OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יעקב כהן (ש"ס)

יעקב כהן (24 בדצמבר 1947, י"א בטבת ה'תש"ח – 29 בדצמבר 2018, כ"א בטבת ה'תשע"ט) היה איש ציבור חרדי, ממייסדי מפלגת ש"ס וסגן ראש עיריית ירושלים מטעמה; מייסדה ובעליה של הוצאת הספרים "שיח ישראל".

==ביוגרפיה==
לוח שיח ישראל בהוצאתו רבת השנים של הרב יעקב כהן
כהן נולד בירושלים לשמחה אליגרה ולראובן כהן, מצאצאי החיד"א וצאצאי הרב הגדול תנא דאורייתא הרב דוד פארדו. למד בישיבת הרמב"ם בראשות הרב אברהם חפוטא.

מספר שנים לאחר נישואיו הקים את הוצאת הספרים 'שיח ישראל' בשכונת מקור ברוך. הדפיס את כל ספרי סביו וספרים רבים נוספים. לוח השנה בהוצאתו, 'לוח שיח ישראל' - הכולל זמני הלכה, מולד הירח וימי זיכרון של חכמי ישראל, זכה להצלחה.

בשנת 1982 הקים עם ניסים זאב ושלמה דיין את מפלגת ש"ס כרשימה שהתמודדה לבחירות בעיריית ירושלים, כדי להילחם באפליה במוסדות החינוך החרדיים, שנשלטו אז בעיקר על ידי אגודת ישראל. הרשימה זכתה להישג בלתי צפוי כשהכניסה שלושה נציגים למועצת העיר (לעומת שני מנדטים לאגודת ישראל ומנדט אחד למפד"ל). כהמשך להצלחה המוניציפלית הוקמה מפלגת ש"ס הארצית, ובמהלך ההתמסדות והקמת מועצת חכמי התורה, נדחק יעקב כהן למקום החמישי ברשימה, כשבראשות הרשימה הוצב הרב יצחק פרץ. המפלגה זכתה לארבעה מושבים בבחירות והוא לא נכנס לכנסת.

לאחר הבחירות פרש מש"ס והתמקד במעשי חסד וסיוע לציבור. בביתו ברחוב מלכי ישראל הקים מדי שנה בימי חג הסוכות את 'סוכת החסד', שאליה היו מגיעים אנשים שנקלעו לירושלים וסעדו בסוכה.

כהן נפטר ממחלה בשבת, בכ"א בטבת תשע"ט. לאחר פטירתו עלו ראשי מפלגת ש"ס ובראשם שר הפנים אריה דרעי לקברו, שם הודו לו על פועלו וביקשו מחילה על התנהלות המפלגה כלפיו בראשית ימיה.

==בתרבות הפופולרית==
בשנת 2018 יצא לאקרנים הסרט "הבלתי רשמיים" המספר על הקמת מפלגת ש"ס, שבו מגלם שולי רנד את דמותו של יעקב כהן.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.bhol.co.il/news/965027 לאחר מחלה קשה: רבי יעקב כהן הלך לעולמו], באתר בחדרי חרדים.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:מדפיסים
קטגוריה:פעילי ש"ס
קטגוריה:רחוב מלכי ישראל (ירושלים)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
שכונת אפרים (רחובות)

שכונת אפרים היא שכונה בצפון מערב רחובות הקרויה על שם אפרים פישל רוטנשטרייך.

==היסטוריה==
השכונה הוקמה כשכונה חקלאית על ידי ארגון העובדים של הציונים הכלליים בשותפות עם התאחדות התימנים, על אדמה של הקרן הקיימת. בעת הקמתה, נבנו בשכונה 37 בתים בני שני חדרים, מטבח, מרפסת ושירותים. לצד כל בית היה שטח של דונם וחצי למשק עזר. להקמת השכונה סייעו קרן היסוד ובנק המשכנתאות והבנייה בוצעה על ידי ארגון הקבלנים ברחובות. השכונה נחנכה ב-15 ביולי 1940, בטקס לזכרו של אפרים פישל רוטנשטרייך, שעל שמו נקראה השכונה. המתיישבים שכללו 18 מהתאחדות התימנים, 8 ממשפחות עליית סיטקוב מגליציה ו-11 מארגון הציונים הכלליים, נכנסו לבתים בסביבות מרץ 1941. בהצופה נכתב שכולם "פועלים חקלאיים ושומרי דת". עד הקמת המדינה הייתה השכונה מבודדת ואירעו מקרים של ירי על השכונה מצד ערביי זרנוגה.

בינואר 1949 החליטה מועצת עיריית רחובות על הכללת השכונה בעיר רחובות והמהלך אושר סופית על ידי משרד הפנים בספטמבר 1949. ממערב לשכונה הקומה מעברה א' של רחובות, ומצידה השני, בינה לבין כפר מרמורק וגבתון הוקמה שכונת הוותיקים. באמצע שנות ה-50 זוהתה השכונה כשכונה אשכנזית, ועלו תלונות כלפיה על התבדלות מתושבי המעברה. במחצית השנייה של שנות ה-50 הוקם בשכונה בית ספר דתי בשיתוף עם משרד החינוך אך בניגוד לעמדת העירייה.

השכונה מתאפיינת גם היום ברוב שטחה בבתים צמודי-קרקע השומרים על אופיה הכפרי, אך תוכנית מדיניות העירייה מ-2023 קובעת בנייה בגובה של עד תשע קומות בצפון השכונה לאורך רחוב דרך הים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רחובות: שכונות
הירש בער הורביץ

הִירְש בֶּער הורביץ (שמו המאוחר: הרמן הדוויג ברנרד, בלועזית: Herman Hedwig Bernard; 1785 – 15 בנובמבר 1857) היה משכיל יהודי־אוקראיני, פרופסור מרצה לשפה העברית באוניברסיטת קיימברידג', בריטניה. ידוע בשל חברותו עם רבי נחמן מברסלב.

==ביוגרפיה==
הורביץ נולד באוקראינה כ"הירש בער" ומוצאו מאומן. בצעירותו התיידד עם משכילי העיר. אביו היה 'משכיל' יהודי בשם חייקל הורביץ (1749–1822) וגיסו, 'משכיל' אף הוא, היה משה לנדא (1786–1862). בגיל 25 היה משחק שחמט עם רבי נחמן מברסלב, ואף היה מקריא לו סיפורי קלאסיקה בשפה הגרמנית. היכרותו עם הרבי החלה עת שלח לו מאומן לברסלב עותק של הספר "יין לבנון", פירוש על מסכת אבות של נפתלי הרץ וייזל. הספר הגיע בדיוק למחרת שרפה שכילתה את בית הרבי, יחד עם הודעה על דירה פנויה לבואו של הרבי לעיר אומן. לפי מסורת חסידות ברסלב כחצי שנה לאחר מכן אף עזר לחסיד ר' נתן מנמירוב להעלות על הכתב את דרשת הרבי האחרונה לחייו, שניתנה בראש השנה התקע"א.

בעסקי משפחתו נסע מדי פעם לגרמניה, שם נחשף לתרבות האירופית, לשפות ולמושגים חדשים. הוא אימץ לעצמו תפיסת עולם דאיסטית הדומה לתפיסותיו של דוד פרידלנדר.<ref></ref>

בשל חובות כספיים ברח מאוקראינה בשנת 1825 ומצא מקלט באנגליה ושם הפך לפרופסור לשפות עתיקות, והרצה במשך שנים על השפה העברית. החוקרים חלוקים בשאלה האם התנצר או לא.

בקרב חסידי ברסלב נפוצו סיפורים ומיתוסים שונים על חייו ומותו, ועל חזרתו בתשובה בסוף ימיו. לאחרונה אף החלה תופעה של חסידים הנוסעים לקברו בקיימבריג' כדי לתקן את נשמתו.

, שהיה פרופסור ללשון וספרות עברית, ציין לגבי סִפרו של הורביץ כי: "התלמיד ימצא כי ספר זה הוא יעיל מאוד ברכישת העברית הרבנית".

== עבודותיו שפורסמו ==
* קטעים נבחרים בעקרונות המרכזיים בקודש ובאתיקה של היהודים מתוך "יד החזקה" של הרמב"ם - יצא עם תרגום לאנגלית, הדגמות נרחבות מהתלמוד, וכן קובץ ראשי התיבות הנפוצים בעברית. קיימברידג' 1832
* מדריך לתלמיד העברי, עם סיכום ההיסטוריה הקדושה, לונדון, 1839
* ספר איוב, כפי שהוצג לתלמידיו בקיימברידג', נערך ותורגם עם הערות נוספות, מאת פ' צ'אנס, לונדון 1884

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משכילים מוקדמים
קטגוריה:יהודים מומרים
קטגוריה:ילידי 1785
קטגוריה:נפטרים ב-1857
עליית סיטקוב

עליית סיטקוב הייתה עלייה של חקלאים יהודים מפולין, גליציה, רוסיה הקרפטית וטרנסילבניה, שאורגנה על ידי התאחדות האכרים בשנת 1935 כדי להביא כח עבודה חקלאי למושבות.

==היסטוריה==
לאחר תלונות מצד גורמי הימין ביישוב על כך שהסרטיפיקטים מחולקים באופן לא ראוי, ולאחר משא ומתן ארוך, הוקצו להתאחדות האיכרים 400 סרטיפיקטים כדי להביא עולים מוכשרים לעבודה חקלאית לארץ ישראל. כדי לבחור את האנשים נשלח יששכר סיטקוב, נציג התאחדות האיכרים למזרח אירופה בתחילת 1935. בסוף הסיור של סיטקוב פורסם: "הסיור הוכיח שוב את ההנחה הקודמת של התאחדות האיכרים שמשפחות רבות של עובדי אדמה מנוסים ומורגלים מילדותם לעבודה פיזית ושמוכנים לעלות לא"י, לא נתנה להם האפשרות הזאת עד כה.".

250 סרטיפיקטים ניתנו ליהודים מפולין וגליציה, 40 ליהודים מהקרפטים ו-110 ליהודים מטרנסילבניה. מכיוון שהעולים היו בעלי משפחות, על כל סרטיפיקט הגיעה משפחה שלמה. בחלק מהמקרים, צירפו העולים למשפחתם קרובי משפחה כדי להגדיל את מספר העולים. לעולים הובטחה עבודה מצד התאחדות האיכרים, שטענה שהעולים נדרשים לה כדי להגביר את העבודה העברית במושבות. תוקף הסרטיפיקטים היה עד סוף מרץ 1935 והממשלה האריכה את תוקפם בשלושה חודשים כדי לאפשר את ניצולם.

סיטקוב חיפש אנשי עבודה והלך למקומות הנידחים ביותר לחפש עובדים מתאימים. נטען שהוא פסל אנשים שהשתייכו לארגונים ושאנשים התחזו לפשוטי עם כדי לזכות בסרטיפיקטים המיוחלים. ככלל, העובדים היו דתיים.

בקרב מפלגות השמאל היה מתן סרטיפיקטים להתאחדות האיכרים לסדין אדם. כשלקראת סוף 1935 העלתה התאחדות התעשיינים הצעה דומה שיינתן לה להביא עולים בעלי מלאכה בתעשייה, נכתב בדבר: "לעינינו עברו בלהות העלייה של מר סידקוב".

===עלייה===
קבוצה ראשונה של עולים, שמנתה 24 משפחות, הגיעה ליפו ב-19 במאי 1935. קבוצה שנייה של עולים, 53 משפחות ממרמרוש, הגיעה לחיפה על סיפון הדצ'יה ב-30 במאי 1935. קבוצה שלישית של עולים, שכללה 32 משפחות מבסרביה הגיעה לחיפה על סיפון ה"הרדיאל" ב-3 ביוני 1935. קבוצה נוספת של עולים, 25 משפחות ממרמרוש, הגיעו לחיפה על סיפון הד'ציה ב-14 ביוני 1935.

===קליטה===
העולים פוזרו בין 12 מושבות. קבוצת העולים שהגיעה ב-19 במאי 1935 פוזרה בין נתניה (8 משפחות), אבן יהודה (5 משפחות), חדרה (4 משפחות), בנימינה (3 משפחות), כפר סבא, מגדיאל, ראשון לציון ופתח-תקוה (משפחה אחת לכל מושבה).

כרבע מהעולים הגיעו לנתניה ומספרים משמעותיים הגיעו גם לחדרה, רחובות, בה נקלטו 92 משפחות בעיקר מיוצאי רומניה, וראשון לציון. למקומות רבים נוספים בשרון הגיעו קבוצות קטנות יותר. לאבן יהודה הגיעו 7 משפחות.

התאחדות האיכרים פעלה לקלוט את העולים במושבות ולצורך כך הוקמו ועדות קליטה במושבות. כן נעשה מאמץ לארגן לעולים שיכון ולצורך כך הוקמה, בין השאר, שכונת אפרים ברחובות בה יושבו שמונה משפחות מעולי סיטקוב, רמת אפרים בנתניה ושכונת נוה חיים בחדרה. על העולים עברו תלאות רבות ועלו תלונות על אי עמידה בהבטחות לגבי כמות העבודה ועל העדר סיוע בשיכון.

==הערכה==
המחלוקת על הבאת עולי סיטקוב נמשכה גם שנים לאחר מכן, בהערכה של מידת הצלחתם. באנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו נכתב בערך של יששכר סיטקוב: "הם הצטיינו בתור עובדי אדמה טובים, וכיום מהוים הם אוכלוסייה חקלאית עצמאית, בעלת משקים פורחים."

לעומת זאת, חברת הכנסת פייגה אילנית מהשמאל אמרה בכנסת, ב-13 בפברואר 1951: "עולי סיטקוב, במקום להשתרש בחקלאות, חזרו ברובם לדפרולטאריזאציה, לרוכלות ולחנוונות זעירה."

==קישורים חיצוניים==
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:עליות לפני קום המדינה
קטגוריה:ציונות בפולין
קטגוריה:ציונות ברומניה
ארני תור סיגורדסון

ארני תור סיגורדסון (באיסלנדית: Árni Þór Sigurðsson; נולד ב-30 ביולי 1960 בריקייוויק) הוא פוליטיקאי ודיפלומט איסלנדי.

==ביוגרפיה==
ארני תור סיגורדסון הוא בעל תואר בכלכלה ורוסית מאוניברסיטת אוסלו. לאחר קבלת התואר הוא המשיך בלימודי רוסית במוסקבה. במשך 13 שנים הוא היה חבר עיריית ריקייוויק והיה אחראי על נושאי החינוך, תכנון עירוני. בשנים 1994–2006 היה יושב ראש דירקטוריון של הנמל.

בשנת 2007 ארני תור סיגורדסון נבחר לאלת'ינג מטעם תנועת השמאל הירוק. הוא כיהן בפרלמנט עד לשנת 2014. בתקופה זו היא כיהן כסגן יושב ראש הפרלמנט בשנים 2009–2010 וב-2012–2013. כמו כן הוא היה יושב ראש הסיעה.

בשנת 2015 הוא מונה לשגריר לענייני ארקטיקה. בדצמבר 2017 הוא החליף את קריסטין א. ארנאדוטיר בתפקיד שגריר איסלנד בפינלנד. בהיותו בתפקיד זה הוא נציג המדינה גם במדינות הבלטיות ואוקראינה. ב-2020 החל את כהונתו כשגריר איסלנד ברוסיה, ומשם הוא שימש גם כשגריר לא תושב באוזבקיסטן, אזרבייג'ן, ארמניה, בלארוס, טג'יקיסטן, טורקמניסטן, מולדובה, קזחסטן וקירגיזסטן.

ב-2023 איסלנד החליטה לסגור את שגרירותה ברוסיה ובכך הוא סיים את כהונתו. בהמשך אותה שנה הוא מונה לשגריר איסלנד בדנמרק.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.althingi.is/altext/cv/en/?ksfaerslunr=95 קורות חיים] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שגרירי איסלנד
קטגוריה:שגרירי איסלנד באוקראינה
קטגוריה:שגרירי איסלנד באסטוניה
קטגוריה:שגרירי איסלנד בפינלנד
קטגוריה:שגרירי איסלנד בדנמרק
קטגוריה:שגרירים בליטא
קטגוריה:שגרירים בלטביה
קטגוריה:שגרירים ברוסיה
קטגוריה:שגרירים באוזבקיסטן
קטגוריה:שגרירים בארמניה
קטגוריה:שגרירים באזרבייג'ן
קטגוריה:שגרירים בבלארוס
קטגוריה:טג'יקיסטן: יחסי חוץ
קטגוריה:טורקמניסטן: יחסי חוץ
קטגוריה:שגרירים במולדובה
קטגוריה:שגרירים בקזחסטן
קטגוריה:שגרירים בקירגיזסטן
קטגוריה:חברי האלת'ינגי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוסלו
קטגוריה:ילידי 1960
הרמן טילקה

הרמן טילקה (בגרמנית: Hermann Tilke, נולד ב-31 בדצמבר 1954) הוא מהנדס גרמני, נהג מרוצים ומתכנן מסלולי מרוצים האחראי לתכנון מספר מסלולים לאליפות הפורמולה 1.

==ביוגרפיה==
טילקה נולד ב-31 בדצמבר 1954 בעיר אולפה שבגרמניה המערבית. במהלך שנות השמונים התחרה במרוצי מכוניות תיור, בעיקר במסלול הנורבורגרינג. לאחר שסיים לימודי תואר הנדסה אזרחית בהתמחות בניהול תחבורה ותנועה באוניברסיטה למדעים יישומיים של אכן, ייסד בשנת 1984 את חברת "טילקה הנדסה".

טילקה הוא אחד מארבעה מהנדסים המוכרים על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA), אך למעשה הוא היחיד שמתכנן מסלולי מרוצים. אחת מהעבודות הראשונות שביצע הייתה תכנון ובנייה של כביש גישה למסלול הנורבורגרינג. העבודה המשמעותית הראשונה שביצע הייתה הבנייה מחדש של מסלול האוסטרייכרינג, שקוצר באופן משמעותי ונקרא לאחר הבנייה מחדש A1 Ring (כיום הרד בול רינג). במהלך השנים היה מעורב במספר פרויקטים של בנייה מחדש ושינוי של מסלולים קיימים ביניהם ההוקנהיימרינג, נורבורגרינג, מסלול המרוצים של ברצלונה ופוג'י ספידוואי ביפן.

בנוסף לשיפוץ מסלולים קיימים טילקה תכנן ובנה מספר רב של מסלולים חדשים לחלוטין, עליהם היה מופקד משלב התכנון הראשוני. מרבית המסלולים נבנו באסיה ובמזרח אירופה. הוא תכנן את המסלול הבינלאומי בספאנג (מלזיה), המסלול הבינלואמי בבחריין, המסלול הבינלאומי בשאנגחאי, איסטנבול פארק רייסינג, מסלול יאס מרינה (אבו דאבי), מסלול קוריאה הבינלאומי, מסלול בודהה הבינלאומי (הודו) ואת מסלולי הרחוב בולנסיה וסינגפור. הוא תכנן את המסלול המחודש באוסטין, טקסס לקראת חזרתה של ארצות הברית לאליפות בשנת 2012 ואת המסלול בסוצ'י לקראת גרנד פרי רוסיה שהצטרף לאליפות בשנת 2014. המסלול האחרון אותו תכנן הוא מסלול הרחוב בהאנוי, לקראת גרנד פרי וייטנאם שתוכנן להצטרף לאליפות בעונת 2020, אך בסופו של דבר לא התקיים בשל מגפת הקורונה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מהנדסים גרמנים
קטגוריה:פורמולה 1
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1954
וייט מודל M

מכונית מתוצרת "Pierce-Arrow Motor Car Company", הנשיא האמריקאי [[ויליאם הווארד טאפט יושב מאחור, מימין]] 
וייט מודל M (ב-אנגלית: White Model M) היא מכונית מפוארת בסגנון מכונית עידן פליז המונעת באמצעות מנוע קיטור מתוצרת White Motor Company אשר יוצרה בין השנים 1906–1910 ב-ארצות הברית. נשיא ארצות הברית ויליאם הווארד טאפט רכש יחידה בשנת 1909

==היצרנית "White Motor Company"==
חברת "וייט מוטור" הייתה חברה אמריקאית לייצור משאיות, אוטובוסים וטרקטורים חקלאיים משנת 1900 ועד 1980. החברה ייצרה גם אופניים, גלגיליות, מחרטות אוטומטיות ומכונות תפירה. לפני מלחמת העולם השנייה, החברה התבססה בקליבלנד, אוהיו. 

בסוף המאה ה-19 בנו של מייסד החברה, רולין וייט (Rollin H. White) התחיל לבנות מכוניות קיטור. הקבוצה הראשונה של חמישים מכוניות הושלמו באוקטובר 1900, אבל לא נמכרו לציבור עד אפריל 1901, כדי לבדוק ולבחון את הרכבים ביסודיות.

בשנת 1905 היה צורך להפריד את מחלקת הרכב מחברת האם שלה כדי להתאים את צמיחת העסק ולהפריד ביניהם פיזית. ב-4 ביולי 1905 הושקה מכונית קיטור שהייתה מכונית מרוץ, בשם "Whistling Billy".
 
בשנת 1907 "ספינת קיטור לבנה" (White steamer) הייתה אחת הרכבים הראשונים בבית הלבן, כאשר הנשיא תאודור רוזוולט, הנשיא ה-26 של ארצות הברית, אפשר להשירות החשאי של ארצות הברית להשתמש במכונית שמאחורי עגלתו.

דגמי "וייט מודל M" נבנו בין השנים 1906–1910.

הנשיא טאפט רכש את מכונית הקיטור ""וייט מודל M"" בשנת 1909

מכונית הקיטור האחרונה נבנתה בינואר 1911, כאשר עברה החברה לכלי רכב המונעים בבנזין. החברה בנתה כ-10,000 מכוניות קיטור.

=="וייט מודל M"==
* מכוניות "וייט מודל M" היו מכוניות מתוחכמות מכניות. היצרן השתמש בגנרטור קיטור רכוב במרכז המכונית, המנוע הורכב מתחת למכסה המנוע. 
* מחיר דגם ה-"וייט מודל M" עמד על 4,000 דולר (שנת 1909, ארצות הברית)
* מכונית פתוחה
* 7 מושבים
* מנוע קיטור קדמי
* מערכת היגוי - מימין
* טווח נסיעה - כ-150 ק"מ
* 4 צמיגיים סימטריים
* צמיג רזרבי

==4 המכוניות של נשיא ארצות הברית "טאפט"==
נשיאי ארצות הברית החלו את השימוש במכוניות בראשית המאה ה-20, כאשר הנשיא ויליאם הווארד טאפט רכש ארבע מכוניות והסב את אורוות הבית הלבן למוסך.

הנשיא טאפט רכש צי של ארבע מכוניות: שתי מכוניות מפוארות מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית "Pierce-Arrow Motor Car Company" , מכונית חשמלית מתוצרת יצרנית המכוניות החשמליות "Baker Motor Vehicle Company" ומכונית קיטור "וייט מודל M" מתוצרת כלי הרכב "White Motor Company" 

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="150">
קובץ:President Taft’s 1909 White Steam Car.png | "וייט מודל M" 
קובץ:TaftMotorCar1909.jpg | "וייט מודל M" 
</gallery>

<gallery mode="packed" heights="250">
קובץ:WilliamHTaftAutomobile.jpg | מכוניותיו של הנשיא ויליאם הווארד טאפט, שנת 1910
</gallery>

==ראו גם==
* מנוע קיטור
* המכונית הנשיאותית (ארצות הברית)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות מנוע קיטור
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות שרד
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1906
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
קטגוריה:המכוניות הנשיאותיות (ארצות הברית)
טוני וורד

טוני וורד (באנגלית: Tony Ward; נולד ב-10 ביוני 1963) הוא דוגמן ושחקן אמריקאי.

==ביוגרפיה==
וורד נולד בסנטה קרוז בקליפורניה כאמצעי מבין שלושה בנים.

כשהחל את לימודיו בקולג' התגלה כדוגמן והחל לעבוד בתחום.

הוא דגמן הלבשה תחתונה לקלווין קליין, לאחר מכן עבד בין היתר עבור קרל לגרפלד, דולצ'ה וגבאנה והוגו בוס.

הוא היה חתום בסוכנויות דוגמנות בניו יורק, לונדון, מילאנו וקופנהגן.

בתחילת שנות התשעים היה בן זוגה של הזמרת מדונה והופיעה במספר קליפים שלה, הוא גם הופיעה בספרה "סקס", מלבד זאת הוא הופיעה בקליפים של אמנים נוספים.

ב-1999 הופיע בסרט העצמאי "Out in Fifty" לצד מיקי רורק.

ב-2002 הופיע בסרט קומדיית הפעולה "All About the Benjamins".

ב-2008 שיחק בסרט הקנדי "Story of Jen".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
כריסטל שאאק

שאאק בתחרות מיס אירופה לשנת 1954
כריסטל שאאק (בגרמנית: Christel Schaack; 24 בספטמבר 1925 - 15 באוקטובר 2021) הייתה דוגמנית גרמנייה. מיס גרמניה לשנת 1953; נבחרה למיס אירופה לשנת 1954, אך התואר נשלל ממנה, היות שהייתה אלמנה ותחת זאת הוכתרה בתואר "מיס אירופה של כבוד".

==ביוגרפיה==
שאאק נולדה בברלין.

ב-1953 נבחרה למיס ברלין ומאוחר יותר באותה שנה הוכתרה למקום הראשון בתחרות הארצית של מיס גרמניה, אירוע זה לא היה במרכז תשומת הלב הציבורית מאחר שבאותו זמן אירעה התקרית של המרד המזרח-גרמני.

היא התחרתה במיס תבל 1953 והייתה מבין שש עשרה המועמדות של חצי הגמר.

בשנת 1954 זכתה כריסטל שאאק בתואר מיס אירופה, אך התואר נשלל ממנה עקב כך שהתגלה כי בעלה מת, ועל פי כללי התחרות באותה עת, לא ניתן היה להכתיר אלמנות כמלכות יופי. במקומה נבחרה דניאל ז'אנו הצרפתייה. עם זאת, כדי למנוע תקרית בינלאומית, הוכרתה שאאק בתואר "מיס אירופה של כבוד".

היא עבדה כדוגמנית במקומות שונים במהלך שנות החמישים, היא עבדה בין היתר בסלון אופנה בברלין.

ב-2009 הופיעה בסדרה התיעודית "Mein Deutschland".

מ-1958 ועד 2002 הייתה נשואה למלחין ולמנצח האוסטרי וילי מאטס, בנה ד"ר פרנק שאאק הוא יועץ עסקי בבאד הומבורג.

נפטרה ב-15 באוקטובר 2021. התגוררה במינכן ובזלצבורג לסירוגין.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכות מיס גרמניה
קטגוריה:זוכות מיס אירופה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1953
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1925
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1925
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-2021
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2021
איציק חולבסקי

איציק חולבסקי (נולד ב-24 בנובמבר 1954) היה ראש המועצה האזורית מגידו עד 2024. קודם לכן כיהן כגזבר מועצה אזורית מגידו ומנכ"ל החברה הכלכלית לפיתוח מגידו. בעבר שימש גזבר קיבוץ עין השופט ולפני כן היה מזכיר הקיבוץ.

== ביוגרפיה ==
חולבסקי נולד בקיבוץ עין השופט לאידה ושלום חולבסקי, אח לנאווה. למד בתיכון במוסד החינוכי הרי אפרים. בשירותו הצבאי היה מש"ק בגדוד 50 (נחל מוצנח), קצין בבית הספר למ"כים ומ"פ בגדוד נחל 932.

לאחר שחרורו מהצבא בשלהי 1978 עבד כשנתיים בענפי החקלאות של עין השופט, ובסוף 1980 הצטרף כשליח עין השופט להקמת קיבוץ נטור, שם שימש מרכז משק כשנה וחצי.

משנת 1982 ועד 1986 למד כלכלה לתואר בוגר באוניברסיטת תל אביב, ובסיום הלימודים חזר לקיבוץ לעבוד במטע ולנהל את ענף המזון.

בשנות ה-90 שימש מנהל משאבי אנוש במפעל "מיברג" במשך 9 שנים. משנת 2000 עד שנת 2004 כיהן כמזכיר ארגוני של קיבוץ עין השופט ומשנת 2004 עד 2008 כיהן כגזבר עין השופט ומנהל הכספים של המפעלים "מיברג", "אלת"ם" ו"מא"ג". משנת 2008 עד 2013 כיהן כגזבר מועצה אזורית מגידו וכמנכ"ל החברה הכלכלית לפיתוח מגידו.

בסוף שנת 2013 התמודד איציק חולבסקי על תפקיד ראש המועצה האזורית מגידו, ומ-7 בינואר 2014 מכהן בתפקיד זה. בסוף 2018 התמודד בשנית בבחירות לרשויות המקומיות ונבחר לכהונה נוספת בראשות המועצה. חולבסקי הודיע ב-2022 על כוונתו להתמודד לתקופת כהונה שלישית בבחירות 2023, ראש המועצה הראשון בתולדות מועצה אזורית מגידו המתמודד על קדנציה שלישית. בבחירות אלו ניצח יריבו גיל לין עם 45% מקולות המצביעים, בעוד חולבסקי זכה רק בכ-30% מהקולות.

=== פעילותו כראש מועצה ===
בשנת 2017 הוחלט בקבינט הדיור לספח שטחים שבתחומה של המועצה האזורית מגידו לטובת בנייה ביקנעם עילית. השטחים שיועדו לסיפוח היו אמורים להיגרע מהמושבים עין העמק ואליקים. ראש המועצה פתח במאבק נגד החלטה זו כדי למנוע ממנה לצאת אל הפועל ועצר את ההחלטה בעזרת ערעור של השרים זאב אלקין ומירי רגב. נכון ל-2019 חולבסקי הצליח לבלום את תוכנית הסיפוח המקורית וכעת מתנהל דיון בוועדה הגאוגרפית במחוז חיפה בראשות עמרם קלעג'י על הצעה נגדית של המועצה האזורית מגידו.

בשנת 2019 אושרו העבודות לשדרוג כביש 66 בין צומת היוגב לצומת מגידו, לאחר קשיים סטטוטוריים ואחרים, ולאחר מאבק ארוך של המועצה האזורית מגידו, שהכביש עובר בתחומה. כביש 66 נחשב לכביש מסוכן, שבו אירעו תאונות קטלניות רבות. התכנון הראשוני של הרחבת כביש 66 הושלם, וכעת מתנהלים דיונים במשרד התחבורה על הכנסת שדרוג והרחבת הכביש לתוכנית החומש הבאה.

במרץ 2019 הכריזה הוועדה לתכנון ובנייה של מחוז צפון על תוכנית ליצירת שמורת טבע חדשה בתחום המרחב הביוספרי של המועצה האזורית מגידו, בשטח של כ-8000 דונם. השמורה תנוהל על ידי רשות הטבע והגנים. המועצה האזורית וקק"ל יהיו שותפים בניהול באמצעות המרחב הביוספרי.

== חיים אישיים ==
איציק חולבסקי נשוי לג'וזפין ולהם 3 ילדים. מתגורר בעין השופט.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עין השופט: אישים
קטגוריה:מזכירי קיבוצים
קטגוריה:בוגרי המוסד החינוכי הרי אפרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
קטגוריה:ראשי המועצה האזורית מגידו
יומנו של חבר מושלם

יומנו של חבר מושלם: החיים על פי ראולי ג'פרסון (באנגלית: Diary of an Awesome Friendly Kid: Rowley Jefferson's Journal) הוא ספר בסדרת הספרים "יומנו של חנון" שכתב הסופר האמריקאי ג'ף קיני. זהו ספין אוף, שבו הדמות הראשית אינה גרג הפלי אלא חברו הטוב ביותר, ראולי ג'פרסון. הספר יצא לאור באנגלית ובעברית באפריל 2019. ספר ההמשך בשם "הרפתקה של חבר מושלם" יצא לאור באוגוסט 2020. הספר השלישי בסדרה בשם "סיפורי אימה של חבר מושלם" יצא לאור במרץ 2021.

== תוכן הספר ==
הספר מציג את חייו של ראולי מנקודת מבטו. ראולי כותב על חייו, על הלימודים ועל החברות בינו לבין גרג.

ראולי מספר כי הראה לגרג את היומן, והוא האשים אותו בגנבת הרעיון שלו. אז מעלה גרג רעיון, לפיו יומנו של ראולי צריך להיות למעשה ביוגרפיה של גרג. הוא מתחיל בפרק על ראשית חייו של גרג, ומדלג לכיתה ד', אז פגש אותו לראשונה. הסיפורים בספר עוסקים ביחסי החברות ארוכי השנים בין גרג ובין ראולי, בסיפורים מצחיקים שאירעו להם, ועל דברים נוספים.

בסופו של דבר הוא מראה לגרג את היומן, והוא מתעצבן שהיומן עוסק הן בו והן בראולי, ולא רק בו. ראולי מציע שהיומן יכול להיות הביוגרפיה שלהם, אבל גרג מאיים לשנות את כל החלקים שבהם מופיע ראולי. לכן משנה ראולי את המוקד של היומן בחזרה לעצמו. הספר מסתיים בהורים של ראולי, שאומרים לו שהוא צריך למצוא חברים חדשים, וראולי מגיב כי הוא לא יכול כי החברות עם גרג תופסת זמן רב, אבל משום שאמא של גרג אמרה כי חברים עולים אחד לשני על העצבים, הוא וגרג הם "חברים הטובים ביותר".

== דמויות ==
* ראולי ג'פרסון - הדמות הראשית.
* גברת ג'פרסון- (עדנה ג'פרסון) - אמו של ראולי.
* מר ג'פרסון- (רוברט ג'פרסון) - אביו של ראולי.
* גרג הפלי - חברו הטוב ביותר של ראולי.
*רודריק הפלי- אחיו הגדול של גרג
*מני הפלי- אחיו הקטן של גרג
*סוזן הפלי- אמו של גרג
*פרנק הפלי- אביו של גרג
* גברת בק- מורתו של ראולי למתמטיקה
*מר הרדי- המורה המחליף של ראולי
*במפי ג'פרסון- סבו של ראולי
*גברת מונרו- שכנתו של ראולי
*טווין לרקין- ילד היפראקטיבי ושכנו של ראולי
*

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

חבר מושלם
יוסף פורמון

רבי יוסף פורמון (Formon. צורה נוספת: פירמון) היה רב ופוסק, מרבני טורקיה וסלוניקי בתחילת המאה ה-16. חלק מן ההתכתבויות ההלכתיות שלו המופיעות בספרות הרבנית של אותה תקופה, מהוות מקור לעבודות מחקר על חיי היהודים באותו זמן.

==ביוגרפיה==
נולד בשנת 1515. מקום הולדתו אינו ידוע, אך זאת כן ידוע שהקים משפחה וגידל את ילדיו בעיר בסירס, בה כיהן כרב עד לשנת 1560 בערך. הוא גם כיהן כרב בזאנטה. לעת זקנותו כיהן כרב וכראש ישיבה בפטרס. באותו זמן היו בפטרס שלוש עדות שקיבלו עליהן את מרותו: סיציליאנים, קאסטיליאנים ואיטליינים. הקהילה הרביעית, הרומניוטים, לא הסכימו להתכופף למרותו. בנוסף הוא היה סבור שגם בני קהילת לפנטו כפופים למרותו, ואף שם שני קהלים בעיר זו קיבלו את מרותו, ואילו בני הקהל הרומוניוטי שם לא הכירו בו. על אודות ויכוח זה נכתבו תשובות בספרי השו"ת, בדבר שאלת האוטונומיה של קהילות שונות והאם הם מחויבות להתבולל בקהילות האחרות המהוות רוב בעיר.
פרק היסטורי נוסף משתקף מתוך תשובותיו ההלכתיות של רבי יוסף פורמון, במכתבים מתקופת מלחמת קרב לפנטו (1569–1671). מתברר כי רוב יהודי פאטראס עברו ללפנטו, והתעוררה שאלה האם המתארחים חייבים לשאת בעול מסי הקהל של המקומיים.

==משפחת פורמון==

משפחת פורמון הייתה משפחת רבנים, המפורסם שביניהם היה רבי יוסף פורמון.

בנו של רבי יוסף פורמון נקרא צדיק פורמון, נכדו נקרא כשמו רבי יוסף פורמון (השני) והוא תרגם את הספרים חובת הלבבות ומגילת אנטיוכוס ללאדינו.

==לקריאה נוספת==
*לאה בורנשטיין מקובצקי : לתולדות המאבק על ההגמוניה בקהילת פאטראס במאה הט"ז. מיכאל: מאסף לתולדות היהודים בתפוצות, תשמ"ב (כרך ט-מא), אוניברסיטת תל אביב
*[http://www.otzar.org/wotzar/book.aspx?181784&pageid=P0001.LST&rect=511,610,2004,1446&pagewidth=2166 לאה בורנשטיין, חיבור לשם קבלת תואר 'דוקטור לפילוסופיה': ההנהגה של הקהילה היהודית במזרח הקרוב משלהי המאה הט"ו ועד סוף המאה הי"ח, באתר אוצר החכמה] (האתר בתשלום)
*לאה בורנשטיין מקובצקי : ר' שלמה ברוך, מחכמי יוון במאה ה-ט"ז, ספר תשובותיו וקשריו עם חכמי זמנו. בתוך: מורשת ישראל כתב עת ליהדות לציונות ולארץ ישראל גיליון מספר 14 טבת תשע"ז ינואר 2017

==קישורים חיצוניים==
* [http://forum.otzar.org/viewtopic.php?t=6020 תשובות רבי יוסף פורמון] פורום אוצר החכמה
* [http://forum.otzar.org/viewtopic.php?t=31872&start=80 רבנים שהתפרסמו מאוד בדורם ונשתקע שמם] פורום אוצר החכמה

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:ילידי 1515
גביע ווינר בכדורסל 2015/2016

גביע ווינר 2015

גביע ווינר בכדורסל לעונת 2015/2016 היא התחרות העשירית להיווסדו של מפעל גביע ווינר סל.

מכבי תל אביב זכתה בגביע ווינר השישי שלה, לאחר ניצחון בגמר על הפועל אילת.

== רבע הגמר ==
{| class="wikitable"
!קבוצה א'
!תוצאה
!קבוצה ב'
!קלעים מובילים
|-
|מכבי תל אביב
|54-84
|עירוני נס ציונה
|ג'ורדן פארמאר 23 / פוקוואן אדווין 13
|-
|הפועל חולון
|80-65
|מכבי ראשון לציון
|ויל קלייבורן 20 / מארק ליונס 14
|-
|מכבי חיפה
|83-75
|הפועל אילת
|רנה רוז'ו 18 / אלאדה אמינו ואפיק ניסים 13 כ"א
|-
|הפועל תל אביב
|66-72
|הפועל ירושלים
|כריס אוונס 18 / דונטה סמית' 18
|}

== חצי הגמר ==
{| class="wikitable"
!קבוצה א'
!תוצאה
!קבוצה ב'
!קלעים מובילים
|-
|הפועל תל אביב
|91-83
|הפועל אילת
|רביב לימונד 22 / קאליף וייאט 19
|-
|מכבי תל אביב
|89-95
|מכבי ראשון לציון
|דווין סמית' וטיילור רוצ'סטי 18 כ"א / שון דאוסון 20
|}

== הגמר ==
מכבי תל אביב זכתה בתואר גביע הווינר השישי שלה.

== קישורים חיצוניים ==
* אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, [https://www.yumpu.com/ar/document/read/61848121/-/295 - עמוד 588]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:2015 בישראל: כדורסל
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2015
קטגוריה:עונות בגביע ווינר סל
נטליה דייר

נטליה דניאל דייר (באנגלית: Natalia Daniel Dyer; נולדה ב-13 בינואר 1995) היא שחקנית אמריקאית המוכרת בעיקר בשל גילום דמותה של ננסי וילר בסדרת המדע בדיוני "דברים מוזרים" בנטפליקס.

==ביוגרפיה==
דייר היא הצעירה מתוך שלוש אחיות, היא גדלה למשפחה נוצרית בנאשוויל, טנסי, וסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון לאמנויות הבמה של נאשוויל. לאחר מכן היא עברה לניו יורק ונרשמה לאוניברסיטת ניו יורק, ולמדה שם בבית ספר גאלאטין ללימודים אינדיבידואליים. 

== קריירה ==
דייר הופיעה לראשונה על המסך בדמותה של קלריסה גריינג'ר, מעריצה של האנה מונטנה בסרט "האנה מונטנה: הסרט", בשנת 2009. בשנת 2011, היא הופיעה בסרט "החיוך של ויטני בראון". בגיל שש עשרה הצטלמה דייר לסרט העצמאי "אני מאמינה בחדי-קרן", שיצא לאקרנים רק שלוש שנים לאחר מכן במהלך פסטיבל SXSW 2014.

בשנת 2016, דייר לוהקה לדמותה של ננסי וילר בסדרת המקור של נטפליקס, "דברים מוזרים". בשנת 2019, דייר כיכבה בדמותה של קוקו בסרט האימה המקורי של נטפליקס "מסור חשמלי מקטיפה".

בשנת 2021 שיחקה בסרט המתח והאימה "דברים ששמענו וראינו" בדמותה של ויליס האוול; הסרט מספר על אישה צעירה (אמנדה סייפריד) שעוברת ממנהטן לכפר קטן עם בעלה ומגלה שם סודות אפלים.

בינואר 2022, דייר לוהקה לסרט האימה "All Fun and Games" לצד אייסה באטרפילד.

== חיים אישיים ==
מאז שנת 2016, דייר מנהלת זוגיות עם השחקן האנגלי צ'ארלי היטון, המשחק לצידה בסדרה "דברים מוזרים".

==פילמוגרפיה==
===קולנוע===
{| class="wikitable"
|- bgcolor="#CCCCCC"
! שנה
! סרט
! תפקיד
! הערות
|-
| 2009
| האנה מונטנה: הסרט
| קלריסה גריינג'ר
|
|-
| 2011
| The Greening of Whitney Brown
| לילי
|-
| 2012
| dir="ltr"|Blue Like Jazz 
| גרייס
|
|-
|2013
|Don't Let Me Go
|בנשי
|
|-
| 2014
| I Believe in Unicorns
| דווינה
|
|-
| 2016
| dir="ltr" |Long Nights Short Mornings
| מארי
|
|-
| 2018
| dir="ltr" |Mountain Rest
| קלרה
|
|-
| rowspan="5" |2019
| After Darkness
| קלרה בייטי
|
|-
| מסור חשמלי מקטיפה
| קוקו
|
|-
| dir="ltr" |Yes, God, Yes
| אליס
|
|-
|The Nearest Human Being
|מוניק
|
|-
| dir="ltr"|Tuscaloosa
| וירג'יניה
|
|-
| rowspan="2" |2021
|United States vs. Reality Winner
|זוכת ריאליטי
|דיבוב; סרט דוקומנטרי
|-
| דברים ששמענו וראינו
| ויליס האוול
|
|-
| rowspan="2" |2023
|All Fun and Games
|בילי פלטשר
|
|-
|Chestnut
|אנני
|
|}

===טלוויזיה===
{| class="wikitable"
|- bgcolor="#CCCCCC"
! שנה
! סדרה
! תפקיד
! הערות
|-
| 2016–הווה
| דברים מוזרים
| ננסי וילר
| תפקיד ראשי (4 עונות); 34 פרקים
|-
|2020
|Acting for a Cause
|ג'יין אייר
|פרק: "Jane Eyre"
|-
|2023
|מבוסס על סיפור אמיתי
|קלואי לייק
|2 פרקים
|}

===קליפים===
{| class="wikitable"
|- bgcolor="#CCCCCC"
! שנה
! כותרת
! מבצע
! הערה
|-
| 2018
| dir="ltr"|Wild Love
| ג'יימס ביי
|
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרי בית הספר גאלאטין באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1995
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1995
משפחת פורמון

משפחת פורמון (צורה נוספת: פירמון), הייתה משפחת רבנים בסלוניקי ובטורקיה, במאה ה-16. המפורסם בשושלת זו הוא רבי יוסף פורמון.

== תולדות המשפחה ==
לפי השערה מסוימת, בני משפחת פורמון היו מהאשכנזים שנדדו דרך איטליה לטורקיה. לפי השערה זו, ייתכן ששם המשפחה 'פורמון' או 'פירמון' אינו אלא צורה מסוגננת או משובשת של השם האשכנזי 'ברמן'.

על בני המשפחה נמנים הרבנים הבאים:
* רבי יעקב סמו"ט - רב של קהילת קייאנה (איטליה) בשלוניקי בשנים 1554–1565, ולדעת רבי דוד קונפורטי שמו היה רבי יעקב פורמון, ואילו סמו"ט זהו כינוי שהיה מוסיף ליד חתימתו. לפי השערה מסוימת הוא אף היה אחיו של רבי יוסף פורמון וכיהן משנת ה'ש"ל 1570 כמורה בישיבתו שבפטרס. 
*רבי יוסף פורמון, רב ופוסק בולט, מרבני טורקיה ומגדולי חכמי שלוניקי. משנת 1560 בערך כיהן כרב וראש ישיבה בפטרס, שהייתה נתונה אז תחת השלטון הטורקי
*רבי צדיק פורמון - בנו של רבי יוסף פורמון, ידיד של המהרש"ך. תרגם את הספר תורת חובות הלבבות ללאדינו. הספר נקרא אובליגאשייון די לוש קוראשוניש.. מהדורה ראשונה של הספר נדפסה כנראה בקושטא 1567, בשנת ה'תע"ג 1713 הובא לבית הדפוס Nalla Stamperia Bragadina בוונציה על ידי משה בן שלמה אשכנזי, ונדפס באותיות עבריות מרובעות ומנוקדות. התרגום המקורי נכתב באותיות עבריות, כשלאחר מכן רבי דוד פרדו פרסם תעתיק של החיבור לאותיות לטיניות.
*רבי יוסף פורמון (השני) – בנו של רבי צדיק, נכדו של רבי יוסף פורמון הראשון. בשלהי המאה ה-16 התמנה לכהן כרב על אחד מקהלי סיציליה שבפטרס. מינוי לו התנגדו חלק מהקהלים, והתכתבות על מחלוקת זו מופיעה בספרו של מהרש"ך אשר כתב, כי בנוסף למעלותיו של רבי יוסף המקנות לו את הזכות לכהונה זו, הרי שהוא זכאי לכך גם בשל טענת 'חזקה' שהרי אביו רבי צדיק וסבו רבי יוסף כהנו באותה שררה.

==לקריאה נוספת==
*לאה בורנשטיין-מקובצקי, "לתולדות המאבק על ההגמוניה בקהילת פאטראס במאה הט"ז", מיכאל: מאסף לתולדות היהודים בתפוצות ז (תשמ"ב), עמ' ט–מא. 
*.
*לאה בורנשטיין-מקובצקי, "ר' שלמה ברוך, מחכמי יוון במאה ה-ט"ז, ספר תשובותיו וקשריו עם חכמי זמנו", מורשת ישראל 14 (טבת תשע"ז).

==הערות שוליים==

קטגוריה:סלוניקי: יהודים
גדי דרור

גדי דרור (נולד בשנת 1980) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה. כיהן כמפקד עוצבת עמוד האש, כמפקד עוצבת אדירים וכמפקד סיוע הארטילרי של עוצבת הגליל.

== ביוגרפיה ==
בשנת 1998 דרור התגייס למערך האיכון של חיל התותחנים.

בין השנים 2004–2005 שימש כמפקד סוללה מבצעית בגדוד דרקון של עוצבת עמוד האש.

בשנים 2005–2006 שימש כמפקד פלוגה בקורס קצינים.

בשנים 2006–2007 שימש כמפקד סוללה בהשלמה החיילית של חיל התותחנים.

בשנים 2007–2009 שימש כסגן מפקד גדוד דרקון.

בשנים 2010–2012 שימש כקצין אג"ם בעוצבת עמוד האש.

בשנים 2013–2015 שימש כמפקד גדוד דרקון.

בשנים 2015–2017 שימש כמפקד גדוד 451 בבית הספר לתותחנים.

ב-2017 מילא את התפקיד של סגן מפקד אגד ארטילרי 282.

בשנים 2017–2018 שימש כקצין אג"ם עוצבת געש.

בשנים 2018–2019 שימש כמפקד עוצבת אדירים ומפקד סיוע עוצבת הגליל.

בשנים 2019–2022 כיהן כמפקד עוצבת עמוד האש.

גדי דרור הוא בעל תואר ראשון להיסטוריה צבאית מהאוניברסיטה העברית ותואר שני בביטחון ודיפלומטיה לבכירים מאוניברסיטת תל אביב.
גדי דרור מקבל בטקס מינוי למפקד עוצבת עמוד האש. בתמונה [[הרצי הלוי עונד לו את תג היחידה החדש, יולי 2019|טקסט=]]

==חיים אישיים==
דרור נשוי ואב לארבעה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפקדי עוצבת אדירים
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 215
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
צ'ארלי היטון

צ'ארלי ר. היטון (באנגלית: Charlie R. Heaton; נולד ב-6 בפברואר 1994) הוא שחקן ומוזיקאי אנגלי, הידוע בשל גילום דמותו של ג'ונתן באיירז בסדרת המקור של נטפליקס "דברים מוזרים".

==ביוגרפיה==
היטון נולד בבלידס, מערב יורקשייר באנגליה ב-6 בפברואר 1994. הוא גדל עם אמו היחידנית בעיירת החוף ברידלינגטון במזרח יורקשייר. להיטון יש אחות גדולה, לוי היטון, גם היא שחקנית.

== קריירה ==
לאחר שעבר ללונדון כשהיה בן 16, היטון הצטרף ללהקת הנויז רוק "Comanechi" כמתופף וסייר איתם במשך כשנה וחצי. לאחר מכן, היטון הצטרף ללהקת הרוק פסיכדלי "Half Loon".

== חיים אישיים ==
בשנת 2014, נולד לו בן, ארצ'י, ממערכת יחסים עם בת זוגו לשעבר, המוזיקאית היפנית אקיקו מאטסורה . 

מאז שנת 2016, היטון בזוגיות עם השחקנית האמריקאית נטליה דייר, שמשחקת לצידו בסדרה "דברים מוזרים".

ב-21 באוקטובר 2017, בקשתו של היטון להיכנס לארצות הברית סורבה כאשר פקידי המכס מצאו עקבות של קוקאין בין חפציו, והוא הועלה על מטוס חזרה ללונדון. היטון הסיר את בקשתו להיכנס לאמריקה על מנת להימנע ממעצר. בעקבות תקרית זו, היטון פיספס את בכורת העונה השנייה של "דברים מוזרים".

==פילמוגרפיה==
===קולנוע===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
| rowspan="2" |2015
|Rise of the Footsoldier Part II
|דילר
|
|-
|Urban & the Shed Crew
|פרנק
|
|-
| rowspan="2" |2016
|כמו שאתה <small>(אנ')</small>
|מארק
|
|-
|כלואים <small>(אנ')</small>
|סטיבן פורטמן
|
|-
|2017
|סוד בעליית הגג <small>(אנ')</small>
|בילי
|
|-
|2020
|המוטאנטים החדשים
|סמואל "סאם" גתארי / קאנונבול
|
|-
| rowspan="2" |2021
|No Future 
|וויל
|
|-
|המזכרת 2 <small>(אנ')</small>
|ג'ים דאגר
|
|-
|2024
|Billy Knight
|אלכס הובס
|
|}

===טלוויזיה===
{| class="wikitable"
|- bgcolor="#CCCCCC"
! שנה
! סדרה
! תפקיד
! הערה
|-
| rowspan="3" | 2015
| dir="ltr"|DCI Banks
| גארי מקריידי
| 2 פרקים
|-
| dir="ltr"|Vera 
| ריילי
|פרק: "Changing Tides"
|-
|נפגעים <small>(אנ')</small>
| לוק דיקינסון / ג'ייסון וייקוט
| 2 פרקים
|-
| 2016–הווה
| דברים מוזרים
| ג'ונתן באיירז
| תפקיד ראשי (4 עונות); 34 פרקים
|-
|2020
|Soulmates
|קורט שפרד
|פרק: "Break on Through"
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:מוזיקאים אנגלים
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:מתופפים בריטים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1994
דרומית ליאווה

דרומית ליאווה (באנגלית: "South by Java Head") הוא מותחן מלחמתי מאת הסופר הבריטי אליסטר מקלין, שיצא לאור בשנת 1963. זהו ספרו השלישי של מקלין.
==עלילת הספר==
עלילת הספר, המתרחשת במהלך מלחמת העולם השנייה, נפתחת כאשר הצבא הקיסרי היפני עמד לכבוש את סינגפור. אדם אחד, בריגדיר גנרל פוסטר פרנהולם העומד בראש רשת ריגול של שירות המודיעין החשאי הבריטי, חייב להימלט. בידי פרנהולם מצויות תוכניות הפלישה של יפן לאוסטרליה ועליו להעביר את המידע אל מחוץ לסינגפור, אל המפקדה בעיר דרוין שבאוסטרליה. הוא, קבוצת חיילים, אחיות וילד אחד ניסו לעזוב את סינגפור בדרך הים. עד מהרה חברי הקבוצה מוצאים עצמם על סיפון אונייה מן הצי הסוחר הבריטי. על צוות האונייה ובראשם גיבור הספר, הקצין הראשון ג'והן ניקולסון, למלט את הניצולים כנגד כל הסיכויים בים השורץ בספינות הצי היפני.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:ספרות מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ספרי 1958
קטגוריה:אליסטר מקלין
קטגוריה:ספרי הוצאת עמיחי
ערוץ כוכבי הילדים

"ערוץ כוכבי הילדים" היה אפיק שידור לילדים בגילאי 3 עד 6, שמשדר את תוכני ילדים עם כוכבי ילדים ישראליים.

הערוץ החל את שידוריו ב-10 ביולי 2019 באפיק 72 של HOT. 

בעבר הערוץ שודר באפיק 88 של yes בקיץ 2015. ביולי 2020 הערוץ סיים את שידוריו, והוחלף בערוץ הכוכבים, שגם הוא בבעלות "טלית תקשורת".

בין התכנים שמשודרים בערוץ, תכנים ישראלים בכיכובם של כוכבי הילדים: ורדינון, דרורמי, יניב המגניב, דידי דמיוני, נתי הגעתי הופעתי, סבא טוביה, מיכל הקטנה, הדוד חיים, קוגומלו, יובל המבולבל, רינת גבאי, רוי בוי, מני ממטרה, גילי בא לבקר, קופיקו, הגברת שין שין, מיקי ועוד. בין תוכני הערוץ תוכניות, שירים, הצגות ואגדות וכן תכנים ייעודיים לחגי ישראל ולעונות השנה.

התכנים בערוץ עוסקים בנושאים שונים ובהם חברויות, התמודדות עם בעיות, התגברות על פחדים, חגי ישראל, שמירה על כדור הארץ והסביבה, ניהול אורח חיים בריא ועוד.

"ערוץ כוכבי הילדים" הוא בבעלות "טלית תקשורת" (מקבוצת NMC United Entertainment), הבעלים של ערוץ ג'וניור, ערוץ בית+ וערוץ התינוקות "בייבי".

לערוץ הייתה גם ספרייה ב-HOT VOD Young שנכללו בה גם קלטות וידאו ו-DVD.

החומרים מבית "הד ארצי" שנכללים בספרייה הם:

* "חיבוקי"
* "טיף וטף"
* "הפיציקט של רינת"
* "סבא טוביה"
* "מחסן/גינת השטוזים של דתיה"
* "דוקטור דובידו - רופא צעצועים"
* "הכבשה שושנה"
ועוד.

וסרטי "גלובוס יונייטד" שנמצאים בספרייה הם:

* "טמבולינה והפיסטוקים"
* שירי הילדים של מרים ילן-שטקליס ("שורום זורום" ו"אצו רצו גמדים")
* "איך בוחרים שם לאחותי הקטנה?"
* "הסבתא של אפרים"
* מסע שמתחיל בפיל
ועוד.

וסרטי אם סי איי שנמצאים בספרייה הם :

* שירים קטנים של עוזי חיטמן 
* פים פם פה 
* הולכים לגן 
* פיית הקסם 
* גמדי הלילה 
* חיתולי 
* מותק של בייביסיטר 
* דיג דיג דוג
* גוזל שלי 
ועוד.

== סרטים, הצגות, שירים וסדרות ששודרו בערוץ ==
* רוי בוי - יוצאים להרפתקה
* נתי הגעתי הופעתי
* החברים של גילי בא לבקר
* גילי בא לבקר - מסע בקשת הרגשות
* חנות הספרים של שין שין
* דידי דמיוני ושעון הדמיון
* גן הצוציקים מארח
* תחרות התעלול והבלבול
* רינת בארץ המילים
* חגי ישראל עם רינת ומימי
* רינת בעולם האגדות
* התיאטרון שלנו - ספר לי סיפור
* התיאטרון שלנו - ספר לי סיפור - אגדות
* סבא טוביה - מסיבה ביער
* סבא טוביה - סיפורים כיד המלך
* סבא טוביה - סיפורי התנ"ך
* סבא טוביה - סיפורה של מדינה
* יובל המבולבל
* יובל המבולבל - המסע אל הכוכב
* יובל המבולבל - טוב לצחוק
* עולמו של יובל המבולבל
* דוד חיים
* דוד חיים 2
* דוד חיים - ההצגה
* דוד חיים - הטיול אל האוצר
* מיכל הקטנה
* מיכל הקטנה - השיר שבלב
* מיכל הקטנה בממלכת האהבה
* מיקי
* מיקי בחופשה
* רוי בוי - לטבע נולד
* רוי בוי - סוד המדבר
* קופיקו והחונטוזים
* בג'ונגל של רוי בוי
* מני ממטרה - מיטב המערכונים
* סטודיו קוגומלו
* מה קרה למני ממטרה
* קופיקו (עונה 1)
* קופיקו המנהל
* קופיקו - שעת סיפור
* קופיקו - חוקי הג'ונגל
* קופיקו במשטרה 
* משחקים באוכל בריא עם ורדינון 
* חנות האותיות של ורדינון 
* ורדינון בדרך אל החלום 
* ורדינון בג'ונגל 
* עולם היצירה של ורדינון 

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה ישראליים לילדים
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה ישראליים שנסגרו
לה פטי ז'ורנל

לה פטי ז'ורנל (בצרפתית: Le Petit Journal) היה יומון מוביל בצרפת בשנים 1863–1944.

==היסטוריה==
המהדורה הראשונה של העיתון יצאה לאור ב-1 בפברואר 1863 עם 83,000 העתקים. מייסד העיתון, מואיז מיו היה במקור מבורדו, שם הוא התחיל בעסקי עיתונות. הפצה של 83 אלף העתקים הייתה חריגה ביחס לעיתונים אחרים באותה תקופה. תוך שנתיים תפוצת העיתון הגיע ל-259 אלף העתקים ונעשה העיתון הגדול בפריז. בשנת 1870 גדלה התפוצה ל-340 אלף, פי שניים מהעיתון המתחרה השני. למרות התפוצה הגדולה, העיתון לא היה הצלחה מסחרית ומשפחת המייסד נאלצה למכור את העסק לאמיל דה ז'ירארדן בשנת 1872. בשנת 1895 העיתון הגיע למיליון העתקים ואף ל-2 מיליון כאשר כ-80% נמכרו מחוץ לפריז.

בתחילת המאה ה-20 תפוצת העיתון ירדה ו-"Le Petit Parisien" נעשה העיתון הנפוץ בצרפת. בשנת 1919 התפוצה הייתה כ-400,000 העתקים. בשנת 1936 העיתון היה העיתון הרשמי של המפלגה סוציאליסטית, אך למרות תמיכה מבעלי השפעה, בשנת 1937 ירדה תפוצת העיתון ירדה לכ-150,000. העיתון נסגר באוגוסט 1944.

בין הסיבות להצלחת העיתון היה המחיר הנמוך. בתקופת הזוהר, העיתון עלה 5 סנטימים לעומת 15 סנטימים עבור עיתונים מתחרים.

בשנת 1894 העיתון היה בין המארגנים של מרוץ מכוניות הראשון בעולם "פריז-רואן".

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://catalogue.bnf.fr/ark:/12148/cb32895690j העתקים של העיתון]

קטגוריה:צרפת: עיתונים
אברהם דוויין

אברהם דוויין (באנגלית: Abrahm DeVine; נולד ב-3 בספטמבר 1996) הוא שחיין אמריקאי, סגן אלוף ארצות הברית (2017 ו-2018) במשחה ל-200 מטר מעורב אישי ואלוף המכללות (2018 ו-2019) במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.

== ביוגרפיה ==
===2017===
באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה יוני 2017 ושמשה את המבחנים האמריקאים לאליפות העולם זכה דוויין במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 1:56.79 דקות, אחרי צ'ייס קייליש (1:56.51 דקות) ולפני ג'וש פרנו (1:57.14 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:58.65 דקות. חודש לאחר מכן, באליפות העולם עצמה שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי הוא סיים במקום עשירי בתוצאה של 1:58.01 דקות.

===2018===
באליפות המכללות שנערכה במיניאפוליס, מינסוטה במרץ 2018 זכה דוויין במדליית זהב במשחה ל-400 יארד מעורב אישי בשיא איש חדש של 3:35.29 דקות, לפני ניק ת'ורן ואנדרו סליסקר. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 יארד מעורב אישי בשיא אישי חדש של 1:40.35 דקות.

באליפות ארצות הברית שנערכה באירוויין, קליפורניה באותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1.57.41 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4.13.77 דקות.

===2019===
באליפות המכללות שנערכה במרץ 2019 הגן דוויין על תוארו במשחה ל-400 יארד מעורב אישי בתוצאה של 3:36.41 דקות וסיים במקום חמישי במשחה ל-200 יארד מעורב אישי בתוצאה של 1:40.77 דקות.

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, דרום קוריאה ביולי 2019 סיים דוויין במקום שמיני במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:57.66 דקות.

== חיים אישיים ==
בספטמבר 2018 דוויין יצא מהארון כהומו בכתבה במגזין סווימינג וורלד.

== שיאים אישיים ==
===בריכה אולימפית===
* 200 מטר גב: 1:58.65 דקות (2017)
* 200 מטר מעורב אישי: 1:56.79 דקות (2017)
* 400 מטר מעורב אישי: 4:13.77 דקות (2018)

===בריכת 25 יארד===
* 200 יארד גב: 1:39.22 דקות (2018)
* 200 יארד פרפר: 1:44.77 דקות (2016)
* 200 יארד מעורב אישי: 1:40.35 דקות (2018)
* 400 יארד מעורב אישי: 3:35.29 דקות (2018)

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחייני מעורב אישי
קטגוריה:שחייני גב אמריקאים
קטגוריה:שחיינים אמריקאים
קטגוריה:שחיינים להט"בים
קטגוריה:ספורטאים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1996
בסטן T77

בסטן T77 (באנגלית: Besturn T77) הוא קרוסאובר קומפקטי מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Besturn חברת בת של החברה הממשלתית FAW Group (בסינית: 第一汽车集团, שם רשמי: FAW Group Corporation) אשר מיוצרת משנת 2018 (מודל 2019) ועד היום בסין.

המוצרים העיקריים של FAW Group הם כלי רכב, אוטובוסים, ומשאיות קלות, בינוניות וכבדות.

=="בסטן T77"==

* 5 דלתות.
* 5 נוסעים.
* מנוע קדמי.
* מנוע בנזין מגדש טורבו.
* סוג הנעה: הנעה קדמית.
* מערכת הזרקת דלק רב נקודתית - ישירה.
* 6 רמות גימור.
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 11.2 שניות.

===מחירים (לפי רמות גימור, שנת 2018)===
* מחיר היחידה מדגם "בסטן T77" בסין עומד על 89,800 רנמינבי.
* מחיר היחידה מדגם "בסטן T77" בסין עומד על 99,800 רנמינבי.
* מחיר היחידה מדגם "בסטן T77" בסין עומד על 101,800 רנמינבי.
* מחיר היחידה מדגם "בסטן T77" בסין עומד על 109,800 רנמינבי.
* מחיר היחידה מדגם "בסטן T77" בסין עומד על 119,800 רנמינבי.
* מחיר היחידה מדגם "בסטן T77" בסין עומד על 134,800 רנמינבי.

==תמונות==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Bestune T77 04 China 2019-03-14.jpg | "בסטן T77" 
קובץ:Bestune T77 02 China 2019-03-14.jpg | "בסטן T77" 
קובץ:Bestune (Besturn) T77 001.jpg | "בסטן T77" 
קובץ:Bestune (Besturn) T77 002.jpg | "בסטן T77" 
קובץ:Bestune T77 003.jpg | "בסטן T77" 
קובץ:Bestune T77 005.jpg | "בסטן T77" 
קובץ: Bestune T77 006.jpg | "בסטן T77" 
קובץ: Bestune T77 008.jpg | "בסטן T77" 
קובץ:Bestune T77 010.jpg | "בסטן T77" 
קובץ:Bestune T77 011.jpg | "בסטן T77" 
</gallery>

==ראו גם==
* קרוסאובר
* בסטן X40
* בסטן X80
* בסטן B30

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2018
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
אביגיל הרדינגהם

אביגיל הרדינגהם (באנגלית: Abigail Hardingham; נולדה בשנת 1991) היא שחקנית בריטית. היא ידועה מהופעתה בסדרת הדרמה "הנעדרת" של ה-BBC משנת 2016, ומקומדיית האימה הבריטית "נינה לנצח".

==פילמוגרפיה==
{| class="wikitable"
! שנה
! שם
! שם באנגלית
! תפקיד
! הערות
|-
| 2009
|
| dir="ltr" | Freak
| הת'ר
| סדרת טלוויזיה (16 פרקים)
|-
| rowspan=2| 2011
| תעלומת ספרטיקל
| dir="ltr" | The Sparticle Mystery
| קאט
| סדרת טלוויזיה (13 פרקים)
|-
| דרך ווטרלו
| dir="ltr" | Waterloo Road
| אנדי או'דונל
| סדרת טלוויזיה (פרק אחד)
|-
| 2011–2016
| עדות אילמת
| dir="ltr" | Silent Witness	
| שרה בגוביץ' / קתרין "קטס" פלטון
| סדרת טלוויזיה (4 פרקים)
|-
| rowspan=3| 2012
| קרדינל ברנס
| dir="ltr" | Cardinal Burns
| זואי
| סדרת טלוויזיה (פרק אחד)
|-
| לואיס
| dir="ltr" | Lewis
| ג'סיקה לייק
| בפרק "Fearful Symmetry"
|-
| רופאים
| dir="ltr" | Doctors
| קריסטי ספלדינג
| בפרק "The Frighteners"
|-
| rowspan=2| 2013
| הולבי סיטי
| dir="ltr" | Holby City
| קלודיה או'קיפי
| בפרק "The More Deceived"
|-
|
| dir="ltr" | Hollyoaks Later
| קורפורל טיילור ולס
|
|-
| rowspan=3| 2015
|
| dir="ltr" | Obsession: Dark Desires
| רוז ריאן
| בפרק "Rose-Colored Glasses"
|-
| ברודצ'רץ'
| dir="ltr" | Broadchurch
| מדלן
| סדרת טלוויזיה (פרק אחד)
|-
| נינה לנצח
| dir="ltr" | Nina Forever
| הולי
| סרט קולנוע
|-
| rowspan=3| 2016
|
| dir="ltr" | Sasquatch
| מל
|
|-
|
| dir="ltr" | Angel of Decay
| ליז
|
|-
| הנעדרת
| dir="ltr" | The Missing
| אליס ובסטר / סופי ז'ירו
| סדרת טלוויזיה (עונה שנייה)
|-
| 2017
| ויל
| dir="ltr" | Will
| מול
| סדרת טלוויזיה (9 פרקים)
|-
| rowspan=2| 2018
|12 קופים
| dir="ltr" | 12 Monkeys
| אמה
| סדרת טלוויזיה (2 פרקים)
|-
|התמימים
| dir="ltr" | The Innocents
| קאם
| סדרת טלוויזיה (5 פרקים)
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה בריטים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1991
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1991
קוני ואנדנבוס

קוני ואנדנבוס (בהולנדית: Conny Vandenbos; נולדה ב-16 בינואר 1937 – 7 באפריל 2002) הייתה זמרת הולנדית.

==ביוגרפיה==
ואנדנבוס נולדה בהאג.

היא החלה את דרכה כזמרת בתוכנית ברדיו המציגה כישרונות צעירים שם ביצעה שיר בצרפתית.

ב-1961 הופיעה בפסטיבל מוזיקה בבלגיה ולאחר מכן חתמה על חוזה עם חברת התקליטים "PolyGram".

ב-1964 החלה להופיע בסדרת הטלוויזיה "Zeg Maar Conny" (קרא לי קוני) ששודרה ברשת השידור הציבורית ההולנדית "NCRV".

היא ייצגה את הולנד באירוויזיון 1965 לאחר שזכתה בפסטיבל השירים הלאומי של הולנד, באירוויזיון היא הייתה במקום ה-11.

ב-1966 שירה "Ik Ben Gelukkig Zonder Jou" זכה לדירוג גבוה בטבלאות של הולנד.

ב-1976 זכתה בפרס המוזיקה ההולנדי "Golden Harp" עבור אלבומה "Golden Harp".

בשנות ה-90 הגישה מספר תוכניות ברדיו.

באירוויזיון 1998 נבחרה להגיש את תוצאות הניקוד של הולנד, ברגע ההצבעה ציינה ש"ליבה הולך אל המשתתפים בתחרות מכיוון שהיא יודעת מה הם מרגישים", המנחה אולריקה ג'ונסון השיבה כי היא יודעת שגם היא השתתפה באירוויזיון, לאחר מכן קוני השיבה לה שאכן היא השתתפה בתחרות לפני זמן רב, אך עקב הקולות והרעשים באולם אמירתה של ואנדבוס לא נשמעה היטב, לאחר מכן שהמנחה חזרה על דבריה ואמרה "לפני זמן רב" נוצר הרושם השגוי כאילו המנחה לועגת לגילה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרות הולנדיות
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1965
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1937
קטגוריה:נפטרות ב-2002
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2002
ריאד עיסמת

ריאד עיסמת (בערבית: رياض عصمت; בתעתיק מדויק: ריאצ' עצמת; 11 ביולי 1947 – 13 במאי 2020) היה איש ציבור סורי, מפיק תיאטרון ומחזאי.

==ביוגרפיה==
ריאד עיסמת נולד בדמשק. סיים בשנת 1968 לימודי ספרות אנגלית באוניברסיטת קארדיף באוניברסיטת דמשק. לאחר סיום הלימודים הוא חזר לסוריה.

כתב כמה מחזות. בשנת 1985 הוא היה מפיק של סדרת טלוויזיה. במקביל לימד משחק באקדמיה לדרמה, ובשנת 2000 מונה לרקטור של האקדמיה. בשנת 2003 מונה למנהל הכללי של הרדיו והטלוויזיה הממלכתיים של סוריה, במקביל לתפקידו כסגן שר התרבות.

בשנת 2005 מונה לשגריר בפקיסטן, ובשנת 2010 הועבר לעומאן.

באוקטובר 2010 מונה לשר התרבות במקום ריאד אע'א, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 2012.

בשנים 2013–2014 הועסק באוניברסיטת נורת'ווסטרן.

ב-13 במאי 2020 נפטר מקורונה בבית חולים בעיר שיקגו בארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.georgebajalia.com/posts/an-interview-with-riad-ismat-on-art-syria-the קורות חייו וריאיון עם ריאד עיסמת]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דמשק
קטגוריה:שגרירי סוריה
קטגוריה:שגרירים בפקיסטן
קטגוריה:שרי התרבות של סוריה
קטגוריה:סופרים סורים
קטגוריה:סורים שנולדו ב-1947
קטגוריה:נפטרים במגפת הקורונה
קטגוריה:סורים שנפטרו ב-2020
יד המת

יד הקלפים שהוחזקה לכאורה על ידי [[ביל היקוק הפראי בזמן מותו: אסים שחורים ושמיניות]]
יד המת (באנגלית: Dead man's hand) היא יד פוקר מסוימת, שהיא זוג של אסים שחורים וזוג שמיניות שחורות, אף על פי שהגדרות היד השתנו לאורך השנים.

נאמר על יד כזו כי הוחזקה על ידי ביל היקוק הפראי כאשר הוא נרצח. אין מקור עכשווי המתעד את הקלפים המדויקים של היד, אבל ספרו של פרנק וילשטך משנת 1926, Wild Bill Hickok הוביל לתפיסה המודרנית של "יד המת" כזוג של אסים שחורים ושמיניות שחורות. במקרה של היקוק היו אלה משולבים עם קלף נוסף לא ידוע.

== פרטים ראשונים ==
הביטוי "יד המת" ככל הנראה הופיע בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, אם כי אף אחד לא קישר אותו להיקוק עד 1920.

ההתייחסות המוקדמת ביותר לכך הייתה ב-1886, שם תוארה יד המת כ"פול האוס המורכב משלושה נסיכים וזוג עשרות".

ב-1903 ב"אנציקלופדיה של אמונות טפלות, פולקלור ומדעי הנסתר" (Encyclopaedia of Superstitions, Folklore, and the Occult Sciences), נסיכים ושביעיות נקראו "יד המת".

ב-1907 התייחס אדמונד הויל אל היד כאל נסיכים ושמיניות.

== ידו של היקוק ==
מה שנחשב כיום לשילוב הקלפים "יד המת", קיבל את המוניטין שלו מן האגדה שזו חמישיית הקלפים שהייתה בידו של ג'יימס באטלר היקוק (הידוע יותר בשם "ביל היקוק הפראי") כאשר נורה בחלק האחורי של ראשו על ידי ג'ק מק'קאל ב-2 באוגוסט 1876, בסלון של נוטל & מאן בדאדווד, בטריטוריית דקוטה . לפי הדיווחים, היד של היקוק הורכבה מזוג של אסים שחורים ושמיניות שחורות וקלף נוסף לא ידוע.

על פי ספרו של ההיסטוריון המערבי קרל וו. ברייאן, הקלפים נלקחו מהרצפה על ידי אדם בשם ניל כריסטי, שהעביר אותם לבנו. והבן, בתורו, אמר למר בריאן על הרכב היד. "הנה הזהות המדויקת של הכרטיסים האלה כפי שנמסרה לי על ידי בנו של כריסטי: אס יהלום עם סימן עליו, אס תלתן, שתי שמיניות שחורות, עץ, ותלתן, ומלכה לב עם טיפה קטנה של דמו של היקוק עליה ".

ג'וזף רוזה, ביוגרף וחוקר על היקוק, כתב על ידו של היקוק כך: "הגרסה המקובלת היא שהקלפים היו אס-עץ, אס-תלתן, שתי שמיניות שחורות ומלכה תלתן כKicker". עם זאת, רוזה אמר כי אין מקור מאותו הזמן שמאשר את היד המדויקת. ההתמצקות בלשונם של שחקני קלפים על ידו של המת כשני זוגות, אסים ושמיניות, קרה רק לאחר פרסום ספרו של פרנק וילסטך, Wild Bill Hickok, ב-1926, 50 שנה לאחר מותו של היקוק.

== מורשת ==

* בסרט "הבלדה על באסטר סקראגס", כשבאסטר מגיע למסבאה הוא מצטרף למשחק של פוקר לאחר ששחקן עזב פתאום, אבל מגלה שהשחקן פינה את המושב לאחר שהוא קיבל את קלפי יד המת.

* בסרט ג'ון וויק 4 כשג'ון נכנס למסיבה של "קילה" אדם שנשלח להרוג, ג'ון פוגש שם את קילה ועוד שני אנשים נוספים שרוצים להרוג את ג'ון, קילה מציע ליישב את הדילמה באמצעות יד פוקר שהמנצח בה יחליט את מי להרוג, ג'ון חושף את היד שלו ראשון ומבין שהוא קיבל את קלפי יד המת.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פולקלור אמריקאי
קטגוריה:פוקר