OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
M38

M38 (מ-Messier 38, או NGC 1912) הוא צביר פתוח בקבוצת הכוכבים עגלון הנמצא במרחק של כ-4,200 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כ-70 כוכבים.

== היסטוריה ==
הצביר מופיע ברשימותיו של האסטרונום האיטלקי ג'ובאני בטיסטה אודיירנה משנת 1654, אך לא ידוע מתי צפה בו. בשנת 1749 הוא נצפה על ידי האסטרונום הצרפתי גיום לה ז'נטיל שלא ידע על גילויו המוקדם יותר וב-2 בספטמבר 1764 הוא נצפה על ידי שארל מסיה, שתיאר אותו בקטלוג מסיה כצביר של כוכבים קטנים וציין גם שלא נצפתה בצביר ערפילית.

לצביר דרגת בהירות נראית 7.4 וקשה לצפות בו באמצעות משקפת. מיקומו הוא כ-1.75 מעלות מדרום-דרום-מזרח לכוכב σ בעגלון. כוכב הצביר הבהיר ביותר הוא ענק צהוב מדרגת בהירות 8.0, שניתן לראות בקלות באמצעות משקפת, אך רק באמצעות טלסקופ חובבים ניתן להבחין שמדובר בצביר. במרחק של כ-2.3 מעלות מדרום מזרח ל-M38 נמצא הצביר M36.

== מאפייני הצביר ==
קוטרו של M38 הוא כ-25 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-4,200 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-21 דקות קשת, כשני שלישים מקוטרו של הירח המלא. הצביר מכיל כ-70 כוכבים בדרגות התפתחות שונות, כך שגילו של הצביר מוערך בכ-200 מיליוני שנים והוא כולל גם ענקים. כוכביו הבהירים של הצביר יוצרים מעין צורת ח'.

== ראו גם ==
* M37

== קישורים חיצוניים ==

* [http://messier.seds.org/m/m038.html M38] בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* 

38
קטגוריה:קבוצת הכוכבים עגלון
38
ז'וזף ליוביל

ז'וזף ליוביל (בצרפתית: Joseph Liouville; 24 במרץ 1809 – 8 בספטמבר 1882) היה מתמטיקאי צרפתי שתרם רבות במגוון תחומים במתמטיקה כולל אנליזה מרוכבת, תורת המספרים וגאומטריה דיפרנציאלית וגם לפיזיקה ולאסטרונומיה.

==ביוגרפיה==
אביו של ליוביל שירת כקצין בצבאו של נפוליאון. את נעוריו בילה בעיר טול שבחבל לורן.

ב-1827 סיים ליוביל את לימודיו באקול פוליטקניק וב-1838 מונה לפרופסור במוסד. ב-1850 מונה לפרופסור למתמטיקה בקולז' דה פראנס וב-1857 מונה לפרופסור למכניקה בפקולטה למדעים של המוסד.

ב-1836 ייסד ליוביל את כתב העת האקדמי למתמטיקה Journal de Mathématiques Pures et Appliquées ("כתב עת למתמטיקה עיונית ושימושית") שפועל עד היום. ליוביל היה הראשון שהבין את החשיבות של תגליותיו של אווריסט גלואה ובשנת 1843 השקיע מספר חודשים בבחינת כתביו והבנת רעיונותיו ומילא חורים בהוכחותיו. ב-1846 פרסם בכתב העת שלו את ממצאיו של גלואה על פתרון משוואות באמצעות רדיקלים וחשף לעולם את תורת גלואה.

ליוביל פיתח קריירה פוליטית קצרה. הוא היה חבר באספה המכוננת של הרפובליקה הצרפתית השנייה ב-1848, אך פרש מפוליטיקה לאחר הפסד בבחירות ב-1849.

ב-1851 נבחר כחבר זר באקדמיה המלכותית השוודית למדעים. על שמו נקרא מכתש ליוביל בירח.

==עבודתו המתמטית==
תרומתו המוכרת ביותר של ליוביל לאנליזה היא הוכחת גרסה מוקדמת של משפט ליוביל באנליזה מרוכבת, תוצאה בסיסית בתחום.

ליוביל היה הראשון שהוכיח את קיומם של מספרים טרנסצנדנטיים בכך שהוכיח את משפט ליוביל לקירובים דיופנטיים שממנו עולה שמספרי ליוביל הם טרנסצנדנטיים. למשפט חשיבות באנליזה דיופנטית בשל החסם שהוא קובע על הסדר של קירוב דיופנטי של מספר אלגברי.

ליוביל השתמש בכלים אלגבריים (במה שידוע כיום כאלגברה דיפרנציאלית) כדי להוכיח לראשונה שקיימות פונקציות אלמנטריות שהפונקציה הקדומה שלהן אינה אלמנטרית. בפרט הוא הראה שפונקציית השגיאה אינה אלמנטרית. תוצאתו הבסיסית בתחום ידועה גם היא בשם משפט ליוביל.

יחד עם שארל שטורם פיתח את תורת שטורם-ליוביל שהיא כלי מקובל בפתרון משוואות דיפרנציאליות חלקיות כגון משוואת החום.

בגאומטריה דיפרנציאלית הגיע לתוצאות חשובות בחקר העתקות קונפורמיות.

בסך הכול כתב כ-400 מאמרים, מתוכם כ-200 עסקו בתורת המספרים, רבים מהם על הדדיות ריבועית.

==ראו גם==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:בוגרי אקול פוליטקניק
קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:סגל קולז' דה פראנס
קטגוריה:פיזיקאים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1809
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1882
דעיכות מסוג ריילי

בהנדסת מערכות תקשורת, דעיכות מסוג ריילי (באנגלית: Rayleigh fading) הוא מודל סטטיסטי המתאר התפשטות של גל אלקטרומגנטי של מכשיר אלחוטי. מודל זה נקרא על-שם הפיזיקאי האנגלי לורד ג'ון ויליאם סטראט ריילי. מודל דומה הוא דעיכות מסוג רייס. ההנחה בדעיכה מסוג ריילי היא שמשרעת האות שעבר בערוץ התקשורת תסבול מניחותים ומדעיכות אקראיים.
ניתן להשתמש במודל של ריילי לדעיכות באופן האפקטיבי ביותר כאשר אין קו ראות ישיר בין המשדר למקלט.

פילוג משרעת הקליטה:
<math>
f_{A(t)}(A)
=
\frac{A}{\sigma^2}

\frac{}{}
*
e^{\frac{A^2+A_0^2}{2\sigma^2}}
*

I_0

\frac{(A*A_0)}{\sigma^2}

</math>

כאשר:
*<math>\sigma</math> היא השונות של המשתנה המקרי של פונקציית פילוג ההספק.
*A היא משרעת הקליטה.
*<math>I_0</math> הוא מקדם של פונקציית בסל.

קטגוריה:התפשטות גלי רדיו
קטגוריה:תורת ההסתברות
דעיכות מסוג רייס

בהנדסת מערכות תקשורת, דעיכות מסוג רייס (באנגלית: Rician fading) הוא מודל סטטיסטי המתאר התפשטות של גל אלקטרומגנטי של מכשיר אלחוטי. מודל זה נקרא על שם הפיזיקאי האמריקני סטפן רייס. מודל דומה הוא דעיכות מסוג ריילי. ההנחה בדעיכה מסוג רייס היא שמשרעת האות שעבר בערוץ התקשורת תסבול מניחותים ומדעיכות אקראיים.
ניתן להשתמש במודל של רייס לדעיכות באופן האפקטיבי ביותר כאשר יש קו ראות ישיר בין המשדר למקלט.

פילוג משרעת הקליטה:
<math>
f_{A(t)}(A)
=
\frac{A}{\sigma^2}

\frac{}{}

e^{-\frac{A^2+A_0^2}{2\sigma^2}}

I_0

\frac{(A*A_0)}{\sigma^2}

</math>

כאשר:
*<math>\sigma</math> היא השונות של המשתנה המקרי של פונקציית פילוג ההספק.
*A היא משרעת הקליטה.
*<math>I_0</math> הוא מקדם של פונקציית בסל.

קטגוריה:התפשטות גלי רדיו
קטגוריה:תורת ההסתברות
1Time

ואן טיים (באנגלית: 1Time) הייתה חברת תעופה זולה דרום אפריקאית.
בסיסה הראשי של החברה שכן בנמל התעופה הבינלאומי או.אר טאמבו ביוהנסבורג. לחברה היו בסיסי תעופה משניים בנמל התעופה הבינלאומי קייפטאון, נמל התעופה איסט לונדון הנמצא באזור הכף המזרחי ונמל התעופה הבינלאומי קינג ש'חה בדרבן. על פי אתר החברה, החברה נבחרה לחברת התעופה הזולה הטובה ביותר באפריקה 3 שנים ברציפות.
סיסמאת החברה הייתה: More Nice Less Price.

==היסטוריה==

החברה נוסדה בשנת 2003 על ידי חברת האם 1time Holdings.
החברה החלה למכור כרטיסים בינואר 2004 והחלה הפעלת קו נוסעים ראשון ב 25 בפברואר 2004. החברה הפעילה 3 טיסות יומיות בין נמל התעופה הבינלאומי או.אר טאמבו ביוהנסבורג לבין נמל התעופה הבינלאומי קייפטאון שבקייפטאון.

בנובמבר 2012 חברת התעופה פשטה רגל והפסיקה את פעילותה. למרות היוזמות השונות, כולל יוזמות המפרק, הפעילות נותרה מושעית.

== יעדי החברה ==
החברה הפעילה טיסות פנים ברחבי דרום אפריקה כמו כן, החברה הפעילה טיסות לנמל התעופה ליוינגסטון בזמביה, לנמל התעופה הבינלאומי מפוטו במוזמביק, ולנמל התעופה הבינלאומי זנזיבר בטנזניה.

קובץ:Untitled535.jpg

== צי המטוסים ==
<center>
{| class="toccolours " border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse"
|+ צי 1Time (נכון ל-6 ביוני 2012)
|- bgcolor=red
!<span style="color: white;">מטוס</span>
!<span style="color: white;">בשירות</span>
!<span style="color: white;">באחסנה</span>
!<span style="color: white;">נוסעים</span>
!<span style="color: white;">הערות</span>
|-
|מקדונל דאגלס MD-82
|align="center"|3
|align="center"|0
|align="center"|157
|
|-
|מקדונל דאגלס MD-83
|align="center"|5
|align="center"|0
|align="center"|157
|
|-
|מקדונל דאגלס MD-87
|align="center"|3
|align="center"|0
|align="center"|132
|
|-
|סה"כ
|align="center"|11
|align="center"|0
|
|
|}
</center>
גילם הממוצע של צי המטוסים עמד על 24.5 שנים.

== קישורים חיצוניים ==

*מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search?airline=31&display=detail 1Time] באתר Airliners.net
*[https://web.archive.org/web/20100917033656/http://1time.aero/ אתר החברה ]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות תעופה שנסגרו
קטגוריה:חברות לטיסות חסך
קטגוריה:חברות דרום אפריקאיות
קטגוריה:דרום אפריקה: תעופה
כוחות היבשה של הוורמאכט

כוחות היבשה של הצבא הגרמני (בגרמנית: Heer) הוקמו על ידי אדולף היטלר במאי 1935 כחלק מהצבא הגרמני המחודש (הוורמאכט). בנוסף לזרוע היבשה כלל הוורמאכט שתי זרועות נוספות – חיל האוויר (הלופטוואפה) והצי (הקריגסמרינה). בראש ה-Heer עמדה המפקדה העליונה של כוחות היבשה, ה-OKH (ראשי תיבות בגרמנית של "Oberkommando Des Heeres"), שהייתה כפופה למפקדה העליונה של הוורמאכט, ה-OKW. אף שבתאוריה המפקדות של שלוש הזרועות של הצבא הגרמני היו כפופות ל-OKW, למעשה הן פעלו באופן עצמאי. היטלר, שלא בטח בנאמנות של ראשי הצבא הגרמני, לקח על עצמו את הפיקוד העליון על צבא היבשה בדצמבר 1941, תוך ניצול כישלון הצבא הגרמני בקרב מוסקבה והמצב המסוכן שנוצר בעקבות מתקפת הנגד הסובייטית באזור מוסקבה, ושמר בידיו את הפיקוד על ה-OKH עד לתום המלחמה.

עם הקמתו כלל צבא היבשה הגרמני 21 דיוויזיות שאורגנו במסגרת 3 ארמיות, אך במהלך השנים הבאות, ובעיקר לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, הוא התרחב עד שכלל מאות דיוויזיות ועשרות ארמיות. בשנים 1939–1945 גויסו לצבא היבשה כ-13 מיליון איש, מתוכם כ-1.6 מיליון נהרגו ולמעלה מ-4 מיליון נפצעו.

לאחר תבוסת גרמניה הנאצית במלחמה החליטו בעלות הברית ב-20 באוגוסט 1946 להורות על פירוק הוורמאכט הגרמני באופן רשמי, וזה היה גם סופה של זרוע היבשה עד להקמת הבונדסוור בשנת 1956.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ורמאכט
סאלי קלרמן

סאלי קלרמן, 1979
סאלי קלייר קלרמן (באנגלית: Sally Claire Kellerman; 2 ביוני 1937 – 24 בפברואר 2022) הייתה שחקנית קולנוע וזמרת אמריקאית, מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1970 על הופעתה בסרט "מ.א.ש".

== ביוגרפיה ==
קלרמן נולדה בלונג ביץ' לאידית' ביין ולג'ון הלם קלרמן.
למדה ב"מכללת לוס אנג'לס סיטי" ולאחר מכן בבית ספר למשחק "אולפן השחקנים" שבמנהטן.
בשנת 1970 התחתנה עם הבמאי ריק אדלשטיין והתגרשה ממנו לאחר חמש שנים, בעלה השני היה המפיק ג'ונתן קראן ממנו נפרדה, אך הם לא התגרשו.

קלרמן נפטרה ב-24 בפברואר 2022 בבית דיור מוגן בשכונת וודלנד הילס שבלוס אנג'לס, מסיבוכים של מחלת השיטיון.

== קריירה==
=== מוזיקלית ===
בגיל 18 חתמה קלרמן חוזה עם חברת התקליטים "ורב רקורדס".
את אלבום הבכורה שלה "Rolling With the Feelin" הוציאה קלרמן בשנת 1969 באדיבות חברת התקליטים "Decca Records".
תרמה את קולה למספר פסקולים ושחררה את אלבומה השני "Sally" בשנת 2009.

=== משחק ===
קלרמן פרצה כשחקנית בשנת 1970 בקומדיה הצבאית של רוברט אלטמן "מ.א.ש", בה שיחקה בתפקיד מייג'ור מרגרט הוליהאן מפקדת האחיות בבית החולים השדה הצבאי במהלך מלחמת קוריאה.
על הופעתה הועמדה קלרמן פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב.
באותה שנה שיחקה בקומדיה נוספת של אלטמן "ברוסטר מקלאוד".

התפרסמה בנוסף בקומדיה הרומנטית "ניצני אהבה" בתפקיד קיי אמה המיליונרית של לורן קינג (דיאן ליין) ובקומדיית הנעורים "חזרה ללימודים" בתור המורה לאנגלית ד"ר דיאן טרנר.
ב-1994 השתתפה בסרטה השלישי עבור רוברט אלטמן "משהו ללבוש".

מחוץ לקולנוע התפרסמה קלרמן בפיילוט השני של הסדרה "מסע בין כוכבים", "במקום בו אף אדם לא היה מקודם" ובמיני סדרה "יובל המאה".

בשנת 2010 שיחקה כדמות אורח בסדרת הנוער המצליחה "90210" בתור כוכבת הוליוודית לשעבר אשר חולה במחלת אלצהיימר.

== פילמוגרפיה נבחרת ==
=== קולנוע ===
*החונק מבוסטון (1968)
*מ.א.ש (1970)
*ברוסטר מקלאוד (1970)
*איך לחטוף גבר (1975)
*אוטובוס גדול (1976)
*ניצני אהבה (1980)
*סיפור חיים (1986)
*חזרה ללימודים (1986)
*מישהו לאהוב (1987)
*הכל הוגן (1989)
*דופלגנגר (1993)
*משהו ללבוש (1994)
*זו המסיבה שלי (1996)
*בתולה אמריקאית (2000)
*בית פתוח (2004)
*Underwater Upside Down (TBA)

=== טלוויזיה ===
*מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית (1966) – דר' אליזבת דהנר, בפרק "במקום שבו איש טרם צעד"
*הוואי חמש-אפס (1969) – אלינור קלקואה, בפרק "הקהונה הגדול"
*ללא פיקוח (2012) – דיבוב / סדרת טלוויזיה
*מרון (2014)

== דיסקוגרפיה ==

=== אלבומי אולפן ===
* 1969 - "Roll With The Feelin"
* 2009 - "Sally"

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2022
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2022
המנון בהוטן

ממלכת דרקון הרעם הוא ההמנון הלאומי של בהוטן, קרוי דרוק צנדהן בשפת המקור.
בעשורים הראשונים לעצמאותה של בהוטן לא היה למדינה המנון לאומי. בשנת 1953 ביקור ממלכתי מתכונן של ראש ממשלת הודו ג'ווהרלל נהרו עורר את הצורך באימוצו של המנון לאומי. מילות ההמנון נכתבו על ידי גיאלדון תינלי, והוא הולחן על ידי אקו טונגמי.

ההמנון המקורי התבסס על מלודיה עממית בהוטנית אך שונה פעמיים מאז, גם מילות ההמנון קוצרו מ-12 שורות ל-6.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בהוטן: סמלים לאומיים
בהוטן, המנון
המנון המלדיביים

באיחוד הלאומי אנו מצדיעים לאומתנו (בדיבהי: ޤައުމީ ސަލާމް) הוא ההמנון הלאומי של האיים המלדיביים.

עד 1948, בעת אירועים ממלכתיים שהתקיימו במעונן של הסולטאן ניגנה התזמורת הסולטאנית נעימה ללא מילים בשם "סלאמת'י". בשנת 1948 הוחלט לצרף מלל ל"סלאמת'י" והמשימה הוטלה על מוחמד ג'מאל דידי, משורר צעיר שלימים היה לנשיא בית המשפט העליון.

דידי ביקש למצוא מנגינה שתהלום את הסלאמת'י יותר מהנעימה המסורתית ובחר במנגינה של אולד לנג סיין, שיר עם סקוטי.

במהלך שנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20, הבינו המלדיביאנים את הצורך בהמנון לאומי רשמי, ובשנת 1972 ולקראת הביקור של מלכת אנגליה, אליזבת השנייה, הסמיכה הממשלה את המנצח הסרי לנקי, ו.ד. אמרדווה, להלחין מנגינה שתשמש את המדינה כהמנון לאומי רשמי וקבוע.

קטגוריה:האיים המלדיביים: סמלים לאומיים
מלדיביים
אריה בן-אור

אריה בן-אור (9 ביולי 1938 – 9 ביוני 1967) היה טייס חיל האוויר הישראלי, שעוטר בעיטור העוז על פעולתו במלחמת ששת הימים, אשר במהלכה נהרג.

==ביוגרפיה==
אריה בן-אור (אורבך) נולד בפתח תקווה, בן יחיד להוריו. הוא למד בבית הספר היסודי ע"ש ויצמן בהרצליה ובתיכון חדש בתל אביב. בן אור התגייס לצה"ל ב-1956 והשתתף במבצע סיני. לאחר מכן נתקבל כחניך בקורס טיס והוסמך כטייס. במהלך שנות שירותו הטיס את רוב דגמי מטוסי חיל האוויר. הוא שימש במשך כשנתיים כמדריך בבית הספר לטיסה ואחרי כן המשיך לטפס במדרג התפקידים והדרגות בחיל.

בחודש מרץ 1967 מונה בן-אור כמפקד טייסת מטוסי פוגה (טייסת 147). במקביל פיקד על טייסת מתקדמת בבית הספר לטיסה. לאחר פרוץ מלחמת ששת הימים, השתתפו המטוסים שבפיקודו, שייעודם המקורי היה לשמש כמטוסי אימונים, בגיחות תקיפה של מטרות קרקע בכל חזיתות המלחמה. ביומה הראשון של מלחמת ששת הימים, סייעה הטייסת שבפיקודו לכוחות אוגדה 84, בתקיפת סוללות ארטילריה מצריות בפתחת רפיח.

ב-7 ביוני 1967, במהלך גיחת תקיפה של מטוסי הטייסת נגד טנקים ירדנים ממזרח לירושלים, חג בן-אור במטוסו לאחר שתחמושתו אזלה והנחה שתי רביעיות מטוסים נוספות לשטח התקיפה, למרות אש אויב שנורתה נגד מטוסו. בפעולה זו השמידו מטוסיו שבעה טנקי אויב. על פעולתו זו ניתן לו ציון לשבח, אשר הומר לימים בעיטור העוז.

ב-9 ביוני, בעת שתקף בן-אור עמדת ארטילריה סורית ברמת הגולן, נפגע מטוסו מאש נ"מ והתרסק אל הקרקע.

אריה בן-אור, היה בן 28 במותו, והוא הניח אשה ושתי בנות. בן-אור נקבר בבית הקברות הצבאי בהרצליה, ושמו הונצח על גבי אנדרטת חללי חיל האוויר בהר הטייסים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת ששת הימים
קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת ששת הימים
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:אישים הקבורים בבתי קברות צבאיים ישראליים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת ששת הימים
המנון סלובניה

הזְדְרַאוְולִיצָה (בסלובנית: Zdravljica) הוא ההמנון הלאומי של סלובניה.

השיר הוא פואמה, שנכתבה בשנת 1844 על ידי פרנצה פרשרן, מחשובי המשוררים הסלובנים. היא הולחנה בשנת 1905 על ידי המלחין הסלובני סטנקו פרמרל.

פירושה המילולי של שם הפואמה הוא הרמת כוסית. היא משתייכת לתת סוגה של מוזיקה עממית, המכונה שירי שיכר.

ואכן ההמנון הרשמי של המדינה, בשונה מרוב ההמנונים בעולם, הוא שיר מאוד שמח!
התושבים הסלובנים נוהגים כבר דורות לשיר אותו בקולי קולות באירועים חברתיים, בפאבים, בריקודי מחול עם, ובעצם בכל מקום. השם של הפואמה וההמנון בנוסף לעובדה שלרוב הסלובנים יש כרם ענבים משפחתי פרטי והם מייצרים יין לשימוש ביתי, מייצר ביחד זמר ושיר שיכורים אולטימטיבי. 

בשנת 1989 החליטה הרפובליקה הסוציאליסטית של סלובניה, שהייתה אז חלק מיוגוסלביה, לאמץ את השיר כהמנון הלאומי כחלק מההתעוררות הלאומית והדרישה להיפרדות מיוגוסלביה והקמת מדינה עצמאית.

בעוד החוקה הסלובנית קובעת כי כל בתי השיר מוכרים רשמית כהמנון המדינה ועל פי חוקת המדינה יש לשיר את כולם, הנוהג הוא לשיר רק את הבית השביעי שמתחיל במילים ברכת האל.

==ראו גם==
* דגל סלובניה
* סמל סלובניה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סלובניה: סמלים לאומיים
סלובניה
המנון קולומביה

ההמנון הלאומי של הרפובליקה של קולומביה נכתב והולחן בשנת 1887 ואומץ רשמית בשנת 1920.

ההמנון הוא בעל פזמון אחד ואחד עשר בתים, אך הנוהג הוא לשיר את הפזמון, את הבית הראשון ולחזור על הפזמון. החוק הקולומביאני מחייב את השמעתו בכל שידורי הרדיו והטלוויזיה בשעות שש בבוקר ושש בערב.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קולומביה: סמלים לאומיים
קולומביה
המנון דרום סודאן

דרום סודאן הידד! (באנגלית: ) הוא ההמנון הלאומי של דרום סודאן. השיר אומץ רשמית עם ההכרזה על מדינה ריבונית ב-9 ביולי 2011. מילות ההמנון נכתבו במשותף על ידי קבוצה של 49 משוררים בשנת 2010 בהתאם לקווים מנחים שהותוו על ידי הממשלה הזמנית והצבא. מנגינת ההמנון הולחנה על ידי קבוצת תלמידים ומורים מהאוניברסיטה הלאומית של ג'ובה. המנגינה נבחרה בתחרות פומבית, לאחר שהועדפה על פני הצעות אחרות, במסגרת תחרות לבחירת ההמנון הלאומי של המדינה העתידה לקום.

==מילות השיר==

{| cellpadding="5" align="center"
|-
! תרגום לעברית !! אנגלית
|-
| <poem>הו אלוהים,
אנו משבחים ומפארים אותך
על שנתת מחסדך לדרום סודאן,
ארץ של שפע רב
קיים אותנו מאוחדים בשלום ובהרמוניה.

הו מולדת,
אנו קמים בהניפנו דגל עם כוכב מנחה
ושרים שירי חירות בחדווה,
כיוון שצדק, עצמאות ושגשוג
ימלכו לעד.

הו פטריוטים נשגבים,
בואו נעמוד בדממה ונכבד,
בהצדיענו לחללינו אשר דמם
גיבש את יסוד אומתנו,
אנו נשבעים להגן על אומתנו

הו אלוהים, ברך את דרום סודאן.</poem>
| dir="ltr" | <poem>Oh God, 
We praise and glorify You 
for Your grace on South Sudan,
Land of great abundance
uphold us united in peace and harmony.

Oh motherland,
we rise raising flag with the guiding star
and sing songs of freedom with joy,
for justice, liberty and prosperity
shall forever more reign.

Oh great patriots,
let us stand up in silence and respect,
saluting our martyrs whose blood
cemented our national foundation,
we vow to protect our Nation

Oh God, bless South Sudan.</poem>
|}

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דרום סודאן: סמלים לאומיים
דרום סודאן
וריד שער

וריד שער (באנגלית: portal vein או Portal venous system) הוא וריד או מערכת של ורידים, שאיננו מוביל דם ישירות אל הלב, אלא אל איבר אחר.

הדם המתנקז מרוב אברי הגוף מובל באמצעות ורידים, ישירות אל הלב. יוצאות מן הכלל מערכות של ורידי שער:
* וריד שער הכבד - מוביל דם ורידי ממערכת העיכול, מהטחול ומאיברים נוספים בחלל הבטן - ישירות אל הכבד. בכך הכבד הוא הראשון שנתקל בחומרים שנספגו במערכת העיכול, ומאפשר לו לבצע מטבוליזם ראשוני, אגירת חומרים שונים, נטרול רעלים ועוד - לפני שחומרים אלו יגיעו ליתר חלקי הגוף.
*וריד המוביל דם מבלוטת ההיפותלמוס ישירות אל בלוטת האדנוהיפופיזה, ובכך הורמוני ההיפותלמוס משפיעים באופן ישיר ומהיר על האדנוהיפופיזה, במסגרת חמישה צירי הורמונים שונים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ורידים
איטלו גריבולדי

איטלו גריבולדי (באיטלקית Italo Gariboldi; 20 באפריל 1879, לודי, ממלכת איטליה – 3 בפברואר 1970, רומא, איטליה) היה גנרל איטלקי, שפיקד על כוחות במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה ובמלחמת העולם השנייה.

==תחילת הקריירה==
ב-1899 סיים גריבולדי את האקדמיה הצבאית האיטלקית והוצב כקצין רגלים בדרגת סגן משנה. הוא לחם במלחמה האיטלקית-עות'מאנית בצפון אפריקה ובהמשך נטל חלק במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד האקדמיה הצבאית האיטלקית. במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה כיהן גריבולדי בתפקיד המושל הצבאי של אדיס אבבה וכן כראש המטה של הצבא האיטלקי במלחמה.

==מלחמת העולם השנייה==
בשלהי 1940, במהלך מבצע מצפן, כיהן גריבולדי לזמן קצר כמפקד הארמייה העשירית בשל מחלתו של מפקדה מריו ברטי. במהלך הקרבות, לאחר שהגנרל ג'וזפה טלרה שהחליף את מריו ברטי נהרג, מונה גריבולדי שוב למפקד הארמייה. במועד מינויו הארמייה כבר ספגה אבדות כבדות והתקשתה להמשיך ולפקד ככוח לוחם. בין 25 במרץ ועד 19 ביולי 1941 כיהן כמושל לוב ומפקד כוחות צבא איטליה בצפון אפריקה. גריבולדי הועבר מתפקידו בשל חיכוכי דעות מול מפקד קורפוס אפריקה ארווין רומל.

ב-10 ביולי 1942 הוא נקרא לפקד על הכוחות האיטלקיים בחזית המזרחית במקום הגנרל ג'ובאני מסה לו היו חילוקי דעות עם בניטו מוסוליני בעניין הרחבת הפעילות האיטלקית בחזית הרוסית. גריבולדי נטל פיקוד על הארמייה השמינית ונחל עמה תבוסה קשה במהלך מבצע סטורן קטן שהיה חלק מקרב סטלינגרד. למרות המצוקה הקשה אליה נקלעו הכוחות האיטלקיים, גילה גריבולדי קור רוח והצליח לארגן את נסיגת מקצת היחידות האלפיניות של הארמייה ובכך להצילן. על פעולה זו עוטר בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.

==שלהי הקריירה ואחריתו==
בספטמבר 1943, לאחר כניעת האיטלקים לבעלות הברית, נשבה גריבולדי בידי הגרמנים, נשפט ונידון למוות בעוון בגידה. בשלהי 1944 שוחרר ממאסרו על ידי כוחות בעלות הברית, ושב לאיטליה. הוא פרש מהצבא לחיים פרטיים. בשנת 1970 הלך לעולמו והוא בן 91. גריבולדי נקבר באחוזתו המשפחתית בעיר הולדתו לודי. בנו, מריו גריבולדי, היה אף הוא גנרל בשורות הצבא האיטלקי ונאט"ו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://digilander.libero.it/lacorsainfinita/guerra2/personaggi/gariboldi.htm איטלו גריבולדי - תקציר ביוגרפי], באתר digilander.libero.it 

קטגוריה:גנרלים איטלקים
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:איטלקים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מפקדי ארמיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:המושלים הכלליים של לוב האיטלקית
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה
קטגוריה:ילידי 1879
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1970
ראש מדוזה

חולה ב[[שחמת הכבד, עם בטן נפוחה עקב מיימת ועם ראש מדוזה - ורידים בולטים סביב הטבור, עקב יתר לחץ דם בווריד שער הכבד, ומעבר דם בהשקה שבין וריד שער הכבד, לבין הווריד הנבוב התחתון]]
ראש מדוזה (בלטינית: Caput medusae) הוא סימן של כלי דם מורחבים סביב הטבור, היוצאים ממרכז הטבור לכל הכיוונים, מה שנראה כמו הראש של היצור האגדתי מדוזה.

לרוב, ראש מדוזה הוא סימן של יתר לחץ דם בווריד שער הכבד. זהו וריד שער, המוביל דם ממערכת העיכול, מהטחול מאזור הטבור, ומאיברים נוספים בחלל הבטן - ישירות אל הכבד. במקרה של יתר לחץ דם בווריד זה, עקב מחלת שחמת הכבד או מחלות אחרות - הדם ממערכת העיכול ומהטחול מחפש דרך אל המערכת הוורידית הרגילה דרך השקות בין שתי מערכות הוורידים. אחת מההשקות נמצאת באזור הטבור, ודם רב הזורם בהם גורם לתופעה של ראש מדוזה. במקרה כזה הדם זורם ממרכז הטבור לכל הכוונים.

תופעה דומה אפשרית במקרה הפוך - של חסימת הוריד הנבוב התחתון. במקרה כזה, דם שמקורו מהגפיים התחתונות מחפש דרך אל מערכת שער הכבד דרך אותה השקה באזור הטבור. במקרה כזה הדם זורם מכל הכוונים אל מרכז הטבור.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים למערכת העיכול ולבטן
קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים למערכת הנשימה ולמערכת ההובלה
ברברה האריס

ברברה האריס (באנגלית: Barbara Harris; 25 ביולי 1935 – 21 באוגוסט 2018) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית זוכת פרס טוני. האריס הייתה מועמדת ארבעה פרסי גלובוס הזהב ופרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1971 על הופעתה בסרט "מי זה הארי קלרמן ולמה הוא אומר את הדברים הנוראים האלה עליי?".

== ביוגרפיה ==
נולדה בעיר אוונסטון שבאילינוי לאיש העסקים אוסקר האריס פאולה קאן ולפסנתרנית נטלי דנסמור.
הייתה נשואה למחזאי ולמורה לדרמה פול סטילס.

== קריירת משחק ==
=== תיאטרון ===
האריס החלה דרכה בתיאטרונים בשיקגו לצידו של בעלה המורה לדרמה פול סטילס שסידר לה תפקיד מקצועני ראשון בברודוויי במחזמר "מהעיר השנייה", תפקיד עליו הייתה מועמדת לפרס הטוני.
זכתה בפרס התיאטרון העולמי בשנת על הופעתה במחזה "Oh Dad, Poor Dad, Mama's Hung You in the Closet and I'm Feelin' So Sad".
ב-1965 הייתה מועמדת לפרס הטוני בפעם השנייה על הופעתה במחזמר "ביום בהיר תוכלי לראות לנצח".
ב-1966 זכתה האריס בפרס טוני על תפקידה במחזמר "עץ התפוח" בבימויו של מייק ניקולס.

=== קולנוע וטלוויזיה ===
האריס הועמדה לפרס גלובוס הזהב על הופעת הבכורה שלה בקומדיה "אלף ליצנים" כמנהלת מוסד הרווחה ד"ר סנדרה מוסקוביץ' לצידם של ג'ייסון רוברדס ומרטין בלסם.
ב-1971 הופיעה האריס לצידו של דאסטין הופמן בדרמה הקומית "מי זה הארי קלרמן ולמה הוא אומר את הדברים הנוראים האלה עליי?", הסרט בעל השם הארוך ביותר שהועמד אי פעם לפרס האוסקר.
הסרט נקטל על ידי רוב המבקרים, אולם האריס ששיחקה זמרת בשם אליסון דנסמור הייתה נקודת האור היחידה כשקיבלה על הופעתה מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
באותה השנה הופיעה האריס גם בקומדיה שכתב ניל סיימון "מלון פלאזה" בתור מוריאל טייט אשתו של המפיק ג'סי קיפלינגר (וולטר מתאו).

ב-1975 הועמדה האריס לפרס גלובוס הזהב על הופעתה בסרטו של רוברט אלטמן "נאשוויל" בתור ווינפילד זמרת צעירה ומוכשרת. בשנת 1976 הועמדה פעמיים לפרס גלובוס הזהב לשחקנית בתפקיד קומי על הופעותייה בסרטים "מזימות" של אלפרד היצ'קוק בתור הנוכלת בלאנץ' טיילר המתחזה למדיום ומרמה אנשים ו"שישי הפוך" בתור איליין אנדרוס המחליפה את גופה עם בתה אנאבל (ג'ודי פוסטר).

באמצע שנות ה-80 השתתפה בדרמה הקומית של פרנסיס פורד קופולה "להתחתן בשנית" בתור אוולין אמה של פגי סו בודל (קת'לין טרנר) ובקומדיה של פרנק אוז "נוכלים עם סגנון" בתור הגברת העשירה פאני אמובאנקס.

נפטרה בסקוטסדייל שבאריזונה ב-21 באוגוסט 2018.

== פילמוגרפיה ==
* אלף ליצנים (1965)
* חליפת כיכר (1971)
* מי זה הארי קלרמן ולמה הוא אומר את הדברים הנוראים האלה עליי? (1971)
* המלחמה בין גבר לאישה (1972)
* חברה מעורבבת (1974)
* נאשוויל (1975)
* מזימות (1976)
* שישי הפוך (1976)
* מתח גבוה (1977)
* סרט סרט (1978)
* שדרת חיל המילואים הצפונית (1979)
* הפיתוי של ג'ו טאיינאן (1979)
* להתחתן בשנית (1986)
* בחורות נחמדות לא מתפוצצות (1990)
* נוכלים עם סגנון (1989)
* מפגש בגרוס פוינט (1997)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקניות
קטגוריה:אישים זוכי פרס דרמה דסק
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1935
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2018
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018
100,000

מאה אלף (100,000) הוא מספר טבעי השווה ל-<math>\ 10^5</math>.

בניגוד לחזקות קודמות של 10 (עשר, מאה, אלף, רבבה) ולחזקה הבאה של 10 (מיליון), למספר 100,000 אין שם ייחודי בעברית, ושמו נוצר מהרכבה של המספרים מאה ואלף, כמקובל בשמות מספרים. גם בשפות נוספות, כגון אנגלית, אין למספר זה שם ייחודי, אך בחלק ניכר מהשפות המדוברות במזרח אסיה יש לו שם ייחודי - בהינדי בבנגלית ובגוג'ראטית, למשל, הוא קרוי לאק. יש למספר שם גם בתאית, לאו ווייטנאמית. בהולנדית המספר נקרא ton.

גם ברשימת התחיליות במערכת היחידות הבינלאומית אין תחילית מיוחדת ל-100,000, אף שיש תחיליות לחזקות קודמות של 10 (דקה, הקטו וקילו), ולחזקה הבאה (מגה).

== מספרים 6-ספרתיים נבחרים (100,001–999,999) ==
=== 100,001 עד 199,999 ===
==== 100,001 עד 109,999 ====
* 100,003 – המספר הראשוני ה־6-ספרתי הקטן ביותר.
* 100,128 – המספר המשולשי ה־6-ספרתי הקטן ביותר, וה־447 בכלל.
* 100,255 – מספר פרידמן.
* 101,101 – מספר קרמייקל הפלינדרומי הקטן ביותר.
* 101,723 – המספר הראשוני הקטן ביותר, שהריבוע שלו הוא מספר פנדיגיטלי, המכיל את כל הספרות מ-0 עד 9.
* 102,564 – המספר הפרסיטי הקטן ביותר
* 103,680 – מספר טוטיאנט גבוה במיוחד
* 103,823 – 47<sup>3</sup>, מספר פרידמן
* 104,723 – המספר הראשוני ה־9,999
* 104,729 – המספר הראשוני ה־10,000
* 104,869 – המספר הראשוני הראשון שמורכב מכל הספרות הלא ראשוניות
* 104,976 – 18<sup>4</sup>
* 105,664 – מספר אור
* 109,376 - מספר אוטומורפי

==== 110,000 עד 119,999 ====
* 110,880 – מספר פריק במיוחד
* 111,111 – יחידה חוזרת
* 113,634 – מספר מוצקין עבור n = 14
* 114,689 – מספר פריק עבור F<sub>12</sub>
* 115,975 – מספר פעמון
* 116,281 – 341<sup>2</sup>
* 117,067 – המספר הראשוני הערפדי הראשון
* 117,649 – 7<sup>6</sup>
* 117,800 – מספר אור

==== 120,000 עד 129,999 ====

* 120,284 – מספר קית'
* 120,960 – מספר פריק במיוחד
* 121,393 – מספר פיבונאצ'י
* 124,000 – מספר נביאי האסלאם
* 127,912 – מספר ודרברן-אתרינגטון
* 128,981 – מתחיל רצף של הרווח בין ראשוניים עוקבים עבור 2, 4, 6, 8, 10, 12, 14
* 129,106 – מספר קית'

==== 130,000 עד 139,999 ====

* 130,321 – 19<sup>4</sup>
* 131,071 – מספר מרסן
* 131,072 – 2<sup>17</sup>
* 131,361 – מספר ליילנד
* 135,137 – מספר מרקוב

==== 140,000 עד 149,999 ====

* 142,129 – 377<sup>2</sup>, מספר דואודצימלי.
* 142,857 – מספר קפרקר, מספר הרשאד, מספר ציקלי הקטן ביותר בשיטה העשרונית
* 144,000 – מספר בעל משמעות דתית בנצרות
* 147,640 – מספר קית'
* 148,149 – מספר קפרקר

==== 150,000 עד 159,999 ====

* 156,146 – מספר קית'

==== 160,000 עד 169,999 ====

* 160,000 – 20<sup>4</sup>
* 161,051 – 11<sup>5</sup>
* 161,280 – מספר טוטיאנט גבוה במיוחד
* 166,320 – מספר פריק במיוחד
* 167,400 – מספר אור

== במדע ובתרבות ==
שטר ייחודי של 100,000 [[דולר אמריקאי]]
* גובה של 100,000 מטרים (100 ק"מ) מפני כדור הארץ הוא הגובה שבו מתחילה טיסה בחלל, לפי הגדרת הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה
* באירית נהוגה ברכה Ceád Mile Fáilte שפירושה "מאה אלף פעם ברוך הבא"

==קישורים חיצוניים==

100000
יהודה גרליץ

אלתר ישראל יהודה גרליץ (נולד בשנת 1958) הוא עסקן ציבור חרדי, לשעבר ראש מועצת ביתר עילית.

==ביוגרפיה==
גרליץ נולד בבני ברק לשולמית ויחיאל-משה גרליץ, מחנך, חסיד נדבורנה. למד בישיבת נדבורנה ובישיבת בית מאיר. שירת בצה"ל כנהג תאג"ד. היה מראשוני המתיישבים בביתר עילית. במשך כחמש עשרה שנה התנדב במד"א כחובש וכנהג אמבולנס וכבאי, והיה מהגרעין הראשון של ארגון הצלה בביתר עילית.

==פעילות ציבורית==
בשנת 1996 נבחר לראשות המועצה בביתר עילית כנציג אגודת ישראל. כיהן בתפקידו עד שנת 2001, אז הפסיד בבחירות לנציג דגל התורה יצחק פינדרוס.

לאחר סיום כהונתו בביתר עילית מונה לסגן יו"ר המועצה הדתית בירושלים. בשנת 2008, לאחר בחירת מאיר רובינשטיין לראשות עיריית ביתר עילית, נבחר גרליץ למנכ"ל עיריית ביתר עילית. בשנת 2010 מונה גם לגזבר העירייה.

גרליץ הוא בעל תואר ראשון במנהל עסקים ומורה מוסמך. אחיו הוא הסופר החרדי מרדכי גרליץ.

ב-ה' באייר תשע"ח נפטרה אשתו עדית לאחר מחלה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.bhol.co.il/forums/topic.asp?topic_id=2661605&forum_id=771 בגובה העיניים - עם יהודה גרליץ]

== הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי מועצת ביתר עילית
קטגוריה:ראשי עיריית ביתר עילית
קטגוריה:ראשי עיריות חסידים
קטגוריה:חסידי נדבורנה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
באטגירל

באטגירל (באנגלית: Batgirl) היא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. באטגירל המקורית (בטי קיין) הופיעה לראשונה בחוברת Batman #139 מאפריל 1961, בכתיבתו של ביל פינגר ובאיורו של שלדון מולדוף. כשם שרובין היה שותפו הצעיר של באטמן, הרי שקיין שימשה כשותפתה הצעירה של קייט קיין, הבאטוומן הראשונה.

עד כה חלקו בזהותה של באטגירל חמש דמויות: בטי קיין, ברברה גורדון, הלנה ברטינלי, קסנדרה קיין וסטפני בראון. דמותה של ברברה גורדון מדורגת במקום ה-17 ברשימת מאה גיבורי העל הגדולים, לפי אתר IGN. דמותה הופיעה במספר סדרות אנימציה כמו "הבאטמן" ו"באטמן: האמיצים והנועזים". את דמותה של באטגירל בסרט הלייב אקשן "באטמן ורובין" גילמה השחקנית אליסיה סילברסטון.

==היסטוריה פרסומית==
בעקבות רמיזות של הומוסקסואליות בין רובין לבאטמן, כפי שתוארו בספרו של פרדריק ורתהם "פיתוי התמימים" משנת 1954, הוצגה שנתיים לאחר מכן דמות נשית בשם קת'י קיין (הבאטוומן) כמושא אהבתו של באטמן. בשנת 1961 הוצגה דמות נשית שנייה, בטי קיין ("ילדת העטלף"), כמושא אהבתו של רובין. יצירתה של משפחת העטלף גרמה תפנית בגישתה של סדרת החוברות מגיבורי-על לקומדיה.

דמויות אלה ננטשו בשנת 1964, כאשר העורך הראשי החדש ג'וליוס שוורץ קבע כי הן מטופשות מדי ולא מתאימות, וכן משום צניחת המכירות. הוא השיב את מיתולוגיית באטמן למקורות כפורע חוק הירואי. "ילדת העטלף", כמו גם דמויות אחרות ממשפחת באטמן, שוכתבו מחוץ להמשכיות יקום DC באירועי המשבר בעולמות האינסופיים של שנת 1985. למרות שילדת העטלף לא הייתה קיימת בהמשכיות שלאחר המשבר, גרסה משודרגת של הדמות - מרי אליזבת' "בטי" קיין - הוצגה כגיבורת-העל פליימבירד ("ציפור האש"), שממשיכה להופיע בפרסומי החברה. עם צאת סדרת הטלוויזיה של באטמן משנות ה-60, נוצר הצורך בדמות באטגירל מציאותית יותר, והיא הוצגה בדמותה של ברברה גורדון, בתו של מפכ"ל המשטרה ג'יימס גורדון, בסוף 1966. באטגירל בדמותה של גורדון הפכה לפופולרית, והיא נותרה קבועה בהמשכיות DC עד לשנת 1988. ברומן הגרפי ממרץ 1988 "באטמן: הבדיחה ההורגת", הג'וקר יורה בגורדון וגורם לשיתוקה, מה שמאלץ אותה לתלות את גלימתה של באטגירל ולנטוש את ימי לחימתה בפשע מאחוריה. אולם, מאז דמותה הומצאה מחדש כ"אורקל", מקור המידע העיקרי של באטמן ומנהיגת קבוצת ציפורי הטרף.

בשנת 1999, עם תחילתה של קשת הסיפור "באטמן: שטח הפקר", "הציידת" הלנה ברטינלי נטלה באופן זמני את זהותה של באטגירל, אולם בשל התנגחויות חוזרות ונשנות עם באטמן והפרת הקוד האתי שלו, היא מאולצת לחזור לזהות "הציידת". באותה שנה הוצגה באטגירל הרביעית, קסנדרה קיין, והיא מודרכת הן בידי באטמן והן בידי אורקל. דמותה של קסי קיין כבאטגירל היא הראשונה שקיבלה סדרה חודשית משלה, שרצה בין השנים 2000 ל-2006. היא מעבירה את נטל הדמות לסטפני בראון, שהייתה בעבר ידועה בזהויות "ספוילר" ורובין, בתחילתו של הכרך השלישי (אוקטובר 2009), שרץ למשך 24 חוברות.

בספטמבר 2011, כחלק מהאתחול המחודש של יקום DC ולאחר אירועי הקרוסאובר פלאשפוינט שגורם לרגרסיה בגיבורי-העל, ברברה גורדון נטלה שוב את זהותה כבאטגירל לאחר שנרפאה מהשיתוק. בעקבות כך, סטפני בראון חזרה לזהותה כספוילר.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.dc.com/characters/batgirl דף הדמות] באתר הרשמי של DC קומיקס
* [https://dc.fandom.com/wiki/Batgirl דף הדמות] בפרויקט פאנדום של DC קומיקס
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:באטמן: דמויות
קטגוריה:דמויות שנוצרו על ידי ביל פינגר
כלי ירייה רב-קני

[[ריבודקן, תותח רב קני מימי הביניים]]
[[M61 וולקן]]
כלי ירייה רב-קניים הם סוג של כלי ירייה חם שלהם יותר מקנה אחד. המטרה בהוספת קנים רבים היא הרצון להגדיל את נפח האש (כלומר, את כמות הכדורים הנורים ביחד או את קצב הירי) מבלי להוסיף כלי ירייה נוספים בעלי קנה אחד. בנוסף לכך, כלי הירייה מרובי הקנים אפשרו גם להגדיל את נפח האש שמייצר חייל אחד בזמן הקרב. הגדלת נפח האש שסיפקו כלי ירייה אלו הייתה משמעותית בעיקר בלחימה מול כמות גדולה של לוחמי אויב רגליים ומול מטרות מתמרנות במהירות, כגון פרשי אויב. כלי נשק רב-קניים היו שימושיים בעיקר בתקופה שקדמה להמצאת כלי נשק שהוזנו במחסנית או בשרשרת כדורים. 

רובים ותותחים אלה (כגון תותח ריבודקן) היו מסורבלים לתפעול ולרוב בעלי משקל כבד, שהגביל את השימוש בהם. תותח רב-קני מפורסם הוא "מקלע הגאטלינג", שלתפעולו נדרש לסובב ידית וירה בקצב אש מהיר וקטלני. את מקלע הגאטלינג החליפו מקלעים אוטומטיים אמיתיים דוגמת מקלע מקסים. כיום, נותרו רובים כאלה רק בשירות הציידים בדמות רובים דו-קניים ובמערכות נשק משוכללות דוגמת M61 וולקן שלרוב מורכבות על פלטפורמת לחימה גדולה כגון כלי טיס או רכב קרבי משוריין.

==קישורים חיצוניים==

*
נושאת האלומות

"נושאת האלומות" (1926) הוא ציור שמן על נייר מאת הצייר הישראלי נחום גוטמן. 

הציור מציג אישה ערביה הנושאת על ראשה אלומות חיטה. האישה מתוארת כיחפה. היא לבושה בשמלה כחולה שתחתיה מכנס לבן בסגנון מזרחי. לצדה של האישה מתואר כד גדול העשוי חימר ומאחוריה מתוארים מעין ערימות של חיטה או קש, החוסמים את שדה הראייה של הצופה.

סגנון התיאור של הדמות דומה לתיאור בציור "מנוחת צהריים" (1926). הדמות מתוארת ככבדה, וקווי המתאר המעוגלים של גופה מאזכרים קווי מתאר אחרים בקומפוזיציה. בנוסף, התיאור מכיל מאפיינים המדגישים את הדמות כבעלת מיניות מודגשת. הדבר בולט בחמוקים המודגשים של הדמות ובשימוש בכד, המהווה סמל איקונוגרפי למיניות נשית ביצירות אמנות רבות בתולדות האמנות. יגאל צלמונה טען כי תיאור זה מאזכר תיאורים ספרותיים של נשים לא-יהודיות מן הספרות העברית של התקופה. בייחוד מציין צלמונה את סיפורו של ש. בן-ציון (אביו של גוטמן) "[http://www.benyehuda.org/gutman/ben-zion_prose02.html נפש רצוצה]" ואת סיפורו של יוסף חיים ברנר "[http://www.benyehuda.org/brenner/bein_mayim_lemayim.html בין מים למים]" (1910).

על פי יגאל צלמונה ציור זה והציור "לפני הסער" (1926) מהווים מעין שני חלקים של דיפטיך, בהציגם "דימוי כפול של גבריות ונשיות" מזרחית. החל משנת 2010 מוצגים שני הציורים בתצוגת הקבע של האמנות הישראלית במוזיאון ישראל.

באוסף מוזיאון נחום גוטמן לאמנות מצוי רישום הכנה לציור זה. 
==קישורים חיצוניים==
* "[http://www.imj.org.il/imagine/collections/itemH.asp?itemNum=254168 נושאת האלומות]" באתר מוזיאון ישראל
* פנינה בר עוזרמן, [http://www.amalnet.k12.il/NR/rdonlyres/123BDCB7-39DA-47AE-951A-31B6C061F206/0/%D7%90%D7%9E%D7%A0%D7%95%D7%AA%D7%99%D7%A9%D7%A8%D7%90%D7%9C%D7%99%D7%AA%D7%AA%D7%A9%D7%A2%D7%90%D7%AA%D7%A9%D7%A2%D7%93.pdf נחום גוטמן, נושאת האלומה, 1926, שמן על קרטון], עמ' 21-19, אתר עמלנט

==הערות שוליים==

קטגוריה:נחום גוטמן: ציורים
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציור ישראלי
קטגוריה:מוזיאון ישראל: ציורים
קטגוריה:ציורים משנות ה-1920
באנפילד (כדורגל)

קלוב אתלטיקו באנפילד (בספרדית: Club Atlético Banfield) הוא מועדון ספורט ארגנטינאי מהעיר באנפילד שבפרובינציית בואנוס איירס. עיקר פעילותו של המועדון היא כדורגל. נכון ל-2014 באנפילד משחקת בליגת העל הארגנטינאית. המועדון עוסק גם בסוגי ספורט אחרים כגון הוקי שדה, התעמלות, אמנות לחימה, גלגיליות, כדורעף וטניס.

המועדון נוסד ב-21 בינואר 1896 על ידי תושבים מקומיים ממוצא בריטי (הרוב אנגלי, ומיעוט של אירים וסקוטים). קבוצת הכדורגל הבכירה של המועדון זכתה באליפות היחידה בתולדותיה באפרטורה 2009, וסיימה פעמיים במקום השני, בשנים 1951 ו-2005. הקבוצה השתתפה כמה פעמים בגביע הליברטדורס ובגביע סודאמריקנה, אך לא הגיעה להישגים משמעותיים.

היריבה המרכזית של באנפילד היא לנוס, והמפגש ביניהן מכונה "אל קלאסיקו דל סור", הקלאסיקו של הדרום (דרום בואנוס איירס רבתי).

ביוני 2012, באנפילד ירדה לליגת המשנה הארגנטינאית. בסוף 2013/14, באנפילד העפילה חזרה לליגת העל.

==שיאים==
* עונות בליגת העל: 44
* הניצחונות הגבוהים ביותר:
** בליגת העל הארגנטינאית: 13-1 על "פורטו קומרסיאל" (6 באוקטובר 1974) (הניצחון הכי גבוה בכל הזמנים בליגת העל)
** בליגת המשנה הארגנטינאית: 8-0 על "אול בויס" (1962)
** בטורנירים בינלאומיים: 4-1 על "אל נסיונל" (27 בפברואר 2007)
* ההפסדים הגבוהים ביותר:
** בליגת העל הארגנטינאית: 1-8 לאסטודיאנטס לה פלאטה (1 ביוני 1947)
** בליגת המשנה הארגנטינאית: 0-6 לארחנטינו דה רוסאריו (1945)
** בטורנירים בינלאומיים: 0-4 לקלוב אמריקה (7 במרץ 2007)
*המקום הגבוה ביותר בליגה: מקום 1 באפרטורה 2009
*המקום הנמוך ביותר בליגה: מקום 19
*מלך השערים: גוסטאבו אלבלה (71 שערים) (1945-51, 1954)
*שיאן ההופעות: חבייר סנגינטי (423 משחקים) (1993-2008)

==שחקנים בולטים==
*חבייר זאנטי
*חוליו קרוס
*חאמס רודריגס
*מאורו קאמורנזי
*רוברטו קולאוטי
*רודריגו פלאסיו
*דאריו סביטאניץ'
*גבריאל פאלטה
*ג'ונתן מאידנה

==תארים==
* ליגת העל הארגנטינאית: 1
**אפרטורה 2009
* גביע לאומי - קופה דה אונור "מוניסיפלידד דה לה סיודד דה בואנוס איירס": 1
**1920
* פרימרה B נסיונל: 3
**1992-93, 2000-01, 2013-14
* פרימרה B: 7
**1899, 1900, 1919, 1939, 1946, 1962, 1973
* פרימרה C: 2
**1908, 1912

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://clubabanfield.org/inicio/ אתר הקבוצה]

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל ארגנטינאיות
קטגוריה:פרובינציית בואנוס איירס: ספורט
קטגוריה:גראן בואנוס איירס: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1896
חגיגות (נוקטורן)

חגיגות הוא שמו של הנוקטורן השני משלושת הנוקטורנים המפורסמים של המלחין הצרפתי קלוד דביסי.

ביצירה זו, לעומת יצירות אחרות של דביסי (כמו הפרלוד ל"אחר הצהריים של פאון") יש משקל המשתנה לעיתים.
אפשר לשמוע בנוקטורן עיסוק במשחקי האור והחושך בלילה. הנושאים בנוקטורן הם ריקוד ותהלוכה, נושאים שהמקצב חשוב בהם.
דביסי מחליש ביצירה זו את הטונאליות על ידי שימוש תכוף במודוסים. היצירה לא מתקדמת בעזרת משיכה טונאלית אלא באמצעות מעברים של הנושאים בין כלי התזמורת.

==אינסטרומנטציה==
היצירה כתובה לתזמורת המורכבת משלושה חלילים, שני אבובים, קרן אנגלית, שני קלרינטים בסי במול, שלושה בסונים, ארבע קרנות בפה, שלוש חצוצרות בפה, שלושה טרומבונים, טובה, טימפני, מצילתיים, תוף סנר, שני נבלים וכלי מיתר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.youtube.com/watch?v=Oy57BpUYPVE שמיעת הנוקטורן] באתר יוטיוב.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית

fr:Nocturnes (Debussy)#Fêtes
ג'ובאני מסה

ג'ובאני מסה (באיטלקית: Giovanni Messe; 10 בדצמבר 1883, מזנה, ממלכת איטליה – 18 בדצמבר 1968, רומא, איטליה), היה פוליטיקאי ומרשל איטלקי, מפקד דיוויזיה, קורפוס וארמייה בחיל הרגלים, אשר לחם במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה, מלחמת איטליה–יוון ובמלחמת העולם השנייה.

==תחילת הקריירה==
ב-1901 החל מסה בקריירה הצבאית שלו. הוא לחם במהלך המלחמה האיטלקית-עות'מאנית ובמלחמת העולם הראשונה במסגרתה הצטיין בתפקודו ובעקבותיה מונה לעוזרו האישי של ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה. ב-1935 הועלה לדרגת קולונל ובהמשך פיקד על חטיבה ממוכנת במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה.

==מלחמת העולם השנייה==
באפריל 1939 לאחר כיבוש אלבניה בידי האיטלקים מונה מסה למושל הצבאי האיטלקי במדינה. במהלך מלחמת איטליה–יוון, פיקד מסה על גיס אשר אף על פי שנחל הצלחות מסוימות בראשית המלחמה, נאלץ לסגת מפני התקפות הנגד של הצבא היווני ולבסס קווי הגנה בתוך אלבניה עצמה. באפריל 1941 הצטרפה גרמניה הנאצית למערכה וממלכת יוון נכנעה.

מסה מונה למפקד הגיס האיטלקי שנשלח לסייע לגרמנים במבצע ברברוסה, במסגרתו תקפו הכוחות המשולבים את הצבא האדום ופלשו לשטחי ברית המועצות. הגיס האיטלקי הורכב מיחידות רגלים ממוכנות ויחידות פרשים. הוא הרבה למתוח ביקורת על היעדר מוכנות הכוחות האיטלקים ללוחמה בתנאי מזג האוויר בחזית ולבסוף הוחלף באיטלו גריבולדי בהתאם להחלטתו של בניטו מוסוליני.

בשלהי 1943 מונה מסה למפקד ארמיית השריון אפריקה אשר שמה שונה בהמשך לארמייה הראשונה של הצבא האיטלקי. אף על פי שיכולתו הפיקודית הצליחה להביא להאטת התקדמות בעלות הברית, כוחותיו לא יכלו לבולמם. ב-12 במאי 1943 הועלה לדרגת מרשל איטליה ולמחרת היום, לאחר קריסת ארמיית הפאנצר החמישית, נכבשה תוניס, הארמייה האיטלקית הראשונה כותרה ומסה נאלץ להיכנע לכוחות בעלות הברית.

לאחר כניעת איטליה לבעלות הברית מונה מסה למפקד הארמייה הדרומית של הצבא האיטלקי, אשר לחמה לצד בעלות הברית, הורכבה מחיילים וקצינים מלוכנים וצוידה בנשק אמריקני. ב-1947 פרש מסה משירות פעיל בצבא האיטלקי. הוא כתב ספר על הקרבות בתוניסיה ובין 1953 ל-1955 כיהן כסנטור. הוא הלך לעולמו ב-1968 ברומא והוא בן 85 שנים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20111213110502/http://comandosupremo.com/messe.html ג'ובאני מסה - תקציר ביוגרפי], באתר comandosupremo.com 
* 

קטגוריה:מרשלים איטלקים
קטגוריה:ראש מטה ההגנה (איטליה)
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי ארמיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:המושלים הכלליים של לוב האיטלקית
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1883
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1968
סופת קרח

הרס של קווי [[חשמל כחלק מנזקי סופות קרח]]
הצטברות של קרח על ענף לאחר סופת קרח ב[[ניו המפשייר, ארצות הברית]]
סופת קרח היא תופעת טבע וסוג של סערת חורף המאופיינת בגשם מקפיא. סופת קרח נוצרת כאשר שכבה של אוויר חם, נמצאת מעל פני השטח של כדור הארץ וממיסה את השלג היורד והופכת אותו לגשם. בה בעת ששכבה רדודה של אוויר קר נשארת על הקרקע ומקבעת את הטמפרטורה בגובה הקרקע אל מתחת לאפס. מאחר שהשכבה רדודה מכדי לאפשר למשקעים לקפוא שוב לפני שהם מגיעים לקרקע, מי הגשמים מגיעים במצבם הנוזלי וקופאים על פני המשטח בו הם נוחתים, בין אם הוא דשא, עצים, כבישים או כבלים.

==השפעות סופת קרח==
הגשם המקפיא הנוצר מסופת הקרח מכסה הכל בשכבת קרח שקופה, חלקה והומוגנית. קרח זה המכסה את הכבישים הופך אותם לחלקלקים ומסוכנים לנהיגה. כיוון שהקרח גורם לרכבים להחליק ולצאת מכלל שליטה, דבר שעלול לגרום לתאונות דרכים קשות ותאונות מרובות רכבים. הולכי רגל מושפעים מהסופות, כיוון שהמדרכות והמדרגות עלולות להיות חלקלקות, דבר המהווה סכנה להחלקה ונפילה.

בנוסף לתנאי הכביש המסוכנים, ענפי עצים או אפילו עצים שלמים יכולים להישבר מהמשקל העודף של הקרח וליפול ובנפילתם לחסום כבישים, להרוס קווי טלפון וחשמל. משקל הקרח עצמו יכול להפיל עמודי חשמל, גגות של מבנים שאינם מחוזקים מספיק. ובמצב כזה תושבי האזור יכולים להישאר ללא חשמל מספר ימים, ובמזג אוויר קשה, הצורך באמצעי חימום חיוני לצורכי הישרדות.

בנוסף, אובדן החשמל במהלך סופות קרח גורם בעקיפין למחלות רבות ומקרי מוות כתוצאה מהרעלת פחמן חד-חמצני (CO). ברמות נמוכות יותר, הרעלת פחמן חד-חמצני גורמת לתסמינים כגון בחילות, סחרחורות, עייפות, כאב ראש, אבל רמות גבוהות יכול לגרום לחוסר הכרה, אי ספיקת לב, ומוות. שכיחות גבוהה יחסית של הרעלת CO במהלך סופות קרח מתרחשת עקב השימוש בשיטות חימום ובישול חלופיות במהלך הפסקות חשמל ממושכות. מחוללי גז, פחם, גז פרופאן ותנורי נפט, גורמים להרעלת CO כשהם מופעלים במקומות סגורים. CO נוצר כאשר מכשיר שורף דלק במקום ללא נוכחות מספקת של חמצן, כגון, מרתפים ומקומות מקורים אחרים.

אובדן אספקת החשמל במהלך סופת קרח יכול גם להוביל להיפותרמיה ואף למוות ממנה. וכן לגרום להריסת צינורות אספקה בשל קפיאת המים בתוכם.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20081028144331/http://photo.weather.com/interact/photogallery/articles/icestorm.html סופת קרח] 
*[https://web.archive.org/web/20110711132418/http://iwitness.weather.com/service/displayHomePageExperience.kickAction?page=Homepage&as=148597 תמונות של סופות קרח]

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרח
קטגוריה:משקעים
הרוקדים ממירון

"הרוקדים ממירון" (1926) הוא ציור מאת הצייר הישראלי ראובן רובין. הציור מציג קבוצה של יהודים דתיים הנושאים ספר תורה על רקע נוף המייצג את הר מירון.

תיאור זה דומה בתכניו לאחד מן ההדפסים מן הסדרה "מבקשי אלוהים", שיצר רובין בשנת 1923. ייתכן כי נושא התיאור קשור לתהלוכת נשיאת ספר התורה המסורתית של משפחת עבו מצפת למירון בל"ג בעומר. היהודים מתוארים במישור הקִדמי של הציור כדבוקה של שמונה אנשים אשר מקיפה רב הנושא ספר התורה. הם לבושים בגד הדומה לקפוטה וחובשים שטריימל. לצדם מתוארת עז אפורה ושיחים. בצדם מופיעה דבוקה נוספת של שש נשים יושבות המקיפות אישה האוחזת בתינוק. הן מתוארות בבגדים לבנים-ורדרדים. ברקע מתואר ייצוג של נוף גלילי הכולל שביל ועליו יהודי בלבוש מסורתי אף הוא, רכוב על חמור או פרד, גבעות עם עצי זית ובתי יישוב רחוקים.

הדימוי הובא בסדרת בולים של השרות הבולאי בישראל.

==לקריאה נוספת==
* כרמלה רובין, בד בבד - בין ציורים לאנשים, עם עובד, 2016, הפרק "הרוקדים ממירון", עמ' 33–41.

קטגוריה:ראובן רובין
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציור ישראלי
קטגוריה:ציורים בעלי מוטיב יהודי
קטגוריה:ציורים משנות ה-1920
קטגוריה:גברים בציור
תיקון DNA

תיקון DNA הוא תהליך המתבצע בתאיהם של אורגניזמים שונים במטרה לתקן נזקים שנגרמו לחומר התורשתי ועלולים לגרום למוטציות ואף לסרטן. מנגנוני התיקון הם מנגנונים של חלבון אחד או יותר המזהים ומתקנים נזקים אלו. מחלות תורשתיות מסוימות נגרמות ממוטציה הפוגעת במנגנוני תיקון אלה.

== נזקי DNA ==
במהלך הזמן נחשף כל אורגניזם לגורמים אשר עלולים לגרום נזקים שונים ל-DNA שלו. הגורמים יכולים להיות פנימיים, כגון רדיקלים חופשיים וטעויות של DNA פולימראז, או חיצוניים כגון חומרים מיטוגניים וקרינה מייננת. הנזקים עלולים להיות שברים חד-גדיליים או דו-גדיליים בגדילי ה-DNA, דימרים של נוקלאוטידים (לרוב טימידינים או, פחות מכך, ציטוזינים),
החסרת נוקלאוטיד, או שינוי כימי בנוקלאוטיד. שינויים אלה עשויים לגרור מספר בעיות בתא, החל מיצירת חלבונים מוטנטיים וכלה בבעיות בהכפלת ה-DNA בתהליך התחלקות התא.

== מנגנוני תיקון ==
מנגנוני התיקון יכולים לעשות שימוש בחלבון יחיד, כמו ה-PRE, אנזים הפוטוריאקציה בחיידקים, המפרק דימרים של נוקלאוטידים באמצעות אנרגיית האור והאנזים אינסרטאז המכניס בסיס במקום בו יש פער; ויכולים להיות מורכבים ממספר רב של חלבונים הפועלים באינטראקציה אחד עם השני. ככלל, ברוב המערכות חייב להיות מנגנון זיהוי הנזק, לצד מנגנוני תיקון, שפעמים רבות חותכים את האזור הפגוע, ומשלימים אותו באמצעות הגדיל המשלים, או, במקרים מיוחדים, באמצעות הכרומוזום ההומולוגי.

מנגנוני התיקון, ככלל, מושרשים מוקדם מאוד באבולוציה, שכן קרינה היוותה בעיה כבר בתקופות ראשית החיים, אך ידועים מנגנונים שונים שפותחו אצל האאוקריוטים, משום שאופן אריזת ה-DNA שלהם שונה.

מנגנוני תיקון מרכזיים הם:
* nucleotide excision repair - NER- מנגנון המחליף מודיפיקציות המפריעות למבנה הדו גדיל ולהכפלה, מקטעים כמו TT דימרים, בכלל הגנום, בדרך כלל מוטציות שנוצרו על ידי UV
* Transcription coupled repair - TCR- מנגנון דומה, מיוחד לגנים פעילים בתא
* Base excision repair - BER- מנגנון להוצאת נוקלאוטיד שיש בו פגם בבסיס החנקני בלבד, או שהבסיס חסר או שהבסיס עבר מדיפיקציה שמונעת את צימוד הבסיסים.
* Mismatch repair - MMR- מנגנון לתיקון טעויות בזוג בסיסים בסמוך לזמן ההכפלה, כשהגדיל המקורי משמש לתיקון על ידי זיהוי מתילציה.
* SOS repair - מנגנון שכפול דנ"א אשר "מדלג" על מקטעים בעייתיים ויוצר שגיאות בשכיחות גבוהה יחסית, כאשר הנזק אינו בר תיקון, אך יש עניין בהכפלה בכל זאת.

חלק מן המנגנונים פעילים כרגיל בתא, וחלקם נכנס לפעולה רק במצבים שבהם זוהה נזק.

במקרים שבהם התא לא הצליח לתקן את הנזקים, עשוי להיווצר תהליך של אפופטוזה, מוות תאי מתוכנן של התא, למניעת מצבים שבהם עודף נזקים ב-DNA מוביל לסרטן.

== ראו גם ==
* קסרודרמה פיגמנטוזום
* Deinococcus radiodurans
* רדיוביולוגיה
* נזקי DNA בעקבות קרינת UV וקרינת רנטגן

== קישורים חיצוניים ==

* מרק שילקרוט, [http://www.themedical.co.il/Article.aspx?itemID=621&subject=2 נטייה תורשתית לסרטן: הפרעות מולדות ביציבות גנומית]
* פירוט על מנגנוני התיקון בכתבתו של איתי נבו, רשת ב, [http://www.iba.org.il/bet/bet.aspx?type=286&entity=1121942 "פרס נובל בכימיה יוענק למגלי מנגנוני התיקון של ה-DNA"]
* 

קטגוריה:DNA
קטגוריה:גנטיקה מולקולרית
קטגוריה:סרטן
משפט מנלאוס

בגאומטריה אוקלידית, משפט מנלאוס נותן תנאי הכרחי ומספיק לכך ששלוש נקודות על צלעות משולש או המשכיהן תהיינה מונחות על ישר אחד.
מקרה 1: שתי נקודות על הצלעות ונקודה שלישית בהמשך הצלע השלישית
מקרה 2: כל הנקודות על המשכי הצלעות
המשפט קובע (לפי הסימונים שבשרטוטים בצד שמאל) שהנקודות D,E,F על ישר אחד (בשרטוט - הישר הסגול) אם ורק אם מתקיים:
<math>\frac{AF}{FB} \cdot \frac{BD}{DC} \cdot \frac{CE}{EA} = 1</math>
(כאשר היחסים מסומנים על-פי הכיוון).

==הוכחה==
נטיל את שלוש הנקודות לישר המאונך לישר DE; נסמן כל נקודה בהיטל באות של הנקודה המקורית עם תג ('). על-פי משפט תאלס, משפט מנלאוס שאנו רוצים להוכיח שקול לקביעה ש-D' ו-F' מתלכדות אם ורק אם: <math>\frac{A'F'}{F'B'} \cdot \frac{B'D'}{D'C'} \cdot \frac{C'D'}{D'A'} = -1</math>, ונוסחה זו שקולה ל <math>\frac{A'F'}{F'B'} \cdot \frac{B'D'}{D'A'} = 1</math>, השקולה ל- <math>\frac{A'F'}{F'B'} = \frac{A'D'}{D'B'}</math>. ברור שזה מתקיים אם ורק אם D',ו-F' מתלכדות.

== ראו גם ==
* משפט צ'בה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מנלאוס
קטגוריה:משולש