OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רדאמס

רדאמס (ערבית: غدامس; תעתיק מדויק: ע'דאמס) היא עיר ונווה מדבר במערב לוב, סמוך לגבולה עם אלג'יריה ותוניסיה, והיא שוכנת כ-550 ק"מ דרומית-מערבית לבירה טריפולי. בעיר התגוררו לפי הערכה כ-16,000 ברברים סונים בשנת 2003, אך גם נוודים בני הטוארג נוהגים לפקוד אותה. תושבי העיר מדברים בניב ברברי ארכאי שלו אוצר מילים נרחב משלו ומערכת צלילים ייחודית. נראה כי בעיר רווחו בעבר מספר ניבים שונים בהתאם לשייכות השבטית. חלקה העתיק של העיר, אשר זכה לכינוי "פנינת המדבר", מוכרז על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית מאז שנת 1986.

מראה ברדאמס

==היסטוריה==
בית מסורתי בעיר
העיר קמה על שרידיה של העיר הברברית הקדומה קידמה (Cydamae) או קידמוס (Cydamus), אשר הייתה לבת בריתה של האימפריה הרומית בשנת 19 לפנה"ס, אך באתר לא נותרו בתים מהתקופה הברברית הפרהיסטורית או מהתקופה הרומית. במאה ה-6 ולאחר שמיסיונרים ביזנטים התיישבו במקום, הייתה העיר למקום מושבו של בישוף. במאה ה-7 נכבשה רדאמס בידי הערבים והאוכלוסייה התאסלמה. בין המאה ה-8 והמאה ה-10 השתייכה האוכלוסייה לכת האיבאדיה. 

העיר תפקדה באופן עצמאי למדי ועד למאה ה-19 הייתה אתר חשוב לאורך דרכי המסחר שחצו את הסהרה. אף שכיבוש לוב בידי האימפריה האיטלקית החל ב-1911 רק שנתיים לאחר מכן החלו האיטלקים להתקדם אל פנים הארץ, ורק בשנת 1924 התבסס השלטון האיטלקי בעיר. ב-1943, במהלך מלחמת העולם השנייה, נכבשה רדאמס בידי צבא צרפת החופשית במהלך מסע צבא צרפת החופשית בפזאן בשנת 1943, והייתה לחלק מלוב העצמאית בשנת 1956. בשנות ה-70 של המאה ה-20 החלו בתי העיר להתפשט אל מחוץ לחומותיה, בעיקר לכיוון דרום ודרום-מערב.

==האתר==
העיר העתיקה בנויה כעיגול שקוטרו כ-1,750 מטר. קירות הבתים החיצוניים משמשים גם כחומותיה החיצוניות של העיר כולה. העיר העתיקה חולקה לשבעה רבעים, שכל אחד מהם שימש את אחד משבעת השבטים הברברים שהתגוררו בעיר. שבטים אלה השתייכו לשתי קבוצות עיקריות - איית ואליד ואיית וזיטן, ובכל רובע הייתה רחבה ציבורית ששימשה לעריכת פסטיבלים ואירועים. 

בתי העיר הם בעלי שתי קומות לפחות, ורחובותיה הם למעשה ארקדות ארוכות המשמשות כמעברים מקורים ומוגנים מפני החום ופגעי מזג האוויר. הגישה לבתים היא מארקדות אלה, ולעיתים שקועה קומת הקרקע מתחת למפלס הרחוב. בקומה הקרקע של הבתים נמצאים אזורי אחסון ומגורים וגרם מדרגות מוביל אל הקומה השנייה, שבה אזור מגורים נוסף. בקומה השנייה מרפסות המאפשרות גם הן תנועה בין הבתים, ולמעשה ישנם בעיר שני מפלסי תנועה - התחתון מקורה והעליון תחת כיפת השמיים. מאפיין ייחודי של שני מפלסים אלה הוא שבאופן מסורתי השתמשו גברים במפלס התחתון, בעוד שהעליון היה שמור לנשים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:לוב: ערים
קטגוריה:לוב: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:אתרי מורשת עולמית בסיכון
כמהין (מושב)

כְּמֵהִין הוא מושב עובדים שיתופי במועצה אזורית רמת נגב, באזור יישובי פתחת ניצנה, כ-50 ק"מ מדרום מערב לבאר שבע. המושב הוקם בשנת 1988 על ידי גרעיני נח"ל של תנועת המושבים. בסמוך למושב נמצאת שמורת הטבע חולות עגור. מקור שם המושב בפטריית הכמהין.

כמהין הוא מושב בעל אופי חקלאי חילוני המונה כ-50 משפחות. בשנת 1992 הפך כמהין ממושב למושב עובדים השייך לתנועת המושבים, מאז החל בתנופת קליטה של זוגות ומשפחות צעירות. כבכל מושב כל משפחה היא יחידה כלכלית עצמאית, יחד עם זאת קיים דגש על הפן הקהילתי.

חברי המושב פעילים בוועדות השונות: קליטה, תרבות, ספורט, נוער, חינוך, ביקורת וביטחון. בנוסף, ועד הנהלה המורכב מחמישה חברי אגודה. במושב ספריה, מועדון למבוגרים, מועדון לילדים, מזכירות מושב, גן משחקים ומכינה קדם צבאית חצי שנתית של דרך ארץ.

חלקן הגדול של המשפחות במושב עוסקות בחקלאות. במקרים רבים משלבת המשפחה משק חקלאי ועבודה במקצועות חופשיים (עבודה-סוציאלית, תיירות, הנדסה, עריכת-דין, חינוך והוראה, כלכלה).

החקלאות במושב היא חקלאות מתקדמת ומיועדת לייצוא. ענף הגידול העיקרי הוא עגבניות שרי בחממות. השקיה באמצעות מי התהום המליחים הקיימים באזור מונעת מחסור במכסות המים. כמו כן, היא משפרת את איכות הגידול. ענפי גידול נוספים כוללים תבלינים, פלפלים ותפוחי אדמה.

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20150216003655/http://www.cmehin.co.il/ אתר המושב כמהין]
* [https://web.archive.org/web/20071028082837/http://www.negev-net.org.il/HTMLs/article.aspx?C2004=12648&BSP=12606 מושב כמהין], במרכז המידע להתיישבות בנגב ובגליל
* [https://www.rng.org.il/כמהין/ כמהין], באתר המועצה האזורית רמת הנגב
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:אזור ניצנה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1988
קטגוריה:הנגב: יישובים
מחלף ההלכה

מחלף ההלכה הוא מחלף בנתיבי איילון בתל אביב-יפו ובנוי בתצורת מחלף יהלום המשולב במחלף עלה תלתן חלקי. בדומה למחלפים אחרים בנתיבי איילון גם במחלף זה הגשר נבנה בתוואי הדרך העירונית והוא חולף מעל הדרך המהירה. היציאות והכניסות למחלף מרומזרות ברובן ואילו בנתיבי איילון מתאפשרת תנועה ללא רמזורים. היציאה לכיוון איילון צפון מתחברת ליציאה למחלף רוקח. תחת המחלף עוברת מסילת החוף (מסילת איילון מתחילה בתחנת הרכבת תל אביב מרכז ודרומה, זאת אף על פי שנחל איילון נמשך גם צפונה לה).
== היסטוריה ==
אזור מחלף ההלכה היה הקצה הצפוני של נתיבי איילון עם פתיחת הקטע הראשון ב-1982. באותה עת הסתיים הכביש המהיר מחוץ לתוואי נחל איילון בצומת הרחובות ביאליק והרחוב שנקרא בשלב מאוחר יותר דרך מנחם בגין ברמת גן. התנועה מצומת זה לכיוון רחוב ההלכה בתל אביב, לימים רחוב שלמה גורן, עברה דרך שני גשרי ביילי שנחנכו ב-11 בינואר 1968, כשש שנים ממועד הכרזת התוכנית, בגובה נמוך יחסית מעל תוואי הנחל ובמפלס מסילת החוף של רכבת ישראל, שלא על פי התכנון המקורי<ref>[https://www.nli.org.il/he/newspapers/mar/1962/04/10/01/article/40?&dliv=none&e=-------he-20--1--img-txIN%7ctxTI--------------1 כבישים חדשים יקצרו המרחקים בין תל אביב לגוש דן], מעריב, 10.4.1962</ref> למינהור הכביש או סלילתו על גשר מעל למסילה, כך שאימתי שחלפה רכבת ירד המחסום ונחסמה התנועה בין תל אביב לבנותיה.

מקור שם המחלף הוא ההלכה היהודית כשמם של הגשרים הישנים ורחוב ההלכה, טרם הוחלף שמו, מערבית למחלף.

באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20 נבנה בשני שלבים גשר גדול וגבוה שהחליף את הגשרים הנמוכים. עם סיום בנייתו לקראת סוף שנות ה-80 הוסטו נתיבי איילון אל תוך תוואי הנחל והמשיכו משם לכיוון מחלף רוקח. במשך מספר שנים לאחר השלמת הבנייה נותרה הפנייה מהדרך העירונית לכיוון איילון צפון סגורה לתנועה עקב מאבק דיירי הבניין הסמוך. הפנייה נפתחה לתנועה עם השגת הסכם פשרה חריג שהתיר מעבר לכל כלי תחבורה פרט לאופנועים. באמצע שנות ה-90 בוצע עדכון במבנה הלולאה היוצאת מאיילון בכיוון דרום, כך שבמרכזה הוקם צומת מרומזר המאפשר פנייה לרחוב חדש הנקרא רחוב פנחס ספיר.

בצידו המזרחי של הגשר, עומדים בניינים אשר כוסו בשלטי פרסום ענקיים למשך מספר שנים מאז סוף שנות ה-90 של המאה ה-20. שלטים אלו היו משלטי הפרסום הבולטים בישראל. נגד השלטים התקיימו מחאות רבות, הן על רקע בטיחותי - כעלולות לגרום לתאונות דרכים והן על רקע דתי-מוסרי שכן פעמים רבות הוצגו בהם דוגמנים ודוגמניות בלבוש בלתי צנוע. בסוף שנת 2007, לאחר דיון בבית המשפט הגבוה לצדק, הונחו המפרסמים להסיר שילוט בכל דרך בין עירונית ובהתאם הוסרו השלטים במחלף. בשנת 2009 הוחזר השילוט למחלף, לאחר שחוקק חוק המותיר בידי הרשות המקומית את ההחלטה על אישור השילוט.

בסמוך לצידו המערבי של המחלף נבנתה החל משנת 2004 שכונת פארק צמרת.

<gallery>
קובץ:Shilut huzot 2.JPG|שילוט חוצות בצומת גשר ההלכה וסוף רחוב ביאליק, מאחור מבנה מיטשל של מכללת שנקר, אפריל 2006
קובץ:Tlvgenel009.jpg|אזור מחלף ההלכה במבט מדרום, מרץ 2011
קובץ:Ayalon railway 4.jpg|מחלף ההלכה לכיוון דרום, יוני 2023
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*[http://hapan.co.il/halacha/1988.jpg תמונה של גשר ההלכה הנוכחי בעת בנייתו במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 לצד גשרי הביילי שקדמו לו]
*[http://hapan.co.il/halacha/halacha.gif תמונה של גשרי הביילי הישנים]

==הערות שוליים==

הלכה, מחלף ה-
הלכה, מחלף ה-
קטגוריה:רמת גן: תחבורה
שפה אנליטית

שפה אנליטית היא שפה שבה היחסים התחביריים במשפט והמשמעות נקבעים באמצעות שימוש במיליות ובסדר המילים, ולא בעזרת הטיה של מילים. שפה אנליטית טהורה תהיה שפה ללא הטיות מילים. ההפך מזה הוא שפה סינתטית, כלומר שפה שעושה שימוש בהטיות של מילים וחיבור מורפמות כדי להשיג אותה מטרה.

דוגמה קלאסית לשפה אנליטית היא סינית. בתור דוגמה, בעוד עברית משתמשת במורפמה ה"א הידיעה כדי להראות יידוע, הסינית משתמשת בסדר המילים כדי להשיג את אותה המטרה.

עברית היא שפה אנליטית למחצה, בהשתמשה במיליות וכמו כן בהטיות מילים לציון משמעות וקשרים תחביריים.
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בלשנות
מפעל חיים

מפעל חיים הוא פועלו המצטבר של אדם בחייו. הוקרה על פועלו של אדם בתחום אחד או בתחומים רבים, ניתנת על ידי גופים המעניקים פרסים או תעודות הוקרה, והיא נקראת "פרס על מפעל חיים". כאשר מחולקים פרסים בקטגוריות שונות, נמצא מפעל חיים בקטגוריה נפרדת. כך, למשל, מדינת ישראל מעניקה מדי שנה את פרס ישראל בקטגוריות שונות בתחומי המדע והתרבות, ובנוסף, מעניקה "פרס על מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה".

הענקת הוקרה על מפעל חיים ניתנת כאשר:
*פועלו של אדם מתפרש על פני תחומים רבים, גם אם בכל אחד מהתחומים תרומתו אינה מספיקה להעניק לו הוקרה.
*כאשר אדם פעל בתחומים שאינם נמנים עם אחת מהקטגוריות המוגדרות.
*כאשר אדם פעל רבות בתחום אחד, אך כל אחת מתרומותיו בנפרד לא נחשבה ראויה להענקת הפרס. במקרה כזה הענקת הפרס היא גם סוג של פיצוי, והוקרה על התרומה המצטברת.

הענקת הוקרה על מפעל חיים קיימת בכל רחבי העולם, ובמקרים רבים היא נקראת גם: "פרס לשם כבוד" או "פרס על הישגים מיוחדים". כך למשל, האקדמיה האמריקאית לקולנוע מעניקה את פרס אוסקר בקטגוריות שונות מתחום הקולנוע, ובמקביל מעניקה פרס אוסקר לשם כבוד לאנשים על תרומה מצטברת לתעשיית הקולנוע. פרס זה שונה מהפרסים האחרים גם בכך שאינו קשור לשנה עצמה בה מחולק האוסקר.

פרס מפעל חיים מחולק בתחומים רבים ובהם:
*פרס אמי (הטלוויזיה האמריקאית), פרס גראמי (המוזיקה האמריקאית) ופרס טוני (תיאטראות ברודוויי) - מעניקים כולם פרסי מפעל חיים כחלק מתרומה יוצאת דופן בתחומם.
*ה-BBC מעניקים פרס מפעל חיים על תרומה יוצאת דופן בתחומי הפולק והספורט (פרס ה-BBC למפעל חיים של ספורטאי). פרס דומה ניתן בעבר (עד שנת 2009) בתחום הג'אז .
*פרס מפעל חיים של ה-NBA מוענק בכל שנה לאישים שתרמו בעברם באופן משמעותי להצלחת הליגה.
*אגדות דיסני הוא תואר מפעל-חיים המוענק על ידי חברת דיסני לאישים שתרומתם ליצירת החברה ראויה לציון מיוחד.
*פרס ישראל שמעניקה מדינת ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה המוענק מידי מספר שנים.
*פרס MTV למפעל חיים, הוא פרס היתולי שניתן לדמויות קולנועיות שהשפיעו באופן משמעותי לתרבות הפופ.
*פרס אופיר הישראלי על תרומה בתחום הקולנוע ופרס רוזנבלום לאמנויות הבמה.
*פרס אקו"ם בתחום המוזיקה הישראלית (מוענק לסופר או משורר, פזמונאי או מלחין).
*ארגונים שונים מעניקים את הפרס למשל יד יצחק בן-צבי (חקר תולדות ארץ ישראל ויישובה או תולדות יהדות המזרח). התאגדויות מקצועיות עשויות להעניק פרס בתחומם: פרופ' אורה קדם קיבלה פרס מפעל חיים מטעם האגודה הישראלית להנדסה כימית, התאחדות התעשיינים ולשכת המהנדסים והאדריכלים, הקריקטוריסט עמוס בידרמן מטעם אגודת העיתונאים והעיתונאי נחמיה שטרסלר מטעם אגודת העיתונאים ירושלים.
* בפסטיבל הסרטים של ונציה מוענק מדי שנה פרס אריה הזהב על מפעל חיים.

פרסים אחדים דומים למפעל חיים, בכך שהם מוענקים לאדם שתרם תרומה נרחבת שארכה שנים רבות או לאדם בסוף חייו. כך למשל קיבל נשיא מדינת ישראל שמעון פרס את מדליית החירות הנשיאותית כהוקרה על מפעל חייו. לחלק מזוכי פרס נובל הוענק הפרס לאחר שעסקו בתחום מסוים כמעט כל חייהם (למשל מרטין לותר קינג שזכה בפרס נובל לשלום).

== ראו גם ==
* כל כתבי
* בוויקיפדיה האנגלית.

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרסים
Risk

Risk (סיכון) הוא אלבום שיצא לאור ב-1999 על ידי להקת ההבי מטאל האמריקאית מגאדת'. אלבום זה הוא האחרון בו השתתף הגיטריסט מרטי פרידמן והוא האלבום הראשון בהשתתפות המתופף ג'ימי דגראסו, שהחליף את ניק מנזה.

מקורו של שם האלבום הוא בגלל הסיכון שהלהקה לקחה ביצירת מוזיקה בסגנונות שונים, בעקבות הצעה של לארס אולריך, שהיה עם מאסטיין בלהקת מטאליקה ואף הוא לקח את הלהקה לכיוון שונה בשנות ה-90 המאוחרות. ההחלטה הזאת קיבלה תגובות מעורבות עבור שתי הלהקות.

עטיפת הגרסה המחודשת שיצאה ב-2004 מראה ציור של הקמע של מגאדת', ויק ראטלהד, על מלכודת העכברים.

הסינגלים שיצאו מאלבום זה הם Insomania, Crush 'em ו-Breadline, כאשר לשירים אלה יצאו גם וידאו קליפים.

== רשימת שירים ==
כל השירים נכתבו על ידי דייב מאסטיין, מרטי פרידמן ובאד פרייג'ר אלא אם צוין אחרת:

<div style="direction: ltr;">
#"Insomnia" מאסטיין) – 4:34)
#"Prince of Darkness" מאסטיין) – 6:26)
#"Enter the Arena" מאסטיין/פרייג'ר) – 0:52)
#"Crush 'em" – 4:57
#"Breadline" – 4:23
#"The Doctor Is Calling" – 5:44
#"I'll Be There" – 4:19
#"Wanderlust" מאסטיין/פרידמן) – 5:21)
#"Ecstasy" מאסטיין/פרידמן) – 4:28)
#"Seven" מאסטיין/אלפסון) – 5:00)
#"Time: The Beginning" מאסטיין/פרידמן) – 3:04)
#"Time: The End" מאסטיין) – 2:26)
#"Duke Nukem theme song" (רק בגרסה היפנית של האלבום)

שירי בונוס במהדורת 2004:

#"Insomnia" (Jeff Balding mix) (מאסטיין) – 4:20
#"Breadline" (Jack Joseph Puig mix) – 4:29
#"Crush 'em" (Jock Mix) – 5:10
</div>

עטיפת המהדורה המחודשת
== משתתפים ==

* דייב מאסטיין - סולן ראשי, גיטרה, פסנתר.
* מרטי פרידמן - גיטרה, קולות רקע.
* ג'ימי דגראסו - תופים, קולות רקע.
* דייוויד אלפסון - גיטרה באס, קולות רקע.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 1999
קטגוריה:אלבומי מגאדת'
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי דן האף
Capitol Punishment: The Megadeth Years

Capitol Punishment: The Megadeth Years - ("עונש מוות: השנים של מגאדת") הוא אלבום להיטים שיצא ללהקת הת'ראש מטאל האמריקאית מגאדת'. האלבום יצא ב-2000 על ידי חברת התקליטים Capitol Records. דייב מאסטיין חיפש לצאת מחוזה ההקלטות עם החברה, ובעקבות כך החליט להוציא את האלבום הזה, ולקרוא לו "העונש של חברת קפיטול".

באלבום יצאו שני שירים חדשים, "Kill The King" ו-"Dread and the Fugitive Mind". האלבום כולל שירים מכל האלבומים של הלהקה, חוץ מהאלבום Killing Is My Business... And Business Is Good!, משום שהאלבום לא נכלל בחוזה ההקלטות עם חברת Capitol Records.

== רשימת שירים ==

<div style="direction: ltr;">
# "Kill the King" (שוחרר לראשונה באלבום Greatest Hits: Back to the Start)
# "Dread and the Fugitive Mind" (שוחרר לראשונה באלבום The World Needs a Hero ובאלבום Greatest Hits: Back to the Start)
# "Crush 'em" (מהאלבום Risk)
# "Use the Man" (מהאלבום Cryptic Writings)
# "Almost Honest" (מהאלבום Cryptic Writings)
# "Trust" (מהאלבום Cryptic Writings)
# "A Tout le Monde" (מהאלבום Youthanasia)
# "Train of Consequences" (מהאלבום Youthanasia)
# "Sweating Bullets" (מהאלבום Countdown to Extinction)
# "Symphony of Destruction" (מהאלבום Countdown to Extinction)
# "Hangar 18" (מהאלבום Rust in Peace)
# "Holy Wars... The Punishment Due" (מהאלבום Rust in Peace)
# "In My Darkest Hour" (מהאלבום So Far, So Good... So What!)
# "Peace Sells" (מהאלבום Peace Sells... But Who's Buying?)
# "Wake Up Dead" (מהאלבום Peace Sells... But Who's Buying?)
# "Capitol Punishment" (טראק נוסף באלבום בארצות הברית, רצועה 16 באלבום ביפן)
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי מגאדת'
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
אור חדש על ספר ירמיהו

אור חדש על ספר ירמיהו הוא ספר בידיעת ארץ ישראל שנכתב ב-1950 על ידי נגה הראובני לימים מייסד פארק נאות קדומים וחתן פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה תשנ"ד, 1994. 

הראובני עוסק בספרו בקשר שבין הסביבה שבה חי ירמיהו הנביא לבין מונחים שונים החוזרים בספר ירמיהו. הוא מצטט את פרשני המקרא המנסים לפרש את משמעות המונחים, ולאחר מכן מציג פירוש משל עצמו, המבוסס על הכרת הסביבה הגאוגרפית של היישוב ענתות בהרי בנימין, שבו התגורר ירמיהו.

==תוכן הספר==
בפרק הראשון של הספר דן הראובני בשלושה מונחים נפוצים בספר ירמיהו, שנוצרו בהשפעת הסביבה: "השכם ודבר", "הלוך וקראת" ו"יושבת העמק". על סמך שכיחות הביטויים בספר טוען הראובני כי זו הייתה צורת הדיבור הרגילה של ירמיהו. לדברי הראובני המונח "יושבת העמק", המתייחס לירושלים שלמעשה אינה שוכנת בעמק, מקורו בכך שהאנשים שהגיעו לירושלים מכיוון צפון ראו אותה כאילו היא בעמק. את המונח "השכם ודבר" הוא מסביר בכך שהדבר תואם את ההתנהגות הרגילה של רועה צאן באזור מגוריו של ירמיהו. הקב"ה מצווה עליו להשכים בבוקר כרגיל, ובמקום לרעות את צאנו ללכת ולהתנבא בירושלים. לכן, לדעת הראובני, כאשר הוא נשלח למטרה נבואית נאמר לו "השכם" ולאחר מכן "דבר", וזאת בניגוד לנביאים אחרים שלהם נאמר "דבר אל בני ישראל".

בפרק השני של הספר מתאר הראובני את תנאי הקיום של תושבי מדבר בנימין, ומסביר כי הרקע החקלאי של ירמיהו משפיע על הדימויים והמשלים המופיעים בנבואותיו. כדוגמה לכך הוא מציין את הגשמים והתנאים החקלאיים. היישוב ענתות שכן באזור של מדבר צל גשם, בו יורדת כמות משקעים נמוכה, וכל תנודה בה משפיעה רבות על חיי התושבים. בפרק י"ד מתוארת בצורת, בפסוק א' : "אֲשֶׁ֨ר הָיָ֤ה דְבַר־יְהוָה֙ אֶֽל־יִרְמְיָ֔הוּ עַל־דִּבְרֵ֖י הַבַּצָּרֽוֹת" ופרשני ביקורת המקרא סוברים כי אין מדובר בטקסט מקורי אלא בציטוט ממקור אחר. לעומתם טוען הראובני שהתיאור בתחילת הפרק אכן מתאים למציאות, גם בתקופה המודרנית. הראובני טוען גם שתנאי המים והחקלאות באזור ענתות גרמו לנביא להדגיש רבות את המחסור בגשם ובמים, וכי ניתן להבין חלק מהפסוקים בספר לפי חיי השגרה של הרועים. 

בפרק השלישי של הספר מסביר הראובני כי ירמיהו היה רועה צאן בצעירותו, וכי החוויות מתקופה זו היוו את הבסיס למשליו ולנבואותיו. 

בפרק הרביעי והאחרון טוען הראובני כי האתר קֻבּוּר בני אסרָאיל, הנמצא בראש נחל פרת ודרומית ליישוב גבע בנימין, הוא מקום קבורתה של רחל ולא האתר המכונה קבר רחל. במקום ניצבות חמש מצבות גדולות, השוכנות ליד "דרך אפרתה" המקראית, שהיא דרך האבות העוברת ליד עין פרת. המקום המשוער של מצבת הקבר הוא לדעתו בין העיר אפרת, ששכנה ככל הנראה ליד המעיין בעין פרת, לבין העיר המקראית גבע. החוקר הצרפתי שארל קלרמון-גנו העלה את ההשערה הזו כבר במאה ה-19.

בשנת תשנ"א 1991, פרסם הראובני פרקי הרחבה בספר "מדבר ורועה במורשת ישראל", שיצא בהוצאת נאות קדומים. בהקדמה לספר כותב המחבר: "במשך השנים חזרה ונשנתה בקשה מאת חוגי מטיילים ומדריכים, סטודנטים ומורים לתנ"ך ולמולדת, להוציא לאור מהדורה מחודשת של אור חדש על ספר ירמיהו<nowiki/>', שאין למצאו עוד בשוק הספרים. בקשה זו נענית עכשיו בדרך של דיון - מקוצר או מורחב, לפי צורך העניין - ברוב הנושאים הנדונים בו, תוך שילוב בפרקי הספר שלפנינו".

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.daat.ac.il/daat/tanach/noga/or-shaar.htm מבחר מהספר אור חדש על ספר ירמיהו] באתר "דעת"

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי ארץ ישראל
קטגוריה:ספרי 1950
קטגוריה:חיבורים בחקר המקרא
מספרי אוילר

מספרי אוילר הם המקדמים בפיתוח לטור טיילור של פונקציית סקאנט היפרבולי (אחד חלקי הקוסינוס ההיפרבולי): 
:<math display=block>\text{sech}(t)=\frac{1}{\cosh(t)}=\frac{2}{e^t+e^{-t}}=\sum_{n\,=\,0}^\infty\frac{E_n}{n!}\cdot t^n</math>
ניתן לחשב את המקדמים על ידי נוסחת הנסיגה: <math>E_0=1,\quad E_n=-\sum_{k\,=\,0}^{n\,-\,1}\binom{n}{k}E_k</math>,

ובקירוב: <math>E_{2n}\approx(-1)^n8\sqrt{\frac{n}{\pi}}\left(\frac{4n}{\pi e}\right)^{2n}</math>
*סקאנט: <math>\sec(x)=\sum_{n\,=\,0}^\infty\frac{(-1)^nE_{2n}}{(2n)!} x^{2n}\quad:|x|<\frac{\pi}{2}</math>
:<math>\int\limits_0^\infty\frac{\ln(x)^n}{1+x^2}dx=|E_n|\left(\frac{\pi}{2}\right)^{n+1}</math>

מכיוון שהקוסינוס ההיפרבולי הוא פונקציה זוגית, המקדמים האי-זוגיים הם אפס. עשרת המקדמים הזוגיים הראשונים מופיעים להלן:
:<math>\begin{align}&E_0=1\\&E_2=-1\\&E_4=5\\&E_6=-61\\&E_8=1385\\&E_{10}=-50521\\&E_{12}=2,702,765\\&E_{14}=-199,360,981\\&E_{16}=19,391,512,145\\&E_{18}=-2,404,879,675,441\end{align}</math>

==ראו גם==
*מספרי ברנולי

==קישורים חיצוניים==
*
*

קטגוריה:סדרות של שלמים
קטגוריה:טורי טיילור
קטגוריה:לאונרד אוילר
קפיטול מדינת וירג'יניה המערבית

קפיטול מדינת וירג'יניה המערבית (באנגלית: West Virginia State Capitol) הוא מבנה בית המחוקקים של מדינת וירג'יניה המערבית, הממוקם בבירתה צ'ארלסטון.

==היסטוריה==
מדינת וירג'יניה המערבית הוקמה רק בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית, עת המחוזות הצפון מערביים של מדינת וירג'יניה (שבירתה הייתה ריצ'מונד) התנגדו לפרישתה מהאיחוד בשנת 1861 ושבו לאיחוד. המדינה הוקמה ב-20 ביוני 1863.
במשך מספר שנים התחלפה בירת המדינה מספר פעמים בין וילינג וצ'ארלסטון. בשנת 1877 נערך משאל עם בנושא, העיר צ'ארלסטון נבחרה והחלה בניית בניין הקפיטול. עבודות ההקמה הסתיימו בשנת 1885. מבנה זה נשרף בשנת 1921. בית המחוקקים הקים ועדה שמטרתה להביא להקמת מבנה חדש לקפיטול, ובינתיים הוקם מבנה זמני שנשרף אף הוא בשנת 1927. הוועדה בחרה בארכיטקט קאס גילברט לתכנן את המבנה בעלות של 10 מיליון דולרים. המבנה נחנך על ידי המושל ויליאם קונלי ב-20 ביוני 1932.
עלות בניית המבנה הייתה פחות מהמתוכנן, והגיעה ל-9,491,180.03 דולר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20051120123349/http://www.wvtourism.com/spec.aspx?pgID=80 מידע על בניין קפיטול וירג'יניה המערבית]
* [http://www.wvculture.org/history/thisdayinwvhistory/0103.html השריפה של 1921]
* [http://www.legis.state.wv.us/Educational/photo_gallery/photo.cfm גלריית תמונות של המבנה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:וירג'יניה המערבית: מבנים
וירג'יניה המערבית
ברנדן מקלונפרט

ברנדן מקלונפרט או ברנדנוס (489 לערך - 577 לערך; אירית: Bréanainn; לטינית: Brendanus) הוא קדוש נוצרי המכונה לעיתים "ברנדן הספן", "הנווט", או "האמיץ". הדיווחים על חייו הם מיתיים ואגדיים: ברנדן היה נזיר אירי, אשר ידוע בעיקר בשל מסעו האגדי ל"אי המבורכים"; בסגנון האימראם. יום חגו הוא 16 במאי. 

ברנגן נולד לא רחוק מטראלי שבחצי האי דינגל. הוא היה בן זמנו של בנדיקטוס מנורסיה והיה בן 11 עם מותו של פטריק הקדוש, אשר הביא את הנצרות לאירלנד. בשנת 512 הפך לכומר והקים מספר מנזרים. בשל מיעוט המידע ההיסטורי עליו, התאריך היחיד שמקובל בקשר אליו הוא תאריך הקמתו של מנזר קלונפרט, בסביבות 560.

== מסעו ==
בסביבות שנת 530 לספירה ערך ברנדן מסע יחד עם כמה מאחיו הנזירים. הם יצאו בסירה קטנה בעלת תורן ומפרש. הסירה הייתה עשויה עץ ועורות. החלק הראשון של המסע היה מאירלנד לאיי פארו הנמצאים מצפון לסקוטלנד, ומשם החליט להפליג מערבה לחפש יבשה נוספת. בסופו של דבר הגיע ברנדן לאיי הבהאמה, ומשם חזר בחזרה את כל המרחק עד לאירלנד.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קזימיר וקרולינה

קזימיר וקרולינה (מגרמנית: Kasimir und Karoline) הוא מחזה מאת אדן פון הורבאט המתרחש בשנות ה-30 של המאה העשרים.
המחזה מתרחש כולו בלונה פארק ומדבר על יחסים מול מעמדות בחברה (יחסים, כסף ומה שביניהם).
בסוף המחזה, קזימיר וקרולינה, שהגיעו ללונה פארק כזוג, נפרדים וכל אחד מוצא בן או בת זוג אחר/ת.
המחזה מלווה בקטעי מוזיקה ידועים והומור.

== הדמויות במחזה ==
=== קזימיר ===
קזימיר הוא הדמות הראשית במחזה. הוא חשדן, אך למרות זאת, הוא דמות בעלת מצפון פנימי גדול, ומתנהג בהיגיון יחסי לשאר הדמויות. לרוב הוא מגזים בתגובותיו.
רוצה לקבל את מעמדו בחברה (לפחות זה מה שהוא מפגין).

=== קרולינה ===
לרוב מרוכזת בעצמה ומתנהגת באימפולסיביות. הולכת אחר רגשותיה. במהלך המחזה משנה את דעותיה בקצב די מהיר. בניסיון להרגיז את קזימיר- כמעט בתמימות-הולכת אחר אחד הזקנים מהפארק במחשבה שיעזור לה ויעלה את מעמדה בחברה, אם תעניק לו את אהבתה (הזקן כמובן מעוניין רק בתענוגות החיים).
לבסוף, לאחר שהתנהגה באגואיסטיות כלפי קזימיר, היא מנסה לחזור אליו אך הוא מסרב.

== תרגום לעברית והעלאת המחזה בישראל ==
המחזה תורגם על ידי עידו ריקלין והועלה לראשונה בתרגום זה ב"בית צבי" בשנת 2002. בשנת 2017 הועלה המחזה בחוג לאומנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב, לאחר שהתרגום של ריקלין נערך ועובד על ידי ליאת פסברג בסגנון נגיש ועכשווי.

קטגוריה:מחזות גרמניים
קטגוריה:מחזות משנות ה-1930
שאול ביבי

שאול שזי ביבי (נולד ב-10 באוגוסט 1965) הוא עיתונאי ישראלי לשעבר. בנוסף לפעילותו בעיתונות הכתובה, הגיש תוכניות שונות בערוץ בריזה, ובערוץ 10 ולקח חלק במגוון פאנלים בתוכניות טלוויזיה שונות. 

==ביוגרפיה==
ביבי נולד ופועל רוב שנותיו בשכונת התקווה בתל אביב. סוגיות של מתחים תרבותיים וחברתיים עלו תדירות בכתיבתו. לאחר סיום בית הספר התיכון למד אמנות בבית הספר מימד. בגיל 22 התגורר בלונדון ובאירופה כשנה וחצי. לאחר שובו לארץ בשלהי שנות השמונים עבד כקצב וכצייר בשכונת התקווה. ב-1991 במהלך מלחמת המפרץ מחה במכתב לעיתון "הפטיש" על התדמית השלילית לטענתו של אנשי שכונתו פגועי טילי הסקאד בתקשורת. המכתב היווה את פריצת הדרך שלו לעולם העיתונות - עורך "הפטיש" הציע לו לנסות לכתוב בעיתון "חדשות". ביבי התקבל לעיתון על ידי דורון צברי. בעיתון חדשות עבד בעיקר במוסף היומי ובמוספים השבועיים. כתיבתו הייתה חברתית ועסקה בין השאר בסקירה של מחוסרי בית, מכורים לסמים, נשים במעגל הזנות, עבריינים ואנשי הפריפריה החברתית והכלכלית. 

לאחר סגירת "חדשות" (ולקיחת חלק פעיל במחאה כנגד הסגירה) עבד במקומון "העיר", בעיתון אנשים וברייטינג. ביבי נודע בין היתר בשל התבטאויות מעוררות מחלוקת שלו. במהלך דיון על קיפוח המזרחים בתוכנית "המעגל הקטן" אמר "בא לי לצאת לרחוב ולקרוא מוות לאשכנזים!". במקרה אחר, כותרת כתבה שלו על הזמרת עפרה חזה, "האמת? סתם זמרת", בעוד שזו שכבה על ערש דווי, ספגה קיתונות של רותחין ודודו טופז הקדיש לנושא את מונולוג הפתיחה של תוכניתו דאז "הראשון בבידור", כשהוא מותח ביקורת חריפה על ביבי. 

ביבי, אשר היה בין היתר עורך מדור הספורט של המקומון "העיר", הוא אוהד שרוף של קבוצת הכדורגל בני יהודה, שיחק בקבוצת הנוער שלה ואף השתתף בכתיבת תסריט לסרט עלילתי על אוהדי הקבוצה ויחסי משפחה בשכונת התקווה, "קולולוש", ששודר בערוץ הסרטים של "HOT" ב-2006. 

מאמצע שנות התשעים היה פעיל בסצנת המועדונים ובתחילת שנות האלפיים ערך את מגזין המוזיקה האלקטרונית Dj העיר.

בשנת 2002 היה שותף לכתיבת התסריט של הסדרה "המשאית", שביים ערן ריקליס, וששודרה בשידורי זכיינית ערוץ 2, "טלעד".
 
באוגוסט 2007 החל לשמש כעורך המשנה של החינמון "ישראל פוסט" (שיצא לאור תחילה בשם "מטרו ישראל". הוא שימש בתפקיד עד 2015 שבמקביל לימד תקשורת במכללה האקדמית ספיר.

ב-2016 יצר את הסרט התיעודי "צבעים של שנאה" שעוסק בגזענות בכדורגל, ושודר בערוץ הראשון במסגרת הסיפור האמיתי.

ביבי כותב גם תחת שם העט "שולי אביב".

== תוכניות טלוויזיה שהגיש ==
* חיים, שאול ולהפך (עם חיים אתגר, בערוץ 10)
* זמן שאול (בריזה) 
* הישראלים החדשים (בריזה)

== קישורים חיצוניים ==
* [http://tam.co.il/4_5_2001/magazin1.htm שובו של הפנתר השחור] עיתון תל אביב, 4 במאי 2001
* - ביקורת (חריפה) על תוכנית "דו"ח אינטימי" בהגשת ביבי
==הערות שוליים==
. 

 

קטגוריה:סגל העיר
קטגוריה:סגל חדשות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
אליהו הכרמלי

אליהו הכרמלי (לולו) (ט' בתמוז תרנ"ב, 1 באוגוסט 1891 – ג' בטבת תשי"ג, 21 בדצמבר 1952) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפא"י.

==ביוגרפיה==
הכרמלי נולד בשם אליהו לולו בחיפה בשנת 1891. את לימודיו התיכוניים סיים בבית ספר "כל ישראל חברים" בחיפה, לאחריהם השתלם בבית המדרש למורים "כל ישראל חברים" בפריז שבצרפת.

בשנים 1920–1930 עסק בהוראה והיה מורה ומחנך במנחמיה, יבנאל וטבריה. בתקופה זו שימש יו"ר סניף הסתדרות המורים בגליל התחתון. פעילותו הציבורית התרחבה מעבר לתחום ההוראה, בהיותו יו"ר הסתדרות "חלוצי המזרח" (לימים ספרדים ועדות מזרח) היה ציר באספת הנבחרים השנייה.

במהלך תקופה זו, בשנת 1930, עבר להתגורר בירושלים. פעילותו המפלגתית נמשכה במפא"י, מטעמה כיהן כחבר הוועד הלאומי באספת הנבחרים הרביעית. בשליחות התנועה יצא למרוקו ותוניסיה.

לאחר קום המדינה נבחר לכהן כחבר הכנסת, תפקיד בו שימש עד לפטירתו. לאורך ארבע שנות כהונתו, בשתי כנסות, היה חבר ועדת החינוך והתרבות וועדת השירותים הציבוריים. הכרמלי פעל למען עליית עדות המזרח לארץ ישראל ונחשב כלוחם למען זכויותיהן בשנותיה הראשונות של המדינה.

נפטר ב-1952 בירושלים ונקבר בחיפה.

==פרסומיו==
* בשליחות – צפון-אפריקה: טבת-אייר תש"ז / אליהו הכרמלי (לולו), תל אביב: ההסתדרות הכללית של העובדים העברים בארץ-ישראל - הועד הפועל - המחלקה ליוצאי ארצות המזרח ותימן, [1947?].
* סכומים / אליהו הכרמלי (לולו), תל אביב: ההסתדרות הכללית של העובדים העברים בארץ-ישראל - הוועד הפועל - המחלקה ליוצאי ארצות המזרח ותימן, [1949].
* עד עלות השחר / מאת אליהו הכרמלי (לולו); מבוא: ישראל ישעיהו; עריכה: ישראל ישעיהו יונה הכהן, ירושלים: קריית ספר, תשל"ח.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפא"י
קטגוריה:חברי הוועד הלאומי
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים השנייה
קטגוריה:חברי הפועל הצעיר
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:חברי הכנסת הראשונה
קטגוריה:חברי הכנסת השנייה
קטגוריה:חברי כנסת שמתו במהלך כהונתם
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות חוף הכרמל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1891
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1952
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
פוטאטאו

פוטאטאו הראשון, מלך המאורים (באנגלית: Pōtatau I, Māori King, במאורית: Pōtatau Te Wherowhero) (1800 - 25 ביוני 1860) היה לוחם מאורי, מנהיג שבט מאזור ואיקטו. בשנת 1857 הוכתר במסגרת תנועת המלך להיות המלך המאורי הראשון.

פוטאטאו נולד ככל הנראה בשנת 1800, בשם טה פרופרו (Te Wherowhero) למשפחה מאורית מיוחסת מאזור ואיקטו. הוא גדל בתקופת מלחמות המוסקט ובשנות העשרים של המאה ה-19 הנהיג את שבטי ואיקטו במספר קרבות כנגד שבטים מאוריים אחרים, ביניהם נגטי טואה (Ngati Toa) ונגפוהי (Ngapuhi). כמנהיג מקומי פוטאטאו טה פרופרו שמר על יחסים טובים עם המתיישבים האירופאים (פקהא pākehā) ובתו, טיריה (Tiria) אף התחתנה עם סוחר בריטי, אך הוא סירב לחתום על הסכם ואיטנגי ולהכיר בריבונות הבריטית בניו זילנד.

בשנות ה-50 של המאה ה-19, בהשפעת שיטת הממשל והרעיונות האירופאים החלה להתהוות תנועת המלך, ששאפה לאחד את השבטים המאוריים השונים תחת שלטון מרכזי ברשות מלך יחיד שידאג לאינטרסים המאוריים אל מול השלטון הבריטי. פוטאטאו, שהיה אחד מהמנהיגים המאוריים הבולטים והמנוסים בצפון האי הצפוני, היה אחד המועמדים הטבעיים להפוך למלך. ב-2 במאי 1858 הוכתר על ידי נציגי תנועת המלך כמלך המאורי הראשון ותחת הנהגתו התאגדו שבטים מאוריים רבים מהאי הצפוני.

במסגרת תפקידו כמלך שאף פוטאטאו לשמור על יחסים טובים עם השלטונות הבריטיים ולהגיע איתם להבנות באמצעות הידברות. אך קבוצות מאוריות קיצוניות פעלו הן מתוך תנועת המלך והן מחוצה לה להקשחת הקו המאבק המאורי בבריטים ועד מהרה היחסים בין המאורים לבין הבריטים התלהטו - ובסופו של דבר, לאחר מותו של פוטאטאו, הביאו לפרוץ מלחמות הקרקעות. פוטאטאו עצמו כיהן כמלך המאורים במשך כשנתיים עד למותו ב-25 ביוני 1860, הוא נקבר באתר הקבורה שבהר טאופירי (Taupiri) ובנו, טאויהו (Tāwhiao) הומלך אחריו כמלך המאורי השני.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.dnzb.govt.nz/dnzb/default.asp?Find_Quick.asp?PersonEssay=1T88 ביוגרפיה של פוטאטאו] באתר Dictionary of New Zealand biography
* [http://www.nzhistory.net.nz/politics/the-maori-king-movement תנועת המלך] באתר NZhistory

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו זילנד: היסטוריה
קטגוריה:ניו זילנדים
קטגוריה:ילידי 1775
קטגוריה:נפטרים ב-1860
צבי יהודה

צבי יהודה (זלצמן) (15 באוגוסט 1887 – 13 בספטמבר 1964) היה איש ציבור ישראלי, מראשי תנועת המושבים, מפעילי הפועל הצעיר ומפא"י, ממייסדי דגניה א' ונהלל וחבר הכנסת הראשונה מטעם מפא"י.

==ביוגרפיה==
נולד בשם צבי זלצמן באומן שבדרום האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה). בנעוריו החל לפעול בתנועה הציונית, היה בין מייסדי ארגוני הנוער "דגל ציון" ו"צעירי ציון", ועמד בראש צעירי ציון בעירו. בשנת 1906 עלה לארץ ישראל.

לאחר עלייתו ארצה היה יהודה פועל ביהודה ובבן שמן. לאחר מכן פנה להתיישבות והיה בין מייסדי כנרת (1908) ודגניה א' (1910). בשנים אלו נמנה עם מייסדי מפלגת הפועל הצעיר, והיה חבר הוועד המרכזי של המפלגה ושליח מטעמה לייסוד התנועה בארצות הברית. בשנת 1913 נשלח לראשונה כציר לקונגרס הציוני.

בשנות מלחמת העולם הראשונה היה חבר הסתדרות הפועלים החקלאיים בגליל. בשנת 1920 יצא בשליחות לאירופה ופעל לארגון העלייה השלישית. בשובו ארצה נמנה בין מייסדי נהלל והיה בין פעילי ההסתדרות החקלאית והסתדרות העובדים הכללית. בתנועת המושבים נבחר לחבר מזכירות התנועה ומנהל "קרן המושבים". בשנת 1925 נישא לנדיה יהודה שעלתה למענו מארצות הברית.

לאחר קום המדינה נבחר יהודה לכהן כחבר הכנסת בכנסת הראשונה מטעם מפא"י והיה חבר ועדת הכלכלה, ועדת הכנסת וועדת העבודה. בתום כהונתו שב לעבודה במשק נהלל.

==לקריאה נוספת==
* יוסף רובין (ערך והביא לדפוס), צבי יהודה: חייו ופעלו: מבחר מאמרים, דברים שבעל פה, זכרונות ומכתבים, הערכות על אישיותו, תל אביב: המשפחה – בחסותן של תנועת המושבים וקרן המושבים, תשכ"ו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* א"ש שטיין, [http://www.benyehuda.org/stein/eshkolot_moshav.html איש המושב: אדמה ומשק משפחה] ,(1958), בפרויקט בן-יהודה
* שמואל דיין, [http://www.jpress.nli.org.il/olive/apa/nli_heb/SharedView.Article.aspx?href=DAV%2F1956%2F05%2F21&id=Ar00300&sk=5D388756 "צבי יהודה - חמישים שנות פועל בארץ"],עיתון דבר, 21 במאי 1956
* 

קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפא"י
קטגוריה:חברי צעירי ציון
קטגוריה:חברי הפועל הצעיר
קטגוריה:נהלל: חברי הכנסת
קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:דגניה א': חברי הכנסת
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בנהלל
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19: אנשי היישוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1887
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1964
זלציה לנדמן

זַלציה לנדמן (Salcia Landmann; 18 בנובמבר 1911 – 16 במאי 2002) הייתה עיתונאית וסופרת יהודייה. עיקר עיסוקה היה בשימור שפת היידיש, ואחת מעבודותיה החשובות הוא הספר "Der jüdische Witz" (בעברית: ההומור היהודי).

== קורות חיים ==
נולדה בז'ולקווה שבגליציה (אז בשליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית) כזלציה פַּסוֶוג (Passweg), בתם של ישראל ורגינה פסווג. משפחתה עברה לסנט גאלן שבשווייץ במהלך מלחמת העולם הראשונה. לאחר סיום בית הספר התיכון, נסעה ללמוד משפטים ופילוסופיה בברלין בהנחיית ניקולאי הרטמן. במקביל למדה גם שרטוט אופנה. לאחר עליית המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה ב-1933 עברה ללמוד באוניברסיטת בזל אצל הרמן שמלבך. היא סיימה דוקטורט בפנומנולוגיה ותורת ההוויה באוניברסיטת ציריך בשנת 1939.

לנדמן עסקה בעיקר בשימור ובהגנה על היידיש. ב-1960 פרסמה את ספרה על ההומור היהודי, הנחשב לספר יסוד בתחום והיה לרב-מכר בגרמניה. הספר ספג ביקורת מצדו של המתרגם והסופר היהודי פרידריך טורברג, שטען כי לנדמן מקדמת בספר סטראוטיפים אנטישמיים.

מ-1948 הייתה נשואה לפילוסוף מיכאל לנדמן, שלימד בין היתר גם באוניברסיטת חיפה. לזוג בן אחד, המשפטן ועורך הדין ולנטין לנדמן, המתגורר בשווייץ.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים יהודים שווייצרים
קטגוריה:סופרים שווייצרים כותבי גרמנית
קטגוריה:סופרות כותבות יידיש
קטגוריה:סופרות שווייצריות
קטגוריה:סופרות יהודיות
קטגוריה:סופרים יהודים
קטגוריה:עיתונאיות יהודיות
קטגוריה:עיתונאים שווייצרים
קטגוריה:פולקלוריסטים יהודים
קטגוריה:יידיש
קטגוריה:עיתונאיות כותבות יידיש
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ציריך
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ציריך
קטגוריה:ילידות 1911
קטגוריה:נפטרות ב-2002
קטגוריה:נפטרים ב-2002
מטאל נאו-קלאסי

מטאל נאו-קלאסי (באנגלית: Neo-Classical Metal) הוא תת-ז'אנר מוזיקלי של מוזיקת ההבי מטאל, המושפע רבות ממוזיקה קלאסית בסגנון הנגינה ובהלחנה. השם מרמז על ביצוע טכני קפדני במיוחד תוך שימוש באלמנטים המושאלים מהמוזיקה הקלאסית או ממלחינים ידועים של המוזיקה הקלאסית.

==הגדרה==
להקת [[צ'לו-מטאל אפוקליפטיקה]]
המטאל הנאו-קלאסי הוא מושג שנלקח מתוך הזרם הנאו-קלאסי במוזיקה, שמתייחס להתפתחות ומודרניזציה, ושבו מלחינים שואבים השראה מתוך התקופה הקלאסית, שהייתה פופולרית בשנים שבין שתי מלחמות העולם. נדמה כי סגנון מוזיקה זה הוא המשכי לסגנון התקופה הרומנטית של המאה ה-19, וליצירותיו של ריכרד וגנר בפרט. מלחינים כאיגור סטרווינסקי ופאול הינדמית שילבו מספר אלמנטים מיצירותיהם של מלחינים מהמוזיקה הקלאסית, כמו חזרה להרמוניה שבשימוש נרחב והצמדות למתכונת נוקשה בעזרת הרמוניה מיוחדת וגיוון מוזיקלי משלהם.

אולם, מוזיקת המטאל הנאו-קלאסי אינה מגבילה עצמה לרעיונות קלאסיים מקובלים כגון שיווי משקל ופורמליזם. למעשה, ישנן מספר השפעות מסגנון הבארוק והתקופות הרומנטיות שנעו בין השנים 1750–1810, בהם התבלטו המלחינים מוצרט, היידן, פגניני, באך ובטהובן בתחילת דרכו. אי לכך, זוהי אינה צורה נאו קלאסית בהגדרה המסורתית של המילה, מה שיכול לגרום לבלבול ולעורר דיונים נוקבים בעניין. מטאל נאו-קלאסי מתייחס למונח "קלאסיקה" בהגדרתה הגסה של המוזיקה הקלאסית, היינו תקופת הבארוק והתקופה הרומנטית.

==היסטוריית הז'אנר והשפעות==
ינגוויי מלמסטין הוא הידוע ביותר כתומך בסגנון המוזיקה של המטאל הנאו-קלאסי, אשר אימץ את המוזיקה הקלאסית לתוך הגיטרה החשמלית. אולם, הוא אינו היחיד. בסוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80, נגני הבי מטאל כריצ'י בלקמור מדיפ פרפל, רנדי רודס ואולי ג'ון רות' שילבו אלמנטים קלאסיים בנגינתם. רבים מהם מאומנים היטב במוזיקה הקלאסית (כמו רודס וחברי להקת יס - הקלידן ריק וייקמן והגיטריסט סטיב האו). רודס שאב רבות מיצירתו של המלחין הקובני ליאו ברואר, "Elude #7", לצורך הסינגל של אוזי אוסבורן "Diary of a Madman". 

הפופולריות של המטאל הנאו קלאסי תרמה לפריצתה של תנועת השרדינג, בעיקר בזכות נגינתו הווירטואוזית והמהירה של מלמסטין, היות שנגני מטאל נאו-קלאסי רבים שאבו השראה מביצועיו המהירים של פגניני בכינור. 

==מאפיינים מוזיקליים==

המטאל הנאו קלאסי הראשוני הכיל מאפיינים רבים מסגנון המטאל הקלאסי, שכלל שימוש ב:
* אקורדי כוח
* מודוס אקורדים גבוה
* נקודת עוגב (חזרה של צליל או מקבץ צלילים בשורה מלודית טורית)
* אוסטינטו (חזרה עיקשת על מוטיב ריתמי ומלודי)
* שורה של סולמות
* ארפג'ו גבוה
* שימוש שכיח בטריטון
* שימוש תכוף בויברטו

==להקות בולטות==

* At Vance
* Galneryus
* Warmen
* Time Requiem
* yngwie malmsteen 
* Concerto Moon
* Cacophony
* G3

==נגני סולו בולטים==

* מייקל אנג'לו באטיו
* ג'ייסון בקר
* ינגוויי מלמסטין
* טוני מקאלפין
* מרטי פרידמן
* רנדי רודס
* אולי ג'ון רות'
* פול גילברט
* סטיב וואי
* ריצ'י בלקמור

==יצירות קלאסיות מפורסמות שנעשה בהן שימוש==
* קפריציו 5 וקפריציו 24 של פגניני
* הסימפוניה החמישית של בטהובן, הסימפוניה התשיעית של בטהובן
* סימפוניה מספר 25, רקוויאם של מוצרט
* ארבע העונות של אנטוניו ויוואלדי
* טוקטה ופוגה ברה מינור של באך

נאו-קלאסי
דמויי חתול

דמויי החתול (שם מדעי: Feliformia) היא תת-סדרה בסדרת הטורפים והם כוללים את משפחות החתוליים, צבועיים, נמייתיים, טורפי מדגסקר, גחניים, לינסנגים אסייתיים וזבדי דקלים אפריקנים - משפחה שממנה שרד רק מין אחד כיום.

דמויי החתול חיים בעיקר באפריקה ואסיה הטרופיים כשמעט מינים (בעיקר חתוליים) חיים באזורים נוספים. הם שונים מדמויי הכלב בלסתותיהם הקצרות והרחבות יותר ובכפותיהם הרחבות בעלות הטפרים הנשלפים, דבר העוזר למינים רבים לטפס על עצים וגם להרוג את טרפם ביעילות.

כל בני קבוצה זו חיים על היבשה ולא בימים.

==מיון באמצעות עץ פילוגנטי ==

בני משפחת הסטנופלסיקטיים (Stenoplesictidae) הנכחדת נחשבת היום לפוליפילטית וסוגיה משויכים לקבוצות אחרות.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Bristol.zoo.dwarf.mongoose.arp.jpg|נמייה ננסית מצויה
קובץ:Genetta genetta felina (Wroclaw zoo).JPG|גחן מצוי
קובץ:Panthera onca jaguar SP ZOO.jpg|יגואר
קובץ:Crocuta crocuta Mara Triangle.jpg|צבוע נקוד
קובץ:Dinocrocuta gigantea.jpg|דינוקרוקוטה
קובץ:Schmalstreifenmungo.JPG|נמיות צרות-פסים
קובץ:Hoplophoneus.jpg|הופלופונאוס מהמין Hoplophoneus mentalis
קובץ:Herpestes ichneumon facing a Cat.jpg|נמייה מצויה וחתול בית
קובץ:Carnivora Collected by the American Museum Congo Expedition (1922-1925) plate xx fig. 2.png|זבד דקלים אפריקני
קובץ:Palm civet on tree (detail).jpg|זבד דקל מסיכתי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1945
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מיקלוש קרצוי
קטגוריה:תת-סדרות בעלי חיים
כדור שלג

כדורי שלג
כדור שלג הוא גוש שלג שמעוצב בצורת כדור.

עיצוב כדורי השלג נעשה, בדרך כלל, ביד. לחץ חזק על השלג, בעת שמעצבים את הכדור, יגרום לכך שכדור השלג יהיה בעל מרקם דחוס ומשקל רב יותר לכל סנטימטר קוב. לעומת זאת, לחץ עדין ייצור כדור שלג בעל צפיפות נמוכה ומרקם עדין. כדורי השלג משמשים לרוב במשחקי מלחמת כדורי שלג, לכן יש משמעות לדחיסותם, דחיסות המשנה את עוצמת הפגיעה.

אפשר ליצור כדור שלג גדול על ידי גלגול כדור שלג קטן על משטח שלג. במהלך גלגולו מספח כדור השלג רובדי שלג נוספים וגדל בהתמדה. על התופעה הזאת מבוסס אפקט כדור השלג.

==ראו גם==
* איש שלג
* כדור שלג (קישוט)
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שלג
קטגוריה:משחקי מלחמה
קטגוריה:כדורים
אוטו שטרן

אוטו שטרן (בגרמנית: Otto Stern; 17 בפברואר 1888 – 17 באוגוסט 1969) היה פיזיקאי יהודי-גרמני שזכה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 1943 על תרומתו לפיתוח שיטת הקרן המולקולרית ועל גילוי המומנט המגנטי של הפרוטון.

==קורות חייו==
שטרן נולד בעיר צורי (Żory או Sohrau) בקיסרות הגרמנית. כשהיה בן ארבע עבר עם משפחתו לעיר ברסלאו (כיום ורוצלב שבפולין), ושם אף למד באוניברסיטה מ-1906 עד לקבלת תואר דוקטור בכימיה פיזיקלית ב-1912. לאחר מכן הלך בעקבות אלברט איינשטיין לאוניברסיטת פראג ולמכון הטכנולוגי של ציריך. ב-1915 השלים עבודת פוסט-דוקטורט באוניברסיטת פרנקפורט, בה נשאר עד 1921, עם הפסקה לשירות צבאי קצר. לאחר מכן כיהן במשך כשנתיים כפרופסור באוניברסיטת רוסטוק (Rostock), משרה אותה עזב לטובת המכון לכימיה פיזיקלית שאך הוקם באוניברסיטת המבורג. שטרן עבד בהמבורג עד 1933, אז אולץ להתפטר בשל החוקים הנאציים החדשים. הוא היגר לארצות הברית שם מונה לפרופסור לפיזיקה במכון הטכנולוגי קרנגי בעיר פיטסבורג, ולאחר מכן, ב-1945, לפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם נשאר עד פרישתו.

==עבודתו==
עבודתו המוקדמת התרכזה בפיזיקה תאורטית, ובמיוחד בתרמודינמיקה סטטיסטית ובמכניקת הקוונטים. החל מ-1919 פנה לפיזיקה ניסויית. שיטת הקרן המתודית, אותה המציא, התגלתה ככלי שימושי למחקר תכונות של מולקולות, אטומים וגרעיני אטום. אחד היישומים הראשונים של שיטתו היה האישור האמפירי להתפלגות מקסוול בולצמן בגזים.

שלט באוניברסיטת פרנקפורט להנצחת [[ניסוי שטרן-גרלך]]
בניסוי שערך עם וולטר גרלך ב-1922 בדקו השניים את ההסטה של אטומים על ידי שדה מגנטי ואת השפעתו על המומנט המגנטי שלהם. הם השתמשו בקרן של אטומי כסף, אותה הקרינו דרך שדה מגנטי לא אחיד לעבר משטח זכוכית, ומצאו כי הקרן מתפצלת לשתי קרנים נפרדות, במקום להתרחב לרצועה מתמשכת. הניסוי אישר את התאוריה לפיה אטומים יכולים להסתדר במרחב רק בכיוונים מסוימים (ספין), ובמקרה של הכסף - בשני כיוונים בלבד. 

בהמשך מחקריו מדד את המומנט המגנטי של חלקיקים תת-אטומיים, לרבות הפרוטון, לגביו גילה כי ערך המומנט גדול פי 2 וחצי מהערך התאורטי שחושב עד אז. בנוסף, עבודתו על התאבכות קרני מימן והליום הדגימה היטב את האופי הגלי של אטומים ומולקולות. 

על גילויו אלה זכה בפרס נובל לפיזיקה ב-1943, וזאת לאחר שהפרס לא חולק כלל במשך שלוש שנים רצופות. הוא קיבל את הפרס לבדו, וועדת הפרס נמנעה מלהזכיר את חלקו של גרלך בגילויים, משום שהיה עדיין פעיל בממסד הנאצי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://nobel.anumuseum.org.il/persona/שטרן-אוטו/ אוטו שטרן], אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר [https://www.anumuseum.org.il/he/ בית התפוצות].
* [http://www.nobel-winners.com/Physics/otto_stern.html ביוגרפיה]
* [https://web.archive.org/web/20060104030531/http://www.physik.uni-muenchen.de/leifiphysik/web_ph12/originalarbeiten/stern/molekularstr.htm שיטת הקרן המולקולרית]
* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גתה בפרנקפורט
קטגוריה:פיזיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:פיזיקאים יהודים גרמנים
קטגוריה:פיזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קרנגי מלון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת המבורג
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של ציריך
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רוסטוק
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1888
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1969
שלמה הסטרין

שלמה הֶסטרין (Hestrin; 1914 – 2 בפברואר 1962) היה פרופסור לביוכימיה ומראשוני החוקרים בתחום באוניברסיטה העברית בירושלים. חתן פרס ישראל למדעים מדויקים לשנת 1957.

==ביוגרפיה==
הסטרין נולד בשנת 1914 בוויניפג שבקנדה ליוסף ולמרים הסטרין, שהיו קשורים בפעילות הציונית של אזור מגוריהם. בשנות ילדותו, אירחו הוריו בביתם רבים מבכירי תנועת העבודה שעסקו בשליחות בצפון אמריקה, בהם רחל ינאית בן-צבי, זלמן שזר ויהודה אבן שמואל. לאחר עלייתם לארץ ישראל בשנת 1932, הצטרפה המשפחה לקיבוץ אפיקים בעמק הירדן, שם הסטרין היה ממייסדי חברת "ספן", ואביו שימש כמזכיר המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית תחת ניהולו של ברל לוקר ומנהל המכון החקלאי.

לאחר מכן החליט הסטרין להתמסר ללימודים אקדמיים, הוסמך באוניברסיטה העברית במדעי הטבע וסיים שם דוקטורט (הדיסרטציה הייתה בנושא "פירוק מלטוז על ידי מיקרו אורגניזמים", בהנחיית ישעיהו ליבוביץ וישראל יעקב קליגלר). בקנדה למד הסטרין בבית ספר עברי והשתלם במדעי הרוח באוניברסיטת מניטובה. במהלך לימודיו, שימש עוזר מחקר במחלקה לבקטריולוגיה, במעבדה לכימיה, במעבדה להורמונים והשתתף בחקר מחלת הסרטן. לאחר מכן נשלח מטעם הפקולטה לרפואה להשתלמות מקצועית בארצות הברית ושהה שם כשנה וחצי.

לאחר קום המדינה מונה הסטרין לחבר סגל בפקולטה לרפואה ובפקולטה למתמטיקה ומדעי הטבע של האוניברסיטה העברית. בין תפקידי המנהלה אליהם מונה לאורך השנים: ראש המחלקה לביוכימיה, מנהל המעבדה לכימיה מיקרוביולוגית, חבר הוועדה המתמדת של סנאט האוניברסיטה ויו"ר ועדת ההוראה של הפקולטה למדעי הטבע. יחד עם פרופ' אפרים קצ'לסקי (לימים אפרים קציר) היה העורך הראשון של כתב העת "מדע".

בשנת 1957 זכה הסטרין בפרס ישראל למדעים מדויקים, במשותף עם דוד פיינגולד ותלמידו גד אביגד. זכייתו ניתנה לו על מחקרו בסינתזה אנזימטית של חומרים אנלוגיים לסוכרוז. בנימוקי השופטים ניתנה התייחסות כוללת לעבודתו, עליה נאמר: "העבודה מהווה תרומה בת קיימא לביוכימיה הכללית ומעודדת את המשך התפתחותה בישראל". באותה שנה זכה מורו בעבר, שאול אדלר, בפרס ישראל למדעי הרפואה.

עבודתו הוכרה גם בפרס שווארץ. במהלך השנים, פורסמו על ידו כתשעים מחקרים בביולוגיה וביוכימיה. במחקריו המעבדתיים התגלה לראשונה חומר המשמש תחליף להרחבת נפח הדם, תגלית המשמשת בעיקר למניעת אובדן דם בנפגעים. בין תלמידיו נמנים מיכאל שרם, צבי זלינגר ואברהם הרשקו.

אחותו של הסטרין, שרה הסטרין-לרנר, זכתה בשנת 1955 בפרס ישראל למדעי הרפואה.
הסטרין נפטר בשנת 1962,<ref></ref> בגיל 48. נטמן בהר המנוחות, הותיר אחריו את רעייתו, הארכאולוגית רות הסטרין, ואת שני ילדיו.

== הוקרה והנצחה ==
לאחר מותו סיפר אפרים קציר על עבודתם המשותפת: כדי להוקיר את זכרו של הסטרין, האגודה הישראלית לביוכימיה ולביולוגיה מולקולרית מעניקה פרס על שמו כל כמה שנים (בין שנה ל-3 שנים) הפרס ניתן לביוכימאים צעירים המצויים בתחילת הקריירה העצמאית שלהם, ואשר מבצעים את מרבית עבודתם המחקרים בתחומי ישראל.

==לקריאה נוספת==
* אברהם חיים אלחנני, ירושלים ואנשים בה, ירושלים: ר' מס, 1977.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.tau.ac.il/lifesci/isbmb/Hestrin_Prize.html על הסטרין ועל "פרס הסטרין" באתר האגודה הישראלית לביוכימיה וביולוגיה מולקולרית] 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ביוכימאים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: ביוכימיה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל למדעים מדויקים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1957
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1962
אין ויטרו

ניסוי בצמח הנעשה בתוך מבחנת זכוכית. חלק מבעלי מקצועות מדעי החיים יכנו ניסוי זה in vitro משום שהוא במבחנה, ואילו אחרים יטענו שהוא נעשה ביצור שלם ולכן הוא in vivo ולא in vitro.
בַּמַּבְחֵנָה, או אִין וִיטְרוֹ (בלטינית: in vitro; באופן מילולי: בתוך זכוכית) היא טכניקה לביצוע ניסוי, בדיקת מעבדה או הליך רפואי בסביבה מבוקרת מחוץ לאורגניזם חי בדרך כלל במבחנה או בכלים שונים.

לעומת טכניקה זו ניצבת טכניקת אִין וִיווֹ - המבוצעת בתוך או על אורגניזם חי (בדרך כלל הכוונה לניסויים בבעלי חיים או לניסויים קליניים בבני אדם, או לבדיקות רפואיות הנעשות על גופו של הנבדק). ההבחנה בין אין ויטרו לאין ויוו היא יחסית. יש מי שעבורו כל ניסוי הנערך בתא שלם או ביצור רב תאי הוא ניסוי אין ויוו, ויש מי שעבורו רק ניסוי הנעשה באורגניזם ששלם וגדול ניסוי אין ויוו. לדוגמה: ניסוי בתרבית רקמה או בתולעים יכונה "אין ויוו" על ידי ביולוג של התא, אך יכונה "אין ויטרו" על ידי רופא.

דוגמה נוספת: ניסוי עם אנזימים וסובסטרטים במבחנה הוא ניסוי אין ויטרו על פי כל הגדרה. לעומתו, ניסוי בתאי דם אנושיים או בחיידקים יוגדר על ידי ביולוג מולקולרי או ביוכימאי כניסוי אין ויוו, גם אם הוא נערך בתוך מבחנה. זאת משום שתא הוא יצור חי. אולם אדם העוסק במקצוע רפואי יגדיר ניסוי כזה כאין ויטרו משום שהתאים האנושיים או החיידקים הוצאו מחוץ לגוף.

בדרך כלל, זול יותר ופשוט יותר לבצע ניסוי או בדיקה אין ויטרו מאשר אין ויוו. יש אף הטוענים שניסויים אין ויטרו הם תחליף מלא לניסויים בבעלי חיים, אולם כנגדם טוענים כי תהליכים רבים בביולוגיה או ברפואה לא ניתן לדמות במדויק, אם בכלל, במבחנה. לכן במחקרים רבים חייבים לבצע גם בדיקות על החי (אין ויוו). עם זאת חוקרים מחפשים שיטות להעברה של ניסויים נוספים לשיטה זו מתוך מניעים כלכליים ואתיים

==ראו גם==
*בחיים, אין ויוו
*באתר, אין סיטו
*אין אוטרו
*אין סיליקו
*חלופות לניסויים בבעלי חיים

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שיטות ניסוי ביורפואיות
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
אין ויוו

חולדת מעבדה לבקנית. חיות מעבדה לבקניות מאפשרות מבט בכלי הדם שלהן דרך עיניהן וחוסכות את הסיבוך הטכני והאתי שבניתוח חיות במעבדה.]]
בַּחַיִּים, אִין וִיווֹ (בלטינית: In vivo; באופן מילולי: בתוך החי) הוא טכניקה לביצוע ניסוי, או בדיקת מעבדה על אורגניזם חי המשמש אורגניזם מודל.

בדרך כלל הכוונה היא לניסויים קליניים, פיזיולוגיים, פרמקולוגיים או מתחום איכות הסביבה בבני אדם, בחיות, בצמחים, בפטריות או בחד תאיים (כולל תאים סרטניים או תאי גזע מבני אדם וכולל בתרביות רקמה). ניסויים בבעלי חיים במסגרות אחרות, כמו פסיכולוגיה ניסויית, לא זוכים לכינוי זה.

לעומת טכניקת אין ויוו ניצבת טכניקת אִין וִיטְרוֹ - ניסוי, בדיקת מעבדה או הליך רפואי המתבצעים בסביבה מבוקרת מחוץ לאורגניזם חי בדרך כלל במבחנה או בכלים שונים המכילים מולקולות ביולוגיות כגון חלבונים. יש ניסויים שקשה לסווגם כניסויים מסוג אִין וִיווֹ או אִין וִיטְרוֹ כמו ניסוי בגוויות (למשל ניסוי סוג חדש של רצועה תותבת על ידי השתלתה בברך של אדם מת והנעת הברך המתה אלפי פעמים בעזרת מנוע).

ניסויים באורגניזמים לא אנושיים מקובלים בחקר ביולוגיה, רפואה, פסיכולוגיה, טכנולוגיה, חקלאות ואיכות הסביבה. ניסויים בבני אדם מקובלים בתחומי מחקר אלה ובתחומים רבים במדעי החברה.

בדיקה או הליך רפואי אין ויוו על עובר ברחם מכונה אִין אוּטֶרוּ (לטינית: בתוך הרחם).

==ניסויים בבעלי חיים==

יצור חי המשתתף בניסוי יכול לייצג בניסוי את בני המין הטקסונומי שלו (למשל פרה המשתתפת בניסוי לשיפור תנאי הגידול של הפרות) או להשתתף בו כאורגניזם מודל (למשל עכבר המשתתף בניסוי לחיפוש תרופה עבור פרות). ניסויים המשתמשים ביצור חי אחד כמודל ליצור חי אחר חייבים להיעשות לאחר העלאת טעון משכנע על פיו המודל אכן דומה בתכונות הרלוונטיות למה שהוא מיצג. פעמים רבות טיעון כזה נשען על מחקר קודם, אך יש קבוצה גדולה של מחלות באדם ובבעלי חיים, שלא נחקרות ביצורים חיים אחרים כי טרם נמצא להם מודל מתאים.

ניסוי בחיית מודל עשוי להיות פשוט יותר מבחינה טכנית מאשר ניסוי בחיה או באדם שאותם המודל מדמה. ניסוי כזה עשוי להיות גם אתי יותר מניסויים בבני אדם ובחיות הנתפסות כבעלות תודעה מפותחת יותר מזו של אורגניזם המודל. ניסוי בשמרים או תולעים, למשל, לא גורם סבל לבני אדם או לפרות ולא מונע טיפול רפואי מאנשים בקבוצת הביקורת. מעבר לזאת, להרבה ניסויים בבני אדם קשה למצוא מדגם גדול ומיצג וקשה גם לערוך ניסויים בבני אדם בתנאי מעבדה של ממש. תנאי מעבדה של ממש מצריכים שכל המשתתפים בניסוי יתחילו ויסיימו את הניסוי באותו תאריך, שיחיו באותה סביבה, יאכלו אותו מזון ושלא יקבלו שום טיפול רפואי אחר בבעיה הנחקרת.

==אקס ויוו (Ex vivo)==
ניסוי הנעשה על איבר אמיתי של חיה, אך הוא נקצר ממנה לפני הניסוי.
==ראו גם==
*אין ויטרו
*אין אוטרו
*אין סיליקו
*אין סיטו
*חלופות לניסויים בבעלי חיים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שיטות ניסוי ביורפואיות
קטגוריה:ניסויים מדעיים מעוררי התנגדות
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
חן ליפין

חן ליפין (נולד ב-4 בנובמבר 1965) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הרכז ומתנשא לגובה 1.84 מטר.

==קריירה==
===קריירת מועדונים===
ליפין שיחק במשך שמונה עונות החל משנת במכבי תל אביב תחת הגופיה מספר 10, במהלכם זכה, יחד עם קבוצתו, בשמונה אליפויות הליגה הלאומית בכדורסל ושישה גביעי מדינה. ליפין קלע 490 נקודות במדי מכבי תל אביב באירופה וכן שיחק בנבחרת ישראל. 
החל מקיץ הציב אותו צביקה שרף בעמדת הרכז הקבוע של מכבי תל אביב, במקומו של מוטי ארואסטי שפרש.
 
בעונתו הראשונה במפעל האירופי, הוא הצטיין ובלט לטובה, באחת העונות הטובות ביותר של מכבי תל אביב (עונת - בה סיימה מכבי במקום הראשון בבית הגמר, והפסידה את גביע אירופה במשחק הגמר ליוגופלסטיקה ספליט), תוך שאת משחקו כרכז אפיין "כדרור סבלני".

באחד ממשחקיו הבולטים במדי מכבי תל אביב בעונת , מול פזארו, בו הצטיין וקלע 21 נקודות, הכריע את המשחק בשלשה בשניות הסיום של ההארכה, ובכך הביא לניצחונה של מכבי 93:92 - שהבטיח את עלייתה לפיינל פור במינכן.

לאחר שעזב את שורות מכבי תל אביב בשנת שיחק בשורות מכבי ראשון לציון כשהקבוצה שיחקה באירופה במסגרת גביע מחזיקות הגביע, ועונה לאחר מכן שיחק בהפועל גליל עליון - ומיד לאחריה פרש ממשחק פעיל.

===קריירה בינלאומית===
ליפין שיחק במדי נבחרת ישראל בשני טורנירי יורובאסקט (1985, 1987) ובטורניר אליפות העולם בכדורסל 1986. בסך הכל שיחק במדי הנבחרת 59 פעמים וקלע 229 נקודות.

==קישורים חיצוניים==
 
* 

קטגוריה:כדורסלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני מכבי ראשון לציון
קטגוריה:כדורסלני הפועל גליל עליון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965