OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רושל ולנסקי

רושל פאולה ולנסקי (באנגלית: Rochelle Paula Walensky; שם לידה: ברסוף, Bersoff; נולדה ב-5 באפריל 1969) היא רופאה-מדענית אמריקאית, ששימשה בתפקיד מנהלת המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן בארצות הברית (CDC) בין השנים 2021–2023. קודם לכן שימשה ולנסקי ראש המחלקה למחלות זיהומיות בבית החולים הכללי של מסצ'וסטס ופרופסור בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד. תחום התמחותה העיקרי הוא נגיף ה-HIV/איידס.

==ביוגרפיה==
ולנסקי, בת לקרול ואדוארד ברסוף, משפחה יהודית מפיבודי שבמסצ'וסטס , גדלה בפוטומק שבמרילנד. למדה לתואר ראשון בביוכימיה וביולוגיה מולקולרית באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, וב-1995 השלימה את לימודי הדוקטורט שלה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס. במשך שלוש השנים הבאות התמחתה ברפואה פנימית בבית החולים ג'ונס הופקינס ומאז 2001 עבדה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד, תחילה כמדריכה ובהמשך כפרופסור לרפואה (2012–2020). בין השנים 2017–2020, ניהלה ולנסקי את החטיבה למחלות זיהומיות בבית החולים הכללי של מסצ'וסטס והובילה יוזמות של מדיניות בריאות הציבור, בדגש על אסטרטגיות לחיסון האוכלוסייה והגעה לאוכלוסיות מוחלשות.

ולנסקי נבחרה לנהל את ה-CDC, המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן, בידי הנשיא הנבחר ג'ו ביידן, בדצמבר 2020, תקופת המעבר לקראת מינויו כנשיא. התפקיד אינו דורש את אישור הסנאט וכהונתה של ולנסקי החלה ב-20 בינואר 2021. בתפקידה ניהלה ולנסקי את מדיניות ה-CDC ביחס לנגיף הקורונה וזכתה על תפקודה לשבחים ולביקורת.

ב-5 במאי 2023 הודיעה על התפטרותה מניהול ה-CDC, החל מ-30 ביוני באותה שנה.

היא נשואה ללורן ד. ולנסקי אף הוא רופא-מדען יהודי, ולהם שלושה בנים. הם חברים בקהילה הרפורמית טמפל עמנו-אל בניוטון, מסצ'וסטס .

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.scopus.com/authid/detail.uri?authorId=6602540593 פרסומים וסטטיסטיקת ציטוטים של מחקריה של רושל ולנסקי] באתר אינדקס הציטוטים 'Scopus' 

קטגוריה:רופאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1969
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
אן שוחט

אן שוחט (באנגלית: Anne Schuchat; נולדה ב-1960) היא רופאה אמריקאית, קצינה בכירה () לשעבר בחיל האמון על שירותי בריאות הציבור של ארצות הברית . שימשה עד מאי 2021 כסגנית המנהלת של המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן (CDC).

==ביוגרפיה==
שוחט נולדה וגדלה במשפחה יהודית בוושינגטון די. סי. בירת ארצות הברית, הרביעית בין חמישה ילדים. סבה היה שוחט וקצב שמכר בשר כשר במערב וירג'יניה. היא הצטיינה בלימודיה, סיימה בהצטיינות יתרה את לימודיה במכללת סווארת'מור בשנת 1980 (ב-2005 העניקה לה המכללה תואר דוקטור לשם כבוד), ובהצטיינות את בית הספר לרפואה של דארטמות' קולג'.

החל מ-1988 עבדה שוחט במסגרת המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן (CDC) של ארצות הברית, בתחוומי החיסונים, מחלות נשימה ומחלות זיהומיות נוספות. ב-2001 הייתה חברה בצוות שחקר את מתקפת האנתרקס.

במשך שתי תקופות במהלך 2017 ובמהלך 2018 שימשה שוחט ממלאת מקום מנהל ה-CDC. בראשית שנת 2020 הייתה שותפה פעילה במאמצי הארגון להילחם בהתפשטות נגיף הקורונה בארצות הברית, בסוף פברואר הייתה שותפה לאופטימיות בארגון שלפיה הנגיף נבלם בארצות הברית, אך בדו"ח שפרסמה במאי באותה שנה, הודתה כי ההימנעות מהמלצה על הגבלת התכנסויות, שהתבססה על הערכה אופטימית מוקדמת ושגויה זו מילאה תפקיד בולט בהפצת הנגיף בעקבות מספר אירועים גדולים שנערכו בסוף פברואר.

בתפקידה האחרון במרכזי לבקרת מחלות ומניעתן, שימשה כסגנית המנהלת הכללית של הארגון עד פרישתה במאי 2021.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://web.archive.org/web/20050908140015/http://www.swarthmore.edu/news/commencement/2005/schuchat2.html אן שוחט]: ביוגרפיה ופרטים נוספים לרגל הענקת תואר כבוד, על הצלת מאות אלפי חיים, באתר מכללת סווארת'מור, בארכיון האינטרנט
* [https://www.cdc.gov/eis/conference/awards/friends-of-eis.html ידיעה על הענקת פרס ידידי EIS לאן שוחט] באתר ה-CDC


קטגוריה:רופאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות מכללת סווארת'מור
קטגוריה:בוגרי מכללת סווארת'מור
קטגוריה:בוגרות דארטמות' קולג'
קטגוריה:בוגרי דארטמות' קולג'
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1960
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
סליים רנצ'ר

סליים רנצ'ר (באנגלית: Slime Rancher) הוא משחק וידאו מסוגת משחקי ההרפתקאות שפותח והופץ על ידי אולפן המשחקים האמריקאי, Monomi Park. המשחק יצא לאור בגישה מוקדמת בינואר 2016 אך באופן רשמי לרוב הפלטפורמות ב-1 באוגוסט 2017. גרסת פלייסטיישן 4 שוחררה ב-21 באוגוסט 2018, וגרסת Nintendo Switch שוחררה ב-11 באוגוסט 2021.

משחק המשך, סליים רנצ'ר 2 , שוחרר בגישה מוקדמת ב-22 בספטמבר 2022, שכיום נגיש לשימוש דרך Windows ו-Xbox Series X/S<ref></ref>.

== משחקיות ==
המשחק משוחק בעולם פתוח ומנקודת מבט בגוף ראשון. השחקן שולט בדמות בשם "ביאטריקס ליבו", שהגיע לכוכב "הרחק הרחק" לאחר שעזב את כדור הארץ וזאת כדי להיות חוואי בחוות סליים ומטרתו לאסוף, לגדל, לחקור ולהאכיל סליימים. הסליים הם יצורים בעלי גוף עם הרכב הדומה לזה של ג'לטין ויש מינים שונים ורבים מהם ברחבי העולם.

ההיבט הכלכלי העיקרי של המשחק סובב סביב האכלת סליים בפריטי המזון המתאימים שבתמורה מייצרים "פלורטים" שאותם ניתן למכור בתמורה לכסף, שמשמש לרוב לרכישת שדרוגים לציוד או לבנייני החווה של החווה. פרט לסליים הוורוד הבסיסי, סליים יאכלו רק אחד משלושת סוגי המזון; פירות, ירקות או בשר. לכל מין של סליים יש מאכל מועדף, אם הם יאכלו את המזון הזה הם יפיקו 2 פלורטים ולא פלורט אחד. כדי לאגור את פריטי המזון וכדי לכלוא את הסליימים, הדמות הראשית משתמשת במעיין שואב שאיתו הם יכולים לאחסן את הדברים (עם זאת, הדמות יכולה לאחסן בתיק שלה רק מספר מוגבל של פריטים בכל פעם והם יהיו חייבים לחזור לחווה כדי לפרוק את הפריטים שנאספו לפני שהם יוכלו לאסוף פריטים אחרים). השחקן חייב לקנות ולשדרג מתחמים שונים כדי לאחסן את הסליימים והאוכל שהוא אוסף.

ניתן לשלב בין שני סוגים של סליים על ידי האכלת סליים בפלורטים של סליים ממין אחר. לאחר האכלתם, הם יגדלו בצורה ניכרת ויהיו מסוגלים ליצור את שני סוגי הפלורטים. עם זאת, כאשר סליים ישולב עם מין שלישי, הוא יהפוך למפלצת זדונית ושחורה בשם "טאר", שתאכל את כל הסליימים שמסביבו ואף עלולה לפגוע בשחקן. התזת מים על ה"טאר" תוכל להרוג אותו.

למרבית הסליימים יש גרסאות ענקיות של עצמם, שנמצאים בשלל נקודות ברחבי העולם. הם גדולים מאוד ובניגוד לסליימים הרגילים, הם נייחים וללא יכולת לזוז ממקומם. שחקנים יכולים להאכיל את הסליימים הענקיים במזון עד שהם יתפוצצו. לאחר שיתפוצצו, השחקן יוכל להשיג מהם גרסאות רגילות של הסליים מפתחות, טלפורטר ו"מפתח סליים", ששימוש בו יאפשר לשחקן גישה לאזורים חדשים שלא יכל להיכנס אליהם לפני כן.

== פיתוח ==
פיתוח המשחק "Slime Rancher" החל בדירתו של יוצר המשחק, ניק פופוביץ'. מכיוון שפופוביץ' היה מעצב משחקים ולא מתכנת, הוא הסתמך על קוד מקור של אנשים אחרים כדי ליצור אב טיפוס של המשחק. בסופו של דבר הוא גייס את מייק תומאס כדי שיעזור לתכנת את המשחק. השניים עבדו על המשחק 8 שעות ביום<ref name="vice"></ref>. המשחק היה אמור לצאת לאור לאחר שנה, אך העבודה עליו התעכבה בשישה חודשים והוא יצא לאחר שנה וחצי.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משחקי נינטנדו סוויץ'
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי עולם פתוח ממוחשבים
קטגוריה:משחקי macOS
קטגוריה:משחקי לינוקס
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2017
קטגוריה:משחקי אינדי
קטגוריה:משחקי סימולציית חיים
קלרה מריה פופ

קלרה מריה פופ (באנגלית: Clara Maria Pope 1767 - 24 בדצמבר 1838) הייתה ציירת ואמנית בוטנית בריטית.

== ביוגרפיה ==
קלרה נולדה בלונדון, והוטבלה בשנת 1767. אביה היה ג'ארד לי, אמן חובב. <ref>Archbold, W.A.J. "Leigh, Jared (1724–1769)", rev. Kate Retford, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004,</ref> <ref>Kramer, Jack 1996. Women of Flowers: A Tribute to Victorian Women Illustrators. New York, Stewart, Tabori & Chang, 1996.</ref> היא מצוירת כתינוקת עם הוריה ואחיה בציור של ג'ורג' רומני משנת 1768 בציור הנמצא בגלריה הלאומית ויקטוריה במלבורן, אוסטרליה.

היא עבדה כדוגמנית אצל אמן במשך מספר שנים. בגיל 19, היא התחתנה עם הצייר פרנסיס ויטלי בשנת 1786. <ref>Webster, Mary. "Pope, Clara Maria (bap. 1767, d. 1838)", Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004</ref> נולדו להם ארבע בנות, ובן אחד.
איור של קמליה, לספרו של קרטיס.
היא התחילה בציור מיניאטורות, וב-1796 היא הציגה באקדמיה המלכותית.[2] בעלה נפטר ב-1801, והיא נאבקה לפרנס את משפחתה. היא התמחתה בציור בוטני. עבודתה זכתה לתשומת לב ולהוקרה יופיו ודיוקו על ידי סמואל קרטיס המוציא לאור של המגזין הבוטני. היא יצרה איורים חשובים, בגודל מלא, עבור המגזין הבוטני של קרטיס וכן עבור יצירותיו האחרות כמו הספר על הקמליות. 1819 היא נתמכה בעבודתה על ידי האדריכל סר ג'ון סואן, אשר הזמין אצלה ציור בשם "פרחי שייקספיר" (1835), המתאר פסל של המחזאי באוסף של סואן שמוקף בכל הפרחים המוזכרים ביצירותיו של שייקספיר.

בשנת 1807 היא נישאה שנית לשחקן והצייר אלכסנדר פופ, והפכה לאשתו השלישית. היא לימדה ציור, ותלמידיה כללו את הנסיכה סופיה מגלוסטר וחברי אצולה בריטיים.

עבודתה נמצאת באוסף מוזיאון טייט.<ref></ref>

פופ מתה בלונדון ב-1838.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:ילידי 1767
קטגוריה:נפטרים ב-1838
רבי יהושע בן כפוסאי

רבי יהושע בן כפוסאי היה תנא בדור השלישי וחתנו של רבי עקיבא.

==שמו==
שמו של רבי יהושע מופיע בוורסיות שונות בספרות חז"ל: בן קבוסאי; בן קפוסאי; בן קופסהי; בן קביסאי; בן קפוצאי; בן כפוסאי; בן קבסוי;<ref></ref> בן קבסיו.

==זמנו ורבותיו==
העיד על עצמו שנמנה עם חכמי בית הוועד ביבנה: "אמר ר' יהושע בן קביסאי כל ימיי הייתי קורא המקרא הזה (במדבר יט) וְהִזָּה הַטָּהֹר עַל הַטָּמֵא ולא מצאתיו אלא באוצר של יבנה, ומאוצרה של יבנה למדתי שטהור אחד מזה אפילו על מאה טמאים". מהתוספתא עולה שהיה נוכח בבית המדרש כשחלקו חכמים עם רבי אליעזר בן הורקנוס בהלכה מהלכות מעשרות: "אמר (לו) ר' יהושע בן קבוסיי, מימי לא גס לבי לומר לאדם צא ולקט תמרות של חרדל וכבוש, והוי פטור מן המעשרות", ממשמעות ההלכה עולה כי "ר' יהושע בן קבוסיי סובר כחכמים ופוטר, אבל מ"מ לא גס לבו להורות כן למעשה", אולי משום שהיה צעיר לימים. העיד על מעשיהם של רבן גמליאל דיבנה ואונקלוס כמעשה-רב: "מעשה ברבן גמליאל ואונקלוס הגר שהיו באשקלון וטבל רבן גמליאל במרחץ ואונקלוס בים, אמר ר' יהושע בן קופסהי, עמהן הייתי ולא טבל רבן גמליאל אלא בים". במקור אחר מצטט רבן שמעון בן גמליאל הלכה בשמו: "רשב"ג אומר משום ר' יהושע בן קפוסיי".

==אזכורים==
בספרות חז"ל בשמו כמה הלכות בכור. בתוספתא: "רבי יהושע בן קפוסאי אומר אין שוחטין את הבכור אלא על פי שניים"; במקור אחר חלק על רבי חנינא בן אנטיגנוס בפרטי שחיטת בכור.

==משפחתו וקורותיו==
בבבלי מתואר מפגש שאירע בינו לבין רבי יהודה הנשיא:

ממקור זה עולה שהיה חתנו של רבי עקיבא וכי האריך ימים עד דורו של רבי. בירושלמי מעיד ר' יהושע על עצמו שקיבל תפקיד של שררה בעולמם של חכמים.

==לקריאה נוספת==
* הרב מאיר שפירא, שו"ת אור המאיר, פיעטרקוב תרפ"ו, עמ' [3-2], [https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=807&st=&pgnum=2&hilite= באתר hebrewbooks]

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חז"ל
קטגוריה:תנאים
קטגוריה:הדור השלישי לתנאים
קטגוריה:תלמידי רבן גמליאל דיבנה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2
לואיז ריינר (ציירת)

לואיז ריינר, באנגלית: Louise Rayner (21 ביוני 1832 – 8 באוקטובר 1924) הייתה אמנית בריטית בצבעי מים.

== ביוגרפיה ==
ריינר נולד במאטלוק באת' שבדרבישייר.<ref>Simon Fenwick, ‘Rayner, Samuel (1806–1879)’, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004</ref> הוריה סמואל ריינר ואן ריינר (לבית מנסר) היו שניהם אמנים ידועים, סמואל התקבל לתערוכה באקדמיה המלכותית כשהיה בן 15. ארבע מאחיותיה של לואיז - אן ("ננסי"), מרגרט, רוז ופרנסס - ואחיה ריצ'רד היו גם אמנים. אחותה הבכורה אן אינגרם ריינר (ננסי) הציגה באגודת הציירים בצבעי מים ושלוש פעמים באקדמיה המלכותית. המשפחה התגוררה במאטלוק באת' ובדרבי עד 1842 כאשר עברו ללונדון.<ref>Louise J. Rayner (1832–1924)". Dudley Mail</ref>
רחוב בקיימברידג'

=== יצירה ===
ריינר למדה ציור מגיל חמש עשרה, בהתחלה עם אביה ואחר כך עם אמנים חברים של המשפחה כמו ג'ורג' קטרמול, אדמונד נימן, דייוויד רוברטס ופרנק סטון. עבודתה הראשונה שהוצגה, ציור שמן בשם "מבט פנים בקפלה של האדון", הוצגה באקדמיה המלכותית ב-1852, הראשון בסדרת ציורי שמן שלה.

מ-1860 היה המדיום המועדף שלה צבעי מים, שאותו הציגה במשך למעלה מ-50 שנה באמצעות אגודות שונות, כגון האגודה של נשים אמניות, האקדמיה המלכותית, החברה המלכותית לצבעי מים והאגודה המלכותית של האמנים הבריטיים.

=== צ'סטר ===
היא התגוררה בצ'סטר במחוז צ'שייר, וגם טיילה רבות וציירה נופים בריטיים, במהלך תקופות הקיץ בשנות ה-70 וה-1880. ציוריה האופייניים הם סצנות רחוב מפורטות וציוריות המאוכלסות בדמויות, המציגות את אופי "העולם הישן" של עיירות וערים בריטיות בתקופה הוויקטוריאנית. ציוריה פופולריים מאוד כיום כהדפסים וכן על פאזלים.
איירונגט, 1865
בסביבות 1910 היא עברה עם אחותה לטנברידג' וולס, ואחר כך לסנט לאונרדס, שם נפטרה ב-8 באוקטובר 1924, בגיל 92.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1832
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1832
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1924
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1924
ג'וזפין צ'פלין

ג'וזפין האנה צ'פלין (באנגלית: Josephine Hannah Chaplin; 28 במרץ 1949 – 13 ביולי 2023) הייתה שחקנית אמריקאית-צרפתייה.

== ביוגרפיה ==
ג'וזפין צ'פלין נולדה ב-28 במרץ 1949 בסנטה מוניקה, קליפורניה, ארצות הברית לקולנוען צ'ארלי צ'פלין ואשתו הרביעית, אונה אוניל. היא הייתה השישית מ-11 ילדיו של צ'פלין. הוריה התחתנו ב-1942 כשאמה הייתה בת 18 ואביה בן 53 ונולדו להם 8 ילדים.<ref name=":0"></ref>

הופעתה הראשונה הייתה בגיל 3 בסרטו של אביה, "אורות הבמה" ב-1952 כילדה בסצנת הפתיחה. בסרט הופיעו גם אחותה ג'רלדין צ'פלין ואחיה מייקל צ'פלין.<ref></ref> ב-1967 שיחקה בסרט "הרוזנת מהונג קונג" גם הוא של צ'ארלי צ'פלין.

רוב הקריירה שלה השתתפה צ'פלין בסרטים וסדרות טלוויזיה בצרפתית ובגרמנית.<ref name=":0" />

ב-1972 שיחקה בסרטו של יהודה בארקן "הבריחה אל השמש" בתפקיד נינה קפלן. הסרט, בכיכובם של לורנס הארווי, ג'ק הוקינס וגילה אלמגור, צולם בגרמניה. באותה שנה שיחקה בסרט "מעשיות קנטרברי" של פייר פאולו פאזוליני כמאי, אשתו הנואפת של סר ג'ניוארי הזקן.

ב-1976 שיחקה בסרט הגרמני "ג'ק המרטש" (אנ') בו כיכבה יחד עם קלאוס קינסקי.

לאחר מותו של אביה ב-1977 ניהלה את המשרד המשפחתי ואת עזבונו בפריז, צרפת.<ref name=":0" /><ref name=":1" />

ב-1984 שיחקה בדרמה הקנדית "נער המפרץ", יחד עם קיפר סאת'רלנד. ב-1988 שיחקה כהאדלי ריצ'רדסון, אשתו של המינגוויי, לצד סטייסי קיץ' שגילם את ארנסט המינגוויי, במיני סדרת הטלוויזיה הגרמנית "המינגוויי".<ref></ref>

=== חיים אישיים ומותה ===
בין 1969 ל-1977 צ'פלין הייתה נשואה לאיש העסקים היווני ניקולס סיסטובאריס; לזוג נולד בן אחד, צ'רלי. השניים התגרשו.

מ-1977 חיה עם השחקן הצרפתי מוריס רונה, עד מותו ב-1983. לשניים נולד בן אחד, ז'וליאן רונה.

ב-1989 צ'פלין נישאה לארכאולוג הצרפתי ז'אן קלוד גרדין. לשניים נולד בן אחד, ארתור. הם נשארו נשואים עד מותו של גרדין ב-2013.

צ'פלין נפטרה בפריז, צרפת ב-13 ביולי 2023, בגיל 74.<ref name=":1"></ref>

== פילמוגרפיה ==
* אורות הבמה (1952) <ref></ref> בתור הילדה בסצנת הפתיחה (ללא קרדיט)
* הרוזנת מהונג קונג (1967) <ref></ref>
* מעשיות קנטרברי (1972) <ref></ref>
* הבריחה אל השמש (1972)<ref name="Maltin2009"></ref> <ref></ref><ref></ref>
* L'Odeur des fauves (1972)<ref name="MartinBang1994"></ref>
* Les Quatre Charlots mousquetaires (1974)
* זהו, קרדינל! (1974)
* Nuits Rouges (1974) <ref></ref>
* דוקטור פרנסואז גיילנד (1976)<ref name="NashRoss1986"></ref>
* הפסגות של זלנגורה (1976)<ref name="Cowie1977"></ref>
* ג'ק המרטש (1976)<ref name="Stanley2000"></ref> <ref></ref>
* À l'ombre d'un été (1976)
* נער המפרץ (1984) <ref></ref>
* Poulet au vinaigre (1985).
* צירופי מקרים (1986)
* Downtown Heat (1994)

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.npg.org.uk/collections/search/person.php?LinkID=mp71050 ג'וזפין צ'פלין] ב National Portrait Gallery, London
* [https://books.google.co.il/books?id=ez8EAAAAMBAJ&pg=PA112&redir_esc=y#v=onepage&q&f=false ג'וזפין צ'פלין] במגזין לייף - 1956

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אנגלי
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1949
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2023
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
סיום עילם

סיום עילם (או בשמו הנוסף: תוצאת יעד סופית) היא דרך לקביעת המנצח במשחקי ספורט, שנוסתה לראשונה במשחק הכדורסל.

בניגוד לחוקת הכדורסל המסורתית, שבה תוצאת המשחק נקבעת אחרי 4 רבעים שווים באורכם, ב״סיום עילם״ החוק שונה מעט, כך שהקבוצות משחקות 3 רבעים שווים באורכם, ובסוף הרבע השלישי נקבעת ״תוצאת יעד״.
הרבע הרביעי משוחק ללא הגבלת זמן, עד להגעת הקבוצה הראשונה לתוצאת היעד, והיא המנצחת במשחק כולו.
תוצאת היעד מוגדרת כ״מרחק מהנקודות של הקבוצה המובילה״.
לדוגמה - נניח שבטורניר מסוים מרחק היעד מוגדר כ ״9״. אזי, במשחק שמשוחק בטורניר, אם בסוף הרבע השלישי התוצאה היא 88:83, אז תוצאת היעד נקבעת ״97״ (88+9), ולכן הקבוצה הראשונה שתגיע ל-97, תנצח.

״שיטת עילם״ הוצעה לראשונה על ידי פרופסור ניק עילם, פרופסור לספורט מאוניברסיטת בול.
עילם סיפר כי חש מתוסכל מהמצב הנוכחי בכדורסל.
בשיטה הנפוצה, כאשר קבוצה מובילה בפער גדול, נאבד העניין במשחק והצופים רק מחכים שהזמן יעבור עד הסיום, ומצד שני, כאשר הפער קטן לטובת קבוצה מסוימת, הקבוצה היריבה מנסה לעשות עבירות כל הזמן כדי לעצור את שעון המשחק. מצב זה יוצר משחק סטטי ולא נעים לצפייה.
שיטת עילם פותרת את 2 הבעיות, מכיוון ששעון המשחק מכובה ברבע האחרון.

=== שימוש בשיטה ===
השימוש הרשמי הראשון בשיטה, החל בשנת 2017 בטורניר כדורסל שנתי שנקרא The Basketball Tournament. בתחילה הוא שימש רק בחלק מהמשחקים, והחל מ-2018 ועד היום, החוק הוחל על כלל המשחקים בטורניר (כאשר ״מרחק היעד״ משתנה במהלך השנים).
לתודעה פרץ החוק בשנת 2020,כאשר ליגת ה-NBA החלה להשתמש בו במשחק ה-Allstar השנתי.
״מרחק היעד״ הראשון שנקבע הוא ״24״, לזכרו של קובי בראיינט (שמספר גופייתו היה 24) שנהרג חודש לפני בהתרסקות מסוק. השינוי התקבל בעין יפה בעיני האוהדים, ולכן הוחלט להמשיך איתו באופן קבוע במשחקי האולסטאר.

בעקבות ההצלחה במשחקי האולסטאר, החליטו ליגות נוספות כגון ליגת העל הקנדית בכדורסל, וה-G League (ליגת הפיתוח של ה-NBA) לאמץ את השינוי גם כן.
כאמור, השיטה משמשת בעיקר בכדורסל, אך בשנת 2023, החליטו מארגני The Basketball Tournament הנזכר למעלה, לייסד טורניר כדורגל - The Soccer Tournament, שבו השתמשו גם כן ב״סיום עילם״.

קטגוריה:כדורסל
אלפרדו סטיבנס

אלפרדו הוראסיו סטיבנס פרנסיס (בספרדית: Alfredo Horacio Stephens Francis; נולד ב-25 בדצמבר 1994 בפנמה סיטי שבפנמה) הוא כדורגלן פנמי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת עירוני קריית שמונה מהליגה הלאומית ובנבחרת פנמה.

== קריירת מועדונים ==
סטיבנס שיחק בקבוצות ריו אבאחו, פלאסה אמדור, צ'ורייו ואינדפנדיינטה דה לה צ'וררה מליגת העל הפנמית, דונאיסקה סטרדה מליגת העל הסלובקית, ק.ד. סנטה קלרה מליגת העל הפורטוגלית, ארגואה ואקדמיה פוארטו קביו מליגת העל הוונצואלית ו-9 דה אוקטוברה מליגת העל האקוודורית.

ב-31 ביולי 2023 חתם סטיבנס על חוזה לעונה אחת בעירוני קריית שמונה מהליגה הלאומית.

== קריירה בינלאומית ==
ב-20 במאי 2012 ערך סטיבנס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פנמה, בניצחון 2-0 על נבחרת גיאנה במשחק ידידות.

סטיבנס היה חלק מסגל נבחרת פנמה לטורניר גביע הזהב 2015, וערך שתי הופעות בטורניר, בו סיימה נבחרתו במקום השלישי.

ב-24 באוקטובר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 5-0 על נבחרת גרנדה במשחק ידידות.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים פנמים
קטגוריה:חלוצי כדורגל פנמים
קטגוריה:כדורגלני דאק 1904 דונאיסקה סטרדה
קטגוריה:כדורגלני סנטה קלרה
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פנמה
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2015
קטגוריה:ספורטאים זרים בסלובקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים זרים בוונצואלה
קטגוריה:ספורטאים זרים באקוודור
קטגוריה:ספורטאים פנמים בישראל
קטגוריה:פנמים שנולדו ב-1994
Deja Vu (שיר של נועה קירל)

"Deja Vu" (בעברית: "דז'ה וו") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נועה קירל. את השיר הוציאה ב-31 ביולי 2023 לאור חברת התקליטים NMC, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.

== רקע ==
ב-23 במאי 2023, כשבוע לאחר גמר אירוויזיון 2023, שם הגיעה קירל למקום השלישי עם "Unicorn", פרסם היוצר רון ביטון בחשבון הטיקטוק שלו סרטון בו הוא שואל את הזמרת מדוע היא ויתרה על השיר שהגיש עבורה לתחרות. למחרת חשף העיתונאי גיל משעלי מ-"Mako" כי שמו הוא "Deja Vu". לפי דבריו, הוא היה עתיד לצאת לאור כסינגל העוקב של קירל לאחר "Unicorn", אולם הוצאתו נדחתה עקב פרסומו של "פרובוקטיבית". ב-7 ביוני החלו העבודות על צילומי הווידאו קליפ הרשמי של "Deja Vu" בבימויו של רומן בוצ'אצקי, שעבד עמה בעברה עבור הקליפים של "פאוץ'" ו"פנתרה". את החסות לצילומיו נתנה חברת הרכבים פיג'ו. זהו הקליפ השני של קירל הממון על ידה לאחר "Gone".

== ניתוח מוזיקלי ==
"Deja Vu" מתחיל במקצב המושפע מסגנון ההיפ הופ בדומה לנעשה ב"פאוץ'". עם זאת, הוא הופך במהירות לדאנס קצבי ומהיר, שלטענת מגזין "Mako" מזכיר קלאסיקות אלקטרוניות, דוגמת שיריהם של פיית'לס. קירל פונה לאהובה לשעבר ואומרת: "למה זה מרגיש כמו דז'ה וו? אתה לבד, אני עם ההוא". בהמשך השיר מרמזת קירל על בגידה שנעשתה מצדו של בן-זוגה: "איך היית איתה על המיטה, זו שאני קניתי. יש עקבות, יש ראיות אבל אנ'לא שופטת".

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של השיר בוים על ידי רומן בוצ'אצקי. המוטיב המרכזי בו הוא זמן, והוא מחולק לשלושה חלקים עיקריים: העבר, ההווה והעתיד. בנוסף, ישנה התייחסות ללופ האין-סופי בו קירל נמצאת הן בחייה האישיים והן כדמות ציבורית. כל עולמותיה נפגשים זה בזה בממדים שונים, ומוצגות דמויות שונות של קירל כאנלוגיה למערכות היחסים שלה לאורך השנים: פעם אחת היא כלואה בתוך צג טלוויזיה, ובסצנה אחרת היא מוצגת כאישה "רגילה", שלובשת חולצה פשוטה ללא עיטורים או סגנון עיצובי מיוחד. הזליגה בין עולמותיה באה לידי ביטוי כשהיא נוהגת ברכבה במהירות. על לוחית הרישוי של הרכב כתוב התאריך של הופעתה השנייה בפארק הירקון, ואילו המספרים המופיעים על הקלטות בחלק מסצנות הקליפ מייצגים את המילים עבר, הווה ועתיד בגימטריה.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:שירי נועה קירל
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי איתי שמעוני
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נועה קירל
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רון ביטון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ורדי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי ג'ורדי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ג'ורדי
קטגוריה:שירים על נוסטלגיה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
רובן מוראן

רובן מוראן (בספרדית: Robén Morán; 6 באוגוסט 1930 – 3 בינואר 1978) היה כדורגלן אורוגוואי, ששיחק בעמדת החלוץ.

==ביוגרפיה==
מוראן נולד בשנת 1930 בשכונת ווילה דל סרו שקרובה למרכז הבירה מונטווידאו, למשפחת מהגרים מהעיר חיחון שבספרד. כינויו היה אל טיזה ("גיר הלוח"), כנראה בשל מאפייניו הפיזיים. מוראן התחיל את הקריירה בשנת 1948 בקבוצה הקטנה מהאזור ספורטיבו סרו, ושנה אחר כך עבר לקבוצה הגדולה סרו, ששיחקה בליגה האורוגוואית הראשונה. 

את הופעת הבכורה במדי נבחרת אורוגוואי ערך ב-7 באפריל 1949 בניצחון 1–5 על צ'ילה. הוא כבש את השער החמישי במשחק, והיחיד שלו במדיה. מוראן לקח חלק בזכייתה במונדיאל 1950, אם כי שותף רק במרקנאסו המפורסם נגד ברזיל, זאת הודות לפציעתו של ארנסטו וידאל. במשחק זה היה בן 19 ו-344 ימים, מה שהפך אותו לאלוף העולם הצעיר ביותר עד אז.

בנוסף לכך, השתתף גם בקופה אמריקה 1953, וביחד עם מתיאס גונסאלס היו ליחידים שהשתתפו בו מהמרקנאסו. משחקו האחרון במדים הלאומיים הגיע בטורניר זה בניצחון 0–6 על אקוודור, כאשר עלה במחצית השנייה.

על רקע עוני ודיכאון, מוראן נפטר בגיל 47 בלבד, ובכך היה לראשון מבין חבריו לנבחרת אורוגוואי שזכתה במונדיאל שהלך לעולמו. כיום, קיים מצפה בצומת חואן מנדס וחואן אקוסטה שבמונטווידאו, ובו אנדרטה לזכרו של מוראן. שם המצפה בספרדית: der Espacio Libre Ruben Morán.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אורוגוואים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אורוגוואים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אורוגוואי
קטגוריה:כדורגלני דפנסור ספורטינג
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1950
קטגוריה:ילידי 1930
קטגוריה:נפטרים ב-1978
הבחירות לראשות העבודה (2002)

הבחירות לראשות מפלגת העבודה נערכו ב-19 בנובמבר 2002 בין מתפקדי המפלגה. ראש עיריית חיפה עמרם מצנע ניצח את מנהיג המפלגה דאז בנימין בן אליעזר ואת חבר הכנסת דאז חיים רמון.<ref></ref>

==רקע==
בשנת 2001 התקיימו הבחירות המיוחדות לראשות הממשלה בעקבות התפטרותו של אהוד ברק. בבחירות הפסיד אהוד ברק, אז ראש מפלגת העבודה, לאריאל שרון.<ref></ref> מפלגת העבודה הצטרפה לממשלתו החדשה של שרון, ולאחר מכן פרש ברק מהחיים הפוליטיים. לאחר התפטרותו, הוחלף ברק בנימין בן אליעזר, שניצח את יו"ר הכנסת אברהם בורג בבחירות לראשות מפלגת העבודה בדצמבר 2001. בשל מתיחות בנוגע לבחירות למנהיגות, הוחלט כי יתקיימו בחירות שנייה לראשות בשנת 2002.<ref></ref> במאי 2002 הצהיר איתן כבל כי חבר הכנסת חיים רמון יתמודד על ראשות המפלגה, כאשר כבל משמש כמנהל הקמפיין של רמון. ביולי סיכמו בן אליעזר ורמון על קיום הבחירות ב-19 בנובמבר.

ב-1 באוגוסט הצהיר ראש עיריית חיפה עמרם מצנע כי הוא שוקל להתמודד על ראשות מפלגת העבודה. כמה פוליטיקאים, ביניהם שר המדע, התרבות והספורט מתן וילנאי, ראש עיריית תל אביב רון חולדאי, וחבר הכנסת יוסי כץ, תמכו בו. מצנע הכריז רשמית על מועמדותו ב-13 באוגוסט.

ב-5 בנובמבר 2002, בעקבות פרישת העבודה מהממשלה, פוזרה הכנסת, ונערכו בחירות בינואר 2003. ב-12 בנובמבר השתתפו מצנע, בן אליעזר ורמון בעימות בחירות בערוץ 2.

==קמפיין==
מצנע העמיד במרכז הקמפיין שלו את הסכסוך הישראלי-פלסטיני. הוא הצהיר כי על ישראל לנהל משא ומתן על הסדר קבע עם הפלסטינים, שיכלול פינוי מאחזים ישראלים.

רמון מתח ביקורת על מצנע על כך שהוא דוגל במשא ומתן עם הרשויות הפלסטיניות, וטען כי על ישראל לסגת באופן חד צדדי הן מרצועת עזה והן מהגדה המערבית. הוא גם מתח ביקורת על תוכניתו של בן אליעזר להקים מכשול הפרדה בגדה המערבית, בסבר שישראל צריכה לסגת לפני בניית מכשול. רמון גם מתח ביקורת על בן אליעזר על השתתפותו בממשלת שרון.

==מועמדים==
* עמרם מצנע - ראש עיריית חיפה<ref></ref>
* בנימין בן אליעזר - מנהיג מפלגת העבודה המכהן ושר הביטחון (עד 2 בנובמבר 2002)<ref></ref>
* חיים רמון - חבר כנסת ושר הבריאות לשעבר

==תוצאות==
{| class="wikitable plainrowheaders"
! colspan="2" |מועמדים
!הצבעה
! colspan="2" | %
|- style="font-size:85%"
! colspan="5" scope="row" style="text-align:center" |אחוזי הצבעה: 59.5%
|-
| style="background:#013068;" |
|עמרם מצנע
|
{| class="wikitable"
|35,945
|}
|
|
{| class="wikitable"
|
{| class="wikitable"
|53.91%
|-
|}
|-
|}
|-
| style="background:#EE1C25;" |
|
{| class="wikitable"
|בנימין בן אליעזר
|}
|
{| class="wikitable"
|25,445
|}
|
|
{| class="wikitable"
|
{| class="wikitable"
|38.16%
|-
|}
|-
|}
|-
| style="background:#EE1C25;" |
|
{| class="wikitable"
|חיים רמון
|}
|
{| class="wikitable"
|
{| class="wikitable"
|4,830
|}
|}
|
|
{| class="wikitable"
|
{| class="wikitable"
|7.24%
|-
|}
|-
|}
|-
|-
! colspan="2" style="text-align:right;" |סה"כ
|
{| class="wikitable"
|
{| class="wikitable"
|66,667
|}
|}
|}

==תגובות==
בן אליעזר ורמון הודו בתבוסה לאחר שתוצאות ראשוניות הראו את ניצחון מצנע. בן אליעזר הועמד במקום השני ברשימת המפלגה לבחירות 2003,<ref></ref> בהם זכתה המפלגה ב-19 מושבים, שפל של כל הזמנים.<ref></ref> לאחר הבחירות הודיע מצנע על התפטרותו מראשות המפלגה במאי 2005, ובמקומו מונה שמעון פרס, שהפך למנהיג הזמני עד לבחירות לראשות העבודה (2005).

==הערות שוליים==

קטגוריה:בחירות מקדימות במפלגת העבודה
קטגוריה:2002 בישראל
קטגוריה:2002 בפוליטיקה
התפוצצות מכלית הדלק בטסחרה

התפוצצות מכלית הדלק בטַסַחֶרָה היא אסון שאירע ב-6 ביולי 2020 בטסחרה שבמחוז מגדלנה שבקולומביה. בפיצוץ מכלית דלק ובשרפה שפרצה בעקבותיו נספו לפחות 45 אנשים, ונפצעו רבים נוספים.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

==האירוע==
הכפר טסחרה (Tasajera) הוא כפר דייגים עני הבנוי על רצועת אדמה צרה בין הים הקריבי לביצה. רבים מתושבי הכפר גרים בסוכות שנבנו על ערמות אשפה. היו מקרים בעבר שבהם תושבי הכפר שדדו משאיות תקועות ולקחו את הסחורות שהיו עליהן.<ref></ref>

ב-6 ביולי 2020, מכלית דלק העבירה בנזין לאורך הכביש המהיר הקריבי . בסביבות השעה 08:30, חצה תנין את הכביש, ובניסיון להתחמק ממנו איבד הנהג את השליטה על המשאית והתהפך.<ref></ref> הנהג הצליח לחלץ את עצמו מהמכלית ההפוכה. למשמע הידיעה על התאונה התאספו תושבים מהעיירות הסמוכות עם דליים ריקים כדי לגנוב את הבנזין מהמשאית. בשל הקהל הרב שהגיע, השוטרים שהיו במקום לא הצליחו לעצור את הביזה.

בזמן שמספר אנשים שאבו בנזין, התפוצצה לפתע המכלית ועלתה בלהבות. שבעה אנשים נהרגו במקום, ויותר מחמישים בני אדם נוספים נפצעו, רובם מתו במהלך השבועיים שלאחר מכן.<ref></ref><ref></ref> גופותיהם של השבעה שנהרגו במקום נשרפו כליל, והקורבנות זוהו באמצעות שימוש בבדיקות DNA.<ref></ref><ref></ref> כל הקורבנות היו גברים, רובם מתחת לגיל 30, חלקם אף היו קטינים. כמה מהקורבנות היו בני אותן משפחות.<ref></ref><ref></ref> בסרטון שצילם אחד מעדי הראייה בטלפון הסלולרי נתפס הרגע המדויק של הפיצוץ, אך לא מובן ממנו מה גרם לפיצוץ. לפי עדי הראייה, הדליקה נוצרה כאשר שניים מהאנשים ניסו לנתק את המצבר של המכלית.<ref></ref> לעומת זאת, מומחים טוענים כי ייתכן שחשמל סטטי הוא שיצר את הפיצוץ, כפי שמשערים שקרה במקרים נוספים.

ב-6 באוגוסט 2020, חודש לאחר האסון, מאות קרובי משפחה וחברים של הקורבנות חנכו ציור קיר במקום בו אירע הפיצוץ, עם תמונות ושמות הנפטרים.<ref></ref><ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסונות ב-2020
קטגוריה:התפוצצויות מכליות דלק
קטגוריה:אסונות בקולומביה
פרנאן מאיימבו

פרנאן מאיימבו (בצרפתית: Fernand Mayembo; נולד ב-9 בינואר 1996 בברזוויל שברפובליקה של קונגו) הוא כדורגלן קונגולזי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת הפועל חיפה מליגת העל הישראלית ובנבחרת הרפובליקה של קונגו.

== קריירת מועדונים ==
מאיימבו גדל במחלקות הנוער של FC מלון, CS ברטיני, שאטורו ושאמו ניור. ב-29 באוקטובר 2016 ערך את הופעתו היחידה במדי הקבוצה הבוגרת של שאמו ניור, בניצחון 4-0 על אוסר במסגרת המחזור ה-13 בליגת המשנה הצרפתית לעונת .

ב-20 בינואר 2017 הושאל מאיימבו לגרנובל מהליגה הצרפתית הרביעית עד לתום עונת , ובתום העונה, לאחר ההעפלה של הקבוצה לליגה הצרפתית השלישית, חתם על חוזה קבוע במועדון. בסך הכל ערך 29 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-1 ביולי 2018 חתם מאיימבו בלה האבר מליגת המשנה הצרפתית. הוא שיחק במועדון במשך ארבע עונות, בהן ערך 82 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.

ב-26 ביולי 2022 חתם מאיימבו באוסר מליגת העל הצרפתית. ב-14 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד לאנס במסגרת המחזור השני בליגה לעונת 2022/2023. בסך הכל ערך 11 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-31 ביולי 2023 חתם מאיימבו על חוזה לעונה אחת בהפועל חיפה מליגת העל הישראלית.

== קריירה בינלאומית ==
ב-1 בספטמבר 2017 ערך מאיימבו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה של קונגו, בתיקו 1-1 נגד נבחרת גאנה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים מהרפובליקה של קונגו
קטגוריה:הרפובליקה של קונגו: בלמי כדורגל
קטגוריה:כדורגלני שאמו ניור
קטגוריה:כדורגלני גרנובל
קטגוריה:כדורגלני לה האבר
קטגוריה:כדורגלני אז'אקסיו
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הרפובליקה של קונגו
קטגוריה:קונגולזים שנולדו ב-1996
SM U-18

SM U-18 הייתה אחת מ-329 צוללות ששירתו בצי הגרמני הקיסרי במלחמת העולם הראשונה. U-18 פעלה בלוחמת לוחמה נגד הסחר בקרב הראשון על האוקיינוס האטלנטי.

== היסטוריית שירות ==
החל מאוקטובר 1914 פיקד עליה קפיטן-לויטננט פון הניג.<ref>Koerver, Hans Joachim (2008). </ref>

במשימתה השלישית, ב-23 בנובמבר U-18 חדרה למעגן הצי של סקפה פלו דרך Hoxa Sound, בעקבות ספינת קיטור דרך הבום ונכנסה למעגן בקושי רב. עם זאת, הצי נעדר, כשהוא מפוזר במעגנים בחוף המערבי של סקוטלנד ואירלנד. כאשר U-18 עשתה את דרכה חזרה דרך Hoxa Sound אל הים הפתוח, הפריסקופ שלה זוהה על ידי סירת שמירה. ספינת המכמורת דורותי גריי שינתה מסלול ופגעה בפריסקופ, והפכה אותו ללא שימושי. בעקבות כך U-18 סבלה מכשל במנוע הצלילה שלה והצוללת לא הצליחה לשמור על העומק שלה, בשלב מסוים היא אפילו פגעה בקרקעית הים. היא נפגעה בפעם השנייה על ידי המשחתת אה"מ גארי ובסופו של דבר, הקפטן שלה נאלץ לעלות על פני השטח ולהטביע את הצוללת ממש מחוץ לשער הוקסה; כל אנשי הצוות, למעט אחד, נאספו על ידי סירות בריטיות.<ref></ref><ref>Koerver.</ref> איש צוות אחד נספה, ואילו 22 הנותרים נכלאו כשבויי מלחמה.

שרידי הצוללת שוכנים מתחת לפני השטח ממש מחוץ לשער Hoxa, ב-58°41′ צפון 02°55′ מערב.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צוללות גרמניות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:צוללות גרמניות שטבעו
סמוטריץ' (הר)

הר סמוטריץ (באוקראינית: Смотрич) הוא הר בגובה 1,898 מטר (6,227 רגל) הממוקם ברכס הרי צ'ורנוהורה (Чорногора) (<small>אנ'</small>) של הרי הקרפטים במערב אוקראינה.<ref></ref> הוא ממוקם ליד הכפר דזמברוניה (<small>אנ'</small>) במחוז איוואנו-פרנקיבסק.

== גאוגרפיה ==
ההר שוכן בחלקה הדרום מזרחי של מונטנגרו, 1.5 קילומטרים מזרחית לרכס הראשי ומחובר אליו. ההר מתנשא לגובה של 1898 מטר. מורדות ההר מצפון, מזרח ומדרום תלולים. חצי קילומטר מצפון-מערב לפסגה, על אחת שלוחותיה, נמצאת הפסגה הקדמית של ההר "ווחטי קמין" (<small>אוק'</small>). בפסגה ישנם סלעים בעלי צורה מיוחדת, המכונים בפי המקומיים "כנסיות".
אבני ה"כנסיות", בפסגת הר סמוטריץ'

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרי הקרפטים
קטגוריה:הרים
קטגוריה:אוקראינה: גאוגרפיה
תחנת שחם

תחנת שחם היא אחת מהתחנות בקו האדום כחלק מהדנקל, הנמצאת בפתח תקווה. מיקומה בהצטלבות רחוב ז'בוטינסקי ודרך רבין בפתח תקווה, צפונית לב.ס.ר סיטי וגלובל טאוורס.<ref>[http://he.mot.gov.il/index.php?option=com_content&view=article&id=1918:dover-2012-01-11&catid=56:dover-c-1&Itemid=65 הפרויקט הגדול ביותר בישראל יוצא לדרך: השר כץ הנחה את נת"ע לפרסם מחר מכרז ענק בהיקף של מיליארדי שקלים לחפירת מנהרות הרכבת הקלה בתל אביב,] </ref> אזורי התעשייה קריית אריה ורמת סיב נמצאים בסמוך לתחנה, ושירות אוטובוסים מופעל בינה לבין גבעת שמואל ודרום רמת גן.

התחנה נפתחה, יחד עם שאר הקו האדום של הרכבת הקלה בגוש דן, בתאריך 18 באוגוסט 2023.

== הקמת התחנה ==
בשנת 2009 הוחל בעבודות, שהסתיימו ב-2011, על נתיב תחבורה ציבורית לאורך רחוב ז'בוטינסקי בפתח תקווה. במקום לא הייתה תחנת אוטובוס כחלק מהנתיב.

בנובמבר 2014 נסגר נתיב התחבורה הציבורית. הסיבות לסגירת הנתיב היו העובדה שבציר נהרגו כ-21 אנשים מתאונות דרכים, והיות המסלול חלק מתוואי הקו האדום בפתח תקווה. על מנת לתת מענה תחבורה ציבורית ראוי, הועברו תחנות האוטובוס, שהיו לאורך הנתיב, בחזרה לצידי הכביש.

בדצמבר 2018 החלו עבודות להנחת מסילות הרכבת בתוואי והקמת תשתיות בשבילן. בינואר 2020 פורסמו צילומי אוויר במסלול הקו, בהם בין היתר, תועדה התחנה והמסילות אשר מוקמות במקום.

עם סיום הבנייה ומתן האישורים, התחנה נפתחה יחד עם שאר הקו האדום, בתאריך 18 באוגוסט 2023.
== גלריית תמונות ==
<gallery mode="nolines" widths="150">
קובץ:Shaham LR.jpg|שלט התחנה
קובץ:Shacham Station.jpg|תחנת שחם
קובץ:Train At Platform Number 1 At Shacham Station.jpg 02.jpg|רכבת ברציף מספר 1
קובץ:Train At Platform Number 2 At Shacham Station.jpg|רכבת ברציף מספר 2
</gallery>

== סביבה ==
התחנה נמצאת סמוך לנקודת ההצטלבות של שני רחובות ראשיים בפתח תקווה: רחוב ז'בוטינסקי ודרך רבין. אזורי התעשייה קריית אריה ורמת סיב נמצאים נמצאים צפונית ודרומית (בהתאמה) לתחנה.
מגדלי ב.ס.ר סיטי בבנייתם, יוני 2020
בסמוך לתחנה ממוקם מתחם ב.ס.ר סיטי. במתחם ארבעה מגדלים בני 30 קומות כל אחד, בשטח כולל של כ-150,000 מ"ר,<ref></ref> ותחתיהם עמי ב.ס.ר סיטי (DAN TOWN), הכולל 25,000 מ"ר של מסחר ותעסוקה בשלושה מפלסים, חניון תת-קרקעי אשר כולל גם מתחם קטן לחנייה של אופניים וכ-1,000 מקומות חנייה לבאי המקום, עלות הפרויקט שנצפתה בעבר היא כ-1.6 מיליארד שקלים.
מגדלי GLOBAL TOWERS לאחר סיום הבנייה של אחד מהם
כמו כן סמוכים לתחנה צמד מגדלי GLOBAL TOWERS, המתנשאים לגובה של 32 קומות ו-36 קומות וצפויים לאכלס 105,000 מ"ר משרדים ואף כ-8,000 מ"ר למטרות מסחר. מתחת למגדלים נמצא מתחם גלובל סטריט, המתפרס על פני שטח כ-10,000 מטרים רבועים של מסחר ובילוי באוויר הפתוח, ומכיל מספר גדול של מותגים ובנקים מובילים.<ref></ref>

מתחמים קרובים במיוחד לתחנה, אך המשורתים על ידי תחנות רכבת אחרות בקו האדום, הם הקניון הגדול, הפארק הגדול ובו האגם האקולוגי של העיר (משורתים על ידי תחנת בילינסון) וכן אזור התעשייה קריית אריה, ושטחי המגורים של שכונת קריית מטלון, שבסמוך אליהם שוכנת תחנת שנקר.

בנוסף, מיקומה התחבורתי המרכזי של התחנה, בצמוד לדרך רבין ולרחובות האורך ברמת סיב, גורם לחברות האוטובוסים קווים ואפיקים להפעיל קווים לתחנת הרכבת מגבעת שמואל וחלקים בדרום רמת גן.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.nta.co.il/light-rail/red-line/שחם/ תחנת שחם באתר נת"ע]

==הערות שוליים==

שחם
קטגוריה:פתח תקווה: תחבורה
קטגוריה:כביש 481: תחבורה ציבורית
סמוטריץ' (יישוב)

סמוטריץ (באוקראינית: Смотрич; בפולנית: Smotrycz; ביידיש: סמאטריטש) היא עיירה במחוז חמלניצקי שבמערב אוקראינה ושוכנת על גדות נהר סמוטריץ'. בעיירה מתגוררים 1,779 תושבים (נכון ל-2020).

== היסטוריה ==

היישוב נוסד ככפר במחצית הראשונה של המאה ה-15 וקיבל את זכויות מגדבורג בשנת 1448.

כוחות גרמניה הנאצית כבשו את העיירה ב-8 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה במלחמת העולם השנייה. היא שוחררה על ידי הצבא האדום ב-27 במרץ 1944.

בשנת 1960 הוענק לסמוטריץ' מעמד של עיירה.

==הקהילה היהודית==
העדויות הראשונות לקהילה מאורגנת עם רב בסמוטריץ' הן מ-1712. ב-1765 נמנו בסמוטריץ' ובסביבתה 365 יהודים, ב-1847 1,274 יהודים בסמוטריץ' עצמה וב-1897 1,725 יהודים, כ-40% מכלל האוכלוסייה. יהודי המקום עסקו במסחר, מלאכה ופקידות.

מסוף המאה ה-19 היו בעיירה סניפים מקומיים של מספר תנועות ציוניות ובהם צעירי ציון, המזרחי, פועלי ציון והחלוץ וארגוני פועלים כמו הבונד. לאחר מלחמת העולם הראשונה ועלייתה של ברית המועצות יהודים רבים עברו למקומות אחרים במדינה או היגרו, ובפרט כמות משמעותית עלתה לארץ ישראל. ב-1939 הסובייטים הקימו בסמוטריץ' קולחוז יהודי.

ערב מלחמת העולם השנייה התגוררו בסמוטריץ' 1,075 יהודים שהיו כ-19% מהאוכלוסייה הכללית, ובנוסף להם היו כ-1,200 יהודים ביישובים הקטנים בסביבת סמוטריץ'. כמה מאות יהודים הצליחו להימלט מזרחה לפני הכיבוש הגרמני ב-1941. במהלך הימים הראשונים לכיבוש נרצחו 40 מיהודי העיירה בשני בורות הריגה. לפי עדות מסוימת באזור תחילת אוגוסט נלקחו כמה עשרות יהודים לגשר על נהר סמוטריץ' ושם נורו והוטבעו בנהר ובנוסף ב-1 בספטמבר נלקחה קבוצה בגודל לא-ידוע של נשים, קשישים וילדים אל גבעה מחוץ לסמוטריץ' ושם הם נורו ונקברו בקבר אחים.

בשלב כלשהו בין סתיו 1941 וקיץ 1942 הגרמנים הקימו מעין גטו פתוח בסמוטריץ'. חלק מהיהודים נלקחו לעבודות כפייה באזור הכפר הקרוב באלין, ובמקרה מסוים הקהילה אולצה לשלם קנס כבד בכלי זהב כדי למנוע התעללויות בחלק מהעובדים.

בקיץ 1942 יהודי סמוטריץ' הנותרים נלקחו ביחד עם יהודי צ'מריבצי הקרובה אל הגטו בקמניץ-פודולסקי, שם רובם נטבחו ב-11 באוגוסט באותה שנה. לפי הערכות מסוימות, בסך הכול נרצחו בשואה כ-670 מיהודי סמוטריץ'.

== אישים מפורסמים ==
* מלטיוס סמוטריצקי (1577-1633), הארכיבישוף של פולוצק (המטרופוליטן של קייב). פעיל דת וחינוך בחבר העמים הפולני-ליטאי.
* מקור שם משפחתו של הפוליטיקאי הישראלי בצלאל סמוטריץ', נובע משם העיירה, שבה חיו אבות אבותיו.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* אברהם רוזן, חיים שריג, י. ברנשטיין (עורכים), [https://digitalcollections.nypl.org/items/fdab7750-5eff-0133-a2f8-00505686d14e קמיניץ-פודולסק וסביבתה: ספר זיכרון לקהילות ישראל בערים: קמיניץ-פודולסק, באלין, דוניביץ, זאמיחוב, זבאניץ, מינקוביץ, סמוטריץ', פראמפול, קופין, קיטייגורור, שהושמדו בימי השואה על ידי הנאצים בשנת תש"א], תל אביב: ארגון יוצאי קמיניץ-פודולסק וסביבתה בישראל, תשכ"ה, עמ' 205–211
* 
* [https://ru.wikisource.org/wiki/ЕЭБЕ/Смотрич סמוטריץ'] ביברייסקיה אנציקלופדיה 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחוז חמלניצקי: יישובים
קלע הכשף

קלע הכשף (באנגלית Spellslinger) היא סדרת ספרי פנטזיה בת שישה ספרים שנכתבה על ידי הסופר הקנדי סבסטיאן דה קאסל .

הספר הראשון בסדרה "קלע הכשף" יצא במאי 2017 והשישי "מנתץ הכתר" יצא באוקטובר 2019.

הסדרה זכתה לביקורות חיוביות ברחבי העולם ותורגמה לעשרות שפות בניהם עברית, לסדרה יצאה גם סדרת המשך בשם "דרכי הארגוסים" וספר תוספת בשם "המגית האלמנה" על ידי אותו הסופר.

בעברית הסדרה הוצאה על ידי כתר הוצאה לאור ותורגמה על ידי לי עברון וענבל שגיב-נקדימון.

==עלילה==
העלילה עוקבת אחרי קלן ארגוס, נער בן 16 שהוגלה מעמו ושותפו העסקי רייקס ה"חתול סנאי" (חיה בדיונית עם חוש הומור ויכולות לחימה טובות ) במסעותיהם בשש מדינות ביבשת בדיונית בשם "אלדרסיה".
קלן, בעזרת תכסיסים רבים שלמד לאורך הדרך ועצותיה של מורתו הרוחנית "פריוס פרפקס" נחלץ לאורך הדרך מצרות וקשיים במהלך המסע.

== דמויות ==

קלן ארגוס - הפרוטגוניסט, קלע כשף (אדם שמשתמש בחפצים כדי לחזק את יכולות הקסם שלו) פורע חוק שהוגלה מהשבט שלו בגלל שסבתו רצעה אותו אל ה"צל האפל", קלן הוא התלמיד של הנוודת פריוס פרפקס ונעזר בתובנות שלה במהלך המסע, קלן נחשב למבוקש בשבט שלו וסומן כמטרה על ידי מכשפי ז'אנטפ וציידי ראשים שאיתם הוא צריך להיתמודד במהלך הסדרה.

רייקס - "חתול סנאי" קלפטומן עם נטייה לרצח שמצטרף אל קלן בתור שותף עסקי לאחר שקוסם הרג את כל הלהקה שלו, מרבה להתווכח עם קלן על שאלות אתיקה אך רוב הזמן מקשיב לו, גם רייקס נדבק בצל האפל במהלך הסדרה.

פריוס פרפקס - נוודת ארגוסית בת עם המאדק עם חיבה למשחקי קלפים והימורים,משמשת כמורה של קלן ומלמדת אותו את דרכי הארגוסים, פריוס נחשבת לארגוסית חריגה שכן היא לא משתמשת בכינוי הארגוסים שלה ומרבה ללגלג על המסורת והממונחים ה"רשמיים שלהם וכך גם היא מלמדת את קלן.

שלה בת קה - אחותו של קלן ואנטי נבלית, נחשבת למגית ז'אנטפ חזקה ומוכשרת והיורשת של מנהיגות השבט, שלה היא מניפולטיבית ומרבה להשפיע על קלן שלא בטוח מתי היא רוצה בטובתו ומתי היא טומנת לו מלכודת.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://decastell.com/spellslinger/ דף הסדרה] באתר הרשמי של הסופר (באנגלית)
* [https://simania.co.il/book_reviews.php?itemId=991399 אוסף ביקורות] על הספר באתר סימניה

קטגוריה:סדרות ספרי פנטזיה
Daechwita

"Daechwita" הוא שיר של הראפר הדרום קוריאני אגוסט D, המוכר יותר כשוגה מ-BTS. השיר שוחרר כסינגל דיגיטלי ב-22 במאי 2020, דרך ביג היט אנטרטיינמנט.

== השראה ==
ההשראה לשיר "Daechwita" נלקחה ממספרי הסיפורים הקוריאנים ומהמוזיקה הקוריאנית המסורתית, אשר, לדברי אגוסט D, גרמו לכך שבאופן טבעי העיבוד מושפע מ ומכלי ההקשה . העיבוד הופק מתוך רצון לדגום את הצליל של ה האמיתית, יצירה של מוזיקה צבאית קוריאנית מסורתית. האלמנטים של הדאצ'וויטה נשמעים בבירור בשיר ובקליפ שלו.

== קליפ ==
אגוסט D על הסט של הקליפ "Daechwita".
הקליפ הרשמי שוחרר ב-22 במאי 2020. הוא שואב השראה מהסרט , שבו אקרובט שפל עובד בתפקיד הכפיל של , ובסופו של דבר כובש את כס המלכות בעוד השליט מתאושש מההרעלה; בקליפ, אגוסט D מתפקד גם בתור המלך וגם בתור הכפיל שלו. הסמליות מאחורי הקליפ נחשפה על ידי אגוסט D בסרטון מאחורי הקלעים; המלך מייצג את אגוסט D ה"ישן", בעוד הכפיל שלו מייצג את אגוסט D ה"חדש". בסוף הסרטון, הכפיל אמור להיות מוצא להורג, אך הוא יוצר ברית עם התליין ויורה במלך והורג אותו.

נושא הניגודים אצל אגוסט D, שהוזכר בעבר ביחס להבדלים בין ל, ממשיך בקליפ. לדוגמה, הוא לובש תלבושת מודרנית מול בניין מסורתי מתקופת , ומבצע דריפט עם מכונית ישנה בחצר מוזנחת.

== מצעדים ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירים בקוריאנית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שוגה
מראות מוזיקליות

מראות מוזיקליות הן ייצוג תנועתי של מחוות מוזיקליות.

מראות מוזיקליות יוצרות ביטוי מוחשי נראה לעין (באמצעות תנועות פשוטות, בעיקר בכפות הידיים) של המחווה המוזיקלית, ומשקפות את הפעילות הקוגניטיבית והרגשית של המאזין.

פרופ' ורוניקה כהן פיתחה את המראות המוזיקליות ככלי הוראה שמתפקד כגשר בין הלומד ליצירה המוזיקלית. גשר המאפשר לבני כל הגילאים להיכנס בהנאה לחוויית האזנה למוזיקה מורכבת מתרבויות שונות ולחוות יצירה כאילו הם מבצעים אותה מחדש בתודעתם.

מראות מוזיקליות מבוססות על העיקרון לפיו מחוות תנועתיות הן המקור למחוות מוזיקליות. עיקרון זה נצפה לראשונה בהתנהגויות מוזיקליות ספונטניות אצל ילדי גן.

גישה זו אינה מתמקדות בתופעות אקוסטיות בודדות (מנגינה, הרמוניה, מקצב, מרקם וכו'), אלא בתהליכים בתודעה, שמעבדים את התופעות האקוסטיות ומארגנים סדרת צלילים נתונה למוזיקה.

המראה אינה רק אמצעי אינטואיטיבי למקד את תשומת הלב ולהעביר מידע לגבי יצירה מסוימת, היא גם מספקת אמצעי לצמיחה מוזיקלית ומזמינה תגובה יצירתית.

פיתוח מראה דורש מעורבות עמוקה ביצירה המוזיקלית. כאשר ניגשים לפתח מראה מוזיקלית, האתגר אינו ליצור אלא לגלות את המחווה התנועתית ששימשה כמקור למחווה המוזיקלית.

מראה של תלמידים משקפת כיצד הם שומעים את היצירה, ומהווה מקור חשוב למידע עבור מורים וחוקרים.

כלי הוראה זה נפוץ בשדה ההוראה בישראל ובמדינות נוספות (פולין, רוסיה איטליה, ארצות הברית, סין ועוד).

ניתן לצפות בסרטון שמתאר ומדגים מראות מוזיקליות אשר הוכן לטקס הענקת פרס מפעל חיים לפרופ' כהן בשנת 2020.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקה
אורי בן דוד

אורי בן-דוד (נולד ב-13 בנובמבר 1982) הוא פרופסור בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב וחוקר במחלקה לגנטיקה מולקולרית של האדם ולביוכימיה.

בן דוד נולד וגדל בשכונת תל גנים ברמת גן. את הדוקטורט שלו עשה ב וסיים אותו בשנת 2014. לאחר מכן עשה את עבודת הפוסט-דוקטורט שלו במכון ברוד של אוניברסיטת הרווארד ו-MIT, ובמסגרתו התפרסם במגזין Nature מחקרו שחשף כיצד האבולוציה של תאי סרטן שגדלים בתרבית משנה את התגובה שלהם לתרופות.

עם חזרתו מארצות הברית בשנת 2019 הצטרף כחבר סגל בכיר במחלקה לגנטיקה מולקולרית של האדם וביוכימיה וכעמית במרכז ספרא לביואינפורמטיקה באוניברסיטת תל אביב, ובמאי 2023 קודם לדרגת פרופסור חבר וקיבל קביעות באוניברסיטה.

== פרסים וזכיות ==
* מלגת עזריאלי לתשע"ז-תשע"ט<ref></ref>
* פרס ה-Next Generation Star של האגודה האמריקאית לחקר הסרטן (AACR)
* ב-2021 נבחר כאחד מ-26 החוקרים הצעירים המצטיינים בעולם של הארגון האירופאי לביולוגיה מולקולרית (EMBO)<ref></ref>
* ב-2022 זכה בפרס קריל עבור תרומות ייחודיות להבנת הבסיס התאי והמולקולרי של אנאפלואידיה בסרטן.<ref></ref>
* מענק מחקר של ה-ERC
* פרס משפחת כדר להצטיינות במחקר לשנת 2023.<ref></ref>

== חיים אישיים ==
בן דוד נשוי ליותם זעירא והשניים הורים לתאומים. בשנת 2015,<ref></ref> במהלך הפוסט-דוקטורט שלו במכון ברוד, יזם יחד עם אריק לנדר פנייה ל-FDA במטרה לשנות את מדיניות הארגון לגבי תרומות דם, שלא התירה תרומות מגברים המקיימים יחסי מין עם גברים.<ref></ref> בעקבות הפניה, שינה ה-FDA ב-2023 את המדיניות לכזו שאינה תלויה בנטייה מינית, מין או מגדר.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: ביו-רפואה וחקר הסרטן
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:חוקרי סרטן ישראלים
קטגוריה:גנטיקאים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס קריל
קטגוריה:להט"בים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
קטגוריה:רמת גן: אישים
אלן מרי רופ

אלן מרי רופ (באנגלית: Ellen Mary Rope; 1855–1934) הייתה פסלת בריטית. יצירתה בולטת במגוונה ובסגנון שלה, מהקלאסי ועד לפופולרי. היא יצרה בעיקר תבליטים, באבן, מתכת יצוקה או טיח.<ref>"The Art of E.M.Rope" by Maclean, F.J., in The Expert, July 13, 1907, pp. 251–2</ref>

== ביוגרפיה ==
רופ, נולדה כילדם השביעי של ג'ורג' ואן רופ מבלקסהול, סאפוק, גילתה נטיות אמנותיות כבר בילדותה, אולי בהשפעת אחיה הבכור, ג'ורג' תומס רופ, צייר נוף וחוקר טבע. כדי לטפח את כישוריה, היא נשלחה ללונדון בשנת 1870 כדי ללמוד בבית הספר נוטינגהאם פלייס במרילבון, שם לימדה אותה ציור אוקטביה היל.<ref>Magazine of Art: "The Art Movement: The Work of Miss Ellen M. Rope" by "A.F."". 1900. p. 324.</ref>

מאוחר יותר היא חזרה לכפר הולדתה ולמדה בבית הספר לאמנות איפסוויץ'. עבודותיה הראשונות שהוצגו היו ציורים ורישומים של נושאים כפריים דומים ליצירות אחיה, שהציג לצדה. היא חזרה ללונדון לבית הספר סלייד לאמנות ב-1877, המשיכה ללמוד רישום וציור, אבל ב-1880, פרופסור אלפונס לגרוס חשף אותה בקורס לפיסול, שרופ הצטיינה בו, מה שהשפיעה על כיוון האמנות שלה.<ref>Ellen Mary Rope: The Poet Sculptor by Barnes,J., Fagence, S., Heywood, L., & Levy, M. published by H. Blairman & Sons. London. 1997. p. 4.</ref>

אמנותה התפתחה בקווים קלאסיים תוך שימת דגש על מעורבות האמן לאורך תהליך היצירה וייצור ידני לא ממוכן. רופ התבססה בלונדון במשך רוב הקריירה המקצועית שלה, לאחר מכן בדאודר רואד, פוטני, שם חלקה מגורים וסטודיו עם האחיינית העוזרת שלה דורותי אן אולדריך רופ. באותו אזור היה הסטודיו לזכוכית צבעונית של אחיינית אחרת מ. אלדריך רופ.<ref>"Miss Ellen Rope, Sculptor" by Kendall, B., in The Artist, December 1899, pp. 206–212</ref>

רופ פרשה לבית המשפחה בחוות גרוב בבלקסהול זמן קצר לפני מותה ב-1934 בגיל 79.

=== יצירה ===
היצירה הראשונה שלה באקדמיה המלכותית לאמנויות הייתה פאנל טרקוטה: "דווד מנגן לפני שאול" (1885). מאותו תאריך היו לה עבודות בתערוכות באקדמיה המלכותית ברוב השנים עד 1918.
תבליט עם ילדים
עד 1893 היא הייתה ידועה מספיק כדי לקבל הזמנה לספק ארבע דמויות תבליט גבס לבניין האישה בתערוכה העולמית של קולומביה בשיקגו.<ref>Nichols, K. L. "Women's Art at the World's Columbian Fair & Exposition, Chicago 1893"</ref>כל דמות הייתה בגובה של כמעט מטר וחצי, וייצג אמונה, תקווה, צדקה וחוכמה שמימית.

בנוסף לתצוגת יצירות בתערוכות, היה לה גם עסק מסחרי, והיא הפכה למעצבת מובילה של כלי החרס של דלה רוביה משנת 1896 ועד לסגירתו ב-1906. היא גם יצרה עבודות ביתיות פופולריות יותר כמו דמויות ילדים, פרחים וים.<ref>Article". The Builder: 508. 3 December 1898.</ref> היא יצרה ומכרה תבניות יציקה של דמויות לילדים. עם זאת, העבודות האדריכליות הגדולות נמשכו, כולל דמויות גדולות של אמונה, תקווה וצדקה עבור בית העירייה של לידס, פאנל גדול עבור בניין העירייה של רותרהיט (שנהרס בהפצצות בזמן מלחמה), ואנדרטה ממלט בסנט מרי, בולטון און סוואל.

לוח הזיכרון של רופ משיש משנת 1902 תלוי בקתדרלת סולסברי.<ref>Pauline Rose (23 November 2020). "A look at Britain's neglected professional women sculptors". Art UK. </ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסליות בריטיות
קטגוריה:ילידות 1855
קטגוריה:נפטרות ב-1934
ג'ורג' תומס רופ

ג'ורג' תומאס רופ, באנגלית: George Thomas Rope (1846–1929) היה צייר בריטי. עבודתו התמקדה בנופי הארץ ובבעלי חיים, במיוחד סוסים, והיא בולטת בנאמנותה למיקום ולדיוק הייצוג. הרבה להשתמש בצבעי שמן אך גם שרטט בעיפרון ופחם וכן צייר בצבעי מים. הוא היה אמן מובהק של מזרח סאפוק, אם כי מדי פעם התמודד עם נושאים רחוקים יותר. הוא גם היה צופה רגיש בתולדות הטבע והיה מחברם של מאמרים רבים וספר אחד בנושא.

== ביוגרפיה ==
פוני אפור
נולד ב-11 בפברואר 1846, בנם השני של ג'ורג' ואן רופ מבלקסהול ואורפורד, סאפוק. הוא שאף לפתח את כישוריו כאמן גרפי וחוקר טבע. לפני נישואיו של אחיו ארתור, הוא סייע בחשבונות ובניירת בחווה של אחיו, ופנה להתמסר לחלוטין לקריירה האמנותית שלו.

עבודתו הראשונה שהוצגה באקדמיה המלכותית (בשנת 1877) הייתה ציור שמן בשם ״עכברי שדה״, שנמכר ב-25 גינאה, מחיר משמעותי עבור אמן לא ידוע. משנת 1875 ואילך, הוא הציג במועדון האמנות היפה של איפסוויץ' כמעט מדי שנה עד 1915<ref>Blaxhall's Creative Past" Appendix 1,. Blaxhall. pp.155-158</ref> לאחר תאריך זה, הוא הפסיק להציג אך פרסם את אוסף של מאמרי הטבע שלו שנאספו תחת הכותרת "מראות וצלילי הארץ" ב-1915.<ref>Rope, G.T. (1915). Country Sights and Sounds. London: Constable</ref> הוא המשיך להגיש מאמרים על תולדות הטבע ״דיאלקט סאפולק״, עד שנותיו האחרונות. למרות האבחנה של בריאותו חלשה, הוא חי עד גיל 83 ומת בשנת 1929 כתוצאה מתאונה.<ref>"Chapter2:"The Blaxhall Artist" by Day, J.". Blaxhall's Creative Past. Blaxhall. pp.27-70</ref>
דמדומים בנובמבר
ג'ורג' תומאס רופ היה הבכור מבין מספר אמנים משפחתיים, כולל אחותו הצעירה אלן מרי רופ, פסלת ידועה בתקופתה, ושלוש אחייניות מרגרט אגנס רופ ו-M. E. Aldrich Rope, שתיהן אמניות ויטראז' בולטות, ודורותי אן אולדריך רופ, פסלת נוספת.<ref>"Margaret Rope stained glass". www.arthur.rope.clara.net</ref>

=== יצירות ===
מיצירותיו שרדו ציורי שמן, בדרך כלל סצנות כפריות ובעלי חיים, במיוחד סוסים, צבעי מים על נושאים דומים, רישומים בעיפרון ורישומים בדיו, לפעמים הומוריסטיים. הנושאים שלו היו בעלי חיים - ביתיים ובר כאחד, סצנות כפריות, עצים, נושאים שצוירו באור נמוך ובלילה. העבודות המוצגות בגלריה מקיפות מגוון מעבודותיו, אשר ממשיכה למשוך עניין של אספנים.<ref>George Thomas Rope, Wickham Market,East Anglian Traditional Art Centre". eatac.</ref><ref>A comprehensive list of works is available at Wikimedia Commons as a pdf: List of works.</ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:ילידי 1846
קטגוריה:נפטרים ב-1929