מונדיאל 2022

מונדיאל 2022 (בערבית: كأس العالم لكرة القدم ٢٠٢٢; בתעתיק מדויק לעברית: כַּאְס אלְעַאלַם לִכֻּרַת אלְקַדַם 2022) היה טורניר גביע העולם בכדורגל לנבחרות גברים ה־22, שהתקיים בקטר בין 20 בנובמבר ל-18 בדצמבר 2022, התאריך שבו נערך משחק הגמר, בו ניצחה ארגנטינה את צרפת. הטורניר הוא הראשון שמתקיים בעולם הערבי והשני בלבד שנערך באסיה, לאחר מונדיאל 2002 שהתקיים בקוריאה הדרומית וביפן. בנוסף, מונדיאל זה הוא האחרון בן 32 נבחרות, כאשר החל מהמונדיאל הבא (מונדיאל 2026 בארצות הברית, קנדה ומקסיקו) ישתתפו בטורניר 48 נבחרות. בשל האקלים החם בקטר, הטורניר נערך בחודשים נובמבר עד דצמבר, והוא הראשון שאינו מתקיים בחודשים מאי, יוני או יולי. המונדיאל נערך בפרק זמן מקוצר של 29 ימים, עם 64 משחקים בשמונה אצטדיונים בחמש ערים.

בגמר ניצחה בדו-קרב פנדלים , אלופת דרום אמריקה המכהנת, את , אלופת העולם המכהנת. במשחק על המקום השלישי ניצחה , סגנית האלופה המכהנת, את . ליונל מסי נבחר למצטיין הטורניר וקיליאן אמבפה הוכתר כמלך השערים בטורניר.

הענקת אירוח המונדיאל לקטר שנויה במחלוקת בשל היחס למהגרי עבודה, לנשים ולקהילת הלהט"ב, האקלים החם, היעדר תרבות כדורגל בקטר, פגיעה בלוח הזמנים המסורתי, איסור על מכירת אלכוהול, האשמות בשוחד בעת המכרז והאשמות בשחיתות רחבה יותר של פיפ"א.

== סקירה כללית ==
מונדיאל 2022 הוא המהדורה ה־22 של גביע העולם בכדורגל של פיפ"א, אליפות העולם בכדורגל לנבחרות גברים לאומיות. הטורניר נערך לראשונה ב־1930 באורוגוואי, והוא מתקיים אחת לארבע שנים ובו משתתפות (החל ממהדורת 1998) 32 נבחרות לאומיות. הטורניר נפתח בשלב בתים בן שמונה בתים, ולאחר מכן שלב נוקאאוט בן ארבעה סבבים. האלופה המכהנת היא , שניצחה 4–2 את בגמר 2018. האירוע התקיים בפורמט מקוצר מהרגיל בין 20 בנובמבר ל־18 בדצמבר 2022. על הצופים לא חלו תקנות החירום של מגפת הקורונה, כמו ריחוק חברתי, מסכות ובדיקות קורונה.
=== לוח זמנים ===
בשונה מטורנירי המונדיאל הקודמים, ששוחקו בדרך כלל בחודשי יוני ויולי, טורניר זה נערך בחודשים נובמבר ודצמבר בשל החום העז השורר בקיץ בקטר. כתוצאה מכך, ליגות כדורגל מקומיות ברחבי העולם, כולל כל ליגות הכדורגל האירופיות הגדולות, נאלצו לשלב פגרה ארוכה במיוחד בלוחות הזמנים.

לוח הזמנים של המשחקים אושר על ידי פיפ"א ביולי 2020. שלב הבתים היה אמור להתחיל ב־21 בנובמבר, עם ארבעה משחקים בכל יום במשך שנים־עשר ימים רצופים. אך מאוחר יותר בלחצה של קטר, הקדימה פיפ"א את משחקה של המארחת מול ל־20 בנובמבר, על מנת שקטר תופיע במשחק הפתיחה של הטורניר. משחק הפתיחה נערך ב־20 בנובמבר 2022 בשעה 19:00 שעון מקומי (UTC+03:00) באצטדיון אל-בית ולמחרת נערכו שלושה משחקים נוספים. החל מ־22 בנובמבר ועד לסיומו של המחזור השני של שלב הבתים, התקיימו ארבעה משחקים בכל יום בשעות 12:00, 15:00, 18:00 ו-21:00. במחזור האחרון שוחקו ארבעה משחקים ביום, שני משחקים ב־18:00 ושני משחקים ב־22:00 (על מנת למנוע מקרים כמו חרפת חיחון). בשמינית וברבע הגמר נערכו שני משחקים ביום בשעת 18:00, ו־22:00, ואילו חצי הגמר נערך בשני ימים באמצע השבוע בשעות 22:00. שני המשחקים שיחתמו את הטורניר נערכו בסוף השבוע בשעה 18:00, כאשר המשחק על המקום השלישי נערך ב־17 בדצמבר באצטדיון ח'ליפה, והגמר נערך ב־18 בדצמבר, היום הלאומי של קטר, באצטדיון האייקוני לוסייל.

בניגוד לטורנירים קודמים בהם מקומות וזמני המשחק נקבעו מראש לפני ההגרלה, הקצאת המשחקים ליום ושעה ספציפיים התבצעה רק לאחר הגרלת שלב הבתים.

בשלב הבתים, משחקי כל בית נערכים באצטדיונים הבאים:
* בתים א', ב', ה', ו': אצטדיון אל-בית, אצטדיון ח'ליפה, אצטדיון א-ת'ומאמה, אצטדיון אחמד בן עלי.
* בתים ג', ד', ז', ח': האצטדיון האייקוני לוסייל, אצטדיון 974, אצטדיון עיר החינוך, אצטדיון אל-ג'נוב.
פיפ"א אישרה את אצטדיוני המשחקים וזמני הפתיחה שלהם ב־1 באפריל 2022. ב־11 באוגוסט אושר כי המשחק קטר–אקוודור הוקדם ביום והפך למשחק הפתיחה, בעוד –, משחק הפתיחה המקורי, נדחה לשעה 16:00 ב־21 בנובמבר.
=== פרסים כספיים ===
באפריל 2022 הכריזה פיפ"א על המענקים הכספיים לנבחרות המשתתפות. מלבד המענק, כל נבחרת קיבלה 1.5 מיליון דולר לכיסוי עלויות ההכנה וההשתתפות. הסכום הכולל של הפרסים הוא 440 מיליון דולר, 40 מיליון יותר מגביע העולם הקודם.<ref></ref>

{| class="wikitable" style="text-align:center;"
! rowspan="2" | מקום
! colspan="2" | סכום (במיליוני דולרים)
|-
! לנבחרת
! סך הכול
|-
| style="text-align:right;" | אלופה
| 42
| 42
|-
| style="text-align:right;" | סגנית
| 30
| 30
|-
| style="text-align:right;" | מקום שלישי
| 27
| 27
|-
| style="text-align:right;" | מקום רביעי
| 25
| 25
|-
| style="text-align:right;" | מקומות 5–8 (רבע הגמר)
| 17
| 68
|-
| style="text-align:right;" | מקומות 9–16 (שמינית הגמר)
| 13
| 104
|-
| style="text-align:right;" | מקומות 17–32 (שלב הבתים)
| 9
| 144
|-
! colspan="2" | סך הכול
! 440
|}
=== שינויים בחוקי המשחק ===
בעקבות שינויים שהחלו בקיץ 2020, לראשונה בגביע העולם, הנבחרות רשאיות לערוך חמישה חילופים במשך 90 דקות (במקום שלושה שהיו עד עכשיו) וחילוף נוסף בהארכה. בנוסף, כל נבחרת רשאית לעשות פעם אחת במשחק חילוף בעקבות זעזוע מוח, שאינו נכלל במכסת החילופים הרגילה. השוער האיראני עלירזא ביירנבאנד ספג זעזוע מוח במהלך משחקה של מול והוחלף על ידי חוסיין חוסייני, ובכך היה לחילוף זעזוע מוח הראשון בתולדות המונדיאל.

== בחירת המארחת ==

המכרזים לבחירת המארחות של מונדיאל 2018 ומונדיאל 2022 החלו בינואר 2009 והסתיימו ב-2 בדצמבר 2010 עם הכרזת מארחות שני הטורנירים על ידי פיפ"א.

בניגוד למונדיאלים הקודמים, בהם נבחרה המדינה המארחת כ-7 שנים לפני הטורניר, החליטה פיפ"א לבחור ביום אחד מארחת לשני טורנירים. המדינות החברות בפיפ"א הוזמנו להגיש את הצעותיהן עד ל-16 במרץ 2009 לשני הטורנירים גם יחד או לאחד מהם בלבד. לפי חוקי פיפ"א, יבשת שאירחה טורניר לא יכולה לארח את שני הטורנירים הבאים, דבר שהשאיר את יבשות אוקיאניה, אסיה ואמריקה הצפונית כמארחות האפשרויות היחידות לאירוח הטורניר ב-2022.

כמועמדות סופיות לאירוח הטורניר ב-2022 נותרו ארצות הברית, אוסטרליה, יפן, קוריאה הדרומית וקטר, כאשר בתום הצבעה נבחרה קטר לאירוח הטורניר.
{|class="wikitable"
!rowspan=2|הצעה
!colspan=4|הצבעות
|-
!סיבוב 1
!סיבוב 2
!סיבוב 3
!סיבוב 4
|-
|align="right"|
|style="text-align:center;"|11
|style="text-align:center;"|10
|style="text-align:center;"|11
|
|-
|align="right"|
|style="text-align:center;"|3
|style="text-align:center;"|5
|style="text-align:center;"|6
|style="text-align:center;"|8
|-
|align="right"|
|style="text-align:center;"|4
|style="text-align:center;"|5
|style="text-align:center;"|5
|
|-
|align="right"|
|style="text-align:center;"|3
|style="text-align:center;"|2
|colspan=2 
|-
|align="right"|
|style="text-align:center;"|1
|colspan=3 
|}

=== ביקורת על בחירת המארחת ===
לאחר המינוי של קטר לאירוח הטורניר הופיעו בכמה מגזינים נחשבים, ברחבי העולם ובהם הפראנס פוטבול, הסאנדיי טיימס, ואף בתוכנית "פנורמה" של הרשת הבריטית BBC, שורה ארוכה של תחקירים, בהם נחשפו חשדות שההצבעה הייתה פסולה. על פי החשד, בכיר לשעבר בפיפ"א, קטרי בשם מוחמד בין-חמאם, שבעברו אולץ להתפטר מפיפ"א בשל חשדות לקניית קולות בהתמודדות לנשיאות פיפ"א, שילם מעל חמישה מיליון דולרים לבכירים אחרים בארגון כדי להבטיח שקטר תזכה באירוח המונדיאל. הפרשה זכתה לכינוי "קטרגייט". החשדות הוכחשו על ידי קטר ועל ידי נשיא פיפ"א ספ בלאטר.

11 מאותם 22 חברי פיפ"א שהיו שותפים לבחירת המארחת נקנסו, הורשעו והורחקו לצמיתות בשל שחיתות שהובילה לאותה הצבעה. במאי 2014 ספ בלאטר אמר כי בחירת קטר למארחת המונדיאל היא טעות של פיפ"א.

== שימוש בטכנולוגיות חדשות במהלך המשחקים ==
* טכנולוגיית SAOT (ראשי תיבות באנגלית: Semi Automated Offside Technology; תרגום לעברית: טכנולוגיית נבדל חצי אוטומטית): טכנולוגיה, שבעזרת 12 מצלמות ייעודיות המותקנות מתחת לגג האצטדיון, ניתן לראות את המתרחש במשחק, כולל את מיקומם של כדור המשחק וקווי מתאר הגוף של השחקנים. בין השאר, הטכנולוגיה מאפשרת לזהות באופן מהיר ומדויק יחסית האם מהלך התקיפה של נבחרת חוקי, או שמא מדובר בעבירת נבדל (באנגלית: Offside). המערכת משולבת בכלים הטכנולוגיים של שופטי ה-VAR, ושינוי של החלטת שופט המשחק והקוון בשל שימוש ב-SAOT נחשב כשינוי שבוצע בהתערבות ה-VAR. לאחר מהלכים גבוליים בהם קשה לחזות באופן ברור האם שחקן היה מצוי בנבדל או לא, ואף אם ההתקפה לא הסתיימה בהחלטת שופט מסוג שניתן להפוך על-פי ה-VAR, מספקת מערכת ה-SAOT לצופים בשידור המשחק הדמיה ממוחשבת חזותית תלת-ממדית של המהלך בזמן המסירה שבנוגע אליה התעורר הספק בדבר הנבדל. ההדמיה מדמה את גופם של שחקני שתי הקבוצות המעורבים במהלך, תוך סימון קו ההגנה האחרון של הנבחרת המתגוננת, לגובה המגרש המדומה. השימוש במערכת אושר כחוק רשמי על ידי IFAB.
* כדור-רגל, שפותח בשיתוף עם חברת אדידס, ובמרכזו חיישן הבודק את מהלך המשחק, את עוצמת הבעיטות, מיקום הגפיים ביחס לכדור ועוד.
* FIFA Player App – אפליקציית השחקנים הרשמית של פיפ"א שמציגה את נתוני המשחק האישיים של כל שחקן.
* Football Data Ecosystem – איסוף נתונים מכמה מקורות מידע על מהלך המשחק, החלטות שיפוטיות ועוד.

== אצטדיונים ==
המונדיאל בקטר נערך ב-8 אצטדיונים (מהם שבעה חדשים ואחד ששופץ והורחב) ובחמש ערים. האצטדיון שאירח את הגמר הוא האצטדיון הבינלאומי בלוסייל.

תחילה הוצעו 12 אצטדיונים.
{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|-
! colspan="4"|קטר
|-
! לוסייל
! אל ח'ור
! colspan="2" |דוחה
|-
| האצטדיון האייקוני לוסייל
| אצטדיון אל-בית
| אצטדיון 974
| אצטדיון א-ת'ומאמה
|-
| קיבולת: 88,966<small>(אצטדיון חדש)</small>
| קיבולת: 68,895<small>(אצטדיון חדש)</small>
| קיבולת: 44,089<small>(אצטדיון חדש)</small>
| קיבולת: 44,400<ref></ref><small>(אצטדיון חדש)</small>
|-
|
|
|
|
|-
! colspan="2" |הערים המארחות
! colspan="2" |האצטדיונים באזור דוחה
|- align="center"
| colspan="2" |
| colspan="2" |
|-
! colspan="3" | א-ריאן
! אל-וכרה
|-
| אצטדיון אחמד בן עלי
| אצטדיון עיר החינוך
| האצטדיון הבינלאומי ח'ליפה
| אצטדיון אל-ג'נוב
|-
| קיבולת: 45,032
| קיבולת: 44,667
| קיבולת: 45,857
| קיבולת: 44,325<small>(אצטדיון חדש)</small>
|-
|
|
|לא ממוסגר
|
|}

== נבחרות ==
=== העפלה ===
נבחרות שאינן חברות בפיפ"א}}

שש הקונפדרציות היבשתיות של פיפ"א מארגנות תחרות מוקדמות משלהן. כל אחת מ-211 הנבחרות החברות בפיפ"א זכאית להתמודד בטורניר המוקדמות. קטר, כמארחת המונדיאל, העפילה אוטומטית למונדיאל. עם זאת, AFC (קונפדרציית הכדורגל של אסיה) חייבה את קטר להשתתף בשלב המוקדמות מכיוון שהם משמשים גם כמוקדמות לגביע אסיה בכדורגל 2023. סנט לוסיה וקוריאה הצפונית פרשו מהמוקדמות לפני תחילת המשחקים.

חלוקת המקומות בין הקונפדרציות נידונה על ידי מועצת פיפ"א ב-30 במאי 2015 בציריך לאחר קונגרס פיפ"א ה-65. המועצה החליטה שהחלוקה שנקבעה ב-2006 ושימשה במונדיאלים 2010, 2014 ו-2018, תישאר גם במונדיאל 2022:
* CAF (אפריקה): 5 מתוך 54 נבחרות
* AFC (אסיה): 4.5 מתוך 46 נבחרות (לא כולל המארחת)
* UEFA (אירופה): 13 מתוך 55 נבחרות
* CONCACAF (צפון ומרכז אמריקה והקריביים): 3.5 מתוך 34 נבחרות
* OFC (אוקיאניה): 0.5 מתוך 11 נבחרות
* CONMEBOL (דרום אמריקה): 4.5 מתוך 10 נבחרות
{| class="wikitable sortable" style="text-align: center;"
! width="80px" | נבחרת
!קונפדרציה
!סיבת העפלה
!תאריך העפלה
!מספר הופעות בטורניר
!הופעה אחרונה בטורניר
!הישג שיא (עד תחילת הטורניר)
!דירוג פיפ"א
|-
| align="right" |
|AFC
|מארחת המונדיאל
|2 בדצמבר 2010
|0
|–
|–
|50
|-
| align="right" |
|אופ"א
|זוכת בית 10 (אירופה)
|11 באוקטובר 2021
|19<ref>כולל הופעות של נבחרת גרמניה המערבית.</ref>
|2018
|אלופה (1954, 1974, 1990, 2014)
|11
|-
| align="right" |
|אופ"א
|זוכת בית 6 (אירופה)
|12 באוקטובר 2021
|5
|2018
|רבע גמר (1998)
|10
|-
| align="right" |
|CONMEBOL
|אחת מארבע מובילות הבית
|11 בנובמבר 2021
|21
|2018
|אלופה (1958, 1962, 1970, 1994, 2002)
|1
|-
| align="right" |
|אופ"א
|זוכת בית 5 (אירופה)
|13 בנובמבר 2021
|13
|2018
|מקום שלישי (2018)
|2
|-
| align="right" |
|אופ"א
|זוכת בית 4 (אירופה)
|13 בנובמבר 2021
|15
|2018
|אלופה (1998, 2018)
|4
|-
| align="right" |
|אופ"א
|זוכת בית 8 (אירופה)
|14 בנובמבר 2021
|5
|2018
|סגנית־אלופה (2018)
|12
|-
| align="right" |
|אופ"א
|זוכת בית 2 (אירופה)
|14 בנובמבר 2021
|15
|2018
|אלופה (2010)
|7
|-
| align="right" |
|אופ"א
|זוכת בית 1 (אירופה)
|14 בנובמבר 2021
|12<ref>כולל הופעות של נבחרת יוגוסלביה ונבחרת סרביה ומונטנגרו.</ref>
|2018
|מקום רביעי (1930, 1962)
|21
|-
| align="right" |
|אופ"א
|זוכת בית 9 (אירופה)
|15 בנובמבר 2021
|15
|2018
|אלופה (1966)
|5
|-
| align="right" |
|אופ"א
|זוכת בית 3 (אירופה)
|15 בנובמבר 2021
|11
|2018
|רבע גמר (1934, 1938, 1954)
|15
|-
| align="right" |
|אופ"א
|זוכת בית 7 (אירופה)
|16 בנובמבר 2021
|10
|2014
|סגנית־אלופה (1974, 1978, 2010)
|8
|-
| align="right" |
|CONMEBOL
|אחת מארבע מובילות הבית
|16 בנובמבר 2021
|17
|2018
|אלופה (1978, 1986)
|3
|-
| align="right" |
| AFC
| אחת משתי הראשונות בבית א'
| 27 בינואר 2022
| 5
| 2018
|שלב הבתים (1978, 1998, 2006, 2014, 2018)
|20
|-
| align="right" |
|AFC
| אחת משתי הראשונות בבית א'
| 1 בפברואר 2022
|10
| 2018
| מקום רביעי (2002)
|28
|-
| align="right" |
|AFC
| אחת משתי הראשונות בבית ב'
| 24 במרץ 2022
|6
|2018
| שמינית גמר (2002, 2010, 2018)
|24
|-
| align="right" |
|AFC
| אחת משתי הראשונות בבית ב'
| 24 במרץ 2022
|5
|2018
| שמינית גמר (1994)
|51
|-
|align="right" |
|CONMEBOL
|אחת מארבע מובילות הבית
| 24 במרץ 2022
|3
|2014
| שמינית גמר (2006)
|44
|-
|align="right" |
|CONMEBOL
|אחת מארבע מובילות הבית
| 24 במרץ 2022
|13
|2018
|אלופה (1930, 1950)
|14
|-
|align="right" |
|CONCACAF
|אחת משלוש מובילות הבית
| 27 במרץ 2022
|1
|1986
| שלב הבתים (1986)
|41
|-
|align="right"| 
| CAF
| אחת ממנצחות הסיבוב השלישי
| 29 במרץ 2022
| 3
| 2014
| רבע הגמר (2010)
|61
|-
|align="right"| 
| CAF
| אחת ממנצחות הסיבוב השלישי
| 29 במרץ 2022
| 2
| 2018
| רבע הגמר (2002)
|18
|-
|align="right"| 
| אופ"א
| מנצחת מסלול ג' בשלב הפלייאוף
| 29 במרץ 2022
| 7
| 2018
| מקום שלישי (1966)
|9
|-
|align="right"| 
| אופ"א
| מנצחת מסלול ב' בשלב הפלייאוף
| 29 במרץ 2022
| 8
| 2018
| מקום שלישי (1974, 1982)
|26
|-
|align="right"| 
| CAF
| אחת ממנצחות הסיבוב השלישי
| 29 במרץ 2022
| 5
| 2018
| שמינית הגמר (1986)
|22
|-
|align="right"| 
| CAF
| אחת ממנצחות הסיבוב השלישי
| 29 במרץ 2022
| 5
| 2018
| שלב הבתים (1978, 1998, 2002, 2006, 2018)
|30
|-
|align="right"| 
| CAF
| אחת ממנצחות הסיבוב השלישי
| 29 במרץ 2022
| 7
| 2014
| רבע הגמר (1990)
|43
|-
|align="right"| 
| CONCACAF
| אחת משלוש מובילות הבית
| 30 במרץ 2022
| 16
| 2018
| רבע הגמר (1970, 1986)
| 13
|-
|align="right"| 
| CONCACAF
| אחת משלוש מובילות הבית
| 30 במרץ 2022
| 10
| 2014
| חצי הגמר (1930)
| 16
|-
|align="right"| 
| אופ"א
| מנצחת מסלול א' בשלב הפלייאוף
| 5 ביוני 2022
| 1
| 1958
| רבע הגמר (1958)
| 19
|-
|align="right"| 
| AFC
| מנצחת הפלייאוף הבין יבשתי
| 13 ביוני 2022
| 5
| 2018
| שמינית הגמר (2006)
| 38
|-
|align="right"| 
| CONCACAF
| מנצחת הפלייאוף הבין יבשתי
| 14 ביוני 2022
| 5
| 2018
| רבע הגמר (2014)
| 31
|}
=== הגרלה ===

הגרלת שלב הבתים נערכה בדוחה, קטר ב-1 באפריל 2022 בשעה 19:00 שעון ישראל. בזמן ההגרלה היו ידועות 29 משתתפות מתוך 32. שתי הזוכות בפלייאוף הבין־יבשתי ( ו) והמנצחת במסלול א' בשלב הפלייאוף () לא היו ידועות בזמן ההגרלה. 28 הנבחרות דורגו לפי הדירוג העולמי של פיפ"א שפורסם ב-31 במרץ 2022, וחולקו לארבעה דרגים:
* דרג 1: המארחת (), והנבחרות במקומות 1–7.
* דרג 2: הנבחרות במקומות 8–15.
* דרג 3: הנבחרות במקומות 16–23.
* דרג 4: הנבחרות במקומות 24–28 ושלוש הנבחרות ה"לא-ידועות".
להלן הנבחרות המדורגות (בסוגריים: דירוג פיפ"א ב־31 במרץ 2022):
{| class="wikitable"
|+
!דרג 1
!דרג 2
!דרג 3
!דרג 4
|-
| (מארחת) (51) (1) (2) (3) (4) (5) (7) (8)
| (9) (10) (11) (12) (13) (14) (15) (16)
| (20) (21) (23) (24) (25) (26) (29) (35)
| (37) (38) (46) (49) (60) (18) (31) (42)
|}

הנבחרות הוגרלו לשמונה בתים בני ארבע נבחרות כל אחד, כך שבכל בית לא יהיו שתי נבחרות מאותו דרג. שתי נבחרות מאותה קונפדרציה לא הוגרלו לאותו בית, למעט נבחרות אופ"א, ממנה יהיו לפחות נבחרת אחת ולא יותר משתיים בכל בית. עיקרון זה חל גם על שלושת הנבחרות הבלתי ידועות בשעת ההגרלה. ההגרלה התחילה בדרג 1 והסתיימה בדרג 4, כאשר כל נבחרת שעלתה בגורל הוגרלה לבית הראשון הזמין באופן אלפאביתי. לאחר מכן הוגרלו מיקומי הקבוצות בתוך הבית, כאשר הקבוצה מדרג 1 הוגרלה אוטומטית לראשונה בביתה. , המארחת, הוגרלה אוטומטית לבית א'. הנבחרות שיסיימו את שלב הבתים במקומות הראשון והשני, יעפילו לשמינית הגמר.<ref>[https://digitalhub.fifa.com/m/2ef762dcf5f577c6/original/Portrait-Master-Template.pdf procedures for the Final Draw]. FIFA.</ref>
{| class="wikitable"
! בית !! 1 !! 2 !! 3 !! 4
|-
! בית א'
| || || || 
|-
! בית ב'
| || || || 
|-
! בית ג'
| || || || 
|-
! בית ד'
| || || || 
|-
! בית ה'
| || || || 
|-
! בית ו'
| || || || 
|-
! בית ז'
| || || || 
|-
! בית ח'
| || || || 
|}

== שיפוט ==
=== תוספות זמן ===
לפני המונדיאל, קיבל צוות השיפוט בטורניר הנחיה מוועדת השופטים של פיפ"א, בראשות שופט העבר הבכיר פיירלואיג'י קולינה, כי יש להוסיף בסוף כל מחצית את מלוא הזמן שבוזבז במהלכה, באופן מדוקדק, וזאת במטרה למנוע משחקנים לבזבז זמן באופן מכוון. כתוצאה מהחלטה זו, נצפו במהלך המשחקים תוספות זמן ארוכות במיוחד, לעיתים של 9-10 דקות. במונדיאל זה נרשמו מספר מחציות עם תוספות הזמן הכי ארוכות במונדיאלים מאז 1966, וכן השערים הכי מאוחרים בתולדות המונדיאלים שלא הובקעו בהארכה.

בתגובות לצעד זה של ועדת השופטים נשמעו מצד אחד שבחים על המלחמה בבזבוזי הזמן המרובים שנוהגים שחקנים לבצע במכוון, ומצד שני ביקורות על המשחקים הארוכים וכן על אי האחידות בין המשחקים בהחלטות השופטים על תוספות הזמן השונות.

=== צוות השיפוט ===

ב-19 במאי 2022 פיפ"א פרסמה את צוות השיפוט שנבחר לשפוט את משחקי המונדיאל. הרשימה כוללת 36 שופטים, 69 קוונים, ו-24 שופטי וידאו. הרשימה כוללת שופטות, לראשונה אי פעם בטורניר גברים גדול.

סטפני פראפר הצרפתית, סלימה מוקאנסאנגה הרואנדית, ויושימי ימאשיטה היפנית הפכו לשופטות הכדורגל הראשונות שזומנו למונדיאל גברים. אליהן יצטרפו גם שלוש קווניות, גם זאת לראשונה. פראפר שפטה את גמר גביע העולם בכדורגל נשים 2019. השופט הגמבי באקארי גסאמה והקוון הארגנטינאי חואן פבלו בלאטי זומנו למונדיאל בפעם השלישית. בלאטי היה קוון בגמר מונדיאל 2018.
{| class="wikitable mw-collapsible mw-collapsed"
! קונפדרציה !! שופט !! התאחדות
!מספר הופעות כשופט<ref name=":1">נכון לשלב הבתים</ref>
!מספר הופעות כעוזר שופט<ref name=":1" />
|-
| rowspan="6" | AFC || עבד א-רחמן אל-ג'אסם || 
|1
|1
|-
| כריס בית' || 
|1
|0
|-
| עלירזה פאגאני || 
|2
|0
|-
| מא נינג || 
|0
|6
|-
| מוחמד עבדולה חסן מוחמד || 
|2
|0
|-
| יושימי ימאשיטה || 
|0
|6
|-
| rowspan="6" | CAF || באקארי גסאמה || 
|1
|0
|-
| מוסטפא גורבאל || 
|2
|0
|-
| ויקטור גומז || 
|2
|0
|-
| סלימה מוקאנסאנגה || 
|0
|3
|-
| מגואטה אנדיאיי || 
|0
|6
|-
| ג׳ני סיקאזווה || 
|1
|0
|-
| rowspan="5" | CONCACAF || איבן בארטון || 
|2
|0
|-
| איסמעיל הלפאת' || 
|2
|0
|-
| מריו אסקובר || 
|1
|0
|-
| סאיד מרטינז || 
|0
|8
|-
| ססאר ארתורו ראמוס || 
|2
|0
|-
| rowspan="7" | CONMEBOL || רפאל קלאוס || 
|2
|0
|-
| אנדרס מטונטה || 
|1
|1
|-
| קווין אורטגה || 
|0
|8
|-
| פרננדו רפאליני || 
|2
|0
|-
| ווילטון סמפאיו || 
|2
|0
|-
| פקונדו טייו || 
|2
|0
|-
| חסוס ולנצואלה || 
|1
|0
|-
| OFC || מת'יו קוגנר || 
|1
|0
|-
| rowspan="11" | UEFA || סטפני פראפר || 
|1
|2
|-
| אישטוון קובאץ' || 
|0
|7
|-
| דני מקלי || 
|2
|0
|-
| סימון מרצ'יניאק || 
|1
|0
|-
| אנטוניו מתאו להוס || 
|2
|0
|-
| מייקל אוליבר || 
|2
|0
|-
| דניאלה אורסטו || 
|2
|0
|-
| דניאל סיברט || 
|2
|0
|-
| אנתוני טיילור || 
|2
|0
|-
| קלמנט טורפין || 
|2
|0
|-
| סלבקו וינצ'יץ' || 
|2
|0
|}

=== שוברי שוויון ===
דירוג הנבחרות בתוך הבתים ייקבע לפי שוברי השוויון הבאים:

# נקודות בכל משחקי הבית (3 נקודות לניצחון, 1 נקודה לתיקו)
# הפרש שערים בכל משחקי הבית
# שערי זכות בכל משחקי הבית
# נקודות במשחקים בין הנבחרות
# הפרש שערים במשחקים בין הנבחרות
# שערי זכות במשחקים בין הנבחרות
# נקודות משחק הוגן בכל משחקי הבית (ניכוי יחיד לשחקן בודד במשחק בודד):
#* כרטיס צהוב: 1– נקודות
#* כרטיס אדום עקיף (צהוב שני): 3– נקודות
#* כרטיס אדום ישיר: 4– נקודות
#* כרטיס צהוב + אדום ישיר: 5– נקודות
# הגרלה הוגנת

== שלב הבתים ==
=== בית א' ===

במקור, משחקה של נגד ב־21 בנובמבר היה אמור להיות משחק הפתיחה של המונדיאל, בעוד המארחת הייתה אמורה לשחק נגד מאוחר יותר במהלך אותו היום. למרות זאת, ב־11 באוגוסט 2022 שינתה פיפ"א את לוח הזמנים, והקדימה את משחקה של קטר ל־20 בנובמבר, על מנת שהמארחת תופיע במשחק הפתיחה, כנהוג במונדיאלים קודמים.

משחק הפתיחה נערך בין המארחת קטר ואקוודור ב־20 בנובמבר. למרות שנפסל לה שער בדקות הפתיחה, ניצחה אקוודור 2–0 מצמד שערים של אנר ולנסיה, וקטר הפכה למארחת הראשונה בתולדות גביע העולם שמפסידה את משחק הפתיחה. בנוסף, קטר הייתה לאומה ה־14 ברציפות שמפסידה במשחק הבכורה שלה בגביע העולם. היה זה המונדיאל השלישי ברציפות בו נכבש צמד במשחק הפתיחה, לאחר ניימאר ב־2014 ודניס צ'רישב ב־2018. בנוסף, לראשונה בתולדות גביע העולם, השער הראשון נכבש בבעיטת עונשין. במשחק המקביל, סנגל, שחסרה את כוכבה הפצוע סאדיו מאנה, ספגה שני שערים בדקות הסיום והפסידה 0–2 להולנד, למרות משחק צמוד יחסית. במשחק השני של נבחרת קטאר היא כבשה את השער הראשון שלה אי פעם הכובש היה מוחמד מונטארי

----

----

=== בית ב' ===

בית זה, בו דירוג הנבחרות הממוצע היה הגבוה ביותר בטורניר (15), נחשב ל"בית המוות" של המונדיאל, וארצות הברית ואיראן העניקו לבית גם יריבות פוליטית. קפטן , הארי קיין, וקפטן , גארת' בייל, יחד עם קפטנים אירופיים נוספים, הודיעו על כוונתם לעלות למשחק עם סרט קפטן של OneLove בצבעי הקשת, כמחאה על מדיניותה של קטר כלפי קהילת הלהט"ב. עם זאת, זמן קצר לפני תחילת משחקה של אנגליה, הודיעה פיפ"א כי שחקנים שיענדו סרט זה על זרועם, יספגו כרטיס צהוב מיידי. התאחדויות הכדורגל המעורבות הודיעו כי לא יסכנו את שחקניהם, וביקרו את פיפ"א על ההחלטה. ביקורת נשמעה גם מפי דוברו של רישי סונאק, ראש ממשלת בריטניה, ואנתוני בלינקן, מזכיר המדינה של ארצות הברית. במשחקה של ויילס, תומכים וולשים רבים הגיעו עם כובעים וחולצות בצבעי דגל הגאווה, ומחלקם נמנעה הכניסה לאצטדיון, כולל העיתונאי האמריקני גרנט וואהל שעוכב למשך 25 דקות.

משחק הפתיחה של הבית נערך בין אנגליה ו. בטקס הפתיחה, סירבו שחקני נבחרת איראן לשיר את ההמנון הלאומי, כאות הזדהות עם הפגנות מהסה אמיני. בנוסף, אוהדות איראניות רבות נצפו ביציעים, דבר שנתפס כפעולת מחאה, שכן אסורה הכניסה לנשים במגרשי כדורגל באיראן. המשחק סבל מעיכוב של 7 דקות במחצית הראשונה, לאחר התנגשות ראשים בין השוער האיראני עלירזא ביירנבאנד ומגנו מג'יד חוסייני. ביירנבאנד טופל על המגרש, שוכנע להישאר על ידי הקפטן אחסאן חאג'-ספי, אך לאחר שהמשחק חודש הוא ביקש חילופים לאחר שלא היה יכול להמשיך. האנגלים כבשו שלושה שערים לאחר פציעה זו, והשופט הברזילאי הוסיף 14 דקות למחצית הראשונה, ובכך היא הפכה למחצית הארוכה ביותר בתולדות המונדיאל. במחצית השנייה כבש בוקאיו סאקה את שערו השני והרביעי של אנגליה, לפני שמהדי טארמי האיראני צימק את התוצאה. בנקודה זו הוחלף גם הבלם האנגלי הארי מגווייר שסבל מפגיעת ראש, ובשל פרוטוקול זעזוע המוח של פיפ"א הורשו שתי הנבחרות לבצע שישה חילופים, במקום חמישה. לאחר מכן כבשו המחליפים מרקוס רשפורד וג'ק גריליש, וגם עתה הוסיף השופט למחצית השנייה 10 דקות תמימות. זמן קצר לפני סיום המשחק, ה־VAR הסב את תשומת ליבו של השופט לעבירה שנעשתה ברחבת העונשין של אנגליה, וטארמי כבש את שערו השני בבעיטת עונשין שנויה במחלוקת, 2.5 דקות לאחר שריקת הסיום. היה זה המשחק הארוך ביותר בתולדות שלב הבתים של המונדיאל עם 117 דקות בסך הכול. המשחק הסתיים בתוצאה 6–2, במה שהיה לתבוסה הגדולה ביותר של איראן בתולדות גביע העולם.

במשחק המקביל, התמודדה נגד ויילס. ארצות הברית שלטה במחצית הראשונה ואף עלתה ליתרון, אך ויילס הציגה עליונות במחצית השנייה, כאשר גארת' בייל כבש את שער השוויון בבעיטת עונשין, והמשחק הסתיים בתיקו 1–1. שער זה של בייל, שגם נבחר לאיש המשחק, היה השער הראשון של ויילס בגביע העולם מאז 1958. במפגש בין ארצות הברית לאיראן נגמר בניגוד לפעם הקודמת 0-1 לאמריקאים משער של כריסטיאן פוליסיק

----

----

=== בית ג' ===

באחת ההפתעות הגדולות ביותר בכל תולדות המונדיאל, ניצחה 2–1 את ובכך קטעה את רצף 36 המשחקים ללא הפסד בו החזיקה ארגנטינה. היה זה ההפסד הראשון של ארגנטינה במשחק הפתיחה מאז ההפסד ל ב־1990, והפעם השנייה ברציפות בה ארגנטינה לא מנצחת לאחר התיקו 1–1 מול במונדיאל 2018. אם ארגנטינה לא הייתה מפסידה במשחק זה, היא הייתה משווה את שיא המשחקים ללא הפסד שקבעה נבחרת איטליה. ארגנטינה עלתה ליתרון כבר בדקה העשירית מבעיטת עונשין של הקפטן ליונל מסי, כבשה שלושה שערים נוספים שנפסלו בשל נבדל, ועם תחילת המחצית השנייה כבשה ערב הסעודית צמד מהיר והצליחה לשמור על התוצאה עד לסיום המשחק. במשחק המקביל, התמודדה מול . האירוע המשמעותי היחיד היה כאשר פולין זכתה בבעיטת עונשין, אך השוער המקסיקני גיירמו אוצ'ואה הדף את הכדור שבעט החלוץ הפולני רוברט לבנדובסקי.

וויצ'ך שצ'נסני שוער נבחרת פולין עצר שני פנדלים, אחד של ליונל מסי והשני של סאלם אל דאווסארי.

----

----

=== בית ד' ===

במשחק הראשון של הבית, הצליחה לשמור על רשת נקייה מול . במשחק השני, התמודדה אלופת העולם המכהנת, , מול . השתיים נפגשו בעבר, כאשר אוסטרליה פגשה את אלופת העולם דאז בגביע הקונפדרציות 2001 וניצחה אותה 1–0. גם עתה, עלתה אוסטרליה ליתרון ראשונה, כאשר כבר בדקה התשיעית כבש קרייג גודווין לזכותה. אך הצרפתים התאוששו וכבשו שני שערים עד סוף המחצית (אדריאן ראביו ואוליבייה ז'ירו), ושניים נוספים במחצית השנייה (קיליאן אמבפה וז'ירו בשנית). עם צמד זה, הגיע ז'ירו ל־51 שערים בנבחרת, ובכך השווה את שיאו של תיירי הנרי בראש טבלת מלכי השערים של נבחרת צרפת.

----

----

=== בית ה' ===

במשחק הראשון של בית ה', ניצחה במפתיע 2–1 את , למרות שגרמניה הובילה 1–0 במחצית. היה זה ההפסד השני ברציפות של גרמניה במשחק הפתיחה של המונדיאל, לאחר ההפסד 0–1 ל ב־2018. במשחק המקביל, ספגה את ההפסד הגדול ביותר בתולדותיה לאחר שהובסה 0–7 על ידי . היה זה גם הניצחון הגדול ביותר של ספרד בתולדות המונדיאל (שבר את השיא בו החזיק הניצחון 6–1 על ב־1998), וקשרה הצעיר גאבי, שגם נבחר למצטיין המשחק, הפך לכובש השלישי הצעיר ביותר בגביע העולם (לאחר פלה ב־1958 ומנואל רוסאס ב־1930). ויפן במחזור השלישי ניצחו 2:1 את ספרד עם שער שנוי במחלוקת שעזר להם לסיים במקום הראשון בבית

----

----

=== בית ו' ===

----

----

=== בית ז' ===

, ו נפגשו בפעם השנייה ברציפות, לאחר ששלושתן, יחד עם , שיחקו בבית ה' במונדיאל 2018. לאחר מחצית נטולת שערים בין שווייץ ל, כבש בריל אמבולו, השווייצרי יליד קמרון, את השער היחיד במשחק. אמבולו, שעבר לשווייץ בגיל 6, לא חגג את השער שכבש נגד מולדתו. במקביל, גם המחצית הראשונה בין ברזיל לסרביה הסתיימה ללא שערים. במחצית השנייה כבש ריצ'רליסון כדור חוזר שהשוער הסרבי ואניה מילינקוביץ'-סאביץ' הדף, לאחר בעיטה של ויניסיוס ז'וניור ממצב שיצר ניימאר. 11 דקות לאחר מכן השתלט ריצ'רליסון על כדור רוחב שהעביר לו ויניסיוס, והוא בעט אותו אל הרשת באקרובטיות עם רגל ימין מעל הכתף.

----

----

=== בית ח' ===

 ניצחה 3–2 את , במשחק בו כל השערים הובקעו במחצית השנייה. כריסטיאנו רונאלדו כבש שער בבעיטת עונשין, ובכך הפך לשחקן השלישי בהיסטוריה שכובש בחמישה טורנירי מונדיאל שונים, והגבר הראשון שעשה זאת. במשחק בין נבחרות פורטוגל ו פורטוגל ניצחה 2–0, והשער הראשון עורר מחלוקת על הכובש (כריסטיאנו רונאלדו או ברונו פרננדש). לבסוף פיפ"א החליטה שברונו פרננדש הבקיע את השער ובכך סגר צמד.

----

----

== שלב הנוקאאוט ==

=== סיכום ===

=== שמינית הגמר ===

----

----

----

----

----

----

----

=== רבע הגמר ===

----

----

----

=== חצי הגמר ===

----

=== מקום שלישי ===

=== הגמר ===

== סטטיסטיקה ==
=== כובשי השערים ===
בטורניר זה נכבשו 172 שערים ב־64 משחקים, ממוצע של שערים למשחק.
;8 שערים

;7 שערים

;4 שערים

;3 שערים

;2 שערים

;שער אחד

;שער עצמי

=== בישולים ===
;3 בישולים

;2 בישולים

;בישול אחד

=== איש המשחק ===
{| class="wikitable sortable"
|-
!דירוג
!שחקן
!נבחרת
! class="unsortable" | יריבה
! <ref name="MOTM"></ref>
|-
!1
| ליונל מסי
|
| (שלב הבתים), (שמינית הגמר), (רבע הגמר), (חצי הגמר), (גמר)
|align=center |5
|-
!2
| קיליאן אמבפה
|
| (שלב הבתים), (שלב הבתים), (שמינית הגמר)
|align=center |3
|-
!rowspan=4|3
| יאסין בונו
|
| (שמינית הגמר), (רבע הגמר)
|align=center rowspan=4|2
|-
| דומיניק ליבאקוביץ'
|
| (שמינית הגמר), (רבע הגמר)
|-
| לוקה מודריץ'
|
| (שלב הבתים), (שלב הבתים)
|-
| כריסטיאן פוליסיק
|
| (שלב הבתים), (שלב הבתים)
|-
!rowspan=48|7
| ונסן אבובקאר
|
| (שלב הבתים)
|rowspan=48 align=center|1
|-
| גיירמו אוצ'ואה
|
| (שלב הבתים)
|-
| מוחמד אל-עוויס
|
| (שלב הבתים)
|-
| עיסא אל-עידוני
|
| (שלב הבתים)
|-
| דוויס אפאסי
|
| (שלב הבתים)
|-
| גארת' בייל
|
| (שלב הבתים)
|-
| גרניט ג'אקה
|
| (שלב הבתים)
|-
| גאבי
|
| (שלב הבתים)
|-
| יושקו גברדיול
|
| (מקום שלישי)
|-
| שואיצ'י גונדה
|
| (שלב הבתים)
|-
| אנטואן גריזמן
|
| (חצי הגמר)
|-
| ג'יורג'יאן דה ארסקאטה
|
| (שלב הבתים)
|-
| קווין דה בראונה
|
| (שלב הבתים)
|-
| פרנקי דה יונג
|
| (שלב הבתים)
|-
| דנזל דומפריס
|
| (שמינית הגמר)
|-
| בולאיה דיה
|
| (שלב הבתים)
|-
| מיטשל דיוק
|
| (שלב הבתים)
|-
| קאי האברץ
|
| (שלב הבתים)
|-
| פדריקו ואלוורדה
|
| (שלב הבתים)
|-
| וואנג הי-צ'אן
|
| (שלב הבתים)
|-
| אנר ולנסיה
|
| (שלב הבתים)
|-
| יאן זומר
|
| (שלב הבתים)
|-
| חכים זיאש
|
| (שלב הבתים)
|-
| אוליבייה ז'ירו
|
| (רבע הגמר)
|-
| קודי חאקפו
|
| (שלב הבתים)
|-
| והבי ח'זרי
|
| (שלב הבתים)
|-
| אשרף חכימי
|
| (שלב הבתים)
|-
| אאו טנאקה
|
| (שלב הבתים)
|-
| רוברט לבנדובסקי
|
| (שלב הבתים)
|-
| מת'יו לקי
|
| (שלב הבתים)
|-
| אלברו מוראטה
|
| (שלב הבתים)
|-
| אלכסיס מק אליסטר
|
| (שלב הבתים)
|-
| ניימאר
|
| (שמינית הגמר)
|-
| בוקאיו סאקה
|
| (שלב הבתים)
|-
| קיישר פולר
|
| (שלב הבתים)
|-
| ברונו פרננדש
|
| (שלב הבתים)
|-
| לואיס צ'אבס
|
| (שלב הבתים)
|-
| רוזבה צ'שמי
|
| (שלב הבתים)
|-
| קאסמירו
|
| (שלב הבתים)
|-
| מוחמד קודוס
|
| (שלב הבתים)
|-
| קאלידו קוליבאלי
|
| (שלב הבתים)
|-
| הארי קיין
|
| (שמינית הגמר)
|-
| דייבי קלאסן
|
| (שלב הבתים)
|-
| אנדריי קרמאריץ'
|
| (שלב הבתים)
|-
| גונסאלו ראמוס
|
| (שמינית הגמר)
|-
| כריסטיאנו רונאלדו
|
| (שלב הבתים)
|-
| ריצ'רליסון
|
| (שלב הבתים)
|-
| מרקוס רשפורד
|
| (שלב הבתים)
|}

=== רשתות נקיות ===
{| class="wikitable sortable"
|-
! דירוג
! שוער
! נבחרת
! class="unsortable" | יריבה
! רשתות נקיות<ref></ref>
|-
! rowspan=3 | 1
| יאסין בונו
| 
| (שלב הבתים), (שמינית הגמר), (רבע הגמר)
| align=center rowspan=3 | 3
|-
| אמיליאנו מרטינס
| 
| (שלב הבתים), (שלב הבתים), (חצי הגמר)
|-
| ג'ורדן פיקפורד
| 
| (שלב הבתים), (שלב הבתים), (שמינית הגמר)
|-
! rowspan=10| 4
| אליסון
|
| (שלב הבתים), (שלב הבתים)
| align=center rowspan=10| 2
|-
| איימן דחמאן
| 
| (שלב הבתים), (שלב הבתים)
|-
| מאט טרנר
| 
| (שלב הבתים), (שלב הבתים)
|-
| דומיניק ליבאקוביץ'
| 
| (שלב הבתים), (שלב הבתים)
|-
| אנדריס נופרט
| 
| (שלב הבתים), (שלב הבתים)
|-
| אונאי סימון
| 
| (שלב הבתים), (שמינית הגמר)
|-
| טיבו קורטואה
| 
| (שלב הבתים), (שלב הבתים)
|-
| סרחיו רוצ'ט
| 
| (שלב הבתים), (שלב הבתים)
|-
| מת'יו ריאן
| 
| (שלב הבתים), (שלב הבתים)
|-
| וויצ'ך שצ'נסני
| 
| (שלב הבתים), (שלב הבתים)
|-
! rowspan=11| 14
| גיירמו אוצ'ואה
| 
| (שלב הבתים)
| rowspan="11" align="center" | 1
|-
| דוויס אפאסי
|
| (שלב הבתים)
|-
| הרנן גלינדס
| 
| (שלב הבתים)
|-
| יאן זומר
|
| (שלב הבתים)
|-
| חוסיין חוסייני
| 
| (שלב הבתים)
|-
| הוגו לוריס
|
| (חצי הגמר)
|-
| מוניר מוחמדי
| 
| (שלב הבתים)
|-
| קיילור נבאס
| 
| (שלב הבתים)
|-
| דיוגו קושטה
|
| (שלב הבתים)
|-
| קים סאונג-גיו
| 
| (שלב הבתים)
|-
| קספר שמייכל
| 
| (שלב הבתים)
|}

=== משמעת ===
שחקן מקבל השעיה ממשחק באחד משני המקרים הבאים:<ref name="regulations"></ref>
* הרחקה בכרטיס אדום (ההשעיה ניתנת להארכה במקרה של עבירה חמורה).
* צבירה של שני כרטיסים צהובים. הצבירה מתאפסת בשלב רבע הגמר.
להלן רשימת ההשעיות:
{| class="wikitable sortable plainrowheaders"
|-
! שחקן
! עבירה
! השעיה
|-
| ויין הנסי
| בית ב' נגד (מחזור 2; 25 בנובמבר)
| בית ב' נגד (מחזור 3; 29 בנובמבר)
|-
| עלירזא ג'האנבח'ש
| בית ב' נגד (מחזור 1; 21 בנובמבר) בית ב' נגד (מחזור 2; 25 בנובמבר)
| בית ב' נגד (מחזור 3; 29 בנובמבר)
|-
| סבאס מנדס
| בית א' נגד (מחזור 1; 20 בנובמבר) בית א' נגד (מחזור 2; 25 בנובמבר)
| בית א' נגד (מחזור 3; 29 בנובמבר)
|-
| עבד אל-אילה אל-מאלכי
| בית ג' נגד (מחזור 1; 22 בנובמבר) בית ג' נגד (מחזור 2; 26 בנובמבר)
| בית ג' נגד (מחזור 3; 30 בנובמבר)
|-
| פרנסיסקו קאלבו
| בית ה' נגד (מחזור 1; 23 בנובמבר) בית ה' נגד (מחזור 2; 27 בנובמבר)
|בית ה' נגד (מחזור 3; 1 בדצמבר)
|-
| אמאדו אוננה
| בית ו' נגד (מחזור 1; 23 בנובמבר) בית ו' נגד (מחזור 2; 27 בנובמבר)
|בית ו' נגד (מחזור 3; 1 בדצמבר)
|-
| פאולו בנטו 
| בית ח' נגד (מחזור 2; 28 בנובמבר)
|בית ח' נגד (מחזור 3; 2 בדצמבר)
|-
| אידריסה גייה
| בית א' נגד (מחזור 1; 21 בנובמבר) בית א' נגד (מחזור 3; 29 בנובמבר)
|שמינית הגמר נגד (4 בדצמבר)
|-
| קו איטקורה
| בית ה' נגד (מחזור 2; 27 בנובמבר) בית ה' נגד (מחזור 3; 1 בדצמבר)
|שמינית הגמר נגד (5 בדצמבר)
|-
| ונסן אבובקאר
| בית ז' נגד (מחזור 3; 2 בדצמבר)
|ההשעיה תבוצע מחוץ לטורניר
|-
| מרקוס אקוניה
| בית ג' נגד (מחזור 3; 30 בנובמבר) רבע הגמר נגד (9 בדצמבר)
|חצי הגמר נגד (13 בדצמבר)
|-
| גונסאלו מונטייל
| בית ג' נגד (מחזור 2; 26 בנובמבר) רבע הגמר נגד (9 בדצמבר)
|חצי הגמר נגד (13 בדצמבר)
|-
| דנזל דומפריס
| רבע הגמר נגד (9 בדצמבר)
|ההשעיה תבוצע מחוץ לטורניר
|-
| וליד שדירה
| רבע הגמר נגד (10 בדצמבר)
|חצי הגמר נגד (14 בדצמבר)
|-
| מריו מנדז'וקיץ' 
| חצי הגמר נגד (13 בדצמבר)
| מקום שלישי נגד (17 בדצמבר)
|}
== פרסים ==

הפרסים הבאים הוענקו בסיום הטורניר על ידי פיפ"א: כדור הזהב (השחקן הטוב ביותר), נעל הזהב (מלך השערים), כפפת הזהב (השוער המצטיין), והשחקן הצעיר המצטיין, כולם תחת חסות אדידס.
{|class="wikitable plainrowheaders" border="1" style="font-size:100%"
|- align=center
! scope=col style="width:200px; background: gold;" | כדור הזהב
! scope=col style="width:200px; background: silver;" | כדור הכסף
! scope=col style="width:200px; background: #cc9966;" | כדור הארד
|-
| ליונל מסי|| קיליאן אמבפה|| לוקה מודריץ'
|-
|- align=center
! scope=col style="width:200px; background: gold;" | נעל הזהב
! scope=col style="width:200px; background: silver;" | נעל הכסף
! scope=col style="width:200px; background: #cc9966;" | נעל הארד
|-
| קיליאן אמבפה|| ליונל מסי|| אוליבייה ז'ירו
|-
!colspan="3"|כפפת הזהב
|-
|colspan="3"| אמיליאנו מרטינס
|-
!colspan="3"|השחקן הצעיר המצטיין
|-
|colspan="3"| אנסו פרננדס
|-
!colspan="3"|הנבחרת ההוגנת של הטורניר
|-
|colspan="3"| אנגליה
|}

== אירועים בולטים ==
* במונדיאל זה ניתנו תוספות הזמן הארוכות ביותר למחצית מאז מונדיאל 1966.
* במונדיאל זה הובקעו השערים הכי מאוחרים במשחקי מונדיאל בכל הזמנים, שלא הובקעו בהארכה.
* מונדיאל זה הוא הראשון מאז 1994 שבו אף נבחרת לא סיימה את שלב הבתים עם 3 ניצחונות מ-3 משחקים (במונדיאל 1994 השתתפו 24 נבחרות, והחל מ-1998 משתתפות במונדיאל 32 נבחרות).
* במונדיאל זה הפך כריסטיאנו רונאלדו לכדורגלן הראשון שכובש לפחות שער אחד ב-5 מונדיאלים שונים והראשון שכובש ברצף ב-10 טורנירי מונדיאל ויורו.
* במונדיאל זה נרשם משחקו הרשמי ה-1,000 בקריירה של ליונל מסי (בשמינית הגמר נגד אוסטרליה).
* במונדיאל זה נרשם הישג שיא חדש לנבחרת מאפריקה, כשנבחרת מרוקו בכדורגל עלתה לחצי הגמר לאחר שניצחה 1–0 את פורטוגל.
* ברבע הגמר נשבר שיא הכרטיסים הצהובים למשחק אחד במונדיאל - 18 צהובים (מהם אחד צהוב שני שהפך לאדום), במשחק בין ארגנטינה והולנד.
* בגמר המונדיאל הפך ליונל מסי לשיאן ההופעות במונדיאלים עם 26 הופעות ולכדורגלן הראשון שכובש בכל שלב בטורניר יחיד (בתים, שמינית הגמר, רבע הגמר, חצי הגמר והגמר).
*מונדיאל זה הפך להיות המונדיאל הפורה בהיסטוריה, לאחר שנכבשו בו 172 שערים. הוא עקף את מונדיאל 1998 ומונדיאל 2014 שבהם נכבשו 171 שערים.


== סמלים ==
=== סמליל ===
הסמליל הרשמי נחשף ב-3 בספטמבר 2019 במהלך אירוע שהתקיים בבורג' קטר. הוא נועד לסמל את גביע המונדיאל, סמל האינסוף, ואת הספרה 8, המרמזת אל שמונת האצטדיונים המארחים. הסמל גם דימויים של צעיפים, המרמזים על המונדיאל החורפי הראשון, ומכיל גלים המדמים דיונות מדבריות.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>
=== קמע ===
הקמע הרשמי של הטורניר נחשף ב-1 באפריל 2022, במהלך הגרלת שלב הבתים. שמו הוא לעיב (בערבית: لعيب, באנגלית: La’eeb), שמשמעותו בערבית היא "שחקן מוכשר מאוד". באתר הרשמי של פיפ"א נכתב: "לה'איב יהיה ידוע ברוח הנעורים שלו, מפיץ שמחה וביטחון בכל מקום אליו ילך".<ref></ref>

=== כדור ===
כדור המשחק הרשמי, "אל-ריחלה", נחשף ב-30 במרץ 2022. הוא יוצר על ידי אדידס בעיקר בהשראת התרבות, הארכיטקטורה, הנוף והדגל של קטר. משמעות שמו בערבית היא "המסע" (الرحلة). הכדור עוצב עם קיימות בראש סדר העדיפויות, ואל-ריחלה הוא כדור המונדיאל הראשון שנוצר באמצעות דיו ודבקים ועל בסיס מים בלבד.

במקביל, הוכנסו גם שיפורים בליבת הכדור, טכנולוגיות דחיסת אוויר שתשפר את מגע הכדור עם הרגל ומשטח הדשא, ובמעטפת הכדור, ויצירת סינרגיה בין החלק החיצוני לכדור עצמו.<ref></ref>

=== שיר רשמי ===
השיר הרשמי של הטורניר הוא "Hayya Hayya (Better Together)", המבוצע בידי טרינידד קרדונה , דווידו ועאישה. השיר יצא לאור ב-1 באפריל 2022 לצד קליפ וידאו רשמי. שיר זה הוא חלק מרצועת שמע רחבה יותר שהתפרסמה בהמשך.<ref></ref>

== שיווק ==
=== זכויות שידור ===
ב-2012 חתמה פיפ"א על הסכם עם איגוד השידור האירופי (EBU) עבור המונדיאלים ב־2018 וב־2022. ההסכם מכסה 37 מדינות באירופה, כולל ישראל. ב-2014 זכו ITV וה־BBC בזכויות השידור בבריטניה. זכויות השידור בגרמניה נמכרו ל־ZDF, ARD ודויטשה טלקום בהסכם שנחתם ב־2014. פוקס וטלמונדו השיגו את זכויות השידור בארצות הברית בעסקה המוערכת ב־1.2 מיליארד דולר. בינואר 2022 פרסמה פיפ"א את רישיונות השידור המלאים למונדיאל 2022 בכל העולם.
==== בישראל ====
הערוץ הראשון, מתוקף חברותו באיגוד השידור האירופי, קיבל את זכויות השידור של מונדיאל 2018 ו־2022. ב-2017 הערוץ פורק ותאגיד השידור הישראלי החליף אותו, וב-2018 נעשה התאגיד לחבר קבוע באיגוד השידור האירופי. התאגיד שילם עבור שידור שני המונדיאלים 6.3 מיליון אירו. ביוני 2022 העמיד התאגיד למכירה שמונה משחקים בשלב הבתים. בניגוד למונדיאלים הקודמים, הפעם נמכרים רק משחקים שאין באפשרותו של כאן 11 לשדר, מכיוון שמתקיימים במקביל למשחקים אחרים; מכירת המשחקים על-ידי התאגיד מתבצעת בעקבות האיסור של מעניקי זכויות השידור בעולם לוותר על משחקים נוספים. באוגוסט 2022 פורסם כי רשת 13 וצ'רלטון רכשו ארבעה משחקים כל אחת. ארבעת המשחקים שרכש צ'רלטון שודרו גם בכאן דיגיטל. 56 המשחקים שנותרו בידי התאגיד שודרו בערוץ כאן 11 ובערוץ מכאן 33 בשפה הערבית. המשחקים שודרו באיכות 4K וניתן היה לצפות בהם באתר האינטרנט וביישומון של תאגיד השידור.

אף על פי שבמונדיאלים קודמים נשלחו שדרנים ופרשנים ישראלים לשדר את המשחקים עצמם, במונדיאל בקטאר ולראשונה בתולדות שידורי המונדיאל בישראל, הוקם אולפן מיוחד ממקום אירוח המשחקים. בשידורים לקחו חלק מספר רב של פרשנים וכתבים שהיו פרוסים באולפנים ובשטחי האצטדיונים. את המשחקים שידרו השדרים נדב יעקבי עם הפרשן אורי אוזן; עמיחי שפיגלר עם הפרשן מוטי איוניר; יהונתן כהן עם הפרשן אסף כהן; ושרון דוידוביץ' עם הפרשנית אשרת עיני. אליהם צורפו לצוות השידור עמית לוינטל, אורן יוסיפוביץ ודור הופמן. טל ברמן הגיש את אולפן המונדיאל.

=== חסויות ===
{| class="wikitable"
!שותפים של פיפ"א
!ספונסרים
|-
|
* אדידס
* קוקה-קולה
* יונדאי–קיה
* קטר איירווייז
* ויזה
* דליאן וונדה גרופ
|
* אנהאוזר-בוש אינבוו
* Hisense
* McDonald's
* Mengniu Dairy
* TikTok
* Vivo
|}

==מחלוקת==
מאז שזכתה באירוח הטורניר, הואשמה קטר באמצעי התקשורת בעולם המערבי כי אירוח הטורניר הוא חלק מאסטרטגיה של קטר בטיהור תדמיתה באמצעות הספורט מה שמכונה Sports Washing (אנ') .<ref></ref> ב־10 ביולי 2013 הודיעה ממשלת קטר כי תשקיע 200 מיליארד דולרים בהכנות למונדיאל. במהלך שנה זו יצאו מספר תחקירים על אבדות בנפש מבין העובדים בהקמת התשתיות לקראת המונדיאל. באפריל 2017 דווח שקטר החליטה לקצץ את תקציב המונדיאל ב-40%.

לפי דיווחים מעיתונים בריטים, קטר העבידה וגרמה למותם של כ-6,000 עובדים זרים בזמן העבודות לבניית אצטדיונים חדשים.

===דחיית המונדיאל לחורף===
בשל האקלים החם השורר בקטר ביוני ויולי מניתה פיפ"א באוקטובר 2013 ועדה שתפקידה לבחון מועדים חלופיים לטורניר. ב-24 בפברואר 2015 הציעה הוועדה את קיום המונדיאל בחורף, מסוף נובמבר עד סוף דצמבר 2022, על מנת להימנע מהחום הקיצי הקטרי (עלול להגיע ל-40 מעלות צלזיוס בצל). תאריכים נוספים בשנת 2022 נשללו עקב משחקי החורף האולימפיים בפברואר, משחקי החורף הפאראלימפיים במרץ, וחודש הרמדאן באפריל.

הצעה זו הייתה שנויה במחלוקת, מכיוון שבכך המונדיאל פגע בלוחות הזמנים של ליגות מקומיות רבות ברחבי העולם. ופרשנים רבים הסתייגו מהרעיון של מונדיאל מקוצר בן 28 יום. תיאו צוונציגר, חבר הוועד המנהל של פיפ"א, טען בראיון כי הענקת אירוח מונדיאל 2022 לקטר היא טעות. פרנק לואי, יו"ר התאחדות הכדורגל האוסטרלית, אמר כי אם אכן המונדיאל יעבור לנובמבר ויפגע בלוח הזמנים של ליגת העל האוסטרלית, ההתאחדות תדרוש פיצויים מפיפ"א. ריצ'רד סקודאמור, המנהל הכללי של הפרמייר ליג, אמר כי הליגה תשקול צעדים משפטיים נגד פיפ"א, משום שקיום המונדיאל בחורף יפריע למחזורי המשחקים הפופולריים בחג המולד וראש השנה האזרחית. ב-19 במרץ 2015, אישרה פיפ"א כי המונדיאל ייערך בנובמבר-דצמבר. היום הלאומי של קטר.

===האשמות במכרז מושחת===

===המשבר הדיפלומטי בקטר===

===השתתפות רוסיה במונדיאל===
ב-9 בדצמבר 2019, הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט (WADA) הטילה על רוסיה השעיה לארבע שנים מכל אירועי הספורט העולמיים, לאחר שהסוכנות הרוסית למניעת סימום בספורט נמצאה אשמה בהסתרה שיטתית של סימום ספורטאים רוסים. למרות זאת, הורשתה להשתתף במוקדמות המונדיאל, מכיוון שהאיסור חל רק על הטורניר הסופי. רוסיה עתרה לבית הדין לבוררות בספורט כנגד החלטתה של WADA, אך ב-17 בדצמבר 2020 הותיר בית המשפט את האיסור על כנו למשך שנתיים, עד 16 בדצמבר 2022, יומיים לפני גמר המונדיאל.

השתתפותה של רוסיה במונדיאל הועמדה בספק נוסף לאחר הפלישה הרוסית לאוקראינה בפברואר 2022. ב-24 בפברואר, שלוש הנבחרות שהוגרלו למסלול הפלייאוף יחד עם רוסיה - , ו, הודיעו כי לא ישחקו בשטח רוסיה. ב-26 בפברואר הודיעו פולין ושוודיה כי לא ישחקו כלל נגד נבחרת רוסיה, ויום לאחר מכן הצטרפה לכך גם צ'כיה.

ב-27 בפברואר הודיעה פיפ"א על סנקציות שיוטלו על השתתפותה של רוסיה בכדורגל העולמי. נאסר עליה לארח תחרויות בינלאומיות, הנבחרת תשחק את כל משחקיה באצטדיון במדינה נייטרלית וללא קהל, והיא לא תורשה להתחרות תחת הדגל הרוסי וההמנון הרוסי. במקום זאת, ובדומה לספורטאים האולימפיים הרוסיים, הנבחרת תשחק תחת דגלה של התאחדות הכדורגל הרוסית (RFU). אך למחרת, 28 בפברואר, הודיעה פיפ"א כי היא משעה את רוסיה מהשתתפות בכל הטורנירים שנערכים על ידיה, לרבות מונדיאל 2022.

===זכויות להט"ב===

מיד עם זכייתה של קטר באירוח המשחקים, הועלו דאגות לגבי זכויותיהם של חברי קהילת הלהט"ב שישתתפו בטורניר, שכן הומוסקסואליות אינה חוקית בקטר, ועל מוסלמים קיים עונש מוות לפי חוקי השריעה. נשיא פיפ"א דאז, ספ בלאטר, ספג ביקורת לאחר שענה בבדיחות הדעת בנוגע לחששות אלו כי המשתתפים ההומוסקסואליים "צריכים להימנע מפעילות מינית", אמירה עליה הוא התנצל מאוחר יותר והבטיח כי פיפ"א לא תסבול אפליה מכל סוג שהוא. ב-2013, חסן אל-ת'וואדי, הממונה מטעם ממשלת קטאר על ארגון המונדיאל, הבטיח כי כולם יתקבלו בברכה בקטר 2022, אך הזהיר מפני גילויי חיבה פומביים מכיוון שהם "אינם חלק מהתרבות והמסורת שלנו".

בנובמבר 2021, הכדורגלן האוסטרלי ג'וש קבאלו שיצא מהארון כהומוסקסואל באוקטובר 2021, אמר כי הוא חושש לנסוע לקטר לשחק במונדיאל. בתגובה אמר נאסר אל חאטר, יו"ר הוועדה המארגנת של המונדיאל, כי קטר תקבל את קבאלו בברכה.

בדצמבר 2020, גורמים קטריים רשמיים הצהירו, כי בהתאם למדיניותה של פיפ"א, קטר לא תגביל את הצגתם של סמלים להט"בים (כגון דגל הגאווה) במהלך משחקי המונדיאל. למרות זאת, באפריל 2022, גורם ביטחוני קטרי המעורב בפיקוח על הטורניר, הצהיר כי ישנן תוכניות להחרים דגלי גאווה מהצופים, לכאורה על מנת להגן עליהם מפני עימותים עם צופים הומופובים. Fare network, הארגון למניעת אפליה בכדורגל האירופי, מתח ביקורת קשה על הדיווח, וטען כי פעולות אנטי-להט"ביות מטעם ממשלת קטר מדאיגות את המשתתפים במונדיאל יותר מאשר פעולות של יחידים. באפריל 2022, הצהיר בראיון מייג'ור גנרל עבדולעזיז עבדולה אל-אנסארי, המפקח על אבטחת המונדיאל מטעם ממשלת קטר, כי זוגות להט"בים יתקבלו בברכה במדינה וייתקלו בחופש להט"בי שדגל הקשת בענן מייצג. במאי 2022 דווח כי בתי מלון בקטר סירבו לקבל הזמנה מזוג חד־מיני.

ב-28 בנובמבר 2022, במהלך המשחק בין פורטוגל לאורוגוואי, התפרץ אוהד למגרש עם דגל הגאווה בתור מחאה. ב-21 בנובמבר נעצר גרנט ואהל, עיתונאי ספורט אמריקאי בשל חולצה שלבש ועליה ציור של קשת בענן כתמיכה בקהילה הגאה.

=== איסור על מכירת אלכוהול ===
בנובמבר 2022, יומיים לפני תחילת הטורניר, קטר החליטה לאסור מכירה של אלכוהול בשמונת האצטדיונים שיארחו את המשחקים. מארגני המונדיאל התחייבו להחריג את המשחקים מהכללים במדינה המוסלמית ולמכור משקאות אלכוהוליים באצטדיונים, אבל הפרו ברגע האחרון את התחייבותם. מכירת משקאות אלכוהולים התאפשרה במתחמים ייעודיים בלבד.

=== היחס לאוהדים ועיתונאים מישראל ===
באתר מכירת הכרטיסים למונדיאל, לא נכללה ישראל ברשימת המדינות. אפשרות הבחירה היחידה שניתנה היא ה"שטחים פלסטיניים כבושים". אתר המכירה הוא האתר הרשמי מטעם סוכנות פיפ"א. בנוסף, במסגרת ההכנות, פנתה קטר לישראל בבקשה להימנע מהטלת מגבלות על הגעת אוהדים פלסטינים.

שורה של עיתונאים ישראלים התמודדו עם מחאות בעד הפלסטינים והטרדות בניסיון לדווח מהמונדיאל בקטר. סרטונים של ההטרדות והמחאות הופצו ברשתות החברתיות וזכו לתהודה חיובית רבה בעולם הערבי. העיתונאים הישראלים דיווחו כי הם מרגישים שנואים ולא רצויים בקטר.
==קישורים חיצוניים==

* , באתר FIFA
* 
* [https://www.kan.org.il/fifaworldcup2022/ מונדיאל 2022], באתר תאגיד השידור הישראלי
* 
* 
* [https://worldcup.sport5.co.il/TemplatesExternal/Mondial/Mondial2022.aspx?FolderID=10795 מונדיאל 2022, החדשות והתקצירים באתר ערוץ הספורט]

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:גביע העולם בכדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל בקטר
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2022
קטגוריה:2022 בקטר