לאה סדו

לאה אֵלֵן סֵדוּ-פורנייה דה קלוזון (; נולדה ב-1 ביולי 1985), המוכרת בשם האמנותי לאה סֵדוּ, היא שחקנית קולנוע צרפתייה. זכתה להכרה בזכות הופעותיה בסרטים "רובין הוד", "משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים", "חצות בפריס", "כחול הוא הצבע החם ביותר", "מלון גרנד בודפשט" ובסרטי ג'יימס בונד "ספקטר" והמשכו "לא זמן למות".
סדו, 2009

==ביוגרפיה==
לאה סדו נולדה בפריז שבצרפת, למשפחה מרקע נוצרי. היא בתם של איש העסקים אנרי סדו, והנדבנית ואלרי סדו. סדו היא נכדתו של המפיק הצרפתי ז'רום סדו וקרובת משפחתו של בעליה של חברת ההפקה "Gaumont" ניקולא סדו.

== קריירה ==
היא החלה את דרכה בתחום המשחק בקומדיה "Mes copines" ובדרמה "מאהבת זקנה", ופרצה לתודעה בצרפת בזכות הופעה ראשית בשנת 2008 בדרמה "הנשמה הטהורה" (La belle personne), שבה גילמה את הנערה ז'וני. על הופעתה הייתה סדו מועמדת לפרס פריצת השנה של פרס סזאר.

ב-2009 היא הופיעה בדרמה האוסטרית המצליחה "לורדס" והופיעה בהופעת הבכורה ההוליוודית הקצרה שלה בסרטו מעורר המחלוקת של קוונטין טרנטינו "ממזרים חסרי כבוד", שבו הופיעה, בתחילתו, בתפקיד אחת מתוך שלוש בנותיו של מר פייר לפטיד, אשר מסתיר משפחה יהודית מתחת לרצפת ביתו.

ב-2010 השתתפה בסרטו של רידלי סקוט "רובין הוד" בתפקיד איזבל מאנגולם, אשתו של המלך ג'ון. כמו כן, הייתה מועמדת בפעם השנייה לפרס פריצת השנה של פרס סזאר על הופעתה בסרט "פרודנס היקרה".

ב-2011 הופיעה בסרט הפעולה שובר הקופות "משימה בלתי אפשרית 4" בתפקיד המתנקשת הצרפתייה סבין מוראו, ובסרטו של וודי אלן "חצות בפריס" בתפקיד גבריאלה, מוכרת תקליטים איתה מתיידד גיבור הסרט גיל (אוון וילסון).

ב-2014 זכתה בפרס לומייר על הופעותיה בסרט "כחול הוא הצבע החם ביותר" וב-"Grand Central". בשנת 2016 שיחקה לצד מריון קוטיאר בסרט "זה רק סוף העולם" של הבמאי הקנדי קסבייה דולן.

== חיים אישיים ==
בספטמבר 2016 סיידו פרסמה שהיא ובן זוגה אנדרה מאייר מצפים לילד ראשון יחד. ב-18 בינואר 2017, היא ילדה את בנה הבכור, ז'ורז'.

ביולי 2021 סיידו נמצאה חיובית ל-COVID-19, הייתה אסימפטומטית ומבודדת בביתה בפריז. האבחנה גרמה לה לדלג על פסטיבל קאן 2021.

==פילמוגרפיה==

=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2006
|Girlfriends
|אורורה
|
|-
| rowspan="2" |2007
|מאהבת זקנה
|אוליביה
|
|-
|13 French Street
|ג'ני
|
|-
| rowspan="3" |2008
|On War
|מארי
|
|-
|Des poupées et des anges
|ג'יזל
|
|-
|הנשמה הטהורה
|ג'וני
|
|-
| rowspan="4" |2009
|לורדס
|מריה
|
|-
|Des illusions
|נערת הסאבוויי
|
|-
|ממזרים חסרי כבוד
|שרלוט לה-פאדיה
|
|-
|Plein sud
|לאה
|
|-
| rowspan="5" |2010
|רובין הוד
|איזבל, רוזנת אנגולם <small>(אנ')</small>
|
|-
|Sans laisser de traces
|פלור
|
|-
|פרודנס היקרה
|פרודנס פרידמן
|
|-
|ורדים בתשלומים
|מרג'ולין
|
|-
|מסתרי ליסבון
|בלאנש דה מונטפורט
|
|-
| rowspan="3" |2011
|חצות בפריס
|גבריאלה
|
|-
|משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים
|סבין מורו
|
|-
|Le roman de ma femme
|אווה
|
|-
| rowspan="2" |2012
|שלום למלכה
|אגת'ה סידוני לאבורד
|
|-
| L'Enfant d'en haut
|לואיז
|
|-
| rowspan="2" |2013
|כחול הוא הצבע החם ביותר
|אמה
|
|-
|גרנד סנטרל
|קרול
|
|-
| rowspan="3" |2014
|היפה והחיה
|בלה
|
|-
|מלון גרנד בודפשט
|קלוטילד
|
|-
|סן לורן
|לולו דה לה פאלייז <small>(אנ')</small>
|
|-
| rowspan="3" |2015
|יומנה של חדרנית
|סלסטין
|
|-
|הלובסטר
|מנהיגה בודדה
|
|-
|ספקטר
|ד"ר מדלן סוואן
|
|-
|2016
|זה רק סוף העולם
|סוזנה
|
|-
| rowspan="2" |2018
|זואי
|זואי
|
|-
|גיבורים במצולות
|טניה 
|
|-
|2019
|רחמים
|קלוג
|
|-
| rowspan="5" |2021
|הכרוניקה הצרפתית
|סימון
|
|-
|הונאה
|המאהבת האנגליה
|
|-
|סיפורה של אשתי
|ליזי
|
|-
|France 
|פראנס דה מורס
|
|-
|לא זמן למות
|ד"ר מדלן סוואן
|
|-
|2022
|בוקר יפה אחד <small>(אנ')</small>
|סנדרה קינצלר
|מועמדת פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר <small>(אנ') (2022)</small>
|-
|2024
|חולית: חלק שני
|ליידי מרגו פנריג
|
|-
| rowspan="3" |TBA
|פשעי העתיד
|קפריס
|
|-
|Le Bal des Folles
|פאני
|
|-
|La Bête
|גבריאלה
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2004
|Père et Maire
|תלמידה
|פרק: "Responsabilité parentale"
|-
|2008
|Les Vacances de Clémence
|ג'קי
|סרט טלוויזיה של France 2
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה צרפתיות
קטגוריה:נערות בונד
קטגוריה:זוכי פרס לומייר
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1985