OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הסימפוניה הרביעית של מנדלסון

[[פליקס מנדלסון-ברתולדי ()]]
הסימפוניה הרביעית בלה מז'ור אופוס 90, הידועה בשם הסימפוניה "האיטלקית" (מנדלסון עצמו כינה כך את היצירה), היא סימפוניה משנת 1833, מיצירותיו הידועות ביותר של המלחין הגרמני פליקס מנדלסון-ברתולדי. 

כתב היד של היצירה שמור בספריית המדינה בברלין.

== היסטוריה ==
בשנים 1829–1831 מנדלסון יצא לטייל ברחבי אירופה במטרה להחשף לתרבויות שונות ולהתפרסם בחוגים מוזיקליים מחוץ לברלין. נופי איטליה והאווירה בה עוררו בו השראה לכתיבת הסימפוניה הרביעית שלו (הטיול נתן לו השראה לכתיבת שתי יצירות נוספות – הסימפוניה השלישית (הסקוטית) , ואוברטורת ההברידיים). מנדלסון כתב את הטיוטה הראשונית בעודו באיטליה אך לא סיים שם את כתיבת היצירה.

קטע מתוך מכתב שמנדלסון שלח מוונציה לאביו: 
קטע מתוך מכתב שמנדלסון שלח מרומא לאחותו פאני: 

מנדלסון קיבל בקשה לכתיבת סימפוניה עבור החברה הפילהרמונית של לונדון ובעקבות זאת החליט לסיים את כתיבת הסימפוניה. הכתיבה הסתיימה בברלין ב-13 במרץ 1833. מנדלסון ניצח בעצמו על הביצוע הראשון של היצירה שנערך בלונדון ב-13 במאי 1833 בקונצרט של החברה הפילהרמונית של לונדון. הצלחתה של הסימפוניה והפופולריות של מנדלסון בבריטניה השפיעו על המשך התפתחותה של המוזיקה הקלאסית הבריטית. הביצוע הראשון של היצירה בארצות הברית נערך על ידי החברה המוזיקלית הגרמנית של בוסטון ב-1 בנובמבר 1851, בניצוחו של קארל ברגמן .

מנדלסון עצמו לא היה מרוצה מהיצירה ואמר שהסבה לו כמה מהרגעים הקשים ביותר שחווה במהלך עבודותיו. הוא ערך את היצירה ב-1837<ref>[https://web.archive.org/web/20110524172841/http://facstaff.uww.edu/allsenj/MSO/NOTES/0809/1.Sep08.html J. Michael Allsen, Programme notes, 2008]</ref> ואפילו תכנן לכתוב גרסות אחרות לפרקים השני, השלישי והרביעי. הוא מעולם לא פרסם את הסימפוניה והיא הופיעה לראשונה בדפוס רק ב-1851.<ref>בגרסה שערך ב-1837. ייתכן שחברו של מנדלסון, איגנץ מושלס, שהיה אף הוא מלחין, ערך קלות את הגרסה הזו (Susan Halpern)</ref> לכן שם הסימפוניה הוא "סימפוניה מס' 4", אף על פי שבפועל זו הייתה הסימפוניה השלישית שכתב.

== הרכב ==
הסימפוניה כתובה לתזמורת הכוללת: 2 חלילי צד, 2 אבובים, 2 קלרינטים, 2 בסונים, 2 קרנות יער, 2 חצוצרות, טימפני וכלי מיתר.

== מבנה ==

הסימפוניה מורכבת מארבעה פרקים:
# Allegro vivace (לה מז'ור)
# Andante con moto (רה מינור)
# Con moto moderato (לה מז'ור)
# Presto and Finale: Saltarello (לה מינור)

הפרק הראשון בנוי בצורת הסונאטה וסגנונו עליז. בפרק השני מנדלסון מעביר את רשמיו מתהלוכה דתית בה צפה בנאפולי. הפרק השלישי הוא מינואט. הפרק האחרון מבוסס על הריקודים האיטלקיים סאלטארלו וטרנטלה. 

הסימפוניה הרביעית של מנדלסון היא מבין היצירות הגדולות הראשונות שמתחילות בסולם מז'ורי ומסתיימות בסולם מינורי. ביצוע הסימפוניה אורך כחצי שעה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://digital.staatsbibliothek-berlin.de/werkansicht?PPN=PPN1668599155&PHYSID=PHYS_0003&DMDID=DMDLOG_0001| כתב היד של היצירה] בספריית המדינה בברלין.
==הערות שוליים==

קטגוריה:יצירות מאת פליקס מנדלסון
ראגרטס בפריז: הסרט

ראגרטס בפריז: הסרט (באנגלית: Rugrats in Paris: The Movie) הוא סרט אנימציה אמריקאי לילדים מסוגת קומדיה, דרמה והרפתקאות, המבוסס על סדרת האנימציה של ערוץ ניקלודיאון, "ראגרטס". הסרט מתרחש באופן כרונולוגי לפני העונה השביעית של הסדרה, והוא מציג לראשונה את דמויותיהן של קימי וואטאנובי ואת אימה, קירה. כמו כן, הסרט מציג את הופעתם היחידה של שני נבלים בזיכיון, קוקו לה-בוש, מנהלת פארק מרושעת אשר שונאת ילדים ובמיוחד תינוקות, ואת העוזר שלה ז'אן קלוד.

הסרט הופץ בארצות הברית ב-17 בנובמבר 2000. הסרט זכה לביקורות חיוביות והכנסות של 103.3 מיליון דולר מתוך תקציב של 30 מיליון דולר.

לעומת הסרט הראשון, סרט זה לא דובב לעברית.

== תקציר העלילה ==
הסרט מספר על טומי וחבורתו שיצאו לחופשה בפריז, לאחר שקראו לאביו של טומי לעבודה שלו, באותו הזמן, אביו של צ'אקי, צ'אז, מחפש אישה חדשה שתהיה אימו החדשה של צ'אקי, בפריז הוא הכיר את קירה ווטאנובי ואת בתה קימי. אולם קוקו לה-בוש שונאת הילדים זממה להתחתן עם צ'אז מפני שרצתה את תפקיד הנשיאה. בעזרת חבריו, הצליח צ'אקי לגבור על פחדיו ולמנוע מקוקו המרשעת להתחתן עם אביו. לבסוף צ'אז התחתן עם קירה וצ'אקי קיבל אמא חדשה וגם אחות חדשה.

== מדבבים ==
=== דמויות ראשיות ===
*כריסטין קוונאו - צ'אקי פינסטר
*מייקל בל - צ'אז פינסטר
*אליזבת דיילי - טומי פיקלס
*שריל צ'ייס - אנג'ליקה פיקלס
*קאת' סוסי - פיל, ליל ובטי דוויל
*קרי סאמר - סוזי קרמייקל
*טרה סטרונג - דיל פיקלס
*דיון קוואן - קימי ווטאנאבי
*ג'וליה קאטו - קירה ווטאנאבי

=== דמויות משנה ===
*ג'ק ריילי - סטו פיקלס
*ג'ו אלסקי - סבא לו פיקלס
*דבי ריינולדס - לולו פיקלס
*מייקל בל - דרו פיקלס
*מלאני שרטוף - דידי פיקלס
*טרס מקנייל - שרלוט פיקלס
*פיליפ פרוקטור - הווארד דוויל

=== דמויות אורחות ===
*סוזן סרנדון - קוקו לה-בוש
*ג'ון לית'גו - ז'אן-קלוד
*מאקו - מר יאמאגוצ'י
*טים קארי - זמר סומו
*בילי וסט - זמר סומו
*קווין מייקל ריצ'רדסון - זמר סומו
*דן קסטלנטה - כומר
*ליסה מקלורי - הנסיכה
*קייסי קסם - תקליטן בחתונה

== פסקול הסרט ==

פסקול הסרט הנקרא "Rugrats in Paris: The Movie: Music" הופץ לראשונה ב-7 בנובמבר 2000. הפסקול מכיל 14 שירים ובונוסים של הדגמות ופרסומות. החברה האחראית על המוזיקה בסרט הייתה מאבריק.

=== רשימת השירים ===

== ראו גם ==
* ראגרטס
* ראגרטס: הסרט

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מוזיקליים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות אמריקאיים
קטגוריה:סרטי חבר'ה
קטגוריה:סרטי הנפשה מוזיקליים
קטגוריה:סרטי ילדים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סרטי אנימציה של ניקלודיאון
קטגוריה:סרטי אנימציה של פרמאונט
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2000
קטגוריה:ראגרטס
מרקורי מטאור

מרקורי מטאור (באנגלית : Mercury Meteor) היא "מכונית מנהלים" אשר יוצרה על ידי חטיבת מרקורי בקונצרן המכוניות האמריקאית פורד בין השנים 1961–1963

==דורות==
* דור ראשון - יוצר בין השנים 1960–1961 (דגם שנת 1961)
* דור שני - יוצר בין השנים 1963-1962
==תצורות==
* 2 דלתות - סדאן (דור ראשון, דור שני)
* 4 דלתות - סדאן (דור ראשון, דור שני)
* 2 דלתות - הרדטופ (דור שני)
* 4 דלתות - הרדטופ (דור ראשון)
* 4 דלתות - סטיישן (דור שני)

==נתונים==
* יחידות שיוצרו : 155,154
* מספר נוסעים : 6 (דגמים : 4 דלתות סדאן, 4 דלתות הרדטופ)
* מנוע קדמי
* מנוע בנזין
* סוג הנעה : הנעה אחורית
* דגמי "מרקורי מטאור" צולמו לעשרות סרטים וסדרות טלוויזיה

==שיווק (לפי שנת מודל)==
* 1961 - 53,122 יחידות
* 1962 - 51,862 יחידות
* 1963 - 50,170 יחידות
==תאוצות==
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 17.7 שניות (דגם סדאן שנת 1962, מנוע 2.7 ליטר המשודך לתיבת הילוכים ידנית 3 מהירויות)
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 20.4 שניות (דגם סדאן, שנת 1962, מנוע 2.7 ליטר המשודך לתיבת הילוכים אוטומטית 2 מהירויות)
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 12.2 שניות (דגם סדאן שנת 1962, 3,620 סמ"ק המפיק 147 כ"ס המשודך לתיבת הילוכים ידנית 3 מהירויות)
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 15.0 שניות (דגם סדאן שנת 1962, 3,620 סמ"ק המפיק 147 כ"ס המשודך לתיבת הילוכים אוטומטית 2 מהירויות)
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 12.3 שניות (דגם סדאן שנת 1962, 3,620 סמ"ק המפיק 147 כ"ס המשודך לתיבת הילוכים ידנית 4 מהירויות)
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 10.5 שניות (דגם סדאן, שנת 1962, 4,267 סמ"ק המפיק 166 כ"ס המשודך לתיבת הילוכים ידנית 3 מהירויות)
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 12.7 שניות (דגם סדאן, שנת 1962, 4,267 סמ"ק המפיק 166 כ"ס המשודך לתיבת הילוכים אוטומטית 2 מהירויות)
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 10.6 שניות (דגם סדאן, שנת 1962, 4,267 סמ"ק המפיק 166 כ"ס המשודך לתיבת הילוכים ידנית 4 מהירויות)

==תמונות==
<gallery mode="packed" heights="140">
קובץ:1961 Mercury Meteor Hardtop.jpg | "מרקורי מטאור", שנת 1961 בתצורה 2 דלתות הרדטופ
קובץ:Mercury Meteor (27805242288).jpg | "מרקורי מטאור"
קובץ:Rockville Antique And Classic Car Show 2016 (29778871194).jpg | "מרקורי מטאור"
קובץ:1963 Mercury Meteor Custom 2 door Hardtop (11120413026).jpg | "מרקורי מטאור" שנת 1963 בתצורה 2 דלתות הרדטופ-קופה
קובץ:1963 Mercury Meteor Custom S33 coupe (7708057730).jpg | "מרקורי מטאור", שנת 1963 בתצורה 2 דלתות הרדטופ-קופה
קובץ:Flickr - Hugo90 - Mercury Meteor 1963.jpg | "מרקורי מטאור", שנת 1963 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ:63meteor.JPG | "מרקורי מטאור", שנת 1963
קובץ:Meteorsunsetcliffs1.jpg | "מרקורי מטאור"
קובץ:63 Mercury Meteor S33-2.jpg | "מרקורי מטאור", שנת 1963
קובץ:1963 Mercury Meteor S33.jpg | "מרקורי מטאור", שנת 1963
קובץ:1963 Mercury Meteor Country Cruiser (14294679189).jpg | "מרקורי מטאור", שנת 1963 - סטיישן
</gallery>

==ראו גם==
* מרקורי S-55
* מרקורי וויאג'ר
* מרקורי טרנפיק קרוזר

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.mercuryvehicles.com אתר מרקורי הבינלאומי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1961
קטגוריה:מכוניות מנהלים
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות סטיישן
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
מטאור
יהונתן מרדכי

יהונתן (יוני) מרדכי (נולד ב-1967) הוא במאי ומפיק סרטים, וידאו קליפים ופרסומות ישראלי.

==ביוגרפיה==
יהונתן מרדכי, בעל תואר ראשון בסוציולוגיה ומדע המדינה, למד ללימודי תואר שני בפילוסופיה, היסטוריה ואמנות במכון כהן, אוניברסיטת תל אביב, משמש מאז שנת 2005 כבמאי ומפיק תוכן וידאו.

ביים מאות פרסומות לטלוויזיה וקמפייני דיגיטל רבים, ביניהם לאסם, הונדה, דומינו'ס פיצה, AIG ישראל, דורקס, משרד הבריאות, קק"ל.

כתב, ביים והפיק תוכן וידאו לחברות מסחריות רבות ביניהן ארומה אספרסו בר, הקריה האקדמית אונו, בנק יהב, טיב טירת צבי, טיטולים, אופל.

מחלוצי במאי הקליפים בדור החדש של ערוץ המוסיקה 24 בישראל. ביים קליפים מוזיקליים ללהקות, זמרות ולזמרים רבים ביניהם שלומי שבת, רן דנקר, מאיה בוסקילה, שרית חדד, יהודית רביץ, אוהד חיטמן, מירי מסיקה, נתן גושן, עדן בן זקן, סינרגיה ועוד.

סרטו הקצר "שששש" (2019) בכיכובם של נועה קולר וארז דריגס השתתף במעל 70 פסטיבלים יוקרתיים בעולם וזכה בפרסים רבים על הסרט הקצר הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר ועוד.

חבר הנהלת איגוד הבמאיות והבמאים מאז שנת 2010.

נשוי ואב לשתיים, מתגורר בתל אביב.

===פרסים והישגים מקצועיים===
הקמפיין שביים לחברת דורקס, זכה בפרס קקטוס הזהב, בשנת 2012.

הקמפיין: "שרה ויינשטוק" שביים לכללית, זכה בפרס קקטוס הזהב, בשנת 2009.

===פילמוגרפיה===
* ב-2019 ביים והפיק את הסרט הקצר "שששש", בכיכובם של נועה קולר וארז דריגס.
* ב-2021 ביים והפיק את הסרט הקצר "מאיה איילון", בכיכובה של קרן מור.
* ב-2021 ביים והפיק את הסרט הקצר "אימוג'י לב כחול", בכיכובה של נעמי לבוב.

===יצירות נבחרות נבחרות לפי שנים===

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.facebook.com/yoni.mordehay יוני מרדכי ברשת החברתית פייסבוק].
* 
* [https://www.yonimordechay.com/ יוני מרדכי האתר הרשמי].
* [https://vimeo.com/381014882 טריילר לסרט SHHHH].
* [https://www.imdb.com/title/tt10055672/?fbclid=IwAR0j5O4g_T-RzmxIVvWeHLJvvKkNP0ffpBbIcTuPSvpptjqQYfinJr1MWGA על הסרט SHHHH באתר imdb].
* [https://vimeo.com/jonathanmordechay סרטונים של יוני מרדכי באתר Vimeo].
* [https://www.youtube.com/channel/UC8paEzQyeVapVuo75NmHmJw סרטונים של יוני מרדכי באתר יוטיוב].
* [https://directorsguild.org.il/user/yoni-mordechay יהונתן מרדכי] באתר איגוד הבמאיות והבמאים.
* [https://www.youtube.com/watch?v=0956ljLGP8o ריאיון עם יוני מרדכי על תעשיית הקליפים], בתוכנית "צבע הכסף" בכאן ב.
* 
* [http://www.haayal.co.il/story_2138 "איזו מין תעשייה"], ביקורת סרט של יוני מרדכי באתר האיל הקורא, 3 בנובמבר 2004.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
המותניים הצרים של ישראל

הסכם שביתת הנשק ביניהן מסרה ירדן לישראל את השטחים המסומנים במפה בתכלת ממערב לשומרון]]
המותניים הצרים של ישראל הוא הכינוי שניתן לשטח מדינת ישראל מחדרה ועד לאזור שמצפון לתל אביב בשנים 1949–1967. שטח זה היה תחום על ידי חוף הים התיכון ממערב לבין הגבול בין ישראל לבין השומרון שהיה מוחזק על ידי ירדן ממזרח. רוחבו של השטח לא עלה על 20 קילומטר ובאזור שמול קלקיליה הצטמצם ל-14 קילומטר. ממדים צרים אלו בהשוואה למרחק בין גבולותיה של ישראל ממזרח למערב בחלקים אחרים של המדינה הקנו לאזור את כינויו.

רוחבו הקטן של השטח המתואר נחשב כסיכון אסטרטגי לישראל, שכן הוא העמיד אותה מול אפשרות שכוח צבאי עוין הממוקם בשומרון יפרוץ לרוחב המותניים הצרים, יגיע במהירות אל חוף הים ועל ידי כך ינתק את הקשר היבשתי בין צפונה של ישראל לבין מרכזה ודרומה. בנוסף, באזור זה התקיים מרחק קטן בין הגבול לבין ריכוזי האוכלוסייה הישראלית באזור המרכז והשרון.

רוחב השטח שבין חדרה לתל אביב בין מלחמת העצמאות למלחמת ששת הימים נקבע בהשפעת ההישגים הצבאיים של ישראל באזור זה במהלך מלחמת העצמאות ותוצאות הסכם שביתת הנשק בינה לבין ירדן. בפועל לא הספיק כוחה הצבאי של ישראל לדחוק את צבאות ירדן ועיראק במהלך המלחמה ממאחזיהם במערב השומרון. רוחב הרצועה שהייתה בידי ישראל מחדרה ועד תל אביב ערב הסכם שביתת הנשק בינה לבין ירדן היה אף צר יותר. עם זאת, במסגרת ההסכם מסרה ירדן בידי ישראל שטחים שהיו בשליטתה ובשליטת צבא עיראק מצפון לכביש ואדי עארה ועד לכפר קאסם בדרום, ובכך גדל רוחב השטח שבידי ישראל באזור זה.

ביומה הראשון של מלחמת ששת הימים הומחש עד כמה צרים המותניים, כאשר תותחים ירדנים שהוצבו בקלקיליה הפגיזו את תל אביב.

בביטוי "המותניים הצרים" נעשה שימוש בישראל לאחר מלחמת ששת הימים גם בהקשר של התנגדות להסכם קבע בין ישראל לפלסטינים שבו תפנה ישראל את שטח השומרון.

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.netanya.muni.il/?CategoryID=144&ArticleID=6598 המותניים הצרים של המדינה 1948–1967], תוכנית יום עיון, 5 בפברואר 2018, באתר עיריית נתניה
* .

==הערות שוליים==

קטגוריה:גבול ירדן–ישראל
קטגוריה:ישראל: גבולות
קטגוריה:מונחים ומושגים בסכסוך הישראלי-ערבי
אגם מקדונלד (מונטנה)

אגם מקדונלד (באנגלית: Lake McDonald) הוא האגם הגדול ביותר בפארק הלאומי גליישר. האגם ממוקם במחוז פלטהד, מדינת מונטנה שבארצות הברית.

== גאוגרפיה ==
האגם מצוי בגובה 961 מטרים מעל פני הים.

אורכו של האגם 16 קילומטרים, רוחבו 1.6 קילומטרים, עומקו 152.4 מטרים.

שטחו של האגם 27,610 דונמים.

האגם מצוי מצידו המערבי של קו פרשת המים של אמריקה.

דרך הולכים-אל-השמש עוברת במקביל לחוף הדרומי של האגם.

באגם מצויים מספר מינים מקומיים של דגי טרוטה, ומינים נוספים של דגי מאכל ובהם טרוטת עין-הקשת, טרוטת האגמים, אלתית אדומה. על אף זאת מי האגם אינם מלאים חומרי מזון, ובשל כך מספר הדגים מועט, והאגם אינו מהווה אתר דיג פופולרי.

ביערות סביב האגם מצויים דובי גריזלי, דובים שחורים אמריקנים, איילי קורא, ואיילים שחורי זנב (בעיקר באזור החוף הצפוני של האגם).

היערות סביב האגם הם יערות צפופים של עצי מחט בעיקר אשוחית, ואשוח.

נחל מקדונלד (McDonald Creek) יוצא מהאגם, ונשפך אל מידל פורק פלטהד.

== תיירות ==

אגם מקדונלד הוא האתר המתוייר ביותר בשטח הפארק הלאומי גליישר.

בקצה המערבי של האגם מצוי מרכז מבקרים של שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית. במרכז המבקרים אתר לינה והסעדה.

המלון הקרוב ביותר לאגם הוא לודג' אגם מקדולנד, המהווה אתר מורשת היסטורי לאומי של ארצות הברית.

== גלריית תמונות ==
<gallery mode="packed" heights=140px widths=140px>
File:Ansel Adams - National Archives 79-AA-E19.jpg|צילום מעשה ידי אנסל אדמס
Image:Glacier lake mcdonald.jpg
Image:Lake McDonald Glacier NP US.jpg
Image:McDonald Lake along Going-to-the-Sun Road.jpg|מבט מכיוון דרך ההולכים אל השמש
Image:Three Betula papyrifera by McDonald Lake.jpg
GNP Lake McDonald Fall 2012.jpg|האגם בסתיו
Image:550 lake-mcdonald-crp.jpg
Image:Lake McDonald.jpg|מבט מהחוף המזרחי של האגם.
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nps.gov/glac/planyourvisit/lakemcdonald.htm אגם מקדונלד] באתר הפארקים הלאומיים של ארצות הברית
* [https://www.nps.gov/glac/planyourvisit/visitor-centers.htm אתר מרכז המבקרים שעל גדת האגם]
* [https://elevationmap.net/Lake-McDonald מפה טופוגרפית של אזור אגם מקדונלד]
* [https://www.bigskyfishing.com/National_parks/glacier/Lake_mcdonald.shtm תיאור אגם מקדונלד]
* [https://www.allwhitefish.com/lakes_rivers_falls/lake_mcdonald.php אגם מקדונלד - מידע לתיירים]
* [https://www.visitmt.com/listings/general/lake/lake-mcdonald.html אגם מקדונלד] באתר Visit Montana
* [https://www.alltrails.com/trail/us/montana/lake-mcdonald-trail?u=m מסלולי הליכה על גדת אדם מקדונלד] באתר alltrails
* [https://www.hikingproject.com/directory/8013189/lake-mcdonald מסלולי הליכה בסמוך לאגם מקדונלד] באתר hikingproject
* [https://www.trailrunproject.com/directory/8013189/lake-mcdonald מסלולי ריצה בסמוך לאגם מקדונלד] באתר trailrunproject
* 
* [https://www.theweathernetwork.com/us/hourly-weather-forecast/montana/lake-mcdonald מזג אוויר נוכחי מעודכן באגם מקדונלד]
** [https://www.theweathernetwork.com/us/14-day-weather-trend/montana/lake-mcdonald?from7day=1 תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור אגם מקדונלד]

== הערות שוליים ==

מקדונלד
מקדונלד
מקדונלד
ארנסט להנר

ארנסט להנר (בגרמנית: Ernst Lehner; 7 בנובמבר 1912 – 10 בינואר 1986) היה כדורגלן גרמני, ששיחק בעמדת הקיצוני.

==ביוגרפיה==
להנר נולד ב-7 בנובמבר 1912 באאוגסבורג שבגרמניה. הוא היה נחשב לאחד השחקנים הטובים ביותר בעמדת החלוץ באמצע ובסוף שנות ה-30 של המאה ה-20. מומחיותו הייתה בבעיטות כדורי קרן מהן לעיתים היה כובש שערים. במהלך המחצית השנייה של משחק מוקדמות מונדיאל 1938 נגד אסטוניה להנר בישל שני שערים מנקודת הקרן לראשו של חבר לנבחרת, יוזף גאוכל, ובכך נבחרתו ניצחה את המשחק 1–4 בסיומו. יש שכינו אותו כ"שחקן הלא-מקצועי הטוב ביותר באירופה" בשל שקריירה מקצוענית לא הורשתה בזמן זה בגרמניה. להנר היה לאחד השחקנים שייצג את מערב אירופה נגד מרכז אירופה ב-1937.

במדי הנבחרת הגרמנית גם שיחק במונדיאל 1934 ו-1938. במונדיאל 1934 אשר נערך באיטליה כבש צמד במשחק על המקום השלישי נגד אוסטריה. להנר היה שותף באחד מ-8 השערים במשחק המפורסם נגד דנמרק ב-1937, בו הגרמנים הביסו אותם 0–8 בורוצלב שבפולין. באותה שנה הוא ונבחרתו ניצחו ב-10 מתוך 11 המשחקים ששיחקו. בסך הכל ערך להנר 65 הופעות בהם כבש 31 שערים במדים הלאומיים.

בספר שהוצא לאור בשנת 1978 הנקרא "כדורגל", הלמוט שן, מאמן נבחרת גרמניה המערבית בין השנים 1964–1978, תיאר את להנר במילים הבאות: "הדרך שלו לשחק כקיצוני הייתה הדרך שתמיד רציתי שקיצוניים ישחקו. תמיד מוכן לקחת את הכדור, לשלוט במשחק, דריבליסט מעולה ושחקן בעל יכולת איום עם שתי הרגליים שלו". להנר נפטר ב-10 בינואר 1986 בגיל 73.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1912
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1986
אלכסנדר דוברינין

אלכסנדר יורביץ' דוברינין (נולד ב-27 במרץ 1957, ממדיש) הוא זמר, משורר ומוזיקאי רוסי. חבר בקבוצות זודצ'יה, מיראז', זדרסטבוי, פסניה, וסיוליה רביאטה, קולנוע<ref></ref>.

== ביוגרפיה ==
דוברינין נולד בממדיש ב-27 במרץ 1957 במשפחת מורים. אמו, דוברינה מרגריטה מקסימובנה הייתה מורה לרוסית וספרות רוסית. אביה, יורי קרימוביץ 'דוברינין – מורה לעבודה, רישום ותרבות הגוף.

אלכסנדר החל ללמוד מוזיקה בילדותו והתעניין במבצעים זרים. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר ושירת בצבא, הוא נכנס ל- GMPI על שמו M. M. איפוליטוב-איבנוב, אך לא נכנס.

== קריירה ==
בשנת 1982 עלה לבמה המקצועית. השתתף בקבוצות האדריכלים, מיראז', שלום שלום, וסיוליה רביאטה, קולנוע. הוא עבד עם המלחינים איגור מטטה ("צחוק", "לעולם", "הישאר"), ארקדי אוקופניק ("פרחי לילה", "ריטה-מרגריטה") ועוד. ביצע להיטים "אטלנטיס" (מוזיקה. ו. מתווינקו), בקבוצה וסיוליה רביאטה הופיעו: "הליצן האדום", "המדבר" (מוזיקה. ויאצ'סלב דוברינין דוברין), "באיים הקנריים" (מוזיקה. ט. אפימוב), "ספינת כוכבים", "נערת הכיסוי" (מוזיקה. פ. סלובודקין) ועוד. כל השירים האלה קיבלו צליל חדש.

בסוף שנות ה -90 דוברינין עוסק בקריירת סולו.

בשנת 1992 הוא הוציא את הדיסק "פרחי הלילה".

בשנת 1997 האולפן Gala Records הוציא את אלבומו החדש, "Take and Buy".

בשנות התשעים קיבל אלכסנדר דוברינין הכרה ציבורית כאמן סולו. נכון לעכשיו הוא נותן בהצלחה קונצרטים סולניים ברוסיה, אזורים ומדינות חבר העמים. הוא משתתף בקונצרטים משותפים עם כוכבי הפופ הרוסי והזר, משתתף בתוכניות טלוויזיה, מופיע בפסטיבלים ובאירועים במקומות שונים.

== דיסקוגרפיה ==
* "נערת שער. שירים לפסוקיה של נטליה פרוסטורובה ”- חברת מנגינה (С60 30329-30 007) (ענק), 1990
* "פרחי לילה" (ענק), 1992
* קח וקנה CD תקליטי גאלה, 1997

== שירים ==
* "פרחי לילה"
* ריטה מרגריטה
===וסיוליה רביאטה===
* אטלנטיס
* "הליצן האדום"
* "מדבר"
* "באיים הקנריים"
* Stargazer
* "נערת כיסוי"
* "ורדים ורודים" (רוזוויה רוזי)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררים רוסים
קטגוריה:משוררים סובייטים
קטגוריה:זמרים רוסים
קטגוריה:זמרים סובייטים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1957
האנדרטה לחללי חטיבה 45 במלחמת ששת הימים

מראה האנדרטה (ללא הסלע ועליו שמות הנופלים), 1969{{תמונה להחלפה}}
הסלע מהאנדרטה הנושא את שמות הנופלים. הסלע משולב כיום ב[[אנדרטת חטיבה 188 ברמת הגולן]]
האנדרטה לחללי חטיבה 45 במלחמת ששת הימים הייתה אנדרטה שניצבה בצומת קבטיה בעמק דותן שבשומרון. האנדרטה הוקמה לאחר מלחמת ששת הימים לזכר 54 חיילי החטיבה (כיום - חטיבה 188) שנהרגו במהלך המלחמה. לאחר חתימת הסכמי אוסלו פורקה האנדרטה וחלק ממרכיביה שולבו באנדרטאות אחרות.

==האנדרטה==
האנדרטה הוקמה בצומת קבטיה בעקבות הקרבות שניהלה החטיבה באזור במהלך המלחמה נגד הצבא הירדני. הירדנים הפעילו בגזרה זו טנקים חדישים מדגם פטון M-47 מול טנקי השרמן המיושנים של צה"ל. בקרבות בשומרון נפלו 51 מתוך כלל חללי החטיבה במלחמה (שלושה נוספים נפלו בקרבות ברמת הגולן). האנדרטה נחנכה ביום השנה השני למלחמה.

המרכיב העיקרי באנדרטה היה תל של 54 אבני בזלת, כמספר הנופלים, אשר הובאו מרמת הגולן. על גבי התל הוצב סלע בזלת נוסף, שעליו נחרתו שמות הנופלים. משמאל לתל האבנים הוצב טנק M-47 ירדני שנלקח שלל על ידי החטיבה במהלך הקרב. צריח הטנק פנה אל התל ותותחו היה מורכן לעומתו. לפני התל והטנק נקבע שלט רחב שעליו נרשמה הכתובת: כבוד ותהילה לגיבורי עוצבת הפלדה אשר בדמם קידשו מולדת. מתחם האנדרטה גודר בגדר נמוכה סמלית שהורכבה מזחלי טנקים.

נוכחות האנדרטה במקום העניקה לצומת את הכינוי "צומת הטנק".

==פירוק האנדרטה==
לאחר חתימת הסכמי אוסלו בין ישראל לבין הרשות הפלסטינית פורקה האנדרטה והוסרה ממקומה. הסלע שעליו נחרתו שמות הנופלים שולב באתר ההנצחה העיקרי של חטיבה 188 ברמת הגולן. הטנק הירדני הועבר למוזיאון יד לשריון שבלטרון, ואילו השלט הרחב שהוצב למרגלות האנדרטה שולב באנדרטת החטיבה בפארק עוצבות השריון בלטרון.

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==
* [http://yadlashiryon.gal-ed.co.il/show_item.asp?itemId=105&levelId=63833&itemType=0 אנדרטה לחללי חטיבה 45 - עמק דותן] , באתר יד לשריון
* [http://www.gal-ed.co.il/handasa/info/hi_show.aspx?id=474 גלעד לחללי חטיבה 45 שנפלו במלחמת ששת הימים] באתר גל-עד
* [http://www.israelalbum.org.il/יישובים/ארכיון-יד-בן-צבי/שלמה%20יחזקאלי%20ויהודית%20לבית%20גלילי/P112541 אנדרטה לחללי חטיבה ארבעים וחמש במלחמת ששת הימים, צומת קבטיה, עמק דותן, שומרון], באתר יד יצחק בן-צבי
* [https://amudanan.co.il/w/P885340 צומת קבטיה], באתר עמוד ענן

חטיבה 45
קטגוריה:חטיבה 188
קטגוריה:מלחמת ששת הימים: אנדרטאות
קטגוריה:צפון השומרון
אמיר גוטמן

אמיר גוטמן (נולד בשנת 1975) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף. משמש כראש מספן המודיעין בחיל הים. בעבר שימש כמפקד בסיס אשדוד.

== ביוגרפיה ==
גוטמן נולד ולמד בנתניה. התגייס לחיל הים והתנדב לקורס חובלים. בסיום הקורס הוצב בפלגה 914 ולאחר הכשרה הוסמך לפיקוד על דבורה. לאחר פיקוד על כלי שיט מונה למפקד סיירת דבורות. בשנים 2003–2004 פיקד על פלגה 915. היה מפקד אח"י חץ (סער 4.5) ולאחר מכן מדריך ראשי בקורס חובלים. בשנת 2012 הועלה לדרגת סגן אלוף וקיבל את הפיקוד על אח"י אילת. באוגוסט 2014 מונה למפקד פלגה 33, ובין שאר המבצעים פיקד על הפלגה במהלך מבצע עמוד ענן, מבצע חשיפה מלאה ומבצע צוק איתן.
לאחר מכן פיקד על קורס חובלים בבה"ד חיל הים. ב-2017 מונה לנספח הימי בוושינגטון בדרגת אלוף-משנה.

ב-2019 מונה למפקד בסיס אשדוד, ופיקד על הבסיס במהלך מבצע שומר החומות. בספטמבר 2021 סיים את תפקידו. בדצמבר 2021 הועלה לדרגת תא"ל ומונה לראש מספן המודיעין בחיל הים.

גוטמן נשוי לנטלי ואב לארבעה ילדים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תתי-אלופים בחיל הים
קטגוריה:מפקדי בסיס אשדוד
קטגוריה:ראשי מספן המודיעין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
איגור סקלייאר

איגור בוריסוביץ' סקלייאר (נולד ב-18 בדצמבר 1957, קורסק) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון זמר, מוזיקאי וגיטריסט סובייטי ורוסי, אמן העם של הפדרציה הרוסית (2013)<ref name="1062-1995"></ref>.

זוכה הפרס לבכורה הטובה ביותר בפסטיבל "הנוער מוספילם" (1984, על תפקידו בסרט "אנחנו מג'אז"). זוכה הפרס לשחקן הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע הרוסי הפתוח של קינוטאבר בסוצ'י (1994, על תפקידו בסרט "שנת הכלב").

== ביוגרפיה ==
נולד בקורסק במשפחת מהנדסים, וסיים את לימודיו בתיכון שם (1975). במהלך לימודיו שר ונגן בגיטרה בהרכב בית ספר, נכנס לספורט (טניס שולחן, הוקי, כדורגל, אתלטיקה, סיורים מסביב, איגרוף)<ref name="seleng.livejournal.com">[http://seleng.livejournal.com/854.html Встречи со звёздами и не только… — Игорь Скляр]</ref>.

יחד עם השחקנית טטיאנה וסילייבה, היא משחקת במופע היזמות "מרק קנרי".

בשנת 1979 סיים את לימודיו במכון לנינגרד לתיאטרון, מוזיקה וסינמטוגרפיה (קורס לב דודין וארקדי קצמן). בעונת 1979–1980 הוא היה שחקן תיאטרון הנוער טומסק (באותה תקופה התיאטרון היה ממש בבנייה).

הוא גויס לצבא בסתיו 1980, שירת בכפר ההנדסה, אזור גורקי (יחידה צבאית 63309), ואז הועבר לאזור מוסקבה.

מאז 1983 הפך איגור לשחקן התיאטרון האזורי דרמה לנינגרד מלי, ושירת בו עד 2002. כאן שיחק תפקידים מורכבים, דו-משמעיים, דרמטיים חדים (השוטה הקדוש בכפר ב"אחים ואחיות "מאת פ. אברמוב, פדקה ההרשעה ב"שדים" מאת פיודור דוסטויבסקי, ג'ק סימון ב"שר הזבובים "מאת וו. החזקה).

הוא התפרסם לראשונה בשנת 1985 לאחר ביצוע השיר "Komarovo" בסרט "התחל שוב".

במחצית השנייה של שנות השמונים גילם תפקידים במספר הופעות מוצלחות. בתחילת שנת 2000 עזב איגור סקלייאר את תיאטרון מאלי הדרמה, וקרא למנהלו "בעל ורודן" וביקר את אופן ניהול התיאטרון שלו. עכשיו הוא עובד ב-"NIKART" וניקיטה סוקולוב.

בשנת 2006 התקבל ללהקה של תיאטרון "הבית והפסטיבל של בלטי".

במרץ 2015 הוענק לו פרס התאחדות מפיקי הקולנוע והטלוויזיה בתחום קולנוע הטלוויזיה בקטגוריית "השחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה / סדרת טלוויזיה" על תפקידו בסדרה "הטבע היוצא".

איגור סקלייאר הוא שחקן זמר. יודע לנגן בגיטרה. הוא השתתף בעשרות סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה.

== חיים אישיים ==
גר בפבלובסק.

האב - בוריס מיכאילוביץ' סקלייאר (1929–18 ביולי 2004), מהנדס אזרחי.

אם - גלינה מיכאילובנה סקלייאר (1936–1997), מהנדסת תהליכים.

נשוי שנים רבות לשחקנית נטליה אקימובה. בשנת 1991 לזוג נולד דן וסילי.

איגור סקלייאר קיבל תואר אמן מכובד של הפדרציה הרוסית בשנת 1996 ואמן העם בשנת 2003.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים רוסים
קטגוריה:זמרים סובייטים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה רוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1957
גולם גראד

מפת האי
מבט על האי
גולם גראד או אי הנחש הוא אי שנמצא באגם פרספה. לאי יש משמעות תרבותית והיסטורית רבה<ref>Eadem, Golem Grad de Prespa, „Spartacus“, II, Symposium 2002, Sandanski, Veliko Trnovo, 2006, 11-20</ref>, אחד ממספר איים במקדוניה הצפונית.

== חי וצומח ==
גולם גראד הוכרזה כשמורת טבע קפדנית בשל מאפייניה הגיאומורפולוגיים הספציפיים, החי והצומח האופייני והעבר ההיסטורי שלה. אורכו של האי הוא 750 מטר ורוחבו 450 מטר, כאשר הנקודה הגבוהה ביותר באי הוא 900 מטר מעל פני הים. מכל צדדיו, האי מוקף בסלעים וספירלות בגובה של 20–30 מטר. מעליהם, נמצאות 2 גבעות (אחת בצפון האי והשנייה בדרומו). בין הגבעות יש אוכף שמסתיים בחופי הים עם מפרצים קטנים. מפרצים אלו הם המקומות היחידים שאפשר לגשת אליהם אל תוך האי<ref></ref>.

ברקע גאולוגי ובסמיכותו לים התיכון, יש לאי מיקרו אקלים מיוחד שהוא הגורם לצמחייה העשירה ולעיתים רחוקות, גם נפוצה.

באי, לדברי האקדמאי האנס אם , ישנם 2 יערות בולטים, הביארו טניופוליה-ג'יניפרטום אקסלסה והפרונו וובבי-סלטאטם גלברה.

== סטטוס ==
על פי ההכרזה על חוק הכרזת החלק מהר גאליצ'יצה כפארק לאומי, סעיף 4 לחוק הזה מדגיש כי האי גולם גראד באגם פרספה נופל גם הוא בגבולות הפארק<ref></ref>.

בשל ערכי הטבע שנמצאים באי, תוכנית התכנון המרחבית של הפארק לאי קובעת כי יש להקים משטר הגנה מיוחד שיוצב באזור להגנה קפדנית. משטר ההגנה באזורים אלו מוגדר בסעיף 104 לחוק הגנת הטבע (Сл. Весник на РМ 67/04).

== אנדרטאות היסטוריות באי ==
מספר אנדרטאות תרבותיות והיסטוריות, וערכי הטבע מרוכזים באי על שטח קטן יחסית. מסלול המים שאורכו כ-2 קילומטרים מהכפר קונסקו מוביל לאי הטבעי הזה, המתנשא לגובה 30 מטר מעל מי האגם ושטח של כ-18 דונם. כיום הוא אינו מיושב, אך הוא עשיר בצמחים אנדמיים, ציפורים נדירות, וכמו כן מבנים, רשומות וממצאים המדברים על אוכלוסיות בנות מאות השנים שנמצאו על האי.

מלבד חובבי הטבע וחוקרי הטבע, האי גולם גראד הוא אחד מהמקומות האטרקטיביים ביותר עבור מי שמעוניין לגלות ולחקור את שרידי היישובים הנאוליתיים, ההלינסטים והרומאים (נקרופוליס). בנוסף לנקרופוליס הרומית, התגלו שרידים של שש כנסיות. האי היה מאוכלס ברציפות למשך כ-2000 שנה, וחיי הנזירות באי נמשכו בין המאה ה-10 למאה ה-14. בין כל הכנסיות שהתגלו, כנסייה אחת צוירה ב-XIV על יסודות מיכל מים רומי<ref>Цв. Грозданов, Композиција Опсаде Цариграда у цркви Светог Петра на Преспи, ЗЛУ, 15, Нови Сад, 1979, 277-287</ref>.

מלבד הכנסייה השמורה של כנסיית סווטי פטאר , כנסיית סווטי דימיטרייה, יש גם את הבזיליקה הנוצרית הקדומה שהוקמה בסוף המאה ה-4 ובתחילת המאה ה-5. בבזיליקה, התגלו שרידי רצפה עשויים מפסיפס<ref>В. Битракова-Грозданова, Ископувања на Голем Град, 1981-1986, МАА, 10, Скопје, 1989, 101-133</ref>.

על שטח האי, פועלים שלושה נמלים: סיינט פטאר, גוג'אריקה ובלג'יה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מקדוניה הצפונית: גאוגרפיה
קטגוריה:איים לא מיושבים
קטגוריה:מקדוניה הצפונית: אתרים ארכאולוגיים
מולדת – רוסיה כולה

מולדת – רוסיה כולה (ברוסית: Отечество – Вся Россия) הוא גוש בחירות פוליטי, שפעל ברוסיה בשנים 1998–2002. התנועה התגבשה מתנועת "מולדת" בראשות ראש עיריית מוסקבה יורי לוז'קוב ותנועת רוסיה כולה בראשות ראשי מחוזות כמו נשיאי הרפובליקה של טטרסטן, מינטיימר שיימייב, הרפובליקה של בשקורטוסטאן מורטזה ראחימוב, רפובליקת אינגושטיה רוסלן אושב ומושל סנקט פטרבורג ולדימיר יאקובלב.

ב-1 בדצמבר 2001 נערך קונגרס של איחוד האיגודים הציבוריים – אחדות – רוסיה כולה", בו הוסב האיחוד למפלגה הפוליטית רוסיה המאוחדת. ב-9 באפריל 2002 התקיים קונגרס רביעי של תנועת "מולדת" (Отечество) בו התקבלה החלטה לפיזור הארגון.

== היסטוריה ==
ב-19 בנובמבר 1998, ביוזמת ראש עיריית מוסקבה, יורי לוז'קוב, הוקמה ועדה מארגנת לארגון הציבורי הפוליטי הכל-רוסי "מולדת", שכללה את אלכסנדר ולדיסלבלב, בוריס גרומוב, טטיאנה דמיטרייבה, אלכסנדר יסאייב, מיכאיל קלשניקוב, אלכסנדר קליאגין, יוסיף קובזון, אנדריי קוקושין, יקטרינה לאחובה, ויקטור מישין, ויקטור סאדוביצ'ני, יורי סנקביץ', ארתור צ'ילינגארוב, קארן שחנזארוב ואחרים.

ב-19 בדצמבר 1998, קונגרס התנועה בהשתתפות 1,125 נציגים מ-88 מחוזות רוסיה בחר פה אחד את יורי לוז'קוב למנהיג התנועה<ref>[https://state.rin.ru/cgi-bin/main.pl?r=265 История Общероссийской политической общественной организации ОПОО «Отечество»]// Государство и власть</ref>. ב-24 באפריל 1999 בירוסלבל, התקיים הקונגרס השני של הארגון הציבורי הפוליטי הכל-רוסי "מולדת"<ref>[https://web.archive.org/web/20001208035900/http://www.otech.ru/docs/siezd.html Первый этап открытия II съезда ОПОО Отечество]// Архив официального сайта ОПОО Отечество</ref>.

=== רוסיה כולה ===
ב-22 במאי 1999, בסנקט פטרבורג, נערך הקונגרס המכונן של גוש "רוסיה כולה". מייסדי הגוש היו ראשי מחוזות. מתוך כארבעים מחבריה, לפחות חמישה (חברי מועצת הפדרציה בוחרב, גוז'ווין, איגומנוב, סומין, סוביאנין) השתתפו במקביל בקבוצת היוזמה של קונסטנטין טיטוב, גוש "קול רוסיה"<ref name="ReferenceA"></ref>.

ב-20 באוגוסט 1999 התקיים הקונגרס השני באופה, בו הפך הגוש לתנועה סוציו-פוליטית בין-אזורית.

== בחירות ==
הגוש נחשב למועדף בבחירות. עם זאת, במהלך מערכת הבחירות הוא איבד מספר לא מבוטל של תומכים, בשל ארגון מחדש של התנועה הבין-אזורית "אחדות" ("דוב"), שקיבלה את תמיכתו של ראש הממשלה ולדימיר פוטין והפכה בהמשך למפלגת השלטון רוסיה המאוחדת. מערכת הבחירות מומנה על ידי קונצרן הנפט לוקויל וסיסטמה.

יותר מחודש לפני הבחירות, בתחילת נובמבר 1999, אמר יבגני פרימקוב שהתנועה מצפה לכבוש לפחות 25% מהמושבים בפרלמנט הרוסי<ref>[http://www.ng.ru/politics/1999-11-02/3_primakov.html Примаков не стал осуждать войну в Чечне]</ref>. (שנתיים לאחר מכן הוא ציין כי "קיבלנו רק 13.5 אחוזים בבחירות, תוך הסתמכות על אחוז גדול יותר")<ref></ref>.

בבחירות לדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית, הגוש זכה ל-13.3% מהקולות וזכה ב-37 מושבים בדומה השלישית. בעקבות תוצאות הבחירות, התנועה קיבלה את הזכות להקים סיעה בדומה השלישית.

== ראו גם ==
* רוסיה ביתנו
* רוסיה המאוחדת
== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://otech-gazeta.narod.ru/ ארכיון אתר ביטאון המפלגה]
* אתר המפלגה: [https://web.archive.org/web/20020403063302/http://www.otech.ru/news.phtml אפריל 2002]
== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוסיה: מפלגות היסטוריות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1998
פסטיבל הקיץ אוחריד

פסטיבל הקיץ אוחריד הוא פסטיבל בין-לאומי למוזיקה ולבמה שנערך באוחריד, בחסות נשיא מקדוניה הצפונית. הפסטיבל חבר באיגוד האירופי לפסטיבלים.

== היסטוריה ==
פסטיבל הקיץ באוחריד התחיל ב-4 באוגוסט 1961, עם הופעתה של זמרת האופרה אנה ליפסה טופוביץ',<ref name="ReferenceA">59 Фестивал Охридско лето/ Ohrid Summer Festival – 12.07-20.08.2019.</ref> בליווי הפסנתרנית לדיסלב פרלדיק, שנערכה בכנסיית סיינט סופיה . בשנים הראשונות של הפסטיבל, הפסטיבל נערך בדרך כלל בכנסיית סיינט סופיה. בהדרגה החלו להגיע לפסטיבל אמני מוזיקה בעלי מוניטין רב כמו: ולדימיר רוז'האק מקרואטיה, מרטינה ארויו מארצות הברית, שמיניית סלובניה, מוזיקאי פראג, רביעיית שער הזהב, מילקה אפטימובה , טודור סקאלובסקי ואמנים אחרים. כנראה בתקופה זו, הפסטיבל הגיע לשיא עם הופעות של מוזיקאים בעלי שם עולמי - הכנר הרוסי לאוניד קוגן והצ'לן הצרפתי אנדרה נבארה. עם הזמן, הפסטיבל נהיה מעניין יותר, עשיר יותר בתוכן ומושך יותר עבור אמנים והרכבים ברחבי העולם. בשנות ה-70 וה-80, הופיעו בפסטיבל אישים מפורסמים רבים, כמו מסטיסלב רוסטרופוביץ', אלדו צ'יקוליני, גדעון קרמר, רוג'יירו ריצ'י, ויקטור טרטיאקוב, הנריק שרינג, סלבטורה אקרדו, אלנה אוברסקובה, קטיה ריצ'ארלי, ויקטוריה דה לוס אנג'לס, מקסים ונגרוב, ודים רפין, יוליאן רחלין, איוו פוגורליץ', התזמורת הקאמרית של מינכן, התזמורת הקאמרית "וירטואוזי די רומא", התזמורת הקאמרית של ג'ורג'ה אנסקו התזמורת הקאמרית הליטאית, תזמורת הרדיו של רדיו האוסטרי מקהלת "מדריגל" מבוקרשט, מקהלת גלינקה מסנט פטרסבורג, מקהלת הילדים מווינה וכו'.

בשנות ה-80, נושאי הפסטיבל החלו להתפתח. תחילה דרך התיאטרון, כמו למשל בביקור בתיאטראות מקדוניים, ובהמשך הפסטיבל נהיה מקום התכנסות אטרקטיבי עבור תיאטראות רבים ברחבי העולם ובעיקר ממדינות יוגוסלביה לשעבר. האירוע המרכזי בפיתוח פסטיבל הקיץ באוחריד הוא תחילת חברותו באיחוד הפסטיבלים האירופי ב-1994. מאוחר יותר, ב-2001, הוצג במה חדשה לפסטיבל - התיאטרון העתיק, בו הוצג פרויקט הבכורה של איוואן פופובסקי. מאז, טקס הפתיחה של הפסטיבל מתקיים באופן מסורתי במיקום הזה ב-12 ביולי, וטקס הסיום של הפסטיבל הוא ב-20 באוגוסט.

== ארגון וניהול הפסטיבל ==
הפסטיבל מנוהל על ידי הבמאי והדירקטוריון, ושני בוחרי התוכניות מקפידים על תוכנית האמנות בפסטיבל. מנהלת הפסטיבל היא נטשה פופוביץ'.<ref name="ReferenceA"/>

חברי מועצת הפסטיבל הם:<ref name="ReferenceA"/>
* נינה מומירובסקה (נשיאה)
* לילג'נה סטברסקה
* קתרינה מיטרסקה
* סוביה איזירוסקי
* לג'ופקו קוורובסקי

בוחרי התוכניות של הפסטיבל הם:<ref name="ReferenceA"/>
* וסו ריסטוב (בורר מוזיקה)
* אלכסנדר פופובסקי (בורר דרמה)

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

אוחריד
קטגוריה:אוחריד
אוחריד
קטגוריה:מקדוניה הצפונית: תרבות
הרווארד ביזנס רוויו

הרווארד ביזנס רוויו (באנגלית: Harvard Business Review, בראשי תיבות: HBR) הוא מגזין ניהול כללי היוצא לאור מאז שנת 1922 על ידי הוצאת הרווארד, חברה בת של אוניברסיטת הרווארד. המגזין מוציא 6 גליונות בשנה. משרדי ההנהלה ממוקמים בבוסטון.

המגזין מכסה תחום נרחב של נושאים הנוגעים למבחר תעשיות, תפקידי ניהול ואזורים גאוגרפיים. אלו כוללים מנהיגות, משא ומתן, אסטרטגיה, תפעול, שיווק וכספים. במהלך השנים נטבעו או זכו לתפוצה נרחבת כתוצאה מפרסומם במגזין מספר לא מבוטל של מונחים ותפיסות ניהוליות.

חוקרים אקדמיים מפרסמים מאמרים בעיתון אך הוא אינו כתב עת מדעי. עם החוקרים שמאמריהם פורסמו בכתב העת נמנים קלייטון כריסטנסן, פיטר דרוקר, מייקל פורטר, רוזאבת' מוס קאנטר ופרדריק הרצברג.

בשפה האנגלית המגזין מופץ ברחבי העולם לכ-250,000 קוראים. בנוסף מתורגם ברישיון תוכן מהמגזין לעוד 13 שפות. בעברית יוצא לאור כתב העת "אקזקיוטיב", המכיל מאמרים מתורגמים לעברית מתוך "הרווארד ביזנס רוויו".

מאז שנת 1959 מוענק מדי שנה פרס מקינזי לשני המאמרים המשמעותיים ביותר שנבחרים על ידי חבר שופטים עצמאי.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונות כלכלית
קטגוריה:עיתונים באנגלית
קטגוריה:עיתונים בין-לאומיים
קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:אוניברסיטת הרווארד
הנער מסינסינטי

הנער מסינסינטי (באנגלית: The Cincinnati Kid) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1965 בבימויו של נורמן ג'ואיסון (שהחליף את סם פקינפה זמן קצר לאחר תחילת הצילומים), עם סטיב מקווין, אדוארד ג'י רובינסון וקרל מלדן בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על ספר בשם זה מאת ריצ'רד ג'סופ משנת 1963. העלילה מתרחשת בניו אורלינס בתקופת השפל הגדול של שנות ה-30 ועיקרה שחקני פוקר. שחקן אחד מסינסינטי המכונה "הנער" מנסה לכבוש את המקום הראשון בין שחקני הפוקר בעיר.

את מוזיקה לסרט חיבר לאלו שיפרין ושיר הנושא "הנער מסינסינטי" מושר בסוף הסרט בפי ריי צ'ארלס.

ג'ואן בלונדל הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע וזכתה בפרס National Board of Review לשחקנית משנה.

==תקציר העלילה==
אריק סטונר מסינסינטי המכונה "הנער", מגיע לניו אורלינס ומתפרנס ממשחקי פוקר שבהם הוא מנצח ונאלץ התקוטט עם שחקנים שניצחונותיו לא מוצאים חן בעיניהם. בין המשחקים הוא נח בזרועות חברתו כריסטיאן (טיוזדיי ולד).

חבר קרוב של "הנער" מכונה "יורה" ("Shooter" - קרל מולדן), שחקן פוקר ותיק שעוסק בעיקר בארגון המשחקים בהם הוא משמש גם כמחלק הקלפים ("דילר"). הוא נשוי לאישה צעירה בשם מלבה (אן-מרגרט) המשדרת מיניות ובוגדת בו לעיתים קרובות עם שתיקה מצידו. מלבה וכריסיטאן הן חברות טובות והולכות ביחד לטיפולים בבית מרחץ טורקי. "הנער" השטוף בהימורים לוקח את מלבה לחזות בקרב תרנגולים.

לעיר מגיע גדול שחקני הפוקר, לנסי הווארד המכונה "האיש" (אדוארד ג'י רובינסון). "יורה" מארגן לו משחק פוקר עם סלייד (ריפ טורן), מיליונר בעל אגו מנופח שחושב שיוכל לנצח אך "האיש" מנצח אותו בקלות.

"יורה" עומד לארגן את המשחק החשוב ביותר בו יתמודד גם "הנער" ועוד מתמודדים "כבדים". סלייד רוצה להתנקם ב"איש", מזמן את "יורה" לביתו ולוחץ עליו לחלק "קלפים טובים" ל"נער" כדי שיוכל לנצח את "האיש". "יורה" מסרב בתחילה אך סלייד לוחץ עליו ומזכיר שהוא חייב לו אלפי דולרים והוא גם יודע דברים על מלבה. הלחץ מצליח ו"יורה" מסכים לעשות זאת מחוסר ברירה.

"יורה" בוחר ב"ליידי פינגרס" (ג'ואן בלונדל), אישה מבוגרת ומנוסה במשחקים, כדי שתחליף אותו מדי פעם כמחלקת.

המשחק נמשך שעות רבות, "הנער" מגלה את זה ש"יורה" מחלק לו קלפים טבים ובהפסקה הוא לוחץ עליו ו"יורה" מגלה לו שזה בגלל לחץ של סלייד. "הנער" מתעמת עם סלייד ומסרב להצעתו. הוא מפטר את "יורה" ורוצה לנצח רק בכוחות עצמו. לבסוף נראה שהוא עומד לנצח אך לבסוף "האיש" שולף את הקלף המנצח ולוקח את כל הקופה.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
|סטיב מקווין
|אריק "הנער" סטונר
|שחקן פוקר
|-
|אדוארד ג'י רובינסון
|לנסי "האיש" הווארד
|שחקן פוקר
|-
|קרל מולדן
|"היורה"
|שחקן פוקר
|-
|אן-מרגרט
|מלבה
|אשתו של "היורה"
|-
|טיוזדיי ולד
|כריסטיאן
|חברתו של "הנער"
|-
|ריפ טורן
|סלייד
|שחקן פוקר
|-
|ג'ואן בלונדל
|ליידי פינגרס
|מחלקת קלפים
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=DA9AeDFv7-c קדימון לנער מסינסינטי], באתר יוטיוב
* [http://www.tcm.turner.com/tcmdb/title/70935/The-Cincinnati-Kid/ הנער מסינסינטי], באתר TCM
* [https://www.youtube.com/watch?v=rfn1YrwG2Oc הנער מסינסינטי בביצוע ריי צ'ארלס], באתר יוטיוב

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1965
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי סטיב מקווין
קטגוריה:סרטי נורמן ג'ואיסון
מערת קובלנס

מערת קובלנס (בספרדית: Cueva de Covalanas) היא אתר ארכאולוגי במועצה העירונית בקהילה האוטונומית קנטבריה בצפון ספרד. ביולי 2008 היא נכללה באתר המורשת העולמית "מערת אלטאמירה ואמנות המערות בתקופת האבן המוקדמת בצפון ספרד" של ארגון אונסק"ו.

המערה שוכנת במדרון הצפון-מערבי של גבעת פאנדו (Monte Pando), כ-40 מטרים מעל מערת אל מירון (El Míron). מערת קובלנס הייתה ידועה מאז ימי קדם לתושבי האזור בשם "מערת הכלים" (La cueva de las herramientas). היא התגלתה למדע בספטמבר 1903 על ידי הארכאולוגים ארמיליו אלקלדה דל ריו ולורנסו סיירה (Lorenzo Sierra), שביחד עם הארכאולוג החובב (מגלה מערת אלטאמירה) ביצעו את המחקר הראשון. תוצאות התגליות פורסמו בשנת 1911 יחד עם אנרי בריי.

המערה שימשה למגורים במשך 45,000 שנים. היא בנויה משני מסדרונות שמתפצלים ממש מאחורי הכניסה, כאשר הציורים הם במערה הימנית. הציורים מתחילים כסדרה של שתי קבוצות קטנות של נקודות. בהמשך לאורך 12 מטרים משני הצדדים ובתוך גומחה קטנה יש ציורים של בעלי חיים בצבע אדום, כשבחלקם יש סימני חריתה. הם כוללים 22 דמויות: 18 איילות, אייל הצפון, סוס, שור הבר וחיה בלתי מזוהה. בנוסף יש סמלים בצורת נקודות קטנות וקווים סמוך לגג המערה.

אחרי 90 מטרים מהכניסה מספר הדמויות וגודלן פוחת משמעותית, כשלבסוף יש רק דמות אחת וסימנים בלתי מזוהים באדום. לכל אורך המערה יש סימנים בשחור.

הטכניקה ששימשה ליצירת הציורים הייתה יצירת קווים מנקודות שנוצרו מקצות האצבעות טבולות בצבע אדום. בהתחשב בכך שהשימוש בטכניקה זו היה מוגבל (היא התגלתה גם בציורים של מערת אל פנדו ומערת לה פסייגה) יש חוקרים הסוברים כי נוצרה באזור אסכולה מיוחדת שכונתה "אסכולת רמלס" (Escuela de Ramales) המתוארכת בין לפני 20,000 ל-14,000 שנים, תקופת התרבות הסולוטרנית.

==קישורים חיצוניים==
* 

*[http://www.prehistour.eu/carp-guide/covalanas-cave COVALANAS CAVE], מאתר Prehistoric Rock Art Trails

==הערות שוליים==

העתק של ציור של איילות ממערת קובלנס

קטגוריה:אמנות פרהיסטורית
קובלנס
קטגוריה:ספרד: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:ספרד: היסטוריה
קטגוריה:התקופה הפלאוליתית העליונה
קטגוריה:קנטבריה: גאוגרפיה
תחנת זניט

התחנה מדרום
תחנת "זניט" היא תחנה של הרכבת התחתית בסנקט פטרבורג. התחנה ממוקמת בקו נבסקי-האי וסילי, בין תחנות פרימורסקאיה ותחנת בגובאיה.

התחנה ממוקמת בחוף המערבי של האי קרסטובסקי, בסמוך לאצטדיון הכדורגל, אחת משתי התחנות באי. התחנה נקראה נובוקרשטובסקאיה בשנים 2018–2030 והפכה לתחנת המטרו הראשונה בפטרבורג, שנמצאת ישירות על גדות מפרץ נבה. הפתיחה הרשמית התקיימה ב-26 במאי 2018. במקור שם התחנה נקשר לכפר נובוקרשטובסקאיה, ששכן בעבר בחלקו המערבי של האי<ref>[https://rustelegraph.ru/news/2016-03-16/Stantciyu-metro-Novokrestovskaya-ne-budut-pereimenovyvat-v-Zenit-52683 Станцию метро «Новокрестовская» не будут переименовывать в «Зенит»]</ref><ref>[http://niiegp.ru/news/read/?id=13 10.11.2015 / Филиал Ленэнерго «Энергетические источники»]</ref><ref>[info.wikireading.ru/42694 Чухонские деревни]</ref><ref name="Деревня Новокрестовская">[http://ljplus.ru/img2/r/d/rdp4v/nevguba-copy.jpg Деревня Новокрестовская на исторической карте Петербурга]</ref><ref name="Санкт-Петербургский уезд Санкт-Петербургской губернии">[http://starye-karty.litera-ru.ru/karty/spb/okrestnosti-peterburga/peterburg-r08list9-a.html Деревня Новокрестовская на топографической карте 1860 года]</ref>. מאז יולי 2020 נקראת על שם מועדון הכדורגל זניט, שהאצטדיון הבייתי שלו ממוקם בסמיכות.

ב-2 באפריל 2020, התחנה נסגרה באופן זמני עקב התפרצות נגיף COVID-19<ref>[https://spb.mk.ru/social/2020/04/02/stanciya-metro-novokrestovskaya-zakryta-polnostyu.html Станция метро «Новокрестовская» закрыта полностью]</ref> ונחנכה מחדש ב-2 במאי 2021.
== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Новокрестовская.jpg|מבט כללי על התחנה מגשר היאכטה
קובץ:Новокрестовская, северный вестибюль.jpg|הכניסה הצפונית לתחנה
קובץ:Новокрестовская, южный вестибюль.jpg|הכניסה הדרומית לתחנה
קובץ:Новокрестовская, павильоны для инвалидов.jpg|מבנים תת-קרקעיים עם מעלית נוסעים של התחנה
קובץ:2020-03-28 - Novokrestovskaya entrance hall - Photo 6.jpg|אולם עם מדרגות נעות
קובץ:Spb_06-2017_img45_Novokrestovskaya_construction.jpg|300x300 פיקסלים|בניית התחנה, יוני 2017.
</gallery>

==ראו גם==
*תחנת ספרטק
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

זניט
קטגוריה:זניט סנקט פטרבורג
The Devil Put Dinosaurs Here

The Devil Put Dinosaurs Here (בתרגום חופשי לעברית: "השטן שם את הדינוזאורים כאן") הוא אלבום האולפן החמישי של להקת הגראנג' אליס אין צ'יינס אשר יצא לשווקים לראשונה ב-28 במאי 2013 בארצות הברית. זהו האלבום השני של הלהקה בתקופת האיחוד שאחרי מותו של סולן הלהקה ליין סטאלי, אחרי האלבום שהוציאה 4 שנים לפני כן ששבר בצורת של 14 שנה ללא אלבומי אולפן מקוריים (שוחררו בתקופה זו רק אוספים). כמו כן זהו האלבום השני של הלהקה עם הסולן החדש ויליאם דובאל, אשר החליף את סטאלי.

האלבום נוצר מיד אחרי סיום סיבוב ההופעות של הלהקה עם האלבום הקודם "Black Gives Way To Blue", ויצירתו נעשתה במשך יותר משנה. שחרורו של האלבום נדחה מספר פעמים עקב ניתוח בכתף ושיקום שעבר מלחין והכותב העיקרי של הלהקה ג'רי קאנטרל.

האלבום התקבל בביקורות נלהבות יחסית על ידי עולם המוזיקה, כאשר הוא מגיע למקום השני במצעד ה"בילבורד 200" שמציג את האלבומים הנמכרים ביותר בארצות הברית בכל שבוע, ובמקום הראשון במצעד אלבומי הרוק בבילבורד.

הסינגלים מתוך האלבום "Hollow", "Stone", ו-"Voices" ששוחררו לפני יציאת האלבום הצליחו גם הם, כאשר "Hollow" ו-"Stone" טיפסו למקום הראשון במצעד רצועות הרוק המושמעות ביותר בבילבורד, ו-"Voices" במקום השלישי, והצליחו להישאר בדירוג במשך 20 שבועות ברציפות.

האלבום גם דורג גבוהה במצעדי עשרת האלבומים הטובים ביותר במדינות אוסטרליה, פינלנד ונורווגיה, והיה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית האלבום המהונדס מוזיקלית הטוב ביותר בז'אנר הלא קלאסי.

בנוסף האלבום דורג במקום הרביעי בשנת 2019 במגזין האונליין הנחשב "Loudwire" ברשימת אלבומי הרוק הטובים ביותר בעשור האחרון.

סרטון המוקומנטריה "Alice in Chains: AIC 23" שוחרר על ידי הלהקה דרך האתר "Funny or Die" ב-3 באפריל 2013 על מנת לקדם את האלבום לפני שחרורו.

== רשימת השירים ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי אליס אין צ'יינס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
Rainier Fog

Rainier Fog (בתרגום חופשי לעברית: "ערפל גשמי" או "ערפל ריינייר") הוא אלבום האולפן השישי של להקת הגראנג' אליס אין צ'יינס אשר יצא לשווקים לראשונה ב-24 באוגוסט 2018 בארצות הברית. זהו האלבום השלישי של הלהקה לאחר האיחוד ב-2005 עם הסולן החדש ויליאם דובאל, אשר החליף את ליין סטאלי. האלבום יצא בחברת התקליטים BMG איתה עבדו לראשונה חברי הלהקה.

שם האלבום הוא בהשראת הר ריינייר, שהוא למעשה הר געש המשקיף על אזור המטרופוליני של סיאטל, ושיר הנושא "Rainier Fog" (השיר השני באלבום) מוקדש לסצנת המוזיקה בסיאטל. זהו האלבום הראשון מזה 22 שנים אותו הלהקה מקליטה בסיאטל, עיר המקור בה התחילה הלהקה את דרכה והקליטה את האלבומים הראשונים שלה.

זהו האלבום השלישי בו משתפת הלהקה פעולה בהפקת האלבום עם ניק ראסקולינץ'.
הרצועות "The One You Know", "So Far Under", "Never Fade" ו-"Rainier Fog" שוחררו לפני יציאת האלבום כסינגלים על מנת לקדמו. סדרת מדע בדיוני ב-10 פרקים בשם "Black Antenna" המבוססת על כמה משירי הלהקה, שוחררה על ידי הלהקה ברשת האינטרנט ב-2019 על מנת לקדם את האלבום לאחר יציאתו. בנוסף הוכרז על יציאתו של סרט באורך מלא על אותו שם שאמור לצאת ב-2020, אבל תאריך יציאתו של הסרט לא הוכרז עדיין.

האלבום דורג במקום ה-12 במצעד ה"בילבורד 200" בארצות הברית, ובמקום הראשון במצעד אלבומי הרוק, האלבומים האלטרנטיביים, ואלבומי ההארד רוק. האלבום הגיע גם לעשיריית האלבומים הטובים ביותר במצעד הלאומי של בריטניה (במקום התשיעי), והיה מועמד לפרס גראמי לאלבום הרוק הטוב ביותר לשנת 2019. הוא זכה בפרס האלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר לשנת 2018 בתחרות של חברת "Metal Storm".

== רשימת השירים ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי אליס אין צ'יינס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת ברטלסמן מיוזיק גרופ
Gay Kids

ההצגה מחוץ למוזיאון לתרבות היסטורית, מאי 2009.
Gay Kids – Kule barn som også finnes (בעברית: ילדים גאים - ילדים מגניבים שקיימים גם הם) הוא ספר נורווגי מ-2008 שאינו בדיוני שניסה לקדם קבלת הומוסקסואליות בקרב ילדים.<ref name="Blikk"></ref><ref name="TV2"></ref>

הספר יצא לאור ב-6 בנובמבר 2008, ותערוכה על חומר הצילום של הספר הוצגה מחוץ למוזיאון לתרבות היסטורית באוסלו. במקור תוכנן כי התערוכה תוצג עד ינואר 2009, אם כי התערוכה הוצגה עד ליולי באותה שנה. התערוכה נפתחה על ידי הפוליטיקאי הגאה ושר האוצר לשעבר של נורווגיה, פר כריסטיאן פוס, שגם הציג תמונה של עצמו כילד בן 9. ידוענים אחרים כמו הפעילה הגאה הנורווגית החלוצית קרן-כריסטין פרילה , יו"ר מועצת העיר אוסלו, ארלינג לה והעורכת הראשית של Dagbladet , אן אייסהיים הציגו גם הם צילומים שלהם כילדים. בסך הכל, הציגו למעלה ממאה אנשים להט"בים את תמונותיהם מילדותם.

הספר, בחלקו מבוסס על המחקר שנערך במכון למחקר חברתי נורווגי , נועד במקור להיות פרויקט אמנות לתיאור ילדותם של גברים ונשים להט"בים לפני שיצאו מהארון.<ref name="NOVA"></ref> הספר ממומן בחלקה על ידי מענקים של משרד הילדים והשוויון ו-Fritt Ord , וגם היא בחסות הארגון Gay & Lesbian Health Norway ומספר ארגונים אחרים. המחבר אנגלטבדט הצהיר כי עם יציאת הספר, הוא רוצה לראות את הספר נהיה ספר לימוד בבתי הספר היסודיים של נורווגיה. בריאיון שנערך עם שר החינוך בארד ווגארד סוללהל , שהתקיים ב-6 בנובמבר 2008, נכתב כי הספר יהיה זמין בבתי ספר יסודיים וכי: <ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרות להט"ב
קטגוריה:ספרי 2008
קטגוריה:ספרות נורווגית
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
המוזיאון למאבק המקדוני

המוזיאון למאבק המקדוני (במקדונית: Музеј на македонската борба) הוא המוזיאון הלאומי של מקדוניה הצפונית ששוכן בעיר הבירה סקופיה. בניית המוזיאון החלה ב-11 ביוני 2008 והוא נפתח לקהל הרחב במלאת 20 שנה להכרזת העצמאות ב־8 בספטמבר 2011. המוזיאון ממוקם ליד המוזיאון הארכאולוגי, המרכז להנצחת השואה של יהודי מקדוניה, גשר האבן והנהר וארדאר.

המוזיאון מציג תקופות שונות מתחילת תנועות ההתנגדות נגד השלטון העות'מאני, עד להכרזת העצמאות מיוגוסלביה ב-8 בספטמבר 1991. במוזיאון, ישנם 13 תערוכות, יחד עם העותק המקורי של הכרזת העצמאות מ-1991.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Muzejmakedonskaborba.jpg|כיפת הויטראז' הראשית שנמצאת בתוך המוזיאון
קובץ:Museum des Makedonischen Kampfes (Skopje).jpg|המוזיאון בלילה, 2014
קובץ:Museo de Lucha Macedonia, Skopie, Macedonia, 2014-04-16, DD 26.JPG|מבט על המוזיאון מצדו השני של הנהר וארדאר
קובץ:Teatro Nacional y Museo de Lucha Macedonia, Skopie, Macedonia, 2014-04-16, DD 89.JPG|המוזיאון בלילה, 2014
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סקופיה: מבנים
קטגוריה:מוזיאונים
קטגוריה:מקדוניה הצפונית: תרבות
קטגוריה:כיכר מקדוניה
קטגוריה:המאבק המקדוני
All Apologies

All Apologies (בתרגום חופשי: כל ההתנצלויות) הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית נירוונה. השיר נכתב על ידי סולן הלהקה, קורט קוביין, ויצא לאור כחלק מאלבום האולפן השלישי והאחרון שלהם In Utero ב-21 בספטמבר 1993. כמו כן, השיר יצא כסינגל (יחד עם Rape Me בצד א', ו-"Moist Vagina" בצד ב') ב-6 בדצמבר 1993.

== רקע ==
ב-30 באוגוסט 1992 במהלך הופעה של הלהקה בפסטיבל רדינג ולידס הקדיש קוביין את השיר לאשתו, קורטני לאב, ובתו, פרנסיס בין לאב. בריאיון עם מיכאל אזרד עבור ספרו הביוגרפי על הלהקה, "Come as You Are: The Story of Nirvana", צוטט קוביין אומר כי השיר נכתב עבורן (אף כי בעת כתיבת השיר, בשנת 1990, לא היה נשוי ולא היה אב).<ref></ref>

ההרגשה, לדבריו של קוביין, היא של 

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי נירוונה
קטגוריה:שירי 1993
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1990
קטגוריה:שירי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:שירי גראנג'
שחור על לבן (סרט, 2007)

שחור על לבן הוא סרט תיעודי שביים תומר הימן, ויצא לאקרנים ב-2007. הסרט עוסק במסעו של ההרכב המוזיקלי הפרויקט של עידן רייכל באתיופיה. הסרט הוקרן אף בפסטיבלים שונים ברחבי העולם, בהם פסטיבל הסרטים היהודי בסן פרנסיסקו , בוושינגטון ובפילדלפיה .<ref></ref>

== תקציר העלילה ==
בינואר 2006 הופיע הפרויקט של עידן רייכל באתיופיה, שם שהה ההרכב במשך חמישה ימים. אל ההרכב הצטרף במאי הסרט, תומר הימן. הסרט התמקד במסעם של חברי הפרויקט, ווגדרס אבי וואסה, שנולד באתיופיה ועלה לישראל, וכברה קסאי, שנולדה בסודאן בעת עליית הוריה מאתיופיה, והיה זה לה הביקור הראשון שם. שיר הנושא של הסרט, "הביתה הלוך חזור", נכתב על ידי עידן רייכל עבור הסרט ובוצע על ידו בסרט עצמו, ואילו בגרסת הסינגל שיצאה בספטמבר 2007, לרגל הקרנת הבכורה של הסרט, בוצעה על ידי כברה קסאי.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:מוזיקה ישראלית: סרטים תיעודיים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:עידן רייכל
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2007