OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
תחנה מרכזית

התחנה המרכזית של טורונטו]]
התחנה המרכזית הישנה של מוסקבה]]
תחנת אוטובוסים מרכזית (או תחנה מרכזית, מסוף תחבורה ציבורית) היא תחנת אוטובוסים גדולה, המכילה מבנה גדול יחד עם מגרש עבור רציפים רבים המשמשים כמסוף אוטובוסים מרכזי יחד עם: תחנת שטיפה, תחנת תדלוק, מבני משרדים, ותחנות המתנה עבור נוסעים.

בערים רבות יש רק תחנה מרכזית אחת. בתחנות מרכזיות רבות עוצרים כמעט כל קווי האוטובוס הבין-עירוניים המגיעים לעיר ובסמוך לתחנה עוצר חלק משמעותי מקווי האוטובוס העירוניים של אותה עיר. רוב התחנות המרכזיות הוקמו בעבר במרכז העיר או בסמוך אליהן, כיום המגמה היא להקים תחנות מרכזיות בסמוך אל אזורים מתפתחים הקרובים אל מרכז העיר בהם מתפתח אזור מסחר ובידור חדש הנוטה להפוך לאזור המסחרי הראשי של העיר.

במדינות שבהן מערכת הרכבות אינה מפותחת, ישנן תחנות מרכזיות גדולות יחסית. בישראל, התחנה המרכזית החדשה של תל אביב הייתה עד לשנת 2010 התחנה המרכזית הגדולה בעולם (בשנה זו נפתחה התחנה בניו דלהי, שנחשבת כיום לגדולה בעולם). תחנה מרכזית אחרת בתל אביב היא מסוף 2000 (ליד תחנת "רכבת צפון"). במשך 52 שנים, עד שנת 2009, פעלה בתל אביב התחנה המרכזית הישנה של תל אביב שבתחילת דרכה הייתה התחנה המרכזית היחידה של תל אביב, אולם במהלך שני העשורים האחרונים לפעילותה היא פעלה במקביל לתחנות המרכזיות האחרות בעיר.

== היסטוריה ==
בעבר הרחוק, כאשר כל התחבורה התנהלה באמצעות כרכרות עם סוסים, המקום ממנו יצאה כל התחבורה הייתה הכיכר המרכזית של העיר. בטורקיה או איראן היה בדרך כלל מבנה "חאן גדול" ששימש בתור: תחנה מרכזית לכרכרות ולעגלות או "פונדק דרכים" בו היו גם עוצרים לצד הדרך כאשר רצו להמשיך אל יעד כלשהו. לאחר הופעת הרכבת החלו גם להקים "תחנת רכבת מרכזית" עבור רכבות בצידה האחר של העיר. כיום המגמה ברוב העולם היא להקים "תחנות מרכזיות משולבות" של רכבות ושל אוטובוסים ואפילו לצד נמלי אוויר או גם נמלי-ים כאשר מדובר על ערי-חוף.

===בישראל===
תחנות מרכזיות עבור אוטובוסים הוקמו לראשונה במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 בחיפה בכיכר פלומר וירושלים בבית העמודים ברחוב יפו במרכז העיר. לאחר קום המדינה החלו להבנות תחנות מרכזיות בצורת חניון אוטובוסים פתוח יחד עם מוסכים ומתקני שטיפה. לאחר פתיחתה של התחנה המרכזית החדשה של תל אביב בשנת 1993 החלו להבנות תחנות מרכזיות בתוך מבנים סגורים לצד חנויות ומבני משרדים. במאה ה-21, עקב הגידול בתחבורה הציבורית ופתיחת תחנות רכבת חדשות, החלו לחזור אל הרעיון הישן של הקמת "תחנות מרכזיות פתוחות" לצד תחנות רכבת וכבישים מהירים. לאחר פתיחתה של מרכזית חוף הכרמל בשנת 2003 בכניסה הדרומית של חיפה החל גם רעיון להקים שתי תחנות מרכזיות או יותר בכל הערים המרכזיות בשילוב עם "מוניות שירות".

בהתאם לפקודת התעבורה, הקמה והפעלה של תחנה מרכזית מצריכים רישיון מאת המפקח על התעבורה.

==ראו גם==
* תחנת התרעננות נהגי אוטובוס

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
*מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2020/02/08/סיבוב-בתחנה-המרכזית-בחדרה-בתכנון-דן-אי/ סיבוב בתחנה המרכזית בחדרה בתכנון דן איתן], באתר 'חלון אחורי', 8 בפברואר 2020

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:תחבורה ציבורית
מיטיטיי

מיטיטיי עם צ'יפס וסלט
מִיטִיטֵיי (רומנית: Mititei - קטנטנים, או Mici - קטנים) אלה קציצות - קבב רומני. זהו מאכל מסורתי, הכולל כדורי בשר מוארכים, שנצלים על גריל. מיטיטיי עשויים מבשר בקר בלבד, או מתערובת שווה של 1/3 בשר בקר טחון, 1/3 בשר כבש טחון ו-1/3 בשר חזיר טחון, בתיבול של שום, פלפל שחור, לעיתים כוסברה. לפעמים מוסיפים פפריקה.

הקציצות מוגשות בדרך כלל עם מטבל שום כתוש או בתוספת חרדל ולרוב גם חמוצים.

האגדה מספרת שהמיטיטיי הומצאו ערב אחד במסעדת La Iordachi, בבוקרשט. המקום, שהתפרסם בנקניקים על הגריל, מצא עצמו ערב אחד עם מסעדה מלאה וחוסר במעיים (שימשו להכנת הנקניקים). המסעדן הנואש שם על הגריל קציצת בשר טחון במקום הנקניק וכך זה התחיל. מיטיטיי על טהרת בשר הבקר הוגשו לראשונה במסעדת Caru' cu Bere בשנת 1902. באותו זמן נקבע שלקילוגרם בשר בקר טחון יש להוסיף לפחות שלושה גרם סודה לשתיה (הסודה לשתייה הופכת את הקציצה לאוורירית יותר).

במסעדות הרומניות בישראל נחשב המיטיטיי למנת הדגל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20131011150851/http://www.romanialibera.ro/actualitate/eveniment/micul-salvat-de-regulile-ue-alaturi-de-burger-si-chorizo-301191.html Micul, salvat de regulile UE, alături de burger şi chorizo] .

קטגוריה:המטבח הרומני
קטגוריה:מאכלים לאומיים
קטגוריה:מאכלי בשר
2002 בקולנוע

== אירועים ==
* בטקס פרסי אוסקר ה-74, שאירע במרץ (והפרסים בו ניתנו לשנה שעברה, דהיינו 2001), קיבלה השחקנית האפרו-אמריקנית האלי ברי, פרס אוסקר בקטגוריית השחקנית הראשית. הייתה זו הפעם הראשונה שאישה אפרו-אמריקנית זכתה בפרס האוסקר בקטגוריה זו.

== סרטים שוברי קופות בארצות הברית ==
*"שר הטבעות: שני הצריחים"
*"הארי פוטר וחדר הסודות"
*"ספיידרמן"
*"מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים"
*"גברים בשחור 2"
*"למות ביום אחר
*"סיינס"
*"עידן הקרח"
*"החתונה היוונית שלי"
*"דוח מיוחד"

== פרסים ==
=== פרסי אוסקר ===
* הסרט הטוב ביותר - שיקגו
* הבמאי הטוב ביותר - רומן פולנסקי (הפסנתרן)
* השחקן הטוב ביותר - אדריאן ברודי (הפסנתרן)
* השחקנית הטובה ביותר - ניקול קידמן (השעות)
* שחקן המשנה הטוב ביותר - כריס קופר (אדפטיישן)
* שחקנית המשנה הטובה ביותר - קתרין זיטה-ג'ונס (שיקגו)
* הסרט הזר הטוב ביותר - אי שם באפריקה (גרמניה)
* סרט האנימציה הטוב ביותר - המסע המופלא

=== פרסי גלובוס הזהב ===
==== דרמה ====
* הסרט הטוב ביותר - השעות
* השחקן הטוב ביותר - ג'ק ניקולסון (אודות שמידט)
* השחקנית הטובה ביותר - ניקול קידמן (השעות)

==== קומדיה או מחזמר ====
* הסרט הטוב ביותר - שיקגו
* השחקן הטוב ביותר - ריצ'רד גיר (שיקגו)
* השחקנית הטובה ביותר - רנה זלווגר (שיקגו)

=== פרסי סאטורן ===
* סרט המדע בדיוני הטוב ביותר - דו"ח מיוחד
* סרט הפנטזיה הטוב ביותר - שר הטבעות: שני הצריחים
* סרט האימה הטוב ביותר - הצלצול
* סרט ההרפתקאות/פעולה/מותחן הטוב ביותר - הדרך לפרדישן
* סרט האנימציה הטוב ביותר - המסע המופלא
* השחקן הראשי הטוב ביותר - רובין ויליאמס (לחיות בתמונות)
* השחקנית הראשית הטובה ביותר - נעמי ווטס (הצלצול)
* שחקן המשנה הטוב ביותר - אנדי סירקיס (שר הטבעות: שני הצריחים)
* שחקנית המשנה הטובה ביותר - סמנתה מורטון (דו"ח מיוחד)
* הביצוע הטוב ביותר של שחקן צעיר - טיילר הקלין (הדרך לפרדישן)
* הבמאי הטוב ביותר - סטיבן ספילברג (דו"ח מיוחד)
* התסריט הטוב ביותר - סקוט פרנק וג'ון כהן (דו"ח מיוחד)
* הפסקול הטוב ביותר - דני אלפמן (ספיידרמן)
* האיפור הטוב ביותר - שר הטבעות: שני הצריחים
* התלבושות הטובות ביותר - מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים
* האפקטים המיוחדים הטובים ביותר - מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים

== נפטרו ==
* 27 במרץ – בילי ויילדר, במאי (יליד 1906)
* 25 באוקטובר – ריצ'רד האריס, שחקן (יליד 1930)
* 18 בנובמבר – ג'יימס קובורן, שחקן (יליד 1928)

== סרטים אחרים ==

* "אוסטין פאוורס - גולדממבר"
* "אח סמוי"
* "באולינג לקולומביין"
* "בלייד 2"
* "גיבור"
* "דבר אליה"
* "דו"ח מיוחד"
* "8 מייל"
* "הרוזן ממונטה קריסטו"
* "הכל אודות הבנג'מין
* "כל הפחדים כולם"
* "כנופיות ניו יורק"
* "למות ביום אחר"
* "שבועיים מראש"
* "מיליונר מי שמוסר ראשון"
* "מלך העקרבים"
* "מר דידס"
* "סטיוארט ליטל 2"
* "סיינס"
* "סקובי-דו"
* "עיר האלוהים"
* "קוראים לי סם"
* "שואו-טיים"
* "תפוס אותי אם תוכל"
* "פרפרים"
* "לנשק את ג'סיקה שטיין" 

== ראו גם ==
*2001 בקולנוע 
*2002
*2003 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.imdb.com/year/2002/ שנת 2002] במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
*
2003 בקולנוע

== אירועים ==
== סרטים שוברי קופות בארצות הברית ==

# שר הטבעות: שיבת המלך ($377,027,325)
# מוצאים את נמו ($339,714,978)
# שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה ($305,413,918)
# מטריקס Reloaded ($281,576,461)
# ברוס הגדול מכולם ($242,829,261)
# אקס-מן 2 ($214,949,694)
# קטן עליו ($173,398,518)
# שליחות קטלנית 3: עלייתן של המכונות ($150,371,112)
# מטריקס רבולושנס ($139,313,948)
# 12 במחיר 1 ($138,614,544)
# מלחמת האופל (124,456,900)

== פרסים ==
=== פרסי אוסקר ===
* הסרט הטוב ביותר - שר הטבעות: שיבת המלך
* הבמאי הטוב ביותר - פיטר ג'קסון (שר הטבעות: שיבת המלך)
* השחקן הטוב ביותר - שון פן (מיסטיק ריבר)
* השחקנית הטובה ביותר - שרליז ת'רון (מונסטר)
* שחקן המשנה הטוב ביותר - טים רובינס (מיסטיק ריבר)
* שחקנית המשנה הטובה ביותר - רנה זלווגר (קולד מאונטן)
* פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר - שיחות נפש (קנדה)

=== פרסי גלובוס הזהב ===
==== דרמה ====
* הסרט הטוב ביותר - שר הטבעות: שיבת המלך
* השחקן הטוב ביותר - שון פן (מיסטיק ריבר)
* השחקנית הטובה ביותר - שרליז ת'רון (מונסטר)

==== קומדיה או מחזמר ====
* הסרט הטוב ביותר - אבודים בטוקיו
* השחקן הטוב ביותר - ביל מארי (אבודים בטוקיו)
* השחקנית הטובה ביותר - דיאן קיטון (באהבה אין חוקים)

=== פרסי סאטורן ===
* סרט המדע בדיוני הטוב ביותר - אקס-מן 2
* סרט הפנטזיה הטוב ביותר - שר הטבעות: שיבת המלך
* סרט האימה הטוב ביותר - 28 יום אחרי
* סרט ההרפתקאות/פעולה/מותחן הטוב ביותר - להרוג את ביל חלק 1
* סרט האנימציה הטוב ביותר - מוצאים את נמו
* השחקן הראשי הטוב ביותר - אלייג'ה ווד (שר הטבעות: שיבת המלך)
* השחקנית הראשית הטובה ביותר - אומה תורמן (להרוג את ביל)
* שחקן המשנה הטוב ביותר - שון אסטין (שר הטבעות: שיבת המלך)
* שחקנית המשנה הטובה ביותר - אלן דג'נרס (מוצאים את נמו)
* הביצוע הטוב ביותר של שחקן צעיר - ג'רמי סמפטר (פיטר פן)
* הבמאי הטוב ביותר - פיטר ג'קסון (שר הטבעות: שיבת המלך)
* התסריט הטוב ביותר - פראן וולש, פיליפה בוינס ופיטר ג'קסון (שר הטבעות: שיבת המלך)
* הפסקול הטוב ביותר - הווארד שור (שר הטבעות: שיבת המלך)
* האיפור הטוב ביותר - שר הטבעות: שיבת המלך
* התלבושות הטובות ביותר - שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה
* האפקטים המיוחדים הטובים ביותר - שר הטבעות: שיבת המלך

== נפטרו ==
* 12 ביוני – גרגורי פק, שחקן (יליד 1916)
* 29 ביוני – קתרין הפבורן, שחקנית (ילידת 1907)
* 27 ביולי – בוב הופ, שחקן (יליד 1903)
* 28 בספטמבר – איליה קאזאן (יליד 1909)

== סרטים נוספים ==
*"21 גרם"
*"אבא בא לגן"
*"אבודים בטוקיו"
*"אדון ומפקד"
*"אהבה זה כל הסיפור"
*"אחי הדוב"
*"בייסיק"
*"בית ספר לרוק"
*"ג'וני אינגליש"
*"ג'נטלמנים מובחרים"
*"דופלקס"
*"דרדוויל"
*"הג'וב האיטלקי"
*"המבוקשים של מליבו"
*"המלאכיות של צ'רלי: בהילוך גבוה"
*"הענק"
*"הסמוראי האחרון"
*"חיוך של מונה ליזה"
*"חתול תעלול"
*"להרוג את ביל"
*"לוני טונס: חוזרים לאקשן"
*"מהיר ועצבני 2"
*"מיסטיק ריבר"
*"מפרקים את הבית"
*"מת לצעוק 3"
*"סיפורי דגים"
*"פרדי נגד ג'ייסון"
*"קנגורו ג'ק"
*"שישי הפוך"
*החדר
* "הנקמה היהודית"
* "יש דין ויש דיין"

== ראו גם ==
*2002 בקולנוע 
*2003
*2004 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.imdb.com/year/2003/ שנת 2003] במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
*
מרגרט טיילור

מרגרט טיילור
מרגרט מאקאל סמית' (פֶּגִי) טיילור (באנגלית: Margaret Mackall Smith (Peggy) Taylor; 21 בספטמבר 1788 – 14 באוגוסט 1852), אשתו של נשיא ארצות הברית זאכרי טיילור, הייתה הגברת הראשונה של ארצות הברית בין השנים 1849–1850.
== חייה ==
פגי סמית' נולדה במחוז קאלוורט שבמרילנד לוולטר סמית' (Walter Smith) ולאן מאקאל (Ann Mackall). בעת ביקורה בבית אחותה בקנטקי פגשה פגי סמית' את סגן זאכרי טיילור והם נישאו ביוני 1809 והתגוררו זמן קצר בחווה שניתנה להם במתנה על ידי אביו של זאכרי, ושם נולד להם בנם הראשון. לאחר מינויו של בעלה לפיקוד על מוצב במערב, עברו השניים למוצב.

שתיים מבנותיהם מתו בשנת 1820 מקדחת, ובריאותה של פגי סמית' נפגעה. מחמשת ילדיהם רק שלוש בנות ובן הגיעו לבגרות. בשל חייה הקשים התנגדה פגי שבנותיה יינשאו לקציני צבא אולם הן לא שעו לאזהרותיה ונישאו לקצינים.

אף שפגי טיילור קיבלה את חבריה בקומה השנייה של הבית הלבן ואירחה את בני משפחתה בארוחות משפחתיות, ואף נכחה בארוחות פרטיות שבהן אירח בעלה מכובדים, היא סירבה להשתתף בנשפים רשמיים בבית הלבן, והותירה את תפקיד האירוח הרשמי לבתה מרי אליזבת בליס.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.whitehouse.gov/about-the-white-house/first-ladies/margaret-mackall-smith-taylor/ ביוגרפיה] באתר הבית הלבן
* [http://www.firstladies.org/biographies/firstladies.aspx?biography=13 ביוגרפיה באתר הספרייה של הגברות הראשונות]
* 
* 

קטגוריה:הגברות הראשונות של ארצות הברית
קטגוריה:זאכרי טיילור
קטגוריה:ילידות 1788
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1788
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1852
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1852
ג'יין אירווין הריסון

ג'יין אירווין הריסון (באנגלית: Jane Irwin Harrison; 23 ביולי 1804 — 11 במאי 1846) הייתה אשתו של ויליאם הנרי הריסון הבן (William Henry Harrison Jr) בנו של הנשיא התשיעי של ארצות הברית, ויליאם הנרי הריסון האב. שימשה בפועל כמארחת הרשמית של הבית הלבן ולמעשה הגברת הראשונה של ארצות הברית במהלך חודש אחד בשנת 1841, בו כיהן חותנה כנשיא, עת שאשתו של הנשיא (אן הריסון) הייתה חולה ולא יכלה להגיע מאוהיו (שם התגוררו היא ובעלה קודם לבחירתו לנשיא ומעברם לוושינגטון הבירה). אן הריסון לא יכלה להשתתף בטקס השבעת הנשיא ובטקסים והנשפים שנערכו לאחר מכן, ואשת בנה החליפה אותה בתפקידיה הרשמיים בטקסים אלה כמארחת.

אחותה אליזבת נישאה לבן אחר של הנשיא הריסון, ג'ון סקוט הריסון; אחד מעשרת ילדיהם, בנג'מין הריסון, הפך גם הוא לנשיא ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.whitehouse.gov/history/firstladies/ah9.html ביוגרפיה] באתר הבית הלבן 

קטגוריה:הגברות הראשונות של ארצות הברית
קטגוריה:ויליאם הנרי הריסון
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1804
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1804
קטגוריה:נפטרות ב-1846
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו במאה ה-19
יוזף סיגטי

יוזף סיגטי
יוזף סִיגֶטִי (במקור: יוז'ף פקטור; בהונגרית: Szigeti József; בודפשט, 5 בספטמבר 1892 – לוצרן, 19 בפברואר 1973) היה כנר וירטואוז יהודי-הונגרי.
== חייו ==
סיגטי נולד בבודפשט ולמד באקדמיה המלכותית בעיר זו. הוא הופיע בקונצרט הראשון שלו בגיל 13, ובשנת 1912 יצא לסיור הקונצרטים הראשון שלו באירופה. בהמשך סייר והופיע בארצות שנות, בין השאר גם בארץ ישראל. הוא ניגן עם תזמורות מהגדולות ומהחשובות בעולם ובתקופה מסוימת לימד בקונסרבטוריון בז'נבה שבשווייץ. 

בשנת 1925 הופיע בפעם הראשונה בארצות הברית, וב-1951 התאזרח בה.

הרפטואר של סיגטי היה רב ומגוון והקיף את ספרות הכינור, לא רק הקלאסית והרומנטית אלא גם המודרנית. הוא גם הרבה בהקלטות.

סיגטי היה חבר ותיק של בלה בארטוק, חברות שנמשכה כל חייהם. הוא חלק עם ברטוק את הלאומיות הנלהבת שלו ואת התנגדותו לפשיזם. השניים היגרו לארצות הברית כמעט בו זמנית, כשסיגטי הקדים את ברטוק במעט. לאחר בואם לאמריקה הופיעו השניים ברסיטל משותף בספריית הקונגרס ב-11 באפריל 1940.

בתו של סיגטי נישאה לפסנתרן הרוסי-גאורגי ניקיטה מגלוב.

סיגטי פרש מן ההופעות בשנת 1960.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:כנרים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: מוזיקה
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:כנרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1892
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1973
אן הריסון

אנה טות'היל סימס הריסון (באנגלית: Anna Tuthill Symmes Harrison; 1775–1864) אשתו של נשיא ארצות הברית ויליאם הריסון וסבתו של נשיא ארצות הברית בנג'מין הריסון הייתה באופן רשמי הגברת הראשונה של ארצות הברית במשך כהונתו של בעלה שנמשכה חודש אחד בשנת 1841, אף שבפועל לא נכנסה מעולם אל הבית הלבן.

אנה נולדה בקרבת מוריסטאון שבניו ג'רזי ב-25 ביולי 1775 לשופט ג'ון קליווס סימס (John Cleves Symmes) ואנה טות'היל סימס (Anna Tuthill Symmes). לאחר מות אמה בשנת 1776 התחזה אביה לחייל בריטי על מנת לקחת אותה דרך האזורים שנשלטו על ידי הצבא הבריטי למשפחת אמה בלונג איילנד, וסבתה גידלה אותה במשך המהפכה האמריקנית.

לאחר שאביה נישא בשנית, ובהיותה בת 13, נסעה אנה עם הוריה לאוהיו והם התיישבו באזור הפרא של נורת' בנד שבאוהיו - שטחה שהיה אז בשליטת אינדיאנים. מספר שנים מאוחר יותר פגשה את הקצין ויליאם הריסון, שהיה מוצב בפורט וושינגטון, מוצב צבאי סמוך (שהיה באזור בו נמצאת כיום העיר סינסינטי שבאוהיו), והם התאהבו ונישאו ב-25 בנובמבר 1795 בנורת' בנד, בהיותה בת 20 ובהיות ויליאם בן 22. נולדו להם שישה בנים וארבע בנות: אליזבת (1795), ג'ון קליבס (1798), לוסי (1800), ויליאם הנרי הבן (1802), ג'ון סקוט (1804), בנג'מין (1806), מרי (1809), קרטר (1811), אנה (1813), וג'יימס (אשר נפטר זמן קצר לאחר לידתו).

בעת כהונתו של הריסון כנציג הטריטוריה בקונגרס האמריקאי עברו אנה וילדיהם לברקלי לזמן קצר, ולאחר מינויו של הריסון למושל טריטוריית אינדיאנה עברו להתגורר בבית שנבנה עבורם בוינסנס שבאינדיאנה.

מחשש למלחמה, עברה המשפחה בשנת 1812 לנורת' בנד, שם התגוררה אן עד בחירתו של בעלה לנשיא בשנת 1840. בשל מחלתה לא נסעה לוושינגטון לטקס השבעת בעלה לנשיא, ולכן ביקשה מאשת בנה המת - ג'יין אירווין הריסון לשמש בתפקיד הגברת הראשונה של ארצות הברית בטקס ההשבעה. חודש לאחר השבעתו, ב-4 באפריל נפטר הנשיא הריסון. החדשות הגיעו לאן בעודה אורזת את חפציה ומתכוננת למעבר לבית הלבן. אן מעולם לא הגיעה לוושינגטון.

לאחר מות בעלה חיה אן עם בנה בנורת' בנד וגידלה את נכדיה - ובהם בנג'מין, לעתיד נשיא ארצות הברית. היא נפטרה בגיל 88 ב-25 בפברואר 1864.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.whitehouse.gov/about-the-white-house/first-ladies/anna-tuthill-symmes-harrison/ ביוגרפיה] באתר הבית הלבן
* [http://www.firstladies.org/biographies/firstladies.aspx?biography=9 ביוגרפיה באתר הספרייה של הגברות הראשונות]
* 
* 

קטגוריה:הגברות הראשונות של ארצות הברית
אן הריסון
קטגוריה:ויליאם הנרי הריסון
קטגוריה:ילידות 1775
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1864
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1864
אנג'ליקה ואן ביורן

אנג'ליקה ואן ביורן
אנג'ליקה סינגלטון ואן ביורן (באנגלית: Angelica Singleton Van Buren; 13 בפברואר 1818 – 29 בדצמבר 1877) הייתה אשת בנו של הנשיא השמיני של ארצות הברית מרטין ואן ביורן.

אנג'ליקה נישאה לבנו של הנשיא, אברהם ואן ביורן (Abraham Van Buren) בשנת 1838 ובשנת 1839, עם שובם של בני הזוג מירח הדבש שלהם באירופה, הפכה למעשה לגברת הראשונה של ארצות הברית בהיות הנשיא אלמן (אשתו נפטרה כ-19 שנים לפני בחירתו לנשיא).

אנג'ליקה גדלה בוושינגטון למשפחה ממעמד גבוה, וחברותה עם דולי מדיסון סייעה לה במילוי תפקידה כמארחת הרשמית של הבית הלבן.

לאחר תבוסתו של ואן ביורן בבחירות 1841 עברה אנג'ליקה ובעלה לאחוזת ואן ביורן בקינדרהוק והתגוררה עמו שם (וכן לעיתים עברו לבית משפחתה בדרום קרוליינה לעונות החורף).
החל משנת 1848 ועד מותה בגיל 59 בשנת 1877 התגוררה בעיר ניו יורק.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:הגברות הראשונות של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1818
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1818
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1877
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1877
קיד וידאו

קיד וידאו (באנגלית: Kidd Video) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית בת 26 פרקים, ששודרה במקור בטלוויזיה החל מ-15 בספטמבר 1984 עד 7 בדצמבר 1985. 

הסדרה מתארת את קורותיה של להקת פופ-רוק בנוסח שנות השמונים מקליפורניה. הלהקה נוסדה במיוחד בשביל הסדרה, וביצעה את השירים שבסדרה.

בישראל הסדרה שודרה במקור בערוץ הראשון ב-1987, ולאחר מכן שודרה בערוץ הילדים ובערוץ ג'טיקס.

== עלילה ==
ביום אחד, חברי הלהקה עורכים חזרה במחסן, ובראי הנמצא שם, מופיעה דמות מצוירת בשם אדון מדון החוטף אותם לעולם הרוקנ'רול (הידוע בכינויו "הצד האחר" - Flipside), בו גם הם הופכים לדמויות מצוירות. אדון מדון מעוניין שחברי הלהקה יהיו העבדים המוזיקליים שלו לנצח.

כאשר הלהקה מגיעה ל"צד האחר", הם ניצלים בזכות פיה בשם ניצנץ אשר משמשת להם גם כמורת דרך. ניצנץ מקבלת כוחות על זמניים (כוח וזריזות) בכל פעם שהיא מתעטשת.

במהלך הסדרה, הלהקה מנסה למצוא את הדרך חזרה אל ה"עולם האמיתי", תוך כדי הימנעות מהיתקלויות עם אדון מדון שמעופף בשמים בג'וקבוקס ענק ושלושת עוזריו החתולים הנאמנים - ה"חיקולים": ראשתול, שמנתול וחדחתול. 

טנדר הסובארו הצהוב של הלהקה נשאב גם הוא ל"צד האחר", שם הוא הופך לרכב גדול ועתידני בשם הקידכונית (המזכיר את הצוללת הצהובה של הביטלס), איתו הם מסיירים ברחבי ה"צד האחר".

== דמויות ==
* קיד (בריאן סקוט) - הסולן והגיטריסט של הלהקה. דובב בעברית על ידי יוני חן. 
* וויז (רובי ריסט) - הבאסיסט החנון. דובב בעברית על ידי קובי מידן.
* אש (סטיב אלתרמן) - הקלידן המגושם. דובב בעברית על ידי דן תורן. 
* קרלה (גבּריאל בנט) - המתופפת הלטינית. דובבה בעברית על ידי אורנה לביא פלינט.

== מוזיקה ==
בעונה הראשונה, כל פרק מסתיים בוידאו קליפ של הלהקה בסגנון פופ אייטיז קלאסי, מלבד הפרק הראשון בסדרה, בו הופיע ליונל ריצ'י בקליפ "All Night Long". מלבד זאת, לא הופיעו בסדרה עוד אמנים מפורסמים מסיבות של תשלומי תמלוגים.

חלק גדול מהשירים בסדרה הופקו ונכתבו על ידי חיים סבן ושוקי לוי. בכתיבת השיר "Easy Love" היה שותף גם נועם קניאל, שהיה ילד פלא ישראלי. שיר מוכר נוסף של הלהקה הוא "Run".

בעקבות הצלחת הסדרה בארץ, יצא ליין של מוצרים של חברת "עלית" ו"שטראוס" וגם תקליט ב-1986.

ב-1987 אף הגיעה הלהקה לישראל לסיבוב הופעות.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:ג'טיקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:סבן אנטרטיינמנט: תוכניות וסדרות
אדוארד ון ביינום

אדוארד ון ביינום (1956)
אדוארד ון ביינום (בהולנדית: Eduard van Beinum; 3 בספטמבר 1901 – 13 באפריל 1959) היה מנצח הולנדי.

== ביוגרפיה וקריירה ==
ביינום, יליד ארנהם התחיל ללמוד נגינה בכינור ובפסנתר בגיל צעיר והצטרף לתזמורת ארנהם ככנר בשנת 1918. הוא היה מנצח התזמורת של הארלם משנת 1927 עד 1931, ואחר התמנה למנצח משנה (לוילם מנגלברג, מנצחה של תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית באמסטרדם. בשנת 1938 עלה לדרגת מנצח ראשי.

בשנת 1947 התייצב בראש התזמורת הפילהרמונית של לונדון, אבל עזב אחרי שתי עונות מוצלחות כדי לקבל שוב לידיו את הנהלת תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית. הוא מת בשנת 1959 באמסטרדם מהתקף לב בשעת חזרה על הקונצרט, לקראת ביצוע הסימפוניה הראשונה של ברהמס.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מנצחים הולנדים
קטגוריה:פסנתרנים הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1901
קטגוריה:מנצחים שנפטרו על הבמה
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1959
זקוסקה

זקוסקה (ברומנית: Zacuscă) הוא סוג של סלט חצילים שמקורו ברומניה. מקור השם בשפות הסלאביות, ופירושו "מתאבן"; בבולגרית פירושו "ארוחת בוקר". המנה הייתה פופולרית מאוד בתקופה הקומוניסטית של רומניה, עקב המחסור במזון.

טעמו האופייני של הסלט הוא של חצילים הקלויים באש גלויה. הסלט מכיל חצילים, גמבה ופלפל קלויים, שום, חומץ, מלח ושמן.

סלט זה מוגש לרוב בתוספת לחמניות ביתיות וקרוטונים המטוגנים בשמן חמניות. קיימות גרסאות אחדות לסלט זה, כגון: סלט חצילים בתוספת פטריות (Zacuscă de ciuperci), בתוספת שעועית (Zacuscă cu fasole) ובתוספת דגים (Zacuscă lipoveană de peşte).

==ראו גם==
* סלט חצילים רומני
* ליוטניצה
* אג'יקה
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:המטבח הרומני
קטגוריה:סלטים
קטגוריה:ממרחים
קטגוריה:מאכלי חצילים
מערכת טלפוניה ניידת עולמית

מערכת הטלפוניה הניידת העולמית (באנגלית: Universal Mobile Telecommunication System ובר"ת: UMTS) היא אחת מטכנולוגיות דור 3 של הטלפוניה הסלולרית. היא מתבססת על טכנולוגיית W-CDMA, תוכננה על ידי הארגון 3GPP ומייצגת את התשובה האירופאית/יפנית לדרישות המופיעות ב-IMT-2000 של ITU עבור מערכות תקשורת סלולריות.

על מנת להבדיל את UMTS מטכנולוגיות רשת אחרות, UMTS משווקת לעיתים כ-3GSM, שם המדגיש את היותה שייכת לדור השלישי ואת העובדה שהיא תוכננה להחליף את תקן ה-GSM מהדור השני.

==מאפיינים==
UMTS תומך בקצבי העברת נתונים של 1920Kbps (ולא 2Mbps כפי שרואים תדיר), אף על פי שכרגע משתמשים ברשתות יכולים לצפות לביצועים המגיעים לכל היותר ל-384kbps, ביפן נעשות הכנות לשדרוג ל-3mbps. בכל אופן זה עדיין מהיר יותר באופן משמעותי מהקצב הקודם - 14.4kbps שהתקבלו ב-GSM או ב-HSCSD. כמו כן מערכת זו מאפשרת גישה לאינטרנט ושירותי מידע ניידים נוספים.

לדור השלישי קדמו מערכות שונות מהדור השני כגון GSM, CDMA, PDC, PHS וכן טכנולוגיות נוספות שנפרשו במדינות שונות. כאשר מדובר ב-GSM ישנו מסלול התפתחות מהדור השני - ה-GPRS המוכר גם כדור 2.5. GPRS תומך בקצבי העברת מידע הרבה יותר טובים (עד למקסימום תאורטי של 140.8kbps, אף כי קצבים טיפוסיים קרובים יותר ל-56kbps) ועובד במיתוג מנות ולא במיתוג מעגלים. המערכת פרושה במקומות רבים בהם נעשה שימוש ב-GSM. ה-E-GPRS, או EDGE, היא התפתחות של ה-GPRS ומבוססת על "שיטות קידוד" חדשות. עם EDGE קצבי העברת החבילות יכולים להגיע באופן מעשי ל-180kbps. מערכות EDGE לעיתים נקראות דור 2.75.

==UMTS בישראל==
בתחילת שנת 2005 רשת פרטנר השיקה רשמית את הדור השלישי עם כיסוי של רוב הארץ, במאי 2006 השיקה גם סלקום את הדור השלישי.

בתחילת שנת 2009 השיקה גם פלאפון תקשורת רשמית את הדור השלישי לאחר שבמשך השנים שקדמו לה השתמשה חברת פלאפון בטכנולוגיות מבוססות CDMA (בניגוד לסלקום ופרטנר/אורנג' שהשתמשו ב-GSM).

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:תקשורת סלולרית: תקנים
עולם סחרחר

עולם סחרחר (באנגלית: TaleSpin) היא סדרת אנימציה בת 65 פרקים שהופקה לטלוויזיה בין השנים 1990 ל-1994. 

עלילת הסדרה מתרחשת בשנות השלושים המאוחרות של המאה ה-20, בעיר הנמל הדמיונית "קייפ סוזט" (Cape Suzette). חלק מהדמויות התבססו על הדמויות בסרט ספר הג'ונגל משנת 1967, אך יוצרי הסדרה העניקו לדמויות את היכולת לגלם תפקידים שאינם קשורים אליהם, לכאורה. במוקד הסדרה עמדו סיפורי הרפתקאות אוויריות, כשהנופים שהוצגו היו בעיקר של אזורים באוקיינוס השקט.

בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2 במסגרת רצועת "זמן דיסני" של הזכיינית טלעד בשנות התשעים.

== עלילה ==
הסדרה עוקבת אחר באלו, בעל עסק מוצלח ב"טיס", והנווט שלו, קיט, שיחד הם עוברים הרפתקאות רבות בעיר הנמל "קייפ סוזט".

== דמויות ==
*באלו (ספר הג'ונגל) - דוב טייס בעל כישרון רב ויש לו מטוס מרשים.
*קיט - גור דובים יתום שבאלו פוגש והוא הופך לנווט שלו.
*רבקה קנינגהם - אשת עסקים שבמהלך הסדרה קונה את מטוסו ועסקו של באלו.
*מולי קנינגהם - הבת של רבקה קנינגהם.
*חתול פרא - מכונאי מטוסים בכיר בעיר "קייפ סוזט".
*שירחן (ספר הג'ונגל) - טיגריס טייקון בעל הון רב שלעיתים באלו נאלץ להתעמת נגדו.
*המלך לואי (ספר הג'ונגל) - אורנגאוטן בעל מסעדה שבאלו נוהג לאכול אצלו.
*דון קארנג - ראש שודדי-הים הלא מוצלח שבאלו פוגש לעיתים.
*קולונל ספיגוט - מארץ ת'מבריה הקפואה (פארודיה על ברית המועצות הסטליניסטית), בה מוציאים להורג בקלות יתרה.

== מדבבים ==
{| class=wikitable
|-
! דמות !! מדבב באנגלית !! מדבב בעברית
|-
| באלו || אד גילברט || דב רייזר
|-
| קיט || רוברט ג'קסון-ויליאמס ואלן רוברטס || דורון בן עמי
|-
| רבקה קנינגהם || סאלי סטרטרס || לימור שפירא
|-
| מולי קנינגהם || ג'יאנה מייקלס || רונה דניאלי
|-
| חתול פרא || פטריק הווארד-פראלי || אוהד שחר
|-
| שירחן || טוני ג'יי || אריאל פורמן 
|-
| לואי || ג'ים קאמינגס || עמי מנדלמן
|-
| דון קארנג' || ג'ים קאמינגס || רוברט הניג
|}

==שיר הפתיחה==
את שיר הפתיחה בעברית מבצעים יובל זמיר ואילן ליבוביץ ויש תווי רמיקס לשיר.

==הצלחת הסדרה==
הסדרה שודרה במדינות רבות ברחבי העולם, ומוצריה הנלווים זכו להצלחה רבה, כמו כן לאחר סיומה הופצו קלטות וידאו שכללו פרקים מהסדרה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:דיסני: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: אנימציה
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות רכש
קטגוריה:טלעד - תוכניות רכש
מודה אני (אלבום של מאיר אריאל)

מודה אני הוא אלבום של הזמר-יוצר מאיר אריאל, שראה אור כשנה לאחר פטירתו. האלבום מכיל 12 שירים, שהקליט אריאל באמצעים ביתיים בין השנים 1996 ו-1998 ושיר נוסף ("צדק צדק תרדוף") שהוקלט בהופעה שהתקיימה חודש לפני פטירתו. הקלטות השירים עובדו ונוספו להן כלי נגינה שהקליטו שלום חנוך, משה לוי ונגנים נוספים. האלבום יצא בשנת 2000.

שיר הנושא "מודה אני", שהבית שלו מבוסס בחופשיות על תפילת ריבון כל העולמים, זכה להצלחה מסחרית ובשנת 2020 הפך למסורת של תחנת הרדיו גלגלצ ומתנגן כל יום שישי. השיר "בטנים ותחתים" ("בטנים במטבחון, תחתים בקבינט... ובינתיים מדממים") מלגלג על אזלת ידם של הפוליטיקאים, בדומה לשירים מוקדמים יותר של אריאל כמו "נרקומן ציבור". הביצוע לשיר "אף אחד לא יודע", שבו מלווה עצמו אריאל בגיטרה הוא שונה מזה שבאלבום ברנרד ולואיז, והוא היחיד באלבום שעבורו לא הוקלטו כלי נגינה נוספים.

==רשימת השירים==

*צדק צדק תרדוף - הוקלט ב-16 ביוני 1999 בהופעה חיה במועדון "ברבי"

==רשימת הנגנים==
*מאיר אריאל (שירה, גיטרה ושריקה)
*משה לוי (בס, גיטרה חשמלית, פסנתר, פסנתר חשמלי, אורגן, אקורדיון, רעשן "מרקס", קלידים)
*שלום חנוך (גיטרה חשמלית, מפוחית, חליל, ליריקון, כלים נוספים וקולות רקע)
*אריס נחום (בוזוקי)
*ניר צדקיהו (דרבוקה, תופים)
*חן שנהר (כינור)
*רחל רינגלשטיין (כינור)
*קרן זוקרמן (ויולה)
*הילה אפשטיין (צ'לו)
*יזהר אשדות (גיטרה אקוסטית וכלים נוספים)
*ירוסלב יעקובוביץ (סקסופון)
*רוני פיטרסון (גיטרה אקוסטית)
*עמרי הנגבי (כלי הקשה)
*דורי בן זאב (קסילופון קטן)
*לימור חנוך (קולות רקע)
*גיגה (גיטרה חשמלית ב"צדק צדק תרדוף")
*דורון קוחלי (קלידים ב"צדק צדק תרדוף")
*ערן פורת (תופים ב"צדק צדק תרדוף")
*עמוס פרידמן (בס ב"צדק צדק תרדוף")

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אלבומי 2000
קטגוריה:אלבומי מאיר אריאל
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי שלום חנוך
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
אבי מלר

אבי מלר (נולד ב-7 באוגוסט 1953) הוא עיתונאי, שדרן ופרשן ספורט ישראלי. מלר ערך את ספר הכדורגל "ההולנדי של עכו". מלר מזוהה בעיקר עם שידורי כדורגל אנגלי, אותם הגיש שנים רבות בערוץ הספורט, אך בשנת 2004 הערוץ איבד את זכויות השידור של הפרמייר ליג, ומאז מלר משדר את שידורי כדורגל מגרמניה, איטליה, סקוטלנד ולעיתים ספרד. מלר שידר את משחקי גביע הליגה האנגלית בתקופה שהמשחקים היו משודרים בערוץ הספורט. כמו כן, מלר משתתף באולפן ליגת האלופות ומגיש את תקצירי המשחקים.

==ביוגרפיה==
מלר נולד וגדל בשכונת נווה שאנן בחיפה, ובמשך תקופה קצרה שיחק כדורגל בקבוצות נוער וילדים בעיר. למד בבתי הספר בארי והריאלי בחיפה. שירת בחיל השריון, ואף השתתף בלחימה ברמת הגולן במסגרת מלחמת יום הכיפורים. לאחר שהות של כעשר שנים באנגליה שב לישראל בשנת 1984. למלר אהדה גדולה לכדורגל הבריטי בכלל ולווטפורד בפרט. בעבר כתב טורים במעריב, ידיעות אחרונות והביטאון על המשמר. מלר משדר בגלי צה"ל ובערוץ הספורט (מאז 1992) וכותב בעיתון גלובס. מלר מרצה באוניברסיטה הפתוחה, במכללת ספיר ובמכון למנהיגות בקורסים לתקשורת ועיתונאות.

מלר ידוע כשדר בעל סגנון קליל, הוא אינו נוטה לדבר על טקטיקה ועל יסודות המשחק ומרבה לפרט בסטטיסטיקות וסיפורי צבע. מלר ידוע גם במשחקי המילים שלו, אותם הוא מפגין בשידורים.

בשנת 2010 השתתף כנמתח בתוכנית "נראה אותך" בערוץ 2. בשנת 2012 השתתף בעונה הראשונה של סדרת הדוקו-ריאליטי "גולסטאר" המשודרת בערוץ HOT3. בשנת 2013 השתתף פעם נוספת כנמתח, הפעם בתוכנית המתיחות "אמבוש", בערוץ 10.

בשנת 2022 חשף מלר כי הוא מתמודד עם מחלת הסרטן.

מלר מתגורר ברעננה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.sport5.co.il/Author/אבי_מלר כתבות של אבי מלר] באתר ערוץ הספורט
* 
* 
* 

קטגוריה:בוגרי בית ספר בארי (חיפה)
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:סגל ערוץ הספורט
קטגוריה:שדרני ספורט ישראלים
קטגוריה:משתתפי גולסטאר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
איקרה

איקרה עם [[מלפפון, עגבנייה וזיתים]]
איקְרָה () היא סלט מזה העשוי ברובו מביצי דגים, ואופייני למטבח הבלקני.

את האיקרה מכינים מביצי דגים מומלחים,<nowiki/>לרוב בקלה, קרפיון או קיפון בורי בתוספת פירורי לחם, שמן, חומץ ובצל המעובדים לממרח חלק דמוי מיונז. יש המחליפים את החומץ במיץ לימון ואת פירורי הלחם במחית תפוחי אדמה.

איקרה ביתית היא בצבע לבן אפרפר או ורוד (תלוי בצבע ביצי הדגים). זו התעשייתית מולבנת לצבע לבן צח או שמוסף לה צבע מאכל ליצירת צבע ורדרד.

איקרה מוגשת קרה כמנת פתיחה ומשמשת גם למילוי כריכים.

ברומניה, הכנת האיקרה המסורתית מוגדרת בסטנדרט ממשלתי N.I.D. 927-70 N 23 ומוכרת כהתמחות מסורתית מובטחת בשם "סלט איקרה מסורתי מקרפיון". על פי הסטנדרט על המוצר להכיל לכל הפחות 50% ביצי קרפיון.

ביוון נקראת האיקרה טרמוסלטה ומהווה מאכל אופייני ליום שני הנקי הפותח את תענית הפסחא.

==ראו גם==
* קוויאר
* טוביקו

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20071012095137/http://pilpel.iba.org.il/Recipe.asp?recipeId=1337 סלט איקרה/טארמה רומנית], באתר "שום, פלפל ושמן זית"
* [http://www.matkonim.net/forum/2004/viewmsg.asp?msg=4287 איקרה רומנית], מאתר "מתכונים נט"

קטגוריה:המטבח הרומני
קטגוריה:המטבח היווני
קטגוריה:המטבח הבלקני
קטגוריה:סלטים
קטגוריה:ממרחים
קטגוריה:מאכלי דגים
קטגוריה:ביצי דגים
אלפי

אלפי (באנגלית: Alfie) הוא סרט קולנוע בריטי משנת 1966 בכיכובו של מייקל קיין, זוכה פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר. ב-2004 הופקה גרסה קולנועית נוספת לסרט, עם ג'וד לאו בתפקיד הראשי.

הסרט היה מבוסס על מחזה של ביל נוטון משנת 1963, שעלה בווסט אנד בלונדון בברודוויי בניו יורק. המחזה עלה גם בישראל ב-1969 ב"במת השחקנים", בבימוי עודד קוטלר ובכיכובו של אלכס אנסקי.

הסרט היה מועמד לפרס האוסקר בקטגוריות הסרט הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר (מייקל קיין), שחקנית המשנה (ויוויאן מרצ'נט), הפסקול, השיר "אלפי" (שנכתב על ידי ברט בכרך והאל דייוויד), והתסריט הטוב ביותר. את פסקול הסרט כתב מוזיקאי הג'אז סאני רולינס וביצעו מוזיקאי ג'אז בריטים ובהם סטן טרייסי. השחקן טרנס סטאמפ היה מועמד לגלם את דמותו של אלפי אך דחה את התפקיד.

== עלילה ==
אלפי הוא צעיר לונדוני רודף נשים. הוא עובר מאישה לאשה עד שכמה אירועים ומהפכים בחייו גורמים לו להעריך מחדש את סגנון חייו. "אלפי" נכתב במקור כתסכית רדיו על ידי ביל נוטון אשר כתב גם את התסריט לסרט. הבמאי משתמש בטכניקה קולנועית של דיבור ישיר למצלמה לקבלת אפקט של סיפור בגוף ראשון.

==שחקנים ראשיים==
* מייקל קיין - אלפי
* שלי וינטרס - רובי
* מיליסנט מרטין - סידי
* ויוויאן מרצ'נט - לילי
* ג'יין אשר - אנני
* דנהולם אליוט - רופא המבצע הפלות

==פרסים ומועמדויות==
;פרסי אוסקר
* הסרט הטוב ביותר (לואיס גילברט) – מועמדות
* השחקן הטוב ביותר (מייקל קיין) – מועמדות
* שחקנית המשנה הטובה ביותר (ויוויאן מרצ'נט) – מועמדות
* התסריט המעובד הטוב ביותר (ביל נוטון) – מועמדות
* השיר המקורי הטוב ביותר (ברט בכרך והאל דייוויד) – מועמדות
;פרסי באפט"א
* הסרט הבריטי הטוב ביותר (לואיס גילברט) – מועמדות
* השחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי (מייקל קיין) – מועמדות
* הופעה חדשה המבטיחה ביותר בתפקיד ראשי (ויוויאן מרצ'נט) – זכייה
* התסריט הבריטי הטוב ביותר (ביל נוטון) – מועמדות
* הצילום הטוב ביותר (אוטו הלר) – מועמדות
* העריכה הטובה ביותר (תלמה קונל) – מועמדות
;פרסי גלובוס הזהב
* הסרט הזר בשפה האנגלית הטוב ביותר – זכייה
* הבמאי הטוב ביותר (לואיס גילברט) – מועמדות
* השחקן הטוב ביותר - סרט דרמה (מייקל קיין) – מועמדות
* שחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע (ויוויאן מרצ'נט) – מועמדות
* שחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע (שלי וינטרס) – מועמדות
* התסריט הטוב ביותר (ביל נוטון) – מועמדות
* השיר המקורי הטוב ביותר (ברט בכרך והאל דייוויד) – מועמדות
;פסטיבל הקולנוע בקאן
* פרס חבר השופטים (לואיס גילברט) – זכייה
* פרס דקל הזהב (לואיס גילברט) – מועמדות

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1966
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר
קטגוריה:מכון הסרטים הבריטי: מאה הסרטים הבריטיים הטובים ביותר
קטגוריה:סרטי קומדיה בריטיים
קטגוריה:סרטי מייקל קיין
עמק ספיטי

250px
עמק ספיטי הוא עמק שנמצא במדינת הימאצ'ל פרדש בצפון הודו. העמק נקרא על שם נהר הספיטי הזורם במרכזו, ומנקז את מי הפשרת השלגים של שרשרת ההרים המקיפים את העמק.

ספיטי הוא אזור מדברי השוכן ממזרח לטיבט. עיר הבירה של המחוז היא קאזה, הנמצאת בגובה של 3640 מטר מעל פני הים. רוב תושבי האזור הם ממוצא טיבטי ומכאן שדתם היא בודהיסטית. הדרך לספיטי מהעיירה מנאלי עוברת דרך שני מעברי הרים: מעבר רוטאנג, המוביל ללהול שהוא אזור בעל אקלים חצי מדברי; ומעבר קונזום פאס שגובהו 4551 מטר מעל פני הים.

בעמק אגמים (כולל צ'אנדרה טאל), גומפות, ומנזרים עתיקים עם ציורי קיר מרהיבים ששרדו הודות למזג האוויר היבש והקר (וגם בזכות העובדה שהאזור הנדיח לא היה נתון לכיבושים). מהגומפות העתיקות החשובות הן "גומפת טאבו" אליה יפרוש הדלאי למה כשתסתיים כהונתו, "גומפת דנקאר" (Dhankar) ו"גומפת קי" (Ki) הנמצאת מעל קאזה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120630125112/http://jpgmag.com/stories/18822 תיאור סיור בעמק]

קטגוריה:הימאצ'ל פרדש: גאוגרפיה
אריה גוראל

בית העלמין היהודי חוף הכרמל]]
אריה גוראל (20 בנובמבר 1918 – 28 באוקטובר 2007) היה ראש עיריית חיפה בשנים 1978–1993. מהנדס חשמל במקצועו.

== ביוגרפיה ==
גוראל נולד בשנת 1918 בוורשה שבפולין למשה וצילה, שניהלו אורח חיים חרדי. למד בישיבת דעת משה של הרבי מפיאסצנא, שעודד אותו לעלות לארץ ישראל. כשהיה בן 14 עזב את חיי הדת והצטרף לתנועת השומר הצעיר. גוראל עלה לישראל בשנת 1935 כשהיה בן 17 והצטרף לקרובי משפחתו משפחת שפירא בכפר חסידים. בשנת 1936 הצטרף לארגון ההגנה, בתחילה היה קשר ושומר, אך התקדם ובזמן מלחמת העצמאות שירת כמפקד פלוגה בגדוד 22 והשתתף בקרבות על חיפה. לאחר מלחמת העצמאות למד הנדסת אלקטרוניקה ועבד בהקמת רשתות טלפונים. בין השנים 1959 – 1968 עבד כמהנדס שירותי רדיו במחוז חיפה ובמחוז הצפון, והיה אחראי על ניהול רשות הטלפון במחוזות אלה. בשנת 1963 הוסמך כמהנדס חשמל באנגליה. בשנים 1968–1978 כיהן כמנכ"ל משרד העבודה.

בשנת 1978 נבחר גוראל לראשות עיריית חיפה. הוא פעל להקמת רכבל חיפה וטיילת בת גלים בשכונת בת גלים. בתקופת כהונתו הוקמו תחנות לניטור זיהום האוויר, חודשה פעילות הכרמלית וכן נבנו המדרחוב ברחוב נורדאו וטיילת לואי במרכז הכרמל. ב-1986 הוענק לו אות לגיון הכבוד של ממשלת צרפת על טיפוח היחסים בין חיפה לצרפת ומרסיי.

בתקופתו של גוראל נבנה רכבל חיפה. הרכבל, שנחנך ב-1986, כונה בפי החיפאים "הביצים של גוראל" עקב צורתם הכדורית של הקרונות.

אחרי סיום כהונתו, הוגש נגדו כתב אישום על מרמה והפרת אמונים והוא זוכה מכול וכול.

גוראל פרסם מספר מאמרים בנושא קליטת גלים אלקטרומגנטיים מעבר לאופק.

אריה גוראל נפטר ב-28 באוקטובר 2007 לאחר מחלה קשה ונטמן בחלקת ראשי העיר בבית העלמין חוף הכרמל. הותיר אחריו את רעייתו מרים, ארבע בנותיו ונכדים. באוגוסט 2020 נחנכה טיילת גוראל על שמו בחוף בת גלים.

==ראו גם==

* שרה ומאיר אהרוני, אישים ומעשים בחיפה והסביבה, 1993

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://haifahaifa.co.il/הונחה-אבן-הפינה-לשכונת-רמת-גוראל/ הונחה אבן הפינה לשכונת רמת גוראל], 2013, באתר "חיפהחיפה"

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי עיריית חיפה מטעם מפלגת העבודה
קטגוריה:מהנדסי חשמל ישראלים
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:מנכ"לי משרד הרווחה והעבודה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות חוף הכרמל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
מכון הרדג

החזית הצפונית של המבנה, משמש כגן ילדים
מכון הַרְדֶג הוא מבנה טמפלרי המצוי במושבה הגרמנית בחיפה.
המבנה, המצוי כיום ברחוב מאיר רוטברג 5–7, הוקם על ידי גיאורג דוד הרדג, מנהיג הטמפלרים ומייסד המושבה הגרמנית הראשונה בארץ (המושבה שבחיפה). הבית נבנה במטרה לשמש מוסד חינוכי של המושבה, וכבית ספר חקלאי. המבנה נבנה בשנת 1870 ושימש בתחילה כבית ספר חקלאי מקצועי, לאחר מספר חודשים הוסב כבית הדרכה למורי דרך עד שנת 1874 עת שפרש הרדג מן התנועה הטמפלרית. המבנה הושכר לנזירות גרמניות קתוליות (ממנזר האחיות הבורומאיות לפי קארלו בורומאו (גרמנית: Karl Borromäus) והבניין החל לשמש כבית חולים. לאחר 1948 המבנה הושכר לפטריארך הלטיני, ושימש כפנימייה נוצרית קתולית. כיום (2008), פועל במקום גן ילדים של מסדר הנזירות האיטלקי השייך לעדה הקתולית (לטינית) בחיפה, המפעיל גם את בית ספר נזירות כרמלית ואת המוסד החינוכי "הלב הקדוש".

המבנה בנוי בצורת צלב, ומצויים בו אולם גדול (אשר נועד לשמש חדר אוכל במבנה) וחדרי כיתות.

רחוב מאיר (רוטברג) כונה בעבר "רחוב בית החולים". שמו שונה לשמו הנוכחי בשנת 1952.

==ראו גם==
* אדריכלות טמפלרית
==לקריאה נוספת==

* שרה ומאיר אהרוני, אישים ומעשים בחיפה והסביבה, 1993.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיפה: מבנים
קטגוריה:המושבה הגרמנית (חיפה)
קטגוריה:טמפלרים: מבנים
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז חיפה
האחים אריאל

האחים אריאל הוא צמד מוזיקלי ישראלי המורכב מבניו של הזמר מאיר אריאל, שחר (נולד ב-1969) ואהוד (נולד ב-1977) אריאל.

== קריירה ==
עוד בטרם היווצרות ההרכב, הופיע אהוד מספר שנים בשירי אביו, ואילו שחר פעל כמפיק ועורך סרטים, פרסומות ווידאו קליפים. לאחר שהופיעו כצמד במשך תקופה בשירי אביהם, הוציאו האחים אריאל בשנת 2006 את אלבום הבכורה שלהם "מי יעיר את הילדים", בהפקתו המוזיקלית של מיקי שביב. האלבום כולל חומר מקורי של השניים שאותו הקליטו בין 2004–2006. הסינגל הראשון מתוך האלבום היה "הייתי עף". השיר "שוב שומע" מתוך האלבום נכתב על ידי אביהם, מאיר אריאל. הם תיארו את סגנונו של האלבום כ"עממי חדש".

השניים חזרו בתשובה. השניים טוענים שהדבר נעשה בהתאם למורשת אביהם שהלך והתקרב לדת במהלך השנים, עד לפטירתו.

ב-2009 נעצר והורשע שחר אריאל בעבירה של תיווך בסם מסוכן ונגזרו עליו 20 חודשי מאסר בפועל, אך בשל העובדה שאריאל דאג להעביר את הסם לאמו בנסיבות חריגות, התחשב בו בית המשפט ועונשו הומר לעבודות שירות לתועלת הציבור ותקופת מבחן.

בסוף שנת 2012, לקראת הבחירות לכנסת ה-19, הצטרף אהוד לרשימה של מפלגת "כולנו חברים נ נח" שהקימו קבוצת חסידי ברסלב מזרם נ-נח. הוא שובץ במקום ה-10 ברשימת המפלגה.

אהוד אריאל הוציא שני אלבומי סולו - "בכיוון ההפוך" משנת 2002 ו"סיפורו של עץ רימון" משנת 2017.

בשנת 2018 יצא לאור לראשונה אלבום בכורה מוזיקלי של שחר אריאל.

ב-17 באוגוסט 2023 יצא לאור השיר "כתונת פסים 2023" בו השתתף שחר אריאל לצד אמנים ישראלים רבים אחרים<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* מירי בספמילנאה, [http://www.magazin.org.il/inner.asp?page=231294 שחר אריאל: המופע של החיים שלו], בריאיון לאתר מגזין המושבות, 26 ביוני 2009
* 
* 
* 
* 
* דודו כהן, [http://www.hidabroot.org/en/video/73621 בכיוון אחר: ריאיון עם האחים אריאל], ראיון באתר הידברות 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צמדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:מאיר אריאל
קטגוריה:אמנים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:אחאים
הטובים לטיס

כרזה משנת 1960
הַטּוֹבִים לַטַּיִס היא סיסמה ישראלית מפורסמת המזוהה עם חיל האוויר. הסיסמה נולדה ב-1960 ונועדה להגביר את ההתנדבות לקורס טיס. הוגה הסיסמה הוא משה הדר (פומי), שערך את בטאון חיל האוויר משך שנים ארוכות. הסיסמה זכתה לפרסום בזכות השימוש השגור בה בפיו של מפקד חיל האוויר הישראלי, עזר ויצמן, ובזכות קליטוּתה וקוצרה. היא סייעה לקבע את דימויו של חיל האוויר כמקום שבו מושלים האיכות והמצוינות.

הסיסמה ספגה ביקורת נוקבת בשנים שבהם שימשה שימוש נרחב, מצד אנשי אקדמיה, שראו בשימוש בה משום עידוד למיליטריזם. בראש המקטרגים על הסיסמה עמד נתן רוטנשטרייך, רקטור האוניברסיטה העברית. אחרים מצאו בה שמץ של התנשאות. הרמטכ"ל יצחק רבין התייחס לפן המוסרי של סיסמה זו בנאום הר הצופים, אותו נשא ב-28 ביוני 1967: "כשאמרנו "הטובים לטיס", בביטוי זה שהפך למושג, לא התכוונו רק לבחינה הטכנית ולכישרון הכפיים. התכוונו שעל מנת שיהיו טייסנו מסוגלים להביס את כל חילות האויב של ארבע מדינות תוך שעות ספורות, חייבים הם להיות דבקים בערכים של טוב מוסרי, ערכים של טוב אנושי." הסיסמה זכתה מאוחר יותר להרחבה ברוח שוביניסטית – הטובים לטיס והטובות לטייסים. היו שייחסו גם תוספת זו לעזר ויצמן, אך לייחוס זה לא נמצאו תומכים. בשנות ה-90 של המאה ה-20, כשעתרה אליס מילר לאפשר לנשים לשרת כטייסות בחיל האוויר, סוקר מאבקה לעיתים תחת הכותרת "הטובות לטיס", כפרפרזה על האמרה.

לסיסמה היו הדים נוספים בתרבות הפופולרית, והיא שימשה מצע לסיסמאות אחרות, ובהן "הטובים לפוליטיקה" (ובגרסה ששמה את תרבות הפוליטיקה ללעג: "הטובים לטיס – והשאר לפוליטיקה"). בהומורסקה "ניצחונו של אלעזר ויינרב או צעד גדול לקראת הסוציאליזם" של אפרים קישון מתוארים חייו העגומים של מהנדס במשרה ממשלתית, שבזכות שביתת המהנדסים יצא לחופשה בחו"ל, ושם מצא משרה מצוינת: "מוסר השכל: הטובים לטייס!". שיבוש הומוריסטי אחר בסיסמה נמצא במערכון "חִסכו ואִמצו" של הגשש החיוור, ובו נאמר "הטובים לטַיִח". עוד גרסה הומוריסטית נמצאת בשם שבחר דני סנדרסון לאלבום אוסף של שיריו מ-1992: "הטובים לטייס – נבחרת שירים". בשיר "שם צפרדע" מ-2010 של להקת אלמנה שחורה מופיעה פרפרזה על המשפט והמשכו: "איך הטובים לטיס- הפקידות למפקדים[?]"

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניבים וביטויים ישראליים
קטגוריה:חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:סיסמאות
בניין עיריית חיפה

בניין עיריית חיפה ובשמו הרשמי "היכל העירייה", נמצא ברחוב חסן שוקרי בשכונת הדר הכרמל שבחיפה, מול גן הזיכרון. הבניין נבנה בסגנון מנדטורי בריטי, ונחנך ב-29 ביוני 1942. הבניין תוכנן על ידי האדריכל בנימין צ'ייקין.

הבניין משמש גם בעשור השני של המאה ה-21 את עיריית חיפה. עם זאת, בשל מחסור במקום, הועברו חלק ממשרדי העירייה למבנים אחרים באזור. חלקם עברו למבנה ששימש בעבר מלון ועומד מאחורי בניין העירייה. משרדי מנהל הנדסה הועברו לבניין שנבנה על מקומו של בית ספר היסודי "עממי א'", מעברו השני של רחוב ביאליק. "מרכז שרות לתושב" נפתח בבניין ששימש קודם לכן את משרד הפנים, מעברו השני של רחוב חסן שוקרי, בצמוד לגן הזיכרון. משרד ראש העירייה ומועצת העיר נותרו בבניין המקורי.

המבנה נבנה בסגנון מונומנטלי, מצופה אבן ובצורת האות "ח" כאשר ממרכז האגף המזרחי בולט מן הבניין שער הכניסה למבנה, שגובהו ארבע קומות ומדרגות שיש מובילות אליו. מעל חזית השער המונומנטלית מופיע סמל העיר.

== היסטוריה ==

כשמועצת העירייה התיישבה בשטחים בסוף שנת 1923 ובתחילת שנת 1924, היא הייתה זקוקה למבנה שיימצאו בו כול משרדיה ומחלקותיה השונות. צוין כי מועצת העירייה החליטה לגשת בהקדם להקמת הבניין, בסיכון של 6,000 לירות מצריות. דווח כי העירייה החלה לנהל משא ומתן עם חברות ידועות לשם קבלת מלווה לצורך מימוש המיזם. אזי התעכב הטיפול בנושא זה במשך מספר שנים.

הנושא התעורר שוב בסוף שנות ה-20. באותה תקופה התכוון השלטון הבריטי להקים בחיפה בית משפט מחוזי על מגרש שהיה ברשותה ברחוב חסן שוקרי של היום, אלא שגודלו לא הספיק לצורך מטרה זו. בסמוך לו נמצא מגרש גדול שגבל ברחוב. המגרש היה בבעלותו של ח'אלד אל-עזם, בן למשפחה אמידה מנכבדי דמשק, ששימש בתפקיד שר במספר ממשלות בסוריה, ואף כיהן בה בתפקיד ראש הממשלה. ב-1928 נרכש השטח בידי הממשלה, וב-1931 נחנך בית המשפט המחוזי, שעד 1940 נקרא על שמו הרחוב שעבר לפתחו, "דרך בית המשפט". במקביל לרכישת השטח הנוסף, שנועד לבניית בית המשפט, החל משא ומתן ממושך שנוהל בידי חסן שוכרי, ראש העירייה, במטרה לרכוש מהממשלה את המגרש שגבל בשטח שיועד לבית המשפט והשתרע על פני חמישה דונם. באוגוסט 1932 החליטה מועצת העירייה להקצות סך של 2,500 לא"י לרכישת המגרש וב-1934 הושלמה העסקה, לא מעט בזכות תמיכתם של מושלי המחוז דאז. 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קצרמר המנדט הבריטי
קטגוריה:חיפה: מבנים
קטגוריה:חיפה: בנייני משרדים
חיפה
קטגוריה:הדר הכרמל
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז חיפה
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן בנימין צ'ייקין
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
אנרגיית נקודת האפס

בתורת הקוונטים, אנרגיית נקודת האפס היא האנרגיה הנמוכה ביותר של מערכת, והיא האנרגיה של מצב היסוד של המערכת. את מושג אנרגיית נקודת האפס הגו אלברט איינשטיין ואוטו שטרן ב-1913, כתיקון לנוסחה של מקס פלאנק עבור האנרגיה של אוסצילטור הרמוני קוונטי. מערכת בטמפרטורה של האפס המוחלט נמצאת במצב היסוד ומכאן השם שנתנו איינשטיין ושטרן לאנרגיה הזו.

מושג מקביל לאנרגיית נקודת האפס הוא אנרגיית הריק - האנרגיה ליחידת נפח שנמצאת בריק. בקוסמולוגיה, אנרגיית הוואקום נחשבת למקור של הקבוע הקוסמולוגי, אולם יש בין שני גדלים אלו הפרש של 120 סדרי גודל - אי התאמה זו זכתה לכינוי "בעיית ההיררכיה של הקבוע הקוסמולוגי".

באופן ניסיוני, אנרגיית נקודת האפס של הריק יכולה להיות האחראית לאפקט קזימיר, אשר ניתן לצפייה ולמדידה בהתקנים ננומטריים הבנויים מחומרים מוליכים. הכוח שאפקט קזימיר יכול להפעיל על התקנים ננומטריים משמעותי, והוא עשוי לגרום להם להתעקם ולהידבק.

מושג אנרגיית נקודת האפס רומז לאפשרות לשלוף אנרגיה ישירות מן הריק, והוא מושך את תשומת לבם של ממציאים ומדענים. נכון להיום, אין אפשרות לשלוף אנרגיה שימושית מן הריק, למרות שמחקרים בכיוון זה נערכים גם כיום.

==בתרבות==
במדע בדיוני נעשה שימוש במקורות אנרגיה המבוססים על אנרגיית נקודת אפס. כך למשל בסדרה סטארגייט. 
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מכניקת הקוונטים
בית קלר

בית האירוח של האחוזה - כיום נקרא בית קלר
בית קלר - שלט הסבר על הבית
בית קלר, ברחוב קלר 2 בחיפה, הוא שריד לאחוזה הטמפלרית בפרוור הגרמני כרמלהיים שבמרכז הכרמל של ימינו בחיפה. המבנה נבנה בשנת 1887 וכלל בית אחוזה בן שתי קומות, מספר בתי משק וכן בתי משרתים.

== היסטוריה ==
עד שנת 1903 שימש הבניין למגוריה של מממנת רכישת הקרקע ממסדר הכרמליתים - האצילה הגרמנית ברטה פון בנוורט. בשנה זו חזרה לאירופה ומסרה את הבית לפרידריך קלר שהיה סגן הקונסול של גרמניה בחיפה ונציג הדואר האוסטרו-הונגרי בעיר, והוא שימש למגוריו ולמגורי משפחתו עד מותו בשנת 1913. הרחוב נקרא על שמו של קלר.

בשנת 1918, לאחר מותה של פון בנוורט נקנה ביתה על ידי יצחק גולדברג, הוא הרס את המבנה הישן, ובמקומו בנה בית חדש וקרא לו על שם אשתו – "בית רחל". על שמו קרוי הרחוב הסמוך - שדרות יצחק.

גם בית רחל נהרס, אולם בלחצם של ארגוני שימור הוחלט לשמר את אחד מהבתים אשר הוקמו על ידי קלר כבית המשרתים ובתקופת יצחק גולדברג שימש לאירוח מבקרים, ובמימון ממשלת גרמניה שוקם המבנה.

בית האירוח אשר קיבל בזמנו את הכינוי "בית הקיץ של הקונסול" (המכונה כיום גם "בית קלר") משמש היום את מכון גוטליב שומאכר, כארכיון למסמכים טמפלריים וכמרכז מחקר לפועלה של התנועה הטמפלרית.

==תיאור בית האירוח==
המבנה הוא דו-קומתי, מקורה בגג רעפים. אין לו גמלון אופייני (גמלון זה היה קיים רק בבית המגורים הראשי של האחוזה) אולם הוא כולל גרם מדרגות חיצוני עשוי עץ האופייני למבנים טמפלריים (המבנה המקורה הוא מקורי, אולם כיוון גרם המדרגות שונה בעת שיפוץ המבנה).

==לקריאה נוספת==

* שרה ומאיר אהרוני, אישים ומעשים בחיפה והסביבה, 1993.
* יעקב שורר, לטייל בחיפה - בין כרמל לים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2001, עמ' 75

==קישורים חיצוניים==

* [http://schumacher.haifa.ac.il/schumacher_keller.asp הסבר על הבית באתר מכון שומאכר] 
* [http://www.zionistarchives.org.il/Pages/ArchiveSearchResults.aspx?k=%22בית+רחל+חיפה%22&t=T4 מקבץ תמונות בית רחל] 1939, ארכיון קלרווין, הארכיון הציוני המרכזי

קטגוריה:רובע כרמל
קטגוריה:טמפלרים: מבנים
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז חיפה
קטגוריה:חיפה: מבנים לשימור
ויין ברידג'

ויין מייקל ברידג (באנגלית: Wayne Michael Bridge; נולד ב-5 באוגוסט 1980) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
== קריירה ==
ברידג' החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת סאות'המפטון, בה הגיע להרכב הראשון בעונת 1998/1999 בפרמייר ליג. במהרה הפך לשחקן הרכב ואחר כך לכוכב במועדון, וזכה בתואר שחקן השנה של סהות'המפטון בעונת 2000/2001. אחרי 5 שנים ו-173 הופעות במדי ה"קדושים" הועבר ברידג' לצ'לסי במהלך הפגרה בשנת 2003, תמורת 7 מיליון פאונד והשחקן גרהאם לה סו.

ברידג' המשיך את הצלחתו גם במדי צ'לסי, וגם שם הפך במהירות להיות שחקן הרכב קבוע. רגע השיא שלו היה במסגרת משחק רבע גמר ליגת האלופות נגד ארסנל בעונת 2003/2004. ברידג' כבש את שער הניצחון של המשחק בדקה ה-88 ושלח את קבוצתו, צ'לסי, לחצי הגמר, וגם שבר את רצף 18 המשחקים הרצופים שצ'לסי לא ניצחה עד אז את ארסנל. השער נבחר מאוחר יותר להיות גם שער העונה. ברידג' כבש גם שערים נגד בשיקטש ופורטסמות' באותה העונה.

ברידג' גם הפך להיות שחקן הרכב קבוע במדי הנבחרת האנגלית, אחרי שהופיע במדי הנבחרות הצעירות של אנגליה. ברידג' ערך את הבכורה המלאה שלו בנבחרת הבוגרת בפברואר 2002. במהרה הוא הוכיח את עצמו, והופיע פעמיים כמחליף במהלך מונדיאל 2002, למרות שלא הופיע כלל במהלך יורו 2004, כי אשלי קול החליף אותו באותה העמדה בנבחרת, כיוון שנחשב בידי רבים (בעיקר באנגליה) כמגן השמאלי הטוב ביותר בעולם כיום.

במהלך משחקי המוקדמות של מונדיאל 2006, הוא תפס את תפקיד הקשר השמאלי בנבחרת, תפקיד בעייתי באנגליה, שלבסוף גם אותו הפסיד לחברו לקבוצה ג'ו קול אחרי שנפצע. הוא חזר להופיע במדי הנבחרת במשחק הידידות מול נבחרת ארגנטינה בנובמבר 2005, כחיפוי לקול הפצוע כקיצוני שמאלי, זו הייתה הופעתו ה-21 במדי הנבחרת. 

בעונת 2005/2006 צ'לסי החתימה את המגן השמאלי הספרדי אסייר דל הורנו דבר שגרם לברידג' להידחק החוצה מההרכב של צ'לסי, לאחר שחזר מפציעה שהשביתה אותו בשלבים האחרונים של עונת 2004/2005.

עקב יציאתו מההרכב של צ'לסי ומיעוט המשחקים שבהם שותף הוא חתם על הסכם השאלה עם פולהאם ב-19 בינואר 2006. הוא ערך שם את הופעת הבכורה בהפסד 1 - 2 לווסטהאם יונייטד באפטון פארק.

עם פתיחת חלון ההעברות בינואר 2009 עזב ברידג' את צ'לסי לטובת קבוצת מנצ'סטר סיטי, ששילמה עבור כרטיס השחקן שלו כ-10 מיליון לירות שטרלינג. 

ב-31 בינואר 2012 הושאל לווסטהאם יונייטד למשך עד סוף העונה. ב-6 ביולי 2012 הושאל לברייטון אנד הוב אלביון למשך כל העונה. ב-3 ביוני 2013 חתם ברדינג לעונה אחת, בסוף העונה לאחר 12 משחקי ליגה החליט לעזוב את הקבוצה ולפרוש ממשחק פעיל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מגני כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני סאות'המפטון
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני סנדרלנד
קטגוריה:כדורגלני ברייטון אנד הוב אלביון
קטגוריה:כדורגלני רדינג
קטגוריה:סאות'המפטון: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1980