימים, הם מתאימים את הגנים התואמים. אנטיגנים תואמים נמצאים ביותר מ-40 מקומות, אבל התגובה של מקומות האלו להשתלה מתורם זר, מגיבים מהר כי הם מגלים במהירות סיבוך במקום שלהם. בבני אדם זה נקרא: אנטיגנים לויקוציטיים אנושיים (באנגלית: HLA).

== מנגנונים של דחייה ==
התגובות החיסוניות לאיבר מושתל מערבות דחייה תאית (של לימפוציטים) והומאראלית (של נוגדנים). גם סוגי תא אחרים מעורבים, תא לימפוציט T מעורב במרכזה של הדחייה. תגובות הדחייה מערבות גרימת רגישות בדרגה מסוימת לא משפיעה במיוחד ומשפיעה באופן מרכזי.

== דחייה תאית חמורה ==
כאשר לימפוציטים מקבלים הוראה לתקוף את האיבר של התורם, הם נכנסים למצב שהאנטיגנים תוקפים את התא.

== דחייה חמורה של נוגדנים ==
כאשר שתל נדחה הוא מפסיק לתפקד כראוי או בכלל. הדחייה של הנוגדנים מציגה גם דחייה נגד השתל שקורה בדרך כלל אחרי ההשתלה מיידית או במהלך השבוע.

== דחייה כרונית ==
לפעמים באה כמה חודשים או שנים לאחר ההשתלה. היא מוצגת כליפת על האיבר המושתל ואיבר מושתל (מצולק) מאוד כתוצאה מהליפת.

== גורמי סיכון לדחייה כרונית ==
# דחייה אקוטית (חמורה) קודמת.
# דיכוי לא הולם של מערכת החיסון.
# התחלה קודמת של דחייה.
# בעיות בגוף התורם לפני ההשתלה (גיל, לחץ דם גבוה וכו')
# עומס יתר על האיבר המושתל.
# איסכמיה ממושכת לאיבר.
# זיהומים לאחר ההשתלה.

==ראו גם==
*מחלת השתל נגד המאכסן

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:השתלת איברים

de:Transplantation#Immunreaktionen
מייסה

{| align="left"
|

|-
|

|-
|

|}

מייסה (בכתיב לועזי: Meissa), שנקרא גם הקה (Heka) או λ באוריון הוא הכוכב המייצג את ראשו של אוריון והוא אחד הכוכבים העמומים שזכו לשם משלהם.

פרוש שמו של הכוכב הוא בערבית "הזוהר", בניגוד להיותו אחד הכוכבים העמומים יותר בקבוצה. השם במקור היה שייך לכוכב אלהנה בקבוצת תאומים (קבוצת כוכבים), אך מסיבה לא ידועה עבר לכוכב זה. שמו השני של הכוכב נגזר גם כן מערבית (الهقعة, אל-הַקְעה) ופירושו "הכתם", אולי בשל היות הכוכב מוקף בערפילית פליטה ואולי משום שהקבוצה ייצגה בעבר כבשה שחורה עם כתם לבן, אותו ייצג הכוכב.

==תכונות==
מייסה הוא כוכב זוגי במרחק של כ-1,100 שנות אור המורכב מזוג כוכבים כחולים וחמים. את מייסה מקיפה טבעת של גז בין-כוכבי מיונן מעוצמת הקרינה של מייסה, בקוטר של כ-150 שנות אור. לא ברור אם מקור הגז הוא בחומר הבין-כוכבי שממנו נוצר מייסה או שמדובר בשרידים של כוכב נוסף במערכת שהתפוצץ כסופרנובה לפני מספר מיליוני שנים.

===תכונות מייסה A===
מייסה A הוא ענק כחול בעל סיווג ספקטרלי O8 עם מסה של כ-25 מסות שמש ורדיוס של כ-7 פעמים רדיוס השמש. טמפרטורת פני הכוכב היא כ-35,000 קלווין כך שאף על פי שעוצמת הארתו הכוללת היא פי 65,000 מעוצמת השמש, כמעט כל הקרינה היא בתחום העל-סגול, כך שבאור נראה הוא מאיר "רק" פי 4,100 מהשמש.

בשל מסתו העצומה צפוי הכוכב לסיים את חייו כסופרנובה.

===תכונות מייסה B===
מייסה B הוא כוכב הסדרה הראשית כחול חם למדי מסוג ספקטרלי B0.5. הוא נמצא במרחק זוויתי של כ-4 שניות קשת ממייסה A, שמהווה כ-1,350 יחידות אסטרונומיות. בהירותו הנראית היא מדרגה 5.6, וניתן להבחין בו באמצעות טלסקופ חובבים. עוצמת הארתו הכוללת היא פי 5,500 מעוצמת השמש, אך רק כעשירית מעוצמה זו היא בתחום הנראה לעין, מה שמביא לעמימותו.

מסתו של מייסה B מוערכת בפחות מ-10 מסות שמש, כך שככל הנראה הוא יסיים את חייו כננס לבן מסיבי המורכב מחמצן וניאון.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://stars.astro.illinois.edu/sow/meissa.html מייסה באתר של ג'ים קלר]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ענקים מסוג O
קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג B
קטגוריה:כוכבים כפולים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים אוריון
רבי יוסי דמן יוקרת

רבי יוסי דמן יוקרת (או רבי יוסי דמן יוד קרת) היה אמורא מהדור השלישי, ורבו של רבי יוסי בר אבין. שֵם מקומו, "יוקרת", כנראה השתבש ואינו ידוע כיום, אולם יש מייחסים זאת למקום היישוב איקרית של היום, הידועה בעברית בשם יוקרת.

בתלמוד מסופרים שלושה סיפורים אודותיו. שני סיפורים מתוכם עוסקים באדיקותו, שהגיעה עד כדי אכזריות כלפי ילדיו. האחד נוגע לבנו, שלפי האגדה התפלל והוציא בן-רגע לפועליו תאנים מעץ סמוך (גרם לתאנה להבשיל פירות שלא בזמנם). כששמע אביו את הנעשה, כעס עליו, ואמר: "בני, אתה הטרחת את קונך להוציא תאנה פרותיה שלא בזמנה, יאסף <small>(יהרג)</small> שלא בזמנו". הרמ"ע מפאנו מבאר על דרך הקבלה כי נשמתו של אלישע התגלגלה ברבי יוסי דמן יוקרת, שהמית את בנו ובתו והוא אלישע הנביא ש"גירה דובים בתינוקות ועתה גירה המות בבנו".

השל"ה הקדוש מעיד במכתב, שראה ליד קברו של רבי יוסי דמן יוקרת תאנה הנותנת פירות שלא בזמנם.

סיפור נוסף הוא אודות בתו היפה של רבי יוסי, שבהזדמנות אחת ראה אדם שמנסה להביט בה בהיחבא. לשאלת רבי יוסי ענה אותו אדם: "רבי, אם ללוקחה לא זכיתי, לראותה לא אזכה?!" הגיב רבי יוסי, ואמר לבתו: "בתי, מצערת אַת אֶת הבריות, שובי לעפרך ולא יכשלו בך בני אדם". זה הביא, לפי המסופר, את תלמידו, רבי יוסי בר אבין, לזנוח את רבו, וללכת ללמוד אצל רב אשי (או רב אסי). כששאל רב אשי את רבי יוסי בר אבין על הסיבה לעזיבתו את רבו, אמר: "אדם שאינו חס על בנו ועל בתו, היאך יחוס עלי?!"

סיפור פלאי נוסף נכתב בתלמוד אודותיו; שהיה משכיר חמור לאנשים, ובסוף כל יום היה חוזר אליו בעצמו עם שכרו מונח על גבו. יום אחד שכחו עליו זוג סנדלים שלא היו שייכים לרבי יוסי, והחמור לא זז ממקומו, משום שלא היה יכול לגנוב את הסנדלים.

על פי סתמיות בתוצאות ארץ ישראל, באיגרת יחוס האבות מאלמוני (יחוס הצדיקים). קבורתו נמצאת בקיומה. כפי שמתאר האלמוני: 

מנחם כץ וישראל רוזנסון סברו שרבי יוסי דמן יוקרת אינו דמות היסטורית – פגישה בין רב אשי לרבי יוסי בר אבין אינה סבירה היסטורית; אף שרבי יוסי דמן יוקרת מעוצב כדמות ריאלית, התוכחה המוסרית שהסיפור אודותיו מציג חריפה מכדי להיות משויכת לחכם היסטורי; ואף על פי שעל פי הסיפור, רבי יוסי דמן יוקרת הוא מורו של רבי יוסי בר אבין, אמורא חשוב, לא מובאים לא דברי הלכה ולא דברי אגדה משמו. לדעתם, מטרת הבאת הסיפורים על אודותיו בתלמוד הבבלי להסביר את ירידת המרכז הארץ-ישראלי ועליית בבל כמרכז יהודי. תלמידי החכמים שבארץ-ישראל, שמוצגים כנעימים ביחס לתלמידי החכמים הבבליים, לא חסו על בניהם דווקא מתוך צדיקותם וחסידותם.

==לקריאה נוספת==
* 
==ראו גם==
* יוד קרת קא חזינא הכא

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:הדור הרביעי לאמוראי ארץ ישראל
ברנדה פריקר

ברנדה פריקר (באנגלית: Brenda Fricker; נולדה ב-17 בפברואר 1945) היא שחקנית קולנוע אירית, זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1989 על משחקה בסרט "כף רגלי השמאלית".

== ביוגרפיה ==
פריקר נולדה בדבלין, אירלנד<ref></ref> לבילה, מורה במכללה מקומית ולדזמונד, פקח במשרד החקלאות האירי ועיתונאי במגזין "הטיימס" האירי.

עוד כשהייתה ילדה קיוותה פריקר ללכת בדרכי אביה ולהפוך לעיתונאית, לפני שהפכה לשחקנית עבדה פריקר בתור עוזרת העורך של מגזין ה"טיימס" האירי וזאת במטרה להפוך לכתבת.

פריקר החלה את קריירת המשחק שלה בגיל 19 בבימות תיאטרון מקומיות באירלנד לפני שעברה למופעים הגדולים יותר בלונדון.

כשהגיעה לאנגליה החלה פריקר להופיע במופעים מקומיים ובינלאומיים במסגרת הלהקה השייקספירית המלכותית.

בשנת 1989 בגיל 45 לאחר השתתפות במספר סרטים מקומיים והפקות BBC הגיעה פריקר אל הנחלה לה קיוותה להגיע במשך למעלה מ-20 שנות קריירה וזכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר תוך כדי שהיא גוברת על שחקניות בעלות שם עולמי בתחום הקולנוע כגון ג'וליה רוברטס ואנג'ליקה יוסטון. את הפרס קיבלה פריקר עבור תפקידה בדרמה הביוגרפית האירית זוכת שני פרסי אוסקר "כף רגלי השמאלית" המבוססת על חייו של הסופר והצייר האירי קריסטי בראון, בסרט גילמה פריקר את דמותה של אמו של כריסטי (דניאל דיי-לואיס). כמו כן קיבלה פריקר על התפקיד גם מועמדות לפרס גלובוס הזהב.

במהלך שנות ה-90 הספיקה פריקר לשחק במגוון סרטים שהבולטים ביניהם הם "השדה", "עת להרוג" ו"שכחו אותי בבית 2".

בשנת 2003 שיחקה פריקר בהפקה המשותפת של ג'ואל שומאכר וג'רי ברוקהיימר "ורוניקה גארין", בסרט גילמה פריקר את דמותה של ברני, אמה של ורוניקה גארין (קייט בלאנשט).

== חיים אישיים ==
פריקר גרה בדבלין. בעבר הייתה נשואה לבמאי בארי דייוויס. לדבריה, אהבותיה כוללות את כלבי המחמד שלה, שתיית גינס, קריאת שירה ומשחק סנוקר.

==פילמוגרפיה==
* כף רגלי השמאלית (1989)
* השדה (1990)
* שכחו אותי בבית 2 (1992)
* אז התחתנתי עם רוצח (1993)
* איש חסר חשיבות (1994)
* מלאכים באזור השער (1994)
* עת להרוג (1996)
* אשף המוחות (1997)
* המטאור של פיט (1998)
* קונספירציית השקט (2003)
* ורוניקה גארין (2003)
* טרומה (2004)
* אני רוקד בפנים (2004)
* סגורים בזירה (2007)
* How About You (2007)
*אבן הגורל (2008)
* Locked In (2010)
* שבר ענן (2011)
*אלברט נובס (2011)
*A Long Way from Home (2013)
*סלח לי (2013)
*נשים ונפלאות (2023)

=== טלוויזיה ===
* כלותיו של ישו (1991) - מיני סדרה
*Journey (1995) - סרט טלוויזיה של CBS
*קופידון וקייט (2000) - סרט טלוויזיה של CBS
*עלייתה ונפילתה של היידי פליס (2004) - סרט טלוויזיה של USA Network

==הערוץ שוליים==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה איריות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון איריות
קטגוריה:ילידות 1945
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1945
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקנית המשנה הטובה
קטגוריה:אישים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
רבי בנאה

רבי בנאה (במקורות ארץ ישראליים: רבי בניה, או בנייה) היה תנא-אמורא בדור המעבר בין התנאים לאמוראים (סוף המאה ה-2 ותחילת המאה ה-3). רוב מאמריו בתלמוד מובאים בסגנון המקובל לגבי אמוראים, אולם מצאנו שהוזכר בתוך ברייתא בתלמוד, וכן מספר פעמים במדרש "ספרי", המאגד את תורת התנאים ופירושיהם לספר דברים.

מרבית מאמרי רבי בנאה הם בענייני אגדה, ומיעוטם בהלכה. האמורא רבי יוחנן מרבה לשאול אותו, ולמסור הלכות בשמו, ורוב מאמרי רבי בנאה בתלמוד מובאים על ידיו.

== ביוגרפיה ==
כנראה התגורר בטבריה, שכן התלמוד הירושלמי מספר שרבי יוחנן לאחר עלותו לגדולה היה דורש לפעמים בבית מדרשו של רבי בנאה, רבו.

לא ידוע דבר על משפחתו. הרב אהרן הימן בספרו תולדות תנאים ואמוראים, משער שנולד בחוץ לארץ, על פי דבריו אודות שפת מקומו.

== מעשיו והנהגותיו ==
התלמוד מספר שרבי בנאה נהג לסמן מערות קבורה, על מנת שידעו להימנע מטומאה. יש משערים שנקרא "רבי בנאה" על שם מנהגו לסמן ולציין את הקברות (כלשון הכתוב:"וְרָאָה עֶצֶם אָדָם וּבָנָה אֶצְלוֹ צִיּוּן עַד קָבְרוּ אֹתוֹ הַמְקַבְּרִים".).

בהקשר זה מסופר בתלמוד סיפור מפליא אודות ביקורו של רבי בנאה במערת המכפלה, והאופן שבו ראה את אברהם ושרה ואדם הראשון. הסיפור זכה לפירושים רבים, על דרך הפשט והדרש.

רבי בנאה היה מכריע לעיתים בדין על פי אומדן בלא ראיות קבילות. כך, למשל, מסופר על אדם שנודע לו שתשעה מתוך עשרת בניו הם ממזרים ואינם שלו, והותיר צוואה ובה כתב "כל נכסי - לבן אחד". לא ידעו למי מהם כוונתו, ורבי בנאה הורה להם שילכו לחבוט בקבר אביהם, עד שיעמוד ויגלה למי התכוון. הלכו כל הבנים לבית הקברות פרט לאחד, שסירב לחבוט על קבר אביו, ורבי בנאה הורה שזהו הבן החוקי. שאר הבנים התלוננו בפני השלטון הביזנטי על פסק זה, ורבי בנאה נאסר, עד שאשתו שחררה אותו בחכמתה.

עוד מסופר, שעל פי חוקי השלטון היה מקובל שכל דיין שהייתה כנגדו תביעה משפטית - נפסל מלדון עוד, ורבי בנאה שכנע אותם שהדבר אינו צודק, אלא רק אם הדיין הפסיד במשפט, והתברר שהחזיק בידו רכוש שאינו שלו - ראוי שייפסל.

רבי בנאה הקפיד על הופעה מכובדת וסדר ונקיון, ואף דרש זאת מתלמידי חכמים. כך הורה בתשובה לשאלותיו של רבי יוחנן:

אכן, רבי יוחנן תלמידו נהג בעצמו יחס מכובד לביגוד.

== קברו ==
רבי חיים ויטאל, מקובל בולט מהמאה ה-16, מביא את גרסת רבו האר"י כי רבי בנאה נטמן יחד עם הנביא אלקנה סמוך לכפר קיומה שבין צפת למירון.

באזור הוקם מבנה בן שני כיפות, המציין את קברם. אמנם, על פי מחקר שפורסם בשנת 2007 בספר "מקומות קדושים וקברי צדיקים בגליל" אותר המקום המדויק אותו תיאר ויטאל בכתביו.

== ממאמריו בהלכה ==
השותפים בחצר רשאים למנוע זה מזה שימוש בחצר לצרכים שונים, אבל אינם יכולים למנוע מן השכנות השותפות בחצר לכבס בה, כי אין זה כבודן של בנות ישראל לכבס ברשות הרבים.

== ממאמריו באגדה ==
* תורה - מגילה מגילה ניתנה.
* ארבע כוסות - כנגד ארבע גאולות.
* לעולם ישקיע אדם עצמו במשניות.
* כל העוסק בתורה לשמה – תורתו נעשית לו סם חיים... וכל העוסק בתורה שלא לשמה – נעשית לו סם המות.
באוצר המדרשים מופיע מדרש בשם "דרשת רבי בנאה".

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* [http://www.zadikim.co.il/scripts/Sit.dll?language=Heb&kind=SiteInfo&id=69&in=1 קבר רבי בנאה], במדריך קברי צדיקים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הדור החמישי לתנאים
קטגוריה:דור המעבר לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:הדור הראשון לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:תלמידי רבי יהודה הנשיא
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3
בנימין שפירא

בנימין שפירא (10 ביוני 1913–30 באוקטובר 1993) היה פרופסור לביוכימיה, חתן פרס ישראל למדעי הרפואה.

שפירא נולד בגרמניה ובשנת 1926 עלה עם הוריו לארץ ישראל והתיישב עמם בעפולה. את לימודיו התיכוניים סיים בבית הספר הריאלי ובין השנים 1933–1937 למד לתואר ראשון במדעי הטבע באוניברסיטה העברית בירושלים.

בשנת 1940 הוענק לו תואר דוקטור והוא החל בעבודה כעוזר מחקר במעבדה לחקר הורמונים ולפיזיולוגיה פתולוגית, בין היתר תחת ברנרד צונדק. במהלך לימודיו היה תלמידו של חיים ארנסט ורטהיימר, עמו החל לעבוד במהלך שנות הארבעים ומחקרם המשותף בנוגע לתפקיד הליפיד בבני אדם ובצמחים הביא לקביעה בנוגע להיות אדיפוציטים מקור להתפתחות שומן. בשנת 1948 קודם לדרגת מרצה והחל לעבוד במעבדה לפיזיולוגיה פתולוגית וכמרצה לפיזיולוגיה כימית. בשנת 1953 הוענקה לו דרגת פרופסור חבר ובשנת 1958 דרגת פרופסור מן המניין.

שפירא היה פרופסור לביוכימיה רפואית ונמנה עם סגל ההוראה של הפקולטה לרפואה ובית החולים הדסה. עבודתו העיקרית נגעה לחקר חילוף חומרים בגוף האדם. מחקרו המשותף עם שרה הסטרין-לרנר בנושא ספיגת גלוקוז זיכה אותם בפרס ישראל למדעי הרפואה לשנת 1955.

במשך שנים כתב ערכים עבור האנציקלופדיה העברית והיה עורך של מחלקת מדעי הטבע של האנציקלופדיה החל מכרך כ"א.

שפירא הלך לעולמו בשנת 1993. הוא הובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים. שפירא היה נשוי לשולמית אבינרי (אחותו של הבלשן יצחק אבינרי) ואב לשניים.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ביוכימאים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לרפואה
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה העברית
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1955
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1993
שטייר M

שטייר M היא סדרת אקדחים מתוצרת חברת הנשק האוסטרית שטייר מנליכר. האקדח הוא בעל מנגנון פעולה חצי אוטומטי המופעל על ידי גז. פיתוחו של האקדח התחיל בשנות ה-90 של המאה ה-20 ונגמר בשנת 1999. דגם ראשון שהוצג היה שטייר M9, היורה תחמושת 9 מ"מ פרבלום. בנוסף לקליבר 9 מ"מ אקדח פותח לתחמושת 40S&W שטייר M40 ולתחמושת 9X22 מ"מ או .357 SIG שטייר M357. זמן קצר לאחר מכן יוצרו דגמים קומפקטיים לאקדחים M9 ו-S9 - M40 ו-S40 .
שטייר M 9

== נתונים טכניים ==
{| class="wikitable" border="2"
! דגם !! כדור !! אורך כללי !! גובה!! רוחב !! אורך קנה !! משקל(לא טעון) !! מס כדורים במחסנית
|-
|M9 || 9x19מ"מ || 176 מ"מ || 136 מ"מ || 30 מ"מ || 101 מ"מ|| 747 גרם || 10, 14, 15
|-
| M40 || .40 S&W || 176 מ"מ || 136 מ"מ || 30 מ"מ || 101 מ"מ || 767 גרם || 10, 12
|-
| M9-A1 || 9x19מ"מ || 176 מ"מ || 136 מ"מ || 30 מ"מ || 102 מ"מ|| 851 גרם|| 10, 14, 15
|-
| M40-A1 || .40 S&W || 176 מ"מ || 136 מ"מ || 30 מ"מ || 102 מ"מ || 851 גרם || 10, 12
|-
| S9 || 9x19מ"מ || 168 מ"מ || 117 מ"מ || 30 מ"מ || 91 מ"מ || 725 גרם|| 10, 14, 15
|-
| S40|| .40 S&W || 168 מ"מ || 117 מ"מ || 30 מ"מ || 91 מ"מ|| 725 גרם || 10, 12
|-
| S9-A1 || 9x19מ"מ || 166.5 מ"מ || 123 מ"מ || 30 מ"מ || 92 מ"מ || 739 גרם || 10, 14, 15
|-
| S40-A1 || .40 S&W || 170 מ"מ || 123 מ"מ || 30 מ"מ || 92 מ"מ || 753 גרם || 10, 12
|}

== קישורים חיצוניים ==

*[https://web.archive.org/web/20061113221035/http://world.guns.ru/handguns/hg45-e.htm modern firearms Steyr M&S]
*[https://web.archive.org/web/20090813115538/http://guns.co.il/pistols/steyr.html אקדחי שטייר]

קטגוריה:אקדחים
קטגוריה:נשק קל אוסטרי
אמנת החלל החיצון

מדינות שחתמו עליה אך לא אשררו אותה}}
אמנת החלל החיצון (באנגלית: Outer Space Treaty) היא אמנה בינלאומית שמהווה את הבסיס להסכמי החלל הבינלאומיים. האמנה הוצעה לאישור על ידי ארצות הברית, ברית המועצות ובריטניה ב-27 בינואר 1967, ונכנסה לתוקף ב-10 באוקטובר באותה שנה. נכון לשנת 2019, כ-109 מדינות חתומות על האמנה ועוד כ-23 מדינות חתומות עליה אך עדיין לא השלימו את תהליכי האשרור של האמנה.

==עיקרי האמנה==
* איסור על המדינות החתומות על האמנה להציב נשק גרעיני, או כל נשק אחר להשמדה המונית במסלול סביב כדור הארץ, או להציב אותם על הירח או על עצמים אחרים במערכת השמש.
* האמנה מגדירה את השימוש בירח ובעצמים אחרים במערכת השמש למטרות שלום בלבד, ואיסור על שימוש בירח ובעצמים אחרים במערכת השמש למטרה של ניסויי נשק מכל סוג ואיסור על בניית בסיסים צבאיים ועריכת תמרונים צבאיים בירח ובעצמים אחרים במערכת השמש. עם זאת, האמנה לא אוסרת על הצבת נשק קונבנציונלי במסלול סביב כדור הארץ.
* האמנה אוסרת על ממשלות להכריז בעלות על הירח, כוכבי לכת אחרים וכל גרם שמים אחר, מאחר שלפי האמנה הם "ירושת האנושות כולה".
* האמנה מטילה על המדינות החברות באמנה לפקח על ארגונים שאינם ממשלתיים (למשל - חברות פרטיות) בפעילויות שקשורות בחלל החיצון.

==ראו גם==

*לוחמת חלל
*לוויין קרב
*נשק נגד לוויינים
*אתיקת חלל

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.unoosa.org/oosa/SpaceLaw/outerspt.html הסבר על אמנת החלל החיצון] ב[http://www.oosa.unvienna.org/oosa/index.html אתר] משרד האו"ם לענייני החלל החיצון 
* 

קטגוריה:האדם בחלל
קטגוריה:לוחמת חלל
קטגוריה:אמנות והסכמים להגבלת אמצעי לחימה
חלל חיצון
חלל חיצון
חלל חיצון
חלל חיצון
חלל חיצון
קטגוריה:אמנות והסכמים במאה ה-20
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – ברית המועצות
קטגוריה:1967
קסדה (הרלדיקה)

הקסדה היא התקן הרלדי המציין כי נושא השלט הוא לוחם.
==היסטוריה==
קסדה הרלדית של מרקיז
היות שהמגן שימש את האביר לזיהוי קל בשדה הקרב ובטורנירים, אין זה מפתיע כי גם הקסדה נכללה בהתקנים ההרלדיים אשר שולבו בשלט האצולה לציונו של אביר או לוחם. יתרה מכך, השימוש בקסדה (או פריט לבוש ראש אחר ככתר או נזר) כחלק משלט האצולה מעל המגן, החל מאוחר מתחילתו של השימוש האמיתי בהם. בכמה מסורות הרלדיות דרגתו של האציל השתקפה במספר הפסים אשר הופיעו על חזיתה של הקסדה, בסוג המתכת אשר הייתה בשימוש או בצורת תנוחתה מעל המגן. לחלופין, דרגתו של האציל עשויה להיות מבוטאת בכתר אשר הולבש על הקסדה או במקומה על המגן.

בהרלדיקה כנסייתית מוחלפת הקסדה שבסמל בגאלרו.

==קישורים חיצוניים==

<div style="direction: ltr;">
* Fox-Davies, Arthur Charles (1909). [http://www.archive.org/stream/completeguidetoh00foxdrich#page/302/mode/2up A Complete Guide to Heraldry]. New York: Dodge Pub. Co.
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:התקנים הרלדיים
מום (להקה)

מום (באיסלנדית: múm, נהגה: מוּם) היא להקת מוזיקה ניסיונית ופולקטרוניקה איסלנדית, אשר סגנונה המוזיקלי מאופיין במלודיות קלות, קולות רכים, מקצבים ואפקטים אלקטרונים מסוג גליץ' ושימוש במגוון כלי-נגינה מסורתיים לצד כלים לא קונבנציונליים.

== היסטוריה ==
הלהקה הוקמה ב-1997 על ידי גונאר ארן טינאס ואורבר רורטג'סון סמארסון, ושנה לאחר מכן הצטרפו אליהם התאומות גיד'ה וקריסטין אנה ולטיסדוטיר. לפי דברים שאמרה קריסטין, שם הלהקה חסר משמעות. ב-2002, שנה לאחר סיבוב ההופעות הראשון של מום באמריקה, עזבה גיד'ה את הלהקה כדי לחזור ללימודיה ברייקיאוויק. בסיבוב ההופעות באירופה שנערך לאחר העזיבה, החליפה אאוסטהילדור ולטיסדוטיר את קריסטין אנה בתפקיד השירה, וסרנה טיידמן צורפה כנגנית על הצ'לו. לאחר מכן הצטרפו אל ההרכב אולוף ארנלנדס והילדור גוד'נאדוטיר. בתחילת 2006 עזבה גם קריסטין, אולם דבר זה נודע באופן רשמי רק ב-23 בנובמבר של אותה השנה.

עזיבתם של חלק מחברי הלהקה המקוריים הביאה לשינוי באופי הצליל של הלהקה, שהתאפיין בתחילת דרכם בקטעים המשלבים אלקטרוניקה עדינה עם אווירה קודרת. בשני אלבומיה האחרונים, פנתה הלהקה לכיוון של שירים נגישים יותר באופיים, הכוללים קטעי שירה מרובים, הן גבריים והן נשיים, בניגוד לאלבומים הראשונים, שהיו אינסטרומנטליים ברובם ולעיתים כללו את שירתה הייחודית של קריסטין אנה, וכן שימוש במגוון רחב יותר של כלי נגינה.

ב-27 באוגוסט 2007 הודיעו מום באתר הלהקה הרשמי כי הם עובדים על אלבומם הבא, וכן פרסמו תמונות של חברי הלהקה במהלך ההקלטות. ב-22 במאי 2009, במהלך הופעה בספרד, ניגנה הלהקה שירים מהאלבום החדש, "Sing Along to Songs You Don't Know". האלבום יצא לבסוף ב-24 באוגוסט 2009.

הופעת הלהקה בישראל, 2009
ב-2 באוקטובר 2009 הופיעה הלהקה בישראל במועדון הבארבי.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומים רשמיים===
* 2000 - Yesterday Was Dramatic – Today Is OK
* 2002 - Finally We Are No One
* 2004 - Summer Make Good
* 2007 - Go Go Smear the Poison Ivy
* 2009 - Sing Along to Songs You Don't Know

===מיני-אלבומים (EPs)===
* 2000 - The Ballað of the Broken Birdie Records
* 2002 - The Peel Session
* 2004 - Dusk Log

===סינגלים===
* 2002 - Green Grass of Tunnel
* 2004 - Nightly Cares
* 2007 - They Made Frogs Smoke 'til They Exploded
* 2007 - Marmalade Fires

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.flickr.com/photos/mum_theband תמונות הלהקה באתר פליקר]
* [http://mumweb.net/ אתר המעריצים]
* [https://web.archive.org/web/20101123020514/http://fat-cat.co.uk/fatcat/artistInfo.php?id=49 Múm] באתר חברת התקליטים FatCat Records
* [https://web.archive.org/web/20120318091932/http://www.brightestyoungthings.com/music/byt-interview-mum/ ריאיון עם חברי הלהקה], אתר המגזין BYT
* אורלי יעקובי, [http://www.nrg.co.il/online/47/ART1/948/257.html ילדותיות סוריאליסטית: הקליפים של Múm], , nrg , 30/9/2009

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:להקות איסלנדיות
על אזרחי

על אזרחי היא תוכנית רדיו שבועית בת שעה המשודרת בתחנת גלי צה"ל.
את התוכנית מגישה טלי ליפקין-שחק, אשר משוחחת בכל שבוע עם מפקד בכיר לשעבר בכוחות הביטחון (צה"ל, שב"כ, מוסד, משטרה).

פושטי המדים משוחחים על אירועים מרכזיים בחייהם: מיום גיוסם ועד הפרישה ועל החיים האזרחיים מיום שפרשו. הם מדברים על יום הגיוס, קשיי הטירונות, דילמות הפיקוד, החברים שרכשו ושאיבדו, המבוכות וההצלחות, הקרבות וקשיי היום-יום, המחיר האישי, האכזבות והסיפוק. בנוסף, הם מדברים על הקושי להיפרד מהמדים ועל ההזדמנות לסיבוב שני של חיים אחרי הפרישה.

במהלך התוכנית משודרים ארבעה שירים, אותם בוחר המרואיין.

בין המרואיינים בתוכנית ניתן למנות את דן חלוץ, יעקב עמידרור, דורון אלמוג, גל הירש, עמי אילון, משה קפלינסקי, שלמה אהרונישקי, יום טוב סמיה, עמוס ירון, יעקב פרי וישראל בהרב .

התוכנית משודרת משנת 2007. במשבצת השידור הנוכחית שלה, היא משודרת מדי שבת בשעה 17:00.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תוכניות רדיו בגלי צה"ל
אליפות טשקנט הפתוחה

אליפות טשקנט הפתוחה (או בשמה הרשמי : Tashkent Open by Zeromax) היא טורניר טניס מהקטגוריה הבינלאומית בסבב ה-WTA הנערך מאז שנת 1999 בעיר טשקנט שבאוזבקיסטן. בין השנים 1996-2002 נערך במסגרת האליפות גם טורניר מסבב ה-ATP. הטורניר משוחק על מגרשים קשים ופתוחים.

==רשימת גמרים==

===גברים===
{| class="wikitable"
|- 
! width=50|שנה!! width=200|זוכה!! width=200|סגן !! width=200|תוצאה
|-
|1997 || טים הנמן || מרק רוסט || 7–6, 6–4
|-
|1998 || טים הנמן || יבגני קפלניקוב || 7–5, 6–4
|-
|1999 || ניקולס קייפר || ג'ורג' באסטל || 6–4, 6–2
|-
|2000 || מראט סאפין || דויד סאנגואנטי || 6–3, 6–4
|-
|2001 || מראט סאפין || יבגני קפלניקוב || 6–2, 6–2
|-
|2002 || יבגני קפלניקוב || ולדימיר ולטצ'יקוב || 7–6(6), 7–5
|}

===נשים===
{| class="wikitable"
|- 
! width=50|שנה!! width=200|אלופה !! width=200|סגנית !! width=200|תוצאה
|-
|1999 || אנה סמאשנובה || לוראנס קורטואה || 6–3, 6–3
|- 
|2000 || אירודה טוליאגאנובה || פרנצ'סקה סקיאבונה || 6–3, 2–6, 6–3
|- 
|2001 || ביאנקה למאדה || סדה נורלאנדר || 6–3, 2–6, 6–2
|-
|2002 || מארי-גאיאנה מיקאליאן || טטיאנה פוצ'ק|| 6–4, 6–4 
|-
|2003 || וירחיניה רואנו|| סאורי אובטה||6–2, 7–6(2)
|-
|2004 || ניקול ואידישובה || וירז'יני רזאנו||5–7, 6–3, 6–2 
|-
|2005 || מיכאלה קרייצ'ק|| אקגול אמנמורדובה ||6–0, 4–6, 6–3
|-
|2006 || טיאנטיאן סון|| אירודה טוליאגאנובה ||6-2, 6-4
|-
|2007 || פולין פארמנטייה || ויקטוריה אזרנקה || 7–5, 6–2
|-
|2008 || סוראנה קרסטאה || סבינה ליזיקי || 2–6, 6–4, 7–6(4)
|-
|2009 || שחר פאר || אקגול אמנמורדובה || 6–3, 6–4
|-
|2010 || אלה קודריאבצבה || ילנה וסנינה || 6–4, 6–4
|}

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:טורנירים בסבב ה-WTA
קטגוריה:אוזבקיסטן: ספורט
אדי האוס

אדוארד לי "אדי" האוס השני (באנגלית: Edward Lee "Eddie" House II; נולד ב-14 במאי 1978 בברקלי, קליפורניה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הקלע והרכז. גובהו 1.85 מטר.

האוס שיחק באוניברסיטת המדינה של אריזונה בשנים 1996-2000 והצליח בה רבות, תוך שהוא מסיים אותה כ של המכללה בכל הזמנים. הוא קבע שיאי מכללה רבים, בהם ממוצע נקודות לעונה אחת של 23 למשחק בעונת וקליעת נקודות של 61 במשחק אחד בניצחונה של אריזונה 111 - 108 לאחר שתי הארכות נגד אוניברסיטת קליפורניה.

למרות הצלחתו הרבה במכללות נבחר האוס רק במקום ה-37 בדראפט 2000 והוחתם במיאמי היט, אך לא הרבה לקבל דקות משחק ובכ-16.6 דקות משחק בממוצע בשלוש עונותיו בקבוצה קלע 7 נקודות בממוצע למשחק. בעונת עבר ללוס אנג'לס קליפרס, אך גם במדיה מיעט לשחק ולאחר עונה אחת עבר לשארלוט בובקאטס, אך כבר לאחר 13 משחקים בהם קלע 11.1 נקודות בממוצע למשחק שוחרר מהקבוצה. ב-18 בדצמבר 2004 הוחתם על ידי מילווקי באקס אך כבר כשלושה שבועות לאחר מכן שוחרר שוב ויומיים לאחר מכן חתם בסקרמנטו קינגס עימה סיים את העונה.

ב-12 בספטמבר 2005 הוחתם האוס בפיניקס סאנס, ולראשונה בקריירה היה לשחקן משמעותי בקבוצה. הוא שותף ב-81 מ-82 משחקיה של פיניקס בעונה הסדירה ובכל משחקיה בפלייאוף ואף הגיע עימה עד לגמר המערב בו הפסידה לדאלאס מאבריקס. באוגוסט 2006 נקנה על ידי ניו ג'רזי נטס תמורת 1.5 מיליון דולר ולאחר עונה אחת בקבוצה נקנה באותו הסכום על ידי בוסטון סלטיקס. בעונתו הראשונה בסלטיקס קלע 7.5 נקודות בממוצע למשחק וזכה עימה באליפות ה-NBA לאחר ניצחון בגמר על הלוס אנג'לס לייקרס. בעונתו השנייה בסלטיקס (), שבר את שיא המועדון באחוזי קליעה מטווח שלוש הנקודות (44.4%) בעונה הסדירה. בפלייאוף קלע שיא קריירה של 31 נקודות נגד אורלנדו בחצי גמר המזרח, אך קבוצתו הפסידה בסדרה לאחר 7 משחקים.

את עונת , פתח בסלטיקס ולאחר 50 משחקים בהם קלע 7.2 נקודות ומסר 1.6 אסיסטים בממוצע הועבר יחד עם הנרי ווקר וג'יי.אר. גידנס לניו יורק ניקס, תמורת נייט רובינסון ומרכוס לנדרי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורסלני מיאמי היט
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס קליפרס
קטגוריה:כדורסלני שארלוט בובקאטס
קטגוריה:כדורסלני מילווקי באקס
קטגוריה:כדורסלני סקרמנטו קינגס
קטגוריה:כדורסלני פיניקס סאנס
קטגוריה:כדורסלני ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של אריזונה
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:בחירות דראפט של מיאמי היט
קטגוריה:קליפורניה: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1978
פורט-גנטיל

פורט-גנטיל (בצרפתית: Port-Gentil) היא העיר השנייה בגודלה במדינת גבון, בעלת אוכלוסייה הנאמדת בכ-136,000 תושבים נכון להערכות שבוצעו ב-2013. העיר נחשבת גם כעיר נמל חשובה ביותר עבור המדינה. העיר משמשת כמרכז התעשייתי של המדינה עבור נסורת עץ ונפט. למרות שהעיר קרובה למים ונמצאת בסמוך לחוף, היבשה העיקרית הסמוכה אליה היא אזור מיוער מרוחק אשר אינו מחובר באמצעות כבישים לשאר המדינה. העיר שוכנת קרוב לכף לופז, הנקודה המערבית ביותר בגבון.

ההתיישבות במקום החלה באי מנדג'י בקטע הדלתה של נהר אוגווי על ידי הצרפתים, אשר חתמו על חוזה ברית עם תושבי ממלכת אורונגו בשנת 1873. ההתיישבות היוותה בסיס עבור מסעותיו המחקריים של פייר סבורניאן דה בראזה לפנים הארץ, ובשנת 1894 נבנה בה בית מכס שהפך אותה לגרעין מרכז המסחר של האזור לאחר שנמשכו אליה חברות מסחר רבות כמו האטון וקוקסון, ג'ון הולט, וורמן, סוסייטה דו הו-אוגוו וחברת מחקר היערות האפריקניים. מוצרי המסחר העיקריים שיוצאו מן העיר היו גומי ושנהב, ואחר כך גם עצים, בעיקר עצי לבוד.

העיר נקראה על שמו של הקולונל הצרפתי אמיל גנטיל בשנת 1900. לאחר מלחמת העולם הראשונה היא הפכה לנמל חשוב עבור קורות עץ, אבל הצמיחה המסיבית של העיר חלה בעקבות ניסיונות למציאה וקידוחי נפט שבוצעו באזור באמצעות החברה הצרפתית אלף. בשנת 1928, נפתחה בעיר שלוחת הבנק הראשונה בה, שלוחה של בנק מערב אפריקה.

בשנת 1947, מנתה העיר אוכלוסייה של 4,500 תושבים שצמחה עד שנת 1960 ל-20,000. בית זיקוק לנפט הוקם בה באותה השנה, ובית זיקוק לגז טבעי הוקמה בעיר בשנת 1968.

העיר ידועה כיום בשל שלל מלונותיה וחיי הלילה שבה, כאשר היא מכילה אטרקציות הכוללות את כנסיית סנט לואיס (נבנתה בשנת 1927), גן חיות, קזינו, חופי רחצה ומסלול גולף. מחוץ לה נמצאות ביצות רבות וישנן חיות בר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גבון: ערים
קטגוריה:ערי חוף
ג'ובאני פלסטרינה

ג'ובאני פיירלואיג'י דה פלסטרינה (באיטלקית: Giovanni Pierluigi da Palestrina; נולד בין 3 בפברואר 1525 ל-2 בפברואר 1526 – 2 בפברואר 1594) היה מלחין איטלקי.
== חייו ==
פלסטרינה נולד בעיר קטנה ליד רומא בשם פלסטרינה. משך קרוב לארבעים שנה הוא בילה ברומא, והשקיע את כל הכישרון והידע שלו בשירות בזיליקות חשובות – סן פייטרו, סן ג'ובאני אין לטרנו וסנטה מריה מג'ורה. כישרונו המוזיקלי התגלה מוקדם יחסית. כבר מגיל צעיר מאוד הוא שר במקהלה, ומגיל תשע-עשרה כיהן כנגן העוגב ומנהל המקהלה בקתדרלה בפלסטרינה (שגם העניקה לו את שמו). ב-1551 השתקע ברומא והתמנה לתפקיד מנהל מקהלת הילדים בקפלה ג'וליה סן פייטרו. ב-1554, במהלך כהונתו שם, פרסם את ספר המיסות הראשון שלו, שבו מוזכר האפיפיור יוליוס השלישי בתור פטרונו. ב-1555 התקבל פלסטרינה כחבר במקהלת האפיפיור בקפלה הסיסטינית, אך סולק ממנה מכיוון שהיה נשוי, כשהאפיפיור החדש החיל על המקהלה את תקנון הפרישות. פלסטרינה עבר לכהן כמנהל מוזיקלי בכנסיות אחרות ברומא. מ-1571 התמנה מחדש לתפקיד הקפלמייסטר (מנהל מוזיקלי) בקפלה ג'וליה סן פייטרו, ונשאר שם עד מותו.

פלסטרינה שימש כמלחין לדוגמה בכנסייה הקתולית בזכות כתיבתו המסודרת, השלווה והנקייה. לאחר התפלגות הזרם הפרוטסטנטי מהכנסייה באירופה, פותחו ז'אנרים חדשים התואמים את עקרונות הזרם (לדוגמה, הכוראל). כתגובה לכך, נדון נושא המוזיקה בוועידת טרנטו, על מנת למצוא תגובה הולמת. שם הוחלט בקרב מנהיגי הכנסייה הקתולית להשיב עטרה ליושנה, ולחדש את המוזיקה הדתית כפי שהייתה בתחילת ימי הביניים, בתקופת האפיפיור גרגוריוס הגדול. פלסטרינה נבחר לשמש נושא הדגל, ויצירותיו שימשו כמודל להלחנת מוזיקה קתולית.

פלסטרינה נחשב אחד מגדולי המלחינים של תקופת הרנסאנס. פסגת הישגיו היא המיסות שלו, שמספרן יותר ממאה. הבולטות בהן: "מיסה של האפיפיור מרצ'לו", "Assumpta est Maria" ואחרות. רוב המיסות של פלסטרינה מבוססות על שירה גריגוריאנית; לא פעם השתמש המלחין בבסיס השירה העממית.

מלבד מיסות כתב פלסטרינה יותר מ-180 מוטטים; אחד המוכרים מתוכם הוא "Stabat Mater".

פלסטרינה לא היה מלחין של מוזיקה כנסייתית דתית בלבד: הוא הלחין יותר ממאה מדריגלים חילוניים, שנושאם העיקרי היה אהבה, נושא אופייני לתקופתו.

ב-1551 יצא לאור ספר המדריגלים הראשון שלו וב-1584 יצא הספר השני.

מלחינים ותאורטיקנים ניתחו את יצירתו של פלסטרינה וניסחו את כללי הקונטרפונקט המשמשים עד היום כמערכת ההלחנה השלטת, "קונטרפונקט פלסטרינה".

== הנצחה ==

קרחון פלסטרינה באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה נקרא על שמו של ג'ובאני פלסטרינה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידי 1525
קטגוריה:מלחינים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:נגני עוגב איטלקים
קטגוריה:מלחיני מוזיקה כנסייתית
קטגוריה:האסכולה הרומאית
קטגוריה:מלחיני מדריגלים
קטגוריה:נפטרים ב-1594
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-16
סדרי קדימה ממלכתיים

סדרי קדימה ממלכתיים (בישראל מוכרים גם בכינוי "סגל א") הם רשימה של נציגי השלטון והמדינה, לפי דרגת חשיבותם. רשימת סדרי הקדימה נמצאת בשימוש על ידי גופים ממלכתיים וארגונים בעת קיום אירועים ממלכתיים.

מקומו של נושא תפקיד ברשימה אינו מצביע בהכרח על חשיבות תפקידו, אלא על החשיבות הטקסית וההיסטורית של התפקיד. המיקום ברשימה יכתיב למשל את סדר הישיבה של נושאי התפקידים בארוחות רשמיות, או סדר עמידתם ליד שטיח אדום בעת קבלות פנים רשמיות. סדר הקדימה הממלכתי אף עשוי להצביע על סדר ממלאי מקומו של הנושא בתפקיד ראש המדינה, אם נבצר ממנו להמשיך ולמלא את תפקידו.

== סגל א' בישראל ==

אירועים, אליהם מוזמנים חברי סגל א' בישראל כוללים בין היתר קבלת פנים לראשי מדינה המבקרים בארץ, הטקס השנתי של יום הזיכרון ויום העצמאות בהר הרצל, לוויות ממלכתיות וטקסים ממלכתיים אחרים. רשימת סגל א' המוזמנת לטקסים ממלכתיים של מדינת ישראל נקבעת על ידי ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים, וכוללת את נושאי המשרה והארגונים על פי הסדר הבא: 

=== סגל א' הנוכחי ===
# יצחק הרצוג
# בנימין נתניהו
# אמיר אוחנה
# עוזי פוגלמן
# דוד לאו, יצחק יוסף
# ראובן ריבלין, משה קצב
# שרי ממשלת ישראל השלושים ושבע
# אופיר כץ, יאיר לפיד
# ראה בית המשפט העליון, ורדה וירט לבנה
# גלי בהרב-מיארה, מתניהו אנגלמן, אמיר ירון
# יעקב חגואל, דורון אלמוג
# מרטין מוואנאמבאלה

לנשיא מדינת ישראל רשימת סדרי קדימה נפרדת לטקסים אותם עורך הנשיא:
# נשיא מדינת ישראל
# ראש ממשלת ישראל
# יושב ראש הכנסת
# ראש האופוזיציה
# נשיא בית המשפט העליון
# שופטי בית המשפט העליון
# הרבנים הראשיים לישראל
# ראש המטה הכללי
# המפקח הכללי של משטרת ישראל
# ראש הסגל הדיפלומטי
# היועץ המשפטי לממשלה
# נגיד בנק ישראל
# נציגי דתות המיעוט בישראל - נוצרים, מוסלמים, דרוזים וצ'רקסים

==השתתפות שופטים בטקסים ממלכתיים==

שופטי בית המשפט העליון נמנים עם סגל א', ובהתאם לכך מוזמנים לשלוח נציג לטקסים ממלכתיים. בשנת 2017 החליטה ממשלת ישראל לקיים טקס ממלכתי בגוש עציון תחת הכותרת "חגיגות היובל לשחרור יהודה ושומרון, בקעת הירדן ורמת הגולן", ובהתאם לכללים נשלחה הזמנה לנשיאת בית המשפט העליון, מרים נאור. נאור החליטה שהרשות השופטת לא תיוצג בטקס, בנימוק שמעמדם של שטחי יהודה ושומרון שנוי במחלוקת ציבורית עמוקה. החלטתה של נאור עוררה דיון ציבורי, ובין השאר הוגשה עתירה לבג"ץ נגד החלטה זו, אך העתירה נדחתה על ידי הרכב של שלושה שופטים.

==ראו גם==
* כללי הטקס

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: פוליטיקה
קטגוריה:טקסים בישראל
דאר א-סלאם

מעבורת על רקע קו הרקיע של דאר א-סלאם
השוק בעיר דאר א-סלאם (2015)
דאר א-סלאם (בערבית: دار السلام, מילולית: "בית השלום"; בסוואהילי: Dar es Salaam) היא העיר הגדולה ביותר בטנזניה ובירת מחוז בעל שם זהה במזרח המדינה. העיר שוכנת לחופי האוקיינוס ההודי ונמצא בה הנמל הגדול ביותר במדינה. עד 1996 שימשה העיר כבירת טנזניה, וקודם לכן (עד 1866) היא נקראה מזיזימה (Mzizima). על פי מפקד האוכלוסין משנת 2022, התגוררו בעיר כ-5.38 מיליון תושבים.

דאר א-סלאם נבנתה ב-1862 על ידי סולטאן זנזיבר סייד מג'יד, שביקש לבנות את בירתו בנמל מזיזימה. יורשו, ברע'ש (Barghash), הפסיק את עבודות הבנייה. ב-1887 העיר נכבשה על ידי הגרמנים. ב-1891, בעקבות כניסתה של החברה הגרמנית למזרח אפריקה (Deutsch-Ostafrikanische Gesellschaft) ובהוראת הנציב העליון הגרמני, הועתקה הבירה מבגמיו (Bagamayo), ודאר א-סלאם הפכה לבירת מזרח אפריקה הגרמנית.

דאר א-סלאם מהווה את המרכז הכלכלי, התעשייתי והתקשורתי של טנזניה. התעשיות העיקריות בה מייצרות מזון ומשקאות, שמן, טקסטיל, הלבשה, נעליים, מלט ומוצרי אלומיניום. הייצוא מהנמל כולל כותנה, קפה ויהלומים. את העיר מחברת מסילת ברזל לקיגומה (Kigoma) שעל גדות אגם טנגניקה ולמרבצי הנחושת הגדולים. את העיר משרת גם נמל תעופה בינלאומי.

בדאר א-סלאם מרוכזים מוסדות לימוד אקדמיים, האוניברסיטה של דאר א-סלאם, אקדמיית קיווקוני למדעי החברה, הקולג' הטכני, האוניברסיטה הפתוחה של טנזניה, בית הספר למנהל עסקים, הגנים הבוטניים והארכיון הלאומי וכן המוזיאון הלאומי.

ב-1996 הועברה האספה הלאומית של טנזניה לעיר דודומה (Dodoma), שהפכה רשמית לבירת המדינה, אך רבים מבנייני הממשלה נותרו בדאר א-סלאם. באוגוסט 1998 התפוצצה פצצה בשגרירות ארצות הברית בעיר וגרמה למותם של 11 בני אדם.

המוזיאון הלאומי ובית התרבות (National Museum & House of Culture) נחנך במקור ב-1940 כמוזיאון זיכרון למלך ג'ורג' החמישי. במוזיאון מוצג עברה הצבעוני של טנזניה, ובנוסף מוצגים גם מאובנים מעידן האדם הקדמון שנחשפו בחפירות באזור. מבקרים במקום נחשפים למורשת השבטית של טנזניה וההשפעה של סחר העבדים ותקופות קולוניאליות על המקום. במקום ניתן גם ללמוד על המלאכות המסורתיות, המנהגים, הקישוטים וכלי הנגינה של טנזניה.

בעבר הייתה עיר בירתה של טנגניקה.

==אקלים==
האקלים בדאר א-סלאם הוא אקלים סוואנה טרופי. מזג האוויר חם ולח בכל ימות השנה. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא כ-1,150 מ"מ.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.youtube.com/watch?v=Vr8GHE1BKP0 קו החוף של דאר א-סלאם] - סרטון
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טנזניה: ערי חוף
קטגוריה:טנזניה: ערי נמל
קטגוריה:ערי בירה דה פקטו
קטגוריה:אפריקה: ערי בירה לשעבר
קטגוריה:טנזניה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1862