OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
כימרת רפאים חיוורת

כימרת הרפאים קהה (שם מדעי: Hydrolagus novaezealandiae) הוא דג סחוס השייך למשפחת כימרות קצרות חוטם, המצויה סביב האי הדרומי של ניו זילנד. <ref></ref> ביוני 2018 מחלקת השימור של ניו זילנד סיווגה את כימרת הרפאים כ-"לא מאוימת" תחת מערכת סיווג סכנות ההכחדה בבעלי חיים, של ניו זילנד. <ref></ref>
== מאפיינים ==
הכימרה חיה בעומק של בין 100 ל-600 מטרים מתחת לפני הים ואוכלת חסרי חוליות ודגים קטנים שמוצאת. לכימרה עוקץ בעל ארס הממוקם בסנפיר העליון.

בניגוד לשאר דגי הסחוס, לכימרה יש מכסה זימים (בדומה לשאר הכימרות).

בוגרים מגיעים לגודל 55 סנטימטרים, והצעירים מתחילים בגודל של עשרה סנטימטרים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1911
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הנרי ויד פאולר
קטגוריה:כימראים
מצעד שירי מלזיה

מצעד שירי מלזיה הוא מצעד מוזיקה במלזיה, שמפורסם על ידי בילבורד מאז פברואר 2022. הוא חלק מאוסף מצעדי הלהיטים של בילבורד, המדרג את 25 השירים המובילים מדי שבוע ביותר מ-40 מדינות ברחבי העולם.

המצעד עוקב אחר ביצועי השירים מיום שישי עד חמישי, והוא מעודכן בכל יום שלישי בבוקר (ET). המצעד מורכב מ-25 שירים, מדורגים על סמך מתודולוגיית צריכת שירים - שילוב של סטרימינג ומכירות - במלזיה במהלך תקופת המעקב. כל הנתונים מסופקים על ידי לומינייט דאטה.

קטגוריה:מצעדי הבילבורד
Don't Worry

"Don't Worry" הוא סינגל של הצמד האורבני הנורווגי מדקון , בשיתוף פעולה עם הזמר-יוצר האמריקאי ריי דלטון . השיר יצא ב-20 בפברואר 2015 בהוצאת חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ. השיר נכתב על ידי טדי סקיי, ג'וני פאוורס סברין ומדקון, והופק על ידי ג'וני פאוורס סברין.

נכון לספטמבר 2023, השיר הושמע למעלה מ-347 מיליון פעמים בספוטיפיי,<ref></ref> ולמעלה מ-156 מיליון פעמים ביוטיוב.<ref></ref><ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!אזור
!תואר
!מכירות
|-
!אוסטריה (IFPI Austria)
|זהב
|15,000
|-
!בלגיה (BEA)
|זהב
|10,000
|-
!דנמרק (IFPI Danmark)
|2× פלטינה
|180,000
|-
!צרפת (SNEP)
|זהב
|66,666
|-
!גרמניה (BVMI)
|3× זהב
|600,000
|-
!איטליה (FIMI)
|3× פלטינה
|150,000
|-
!ניו זילנד (RMNZ)
|זהב
|7,500
|-
!נורוגיה (IFPI Norway)
|4× פלטינה
|160,000
|-
!פולין (ZPAV)
|פלטינה
|20,000
|-
!ספרד (PROMUSICAE)
|פלטינה
|40,000
|-
!שוודיה (GLF)
|פלטינה
|40,000
|-
!שווייץ (IFPI Switzerland)
|פלטינה
|30,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך
!פורמט
!חברת תקליטים
!הערות
|-
! נורווגיה
| 20 בפברואר 2015
| rowspan="2" | הורדת מוזיקה
| וורנר מיוזיק גרופ
|<ref></ref>
|-
! בריטניה
| 21 באוגוסט 2015
| פרלופון
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2015
קטגוריה:סינגלים מ-2015
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי דאנס-פופ
קטגוריה:שירי דיסקו
קטגוריה:שירי פאנק (Funk)
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר מיוזיק גרופ
מוזיאון השואה והאי-סובלנות של ניו מקסיקו

<div style="text-align: center;"> מוזיאון השואה והאי-סובלנות של ניו מקסיקו</div>
מוזיאון השואה והאי-סובלנות של ניו מקסיקו באלבקרקי, ניו מקסיקו, נוסד בשנת 1998 ונפתח בשנת 2001, על ידי ניצול השואה ורנר גלרט ורעייתו, פרנסס גלרט, גם היא ניצולת שואה, על מנת לחנך אנשים לזיכרון השואה, ועל רצח עם וצורות אחרות של אלימות שהשפיעו על אנשים ברחבי העולם.<ref>[http://www.nmholocaustmuseum.org/ Official website]</ref><ref></ref>

בנוסף לגישה לקהל הרחב, המוזיאון מעניק סיורים לתלמידי בתי ספר, ומציע הדרכות למורים ולמנהלי בתי ספר בנושאי חוסר סובלנות ומניעת שנאה, ומארח קבוצות דיון חודשיות. המוזיאון פונה לכל הקהלים באזור ולא רק לאוכלוסייה ספציפית.

בשל האופי הרגיש והגרפי של המוצגים, המוזיאון ממליץ לא להביא למוזיאון ילדים מתחת לגיל 11.

בפרק הפיילוט של שובר שורות שימש המוזיאון כחנות בגדים.

== מוצגים ==
התערוכות הן עבודה של מתנדבי המוזיאון, והן משתנות.

בין תערוכות השואה:
* אמנות השואה
* שחרור בוכנוולד
* הצלת יהודי בולגריה
* עבדות ילדים
* ניצולי דכאו
* הצלת יהודי דנמרק
* עבדות פלוסנבורג
* העתק שער מחנה ריכוז
* ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים
* מזכרות נאציות
* משפטי נירנברג
* תצלומים של אסירים שניצלו
* תערוכת מצילים
* מורשת סוניה (האמנות של סוניה פישרובה, שנהרגה באושוויץ ב-18 במאי 1944)<ref>[http://www.sonjaslegacy.com Sonja's Legacy Foundation]</ref>
* בולי שואה

בין התערוכות האחרות:
* סיקור תקשורתי של שנאה וחוסר סובלנות
* רצח העם הארמני
* רצח העם היווני-פונטי
* רצח העם אינדיאני
* רצח העם ברואנדה

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארצות הברית: מוזיאונים להנצחת השואה
קטגוריה:אלבקרקי
קטגוריה:שובר שורות
הבית הלבן (בישקק)

הבית הלבן (בקירגיזית: Аҡ йорт) הוא בניין המשרדים הנשיאותי בבישקק, קירגיזסטן. הבית הלבן היה אתר שסביבו התקיימו המהומות במהלך מהפכת הצבעונים ב-2005 וגם במהלך המהומות בקירגיזסטן ב-2010. במהלך המהומות ב-2010 פרצה שריפה ופגעה בחלקים מהבניין והרסה את ארכיון העותקים הקשיחים של רישומים ממשלתיים רבים.

נכון ל-2023 הבית הלבן משמש את מקום מושבם של המועצה העליונה, ולשכת נשיא המדינה תופסת חלק מהאגף המזרחי של הקומה השביעית בבניין.

==הבניין==
גובה הבניין 7 קומות והוא בנוי בסגנון קלסיציזם סטאליניסטי, על פי דגם הבניין STO (Gosplan, Duma) במוסקבה.<ref>Duma, Moscow.</ref> שטח הבניין 15,000 מטרים רבועיים, החלק החיצוני של הבניין מצופה בשיש לבן.<ref> P. 108 <small>- Total pages: 320</small> </ref> בחזית הבניין ערוגות גדולות של פרחים אדומים המייצגים את הקשר למשטר הסובייטי של המדינה.<ref> <small>- P. 676</small></ref> בשנת 1976 הבניין הוזמן מהמתכננים שלו, כדי לשמש את המטה של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית. הבנייה ארכה כשמונה שנים והסתיימה ב-1985. בזמן קריסת הקומוניזם ישב בבניין אסקר אקייב נשיא קירגיסטן הראשון לאחר קריסת הקומוניזם.<ref name="Angelfire"></ref> יש האומרים שיש מתחם תת-קרקעי מתחת לכיכר אלא-טו (לשעבר כיכר לנין), המחובר לבית הלבן באמצעות סדרה של מנהרות תת-קרקעיות. בחזית הבניין מוצב את סמל קירגיזסטן. לפני קריסת הקומוניזם במדינה, במקום היה מוצב סמל הקומוניזם הקירגזי .

==מהומות 2005==

מהפכת הצבעונים מתייחסת לסדרה של הפגנות שהפילו בסופו של דבר את הנשיא אסקר אקייב וממשלתו. ביום חמישי, 24 במרץ 2005, התפשטו ההפגנות לעיר בישקק, בעיר נאסף קהל גדול של עשרות אלפי אנשים מול הבית הלבן. כשהחלו כוחות הביטחון והפרובוקטורים הפרו-ממשלתיים לפזר את המפגינים בשורות הקדמיות, הקהל העיקרי מאחוריהם סגר שורות וחלק גדול מהצעירים חלפו על פני כוחות הביטחון והסתערו על בניין מטה הממשלה. כשנראה שהושגה פשרה בין המפגינים לשירותי הביטחון, יחידת פרשים ממשלתיים פיזרה את ההמון. הנשיא אקייב נמלט עם משפחתו במסוק לקזחסטן, משם טס למוסקבה.<ref></ref>

==מהפכת 2010==

קירגיזים נכנסים לדשא הבית הלבן שנסגר בעקבות הפגנות בבישקק ב-7 באפריל.
בשנת 2010 הפך הבניין למרכז המהפכה נגד הנשיא קורמאנבק באקייב, הבניין שימש אז כמטה הממשל של הנשיא. ב-7 באפריל, מפגינים בבישקק מילאו את כיכר אלא-טו והקיפו את הבית הלבן. המשטרה השתמשה תחילה באמצעים לפיזור הפגנות לא קטלניים כמו גז מדמיע, אך לאחר ששתי משאיות ניסו לפרוץ את שער הבניין נעשה שימוש באש חיה.<ref></ref> כמעט 90 מפגינים נהרגו באירועים שלאחר מכן.<ref name="eur2"></ref><ref></ref><ref></ref> לאחר שהפגנות פחתו, הממשלה הזמנית השתלטה על הבניין. בעקבות ההתפרעויות התרחשה שריפה בבניין ששרפה תיעודים ומסמכים שהיו שמורים בו. שרפת התיעודים והמסמכים סיבכה את הנשיא לשעבר קורמאנבק באקייב<ref name="EurasiaInsight"></ref> ובשנת 2013 הוא נידון שלא בפניו ל-24 שנות מאסר.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.gpsmycity.com/attractions/white-house-42791.html אודות הבית הלבן בבישקק], באתר gpsmycity
* [https://crisis24.garda.com/alerts/2020/10/kyrgyzstan-protesters-storm-white-house-bishkek-on-october-6-update-1 הבית הלבן בבישקק], באתר crisis24.garda
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קירגיזסטן: סמלים לאומיים
קטגוריה:קירגיזסטן: היסטוריה
קטגוריה:אסיה: מעונות רשמיים
קטגוריה:קירגיזסטן: מבנים
יעקב בן יצחק קורסונו

יעקב בן יצחק קורסונו, הידוע גם בשמות יעקב אלכוארסי, יעקוב קורסינו, יעקב בן אָבּי אברהם יצחק אל-קורסוּנו) היה אסטרונום יהודי בן המאה ה-14 שפעל בחצרו של מלך אראגון פדרו הרביעי.

== פעילותו המדעית ==
בשנת 1359, המלך פדרו הרביעי הזמין את האסטרונום הנוצרים פֶּרֶה גילברט (Pere Gilbert) ואת תלמידו דלמציוס סֶסְפּלָנֶס (Dalmau SesPlanes) לחבר טבלאות אסטרונומיות על בסיס עבודות של אסטרונומים מוסלמים שהיו שמורות בספריית הארמון. על בסיס אותו מידע, הם בנו עבורו בשנת 1361 דגם מפואר של כיפת השמיים המתאר קבוצות כוכבים, כוכבים וגופים אחרים. לאחר מותו של פֶּרֶה גילברט, בשנת 1362, תלמידו המשיך את עריכת הטבלאות שהסתיימה בשנת 1366.<ref></ref>

בקולופון הראשון בנוסח העברי של חיבורו על האצטרולב, יעקב קורסונו מציין שהוא עבד בברצלונה בין השנים 1378 – 1380 לפי הזמנתו של המלך פדרו הרביעי וכי מונה למתרגם בית המלוכה בשנת 1380.<ref></ref>

תחילה הוטל עליו להשלים את עריכתן של הטבלאות האסטרונומיות של פֶּרֶה גילברט, לכלול בהן שיטות חישוב נהוגות בידי האסטרונומים היהודים והנוצרים ולתרגם אותן מקטלאנית לעברית. הטבלאות האסטרונומיות הידועות בשם "טבלאות ברצלונה" הושלמו בשנת 1381.

במדריך המלווה את הטבלאות שלושה עשר פרקים והקדמה של המלך פדרו הרביעי.

במדריך מוסבר כיצד לבצע תרגום תאריכים בין לוח השנה הנוצרי ללוח השנה המוסלמי, כיצד להתאים את תנועת הכוכבים לערים שנמצאות מזרחה או מערבה מברצלונה, כיצד לחשב את מיקום הכוכבים, השמש והירח, את שעות היום והלילה ואת מועדי הירח המלא וליקויי החמה והירח.<ref></ref>

בשנת 1378, במקביל לעריכת הטבלאות, אל-קורסונו כתב בעברית חיבור בשם " ביאור עשיית האצטורל" (הוראות לבניית אצטרולב) שהיה לפי דבריו תרגום של חיבור באותו נושא שכתב בשנת 1376 בסביליה:<ref></ref>

אל-קורסונו תרגם מערבית לעברית גם את החיבור בנושא האצטרולב שכתב האסטרונום המוסלמי Ibn As-Saffar במאה ה-11.

==ראו גם==
*יהדות קטלוניה

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים ספרדים
קטגוריה:אסטרונומים יהודים
קטגוריה:אסטרונומים ספרדים
קטגוריה:היסטוריה של האסטרונומיה
קטגוריה:יהודים ויהדות בימי הביניים
א.מ.ת. מיחשוב

א.מ.ת. מיחשוב בע"מ היא חברה ישראלית העוסקת באספקת פתרונות מחשוב ושרותי טכנולוגיית מידע ללקוחות עסקיים בישראל ובעולם.
א.מ.ת. היא חברה ציבורית שמניותיה נסחרות ב. מניית החברה כלולה במדד תל אביב טק-עילית ובמדד תל אביב SME60.

==היסטוריה ==
החברה נוסדה בשנת 1984 על-ידי שרגא שחק, יעקב ולטר, יגאל שפר וראובן שריפט ועסקה בתחילת דרכה ביבוא מערכות מחשוב ושיווקם בישראל. מאז הקמתה ובמשך שנים רבות הייתה נציגת סאן מיקרוסיסטמס בישראל, שהייתה חברת מחשבים אמריקאית מן המובילות בעולם. בשנת 1993 הונפקו מניות החברה בבורסת תל אביב.

החברה החלה לספק גם שירותי אחזקה, התקנה, הטמעה, מיקור חוץ וניהול פרויקטים למערכות מחשוב, בעיקר סביב המוצרים של חברת סאן מיקרוסיסטמס, ואחר כך גם של חברת המחשוב קומפאק. זאת עבור החברות הגדולות במשק, בהם אל על, תנובה, בזק, חברת החשמל ופרטנר תקשורת.

ב-1997 יסדה א.מ.ת. יחד עם גורמים נוספים את קרן הון הסיכון ניורון. ניורון גייסה לקרן ראשונה שהיקמה 14.5 מיליון דולר ובשנת 2000 הקימה גייסה לקרן שנייה 55 מיליון דולר. ב-2002 התמזגה עם קרן הון הסיכון פלטינום. קרן פלטינום ניורון הייתה בין קרנות הון הסיכון הגדולות בישראל באותה עת. ב-2002 זכתה עם שותפים במכרז של המדען הראשי להפעלת החממה הטכנולוגית מעיין בנגב. ב-2005 הונפקה החממה בשם "מעיין ונצ'רס" בבורסת תל אביב.

ב-2001 חתמה על הסכם להפצת חלק ממוצרי חברת IBM בישראל, בתחום מוצרי התוכנה, מוצרים מבוססי UNIX ואחסון.בנוסף החברה החלה לספק מוצרים ושירותים משלימים באמצעות נציגויות של חברות נוספות ובאמצעות חברות הבת שלה בתחומי אבטחת מידע, כלי פיתוח וסביבות פיתוח, כלי ניהול ועוד. בין השאר ייצגה את חברת התוכנה וריטס טכנולוגיות שמספקת כלי ניהול תשתיות אחסון, שחזור נתונים ושרידות (Disaster recovery).

ב נכנסה החברה לתחום הOEM (יצרן ציוד מקורי), בו פעלה עם חברות טכנולוגיה ישראליות להטמיע במוצריהן תשתיות כגון שרתים, מעבדים, מערכות אחסון, ההופכות לחלק אינטגרלי מהמארז הכולל של המוצר אותו פיתחו. כולל הפעלת מערך מקיף של בדיקות היתכנות והתאמה לאפליקציות הרלוונטיות של החברה. בתחום ה-OEM עבדה עם עשרות לקוחות מתעשיות שונות, החל מחברות הזנק ועד חברות בולטות בתעשיית ההיי-טק הישראלית, כגון קומברס ואורבוטק. כתוצאה מרכישת חברות בארצות הברית ובבריטניה חל גידול משמעותי בהיקף הפעילות של תחום ה-OEM ובפברואר 2022 פוצלה פעילות זאת לחברה חדשה. מניות החברה שפוצלה, הייפר גלובל, החלו להיסחר בבורסת תל אביב.

בינואר 2021, רכשה קרן פימי את השליטה בחברה (63% מהמניות) תמורת 450 מיליון שקל.
==רכישות ומיזוגים==
במשך השנים רכשה א.מ.ת. מיחשוב מספר חברות, ביניהם:
* בינת מחשוב אישי - חברה העוסקת במתן ייעוץ שירותי מחשוב ותוכנה לעסקים קטנים ובינוניים. נרכשה בשנת 2004
* בר מור מידע - חברה העוסקת בתחומי שירותי מחשוב, אינטגרציה וציוד מחשוב נרכשה בשנת 2005.
* הורייזן טכנולוגיות - חברת שנוסדה בשנת 1998 ומתמחה בתחום מיקור חוץ ופיתוח פרויקטים לפי דרישה. נרכשה בשנת 2007.
* ממורקס טלקס ישראל - חברה שנוסדה בשנת 1989 ועוסקת במכירה ותחזוקה של שרתים ארגוניים של IBM. נרכשה בשנת 2009.
* דורקום - חברה שנוסדה ב-1982 ומספקת פתרונות לתשתיות מחשוב בסביבת HP. נרכשה בשנת 2010.
* מדיאטק - חברה שנוסדה ב-1982 ומשווקת פתרונות מחשוב למגזר העסקי באזור הצפון.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
ולסטימיל פיצק

ולסטימיל פיצק (בצ'כית: Vlastimil Picek; נולד ב-25 באוקטובר 1956) הוא גנרל ופוליטיקאי צ'כי. כיהן כראש המטה הכללי הצ'כי בין השנים 2007–2012, כסגן שר ההגנה הצ'כי בין 2012-2013, כשר ההגנה בין 2013–2014, וכראש עיריית ברנדיס נאד לאבם-סטארה בולסלב.

==ביוגרפיה==
פיצק נולד בטורנוב ב-25 באוקטובר 1956. ב-1975 הוא התגייס לחיל האוויר הצ'כוסלובקי, ובין 1976–1981 למד באקדמיה הצבאית בברנו. במקביל שרת כטכנאי רדיו. ב-1977 הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה והיה חבר בה עד 1990. הוא מילא תפקידים טכניים בכירים בחיל האוויר, ולאחר פירוק צ'כוסלובקיה ב-1993, הוא הצטרף לחיל האוויר הצ'כי.

במאי 2003 מונה פיצק ליועצו הצבאי של נשיא צ'כיה ואצלב קלאוס. ב-1 במרץ 2007 הוא מונה לראש המטה הכללי של צבא צ'כיה. הוא הרמטכ"ל הראשון והיחיד עד כה שלא בא משורות הצבא אלא משורות חיל האוויר. ב-30 ביוני 2012 הוא סיים את הקדנציה שלו ופרש מהצבא. ב-18 בספטמבר של אותה שנה הוא מונה לסגן שר ההגנה אלכסנדר וודרה. ב-13 בדצמבר של אותה שנה, שרת ההגנה החדשה קרולינה פיק, פיטרה את פיצק מתפקידו. פיק נימקה את הפיטורין בטענה שבראש משרד ההגנה צריכים לעמוד אזרחים, ולא אנשי צבא לשעבר. כמו כן, היא טענה שפיצק אינו שולט מספיק בשפות זרות. בפועל, פיטוריו של פיצק היו רק חלק מסדרת פיטורים שערכה פיק במשרד ההגנה. ראש הממשלה פטר נצ'אס טען שהתנהלותה של פיק אינה תקנית, וביקש מהנשיא ואצלב קלאוס לפטר אותה מתפקידה. ב-20 בדצמבר הורה הנשיא על פיטוריה של פיק, ומינה את נצ'אס לשר ההגנה הזמני. יום למחרת, החזיר נצ'אס את פיצק לתפקיד סגן שר ההגנה.

ב-19 במרץ 2013, הנשיא החדש מילוש זמאן מינה את פיצק לשר ההגנה החדש. הוא כיהן בתפקיד עד 29 בינואר 2014. באותה שנה, הוא הצטרף למפלגת "תמיכה לאזרח", שהתמודדה בבחירות המוניציפליות באותה שנה. הוא נבחר מטעם המפלגה לראשות עיריית ברנדיס נאד לאבם-סטארה בולסלב. ב-13 בנובמבר הוא נכנס לתפקיד ראש העיר, וכיהן בו עד 20 באוקטובר 2022.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.vlada.cz/en/clenove-vlady/ing--vlastimil-picek-104654/ ולסטימיל פיצק] באתר ממשלת צ'כיה
* [https://www.nato.int/cps/en/SID-8D903CEB-AAACBEC9/natolive/who_is_who_50305.htm ולסטימיל פיצק] באתר נאט"ו

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא צ'כוסלובקים
קטגוריה:גנרלים צ'כים
קטגוריה:פוליטיקאים צ'כים
קטגוריה:שרי ממשלת צ'כיה
קטגוריה:שרי הגנה
קטגוריה:ילידי 1954
8 Days of Christmas (שיר)

"" (בעברית: "8 ימי חג המולד") הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הבנות האמריקאית דסטיניז צ'יילד. את השיר הוציאה ב-16 בדצמבר 2001 לאור חברת התקליטים קולומביה רקורדס, והוא נכלל כרצועה הראשונה באלבום האולפן הרביעי של הלהקה, . נכתב על ידי ביונסה וקלי רולנד לצד ארול מק'קאלה הבן.

"" יצא לראשונה בנובמבר 2000 כחלק מההוצאה המחודשת של האלבום The Writing's on the Wall. הוא צורף בפורמט תקליטור מקסי אמריקאי ל-"Independent Women Part I".

== כתיבה ==
"" מבוסס על "The Twelve Days of Christmas". ביונסה הצהירה במהלך הקרנת הבכורה שלו ב-106 & Park שהן כתבו את השיר לפני שנתיים, כשהלכו ביחד לאולפן ליצור משהו עבור חג המולד.<ref>[http://www.freewebs.com/keytasvibe/destinyschild.htm Keytas Vibe] Freewebs.com</ref>

== וידאו קליפ ==
את הווידאו קליפ ביים צנעא חאמרי. הוא מציג את שלוש החברות בבגדי סנטה קלאוס בחנות צעצועים כבחוץ יורד שלג. לאורכו הקבוצה רוכשת מתנות שונות. בסופו ילדים רבים ממהרים להיכנס לחנות ולאסוף את המתנות שנקנו.

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! אוסטרליה (ARIA)
| זהב
| 35,000
|-
! הממלכה המאוחדת (BPI)
| כסף
| 200,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2001
קטגוריה:סינגלים מ-2001
קטגוריה:שירי דסטיניז צ'יילד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ביונסה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ביונסה
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי סאנא חמרי
קטגוריה:שירי חג המולד
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
ניו אמסטרדם (סדרה, 2018)

ניו אמסטרדם (באנגלית: New Amsterdam) היא דרמה רפואית אמריקאית המבוססת על הספר Twelve Patients: Life and Death at Bellevue" Hospital" מאת אריק מנהיימר. הסדרה עלתה לשידור ב-25 בספטמבר 2018, וירדה ב-17 בינואר 2023.

== עלילה ==
הסדרה מלווה את ד"ר מקס גודווין שממונה למנכ"ל אחד מבתי החולים הוותיקים בארצות הברית, ניו אמסטרדם שבניו יורק, ובמאמציו לשנות את המערכת כדי לספק שירות טוב יותר לחולים.

== הפקה ==
ב-25 בספטמבר 2017 הודיעה NBC על הפקת הפיילוט של הסדרה, וב-4 במאי 2018 החליטה להפיק עונה.

ב-14 במרץ 2022 הוכרז שהסדרה תסיים את שידורה אחרי העונה החמישית, שכללה 13 פרקים.

=== ליהוק ===
בפברואר 2018 הוכרז שפרימה אג'ימן, אנופם קר, ג'נט מונטגומרי וטיילר לבין לוהקו לתפקידים ראשיים בפיילוט. במרץ הוכרז על הצטרפות ראיין אגולד וג'וקו סימס.

=== צילומים ===
הצילומים התרחשו בבתי חולים בניו יורק, ביניהם בית החולים בלוויו, בית החולים מטרופוליטן, וודהול וקינגס קאונטי.

ב-12 במרץ 2020, עקב התפרצות מגפת הקורונה, נעצרו הצילומים של הסדרה, ונתרם ציוד מגן לבתי החולים של ניו יורק.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בניו יורק
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה רפואיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:NBC: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:הולו: תוכן מקור
קטגוריה:יוניברסל טלוויזיה: סדרות טלוויזיה
יוזף בצ'באז'

יוזף בצ'באז (בצ'כית: Josef Bečvář; נולד ב-11 באוגוסט 1958) הוא גנרל צ'כי בדימוס, אשר שימש כראש המטה הכללי הצ'כי בין השנים 2015–2018.

==ביוגרפיה==
בצ'באז' נולד בפלזן ב-11 באוגוסט 1958. ב-1973 החל ללמוד בגימנסיה הצבאית במורבסקה טז'בובה, וב-1977 סיים את לימודיו והתגייס לצבא צ'כוסלובקיה. לאחר מכן למד בבית הספר הצבאי בווישקוב. הוא שרת כמפקד סוללת ארטילריה, וב-1986 החל ללמוד באקדמיה הבצאית בברנו. עם פירוק צ'כוסלובקיה ב-1993, הוא התגייס לצבא צ'כיה ומונה לסגן מפקד המשטרה הצבאית בפראג. בין 1994–1997 שימש כמנהל לשכת המשטרה הצבאית. לאחר מכן מונה למפקד המשטרה הצבאית וכיהן בתפקיד עד 2004, אז מונה לנספח הצבאי הצ'כי בצרפת. ב-2007 הוא חזר לצ'כיה ומונה למנהל מדור הפיתוח של משרד ההגנה. ב-2008 הוא הועבר לתפקיד סגן ראש המטה הכללי. ב-2011 הוא חזר לתפקיד הנספח הצבאי בצרפת וכיהן בתפקיד עד 2014. ב-1 במאי 2015 הוא מונה לראש המטה הכללי. הוא כיהן בתפקיד עד 1 במאי 2018.

בינואר 2019 הפך בצ'באז' לנשיא חברת הנשק "Glomex Military Supplies". בדצמבר של אותה שנה הוא הפך גם לנשיא "מועדון הג'וקי" (Jockey Clubu) - המועדון הנחשב ביותר בצ'כיה בתחום מרוצי הסוסים.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.josefbecvar.com/ האתר הפרטי של יוזף בצ'באז']
* [https://mocr.army.cz/assets/informacni-servis/zpravodajstvi/ok-bio_becvar_cesky_160403.pdf יוזף בצ'באז'] באתר צבא צ'כיה

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא צ'כוסלובקים
קטגוריה:גנרלים צ'כים
קטגוריה:ילידי 1958
זורו (סדרת טלוויזיה, 2024)

זורו (באנגלית: Zorro) היא סדרת פעולה-הרפתקאות ספרדית בהפקת "Secuoya Studio" ובכיכובו של מיגל ברנרדו, המבוססת על דמותו של זורו, שנוצרה על ידי ג'ונסטון מקולי.

כל פרקי הסדרה עלו לשירות הזרמת המדיה "פריים וידאו" ב-19 בינואר 2024.

==צוות השחקנים==

==הפקה==
===צילומים===
צילומי העונה הראשונה ארכו שמונה חודשים, מיולי 2022 עד לפברואר 2023, והתקיימו ב ובעיריות לאס פלמאס, ארוקאס, גאלדר, סן ברטולומה דה טיראחנה וטלדה, וכן בפארק דל נובלו ובאגן הוולקני טחרה. במקביל, נסגר חלק מהפארק המקומי באי לה פלמה לציבור למשך תקופת הצילומים, עבור בניית הסטים הראשיים וצילומי חלק מהסדרה.

ביולי 2023, נכנסה הסדרה לשלב הפוסט פרודקשן.

==הפצה==
הסדרה עלתה לשירות הזרמת המדיה "פריים וידאו" ב-19 בינואר 2024 באמריקה הלטינית, ארצות הברית, ספרד, אנדורה ופורטוגל.

===שיווק===
ב-17 ביולי 2023, חשפה "פריים וידאו" תמונה ראשונה מתוך הסדרה, בה הופיע מיגל ברנרדו בדמותו של זורו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:זורו: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ספרדיות
קטגוריה:סדרות דרמה
קטגוריה:סדרות פעולה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה מקוריות של אמזון
ריח פועלים

ריח פועלים הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2011 בבימוים של גד (גודיס) שניידר ושונית אהרוני, עם אושרי סהר, ריקי בליך ועמיאל שפירא בתפקידים הראשיים.

התסריט של שניידר מתאר צילומי סרט במשך חמישה ימים בחוות בקר ברמת הגולן. סיפוריהם האישיים של השחקנים משולבים בצילומי הסרט. גודיס מביים הסרט העלילתי ושונית אהרוני אחראית על צילום היחסים האמיתיים בין השחקנים.

גם השחקנים וצוות ההפקה של הסרט נאבקים בקשיים בעבודה ובזוגיות. כדי להתעודד, או לפחות להתנחם, כולם שואבים השראה משיריו של מאיר אריאל ובעיקר מהאלבום "רישומי פחם" (1995)".

הסרט הוא למעשה מחווה למאיר אריאל ושם הסרט הוא מתוך "שיר התעסוקה" מאלבום זה אותו שר בסוף שלומי שבן.

הסרט זכה בפסטיבל הסרטים חיפה 2011 בפרס אביר הפרינג' (במסגרת פרינג'ידר).

==תקציר העלילה==
עומר (אושרי סהר) עובד בחוות בקר של אביו וגם רוצה להיות שחקן. גיורא (עמיאל שפירא) הוא תסריטאי מובטל. הם גרים באוטובוס נטוש, מבשלים לעצמם ומאזינים לשירים של מאיר אריאל. מצטרפת אליהם יעל (ריקי בליך) שעומדת לפני גירושין ומשחקת בסרט.

שתי נשים מצטרפות אליהם, ענת (נעמה דותן) חברתו של עומר שהיחסים ביניהם יודעים מעלות ומורדות, וחברתה אלה (קרן ברי) שמתחברת לגיורא.

בסיום הצילומים ביום החמישי מגיע שלומי שבן למקום ושר את "שיר התעסוקה" של מאיר אריאל כשהוא מלווה את עצמו בפסנתר צעצוע...

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|אושרי סהר
|עומר
|
|-
|ריקי בליך
|יעל
|
|-
|עמיאל שפירא
|גיורא
|
|-
|נעמה דותן
|ענת
|
|-
|קרן ברי
|אלה
|
|-
|גד (גודיס) שניידר
|גודיס
|בתפקיד עצמו
|-
|שונית אהרוני
|שונית
|בתפקיד עצמה
|-
|שלומי שבן
|שלומי
|בתפקיד עצמו
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=p7DSYRyvM7w&t=2s קדימון לריח פועלים], באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=DsB3NcRa4aM קטע בסרט עם מאיר אריאלי], באתר יוטיוב
* [https://www.shishibagolan.co.il/מאיר-אריאל-רישומי-פחם-הסרט-של-בן-הגו/ ריח פועלים], באתר "שישי בגולן"

קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים ישראליים עצמאיים
אלש אופטה

אלש אופטה (בצ'כית: Aleš Opata; נולד ב-9 בספטמבר 1964) הוא גנרל ודיפלומט צ'כי. כיהן כראש המטה הכללי הצ'כי בין השנים 2018–2022. כיום מכהן כשגריר צ'כיה בליטא.

==ביוגרפיה==
אופטה נולד בהראניצה ב-9 בספטמבר 1964. ב-1983 הוא התגייס לצבא צ'כוסלובקיה ולמד באקדמיה הצבאית בברנו עד 1987, אז הוצב בחטיבת שריון ה-4 כמפקד מחלקה. ב-1990 הוא מונה למפקד גדוד. עם פירוק צ'כוסלובקי ב-1993 הוא הצטרף לצבא צ'כיה. ב-1998 הוא מונה למפקד הרגימנט הממוכן ה-43 בחרודים. ב-2004 הוא הועבר לפקד על הבריגדה המהירה ה-4 בז'אטק. ב-2008 הוא מונה לסגן מנהל המדור לפיתוח כוחות במשרד ההגנה. ב-2010 הוא מונה לסגן ראש המטה הכללי . ב-2014 הוא מונה לנציג הצבא הצ'כי בוועדה הצבאית של נאט"ו. באוגוסט 2017 הוא חזר לתפקיד סגן הרמטכ"ל. ב-1 במאי 2018 הוא מונה לרמטכ"ל. הוא כיהן בתפקיד עד 1 ביולי 2022. ב-2023 הוא מונה לשגריר צ'כיה בליטא.

==קישורים חיצוניים==

* [https://acr.army.cz/scripts/detail.php?pgid=256 אלש אופטה] באתר משרד ההגנה הצ'כי
* [https://www.nbns.cz/speakers/gen-ales-opata אלש אופטה] באתר NBNS

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא צ'כוסלובקים
קטגוריה:גנרלים צ'כים
קטגוריה:דיפלומטים צ'כים
קטגוריה:אנשי צבא בשירות האומות המאוחדות
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1964
יוליוס הומאי

יוליוס הומאי (בסלובקית: Július Humaj; נולד ב-1 בנובמבר 1949) הוא גנרל סלובקי בדימוס. שימש כראש המטה הכללי הראשון של סלובקיה לאחר ההיפרדות מצ'כוסלובקיה ב-1993.

==ביוגרפיה==
הומאי נולד בגלנטה שבצ'כוסלובקיה ב-1 בנובמבר 1949. ב-1969 החל ללמוד בבית הספר הצבאי בווישקוב, וב-1971 התגייס לצבא צ'כוסלובקיה בדרגת לוטננט. הוא שרת כמפקד פלוגת טנקים, וכן מפקד גדוד וכראש מטה ברגימנט הממוכן ה-8 בברטיסלבה. בין 1975–1978 למד באקדמיה הבצאית "פרונזה" במוסקבה. לאחר מכן פיקד על רגימט הטנקים ה-103 עד 1983. לאחר מכן למד במשך שנתיים באקדמיה הצבאית בברנו. לאחר מכן שימש כסגן ראש המחלקה לאימונים קרביים במטה המחוז הצבאי המזרחי עד 1989. לאחר מכן שימש כסגן מפקד המחוז הצבאי המזרחי. ב-1992 הוא מונה לראש המינהל המבצעי של הפיקוד הצבאי המזרחי. בתחילת שנת 1993 זכתה סלובקיה בעצמאות מצ'כוסלובקיה, והוקם צבא סלובקי עצמאי. הומאי מונה למפקד הראשון של הצבא הסלובקי העצמאי, וב-18 במרץ קיבל מינוי רשמי של ראש המטה הכללי. הוא יכהן בתפקיד עד 31 באוגוסט 1994.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.kgsr.sk/clenovia-klubu-generalov-sr/genpor-ing-julius-humaj/ יוליוס הומאי] באתר צבא סלובקיה
* [https://forum.valka.cz/topic/view/83505#407637 יוליוס הומאי] באתר valka

קטגוריה:גנרלים סלובקים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:סלובקיה: צבא וביטחון
קטגוריה:מפקדים בלגיון הכבוד
קטגוריה:ילידי 1949
מקווינול

מקווינול (באנגלית: Mequinol, MeHQ או 4-methoxyphenol), היא תרכובת אורגנית עם הנוסחה CH3OC6H4OH. זהו פנול עם קבוצת מתוקסי במיקום פארה (מיקום פארה בכימיה אורגנית הוא זה שבו יש שתי קבוצות פונקציונליות זהות הקשורות לטבעת של בנזן במיקום 1 ו-4. הקיצור "p" משמש, לדוגמה, p-Hydroquinone הוא 4,1-dihydroxybenzene). הוא מוצק חסר צבע, משמש בדרמטולוגיה<ref name="FDA"></ref> ובכימיה אורגנית.

== שימוש ברפואת עור ==
מקווינול הוא מרכיב פעיל נפוץ בתרופות מיקומיות (Topical medication) המשמשות לדפיגמנטציה של העור. כתרופה אקטואלית מקווינול מעורבב לעיתים קרובות עם טרטינואין (Tretinoin), רטינואיד מקומי. נוסחה נפוצה לתרופה זו היא תמיסה אתנול של 2% מקווינול ו-0.01% טרטינואין בנפח. רופאי עור בדרך כלל רושמים את התרופה לטיפול בכתמי גיל.

נעשה שימוש במינונים נמוכים יותר של מקווינול בשילוב עם לייזר עם Q-switch לדיפיגמנטציה של העור בחולים עם ויטיליגו אידיופטי מפושט.<ref></ref>

== כימיה אורגנית ==
בכימיה אורגנית 4-methoxyphenol משמש כמעכב פולימריזציה (למשל אקרילטים (Acrylate) או מונומרים של סטירן).

ניתן לייצר 4-Methoxyphenol מ- p-benzoquinone ומתנול באמצעות תגובה של רדיקלים חופשיים.<ref></ref>

== בטיחות ==
המכון הלאומי האמריקאי לבטיחות ובריאות בעבודה (NIOSH) קבע מגבלת חשיפה מומלצת (REL) של 5&nbsp;מ"ג/ <sup>מ"מ</sup> (מטר מעוקב) במשך יום עבודה של 8 שעות.<ref></ref>

== ראו גם ==
* מונובנזון (benzyloxyphenol)
* Hydroquinone
* Guaiacol
* 2-Hydroxy-5-methoxybenzaldehyde

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פנולים
קטגוריה:כימיה
צחוק מרושע

צחוק מרושע, עם אפקט הד

צחוק מרושע או צחוק מטורף הוא צחוק מאני של נבל בסיפורת. נגזרות של הביטוי מופיעות בספרות אנגלית לפחות משנת 1784. גרסה נוספת לביטוי, "צחוק סרדוני", מופיעה ב-1714 וככל הנראה הייתה קיימת גם קודם לכן. בשנת 2018, התפרסם מאמר שהסביר את מקורותיו של הסוג הספציפי הזה של צחוק באמצעות פסיכולוגיה אבולוציונית. קריסטיאנסן מתאר כי הצחוק המאפיין נבלים מגיע ממניע סאדיסטי והנאה מסבלם של אחרים, מה שמתפרש כ-"רוע טהור" של הדמות ביצירה.

בחוברות קומיקס, בהן נבלי-על משמיעים צחוקים כאלו, הצחוק מתומלל בדרך כלל באופן הבא: מואהאהאה (mwahahaha), מוואהאה (muahahaha), בוואהאהא (bwahahaha) ועוד. דרך כתיבה זו מופיעה לעיתים קרובות גם בבלוגים באינטרנט, מערכות לוח מודעות ומשחקי מחשב. שם, השימוש בצחוק מתאר צורה כלשהי של ניצחון, עליונות על האחר או כאמצעי סרקסטי.

במהלך שנות ה-30, תוכנית הרדיו הפופולרית, הצל, השתמשה בצחוק מרושע כחלק מההצגה שלה. זו דוגמה למקרה נדיר שבו דמות שאינה דמות נבל משתמשת בצחוק מרושע. הצחוק הפך למאפיין בולט של הדמות ונשמר גם לאחר שהמדובב של הדמות הראשית הוחלף באורסון וולס. הצחוק המרושע של השחקן וינסנט פרייס היה בשימוש או הועתק פעמים רבות ברדיו, קולנוע, מוזיקה וטלוויזיה, במיוחד בסוף הווידאו קליפ לשיר Thriller של מייקל ג'קסון.

בסרטים, צחוק מרושע ממלא לעיתים קרובות את הפסקול כאשר הנבל נמצא מחוץ לזווית הצילום. במקרים כאלה, הצחוק מתנגן ברקע בזמן שהגיבור או הקורבן מנסים לברוח. דוגמה לכך היא שודדי התיבה האבודה, שם צחוקו של בלוק ממלא את הג'ונגל הדרום אמריקאי בזמן שאינדיאנה ג'ונס בורח מההוביטוס.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צחוק
קטגוריה:הומור
דיוקן סביבתי

מגפת COVID-19 בבית חולים באיטליה]]דיוקן סביבתי הוא דיוקן המבוצע בסביבה הרגילה של הנבדק, כמו בביתו או במקום עבודתו, ובדרך כלל מאיר את חייו וסביבתו של המצולם. המונח משמש לרוב לז'אנר של צילום.

על ידי צילום אדם בסביבתו הטבעית, נראה שאפשר להאיר טוב יותר את אופיו, ולכן לתאר את מהות האישיות שלו, ולא רק את הדמיון לתכונותיו הפיזיות. כמו כן, נהוג לחשוב כי על ידי צילום אדם בסביבתו הטבעית, האדם ירגיש נוח יותר, וכך יהיה לו יותר נוח לבטא את עצמו, בניגוד לסטודיו, שיכול להיות חוויה מפחידה ומלאכותית למדי.<ref></ref>

== הרקע בפורטרטים סביבתיים ==
הסביבה או הרקע הם מרכיב מרכזי בצילום דיוקנאות סביבתי, ומשמשים להעברת מידע נוסף על המצולם.

בצילום דיוקנאות בסטודיו ואפילו בצילום גלוי מיקום, מקובל לצלם באמצעות עומק שדה רדוד, ובכך להוציא את הרקע ממיקוד. בפורטרט סביבתי הרקע הוא חלק בלתי נפרד מהתמונה. צמצם קטן ועומק שדה גדול משמשים בדרך כלל בסוג זה של צילום.<ref></ref>

=== פרטים בסביבה ===
נכון כי לעיתים קרובות הרקע עלול לשלוט בנושא, אבל זה לא בהכרח כך. למעשה, הפרטים המעבירים את המסר מהסביבה, יכולים לרוב להיות די קטנים ועדיין משמעותיים. נראה שהמפתח נמצא בסמליות המובעת על ידי פרטים שונים ברקע; למשל, כובע בייסבול אולי לא אומר לך הרבה על הנושא שלך (אלא אם כן הוא או היא שחקן בייסבול), אבל כובע שף נותן לך הרבה יותר פרטים על מי הוא ומה הוא עושה.<ref></ref>

=== דיוקנאות סביבתיים של חיות מחמד ===
דיוקן סביבתי הוא סגנון פופולרי שאומץ גם על ידי אלה העובדים בתחום צילום חיות מחמד. הסיבה לכך היא שדיוקנאות חיות מחמד מתאימים לכך שהנושא נראה בהקשר או בסביבה רגועה בבית.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צילום
קטגוריה:אמנות
אלריסאלה בנגב

אלריסאלה בנגב הוא עיתון מקומי שיצא לאור באזור הנגב, עבור החברה הערבית הבדואית, והיה לעיתון השני בגודלו. העיתון "אלריסאלה בנגב"<ref></ref> דגל בדרך אידאולוגית דמוקרטית ופרסם כתבות וחדשות המעניינים את הקהילה הערבית בנגב - דרום ישראל. הוא נקרא גם "המסר השבועי".

== תקופות פעילות ומעבר לדיגיטל ==
העיתון המשיך להתפרסם משנת 1994 עד 2006 בצורתו המודפסת, ולאחר מכן הפך לפורמט הדיגיטלי ולאתר חדשות אינטרנטי מקומי בשם "ג'אנוב - אתר הנגב הדרומי".<ref></ref> בשנת 1998 הוענק לו רישיון ממשרד הפנים בישראל, באמצעות מייסדו והעורך הראשי הראשון שלו, העיתונאי עבד אל מוטלב אעסם, שלימים מילא שורה של תפקידים ציבוריים, החשובים ביותר בינם היה סגן יו"ר איגוד הדוברים לרשויות המקומיות,<ref></ref><ref></ref> ומייסד הוועידה המדינית בחברה הערבית בנגב. הראשון בנגב.<ref></ref>

== אזור גאוגרפי ועיירות ==
העיתון נוסד בעיר רהט והופץ ברהט, תל שבע, לקייה, כסייפה, חורה, באר-שבע, ערערה בנגב, שגב שלום, והכפרים הלא מוכרים בנגב.
{| class="wikitable"
|+אזורי חלוקת עיתונים
! העיר
! מספר התושבים
|-
| רהט
| 75,000
|-
| תל שבע
| 23000
|-
| ערערה בנגב
| 22000
|-
| כסייפה
| 18000
|-
| לקייה
| 19000
|-
| שגב שלום
| 17,000
|-
| חורה
| 21000
|-
| הפזורה
| 120000
|}

==הערות שוליים==

קטגוריה:הנגב
קטגוריה:בדואים ישראלים
קטגוריה:תקשורת ערבית בישראל
קטגוריה:מקומונים
ז'ורז' מואנה

דיוקן של ז'ורז' מואנה, מאת קבריול (1927-1850) בעמוד הראשי של העיתון "ל'אידרופאת" ב-1879

שארל ז'ורז' מואנה (בצרפתית: Charles Georges Moynet, 11 באוקטובר 1849 - 18 באוקטובר 1908) היה צייר, מאייר, אדריכל, מעצב במה, עיתונאי וסופר צרפתי. נודע בעיקר בזכות ספרו הקלאסי "אביזרים ותפאורות:הסבר מושכל של כל האמצעים ליצירת אשליות בתיאטרון" (1893)

==קורות חייו==
ז'ורז' מואנה נולד ב-1849 בוורסאי במחוז איוולין, על יד פריז כאחד משלושת ילדיהם של הצייר ומעצב הבמה ז'אן-פייר מואנה (1876-1819) ושל סלסט אלכסנדרין מארי ז'ורד (Jorde) (1876-1825).

למד אדריכלות וציור ובעקבות אביו עסק גם בעיצוב במה. כמו אביו. שחיבר את הספר L'Envers du théatre:machines et décorations: (מאחורי התיאטרון:מכונות ותפאורות) (1873)
פרסם גם ז'ורז' מואנה ב-1893 ספר (Trucs et décors:Explication raisonée de tous les moyens employés pour produire les illusions théatrales (או בכותרת La Machinerie théatrale: על האביזרים, המכונות והתאורות היוצרות אשליות הבמה של התיאטרון והאופרה.
בשנים 1878–1880 נמנה מואנה עם חברי המועדון Le Hydropathe ("הנפגע ממים" כלומר המעדיפים יין) הידוע גם כ"Les Hirsutes" (כלומר,"השעירים" או "המזוקנים") מיסודו של אמיל גודו, שפרסם את המגזין באותו השם . מואנה היה "סגן יושב ראש המועדון". בהמשך סופרים ואמנים רבים מאותה חבורה בוהמית פריזאית התכנסו סביב העיתונים "La Jeune France" " L Anticlérical" ובמיוחד במועדון Le Chat Noir
בפרסומיו הספרותיים שיתף מואנה פעולה עם המאייר ארתור סאפק (Sapeck) (יליד 1854), עם הסופר לאו טקסיל ואחרים.

===חייו הפרטיים===
ז'ורז' מואנה היה נשוי לאישה בשם קרולין ויטמן.
בחייו הבוגרים התגורר ברחוב קלוטר בפריז, קרוב לפנתאון.
מואנה נפטר ב-1908 בניי-סיר-סן.

==ספרים ומאמרים==
*La Lanterne (הפנס)
*Tous Tartuffes (כולם טרטיף)
*Les fabriques de miracles -(בתי חרושת לנסים) עם לאו טקסיל
*En famille - monologue1881 (במשפחה) בביצועו של קוקלן קאדה - עם איורים מאת ארתור סאפק
*1883 ,1881 - Un canard, monologue dit par Coquelin Cadet (ברווז), מונולוג בביצוע קוקלן קאדה
*1882 - Gobart, monologue
*Entre garçons 1885 (בין בנים)
*Les Amours de Dumollard - (אהבותיו של דימולאר) רומן, עם מוריס ז'וגאן
* L'Héritage au guillotiné - (ירושתו של המוצא להורג בגיליוטיה) בשם העט ז'ול פרוואל, עם לאו טקסיל
===לבריות===
*לאופרטה "בדיג" (A la pèche) מאת ז'ורז' פרז'רול - עם אוקטאב פראדל
*ליצירה "תיבת נח" L Arche de Noé מאת שארל דה סיוורי - שהוצגה במועדון "Le Chat Noir"

===ספרי ומאמרי עיון===
*Trucs et décors :Explication raisonée de tous les moyens employés pour produire les illusions théatrales 1893
או Machinerie téatrale
*L exposition illustrée, au Champ de Mars. Les installations mécaniques1899
*1902 Observations météorologiques, Inde française
*1902 - Alexandre Dumas, voyageur ב Journal des voyages
*Le Tresor fatal
*Le Chemin de fer, la Ceinture de Paris1904

==קישורים חיצוניים==
*[https://journals.openedition.org/1895/2283 איזבל מרינון אמיל קוהל והבוהמים - במגזין 1895 לתולדות הקולנוע]
Isabelle Marinon Emile Cohl et le bohémiens Revue de la association française sur l'histoire du cinéma 53, 2007 pp.38-57

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעצבי במה
קטגוריה:אדריכלים צרפתים
קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:עיתונאים צרפתים
קטגוריה:מאיירים צרפתים
נבחרת מולדובה בכדורגל חופים

הנבחרת הלאומית של מולדובה בכדורגל חופים מייצגת את מולדובה בתחרויות כדורגל חופים בינלאומיות ונמצאת בפיקוחה של התאחדות הכדורגל המולדבית.

==הסגל הנוכחי==

מאמן: רוסלן פרנאי

==שיא תחרותי==
===מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים (אופ"א)===

{| class="wikitable" style="text-align: center;font-size:90%;"
!colspan=11|מאזן מוקדמות גביע העולם בכדורגל חופים
|-
!width=125|שנה
!width=150|סיבוב
!width=35|משחקים
!width=35|ניצחונות
!width=35|ניצחונות בהארכה
!width=35|ניצחונות בפנדלים
!width=35|הפסדים
!width=35|שערי זכות
!width=35|שערי חובה
!width=35|הפרש שערים
!width=35|נקודות
|-
| 2008 || - || - || - || - || - || - || - || - || - || -
|-
| 2009 || - || - || - || - || - || - || - || - || - || -
|-
| 2011 || שמינית גמר || 4 || 2 || 0 || 1 || 1 || 8 || 8 || 0 || 8
|-
| 2013 || - || 3 || 0 || 0 || 0 || 3 || 5 || 19 || 14- || 0
|-
| 2015 || - || 3 || 0 || 0 || 0 || 3 || 13 || 27 || 14- || 0
|-
| 2017 || מקום 16 || 8 || 2 || 0 || 0 || 6 || 21 || 47 || 26- || 6
|-
| 2019 || - || 4 || 0 || 1 || 0 || 3 || 7 || 28 || 21- || 2
|-
| 2021 || - || 2 || 0 || 0 || 0 || 2 || 3 || 5 || 2- || 0
|-
| 2023 || פלייאוף || 4 || 2 || 0 || 0 || 2 || 12 || 12 || 0 || 6
|-
!סך הכל || 7/9 || 28 || 6 || 1 || 1 || 20 || 69 || 146 || 77- || 22
|}

==קישורים חיצוניים==
* [https://beachsoccer.com/team/moldova-2/overview דף הנבחרת] באתר הרשמי של כדורגל החופים
* [https://bsrussia.com/profiles/teams/72 דף הנבחרת] באתר הרשמי של כדורגל החופים 

מולדובה
כדורגל חופים
קטגוריה:מולדובה: כדורגל
פייטרו ביאנקי (מוזיקאי)

פייטרו ביאנקי (באיטלקית: Pietro Bianchi, נולד ב-15 במאי 1953) הוא אתנומוזיקולוג, זמר ונגן רב-כלי שווייצרי איטלקי. הוא מנגן בכינור, אקורדיון, הארדי גארדי ("גירונדה") וכלים נוספים ונודע במאמציו לשימור המורשת המוזיקלית של תושבי טיצ'ינו.

==קורות חייו==
פייטרו ביאנקי נולד ב-1953 בג'וביאסקו בשוויצריה האיטלקית. 
הוא למד פסנתר אצל ז'אן-ז'אק האוזר בבלינצונה, אחר כך למד מוזיקה ואתנולוגיה באוניברסיטת פריז. סיים שם ב-1979 את לימודי הדוקטורט במדעי המוזיקה עם תזה על המוזיקה והשירה העממית בשוויצריה האיטלקית.
החל מ-1976 משתתף בקביעות בתוכניות מוזיקליות של רשות השידורים השוויצרית באיטלקית. "“Itinerari folcloristici” (מסלולי פולקלור), I Musicanti (המוזיקאים), “Il Documentario”, Altramattina” (באחד הבקרים), Musica popolare svizzera” (מוזיקת העם של שווייץ), ““Il canto della terra” (שירת הארץ) והוא חוקר מטעמה בעיקר את מוזיקת העם שבהרי האלפים.
אחרי 1979 היה מנהל אמנותי של הפורום לסריקת המוזיקה והאמנות העממית בחבל לאנגה בפיימונטה.. ב-1980 כעמית במכון השווייצרי ברומא השתלם בסמינר לאתנומוזיקולוגיה של ד.קרפיטלה באוניברסיטת רומא.
ביאנקי מנגן בכינור, באקורדיון ובכלי הקרוי גירונדה. הוא ניגן בכמה תזמורות של מוזיקת עם: "בנדאלפינה" (Bandalpina), חמישיית אורקסטרינה (Orchestrina), Lyonesse (ליונס), "פאדוס" (Padus) וכו'.

החל מ-1972 ביאנקי הוא חבר בלהקה למוזיקה עתיקה ועממית “Lyonesse". הוא מופיע לאורך השנים בדואט עם גיטריסט רוברטו מאג'יני עם רפרטואר של שירי עם ידועים או נשכחים מטיצ'ינו. שניהם השקיעו בחקר תולדות השירים הטי'צינזים, על לחניהם, מילותיהם וכליהם המלווים.

==פרסים ואותות הוקרה==
*1984 – פרס אסקונה לתרבות
*1990 – פרס וינצ'נצו פאלקטו 

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.ricercamusica.ch/dizionario/111.html באתר ricercamusica]
*[https://www.discogs.com/artist/1628634-Pietro באתר discogs]
*[https://volksmusik.mx3.ch/pietrobianchierobertomaggini באתר שוייצרי למוזיקה אתנית]

==לקריאה נוספת==
* Christoph Wagner – Nowt So Queer As Volk in Simon Broughton et al. Rough Guide of World Music London 1994 עמ' 56

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתנומוזיקולוגים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פריז
קטגוריה:נגני אקורדיון
קטגוריה:כנרים
קטגוריה:כנרים איטלקים
קטגוריה:זמרים שווייצרים
קטגוריה:זמרים איטלקים
קטגוריה:שווייצרים ממוצא איטלקי
צ'ארלס הובו

צ'ארלס הובו (באנגלית: Charles Owen Hobaugh; נולד ב-5 בנובמבר 1961 בבר הרבור, מיין) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. 

==ביוגרפיה==
צ'ארלס הובו נולד בעיירה בר הרבור שבמיין. הוא סיים לימודי בית הספר באוהיו ולמד הנדסת אוירונאוטיקה באקדמיה הימית של ארצות הברית ממנה קיבל תואר ראשון בשנת 1984. 

לאחר סיום הלימודים צ'ארלס הובו התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית. בשנת 1987 הוא סיים קורס טיס והוצב כטייס "מקדונל דאגלס AV-8B הרייר II". הוא שירת במספר בסיסים של החיל והשתתף במשימות מבצעיות של מלחמת המפרץ כטייס של נושאת מטוסים USS Nassau. בשנת 1992 הוא קיבל הסמכה כטייס ניסוי.

ניסיון טיס של הובו מסתכם בכ-5,000 שעות טיסה ב-40 מטוסים וכולל כ-200 נחיתות על נושאת מטוסים.

==שירות בתחום החלל==
בשנת 1996 הובו נבחר לצוות אסטרונאוטים. הוא סיים קורס במרכז החלל ג'ונסון וביצע מספר משימות בצוות הקרקע.

ביולי 2001 הובו השתתף במשימת STS-104 של מעבורת החלל אטלנטיס כטייס (סטיבן לינדזי היה מפקד הצוות). המטרה העיקרית הייתה להתחבר לתחנת החלל הבין-לאומית ולהתקין יחידת מעבר חדשה. באוגוסט 2007 הוא טס בפעם השנייה במשימה STS-118 על סיפון מעבורת החלל אנדוור (סקוט קלי היה מפקד צוות). מטרת המשימה הייתה להביא אל תחנת החלל הבין-לאומית את קורה S5, שתתחבר בקצה הימני של הקורה הראשית של התחנה. כמו כן הועברה אספקה חדשה. בנובמבר 2009 הובו היה מפקד צוות משימה STS-129 של מעבורת החלל אטלנטיס. המטרה הייתה להביא לתחנת החלל ציוד חדש, חלקי חילוף ומצרכים. כמו כן הוחזרה לכדור הארץ ניקול סטוט לאחר סיום תוכניתה.

==לאחר נאס"א==
הובו עזב את נאס"א בשנת 2013 והשתלב בפדקס. 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/bios/astronauts/english/hobaugh_charles.htm ביוגרפיה]

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:טייסי חיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:טייסי ניסוי אמריקאים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הימית של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי צלב התעופה המצוינת (ארצות הברית)
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
קלעת מגונה

קלעת מ'גונה או קלעה אל מגונה (Kelâat M'Gouna בערבית מרוקאית או Tighremt NImgunen בתאמז'ירית) היא עיר במחוז טינריר, דראע-תאפילאלת, מרוקו. על פי מפקד האוכלוסין של 2019 יש בה 38,140 תושבים.<ref></ref> עיר זו מהווה מרכז כלכלי וחברתי לאזור, בשל אופייה התוסס. העיר ידועה בשל פרחי הוורד הנפוצים בה, ומכאן שמה השני "עמק הוורדים", וכן בשל "פסטיבל הוורדים" שמתקיים בעיר מדי שנה בחודש מאי.

== העיר ==
חלק מהשכונות בקלעת מג'ונה הן עית עיסי (Ait Aissi), ר'קון (R'kon), אלקל'ה אל קאדימה (El'Kelâa El Qadima), זאווייה נ'אגארד (Zawiyt n'Aguerd), עית באמרנה (Ait Baâmrane), היי אנאהדה (Hay Annahda), עית בובקר (Ait Boubker), מירנה (Mirna), עית יחיא (Ait Yahya), טלטנמארט (Taltnamart) ומחוזות המרכז. דוארים (Douar - יישוב זעיר בבנייה קלה)<ref></ref> רבים מקיפים את העיר אך אינם חלק מהעיר. כפרים אלו כוללים את אייט סידי בובקר (Aït Sidi Boubker), איפרי (Ifri), זאווית אלביר (Zawiyt Elbir), אמדנאך (Amdnagh), סרג'ין (Sarghin), טימסקלט (Timskelt), אייט בוקידור טזזחט (Ait Boukidour Tazzakht), ותווררט (Tawrirt) וטאסוויט (Tasswit).

בעיר זו ישנם שני ימי שוק עיקריים: יום שלישי לסחר בבעלי חיים בלבד, ורביעי למזון וסחורות אחרות.

בתי הספר התיכוניים הראשיים אל וורוד (Al Woroud) (ורדים), ששמו שאוב מהוורדים של עמקי דאדס ומ'גון (M'goun), ובית ספר תיכון נוסף בשם מולאי באמרנה (Moulay Baâmrane), נמצאים במרכז העיר.

בעיר יש מפעל לזיקוק של ורדים, לייצור מי ורדים, שמנים אתריים ומוצרי קוסמטיקה. דוגמה אחת ליחידות זיקוק של ורדים בקלעת מ'גונה נקראת sté Florose.

העיר ידועה גם ברקדניה המבצעים ריקוד בשם "אהידוס" (Ahidouss).

סימן היכר בולט נוסף של של העיר הן המוניות הצבועות בצבע ורוד חזק.
מוניות בצבע ורוד האופייניות לעיר

== פסטיבל הוורדים ==
פסטיבל הוורדים מתקיים בקלעת מ'גונה מדי שנה בחודש מאי<ref></ref> ונמשך 7 ימים כדי לחגוג את עונת הוורדים בנהר דאדס ומ'גון. הפסטיבל מהווה הזדמנות למבקרים לחקור את עבודות היד ותוצרת החקלאית והקוסמטית של האזור.
ורד מ'גונה

== אתרים אחרים ==
* הגשר הישן (vieux pont): כשנבנה הגשר החדש עבור הכביש המהיר, הנשים המקומיות החלו להשתמש בגשר הישן לייבוש שטיחים ששטפו בנהר, והפכו אותו למקום ציורי.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.imj.org.il/he/collections/667136-0 צילום של ילדה נשואה מקלעת מ'גונה], אוסף מוזיאון ישראל

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מרוקו: ערים
צילי דגן

צילי דגן (נולדה ב-1963) היא פרופסור מן המניין למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, מתמחה בדיני מיסים, מדיניות מס ובמיסוי בינלאומי.

==ביוגרפיה==

דגן סיימה תואר במשפטים באוניברסיטת תל אביב בשנת 1988, ותואר שני באוניברסיטת ניו יורק בשנת 1993. את עבודת הדוקטורט הגישה באוניבריסיטת תל אביב בשנת 1999. נושא העבודה: שיקולים אסטרטגיים במיסוי בינלאומי. בשנים 1993 עד 1997 לימדה בבית הספר למשפטים ע"ש שטריקס של המסלול האקדמי המכללה למינהל. ובשנת 1998 הצטרפה לסגל הפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן. דגן הועלתה לדרגת מרצה בכיר בשנת 2006 ולדרגת פרופסור חבר בשנת 2010. בשנת 2020 הועלתה לדרגת פרופסור מן המניין. במהלך השנים שימשה מרצה אורחת בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קולומביה, אוניברסיטת מערב אונטריו ואוניברסיטת מישיגן.

פרופסור דגן חוקרת ומלמדת בתחום דיני המיסים, מדיניות מס ומיסוי בינלאומי. היא לימדה מדיניות מיסוי בינלאומי באוניברסיטת מישיגן ובאוניברסיטת ווסטרן-אונטריו והייתה עמיתת מחקר במכון ללימודים מתקדמים ובאוניברסיטת קולומביה. ספרה מיסוי בינלאומי ראה אור בהוצאת רמות של אוניברסיטת תל אביב בשנת 2004, והמהדורה האנגלית שלו International Tax Policy: Between Competition and Cooperation התפרסמה בהוצאת קיימברידג' בשנת 2018.

לצד מחקר והוראה באקדמיה, שימשה כחברה במספר ועדות איתור ממשלתיות כגון הוועדה לאיתור מנהל רשות המיסים בשנים 2011 ו-2018.

== פרסים והוקרה ==
* פרס חשין לחוקר הבכיר במשפט לשנת תשפ"א, 2021.
* פרס הרקטור למצוינות במחקר, בר-אילן 2018.
* פרס קרן הקיבוץ לפרסום הטוב ביותר (עם אביטל מרגלית), 2014.
* פרס המורה המצטיין, אוניבריסטת מערב אונטריו, 2009.
*פרס המורה מצטיין, אוניברסיטת בר-אילן 2014.

דגן נשואה לפרופסר חנוך דגן ולהם שלושה ילדים.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://law.biu.ac.il/node/330 צילי דגן], באתר של אוניברסיטת בר-אילן
* [https://www.chaverot.org.il/author/%D7%A4%D7%A8%D7%95%D7%A4-%D7%A6%D7%99%D7%9C%D7%99-%D7%93%D7%92%D7%9F/ צילי דגן], באתר פורום חברות (פורום נשים של דיני חברות משפט מסחרי-עסקי) 

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרות בית הספר למשפטים באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל המסלול האקדמי המכללה למינהל: משפטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:זוכי פרס חשין
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1963
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
אולג קוטוב

אולג קוטוב (ברוסית:Олег Валериевич Котов , נולד ב-27 באוקטובר 1965 בסימפרופול) הוא קוסמונאוט רוסי. הוא השתתף במספר טיסות לתחנת החלל הבין-לאומית והיה מפקד של מספר משלחות לתחנת החלל הבין-לאומית. 

== ביוגרפיה ==
אולג קוטוב נולד בסימפרופול שבאוקראינה הסובייטית למשפחת קצין. הוא סיים לימודי בית ספר במוסקבה. בשנת 1988 הוא סיים לימודי רפואה באקדמיה לרפואה צבאית בלנינגרד. לאחר הלימודים הוא עבד כרופא במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. הוא עסק בהיבטים רפואיים של הכנת צוותים לטיסות לחלל.

בינואר 1996 קוטוב החל קורס במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. במקביל הוא למד בבית ספר לטייסים של חיל האוויר הסובייטי וקיבל הסמכה "טייס-מהנדס".

באפריל 2007 קוטוב טס לחלל בחללית סויוז TMA-10 בפיקוד של פיודור יורצ'יחין עם חברי משלחת מס' 15 לתחנת החלל הבין-לאומית שהגיעו איתה לתחנת החלל. במהלך שהות בתחנת החלל הוא ביצע פעמיים פעילות חוץ-רכבית באורך כולל של כ-11 שעות. הוא חזר לכדור הארץ באותה חללית לאחר 196 ימים בחלל.

בשנת 2009 קוטוב היה מפקד טיסה סויוז TMA-17. בטיסה זו לתחנת החלל הגיעו חברי משלחת מס' 22 לתחנת החלל הבין-לאומית (מפקד המשלחת היה ג'פרי ויליאמס). לאחר סיום פעילות המשלחת הוא נכלל במשלחת מס' 23 לתחנת החלל הבין-לאומית כמפקד המשלחת. במהלך שהות בתחנת החלל קוטוב ביצע פעילות חוץ-רכבית באורך כולל של כ-6 שעות. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 163 ימים בחלל.

בשנת 2010 הוא קיבל תואר שלישי על עבודתו בחקר השפעת שהייה בחלל על הבריאות.

בשנת 2013 קוטוב היה מפקד טיסה סויוז TMA-10M. בטיסה זו לתחנת החלל הגיעו חברי משלחת מס' 37 לתחנת החלל הבין-לאומית (מפקד המשלחת היה פיודור יורצ'יחין). לאחר סיום פעילות המשלחת קוטוב נכלל במשלחת מס' 38 לתחנת החלל הבין-לאומית כמפקד המשלחת. במהלך שהות בתחנת החלל הוא ביצע 3 פעמים פעילות חוץ-רכבית באורך כולל של כ-20 שעות. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 166 ימים בחלל.

בשנת 2016 קוטוב עזב את עבודתו במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים והחל עבודה במוסדות של תעשיית החלל הרוסית. בשנת 2018 הוא מונה לסגן מנהל של מכון לחקר בעיות רפואה וביולוגיה של אקדמיה למדעים הרוסית.

==קישורים חיצוניים==

* [https://warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=8702 ביוגרפיה]
* [https://www.gctc.ru/main.php?id=185 ביוגרפיה באתר הכנת הקוסמונאוטים הרוסי]
 

קטגוריה:גיבורי הפדרציה הרוסית
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:אנשי צוות תחנת החלל הבין-לאומית
קטגוריה:קוסמונאוטים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1965
אדולף פון בקר

אדולף פון בקר (בפינית: Adolf von Becker; 14 באוגוסט 1831 – 23 באוגוסט 1909) היה צייר ז'אנר פיני ופרופסור לאמנות ממוצא גרמני. הוא היה אחד האמנים הפיניים הראשונים שלמדו בפריז, שלימד רבים מהאמנים הצעירים של תור הזהב של האמנות הפינית.<ref name=":0">Reitala, Aimo (20 October 2002). "Becker, Adolf von (1831 - 1909)". Kansallisbiografia</ref><ref>Penttilä, Tiina (2002). Adolf von Becker: Pariisin tien viitoittaja (Paving the Road to Paris). Helsinki: Museovirasto.</ref>

== ביוגרפיה ==
בקר נולד בהלסינקי, שם החל את לימודיו האמנותיים בבית הספר לרישום של האגודה הפינית לאמנות; הוא גם למד משפטים. ב-1853 סיים את לימודי המשפטים והפך לחניך בבית המשפט לערעורים בטורקו. בהיותו שם, הוא הצטרף למשלחות ציור לאזור הכפרי והכיר את רוברט וילהלם אקמן, שעודד אותו ללמוד באקדמיה המלכותית הדנית לאמנויות יפות. הוא סיים אקדמיה זו ב-1856.<ref name=":1">"Adolf von Becker". Lähteillä.</ref>
"אחרי ארוחת ערב", 1877
ב-1858, הוא קיבל המלצה ללמוד אצל תומאס קוטיר בפריז, אבל הוא לא הסתגל לעיר הקוסמופוליטית הענקית, ונרשם לאקדמיה לאמנות בדיסלדורף. אולם מסלול הלימודים בדיסלדורף אכזב אותו, והוא חזר לפריז כדי לנסות שוב. בקר פנה והתקבל לבית הספר לאמנויות יפות, שם למד אצל פליקס-ג'וזף באריאס, ארנסט הברט, לאון קוני ולאון בונה.

ב-1864 הוא נסע לספרד והכין עותקים של המאסטרים הגדולים במדריד. מאוחר יותר הוא ביקר באיטליה. בשובו לצרפת שכר סטודיו מחוץ לפריז. ב-1868 חזר לפינלנד כדי לקבל תפקיד בבית הספר לציור של אוניברסיטת הלסינקי, כמחליף את מגנוס פון ריט.<ref name=":1" /> הוא התמנה לפרופסור שם ב-1879.

=== מורה פרטי ===
בינתיים, בשנת 1872, הוא הקים בית ספר פרטי לציור. הוא התפרסם כמורה קפדן מאוד. בין תלמידיו הידועים ביותר היו הלן שג'רבק, אנה סהלסטיין, אלין דניאלסון-גמבוגי, הלנה וסטרמרק ואקסלי גאלן-קללה.

עם סיום המאה ה-19, הוא ספג ביקורת גוברת מהדור הצעיר של האמנים על היותו שמרני מדי. זמן קצר לאחר מכן התפתחו חילוקי דעות בינו לבין אגודת האמנות הפינית והוא החל להציג באופן עצמאי.

הוא פרש מהאוניברסיטה ב-1892 וחזר לפריז. כשהתבגר, הוא הרגיש שהחורפים שם קרים מדי, והוא עבר לניס בשנת 1904.

הוא מת בזמן חופשה בשווייץ, בגיל 78.<ref name=":0" />

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
 File:Adolf von Becker - Maternal Joy - A II 1540 - Finnish National Gallery.jpg|"ההנאה של אמא", 1868
File:Adolf von Becker, Vastasyntynyt.jpg|"תינוק חדש", 1875
File:Becker, Sunnuntaiaamu talonpoikaistuvassa.jpg|"בוקר יום ראשון בכפר", שנות ה-70 של המאה ה-19
File:Adolf von Becker - Presenting the Baby - A I 109 - Finnish National Gallery.jpg|"הצגת הרך הנולד", 1875
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנים פינים

קטגוריה:ילידי 1831
קטגוריה:נפטרים ב-1909
שמואל וסל

הרב ד"ר שמואל וסל (במקורות בעברית מופיע גם כשמואל וועסעל, בסרבו-קרואטית: Samuel Vesel; 25 במאי 1871, ואץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 12 באפריל 1928, דוברובניק, ממלכת יוגוסלביה) היה הרב הראשי האשכנזי ליהודי סרייבו בראשית המאה ה-20.

==קורות חייו==
שמואל וסל נולד בעיר ואץ שבהונגריה למשפחה מסורתית. למד בישיבת פרשבורג אשר בברטיסלאבה, שם נסמך לרבנות. בהמשך, רכש תואר בפילולוגיה השוואתית של שפות שמיות ותאולוגיה באוניברסיטת מינכן, ודוקטורט בפילוסופיה באוניברסיטת ברן.

לאחר תום לימודיו הועסק כמטיף וכן כרב, בהמבורג, מינכן, וינה ורוטרדם. ב-1898 פרסם בברלין את ספרו "תרגום" שעסק בביאורים למגילת רות. בשנה זו קיבל משרת רבנות בקהילה האשכנזית של סרייבו, ב-1902 מונה לרב בית הכנסת האשכנזי בסרייבו וניהל בו את התפילות, וב-1909 מונה רשמית לרב האשכנזי הראשי של סרייבו רבתי. וסל היה חבר בית הדין הרבני העליון של יהדות סרייבו. הוא כתב שורת מאמרים בעיתונות היהודית והכללית שעסקו בפילוסופיה ובתורת המוסר. עסק במחקר אודות הרמב"ם וכתב באנציקלופדיה היהודית. כן היה חבר במועצת הרבנות הראשית של ממלכת יוגוסלביה וחבר הנהלת "איחוד הקהילות היהודיות ביוגוסלביה".

הלך לעולמו בדוברובניק ב-1928 והוא בן 56 שנים ובמקומו מונה לתפקיד הינקו אורבך.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:ואץ: אישים
קטגוריה:רבנים יוגוסלבים
קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:סרייבו: רבנים
קטגוריה:ואץ: רבנים
קטגוריה:ילידי 1871
קטגוריה:נפטרים ב-1928