מילארד שיטס

מילארד שיטס, באנגלית: Millard Sheets ( 24 ביוני 1907 - 31 במרץ 1989) היה אמן, מורה ומעצב אדריכלות אמריקאי. הוא היה מהראשונים מבין אמני הציור בקליפורניה, ועזר להגדיר את תנועת האמנות בה. רבים מפסיפסי הבניינים בקנה מידה גדול, שלו מאמצע המאה ה-20 עדיין קיימים בדרום קליפורניה.<ref name=":0">Arenson, Adam (2018). Banking on Beauty: Millard Sheets and Midcentury Commercial Architecture in California. Austin, Texas: University of Texas Press. pp. 2, 131</ref> ציוריו נמצאים במוזיאון המטרופוליטן לאמנות ובמוזיאון וויטני בניו יורק, במכון לאמנות של שיקגו, בגלריה הלאומית בוושינגטון הבירה; ומוזיאון מחוז לוס אנג'לס.

== ביוגרפיה ==
מילארד שיטס נולד ב-24 ביוני 1907 וגדל בעמק פומונה, מזרחית ללוס אנג'לס .<ref></ref> הוא בנו של ג'ון שיטס. הוא למד במכון לאמנות צ'ואינארד ולמד עם הציירים פרנק טולה צ'מברלין וקלרנס הינקל. <ref></ref> כשהיה עדיין נער, צבעי המים שלו התקבלו לתצוגה בתערוכת צבעי המים השנתית של קליפורניה. בגיל 19, הוא נבחר לחברות באגודת צבעי המים של קליפורניה. בשנה שלאחר מכן הוא נשכר ללמד ציור בצבעי מים עוד לפני סיום לימודיו בצ'ואינארד .<ref>"Outing Spots In South Listed in Stage Line Book". Pomona, California: The Pomona Progress Bulletin. 14 Jun 1929. p. 21</ref>

=== קריירה ===
במאי 1927, שיטס הציג שנים-עשר ציורי שמן של נופי הים במועדון בפומונה.<ref></ref> בשנת 1929 הוא זכה בפרס השני בתחרות של ציור פרחי בר בטקסס, והפרס הנדיב <ref></ref> איפשר לשיטס לנסוע לאירופה למשך שנה כדי לקדם את השכלתו באמנות.<ref></ref> בתחילת שנות ה-30 החל להשיג הכרה לאומית כאמן אמריקאי בולט. הוא הציג בפריז, ניו יורק, פיטסבורג, שיקגו, יוסטון, סנט לואיס, סן אנטוניו, סן פרנסיסקו, וושינגטון די.סי., בולטימור, וערים רבות אחרות ברחבי ארצות הברית. בלוס אנג'לס הוא הוכר כדמות המובילה והכוח המניע מאחורי תנועת צבעי המים בסגנון קליפורניה.
פסיפס על סניף בנק מרכנתיל, גובה 10 מטר, 1959
בין 1935 ל-1941, גדלו ההכרה בכישרונו, הפרסים שקיבל והתפוקה שלו. הוא זכה לאזכור חוזר ב-Art Digest ושחזור צבעוני של עבודתו בספר Eyes on America. בשנת 1935 בגיל 28, הוא היה נושא למונוגרפיה שפורסמה בלוס אנג'לס. בשנת 1943, הוא צייר ארבעה ציורי קיר בבניין בוושינגטון הבירה בנושא "תרומתו של הכושי בהתפתחות החברתית והתרבותית של אמריקה." <ref>Park, Marlene (1984). Democratic vistas : post offices and public art in the New Deal. Gerald E. Markowitz. Philadelphia: Temple University Press. p. 234. </ref>

מכירות האמנות שלו אפשרו לו לנסוע שוב לאירופה, מרכז אמריקה והוואי, שם צייר את שראה וחווה, והפגין סגנון אישי.
פסיפס על בנק בקליפורניה - המערב הפרוע.
במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא היה כתב ואמן של חיל האוויר האמריקאי בהודו ובבורמה. רבות מיצירותיו מתקופה זו מתעדות את מראות הרעב, המלחמה והמוות שהיה עד להן. ניסיונו מימי המלחמה גם השפיע על אמנותו לאחר המלחמה במשך מספר שנים, כאשר בזמן שצייר בקליפורניה ובמקסיקו בשנות ה-40, עבודתו עקבה אחר גוונים כהים ונושאים מדכאים. לאחר שנות ה-50 הסגנון שלו עבר לכיוון של צבעים בהירים יותר ונושאים ממסעותיו ברחבי העולם.

במהלך השפל הגדול, הוא איחד כוחות עם אדוארד ברוס כדי לשכור אמנים לפרויקט יצירות אמנות ציבוריות, פרויקט האמנות הראשון של הניו דיל. ב-1946 כיהן כנשיא אגודת צבעי המים של קליפורניה. בשנים שלאחר מכן עבד כאדריכל, מאייר, צייר קיר, ליטוגרף ושופט בתערוכות אמנות.

מחוץ לקליפורניה, הוא קיבל על עצמו עבודות עבור הספרייה הציבורית של דטרויט, <ref></ref> מרפאת מאיו, ספריית אוניברסיטת נוטרדאם, מלון הילטון בהונולולו והבנק הלאומי מרכנתיל בדאלאס.

ב-1953 מונה שיטס למנהל המכון לאמנות אוטיס. תחת הנהגתו, התוכנית האקדמית של בית הספר עברה מבנה מחדש כדי להציע תארים BFA ו-MFA, ונוצרה מחלקה לקרמיקה, בראשות פיטר וולקוס. <ref></ref> במהלך אותה תקופה הושלמו בניין קרמיקה, גלריה, ספרייה ואגף סטודיו. עד ששיטס עזב את אוטיס ב-1962, הצורה והכיוון של המכללה השתנו באופן דרמטי. <ref>"Andres Andersen". Progress-Bulletin. Pomona, California. 11 Jan 1962. p. 4.</ref>

=== ציורי קיר פסיפס בסניפי בנק חיסכון בייתי ===
גן חיות לילדים, ציור קיר
בסוף שנות ה-50 הוזמן שיטס על ידי הווארד פ. אהמנסון לעצב את סניפי Home Savings Bank ברחבי דרום קליפורניה שישמשו כנקודות ציון קהילתיות על ידי ביטוי "ערכי קהילה" או הצגת "גרסה חגיגית של היסטורית הקהילה". כדי להשיג מטרה זו, תכנן שיטס את בנייני הסניף שלו עם חזיתות חיצוניים המכילים עבודות פסיפס גדולות המתארות מורשת מקומית. <ref></ref>

ההזמנות לעבודתו התרבו וכללו יותר מ-80 בנייני סניפים לאחר היצירה הראשונית ב-1955. <ref></ref> שיטס התפטר מתפקיד ההוראה שלו בסקריפסקולג' והקים את סטודיו שיטס בקלרמונט, קליפורניה, והעסיק שורה של אמנים.<ref name=":0" />

האולפנים שלו הפיקו פסיפסים חסרי כותרת כעבודות מסחריות הנחשבות לאמנות ציבורית רשמית, <ref></ref> ובהיעדר כותרת רשמית הם נקראים לפי התמונות או הנושאים שלהם. <ref></ref> אף שהם נהנים מהגנות מסוימות במסגרת חוק שימור האמנויות של קליפורניה, רבים מהם הושמדו.

=== מוות ===
שיטס מת ב-31 במרץ 1989, בביתו באנקור ביי במחוז מנדוסינו, קליפורניה, לאחר מחלה ממושכת. טקס התקיים בביתו ובכנסייה האוניטרית הראשונה של סן דייגו .<ref></ref>

היו לו ארבעה ילדים. בנו הצעיר, טוני שיטס, עבד בשחזור ציורי הקיר של אביו, כולל ציור הקיר בסן חוזה, קליפורניה. <ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1907
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1989