מיעוט רבים שניים

מיעוט רבים שניים הוא כלל שמרבים להשתמש בו פרשני המקרא והתלמוד, ופשוטו: במקום שנקט הטקסט לשון רבים – היחידה הקטנה ביותר של לשון הרבים היא: שניים.
הכלל איננו מופיע כלשונו המדויק בתלמוד ובמדרשים,<ref name=":0">גד בן־עמי צרפתי, "עוללות מן האפיגרפיה העברית", לשוננו, כר' נ"ה, (תשנ"א) עמ' 43–53, בהערה מס' 4: "נעיר דרך אגב כי רגילים לראות את האמרה 'מיעוט רבים שניים' כמאמר תלמודי, אבל אין היא נמצאת בספרות התלמוד"</ref> <ref>תורה שבעל פה : הרצאות בכינוס הארצי השני לתורה שבעל פה, בעריכת הרב י"ל הכהן מימון (פישמן), מוסד הרב קוק, תש"ך, ראו עמ' 198: "ואמרו מיעוט רבים שנים " [...] כאילו הוא נמצא בתלמוד בבלי וירושלמי ובמדרשות ההלכה. לאמתו של דבר הוא אינו נמצא במקורות התנאים והאמוראים"</ref> אך תוכנו והוראתו קיימים בשניהם, ורמז לכלל זה ניתן למצוא במקרא.

בית המשפט הישראלי נעזר גם הוא בכלל.<ref>[https://www.psakdin.co.il/Court/החלטה-בתיק-רע%22פ-248-04#.YMmGLWhvZPZ החלטה בתיק רע"פ 248/04] : "הרשעתם של המבקשים התבססה על הכלל לפיו מיעוט רבים הם שניים" </ref>

== מקורות לכלל ==
=== תנ"ך ===
 נאמר: "וַיְהִי, אַחֲרֵי מוֹת שָׁאוּל, וְדָוִד שָׁב, מֵהַכּוֹת אֶת-הָעֲמָלֵק; וַיֵּשֶׁב דָּוִד בְּצִקְלָג, יָמִים שְׁנָיִם. וַיְהִי בַּיּוֹם הַשְּׁלִישִׁי... " יונתן שגיב העיר על הפסוק, שהוא "היחידי בכל המקרא שניתן ללמוד ממנו ש'יָמִים' הם היחידה המינימלית".<ref>"[https://sheilta.apps.openu.ac.il/ows-img/lamda/book_covers/B10815.pdf בין משנה למדרש; קריאה בספרות התנאים]" האוניברסיטה הפתוחה</ref>

=== תלמוד ===
* "ויהי לתקופות הימים מיעוט תקופות שתים ומיעוט ימים שנים" - אותה משמעות וביטוי דומה, שאינו כוללני: במקום "רבים" נוקט התלמוד בפריט עצמו: ימים או שנים.
* "כמה כוכבים יצאו ויהא לילה? רבי פינחס בשם רבי אבא בר פפא: כוכב אחד ודאי יום. שנים ספק לילה. שלשה ודאי לילה. שני ספק?! והכתיב 'עד צאת הכוכבים' אלא מיעוט כוכבים שנים. קדמיא לא מתחשב [אין התנא מונה הראשון]"

=== פרשנים ===
* אבן עזרא כותב בפירושו לפסוק : "אוֹ מִכֹּל אֲשֶׁר-יִשָּׁבַע עָלָיו לַשֶּׁקֶר וְשִׁלַּם אֹתוֹ בְּרֹאשׁוֹ וַחֲמִשִׁתָיו יֹסֵף עָלָיו לַאֲשֶׁר הוּא לוֹ יִתְּנֶנּוּ בְּיוֹם אַשְׁמָתוֹ" - וחמשתיו - מיעוט רבים שנים והנה הם שתי חמישיות ועוד אפרשנו"<ref>[https://www.sefaria.org.il/Ibn_Ezra_on_Leviticus.5.24.2?lang=he אבן עזרא על ויקרא ה', כ"ד] - ספריא</ref>
* ב דנים חז"ל בפסוק בבמדבר: "וישאהו במוט בשניים".<ref></ref> "ממשמע שנאמר 'במוט' איני יודע שבשנים? שהרי נושאים במוט רק בשנים. מה אם כן תלמוד לומר "בשנים" — בשני מוטות, שנשאוהו ארבעה אנשים" ואומר על כך בעל ה"משכיל לדוד"<ref>דוד פארדו, שחיבר פירוש על רש"י בשם "משכיל לדוד". חי במאה ה-18 בוונציה</ref>: "דר"ל אינו יודע שבשנים אנשים? ולאו ממשמעות דמוט אלא מ'וישאוהו' קא דריש שהוא לשון רבים ומיעוט רבים שנים".
* "תנו רבנן [שנו חכמים]: נאמר: "ייקח שני שעירי עזים" (ויקרא טז, ה), מיעוט "שעירי" — שנים, שכן מיעוט לשון רבים שלא נתפרש מניינה הריהי שנים. אם כן מה תלמוד לומר: "שני" — ללמד שיהיו שניהן שוים". את הכלל מביא הרב עדין שטיינזלץ שמפרש את הטקסט התלמודי.
* גם הרמב"ם נעזר בכלל זה, על אף שהביא אותו במקור בערבית<ref>ראו גד בן־עמי צרפתי, "עוללות מן האפיגרפיה העברית... (ראו לעיל) : "זהו באמת לשון הרמב"ם בפירוש המשנה נגעים ו, א "</ref>

== שימושים בעברית המודרנית ==
* בעיתון הצופה, מאי 1969, במדור "תצפית" התפרסמה כתבה בשם: "ניב המדרשייה" - שמו של כתב עת חדש שיוצא וכולל פרקי ספרות. אבל בגיליון פורסם רק סיפור אחד, מתלונן העיתון, והמדור אינו מצדיק את השימוש בלשון רבים (פרקי) - "והרי מיעוט רבים - שניים"<ref>"[https://www.nli.org.il/he/newspapers/hzh/1969/05/26/01/article/19/?srpos=1&e=-------he-20--1--img-txIN%7ctxTI-%22מיעוט+רבים+שניים%22-------------1 תצפית]", הצופה, 26 במאי 1969</ref>
*בעיתון מעריב, אוגוסט 1972, מסופר על השוודים שדווחו שיש בארצם 600 פליטים, מתוכם ישראלים. כאשר נשאלו כמה "פליטים" הגיעו מישראל, השיבו: שניים. "ומדוע 'פליטים', בלשון רבים? כי מיעוט רבים שניים"<ref>"[https://www.nli.org.il/he/newspapers/?a=is&oid=mar19720818-01.2.114&type=nlilogicalsectionpdf&e=-------he-20--1--img-txIN%7ctxTI--------------1 מיעוט רבים - שניים...]" מעריב, 16 ביוני 1971</ref>
*יהודה ברנדס כותב בספרו על ברכת המזון: "בשני הפסוקים מדובר על יחיד הפונה לרבים, ומיעוט רבים שניים".<ref>יהודה ברנדס, מדע תורתך - ברכות, תבונות, 2020, ע' 277</ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:כללים ועקרונות בהלכה
קטגוריה:ניבים וביטויים חז"ליים