OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בורודיאנקה

בורודיאנקה (באוקראינית: Бородянка) היא עיירה במחוז קייב. לפי מפקד האוכלוסין של 2001, אוכלוסיית העיירה מנתה 12,535 תושבים.

העיירה ממוקמת על אחד מיובליו של נהר טטריב. הכביש המהיר M-07 עובר בין חלקה הצפוני והדרומי של העיירה.

=== הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022 ===

במהלך המתקפה הרוסית על קייב בימיה הראשונים של המלחמה, בורודיאנקה, הממוקמת על ציר בעל חשיבות אסטרטגית,<ref name="nyt-rubble"></ref> הפכה מטרה לתקיפות אוויריות רוסיות. לטענות שלטונות אוקראינה, האוכלוסייה האזרחית של העיירה הופגזה באופן מכוון על ידי הכוחות הרוסים, מה שתואר על ידם כפשע מלחמה, בדומה לטבח בוצ'ה.<ref name="Europe1"></ref><ref name="venediktova-destroyed"></ref>.

להערכת ראש העיירה, היקף ההרוגים הכולל בקרב האוכלוסייה האזרחית עומד על 200 הרוגים לכל הפחות.<ref></ref> כאשר חלק מתושבי העיירה הסתתרו במערות במשך 38 ימים. במועד שבו הכוחות הרוסים נסוגו מהעיירה התגוררו בה בפועל רק כמה מאות תושבים, כאשר כ-90% מהתושבים ברחו ומספר לא ידוע של תושבים נקברו תחת הריסות.

במהלך חודש נובמבר 2022, פורסמו מספר ציורי קיר על קירות מבנים שניזוקו בעיירה. אמן הרחוב הבריטי האנונימי בנקסי פרסם מאוחר יותר תמונות של ציור קיר אחד ברשתות החברתיות.<ref></ref>

ימין
מרכז

== קישורים חיצוניים ==

* 
* ניסן צור, [https://www.inn.co.il/news/542830 בניינים "נקרעים" ומתמוטטים: תיעוד ההרס באוקראינה], באתר ערוץ 7, 4 במרץ 2022

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחוז קייב: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-12
באיאד

באיאד (שם מדעי: Bagrus bajad) הוא מין של שפמנון גדול משפחת הבגרידיים, החי במקווי מים מתוקים באפריקה והוא המין הגדול במשפחתו. מין זה הוא קרובו של הקמפנגו מאגם מלאווי.

==תיאור==
דג זה מגיע לאורך של 112 ס"מ בקירוב ומשקל מוערך של 12.5 ק"ג, אם כי הפרטים הגדולים ביותר מגיעים למשקל 100 ק"ג, כאשר הנקבות יותר גדולות מהזכרים ואלה מתבגרים בגילאים 7 ו-8 לזכרים ונקבות (בהתאמה). זהו שפמנון מוארך מעט עם סנפיר גב בולט, פתחי זימים בולטים וסנפירי חזה קוצניים. הלסתות ארוכות וסביבם בינים ארוכות העוזרות בחישה. הדג הוא צהוב-ירקרק עד שחור והבטן לבנה. הסנפירים כהים יותר והצעירים בעלי כתמים שחורים מצידיהם.

הדג חי בטבע בנהרות, ביצות ואגמים טרופיים באפריקה שמדרום לסהרה, ביניהם בימת צ'אד, אגם אלברט, אגם טורקאנה ובנהרות רחבים כמו הנילוס, נהר ניז'ר ונהר סנגל. לרוב הוא שוכן בעומקים ובקרבת הקרקעית ולעיתים נחבא בין סדקי סלעים, מה שגורם לו להיראות רק לעיתים רחוקות. השפמנון הוא אוכל כל הניזון הן מצמחייה והן מטרף של רכיכות, סרטנים, דגים אחרים וחרקים, כשבבגרותו הוא מגוון את מזונותיו.

דג זה נפוץ יחסית ואיננו בסכנת הכחדה, אף שהוא נידוג דרך קבע לבשרו לאורך אגמים באפריקה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר פורסקל
קטגוריה:בגרידיים
קטגוריה:מגה-פאונה של אפריקה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1775
פליקס קאמרר

פליקס קאמרר (בגרמנית: Felix Kammerer; נולד ב־19 בספטמבר 1995) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון אוסטרי. ידוע כמי שגילם את פאול בומר בסרט עטור השבחים "במערב אין כל חדש", המבוסס על הספר באותו שם מאת אריך מריה רמרק.
==ביוגרפיה==
פליקס קאמרר הוא בנם של זמרת האופרה אנג'ליקה קירשלאגר והנס פיטר קאמרר.

== קריירה ==

===תיאטרון===
מ-2013 עד 2015 הוא היה חבר באנסמבל הצעיר "הירביגר" של מרזה הורביגר. ב-2015 החל ללמוד באקדמיה לאמנויות הדרמה של ארנסט בוש בברלין, גרמניה, שאותם סיים ב־2019. במהלך לימודיו עבד בתיאטרון הפועלים הברלינאי (Berliner Arbeiter-Theater). בשנת 2017 הופיע בכמה הפקות של התיאטרון הגרמני הברלינאי (Deutsches Theatre Berlin). כן עבד בתיאטרון מקסים גורקי בברלין.

בשנת 2019, החל להופיע בהפקות של הבורגתיאטר בווינה וכן גילם את בהמות בהצגה "האמן ומרגריטה" על פי ספרו של מיכאיל בולגאקוב.

באוקטובר 2020, הוא הופיע בהצגה "בגדי המלך החדשים" על פי הסיפור מאת הנס כריסטיאן אנדרסן. בינואר 2023 חזר לבורגתיאטר בווינה.
===טלוויזיה וקולנוע===
ב־2021 הופיע בתפקיד קטן בסרט הטלוויזיה התיעודי "דירר" (Dürer) על חייו של אלברכט דירר.

באביב 2021 ביים אותו אדוארד ברגר לצילומי הגרסה המחודשת של נטפליקס, "במערב אין כל חדש", המבוססת על רומן באותו שם, בו לקח על עצמו את התפקיד הראשי של החייל פאול באומר.

בשנת 2022 הוא הצטלם בעונה השלישית של סדרה "מעבר הרים".

בשנת 2023 קאמרר הופיע בסדרה כל האור שאיננו רואים בפרק הראשון בתפקיד חייל באס אס.

בשנת 2024 החל להצטלם לסרטו של גיירמו דל טורו "פרנקנשטיין".

==פרסים והערכה==
הוא זכה בפרס נסטרוי בקטגוריית הזכר הצעיר הטוב ביותר בטקס פרסי התיאטרון של נסטרוי ב-2022.

בינואר 2023, הוכרז קאמרר כמי שנכלל ברשימה הארוכה בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בפרסי האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה ה-76.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1995
דויד היקר

דויד היקר (באינדונזית: Dear David) הוא סרט רומנטי אינדונזי משנת 2023 בבימויו של לאקי קוסוואנדי. הסרט עוסק בתלמידת תיכון שחייה משתנים כאשר הסיפורים שכתבה על הנער שבו היא מאוהבת, מתפרסמים בבית הספר.

==עלילה==
לאראס (שנינה סינמון) היא נערה מחוננת המשתייכת למיעוט הנוצרי באינדונזיה. היא לומדת בתיכון נוצרי יוקרתי, ומאוהבת בבחור בשם דויד (אמיר מהירה) שלומד בכיתתה. היא כותבת עליו סיפורים פורנוגרפיים בחשבון פרטי באינטרנט, אולם לא מפרסמת אותם. באחת הפעמים, לאחר שכתבה סיפור באמצעות המחשב של התיכון, המחשב נותר פתוח, והסיפורים דולפים לכל בית הספר. הסיפורים הופכים לוויראליים, וגורמים מבוכה רבה לדויד. במקביל, ההנהלה השמרנית של התיכון חוששת משמו הטוב של המוסד שנפגע בעקבות הפרשה, ונחושה לגלות מי כתב את הסיפורים. דויד מבין מתוך הסיפורים שלאראס היא זו שכתבה אותם, ומציע לה עסקה: הוא לא יספר להנהלת בית הספר שהיא זאת שכתבה את הסיפורים, והיא בתמורה תסייע לו להתקרב אל חברתה הטובה דילה (קייטלין נורת' לואיס) שבה הוא מאוהב.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטים אינדונזיים
קטגוריה:סרטי 2023
הסטר ואן לנפ

הסטר יוליאנה אוקטביה ואן לנפ (בהולנדית: Hester Juliana Octavia van Lennep; 8 ביולי 1916 – 1 בינואר 2000) הייתה לוחמת התנגדות וחסידת אומות עולם הולנדית.

== ביוגרפיה ==
הסטר ואן לנפ נולדה כבת הצעירה של קארל ואן לנפ (1866–1923) ואנה אליז הומאנס (1871–1943).

ב-1 במאי 1940, הסטר ואן לנפ ואחותה הגדולה מיס ואן לנפ פתחו את המכון שלה לטיפוח עור באמסטרדם. בשנת 1942, כאשר טרור הכובש הגרמני כלפי אזרחי אמסטרדם היהודים לבש צורות חמורות יותר ויותר, היא ועמיתתה וחברתה פאולין ואסדייק החלו להתמקד בהסתרת ילדים יהודים במקום מבטחים. הם לקחו את הילדים למקומות מסתור אצל חברים ומכרים בתוך העיר ומחוצה לה.

מאביב 1943, הסטר ופאולין עבדו בשיתוף פעולה הדוק עם מצילי ילדים אחרים, כמו חסינה ואן דר מולן ויוהאן ואן הולסט, מנהל המכון הפדגוגי הקלוינסטי ששכן מרחק שני בניינים מבית הילדים - בו רוכזו ילדים יהודים, שהופרדו ממשפחותיהם לפני שילוחם למחנות במזרח בניין בית הספר שלו היה סמוך למעון היהודי שממנו הוברחו ילדים. מאות ילדים יהודים שוכנו בבניין מול התיאטרון ההולנדי בשנים 1942 ו-1943 בזמן שהמתינו לגירוש.

באותה שנה הסתירה ואן לנפ את סנדור בארקס, יהודי תושב אמסטרדם ממוצא הונגרי. לבקשתה של הסטר החל בארקס לעזור לה בעבודת הילדים. שיתוף הפעולה ביניהם התרחב כאשר שניהם הפכו לעובדים בעיתון ההתנגדות הבלתי חוקי Trouw. כשליחה, הסטר העבירה מדי שבוע עותקים של העיתון הבלתי חוקי Trouw באופניים מבית הדפוס לכתובות הפצה שונות.

ב-20 בינואר 1944, הסטר ואן לנפ וסנדור בארקס נישאו באופן בלתי חוקי ובסודיות רבה לפני החוק ההולנדי, הודות למר. א. ואן דן הורן, ראש העיר של הכפר טינהובן ליד אוטרכט.

==אחרי המלחמה==
לסנדור והסטר נולדו שלושה ילדים לאחר המלחמה. ב-1972 עברו מאמסטרדם לעיר דוסבורג (גלדרלנד). באוגוסט 1985, הוענק להסטר ואן לנפ אות " חסידת אומות העולם " מטעם ארגון יד ושם על סיועה לילדים יהודים בשנות המלחמה.

ב-2016 נקרא על שמה גשר בפארק חרברנדי באמסטרדם.<ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי המחתרת ההולנדית
קטגוריה:הולנדים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: הולנד
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1916
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2000
Blood & Glitter

"Blood & Glitter" (בעברית: "דם ונצנצים") הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הרוק הגרמנית לורד אוף דה לוסט. לאחר זכייתו ב-Unser Lied für Liverpool נבחר לייצג את גרמניה באירוויזיון 2023, שנערך בליברפול שב.

== לפני האירוויזיון ==
"Blood & Glitter" יצא לאור כסינגל המוביל מתוך אלבומה ה-11 של הלהקה, Blood & Glitter.<ref></ref> ב-27 בינואר 2023 הודיעה רשות השידור הגרמנית NDR כי לורד אוף דה לוסט עתידים להשתתף בקדם הגרמני לאירוויזיון 2023, Unser Lied für Liverpool, עם השיר. ב-3 במרץ הוכרז "Blood & Glitter" כזוכה על בסיס שילוב בין קולות השופטים הבין-לאומיים להצבעות הקהל.<ref></ref>

== באירוויזיון ==
המהדורה ה-67 של האירוויזיון תתקיים בליברפול, הממלכה המאוחדת ותורכב משני חצאי גמר ב-9 במאי וב-11 במאי ומגמר ב-13 במאי 2022.<ref></ref> על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר.<ref name="Rules"></ref> מתוקף היותה חברה בחמש המדינות הגדולות של האירוויזיון, גרמניה העפילה לגמר באופן אוטומטי. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע על ידי מפיקי התחרות. גרמניה הופיעה כמדינה ה-21 וסיימה במקום האחרון בגמר עם 18 נקודות.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קט:שירי 2023
קט:סינגלים מ-2023
קט:שירי גרמניה באירוויזיון
קט:שירי אירוויזיון 2023
קט:שירים באנגלית
קט:שירי רוק
Eaea

"Eaea" (בעברית: "שלום") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הספרדייה בלנקה פלומה. את השיר הוציאה לאור ב-20 בדצמבר 2022 חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ.<ref></ref> לאחר זכייתו ב-Benidorm Fest 2023 נבחר לייצג את ספרד באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב.<ref></ref><ref></ref>

== על השיר ==
"Eaea" מתואר כשיר "הוקרה" לשורשיה של הזמרת, בתור "חגיגת חוזק וכוח של אימהות שחיו לפני זמן רב" ובתור "ייצוג של מזמור" לכרמן - סבתה המנוחה של פלומה, שהעניקה לה הרבה מההשראה המוזיקלית בעשייתה, והציגה לה את סגנון הפלמנקו.<ref></ref> על עטיפת הסינגל מופיעה תמונת סבתה של פלומה, וחמש הזמרות-הרקדניות המלוות אותה בהופעת האירוויזיון משמשות גם הן בתור "ייצוג הכוח והחוזק של אימהות שחיו לפני זמן רב".

מבחינה מוזיקלית מתוארים השירה והמנגינה בצד הופעת הריקוד בתור "טיפוח" צלילים ספרדיים מסורתיים ובתור "השראה" מסגנונות פלמנקו מסורתיים;<ref></ref> ובתור שיר "שכולו מחיאות כפיים של פלמנקו ושורות שירה בסגנון ערבי המודגשות באמצעות פעימות צלילי סינתסייזר". בכמה מקומות לאורך השיר מבצעת פלומה הברה אחת של טקסט תוך מעבר בין כמה תווים שונים ברצף, סגנון המכונה ריצה קולית או שירה מליסמטית .

== לפני האירוויזיון ==
Benidorm Fest 2023 היה הקדם הלאומי של ספרד לאירוויזיון 2023. האירוע חולק לשני חצאי גמר, כשבכל אחד מתחרים תשעה אמנים.<ref></ref> ארבעת השירים בעלי מספר הנקודות הגבוה ביותר העפילו לגמר. מערכת ההצבעה כללה הצבעה טלפונית (25%), ניקוד שופטים דמוסקופי שהורכב ממדגם של האוכלוסייה הספרדית שנבחרה לפי קריטריונים סטטיסטיים ודמוסקופיים (25%) והצבעות חבר השופטים הלאומי (50%). במהלך הגמר בוצעו שמונת השירים פעם נוספת, ולבסוף נקבעה זהות הזוכה. "Eaea" שובץ לחצי הגמר השני ממנו העפיל לשלב הבא מהמקום הראשון עם 167 נקודות.<ref></ref> בגמר האירוע, ניצח בהפרש של 24 נקודות מעל למקום השני.

== באירוויזיון ==
המהדורה ה-67 של האירוויזיון התקיימה בליברפול, הממלכה המאוחדת, וכללה שני חצאי גמר (ב-9 במאי וב-11 במאי) וגמר (ב-13 במאי 2023).<ref></ref> על פי כללי האירוויזיון, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות ה"גדולות" (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) שמשתתפות באופן אוטומטי בגמר, כל מדינה אחרת המשתתפת בגמר נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר.<ref name="Rules"></ref> מתוקף היותה חברה בחמש המדינות הגדולות של האירוויזיון, ספרד השתתפה ישירות בגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע על ידי מפיקי התחרות. ספרד הופיעה כמדינה השמינית מתוך עשרים ושש מדינות, וסיימה את התחרות במקום ה-17 עם 100 נקודות בסך הכל, כאשר 95 נקודות מתוכן ניתנו על ידי צוותי השיפוט (הניקוד ה-9 הגבוה ביותר מתוך 26) ו-5 נקודות על ידי הצבעת הקהל (הניקוד ה-26 בגובהו מתוך 26).

== ביקורת ==
בגמר הלאומי Benidorm Fest 2023 נחשב "Eaea" לשיר האהוב ביותר במספר סקרים של מעריצי תחרות האירוויזיון.<ref></ref><ref></ref> הוא התחרה עם שיר אהוב נוסף, "Quiero arder", של הזמר הספרדי אגוניי, שאותו עקף ב-24 נקודות בלבד לזכייה בגמר הלאומי.

השיר נחווה בתור "אחד המתחרים המעניינים ביותר מוזיקלית" בתחרות האירוויזיון לשנת 2023, במאמר של מבקר המוזיקה מארק סאבאג' באתר חדשות רשת השידור הבריטית BBC, שהוסיף לפני התחרות כי "הרבה יהיה תלוי באופן ייצור מחודש לשירת הריצה-הקולית של פלומה בהופעה חיה" וצפה לשיר מיקום באחד משלושת המקומות הראשונים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קט:שירי 2023
קט:סינגלים מ-2023
קט:שירי ספרד באירוויזיון
קט:שירי אירוויזיון 2023
קט:שירים בספרדית
רוברט קילוורדבי

רוֹבֶּרְט קִילווֹרְדְבִּי (באנגלית: Robert Kilwardby; סביב 1215 – 11 בספטמבר 1279) היה הארכיבישוף מקנטרברי באנגליה וקרדינל. קילוורדבי היה החבר הראשון במסדר מנדיקנטים שזכה למשרה כנסייתית גבוהה בכנסייה האנגלית.

==ביוגרפיה==
קילוורדבי למד באוניברסיטת פריז, ועם סיום לימודיו החל ללמד שם דקדוק ולוגיקה. לאחר מכן הצטרף ל ולמד תאולוגיה, והצטרף לחבר המנהלים של אוניברסיטת אוקספורד לפני 1261, כנראה עד 1245. הוא מונה לראש המסדר של הדומיניקנים באנגליה ב-1261, ובאוקטובר 1272 מינה אותו האפיפיור גרגוריוס העשירי לארכיבישוף של קנטרברי כדי לסיים את המחלוקת על הבחירות. קילוורדבי קיבל את המינוי של הארכיבישופות ב-11 באוקטובר 1272, ב-12 בדצמבר 1272 הוא קיבל את ניהולה, וקיבל סמיכה לכהונה ב-26 בפברואר 1273.

קילוורדבי הכתיר את אדוארד הראשון ואת אשתו לאונור כמלך ומלכת אנגליה באוגוסט 1274, אך מלבד זאת כמעט שלא עסק בפוליטיקה. במקום זאת הוא התרכז בתפקידיו הכנסייתיים, כולל צדקה לעניים ותרומות לדומיניקנים.

בשנת 1278 מינה האפיפיור ניקולאוס השלישי את קילוורדבי ל, שבסמוך לרומא. עקב כך הוא התפטר מתפקיד הארכיבישוף מקנטרברי ועזב את אנגליה, [5] ולקח עמו מסמכים, פנקסים ומסמכים השייכים לארכיבישופות. הוא גם עזב שוב את הארכיבישופות שקועה בחובות, לאחר שקודמו סילק את החוב. הוא מת באיטליה בשנת 1279 ונקבר במנזר הדומיניקני בוויטרבו, באיטליה. אמנם בתאוריה זה היה קידום, אבל נראה שזה לא היה כך, שכן האפיפיור לא היה מרוצה מתמיכתו של קילוורדבי במאמצים להתנגד לתשלום הכנסות האפיפיור ומחוסר המאמץ לביצוע הרפורמות שהתקבלו ב ב-1274.

השקפותיו התאולוגיות והפילוסופיות של קילוורדבי סוכמו על ידי הכומר וההיסטוריון שאמר כי הוא היה "אקלקטי שמרני, המחזיק בדוקטרינת הנטיות המכוננות ומתנגד... לדוקטרינה האריסטוטלית של אחדות הצורה בישויות, כולל האדם". כמה מקורות קובעים שהוא היה המחבר של Summa Philosophiae, היסטוריה ותיאור של אסכולות המחשבה הפילוסופיות שהיו אז, אך סגנון הכתיבה אינו דומה ליצירותיו האחרות, ונואלס, למשל, אינו מאמין שהוא נכתב על ידי קילוורדבי.

נטען כי קילוורדבי התנגד לתומאס אקווינס. בשנת 1277 הוא אסר על הוראת שלושים תזות, שחלקן נחשבו כקשורות לתורתו של תומאס אקווינס. אולם חוקרים מודרניים, כמו רולנד היסט (Roland Hissette), ערערו על פרשנות זו.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Lagerlund, Henrik & Thom, Paul (eds.), A Companion to the Philosophy of Robert Kilwardby, Leiden: Brill, 2012.
* Lewry, Patrick Osmund Robert Kilwardby's Writings on the Logica vetus Studied with Regard to Their Teaching and Method. Ph.D. diss. Oxford, 1978.
* Thom, Paul, Logic and Ontology in the Syllogistic of Robert Kilwardby, Leiden: Brill, 2007.
* 
</div>

==קישורים חיצוניים==

<div style="direction: ltr;">
*[https://plato.stanford.edu/entries/robert-kilwardby/ Robert Kilwardby] – Stanford Encyclopedia of Philosophy.
* [http://maritain.nd.edu/jmc/etext/homp312.htm History of Medieval Philosophy] by Jacques Maritain
* Kilwardby, Robert: [http://roderic.uv.es/uv_ms_0049 Tabula in librum sancti Augustini De civitate Dei] (1464), digitized codex at [http://roderic.uv.es/handle/10550/43 Somni]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילוסופים של המדע
קטגוריה:דומיניקנים
קטגוריה:הארכיבישופים מקנטרברי
קטגוריה:ילידי 1215
קטגוריה:נפטרים ב-1279
האיגוד התעשייתי של דונבאס

האיגוד התעשייתי של דונבאס (באוקראינית: Індустріальний союз Донбасу ; בראשי תיבות: ISD) הוא אחד מהתאגידים הגדולים באוקראינה. זוהי חברת אחזקות משולבת אופקית המחזיקה או מנהלת מניות של 40 מפעלים תעשייתיים במזרח אוקראינה, הונגריה ופולין.

החברה הוקמה במקור בשנת 1995, ומייצרת 9.2 מיליון טון פלדה מדי שנה. בשנת 2012, החברה דורגה במקום ה-33 בדירוג יצרניות הפלדה מטעם התאגיד העולמי לפלדה.

== מחלוקות ויחסי הון-שלטון ==
נטען כי החברה סיפקה תמיכה כספית משמעותית לנשיא אוקראינה ויקטור יושצ'נקו, במהלך מסע הבחירות שלו לנשיאות ובתקופת המהפכה הכתומה.<ref>[http://www.ponarseurasia.org/sites/default/files/policy-memos-pdf/pm_0374.pdf Is Democracy Irreversible in Ukraine?] by Olexiy Haran (December 2005)</ref>

מייסד החברה, ויטלי היידוק, מונה על ידי הנשיא יושנקו ליו"ר המועצה לביטחון לאומי ולהגנה של אוקראינה בין אוקטובר 2006 ועד מאי 2007. <ref>[http://www.kyivpost.com/content/business/yushchenko-names-businessman-to-oversee-security-c-25188.html Yushchenko names businessman to oversee Security Council], Kyiv Post (Oct. 10, 2006)</ref><ref name="RH2010">[http://www.kyivpost.com/content/ukraine/12-richest-vitaliy-haiduk-53-93070.html #12 Richest: Vitaliy Haiduk, 53], Kyiv Post (17 December 2010)</ref>. בהמשך, היידוק שימש גם כיועץ לנושאי אנרגיה עבור ראש ממשלת אוקראינה, יוליה טימושנקו, עד לשנת 2010.<ref name="RH2010" />

== קישורים חיצוניים ==

* 
* אנדרס אוסלונד, [https://books.google.co.il/books?id=C8C3xuqd6aMC&pg=PA108&dq=%22Industrial+Union+of+Donbas%22&hl=en&sa=X&ei=FWMKUsX4IYiU2wWDh4D4AQ&redir_esc=y#v=onepage&q=%22Industrial%20Union%20of%20Donbas%22&f=false כיצד אוקראינה הפכה לכלכלת שוק ולדמוקרטיה], מכון פיטרסון, 2009 
* שרון ל. וולצ'יק וג'יין לפטוויץ' קארי, [https://books.google.co.il/books?id=ciKIBazTof8C&pg=PA357&dq=%22Industrial+Union+of+Donbas%22&hl=en&sa=X&ei=FWMKUsX4IYiU2wWDh4D4AQ&redir_esc=y#v=onepage&q=%22Industrial%20Union%20of%20Donbas%22&f=false פוליטיקה של מרכז ומזרח אירופה: מקומוניזם לדמוקרטיה], הוצאת רומן וליטלפילד, 2008 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות אוקראיניות
קטגוריה:חברות החזקות
Webflow

Webflow, Inc (בעברית: וֶובּפְּלוֹאוּ) היא חברה אמריקנית המציעה פלטפורמה לפיתוח, עיצוב והעלאת אתרים לאינטרנט מבלי לכתוב קוד. החברה נוסדה בשנת 2013 והיא שוכנת בסן פרנסיסקו. על פי דיווחים רשמיים של החברה, קהל המשתמשים שלה בשנת 2023 מונה יותר מ-3.5 מיליון משתמשים. החברה מעסיקה יותר מ-600 עובדים וגייסה מימון של כ-335 מיליוני דולרים ממשקיעים, כאשר שווי החברה מוערך ביותר מ-4 מיליארד דולרים.

== סקירה ==
Webflow היא תוכנה מסוג SaaS אשר מאפשרת פיתוח ועיצוב של אתרים רספונסיביים<ref>אתר רספונסיבי הוא אתר שפותח כך שיתאים לגדלים שונים של מכשירים; למשל, מחשב, טלפון חכם, טאבלט וכיוצא בזאת.</ref> באמצעות עורך אתרים ויזואלי אונליין, ללא כתיבת קוד. למעשה, המשתמשים עובדים עם העורך הוויזואלי שמייצר באופן דינמי קוד מתאים בשפות HTML, CSS ו-JavaScript. היתרון בכך הוא שמעצבים ואף אנשים ללא הכשרה קודמת בתחום עובדים עם ממשק ידידותי ולא נדרשים ללמוד כלים אלה, וכתוצאה מכך זמן הפיתוח קטן משמעותית. לעומת מתחרים כדוגמת WIX ו-Squarespace, נדרש יותר זמן על מנת ללמוד את הממשק והשירותים השונים שמציע עורך האתרים הוויזואלי, ואלו מאפשרים גמישות והתאמה אישית טובה יותר של האתר ממתחרות אלו, אשר בדרך כלל מציעות אבני בניין מוכנות מראש לפיתוח האתר.

אתרים שנוצרים ב-Webflow מאוחסנים בשירות מחשוב הענן Fastly ונעזרים בשירות Amazon CloudFront מבית אמזון.

== ראו גם ==
* וויקס.קום
* Squarespace
* וורדפרס

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיצוב אתרי אינטרנט
קטגוריה:חברות אינטרנט אמריקאיות
ניגון מפולטבה

הניגון מפּוֹלְטוֹבַה (בספר הניגונים מכונה: ניגון להרב יעקב מרדכי מפאלטאווא) הוא ניגון ללא מילים מניגוני חב"ד אשר הולחן ביד הרב יעקב מרדכי בזפלוב, אשר שימש כרבה של העיר פולטבה, ומכאן שמו.

== רקע ==
הרב יעקב מרדכי בזפלוב, אשר שימש כרבה של העיר פולטבה שבאוקראינה, והיה חסיד מפורסם של אדמו"ר חסידות חב"ד, שמואל שניאורסון, ולאחר מכן חסיד של מחליפו, שלום דובער שניאורסון<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref>.

"ניגון מפולטובה" הוא ניגון מ"ה בספר הניגונים של ניח"ח, שם מתואר כי רבי מרדכי <ref name=":0" /><ref name=":1" />.

== עיבודים מוזיקליים ==
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 הופיע השיר באלבום "ניגוני חב"ד" 7 של ניח"ח בביצוע זלמן ברונשטיין, ב-2002, הופיע באלבום "אבינו מלכינו" של הזמר-יוצר החסידי אברהם פריד, ב-2006 הופיע באלבום "פסנתר עם נשמה" של ירון גרשובסקי וזלמן גולדשטיין, ב-2008 הופיע באלבום "ישוב הדעת" של המוזיקאי הישראלי נדב בכר, ב-2010 הופיע באלבום "עצם הנשמה 2" של הזמר הישראלי יאיר כלב, ובדצמבר 2019 הופיע באלבום "צמאה 5" של הזמר הישראלי אהרן רזאל.

מלבד באלבום ניח"ח הניגון בוצע על ידי זלמן ברונשטיין פעמים רבות, וביצועיו מזוהים מאוד עם הניגון. הניגון בוצע ב-2012 על ידי הרכב המוזיקלי הלב והמעיין יחד עם תזמורת סימפונט רעננה. בוצע על ידי הזמר החסידי אמריקאי אלי מרקוס בשנת 2018.

== הערות שוליים ==

פולטובה
קטגוריה:פולטבה
מוחמד אבו ניל

מוחמד אבו ניל (בערבית: محمد أبو النيل; נולד ב-3 במאי 2001) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת השוער בבני סכנין.<ref></ref>

== קריירת מועדונים ==
אבו ניל נולד בכפר אעבלין, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית. גדל במחלקת הנוער של בני סכנין, בשנה הראשונה שלו בגיל הנוער הפך לשוער הראשי של קבוצתו אשר שיחקה בליגת העל לנוער שסיימה בסיום עונת 2018/2019 במקום ה-3 בטבלה.

בתאריך 14 בספטמבר 2020 עוד בהיותו שחקן נוער ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בני סכנין בליגת העל.

ב-1 באוגוסט 2021 הושאל למכבי בני ריינה בליגה לאומית והיה שותף להעפלה הראשונה בתולדותיה של מכבי בני ריינה לליגת העל.
לאחר סיום העונה בליגה הלאומית היה אבו ניל מועמד לשוער העונה באתר ONE, כששמר תשע פעמים על רשת נקייה וקבוצתו ספגה הכי מעט (28).

ב-20 ביוני 2022 האריך את השאלתו לעונה נוספת במכבי בני ריינה.

בעונת 2022/2023 שב לבני סכנין.

בעונת 2024/2023 היה מועמד לשוער העונה בליגת העל במדי בני סכנין שסיימה בפלייאוף העליון.

==בנבחרות ישראל==
בעקבות פציעתם של דניאל פרץ וניב אליאסי צורף אבו ניל לסגל הנבחרת האולימפית של ישראל לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024), אולם לבסוף אליאסי החלים ואבו ניל נגרע מהסגל.

== תארים ==
מכבי בני ריינה
* אליפות ליגה לאומית 2021/2022

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

2023 03
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:שוערי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:אעבלין: אישים
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני מכבי בני ריינה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2001
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים באולימפיאדת פריז (2024)
ניגון הפלפול

ניגון הפלפול (ביידיש: דער פלפול) הוא ניגון חב"ד ללא מילים, אשר מורכב מחמישה בתים, שהקשר ביניהם מתואר כדומה לדרך לימוד התלמוד הבבלי, המכונה בשם פלפול.

== רקע ==
"הפלפול" הוא ניגון ס"ד (64) בספר הניגונים, שם הובא הסבר על מהות הניגון:

== עיבודים וביצועים מוזיקליים ==
ב־2010 הופיע הניגון באלבום "עצם הנשמה 3" של הזמר הישראלי יאיר כלב<ref></ref>, וב־2012 הופיע באלבום 'אוסף ניגוני חב"ד הגדול' של המוזיקאי הישראלי חנן בר סלע<ref></ref><ref></ref>.

ב־2017 הופיע באלבום 'ניחוחות 7' בהוצאות שבועון כפר חב"ד בביצוע 'מקהלת חסידי חב"ד'<ref></ref>, באפריל 2020, בוצע על ידי הזמר האמריקאי אלי מרקוס, ובספטמבר של אותה שנה בוצע שוב על ידי מרכוס, יחד עם בני פרידמן ועוד<ref></ref>.

== נוסח ישראל אריה לייב שניאורסון ==
ישעיהו שר, ממקימי כפר ביל"ו, שהיה בילדותו סולן בבית הכנסת הכורלי ביקטרינוסלב, כתב בזיכרונותיו מילדותו באימפריה הרוסית, אודות ניגון שלימדו ישראל אריה לייב שניאורסון, אחיו של רבי מנחם מנדל שניאורסון ובנו של הרב לוי יצחק שניאורסון: "תוכנו הוא: שיחת שני אברכים בסוגיא מסוימת בתלמוד או בחסידות, וצורתו – "קושיא ותירוץ", כשאחד מקשה והשני משתדל על ידי פלפול לתרץ ולסלק את הקושיא ולהפריכה"<ref name=":0">. לטענת שר הניגון מיוחס לרבי שניאור זלמן מלאדי, מייסד חסידות חב"ד,</ref>. לימים, לאחר הקמת כפר ביל"ו, נהג שר ללמד את הניגון בקרב המורים והתלמידים בכפר, על פי משאלתו של אריה לייב שניאורסון, שביקש ממנו להנציח את הניגון ברבים<ref name=":0" />. במאי 2023 הרב משה אורנשטיין, מצא כי זהו ניגון הפלפול עם מספר שינויים<ref></ref><ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.chassidus.com/audio/nigun/13-09-Der-Pilpul-Heichal-Neginah.htm ניגון "הפלפול"], במאגר "היכל נגינה" של היכל מנחם בבורו פארק
* [https://youtu.be/DK-gGTzZZoY ניגון הפלפול], הרב מנחם מענדל עמאר
* לב לייבמן, [https://nichoach.blogspot.com/2024/05/blog-post.html ניגון "הפלפול": מניגון אנונימי לניגון של גאוני עולם],

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניגוני חב"ד
ח'ירבת זלפה

ח'רבת זלפה (בערבית: خربة زلفة) היה כפר ערבי שהתקיים באדמות המישור של עתיל בקרבת קיבוץ גבעת חיים איחוד בנפת טולכרם.

הכפר נוסד במאה ה-19 בידי פלאחים מכפר האם עתיל שבהרי השומרון.<ref>Conder, C.R; Kitchener, H.H. (1882). The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. Vol. 2: Samaria, London: Committee of the Palestine Exploration Fund, p. 153</ref><ref></ref>

במפקד הבריטי שנערך בשנת 1922 נמנו בכפר 63 נפשות: 30 גברים ו-33 נשים, כולם מוסלמים.<ref>Barron, J.B, . Palestine: Report and General Abstracts of the Census of 1922, Government of Palestine., 1923, עמ' table ix</ref> במפקד שנערך ב-1931 נמנה הכפר עם אוכלוסיית עתיל ולא נמסרו נתונים נפרדים.<ref>Mills, E, Census of Palestine 1931. Population of Villages, Towns and Administrative Areas, Jerusalem: Government of Palestine, 1932, עמ' 53</ref>

הכפר פונה מתושביו במהלך מלחמת העצמאות.<ref>Sharif S. Elmusa, Muhammad Ali Khalidi, All that Remains: The Palestinian Villages Occupied and Depopulated by Israel in 1948, Institute for Palestine Studies, 1992, עמ' 568, מסת"ב 978-0-88728-224-9. (באנגלית)</ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:השרון: קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:השרון: אתרים ארכאולוגיים
ח'ירבת מנשייה

ח'רבת אל-מנשיה (בערבית: خربة المنشية) היה כפר ערבי באדמות המישור של הכפר עתיל בנפת טולכרם.

הכפר נוסד בשלהי המאה ה-19 בידי פלאחים מכפר האם עתיל שבהרי השומרון.<ref></ref>

במפקד הבריטי שנערך בשנת 1922 נמנו בכפר 94 נפשות: 50 גברים ו-44 נשים, כולם מוסלמים.<ref>Barron, J.B, . Palestine: Report and General Abstracts of the Census of 1922, Government of Palestine., 1923, עמ' table ix</ref> במפקד שנערך ב-1931 נמנה הכפר עם אוכלוסיית עתיל ולא נמסרו נתונים נפרדים.<ref>Mills, E, Census of Palestine 1931. Population of Villages, Towns and Administrative Areas, Jerusalem: Government of Palestine, 1932, עמ' 53</ref>

הכפר פונה מתושביו במהלך מלחמת העצמאות ואדמותיו סופחו לקיבוץ גבעת חיים (איחוד).<ref>Sharif S. Elmusa, Muhammad Ali Khalidi, All that Remains: The Palestinian Villages Occupied and Depopulated by Israel in 1948, Institute for Palestine Studies, 1992, עמ' 557, מסת"ב 978-0-88728-224-9. (באנגלית)</ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גבעת חיים
קטגוריה:קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
משטרת תנועה

משטרת התנועה היא יחידה של המשטרה שעוסקת באכיפת חוקי התעבורה, במניעה ובחקירה של תאונות דרכים ובהנחיית התנועה במצבי לחץ (עומסי תנועה, תאונות דרכים, הפגנות ועוד).

== היסטוריה ==
משטרת תנועה התקיימה במגוון צורות והשתמשה במספר דרכים לשמירת הסדר בתנועה למעלה משלוש מאות שנה. משטרת התנועה הראשונה בעולם כנראה הוקמה בלונדון, אנגליה, ב-1722, כאשר שר העיר של לונדון, בתגובה לעלייה בשימוש בכלי תנועה במאה ה-18, מינה שלושה אנשים לעמוד על גשר לונדון ולוודא שאנשים נשארים בנתיב השמאלי ולא עוצרים.<ref>M. G. Lay, Ways of the World: A History of the World's Roads and of the Vehicles That Used Them (1992), עמוד. 199.</ref>

במשטרת ישראל, אגף התנועה עוסק בתחום זה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משטרה
קטגוריה:ניהול תחבורה
לורל לי

לורל פרנסס לי (באנגלית: Laurel Frances Lee; נולדה ב-26 במרץ 1974) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-15 של מדינת פלורידה. טרם שירותה בבית הנבחרים האמריקאי, כיהנה לי כמזכירת המדינה של פלורידה בשנים 2019–2022 וכשופטת בבית המשפט המחוזי ה-13 בפלורידה.

== ביוגרפיה ==
לי נולדה בקליבלנד שבאוהיו. היא החלה את הקריירה המשפטית שלה כעורכת דין במשרד עורכי הדין קרלטון פילדס בשנת 2003, ולאחר מכן עברה לסנגוריה הציבורית כפרקליטה מסייעת ב-2005. משנת 2007 ועד למינויה אל כס השיפוט, הייתה לי עוזרת התובע הפדרלי במחוז התיכון של פלורידה. בשנת 2013 מונתה בידי מושל פלורידה ריק סקוט לשופטת בבית המשפט המחוזי ה-13 של פלורידה, שבתחום שיפוטו מחוז הילסבורו. בבחירות 2014 נבחרה ללא התנגדות לתקופת כהונה מלאה.

ב-28 בינואר 2019 מונתה לי למזכירת המדינה של פלורידה בידי המושל רון דה-סנטיס. היא החליפה את המזכיר המתפטר מייק ארטל, שעזב לאחר פחות מחודש בתפקיד כאשר נחשף תצלום שלו משנת 2005 מאופר בבלאקפייס כחלק מתחפושת ליל כל הקדושים של קורבן הוריקן קתרינה. באוקטובר 2020, שבועות מספר טרם הבחירות הכלליות באותה השנה, דרשה לי להשמיט פושעים מרשימות הבוחרים אם יש להם חובות לבית משפט. ביקורת נמתחה על הדרישה; ב"פוליטיקו" כינו את הצעד "מהלך מפתיע באישון ליל שמגיע לאחר שיותר מ-2 מיליון איש כבר הצביעו בבחירות לנשיאות". החלטתה של לי לא הופצה לציבור הרחב, אלא רק לפקידי הבחירות המקומיים.

ב-12 במאי 2022 הכריזה לי על התפטרותה מתפקיד מזכירת המדינה, כשבעה חודשים לפני בחירות 2022. היא בחרה שלא לנמק את התפטרותה. ב-17 במאי הודיעה כי תתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-15 של פלורידה. ביום הבחירות הכלליות ניצחה בפער גדול, והחלה את כהונתה עם התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:שופטי בתי משפט במדינות ארצות הברית
קטגוריה:מזכירי מדינה במדינות ארצות הברית
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מפלורידה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מפלורידה
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:שופטות אמריקאיות
קטגוריה:סנגורים ציבוריים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1974
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
וסילי ציבלייב

וסילי ציבלייב (ברוסית: Василий Васильевич Циблиев; ) הוא קוסמונאוט רוסי שטס לחלל כחבר צוות תחנת החלל מיר.

==ביוגרפיה==
וסילי ציבלייב נולד בכפר חצי האי קרים. לאחר סיום בית הספר הוא התקבל לבית ספר לטייסים בחרקיב אותו סיים בשנת 1975. הוא נשלח לשרת ביחידת חיל האוויר של ברית המועצות שהייתה מוצבת בשטח גרמניה המזרחית. בשנת 1980 הוא הועבר לאזור אודסה. בשנת 1984 ציבלייב סיים לימודים באקדמיה של חיל האוויר.

בשנת 1987 ציבלייב התחיל הכנות לטיסות חלל במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. במספר טיסות חלל הוא היה חבר בצוות משנה. בשנת 1993 ציבלייב טס לחלל מפעם הראשונה בחללית סויוז TM-17. החללית התחברה לתחנת החלל מיר בה כבר פעלה משלחת מס' 13 בפיקוד גנאדי מנאקוב. לאחר הליך חפיפה אחריות עבר למשלחת מס' 14 בפיקוד ציבלייב. ציבלייב שהה בחלל במשך 196 ימים וביצע פעילות חוץ רכבית 5 פעמים. הוא חזר לכדור הארץ בינואר 1994. 

ב-1995 הוא מונה לסגן מפקד יחידת הקוסמונאוטים. בשנת 1997 ציבלייב טס לחלל מפעם השנייה בחללית סויוז TM-25. החללית התחברה לתחנת החלל מיר בה כבר פעלה משלחת מס' 22. לאחר העברת אחריות על תחנת החלל ועזיבת משלחת מס' 22 משלחת מס' 23 בפיקוד וסילי ציבלייב החלה את פעילותה הסדירה. ציבלייה שהה בחלל במשך 184 ימים וביצע פעילות חוץ רכבית. צילבייב חזר לכדור הארץ ביולי 1997.

בשנת 1997 ציבלייב סיים לימודים באוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לגאודזיה וכרטוגרפיה. בשנת 2003 הוא סיים לימודי תואר שלישי.

ציבלייב עזב את יחידת הקוסמונאוטים בשנת 1998 ועבר לתפקיד ניהולי במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. בשנים 2003–2009 הוא היה מפקד המרכז.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/bios/cosmonauts/english/Tsibliyev_Vasily.htm תקציר נתונים באתר ספייספאקטס]
* [http://www.astronautix.com/tsibliyev.html נתונים מאנציקלפדיית החלל]
* [https://www.gctc.ru/main.php?id=1111 ביוגרפיה] 
* [https://warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=2282 ביוגרפיה מפורטת] 

קטגוריה:קוסמונאוטים רוסים
קטגוריה:גיבורי הפדרציה הרוסית
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הסובייטי
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1954
שביל סובב דליה

סימון השביל על ידי שילוט בצבע כתום לאורך כל המסלול. השלט מציין את שמה של המשפחה שמטפחת את קטע המסלול.
שביל סובב דליה הוא שביל הליכה המקיף את קיבוץ דליה ומשקיף על נופי האזור. שביל דליה הוקם ומתוחזק לאורך כל השנה על ידי משפחות הקיבוץ. השביל מחולק ל-15 מקטעים, כאשר כל מקטע מתוחזק ומטופח על ידי משפחה מהקיבוץ. מסלול השביל הוא מעגלי ואורכו הוא כ-5 ק”מ.

כניסה לשביל ליד בית העלמין של הקיבוץ

===תוואי המסלול===
מסלול ההליכה מתחיל בחניון ארד. שלטים כתומים מסמנים את תוואי ההליכה ואילו שלטים בתכלת מסמנים את נקודות היציאה. לאורך המסלול ניתן לקבל הסברים באמצעות ברקוד שניתן לסרוק על גבי השילוט כמו על הסליק של הקיבוץ, התן הזהוב והאמפיתיאטרון של הקיבוץ.

מקטע תחילת המסלול מתוחזק ומטופח על ידי מפעל זוהר דליה בבעלות הקיבוץ. המקטע השני מתוחזק עי ידי "מרכז השבילים". לאורך המסלול ניבטים מצד אחד בתי התושבים ומהצד האחר נופי האזור. בשביל עוברים המטיילים באזור "הבית של גולי", שנבנה על ידי האדריכל שמחה יום טוב, הידוע בכינויו "גולי" בשנת 1982. בהמשך המסלול עוברים המטיילים ב-"גן הורים", שניטע על ידי בני הקיבוץ לזכר בני משפחות המתיישבים שניספו בשואה.<ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:דליה (קיבוץ)
קטגוריה:רמות מנשה
קטגוריה:שמירת הטבע בישראל
קטגוריה:טרקים בישראל
אלכסנדר שלן

אַלֶכְּסַנְדֶר שֶׁלַן (בנורווגית: Alexander Lange Kielland; 18 בפברואר 1849 – 6 באפריל 1906) היה סופר ריאליסטי נורווגי מהמאה ה-19. הוא אחד מ"" של ה, יחד עם הנריק איבסן, ביירנסטרנה ביירנסון ו.

==ביוגרפיה==
שלן נולד בסטוונגר בנורווגיה, הוא גדל במשפחת סוחרים עשירה. הוא היה בנו של הקונסול ונינו של (1760–1821). שלן היה אחיה הצעיר של ציירת הנוף הנורווגית קיטי לנג שלן.

הוא סיים את לימודי משפטים ב-1871 עם הבחינה הממלכתית. שנה לאחר מכן התחתן עם ביאטה רמסלנד והתיישב בעיר הולדתו כבעלים ומנהל של מפעל לבנים קטן, שניהל עד 1881. אף על פי שנולד למשפחה עשירה, הייתה בו חיבה לאלו שהיו פחות בני מזל, והוא התייחס היטב לעובדיו כשהיה בעל מפעל. הוא שימש פה לחלשים ומבקר החברה לאורך כל תקופתו כסופר. כך למשל הוא מבקר את הבירוקרטיה הנורווגית ברומן Arbeidsfolk ("אנשי עבודה", 1881) ואת צביעות המעמד הגבוה והבורגנות ברומן "Else" (1881). מחזותיו הידועים ביותר היו הקומדיות הסאטיריות "Tre Par" ("שלושה זוגות", 1886) ו-"Professoren" ("הפרופסור" 1888). הוא נודע גם בזכות סיפוריו הקצרים.

בין יצירותיו המפורסמות ביותר ניתן למנות את הרומנים: "Gift" ("רעל", 1883), "Skipper Worse" (1882) ו-"Garman & Worse" (1880). "Gift" הוא הראשון בטרילוגיה הכוללת את "Fortuna" (1884) ו-"St. Hans Fest" (1887). טרילוגיה זו היא סאטירה על הצביעות של אנשי הדת של נורווגיה. ב-"Gift", קיילנד מתלבט בהעדפה ללטינית שהייתה למורים נורווגיים בתקופתו. הסיפור מציג נער צעיר בשם מריוס, שוכב על ערש דווי בעודו חוזר על דקדוק לטיני. ב-"Fortuna" שלן מבקר את שיטות המסחר והצביעות של אנשי העסקים.

מ-1889 עד 1890 עבד שלן כעיתונאי בעיתון Stavanger Avis. שלן כמעט הפסיק לכתוב ספרות ב-1891 ופרסם רק סיפורים שכבר פורסמו קודם לכן. בשנת 1891 הוא נבחר לראש עירייה של עיר הולדתו, סטוונגר, עד 1902, אז עבר לעיר כמושל מחוז מרה ורומסדל.

הסיבה מדוע שלן סיים את הקריירה שלו כסופר מוקדם כל כך שנויה במחלוקת. יש הסבורים שהוא היה כל כך ריאליסט שהוא לא יכול היה להתמודד עם הנטיות הנאו-רומנטיות של הספרות הנורווגית בסוף המאה ה-19. סיבה סבירה יותר היא שהוא בחר להתמקד בקריירה הפוליטית שלו.

הביוגרפיה של שלן שכתב כוללת מחשבות על מותו מהשמנה. כבר מאמצע שנות ה-80 סבל שלן מקוצר נשימה. הוא לקה במספר התקפי לב, כל הזמן עלה במשקל, ולא יכול היה לשלוט בתשוקה הגדולה שלו לאוכל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.nb.no/search?q=Alexander%20Kielland ספרים דיגיטליים וכתבי יד של שלן] בספרייה הלאומית של נורווגיה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים נורווגים
קטגוריה:מחזאים נורווגים
קטגוריה:ילידי 1849
קטגוריה:נפטרים ב-1906
מרכז נבט

משובט ועובר היפרמוטציה סומטית, באזור הבהיר מוצגים בין היתר תהליך התמיינות ואפופטוזה של תא שעבר מוטציה לא רצויה.]]
מרכזי נֶבֶט (באנגלית: Germinal centers או Germinal centres, ובראשי תיבות GCs) הם מבנים ארעיים שנוצרים באזורי תאי-B זקיקיים באיברים ההיקפיים של מערכת הלימפה: קשרי הלימפה, הלוחיות על שם פייר (ב) והטחול.

מרכזי הנבט משמשים לשפעול לימפוציטים בוגרים מסוג B. הם מתרבים, מתמיינים ועוברים היפרמוטציה סומטית בגנים של נוגדניהם, במהלך תגובה חיסונית רגילה, לצורך התמודדות עם איום (אנטיגן).

==ראו גם==
* לימפומת הודג'קין - סרטן הנובע מליקוי ביצירת לימפוציטים מסוג B במרכזי נבט.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מערכת הלימפה
אוסוולד קילפה

אוֹסְוַלְד קִילְפֶּה (בגרמנית: Oswald Külpe; 3 באוגוסט 1862 ב בקורלנד בלטביה – 30 בדצמבר 1915 במינכן) היה פסיכולוג ופילוסוף גרמני. מייסד של .

==ביוגרפיה==
אוסוולד קילפה קיבל את הדוקטורט שלו בשנת 1887 כתלמידו של וילהלם וונדט בלייפציג. בשמונה השנים שאחר כך שימש כעוזר לוונדט.

בשנת 1894 הוא הפך לפרופסור באוניברסיטת וירצבורג והקים שם את המכון לפסיכולוגיה בשנת 1896. בשנת 1909 הוא הפך לפרופסור באוניברסיטת בון. בשנת 1914 הוא קיבל פרופסורה באוניברסיטת מינכן, שם הוא ירש את . בשנותיו האחרונות עבד קילפה גם בנושאים הקשורים לאסתטיקה. לאחר מותו, פרסם זיגפריד בהן (Sigfried Behn) ב-1921 את הספר "יסודות האסתטיקה" (Grundlagen der Ästhetik), הכולל אוסף של כמה מכתביו של קילפה שטרם פורסמו על אסתטיקה.

קילפה היה מיוזמי המחקר הגרמני המודרני של החשיבה ומייסד אסכולת וירצבורג בחקר החשיבה. את דעותיו בנושא סיכם בספר "Über die moderne Psychologie des Denkens" ("על הפסיכולוגיה המודרנית של החשיבה", 1912).

בין תלמידיו של קילפה היו , ארנסט בלוך, ו.

==קישורים חיצוניים==
* [https://portal.dnb.de/opac.htm?method=simpleSearch&query=119142139 ספרים דיגיטליים וכתבי יד של קילפה] בספרייה הלאומית של גרמניה 
*[https://histvv.uni-leipzig.de/dozenten/kuelpe_o.html הקורסים שהעביר קילפה] באוניברסיטת לייפציג 
*[https://archive.org/details/kuelpe-1921.-grundlagen-der-aesthetik "יסודות האסתטיקה"] 
* 

קטגוריה:סגל אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וירצבורג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:פילוסופים גרמנים
קטגוריה:פסיכולוגים גרמנים
קטגוריה:גרמנים-בלטים
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לגרמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1862
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1915
ברלין ירושלים

ברלין ירושלים הוא סרט דרמה ישראלי משנת 1989 בכתיבתו ובימויו של עמוס גיתאי, עם ליזה קרויצר ורבקה נוימן בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב בהשראת קורות חייהן של שתי נשים יהודיות: מניה שוחט מהפכנית ברוסיה, פעילה אינטלקטואלית בברלין, ממייסדי ארגון השומר "הקיבוץ" ותנועת הפועלים הישראלית (מופיעה בסרט בשם טניה), ואלזה לסקר שילר משוררת אקספרסיוניסטית בגרמניה, ידידתם של תומאס מאן ווסילי קנדינסקי שברחה מברלין לירושלים ושם נפטרה בחוסר כל ב-1945.

הסרט מספר באופן בדוי על הקשר ביניהן ועל פגישתן בארץ ישראל, דבר שמעולם לא קרה.

הסרט זכה בפרס השופטים בפסטיבל הסרטים באיסטנבול, בפרס הצילום בפסטיבל הסרטים בולנסיה, זכה בפרס הביקורת בפסטיבל הקולנוע בוונציה והיה מועמד לפרס "אריה הזהב".

בסרט משתתפים גם רקדנים מהלקה של פינה באוש. צילומי "הקיבוץ" נערכו במגדל צדק.

==תקציר העלילה==
ברלין - שחקנים ורקדנים מעלים הצגה בנושא מרד פועלים נגד העולם הקפיטליסטי ומניפים דגל אדום. בקהל צופות טניה (רבקה נוימן) ואלזה לסקר שילר (רינה קרויצר). טניה מודיעה בגרמנית כי היא ברחה מרוסיה לאחר שניסתה להתנקש באחד השרים של הצאר וכי פניה כעת לפלשתינה כדי לחיות ולעבוד בקומונה שיתופית.

אלזה נשארת בברלין עם בן זוגה לודוויג (מרקוס שטוקהאוזן) ומטפלת בבנה החולה פאול (בנג'מין לוי). בשבתה בבית קפה מתפרצים לשם נאצים במדים חומים, צועקים ומפזרים כרוזים נגד יהודים. בנה נפטר והיא חוזה בעליית הנאצים לשלטון ושריפת הספרים בברלין. היא נוסעת ברכבת לציריך ומגיעה לבסוף לארץ ישראל שם מקבל אותה זינס (יוסי גרבר) שמסדר לה חדר עלוב לגור.

טניה עולה לארץ ישראל ומצטרפת לקומונה בגליל שבה הכל שיתופי. בין חברי הקומונה נחום (אוהד שחר), המבשלת פאניה (קרן מור), מנחם (ג'וליאנו מר), יאשק (דני רוט), ניסנוב (גדי פור), דב (מארק איווניר), ציפורה (בינה רוזנפלד) ועוד. טניה קוראת לשיתוף מלא של הנשים וביחס הוגן לשכנים הערבים. היא מתעקשת לחרוש והם מצליחים להחזיק את המקום ולקבל תמיכה מקלר (אורי לוי), נציג אליאנס.

אלזה כותבת לטניה על הגעתה וטניה מגיעה לירושלים ושתי הנשים השונות כל כך בדיעותיהן, מתחבקות.

==המשתתפים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|ליזה קרויצר
|אלזה לסקר שילר
|
|-
|רבקה נוימן
|טניה
|(מניה שוחט)
|-
|מרקוס שטוקהאוזן
|לודוויג
|בן זוג של אלזה
|-
|בנג'מין לוי
|פאול
|בן של אלזה
|-
|ג'וליאנו מר
|מנחם
|
|-
|אוהד שחר
|נחום
|
|-
|קרן מור
|פאניה
|
|-
|בינה רוזנפלד
|ציפורה
|-
|דני רוט
|יאשק
|
|-
|גדי פור
|ניסנוב
|
|-
|אורי לוי
|קלר
|נציג אליאנס
|-
|יוסי גרבר
|זינס
|
|-
|מארק איווניר
|דב
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סרטי 1989
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים בגרמנית
קטגוריה:סרטי עמוס גיתאי
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
ויקיפדיה המונגולית

ויקיפדיה המונגולית (במונגולית: Монгол Википедиа) היא הגרסה בשפה המונגולית של אנציקלופדיית האינטרנט החופשית ויקיפדיה, המנוהלת ומתופעלת בידי קרן ויקימדיה. 

ויקיפדיה המונגולית החלה לפעול ב-28 בפברואר 2004, ונכון לחודש מרץ 2023, כוללת 21,914 ערכים.

בעוד שמספר המשתמשים הרשומים לוויקיפדיה המונגולית עומד על 82,335, מספר המשתתפים הפעילים בפועל קטן יחסית, ועומד על .

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2004
מונגולית
קטגוריה:מונגוליה: תרבות
פרנק קלברטסון

פרנק קלברטסון (באנגלית: Frank Lee Culbertson; נולד ב-15 במאי 1949, צ'ארלסטון, קרולינה הדרומית) הוא טייס קרב ואסטרונאוט בתוכנית מעבורות החלל ובתחנת החלל הבינלאומית לשעבר של נאס"א.

==קורות חיים==
פרנק קלברטסון נולד בקרולינה הדרומית. לאחר לימודי בית הספר הוא סיים לימודי תואר ראשון באקדמיה הימית של ארצות הברית בשנת 1971. הוא קיבל הפניה לצוות נושאת מטוסים USS Fox שפעלה באזור וייטנאם. בשנת 1974 הוא הוחזר לארצות הברית ועבר קורס טיס. לאחר מספר תפקידים הוא נשלח לנושאת מטוסים USS John F. Kennedy בה שירת עד למאי 1981. בשנת 1982 קלברטסון סיים קורס טייסי ניסוי.

==שירות בתחום החלל==
בשנת 1984 קלברטסון נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה בצוות קרקע של מספר משימות. במשימת STS-38 בנובמבר 1990 הוא היה טייס של מעבורת החלל אטלנטיס (ריצ'רד קובי היה מפקד צוות). המשימה פעלה לפי תוכנית של מחלקת ההגנה של ארצות הברית. בספטמבר 1993 הוא היה מפקד צוות של משימה STS-51 של מעבורת החלל דיסקברי. המטרה הייתה להציב חלליות על המסלול ולבדוק שיטות תחזוקה של טלסקופ החלל האבל. בשנת 2001 הוא היה בצוות של STS-105 (סקוט הורוביץ היה מפקד צוות) שהביאה על מעבורת החלל דיסקברי לתחנת החלל הבינלאומית משלחת מס' 3 לתחנת החלל הבין-לאומית. קלברטסון שהה בתחנת החלל 129 ימים, מהם 117 ימים היה מפקד צוות של התחנה שכללה ולדימיר דז'ורוב ומיכאיל טיורין מרוסיה. במהלך השהייה הם ביצעו מחקרים רבים ומספר פעילויות חוץ רכביות. ב-7 בדצמבר 2001 לתחנת החלל עגנה מעבורת החלל אנדוור במסגרת משימה STS-108 (דומיניק גורי היה מפקד צוות). ב-15 בדצמבר מעבורת החלל התנתקה מתחנת החלל כאשר על סיפונה קלברטסון וצוותו.

==לאחר פרישה מנאס"א==
לאחר פרישה מנאס"א בשנת 2002 קלברטסון עבד בתפקיד ניהולי בנורת'רופ גראמן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/bios/astronauts/english/culbertson_frank.htm ביוגרפיה]

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:טייסי צי ארצות הברית
קטגוריה:טייסי ניסוי אמריקאים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הימית של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי צלב התעופה המצוינת (ארצות הברית)
קטגוריה:אנשי צוות תחנת החלל הבין-לאומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
דארין אבו ע'אידה

דארין אבו ע'אידה Dareen Abughaida (בערבית: دارين أبو غيدا; נולדה ב-31 במרץ 1984) היא עיתונאית שידור פלסטינית-לבנונית. כיום עובדת כפרזנטורית של אל ג'זירה באנגלית, בעבר עבדה עבור מוסדות גדולים כגון חדשות בלומברג, CNBC, הבנק העולמי ו-קטאר איירווייס. היא גם עבדה עם האו"ם בכמה פסגות.

== קריירה ==
אבו ע'אידה הצטרפה לאל-ג'זירה באנגלית בדוחא, כמגישת חדשות ומאוחר יותר הצטרפה לספינת הדגל של הערוץ "חדשות השעה". היא דיווחה על סיפורים מרכזיים שמשכו את עיני הציבור, כמו המהפכה המצרית, התפטרות האפיפיור בנדיקטוס, התרסקות מלזיה איירליינס, הברקזיט והסכסוך הפלסטיני-ישראל. אבו ע'אידה סיקרה גם את סיפורי האביב הערבי ואת תוצאותיו.

בעבר היא עבדה עבור רשת דובאי1 באיחוד האמירויות הערביות, ולפני כן, עבור בלומברג ו-CNBC.<ref name="DubaiOne">[http://www.dmi.ae/dubaione/Program_Detail.asp?PID=5829&PRID=39&CM=PR Presenter profile] DubaiOne </ref>

== חיים אישיים ==
אבו ע'אידה סיימה את לימודיה באוניברסיטת קונקורדיה בקוויבק, עם תואר ראשון במסחר. מסיבות ביטחוניות, אבו ע'אידה שומרת מאוד על פרטיות לגבי חלק גדול מחייה האישיים. נכון למרץ 2020, לפי הדיווחים, אבו ע'אידה שווה מיליון דולר.<ref>[http://www.tbsjournal.com/Archives/Spring04/khalil.htm Appealing to the Hearts and Minds : How Arab Channels Fought for the Gulf War Audience] Transnational Broadcasting Studies, Spring 2004</ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים פלסטינים
קטגוריה:סגל אל-ג'זירה
קטגוריה:נשים לבנוניות
קטגוריה:עיתונאיות
קטגוריה:עיתונאיות פלסטיניות
קטגוריה:עיתונאים ערבים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קונקורדיה
קטגוריה:ילידות 1984
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1984
בית קסטל

גלריית בית קסטל היא גלריה במושבת האמנים צפת, גלריה זו היית בעבר משכנו של הצייר הנודע משה קסטל.<ref></ref> כיום חשיבותה נמדדת בין היתר בזכות השימור הקפדני של המבנה ההיסטוריה והגנים הטיפוסים לאזור. היא משמשת כיום כגלריה לאמנות, בית ליצירותיהם של אמני רובע האמנים של צפת עם דגש מיוחד על תור הזהב של האמנות בצפת (שנות ה-50–70).

== היסטוריה ==
בית קסטל שימש בעבר כביתו של האמן הישראלי הנודע: משה קסטל. מצב הבית עם הזמן התדרדר ולבסוף נמכר על ידי משה קסטל לחברו יעקב חדד. יעקב חדד כילד היה נער החצר של ענקים בתחום האמנות כגון יצחק פרנקל פרנל ומשה קסטל ונהג לסייע לאחרים כמו נחום גוטמן על מנת להרוויח מעט כסף למשפחתו. יעקב חדד בנה מאז את הגלריה מחדש, והפך את הבית עצמו ליצירת אמנות מרתקת.<ref></ref>

למעשה, הבית (כיום גלריה) עצמו ממוקם בסמיכות לבתיהם של אמנים כמו שמשון הולצמן ויצחק פרנקל פרנל ברחובות יצחק פרנקל פרנל / משה קסטל (רחוב ט"ו, ט"ז).

== אומנות ==
האמנות בגלריה נוצרה ברובה על ידי גדולי האמנים של הרובע כמו יצחק פרנקל פרנל, שמשון הולצמן, רולי שפר, משה קסטל, אהרון יעקבסון ואחרים, רבים מהם מתור הזהב התרבותי של צפת במחצית השנייה של המאה ה-20. האמנות בגלריה היא תערובת נאה של אמנות מודרנית מתחילת המאה ה-20 ועד לימינו המודרניים, המייצגת את רוחב האמנות היהודית המודרנית בישראל שלפני הקמת המדינה ובמדינת ישראל המודרנית.

הגלריה מציגה כיום בין היתר ציורים בסגנון האקספרסיוניזם הגרמני, מאסקולת פריז (Ecole de Paris) ועוד.<ref></ref>

== המקום ==
הגלריה יושבת בקריית האמנים של צפת, אזור בו גרו מספר גדול של אמנים (ביניהם: משה קסטל, יצחק פרנקל, שמשון הולצמן ועוד).

לגלריה יש אווירה מזרח תיכונית ייחודית הודות לגנים המעוטרים היפים בה, העצים והחצרות הקטנות המדגישים את ההשפעה של הגן הערבי והגן הספרדי. הבית הוא דוגמה לבית מזרח תיכוני ומהווה דוגמה לשימור של מבנה עתיק בן מאות שנים. בנוסף אלמנטים אדריכלים מתקופות עתיקות יותר נשמרו.
עץ רימון בבית קסטל
דלת כחולה בגלריה

== ראו גם==
* יצחק פרנקל פרנל
* רולי שפר
* משה קסטל
* מוזיאון פרנקל פרנל
* שמשון הולצמן
* צפת
== גלריה ==
<gallery>
Beit Castel Courtyard.jpg|חלק מחצר בית קסטל
Beit Castel Pomegranate Tree Autumn.jpg|סתיו עץ רימון בית קסטל
Beit castel gallery courtyard.jpg|חצר הבית
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צפת
קטגוריה:ישראל: מוזיאונים לאמנות
קטגוריה:גלריות לאמנות
קטגוריה:ישראל: גלריות לאמנות
קטגוריה:צפת: אמנים
קטגוריה:צפת: מבנים
הצחוק האחרון (2019)

הצחוק האחרון הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2019 בבימויו של גרג פריטיקין ובכיכובם של צ'בי צ'ייס וריצ'רד דרייפוס. הסרט עוסק באמרגן ובקומיקאי ותיקים, שנפגשו מחדש לאחר ששניהם עברו לדיור מוגן, והם יוצאים למסע הופעות סטנד-אפ ברחבי ארצות הברית.

==עלילה==
אל הארט (צ'בי צ'ייס) הוא אמרגן שפרש לגמלאות, אך אינו מסתגל למעמדו החדש. נכדתו ג'יני (קייט מיקוצ'י) משכנעת אותו לעבור לדיור מוגן מהודר בקליפורניה. בהגיעו לשם הוא מגלה שאחד הדיירים הוא באדי גרין (ריצ'רד דרייפוס), קומיקאי שבו טיפל, ולפני 50 שנה פרש מעסקי הקומדיה והפך לפודיאטריסט. לפני פרישתו מעסקי הקומדיה הוזמן באדי להופיע ב"מופע של אד סאליבן", הופעה שנחשבה להישג שיא של קומיקאי, אך בחר שלא להופיע. 

אל, שעדיין רוצה לחזור לפעילות בעולם השעשועים, מדבר על לבו של באדי שיחזור להופיע. באדי הסתייג מכך, אך לאחר שחברתו בדיור המוגן נפטרה הוא מסכים להצעה של אל. אל פונה לאנשי הקשר שלו ומסדר לבאדי מסע הופעות בארצות הברית, בנסיעה מקליפורניה לניו יורק, ששיאה המתוכנן הוא הופעה של באדי בתוכנית הטלוויזיה "The Tonight Show" של ג'ימי פאלון. 

באדי מופיע, בדרך כלל בהצלחה, במופעי סטנד-אפ ליד לאס וגאס, בטיחואנה, בטוסון ובקנזס. בעת שבאדי נח במוטל בקנזס, אל פוגש בבר אמנית בשם דוריס לאבג'וי (אנדי מקדואל), והיא מצטרפת למסעם לשיקגו. בשיקגו נודע לאל מאיש הקשר שלו שלא ניתן לזמן את באדי להופעה בתוכנית של ג'ימי פאלון.

כשהם בשיקגו מגיעים אליהם ג'יני, נכדתו של אל, וצ'רלי, בנו של באדי. הם מגלים לאל שבאדי חולה בסרטן הלבלב ומביעים חשש שהמסע יפגע בבריאותו. לאחר שאל ודוריס מבלים את הלילה יחדיו, אל מוצא פתק שבו דוריס מודיעה שהחליטה לעזוב כדי לאפשר לאל ובאדי להתמקד במסעם. 

אל מגלה לבאדי שבוטלה הופעתו בתוכנית של ג'ימי פאלון, אך באדי נחוש להמשיך במסעם, והם ממשיכים לניו יורק. אל מגלה שמקס בקר (לואיס בלק), שהיה בעבר בטיפולו, עומד להופיע בתוכנית הטלוויזיה "לייט שואו עם סטיבן קולבר". הוא מבקש ממקס לפנות את מקומו לבאדי, אך מקס מסרב, בנימוק שזו פריצת דרך בקריירה שלו. אל מציע למקס סכום כסף גדול כדי שיסכים, ומקס אכן מציג את באדי בפני הקהל בתוכנית של קולבר, ובאדי נותן הופעה שזוכה לתשואות הקהל. 

אל, שירד מנכסיו כתוצאה מהסכום הגדול ששילם למקס, לא חוזר לדיור המוגן, אלא עובר להתגורר עם דוריס בקנזס.

==שחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שחקנ/ית
!דמות
|-
|צ'בי צ'ייס || אל הארט, אמרגן שפרש לגמלאות
|-
|ריצ'רד דרייפוס || באדי גרין, קומיקאי שהפך לפודיאטריסט ופרש לגמלאות
|-
|אנדי מקדואל || דוריס לאבג'וי, אמנית
|-
|לואיס בלק || מקס בקר, קומיקאי
|-
|קייט מיקוצ'י ||ג'יני, נכדתו של אל הארט
|-
|כריס פרנל || צ'רלי גרין, בנו של באדי גרין
|-
|ריצ'רד קיינד || ג'ימבו, בעל מועדון סטנד-אפ
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:זקנה בקולנוע
קטגוריה:נטפליקס: סרטים
דג הפרה המקושט

דג הפרה המקושט (שם מדעי: Aracana ornata) הוא זן של קופסינון שמקורו בדרום אוסטרליה. הוא תואר לראשונה על ידי ג'ון אדוארד גריי ב-1838. למין אורך מרבי של 15 ס"מ. אפשר להבדיל בינם לבין בני דודיהם הקרובים, דג הפרה המפוספס (the striped cowfish), על ידי המראה הזקוף של הקוצים ליד עיניהם, ואורכם הקטן מעט יותר. גופם עטוף בעור קשיח דמוי קופסה, המורכב מצלחות גרמיות מפוסלות גדולות, רכסים גרמיים עם קוצים מעוקלים גדולים, סנפיר גב ופי טבעת מנוגדים ומרוחקים בחלקו האחורי של הגוף, וצלחות גרמיות על בסיס הזנב בסיסיות או חסרות.

דג הפרה המקושט הוא דו-צורתי: לזכרים יש קווים וכתמים צהובים או כחולים, ולנקבות יש פסים כתומים-חומים. דגים אלה מוחזקים לעיתים רחוקות כחיות מחמד על ידי חובבי אקווריומים, שכן מתח יכול לגרום להם לשחרר אוסטרציטוקסין מהעור ולהרוג דגים אחרים במיכל.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://fishesofaustralia.net.au/home/species/834 דגים של אוסטרליה: ארקנה אורנטה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1838
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:נפוחיתאים
קטגוריה:מקריני סנפיר
קטגוריה:אוסטרליה: דגי ים