OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'ייסון רייטמן

רייטמן, 2008
ג'ייסון רייטמן (באנגלית: Jason Reitman; נולד ב-19 באוקטובר 1977) הוא במאי קולנוע, תסריטאי, מפיק ושחקן קולנוע קנדי-אמריקאי-יהודי.

==קורות חיים==
רייטמן נולד בעיר מונטריאול בחבל קוויבק שבקנדה לאב יהודי ולאם שהתגיירה. הוריו הם ז'נבייב רובר, שחקנית, ואייוון רייטמן , במאי קומדיות ותיק ("מכסחי השדים", "שוטר בגן ילדים"). אחותו היא השחקנית והמפיקה קתרין רייטמן .

רייטמן נודע בעיקר בזכות בימוי הקומדיות המצליחות "תודה שעישנתם" (2006), "ג'ונו" (2007), "תלוי באוויר" (2009) ו"תקועה" (2011). סרטים אלו אופיינו בדיאלוגים שנונים והסתכלות אירונית וביקורתית על החברה המערבית ומעמד הצווארון הלבן. הודות להצלחה הקופתית והביקורתית של סרטו "תלוי באוויר" זכה רייטמן בפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר (בצוותא עם שלדון טרנר) ובשש מועמדויות לפרס האוסקר כולל לסרט הטוב ביותר. בנוסף היה רייטמן מועמד לפרס הבמאי הטוב ביותר בטקס "גלובוס הזהב" 2007 על סרטו "ג'ונו". סרטו "תקועה" יצא לאקרנים בשנת 2011 על פי תסריט של כותבת הסרט "ג'ונו", דיאבלו קודי.

בשנת 2018 ביים את סרט הדרמה "ואז הגיעה טלי" בכיכובן של שרליז ת'רון ומקנזי דייוויס. בשנה זו גם יצא סרטו של רייטמן, "המועמד המוביל", דרמה פוליטית המבוססת על מקרה אמיתי אותו ביים, כתב והפיק, בהשתתפותם של יו ג'קמן, ורה פרמיגה וג'יי קיי סימונס. 

בשנת 2020 ביים את סדרת הטלוויזיה "סרט ביתי: הנסיכה הקסומה" לשירות הסטרימינג קוויבי, גרסת עכשווית לסרט "הנסיכה הקסומה" משנת 1987. 

בשנת 2021 ביים את הסרט "מכסחי השדים: החיים שאחרי" בהשתתפותם של כוכבי הסרט המקורי - ביל מארי ודן אקרויד. 

בתחילת 2024, החל לצלם את סרטו "סאטרדיי נייט", דרמה ביוגרפית אשר מתרחשת ב-1975, ומתעד את האירועים שהובילו להקרנת הבכורה של תוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב". באותה שנה הפיק וכתב את סרט ההמשך "מכסחי השדים: אימפריה קפואה". 

כמו כן ביים רייטמן שני פרקים בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "המשרד" וביים מגוון פרסומות לחברות ענק בהן ברגר קינג, נינטנדו ו-BMW.

== חיים אישיים ==
החל משנת 2004 הוא נשוי לתסריטאית מישל לי, וב-2006 נולדה בתם הראשונה ג'וזי.

באוקטובר 2023, רייטמן, יחד עם עוד מאות שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס בעקבות מתקפת הפתע על ישראל. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא . המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאי קולנוע יהודים קנדים
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים קנדים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים קנדים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לתסריט המעובד הטוב ביותר
קטגוריה:במאי טלוויזיה יהודים קנדים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא סלובקי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
סרט מידה

"מֶטֶר". בחלק התחתון נראה מהדק, המאפשר לתלות את המטר בחגורה. בצד שמאל של התיבה הנצרה שנועלת את הסרט במצבו הנוכחי, או משחררת את הקפיץ לגלול את הסרט בחזרה לתיבה
סרט מידה (נקרא לפעמים מטר, רולטה או רולטקה. בעברית: מַגְלוּל) הוא סרגל גמיש הניתן לקיפול או גלילה, עשוי בדרך כלל סרט בד או מתכת ומשמש למדידת אורכים ומרחקים.

להבדיל מסרגל קשיח, סרט המידה במצבו המקופל או המגולגל קטן וקומפקטי בהרבה מהאורך המרבי אותו הוא יכול למדוד. סרטי מידה נמצאים בשימוש אצל חייטים ותופרים, נגרים, מסגרים, קבלנים, בספורט ועוד.

בגלל גמישותו, דיוק המדידות שניתן לבצע בעזרתו מוגבל. השנתות המסומנות על סרט המידה כמעט לעולם לא מרוחקות פחות ממילימטר אחת מהשנייה כשמשתמשים בשיטה המטרית, או 1/32 מאינץ' אם משתמשים במערכת היחידות הבריטית. במקרים רבים דיוק המדידה נמוך מכך.

==סוגים שונים של סרט מידה==
* סרט מידה קצר מפיברגלס: חייטים ותופרים מרבים להשתמש בסרט כזה ואורכו הוא כמטר עד שניים.
* סרגל מתקפל: עשוי בדרך כלל עץ או פלסטיק. נמצא בשימוש על ידי נגרים. יתרונו בדיוק טוב יותר ובעובדה שבגלל היותו קשיח ניתן להבטיח שהמדידה מתבצעת בקו ישר.
* סרט מדידה נגלל ממתכת – מוכר בשם "מֶטֶר". אחד הסוגים הנפוצים ביותר. הסרט מוכל בתיבה קשיחה, בדרך כלל עם קפיץ שגולל פנימה את חלק הסרט שלא בשימוש. בשימוש נגרים, מסגרים, קבלנים ועוד. בדרך כלל מצויד בנצרה, הנועלת את הסרט. שחרור הנצרה מאפשר לקפיץ לגלול את הסרט חזרה לתוך התיבה.
* סרט מדידה נגלל מבד: מוכר גם בשם "רולטה" או "רולטקה". משמש למדידת מרחקים ארוכים יותר – עד עשרות מטרים. גם כאן כמו ב"מטר" יש קופסה או תיבה המכילה את הסרט, אך מפאת ארכו הגדול יותר הכריכה מתבצעת בדרך כלל באופן ידני, על ידי סיבוב ארכובה קטנה שגולל את הסרט חזרה לתוך הקופסה. נמצא בשימוש על ידי מודדים, וכן בספורט.

==התפתחויות==
עם התפתחות הטכנולוגיה, במקרים מסוימים משתמשים כיום במד טווח לייזר במקום בסרט מידה. שימוש זה נפוץ בייחוד בספורט, וכן על ידי מודדים וקבלני בניין. מד טווח לייזר בשימוש כסרט מידה מדויק ביותר, והמדידה מתבצעת תמיד בקו ישר. למכשירים אלו יש בדרך כלל תכונות נוספות, למשל היכולת לשמור תוצאות מדידות קודמות בזיכרון, וכן היכולת לכפול תוצאות של שתיים או שלוש מדידות, כדי להקל על חישוב שטחים ונפחים.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Tape measure colored.jpeg|סרט מידה מפיברגלס – משמש חייטים ותופרים
קובץ:Massband.jpg|סרט מידה נגלל ממתכת – "מטר"
קובץ:Measuring Tape Inch+CM.jpg|קטע מסרט מידה נגלל ממתכת עם שינות כפול – מטרי ומלכותי
קובץ:TapeMeasure.jpg|"רולטקה" ישנה ששמשה לספורט. ניתן להבחין בארכובה המשמשת לגלילת הסרט, וכמו כן בשינות הגס
קובץ:CarpentersRule.png|סרגל מתקפל באורך 2 מ'. בשימוש על ידי נגרים
קובץ:Handheld laser distance meter.jpg|מד טווח לייזר. תחליף מודרני לסרט מידה
</gallery>
== ראו גם ==
* סרגל
* קליבר
* מיקרומטר

== קישורים חיצוניים ==

<div style="clear:both;"></div>

קטגוריה:כלי עבודה
קטגוריה:מכשירי מדידה
קטגוריה:כלי תפירה
מחנה ורנה

מחנה ורנה (בצרפתית: Vernet d'Ariège) היה מחנה מעצר ומחנה מעבר בלה ורנה שבהרי הפירנאים בצרפת.

== היסטוריה ==
המחנה נבנה ביוני 1918 למען הכוחות הקולוניאליים הצרפתים ששרתו במלחמת העולם הראשונה. כאשר חדלו פעולות האיבה, הוא שימש להחזיק אסירים גרמנים ואוסטרים בעת המלחמה.

בין שתי מלחמות העולם המקום שימש כמחסן צבאי. לקראת סוף מלחמת האזרחים בספרד בפברואר 1939, היה לו שימוש חדש כמחנה קליטה עבור הרפובליקנים שנמלטו מצבאו של פרנסיסקו פרנקו לאחר קריסתה של הרפובליקה הספרדית השנייה. 

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, תפקידו של המחנה הורחב ואוכלס בזרים "לא רצויים" שהגיעו לצרפת, באינטלקטואלים אנטי-פשיסטים וחבריה לשעבר של הבריגדות הבינלאומיות. לאחר נפילת צרפת ב-25 ביוני 1940, הוא יושב על ידי שלטונות וישי הפרו-נאצים, כבית כליאה עבור "כל הזרים שנחשבים חשודים או מסוכנים לסדר הציבורי".

משנת 1942 שימש לה ורנה כמחנה מעבר עבור משפחות יהודיות, קורבנות שואת יהודי צרפת, שהמתינו לגירוש למחנות עבודה והשמדה. 

המשלוח האחרון התרחש ביוני 1944 ולקח את האסירים הנותרים למחנה הריכוז דכאו. בכל שנות פעולתו נכלאו בו כ-40,000 בני אדם מ-58 לאומים.

המחנה שוחרר על ידי בעלות הברית ב-1944.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מחנות ריכוז בצרפת
קטגוריה:מידי פירנה
קטגוריה:צרפת: בסיסים ומתקנים צבאיים
צ'ארלס דניאלס

צ'ארלס מלדרום "צ'רלי" דניאלס (באנגלית: Charles Meldrum "Charlie" Daniels; 24 במרץ 1885 - 9 באוגוסט 1973) היה שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי בעל 8 מדליות מהן 5 זהב ושיאן עולם. הוא זכה ב-5 מדליות, מהן 3 זהב באולימפיאדה אחת. היה האמריקאי הראשון שזכה במדליית זהב אולימפית בשחייה.

דניאלס חידש את סגנון החתירה, מ"חתירה אוסטרלית" ל"חתירה אמריקאית", סגנון הנהוג כיום.

== ביוגרפיה ==
דניאלס נולד בדייטון אוהיו. בשנת 1903 הוא עבר להתאמן במועדון האתלטיקה של ניו יורק. בנוסף, היה אלוף בסקווש ובברידג'.

באולימפיאדת סנט לואיס (1904) זכה דניאלס ב-5 מדליות מהן 3 זהב. מדליות זהב במשחה ל-220 יארד חופשי בתוצאה של 2:44.2 דקות, לפני פרנסיס גיילי חברו לנבחרת (2:46.0 דקות) ואמיל ראוש מגרמניה (2:56.0 דקות), במשחה ל-440 יארד חופשי בשיא אולימפי חדש של 6:16.2 דקות, לפני גיילי (6:22.0 דקות) ואוטו ואלה מהונגריה (6:39.0 דקות) ובמשחה שליחים 4x50 יארד חופשי בתוצאה של 2:04.6 דקות ביחד עם חבריו לנבחרת השחייה של ניו יורק (תחרות משחה השליחים הייתה בין 4 קבוצות אמריקאיות בלבד). מדליית כסף במשחה ל-100 יארד חופשי, אחרי זולטאן הלמיי מהונגריה (1:02.8 דקות) ולפני סקוט לירי חברו לנבחרת ומדליית ארד במשחה ל-50 יארד חופשי, אחרי הלמיי ולירי שקבעו תוצאה זהה של 28.2 שניות, אחר כך שחו אחד כנגד השני לקביעת המנצח (swim off), הלמיי (28.0 שניות) ולירי (28.6 שניות). 

באולימפיאדת אתונה (1906) זכה דניאלס במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:13.0 דקות לפני הלמיי וססיל הילי מאוסטרליה. בנוסף, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x250 מטר חופשי.

באולימפיאדת לונדון (1908) זכה דניאלס במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 1:05.6 דקות, לפני הלמיי (1:06.2 דקות) והרלד יולין משוודיה (1:08.0 דקות), בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אולימפי חדש של 1:05.8 דקות ובמדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 11:02.8 דקות, אחרי בריטניה (10:55.6 דקות) והונגריה (10:59.0 דקות).

בתחרות שחייה שנערכה בניו יורק ב-15 באפריל 1910 קבע דניאלס במשחה ל-100 מטר חופשי שיא עולם חדש של 1:02.8 דקות. 

בתחרות שחייה שנערכה בפיטסבורג, פנסילבניה ב-28 במרץ 2011 קבע דניאלס במשחה ל-200 מטר חופשי שיא עולם חדש של 2:25.4 דקות. 

דניאלס נפטר בכרמל וואלי קליפורניה בשנת 1973.

== תארים והשגים ==
* בסך הכל החזיק דניאלס בכל השיאים העולמיים בסגנון חופשי מ-25 יארד ועד 1 מייל וזכה ב-33 תוארי אליפות ארצות הברית.
* בשנת 1909 זכה דניאלס בתואר אתלט השנה בצפון אמריקה.
* בשנת 1965 זכה דניאלס להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

== ראו גם ==

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי

== קישורים חיצוניים ==
 
* [http://sports123.com/.search?results_page=searchresults.html&p=Charles+Daniels+&name=Search sports123.com]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת סנט לואיס (1904)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת אתונה (1906)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: שחייה
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית אמריקאים: שחייה
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית אמריקאים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: שחייה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1885
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1973
אוגמ"ק יקטרינבורג

אוגמ"ק יקטרינבורג (ברוסית: УГМК Екатеринбург) היא קבוצת כדורסל נשים רוסי מהעיר יקטרינבורג מ-1938, אחת המצליחות ברוסיה והיא אלופת רוסיה הנוכחית. אוגמ"ק, אחת הקבוצות המובילות באירופה, זכתה בשישה תוארי גביע אירופה לאלופות ויורוליג, בשנים 2003, 2013, 2016, 2018, 2019, 2021. בנוסף היא זכתה 17 פעמים באליפות רוסיה ו-11 פעמים בגביע הרוסי.

בעלי הקבוצה הם "חברת המטלורגיה של הרי אורל" (УГМК).
==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה ב-1938 על ידי "חברת בניית המכונות של אוראל" (אוראלמש) ובתחילה נקראה הקבוצה בשם זניט. ב-1958 הקבוצה אוחדה עם "אוונגרד" ונקראה "טרוד". מ-1960 ועד שנת 2000 נקראה בשם "אוראלמש". ב-1964 הקבוצה העפילה לליגה הבכירה בברית המועצות ובשנים 1973–1974 הקבוצה סיימה במקום השלישי באליפות, הישגה הטוב ביותר בתקופה ההיא. בעונת 1985 אף העפילה לגמר הגביע אך הפסידה.

בשנת 2000 הקבוצה נקראה אוראלמש-אוגמ"ק בשל הצטרפותה להסכם חסות עם "חברת המטלורגיה של הרי אוראל" (Уральская горно-металлургическая компания), שנה לאחר מכן נפרדה מ"חברת בניית המכונות של אוראל" וחדלה לשאת את השם אוראלמש.

בשנת 2009, לאחר התפרקות מועדון צסק"א מוסקבה, מאמנה וקבוצת שחקניות בולטות עברו ל"אוגמ"ק". בנוסף, החל משנה זו, זכתה הקבוצה 9 פעמים רצופות באליפות הפרמייר ליג הרוסי בכדורסל נשים.

בעונת 2018 זכתה באליפות הליגה הרוסית, ביורוליג, בסופרקאפ האירופי לנשים ובגביע הרוסי. בעונת 2019 זכתה בפעם השנייה ברציפות ביורוליג נשים אחרי שהתמודדה בגמר נגד דינמו קורסק, עליה גם גברה בגמר פלייאוף ליגת העל הרוסית בכדורסל נשים, בדרך לזכייה 13 במספר באליפות המדינה.

בעונת 2019/2020 העפילה לשלב רבע גמר יורוליג נשים וזכתה באליפות ה-14 בתולדותיה. בעונת 2020/2021 זכתה בפעם הששית ביורוליג נשים.
==תארים==
*אלופת רוסיה
** זכייה (17): 2002, 2003, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2023, 2024
*גביע רוסיה
** זכייה (11): 2005, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2017, 2018, 2023, 2024
*הסופר קאפ הרוסי בכדורסל נשים
** זכייה (3): 2021, 2022, 2023
*יורוליג
** זכייה (6): 2003, 2013, 2016, 2018, 2019, 2021
*הסופר קאפ האירופי
** זכייה (3): 2013, 2016, 2018

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורסל נשים רוסיות
קטגוריה:יקטרינבורג: ספורט
ועידת קהיר (1943)

ועידת קהיר נערכה בקהיר שבמצרים בין 22 בנובמבר ל-26 בנובמבר 1943, בין רוזוולט, צ'רצ'יל, וגנרליסימו צ'יאנג קאי שק מסין. הוועידה עסקה בהיערכות בעלות הברית נגד האימפריה היפנית, ובמצב הרצוי באסיה שלאחר המלחמה.

רוזוולט רצה קשרים חיוביים ופרודוקטיביים עם סין לאחר המלחמה, כמו גם סיוע סיני בשמירה על ההתפשטות הבריטית, הרוסית והיפנית באסיה, ולכן הציע את ועידת קהיר כאמצעי לביטוי אמון הציבור ברפובליקת סין. הוועידה עצמה הייתה תחנת ביניים בדרך לפגוש את מנהיג ברית המועצות ג'וזף סטלין בטהראן, אך ממשל רוזוולט העניק למנהיג הסיני דחיפה סמלית בכך שנפגש עימו באופן פרטי לפני תחילת הוועידה ולפני שהגיע צ'רצ'יל.

החלטות הוועידה פורסמו ב"הצהרת קהיר", הצהרה לא-חתומה לעיתונות שדנה בכוונתן של בעלות הברית לחלק את האימפריה היפנית לאחר כניעתה הצפויה של יפן. הודעה לעיתונות של הוועידה ביססה את מעמדה של סין כאחת מארבע המעצמות הגדולות של בעלות הברית.<ref></ref> על פי ההצהרה, כל הטריטוריות שכבשה יפן מאז מלחמת העולם הראשונה, כולל טאיוואן ואוקינאווה, יוחזרו לסין. בנוסף קבעה ההצהרה שעל קוריאה, שהייתה כבושה בידי יפן, להפוך למדינה חופשית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://digital.library.wisc.edu/1711.dl/FRUS.FRUS1943CairoTehran מסמכי ועידת קהיר], מחלקת המדינה של ארצות הברית
* 

==הערות שוליים==

קהיר
קטגוריה:קהיר: היסטוריה
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1943
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – יפן
פרומקין

פרומקין הוא שם משפחה יהודי אשר מקורו בשפות סלאביות (הסיומת "קין" פירושה "בן של"), ייתכן שפירושו נגזר מהשורש הגרמני "פרום" שמשמעו "אדוק".

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה מטרונימיים
הדקדוק הפנימי

רואי אלסברג בסרט
"הדקדוק הפנימי" הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של ניר ברגמן שיצא לאקרנים בשנת 2010. התסריט נכתב על ידי ברגמן על פי ספרו של דויד גרוסמן, "ספר הדקדוק הפנימי". הסרט עוסק בחייה של משפחה ירושלמית בשנות ה-60. גיבור הסרט הוא אהרון, ילד רגיש "שמסרב לצמוח". הסרט מתמקד במערכת היחסים של אהרון עם בני משפחתו וחבריו, בדגש על מערכת חברות משולשת בינו לבין חברו גדעון ואהובתו יעלי.

==עלילה==
עלילת הסרט מתמקדת באהרון קליינפלד (רואי אלסברג), ילד ירושלמי אשר לו בעיות גדילה. לאהרן אמא ניצולת שואה (אורלי זילברשץ) ואבא פרטיזן (יהודה אלמגור), מה שיוצר משמעות רבה לשואה בתוך המשפחה.

אהרן הוא נער מתבודד מאוד, אשר רב רבות עם בני הנוער שמסביבו. חברו הטוב של אהרן הוא גדעון (עדן לוטנברג). בניגוד לאהרן, לגדעון יש גוף מפותח ונורמלי. במהלך הסרט מתאהב אהרן ביעל (רוני טל), נערה בת גילו, אך בסוף הסרט נרמז כי היא מפתחת מערכת יחסים עם גדעון.

גם בתוך משפחתו של אהרון יש קונפליקטים הבאים לידי ביטוי בסרט: הראשון שבהם עוסק באמו הזקנה והסנילית של משה וסבתו של אהרון, המתגוררת בבית משפחת קליינפלד. הינדה, אמו של אהרון, מתקשה לדאוג לזקנה הסנילית, ולכן שולחת אותה לבית חולים סיעודי, דבר הגורם נזק לאהרן ולאחותו, אשר קשורים באופן רגשי לסבתם.

הסכסוך השני שקשור למשפחת קליינפלד הוא הרומן שבין משה, אביו של אהרון, לבין עדנה בלום, שכנתם המסתורית של בני המשפחה. עדנה בלום שכרה את שירותיו של משה במטרה שיעזור לה בשיפוצי ביתה, ונאמר באופן מפורש במהלך הסרט כי הם מנהלים רומן, למורת רוחה של הינדה, אשר דואגת להפריד ביניהם. פרידתם לבסוף מובילה לעזיבתה של עדנה בסוף הסרט בלי מתן הסברים.

==שחקנים==
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;"
|- bgcolor="#efefef"
!שחקנ/ית
!דמות
|-
| רואי אלסברג || אהרון קליינפלד, ילד ירושלמי בן 11 (בתחילת הסרט)
|-
| אורלי זילברשץ || הינדה קליינפלד, עקרת בית מרת נפש, אמו של אהרון
|-
| יהודה אלמגור || משה קליינפלד, מעין שיפוצניק, אביו של אהרון
|-
| יעל סגרסקי|| יוכי קליינפלד, אחותו הבכורה של אהרון
|-
| רבקה גור || מאמצ'ו, אמו הזקנה של משה קליינפלד המתגוררת בביתו
|-
| אוולין קפלון || עדנה בלום, שכנה של משפחת קליינפלד, מאוהבת במשה קליינפלד
|-
| עדן לוטנברג || גדעון, חברו של אהרון
|-
| רוני טל || יעלי, חברתם של אהרון וגדעון
|}

==פרסים==
הסרט זכה בפרס וולג'ין בפסטיבל ירושלים לקולנוע בשנת 2010, ובפרס "סאקורה" (פרס ראשון) בפסטיבל טוקיו לקולנוע לשנת 2010. בנוסף, הסרט צבר מועמדות לפרס התסריט באוסקר האסיאתי לשנת 2010 ו-12 מועמדויות לפרס אופיר 2010 (ביניהן גם לסרט הטוב ביותר ולבמאי הטוב ביותר).

==קישורים חיצוניים==

* [https://jfc.org.il/movie/33252-2/ הסרט המלא לצפייה בתשלום] ב[https://jfc.org.il/ אתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים]
* [http://www.seret.co.il/movies/s_movies.asp?MID=3144 הדקדוק הפנימי | Intimate Grammar ] באתר "סרט"
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטי ניר ברגמן
קטגוריה:סרטים ישראליים מבוססי ספרים
קטגוריה:ירושלים בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2010
רווקה זקנה

רווקה זקנה (לעיתים, בייחוד בשפה ארכאית, בתולה זקנה) הוא כינוי לאישה שהגיעה לגיל מבוגר יחסית (בהתאם לתפיסות הרווחות בחברה נתונה) אך לא נישאה ולא העמידה צאצאים.

הזרמים הפמיניסטיים המבקרים את מוסד הנישואין כמוסד פטריארכלי, רואים ברווקות לנשים אפשרות לגיטימית. ברם, מחקרים שנעשו לאחרונה מלמדים כי הלחץ להינשא לא פחת בעקבות השינוי במעמד האישה בעשורים האחרונים, וכי רווקות ללא ילדים בגיל מבוגר עדיין סובלות מסטיגמה חברתית.

==בספרות==
מצבה החברתי של הרווקה הזקנה מוצא את ביטויו ביצירות ספרותיות רבות. כך כותב יורם טהרלב בשירו "נשים רוקדות":

בספרות היחס לרווקה הזקנה מהול לעיתים ברחמים. יחס כזה מאפיין בדרך כלל מי שנקלעו למצב הרווקות שלא מרצונן, ובמיוחד כאלה שאיבדו חבר או ארוס במלחמה אך שמרו לו אמונים במשך שנים. ברומן חלף עם הרוח, העוסק במלחמת האזרחים האמריקנית, ישנה התייחסות ל"מעמד ביניים" של נשים שהיו מאורסות לגברים שנהרגו במלחמה – שהן "wanted, if not wed" (רצויות, אבל לא נשואות).

לעיתים הרווקה הזקנה נתפסת כקורבן של הנסיבות. בסיפור הקצר של ויליאם פוקנר, "ורד לאמילי" מוצגת גיבורה שרצחה את אהוב ליבה כאשר הבינה שלא יישא אותה לאישה, אך סירבה להיפרד מגופתו. ברקע מתוארת מערכת היחסים המורכבת של אמילי עם אביה, שלדידו אף גבר לא היה ראוי לה ואשר גירש בתקיפות את מחזריה.

הגם שברוב המקרים כשמופיעה רווקה הזקנה בספרות היא דמות צדדית ולאו דווקא מרכז העלילה, הרי שלעיתים מופיעות בספרות דמויות של רווקות זקנות כגיבורות הסיפור. לעיתים דמות כזו חורגת מהסטראוטיפ הרגיל. דוגמה לרווקה זקנה כזו היא הבלשית גברת מארפל, גיבורת סדרת ספרים של אגאתה כריסטי.

==בתרבות הפופולרית==
בטי דייוויס בתפקיד שארלוט וייל, הרווקה הזקנה בסרט "ועתה, הנוסע"
הסדרה סקס והעיר הגדולה, המתארת את חייהן של ארבע חברות בניו יורק, הרבתה לעסוק בחיי הרווקות. ידוע במיוחד פרק 69 בעונה החמישית העוסק בחרדתה של הגיבורה שארלוט - לקראת יום הולדתה ה-36 - מכך שתהפוך לרווקה זקנה. ארבע החברות דנות ביחס החברתי השונה לנשים ולגברים שלא נישאו עד גיל מסוים.

בקולנוע הופיעה תדיר דמות של רווקה זקנה. השחקנית בטי דייוויס גילמה דמות כזו בכמה סרטים, ובהם רווקה זקנה (1939), ועתה, הנוסע (1942) ושרלוט המתוקה (1964). כך גם קתרין הפבורן במלכה אפריקאית (1951), עת קיץ (1955) ומוריד הגשם (1956).

==ראו גם==
* אלטער בוחר
* אם יחידנית
* אלהורות

==לקריאה נוספת==
* דפנה הקר, "מעבר ל'בתולה זקנה' ול'סקס והעיר הגדולה': רווקוּת כאפשרות חשובה לנשים ויחסו של המשפט הישראלי אליה", עיוני משפט כח(3): 903-950, 2005 ([http://www.law.tau.ac.il/Heb/_Uploads/dbsAttachedFiles/28-3-hacker-heb.doc תקציר המאמר] )

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סטריאוטיפים ודעות קדומות
קטגוריה:סלנג עברי
קטגוריה:נישואים
קטגוריה:רווקות
קטגוריה:מונחים לנשים
קטגוריה:זקנה
בית הכנסת עולי הגרדום

שלטי הנצחה בבית הכנסת
ארון הקודש בבית הכנסת
בית הכנסת עולי הגרדום הוא בית כנסת בשכונת תל גיבורים בבני ברק.

== בית הכנסת == 
בית הכנסת עולי הגרדום נוסד בשנת 1950 בצריף ששימש גן ילדים ברחוב דב גרונר (מאחורי בית הכנסת כיום). במאי 1955 הונח אבן פינה למבנה הנוכחי, בנוכחות הרב אריה לוין, ראש עיריית בני ברק, ראובן אהרונוביץ' ורב העיר בני ברק, הרב יעקב לנדא. את בית הכנסת ייסדו חברי תנועת החרות נתנאל גרובר ושלמה בירנברג. 

ברוח שם השכונה ושמות הרחובות בשכונה הקרויים על שם גיבורי ישראל, גם בית הכנסת נקרא על שם עולי הגרדום. בין שלטי ההנצחה שבבית הכנסת תלויים שלטי הנצחה לקורבנות השואה, לחללי אצ"ל ולח"י ולחללי צה"ל.

בבית הכנסת 300 מקומות ישיבה לגברים ו-200 לנשים, על שטח של 225 מ"ר. כיום מראהו מוזנח, ובמשך השנים מספר המתפללים קטן מאוד. בית הכנסת הוא לעדות אשכנז ונוסח התפילה בו - נוסח ספרד. בתחילת שנות ה-2000, עם הגעתם של תושבים חרדים לשכונה, התמלא בית הכנסת במתפללים, נוסח התפילה בימי חול השתנה לנוסח התפילה הנהוג בישיבות אשכנזיות - נוסח אשכנז.

בקומה השנייה של בית הכנסת שוכן מוזיאון המקדש, המציג את דגמי בית המקדש, כלי המשכן תיבת נח, סוד האותיות שבחושן ועוד.

במשך שנים רבות כיהן כרב בית הכנסת רב השכונה ושכונת פרדס כץ השכנה, הרב משה בלוי, ובשלושים השנים האחרונות מכהן בתפקיד הרב יצחק חלמיש, מחבר הספרים "אוצר המזל" ו"החיים שלאחר המוות".

==ראו גם==
* בית הכנסת אחדות ישראל
* מוזיאון המקדש

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

עולי הגרדום
עולי הגרדום
קטגוריה:מבנים ואתרים המנציחים את חללי מערכות ישראל
קטגוריה:הנצחת עולי הגרדום
קטגוריה:אנדרטאות לאנשי המחתרות
קטגוריה:אצ"ל: אנדרטאות
קטגוריה:לח"י
אתנובוטניקה

בוטנאי בעבודה מאת Gerbrand van den Eeckhout, אמצע המאה השבע עשרה.
אֶתְנוֹבּוֹטָנִיקָה (מ"אתנולוגיה" - מחקר התרבות ו"בוטניקה" מחקר הצומח) היא תת-ענף מדעי של אתנוביולוגיה העוסק ביחסים הקיימים בין בני אדם לצמחים.
האתנובוטניקה מבקשת לתעד, לתאר ולהסביר את היחסים המורכבים בין תרבות אנושית והשימוש שלה בצמחים. המחקר עוסק בראש ובראשונה בשאלות כמו: איך הצמחים נתפסים, איך נרכשת שליטה בהם ואיך משתמשים בהם בתרבויות השונות (למשל כתרופות, ככלים לניחוש העתיד, כמוצרי קוסמטיקה, צביעה, טקסטיל, בנייה, ככלים, ככסף, כביגוד. ובנוסף איך הם מופיעים בספרות, בטקסים ובחיים החברתיים).

==היסטוריה של האתנובוטניקה==

המונח אתנובוטניקה נטבע בשנת 1895 על ידי הבוטנאי האמריקאי ג'ון ויליאם הרשברגר (John William Harshberger) אולם ההיסטוריה של התחום החלה הרבה לפני כן. בשנת 77 לספירה המנתח היווני דיוסקורידס, פרסם קטלוג של 600 צמחים ים תיכוניים. הקטלוג מתאר כיצד היוונים השתמשו בצמחים, בעיקר למטרות רפואיות ומפרט לגבי כל צמח כיצד ומתי יש לקטוף אותו, האם הוא אכיל (הספר כולל מתכונים) והאם הוא יכול להיות רעיל. ספרו של דיוסקורידס שימש כספר לימוד במשך דורות, אולם התלמידים לא נכנסו לתחום המחקר האתנובוטני עד אחרי ימי הביניים.

ב-1542 אומן מהרנסאנס בשם לאונהארט פוקס (Leonhart Fuchs), חזר אל העיסוק בתחום כשפרסם את "De Historia Stirpium", קטלוג של 400 צמחים האופייניים לאזור גרמניה ואוסטריה. 
ב-1753 כתב קארולוס ליניאוס את "Species Plantarum", אשר כלל מידע על כ-5,900 צמחים.
במאה ה-19 הגיע המחקר האתנובוטני לשיא כאשר אלכסנדר פון הומבולדט וג'יימס קוק הביאו מידע בוטני רב מן העולם החדש ומדרום האוקיינוס השקט.
בהמשך, נערך מחקר מקיף למיפוי אתנובוטני של אוכלוסיית האבוריג'ינים.

הרופא הגרמני בן המאה ה-19, לאופולד גליק (Leopold Glueck), היה הראשון שערך מחקר המבקש לתאר את היחס אל הצמחייה מנקודת מבטו של הנחקר. מחקרו, הנחשב למחקר האתנובוטני המודרני הראשון, תיאר שימוש רפואי מסורתי בצמחים באזור בוסניה.

==אתנובוטניקה מודרנית==

החל מתחילת המאה ה-20, תחום האתנובוטניקה, שעסק עד אז בעיקר באיסוף נתונים, קיבל כיוון חדש עם דגשים מתודולוגיים וקונספטואלים. זו הייתה תחילתה של האתנובוטניקה האקדמית. האב המייסד של תחום זה הוא ריצ'רד אוונס (Richard Evans).
בימינו, ההכשרה בתחום האתנובוטניקה כוללת זיהוי ושימור צמחים ולימודי אנתרופולוגיה ושפה מקומית.

למרות שהרבה מהידע המסורתי עדיין נשמר בקרב מרפאים שבטיים, לעיתים קרובות ישנה הסתייגות ניכרת בנוגע לשיתוף הידע עם זרים.

בין האתנובוטנאים הפעילים בישראל, ניתן למנות את פרופ' זהרה יניב-בכרך.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://web.archive.org/web/20150903043724/http://www.ars-grin.gov/duke/ethnobot.html שימושים אתנובוטניים של צמחים שונים]
* [http://www.lamakama.co.il/qa/%D7%9E%D7%93%D7%A2/%D7%A2%D7%95%D7%9C%D7%9D-%D7%94%D7%A6%D7%95%D7%9E%D7%97/%D7%90%D7%AA%D7%A0%D7%95%D7%91%D7%95%D7%98%D7%A0%D7%99%D7%A7%D7%94 שאלות ותשובות באתנובוטניקה] 
* 
* 

קטגוריה:אתנוביולוגיה
קטגוריה:צמחים והאדם
קטגוריה:חקלאות בת קיימא
היום הבין-לאומי למיגור העוני

היום הבין-לאומי למיגור העוני הוא יום ציון בין-לאומי של ארגון האומות המאוחדות למאבק ברעב, בעוני ובמחסור ברחבי העולם.
יום העוני מצוין בכל שנה ב-17 באוקטובר באירועים ברחבי העולם.

==היסטוריה==
בשנת 1987 הכריזה "תנועת העולם הרביעי", התנועה הבינלאומית למען משפחות החיות בעוני קיצוני ובהדרה חברתית, על ה-17 באוקטובר כיום הבינלאומי למלחמה בעוני. ביום זה ערכו פעילי התנועה אירוע רב משתתפים בכיכר הטרוקדרו בפריז והציבו בו לוח שיש עליו נכתב: "בכל מקום בו אנשים נדונים לחיות במצוקה, שם זכויות האדם נרמסות. להתאחד על מנת לדרוש את כיבודן- זוהי אחריותנו וחובתנו ". 

בשנת 1992 הכריזה עצרת האו"ם על יום זה כיום כלל עולמי לציון המאמץ לביעור העוני. מאז, מדי שנה מתקיימות ביום זה ברחבי העולם פעולות הסברה והזדהות עם אנשים החיים בעוני. בנוסף, האיחוד האירופי הכריז על שנת 2010 כשנת המאבק בעוני. 

==מטרה==
המטרה: השרשת שיח חדש בין מעצבי המדיניות לאנשים המתמודדים עם עוני
אנשים החיים בעוני חווים חסכים רבים בכלל תחומי החיים, מעל ומעבר לחסך כלכלי: העוני קשור לקשיים בתחום התעסוקה, התזונה והבריאות, הדיור, החינוך וההשכלה, חיי המשפחה, ההשתלבות בחברה ובילוי בשעות הפנאי. החיים בעוני מחייבים גיוס כוחות יומיומי לצורך התמודדות, כוחות אלו לא תמיד נראים ונשמעים בשיח הציבורי. איכות חייהם של החיים בעוני מושפעת מהחלטות הדרג המדיני, ואולם בשל הדרתם מהזירה הציבורית ומקרב מקבלי ההחלטות, קולם נשמע לעיתים רחוקות בקרב מקבלי ההחלטות.

אולם, הניסיון המקצועי בעולם הרחב מלמד כי אנשים החיים בעוני צוברים ידע רב, החיוני לקבלת ההחלטות נכונות בנוגע להם. מומחים הסיקו שמדיניות לשבירת מעגל העוני חייבת להתבסס על ידע זה. התעלמות ממנו היא לא רק בגדר התנשאות כלפי החיים בעוני ופגיעה בזכויותיהם - היא גם בלתי מקצועית ומובילה לכישלון. על כן באירועי היום המתקיימים מיד שנה בכנסת, מושם דגש על הגברת הקשב והדיאלוג בין רשויות השלטון לבין נציגי הקהילות החיות בעוני, מתוך תפיסה ואמונה כי אנשים החיים בעוני צריכים להיות שותפים בעיצוב המדיניות הנוגעת לחייהם. 
יום זה, המתקיים מדי שנה, מהווה הזדמנות לשיח חדש בין קובעי המדיניות לאנשים החיים בעוני ולארגונים הפועלים לסייע להם; שיח, המאפשר העצמת היכולות וההישגים של אנשים החיים בעוני והמבוסס על שותפות המכירה בזכויות האדם שלהם, בצורכיהם ובקשייהם.

==בישראל==

בשנת 2007 צוין היום לראשונה בישראל, ביוזמת פרופ' יונה רוזנפלד, חתן פרס ישראל לעבודה סוציאלית, בשותפות עם ארגונים, מוסדות ואנשים החיים בעוני. בהמשך הוקם "פורום לציון היום הבינלאומי למאבק בעוני" בו שותפים תושבים החיים בעוני, ארגונים לשינוי חברתי ומוסדות אחרים. הפורום יזם פנייה לכנסת, בעקבותיה הוכר יום זה כיום בינלאומי. החל משנת 2009 מצוין זה מדי שנה בכנסת בשיתוף הפורום לציון היום הבינלאומי למאבק בעוני. ביום זה מתקיימים אירועים ודיונים מיוחדים בנושא במטרה לדון ולקדם מדיניות שתביא לצמצום התופעה. בשנת 2010, בכנס שהתקיים במסגרת יום זה בכנסת, קראו המשתתפים לממשלה לקדם תוכנית רב מערכתית להתמודדות עם עוני..

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

עוני, מיגור
קטגוריה:עוני
קטגוריה:אירועים בחודש אוקטובר
הדסה טל

הדסה טל (נולדה ב־1953 וגדלה בתל אביב) היא משוררת ישראלית וד"ר לספרות השוואתית.

== ביוגרפיה ==
טל החלה לפרסם משיריה בכתב העת 'חדרים'. שירה "בי אדוני" הולחן על ידי דורי פרנס, ובשנית על ידי עדי רנרט עבור השחקנית לאורה ריבלין (פרויקט מפעל הפיס לתרבות ואמנות 'שירים באורמלא'). קולאז'ים משיריה הולחנו לקול, פסנתר וגונגים טיבטיים על ידי נעה בלאס, והוקלטו בקולה של אתי בן-זקן.

שיריה נכללו בכוריאוגרפיות, והועלו ב'פסטיבל אשה', ו'מחול אחר' (מרכז סוזן דלל 2006), ולהקת המחול רנה שיינפלד (2008, 2011).

זכתה בפרס לאה גולדברג לשירה לשנת 2000.

בשנת 2003 הקימה ואצרה את הגלריה לאמנות ע"ש בלה ושמחה נורנברג, באוניברסיטת בר-אילן. בשנים 2007–2009 הייתה חברה בבית מדרש "כנה" בירושלים, ובמקביל השתלמה בהוראת יוגה.

הדסה טל נשואה לפרופ' חיים טל ולהם שתי בנות.

== ספריה ==
* קולות (ספריית פועלים, 1999)
* שיר ערש לתינוק שכמעט (הוצאת כרמל, 2005, ראה אור עם רישומיו של האמן מנשה קדישמן)
* קפה נואר (הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, יצא לאור בתמיכת קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב)
* לוּ באתי ציפור (הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2010)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
* [http://www.helicon.org.il/46930/בוגרים-זוכי-פרסים רשימת בוגרים זוכי פרסים] באתר הליקון
* אלחנן ניר, [https://web.archive.org/web/20071031065151/http://www.massculture.co.il/index.asp?mainpage=prod_enlarge&prodcat=2002&prodtbl=200200&prodid=160&menuIDcounterID= בשתי איניים - על הספר "שיר ערש לתינוק שכמעט"]
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
שומר לטומאה

עור בעל החיים, משמש כשומר

בהלכות טומאת אוכלים, שומר, הוא דבר הנספח לאוכל, ודרוש לאוכל לצורך שמירה עליו מכל סיבה שהיא. השומר נחשב לחלק מהאוכל, הן כדי להביא טומאה על האוכל אם טומאה נגעה ב"שומר", הן כדי להשלים את השיעור המינימלי של האוכל הנדרש כדי לטמא (כביצה) או להיטמא (כזית), והן כדי להביא טומאת נבלה על מי שנוגע ב"שומר" של נבלה.

==מקור ההלכה==
דין שומר נדון במסכת עוקצין. המשנה הראשונה במסכת מסכמת את הכללים של שומר ויד לטומאה:
:"כל שהוא יד ולא שומר, מטמא ומטמא ולא מצטרף.
:שומר, אף על פי שאינו יד, מטמא ומטמא ומצטרף.
:לא שומר ולא יד, לא מטמא ולא מטמא."

בהמשך המסכת נידונים הפרטים של ההלכה. 

דין השומר נלמד מהפסוקים הבאים:

במסכת חולין מובא בשם רבי ישמעאל שפירש את המילים "על כל זרע זרוע" - כדרך שבני אדם מוציאין לזריעה חטה בקליפתה ושעורה בקליפתה ועדשים בקליפתן.

==דוגמאות של שומר==

קליפה נחשבת לשומר, מכיוון שהיא שומרת על הפרי. 

השורש של שום, בצל וירקות דומים נחשב לשומר כאשר השורש לח. 

עוקץ של תאנה ושל חרוב נחשב לשומר, בעוד בכמעט שאר הפירות העוקץ אינו נחשב לשומר. 

רבי יוחנן וריש לקיש נחלקו, בנוגע לשערות בעל חיים, האם הם נחשבים כ"יד", או כ"שומר". רבי יוחנן סובר ששיער אינו שומר, וריש לקיש סובר, שהשיער הוא שומר. מסבירים שהשיער נחשב ל"שומר", מכיוון שבשורש השיער יש נקב זעיר, ובמקום זה מגינה השערה על הבשר.

==פרטי הלכות שומר==
השומר מטמא, מיטמא ומצטרף.
*מטמא - שומר של פרי טמא הנוגעת באוכל טהור יטמא אותו אם שאר התנאים כדי לטמא מתקיימים.
*מיטמא - טומאה הנוגעת בשומר מטמאת את כל הפרי. 
*מצטרף - גודל הפרי כדי לבדוק האם יש בו כמות כדי לטמא אוכל אחר נמדד ביחד עם השומר שלו. 

דין שומר זה, הוא רק לטומאה קלה, ולא לטומאה חמורה. דין זה נלמד מהמילה "מנבלתה" בפסוק לט, הבאה למעט, שדווקא אם יש בנבילה כשיעור כזית אם מטמאת, ואין לצרף את ה"שומר". 

אם כי לאחר המילה "בנבלתה" מופיע גם המילה "יטמא". בכך אומרת התורה: כדי שבשר יטמא בטומאת נבילות, צריך שיהיה שיעור כזית דווקא מהנבילה עצמה - "בנבלתה", ולא עור שאין עליו כזית בשר והעור משלימו לכזית, כלומר - אין לצרף את ה"שומר" כדי להשלים את השיעור כדין שומר, ובכרך אין להם את המעלה המיוחדת של "שומר" - שמצטרף עם האוכל כדי לקבל טומאה

עם זאת, ל"שומרים" יש דין "יד", ולמרות שאינם נחשבים כ"יד". כלומר: עור של בעל חיים, נחשב בעיקרו כ'שומר' על הבשר, אך לא כ'יד', שהרי אין משתמשים בו לצורך טלטול הבשר, ולמרות זאת, יש לו תוקף הלכתי כ'יד', העור עצמו מביא ומוציא טומאה מהאוכל - אם נגעה טומאה באוכל שיש בו כזית כדין 'יד', ולאוכל - אם נגע אדם טהור באוכל טמא שיש בו כזית, מדין "יד".

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיבור לטומאה וטהרה
בלמאסדה

בלמאסדה (בסקית: Balmaseda) היא עיירה ספרדית בחבל הבסקים. 
בלמאסדה ממוקמת כ-30 קילומטר דרומית מערבית מבילבאו, בירת נפת ביסקאיה. אוכלוסייתה 7,583 תושבים (2011) ושטחה 340 קמ"ר. העיירה מהווה מרכז לתעשיות רהיטים ופלדה.

==היסטוריה==
העיר הוקמה בשנת 1199.
ב-5 בנובמבר 1808 התקיים בה קרב בין כוחות צרפתיים וספרדיים במסגרת מלחמות נפוליאון.

==יהודים==
לא ידוע מתי התיישבו יהודים לראשונה, אולם חיים ביינארט מציין שייתכן שיש קשר בין ראשית ההתיישבות במקום להיתר ליהודים לרכוש קרקעות באזור, שנתן אלפונסו ה-11, על דעת הקורטס, בשנת 1348. בשנת 1474 הגיע המס שהוטל על יהודי בלמאסדה ל-1,100 מרבדי ובשנת 1482 הוא הגיע ל-1500 מרבדי. ברשימת הנכסים של בלמאסדה לשנת 1487 מנויים 473 בתי אב, מהם 11 בתי אב יהודיים. בשנת 1483 החליטה מועצת בלמאסדה לאסור נישואין של יהודים תושבי העיירה עם תושבים מחוץ לעיירה, כדי למנוע את התרבות היהודים בעיירה. בינואר 1486 הוציאו תושבי העיירה צו גירוש ליהודי המקום. אולם הצו בוטל על ידי מלך ספרד אשר הורה בצו נגדי מ-1 במרץ 1486 למנוע את גירוש היהודים. במקביל, מבלי לדעת על עמדת מלך ספרד, פנו היהודים למועצת הארץ בגרניקה ובקשו את ביטול הצו, אולם בקשתם נדחתה. הגירוש בוצע בכוח באפריל 1486 ויהודי בלמאסדה עברו להתגורר בשדות סביב העיר ובעיירה הסמוכה, ויליאסאנה די מנה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חבל הבסקים: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-12
סידי פרג' חלימי

הרב סידי פרג' חלימי (1876–1957) היה הרב הראשי של העיר קונסטנטין שבאלג'יריה במשך כ-60 שנה ומחבר ספרים רבים. נושא תואר אביר לגיון הכבוד הצרפתי.

==ביוגרפיה==
נולד לרב סידי אברהם חלימי (שכונה על ידי קרוביו גם "סידי באהא") ולבנדקיה זרביב (שכונתה על ידי המשפחה "מה בנדקיה"), בתו של הרב שמעון זרביב, בה' בחשוון ה'תרל"ז (22 באוקטובר 1876), זמן קצר אחרי שיהודי אלג'יריה קיבלו אזרחות צרפתית לפי צו כרמיה. אביו, רבי אברהם, היה נצר למשפחת רבנים אלג'יראים חשובה, בהם אביו סידי בנימין חלימי וסבו רבי כאלפאלח חלימי. אמו, בנדקיה, הייתה נצר לשושלת ארוכה של רבנים, שבראשה עמד רבי מסעוד זרביב (בעל זרע אמת, שכונה "אל חסיד") שחי במאה ה-18.

הוריו של רבי פרג' היו עניים, ומצב המשפחה החמיר עוד יותר כאשר הוא התייתם מאביו בגיל 12. בנערותו למד לימודי קודש - תורה, שני התלמודים, הלכה ואגדה - ובמקביל נאלץ גם לעבוד כדי לסייע בפרנסת משפחתו. 

בתוך שנים ספורות, נחשב לתלמיד חכם מופלג, והדבר לא נעלם מעיניהם של ראשי הקהילה, שמינוהו לדיין בגיל 18, לאב בית הדין בגיל 21 ולתפקיד הרב הראשי של קונסטנטין בגיל 24.

בתקופת חייו, הקהילה היהודית באלג'יריה הייתה בפריחתה. נודע בתור "הרועה הרוחני" של יהודי קונסטנטין, ושמו נודע ברחבי אלג'יריה ובארצות השכנות לה בצפון אפריקה, ואף בצרפת.

הלך לעולמו בכ"ט באלול התשי"ז (25 בספטמבר 1957), זמן קצר יחסית לפני שרוב יהודי אלג'יריה נטשו אותה בעקבות אירועי עצמאותה ושחרורה מהריבון הצרפתי.

כיום, דמותו היא מהנערצות ביותר על ידי היהודים האלג'יראים בצרפת ובישראל.

===אישיותו ופועלו===
הרב חלימי היה איש ציבור מוערך ומסור, ששמר על קשר טוב עם כל חלקי הקהילה לגווניה, ללא כל קשר לדרגתם הדתית והרוחנית של העומדים מולו. כאדם כריזמטי, מסירותו לקהילה הייתה אין סופית. תרם רבות לגופי הקהילה, כדוגמת ארגוני צדקה, גמילות חסדים ותלמוד תורה. בתקופת מלחמת אלג'יריה, נתבקש לכהן כרבה הראשי של תוניסיה, אבל סירב בשל נאמנות ליהודי קונסטנטין.

===משפחתו===
הרב חלימי נישא לטפחה ביטון (שכונתה במשפחה "מה טפחה") ב-9 במרץ 1898, ולזוג נולדו שמונה ילדים, שבע בנות - מרים, פאולין, צ'ורקיה, ג'ורג'ט, בלאנש, ג'ולי וסוזן ובן יחיד - רבי אבנר שלום, שהשתתף בהוצאה לאור של ספריו אביו וסבו. בתו מרים התגרשה מספר שנים לאחר נישואיה, ונפטרה בגיל צעיר. בנה, ג'ילבר מרדכי אשור נותר יתום בגיל 9, והרב חלימי ואשתו אימצו את הנכד וגידלו אותו בביתם. בתחילת שנות השישים הגיעו לצרפת אחרי עצמאות אלג'יריה, רובם לאזורי פריז ומרסיי. חלק מהנכדים והנינים עלו בהמשך מצרפת לישראל.

==ספריו==

בין הספרים שחיבר הרב חלימי:
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=4940&pgnum=1 לא אמות כי אחיה] – פירושים על ההגדה של פסח.
* אורות החיים – חידושים דרושים ואגדות על התורה, תהילים וש"ס.
* יפאר ענוים – קונטרסים - ליקוט דרשות משותף עם רבי יצחק טוביאנה, רבי רפאל טוביאנה ואביו רבי אברהם חלימי.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.attali.info/hachamim/sidi%20fredj.htm על הרב סידי פרג' חלימי]
* [https://www.mytzadik.com/tzadik.aspx?id=1381 רבי סידי פרג' חלימי] - באתר MyTzadik
* 
* 

קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:קונסטנטין: רבנים
קטגוריה:אלג'יראים שנפטרו ב-1957
קטגוריה:ילידי 1876
קים ליה

במשפט העברי, קים ליה היא אומדנא על פיה פוסק הדיין, למרות שאין לו הוכחות כעדים, הוא יכול לפסוק על פי דבר הידוע לו אישית.
==מקור הכלל==
הגמרא מספרת על שתי נשים שבאו לדין תורה לפני רבא, האחת תבעה את השנייה בסכום כסף, והשנייה כפרה והכחישה את כל המעשה. מתקנת חכמים, במקרה כזה צריכה האשה שנתבעה להשבע שבועת היסת, כדי להפטר מהתשלום. אך אשתו של רבא, שהייתה בתו של רב חסדא העידה לפניו, כי אותה אשה נוהגת להזכיר שם שמים לבטלה וחשודה על השבועה. רבא אמר, כי מכיוון שיודע הוא שאשתו לא משקרת מעולם הוא סומך עליה בעיניים עצומות.

במקרה אחר, שבא לפני רבא, העיד לפניו תלמידו המובהק רב פפא כי אדם המחויב שבועה, הוא חשוד על שבועת שקר. במקרה זה, לא סמך רבא על דבריו, באומרו שצריך דווקא עדים. לפליאת תלמידיו הסביר רבא: את אשתי אני מכיר היטב ויודע בבירור שאינה משקרת. את רב פפא איני מכיר אישית, והסברא שאינו משקר, אינו יותר מגדר של חזקה, שאי אפשר להוציא ממון על פיו.

==הסברים לכלל==
לפי הסברו של רבי משה פיינשטיין, נאמנותו של רב פפא הייתה מפורסמת וגדולה יותר משל אשת רבא, שהרי היה אמורא מפורסם בצדקותו וחסידותו. ולמרות זאת, כדי לסמוך על אדם נדרשת דווקא ידיעה ברורה, ואשתו של רבא, נוסתה על ידו כמה פעמים שאינה משקרת שום פנים ואופן.

לפי הסבר הראשונים, נאמנות זו של "קים לי" אינה מועילה כדי להוציא ממון, כדי להוציא ממון נדרשים דווקא עדים. אלא שכדי לומר שאדם אינו מחויב שבועה, די בכך שידוע לדיין שהאדם חשוד על השבועה. מהותה של השבועה היא בירור כי הנתבע אינו משקר. במקרה ואנו איננו מאמינים לו מסיבה מוצדקת, אין שבועתו נחשבת לשבועה, ועל פי הכלל כל המחויב שבועה ואינו יכול לישבע משלם, הוא חייב לשלם מדין התורה, האומר שכל אדם המחויב שבועה, ואינו יכול להשבע מסיבה כל שהיא, חייב לשלם.

לפי שיטת רש"י נאמנות זו היא בגדר שב ואל תעשה כספק, ולכן ה"קים לי" עוזר רק שבית דין לא יגבו ממון, אך אם תפס בעל דין השני, אין מוציאין ממנו. הרי"ד מסביר בצורה דומה את הכתוב בגמרא שאין לקרוע שטר כאשר ידוע שהוא פרוע על פי טענת "קים לי", מכיוון שייתכן שהוא יגיע לבית דין אחר שיגבו את הממון, מכיוון שלא ידעו שהוא פרוע על פי "קים לי". רבי משה פיינשטיין מסביר כי טענת קים לי אינה פסק גור שניתן להפקיע את כוח הבעל דין לגמרי, ורק לגבי הפסק באותו בית הדין בו ידועה טענת ה"קים לי" ניתן לפסוק על פיה מספק על כל פנים כדי שלא לעשות מעשה מספק, אבל אין לבית הדין זכות לקרוע את השטר ולהפקיע את כוחו כליל.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.kiryatmoshe.co.il/%D7%9E%D7%90%D7%9E%D7%A8%D7%99-%D7%91%D7%99%D7%AA-%D7%94%D7%93%D7%99%D7%9F/111-%D7%A7%D7%99%D7%9D-%D7%9C%D7%99 מאמר בנושא קים לי], [http://www.kiryatmoshe.co.il/%D7%91%D7%99%D7%AA-%D7%94%D7%93%D7%99%D7%9F באתר ישיבת מצפה יריחו.]

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפט עברי
ישראל בשביל אופניים

ישראל בשביל אופניים היא עמותה הפועלת ברחבי ישראל לקידום תחבורת אופניים לצורכי יוממות, להגברת הבטיחות בדרכים ושיפור איכות החיים והסביבה של כלל התושבים.

==היסטוריה ופעילות==
העמותה נוסדה בשנת 1994 על ידי קבוצה של רוכבי אופניים מתל אביב במטרה לקדם בניית תשתית לרכיבה בטוחה בעיר. בשנים ראשונות אלו הוביל גרעין של כ-15 מתנדבים פעילות ברמה העירונית מוניציפלית בתל אביב. בשנת 2005 שונה השם ל"ישראל בשביל אופניים" במקביל להרחבת הפעילות לרמה הארצית. יחד עם זאת, הארגון שמר על אופיו ההתנדבותי ועד היום מתנדבים בו עשרות רוכבים ובהם מתכנני תחבורה ומתכנני ערים אדריכלים ומתכנני נוף, אנשי מדיה וסטודנטים. 

העמותה פועלת מתוך השקפה כי אופניים הם כלי תחבורה שווה לכל כיס, חסין פקקים וידידותי לסביבה אשר שימוש נרחב בו יביא להפחתת זיהום האוויר, רעש וצפיפות בדרכים וכך ישפר את איכות החיים של כלל התושבים, וכי על ידי פיתוח רשת שבילי אופניים בטוחים ניתן לאפשר לציבור רחב יותר תחבורה זולה, שוויונית, בטוחה ובריאה.

העמותה פועלת במספר רבדים ביניהם: תכנון שבילי אופניים ומעורבות בתכנון עירוני, שדלנות מול משרדי ממשלה ועיריות ומשרדי, קידום חקיקה בכנסת, פעילות ציבורית רחבה להגברת המודעות לרכיבה ויתרונותיה, קידום תוכניות חינוכיות ללימוד ועידוד רכיבה ועוד. 

לארגון קבוצות פעילים ברחבי הארץ: ברמת גן וגבעתיים, בחיפה, ירושלים, באר שבע, ראשון לציון, אשדוד וערים נוספות.

==הישגים ופרויקטים==
*ארגון אירועי מסות קריטיות של מאות רוכבי אופניים ברחבי הארץ באופן שוטף
*יזום פרויקט שבילי האופניים של תל אביב הכולל סלילת עשרות קילומטרים של שבילים, לובי בקרב חברי מועצת העיר לקידום הפרויקט
*בניית תוכנית חינוכית לעידוד הרכיבה באופניים והדרכתה בבתי ספר על ידי פעילי העמותה
*השתתפות בוועדות היגוי ותכנון של פרויקטי אופניים בערים השונות (תל אביב, הרצליה, רעננה, עמק חפר, חולון, פרדס חנה-כרכור) 
*ליווי תכנון שבילי אופניים בעשרות רשויות מקומיות במסגרת הקול קורא של המשרד להגנת הסביבה. סיוע להתארגנויות תושבים מקומיות 
*הקמת פורום מתכננים והעשרה מקצועית לאדריכלים, מהנדסים ומתכננים
*פרויקט האופניים באוניברסיטת תל אביב
*שותפות בהפקת אירועים מיוחדים שמטרתם העלאת המודעות לנושא - יום ללא מכוניות, יום כדור הארץ, אירוע "עיר על גלגלים" בהשתתפות 12,000 רוכבים ועוד 
*השתתפות במאבק הארגונים הירוקים על שמירת השטחים הפתוחים בפארק איילון, פי גלילות (סילוק חוות מיכלי הגז) בשמורת פולג, ארץ המכתשים ואחרים 
*השתתפות בפרויקט שביל ישראל לאופניים אותו מובילים רשות הטבע והגנים והקרן הקיימת לישראל
*השתתפות בצוות בראשות מנכ"ל משרד התחבורה להקמת תוכנית אב ארצית. השתתפות בצוות לכתיבת הנחיות לתכנון שבילי אופניים
*לובי בקרב חברי הכנסת ושרים לקידום תשתיות ומודעות ברמה הארצית וקידום חקיקה המעודדת שימוש באופניים
*בשנת 2008 זכה יותם אביזוהר מנכ"ל הארגון ואחד ממקימיו בפרס הגלובוס הירוק כפעיל סביבתי ראוי לציון המוביל חזון ומשפיע על המציאות הסביבתית חברתית של ישראל

==ראו גם==

*חיים וסביבה
*15 דקות

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגונים חברתיים בישראל
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:ישראל: אופניים
קטגוריה:זוכי פרס הגלובוס הירוק
קטגוריה:ארגוני תחבורה ישראליים
הנריק האיוש

הנריק האיוש (במקור גוטמן, בהונגרית: Hajós Henrik; 21 ביולי 1886 – 30 בדצמבר 1963) היה שחיין יהודי-הונגרי, אלוף אולימפי (אתונה 1906), 7 פעמים ברציפות אלוף הונגריה במשחה למייל אחד חופשי (1905 - 1911), במשחה ל-440 יארד חופשי (1911), במשחה ל-880 יארד חופשי (1905 ו-1911) ובמשחה בנהר (1907).

==קורות חיים==
האיוש נולד בבודפשט. היה אחיו הצעיר של אלפרד האיוש, האלוף האולימפי הראשון בעידן המודרני.

באליפות הונגריה שנערכה בשנת 1905 זכה האיוש ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-880 יארד חופשי בתוצאה של 12:39.6 דקות ובמשחה ל-1 מייל חופשי בתוצאה של 25:54.2 דקות. מדליית כסף במשחה ל-440 יארד חופשי, אחרי זולטאן הלמיי (5:50.6 דקות).

באולימפיאדת אתונה (1906)זכה האיוש במדליית זהב במשחה שליחים 4x250 מטר חופשי בתוצאה של 16:52.4 דקות, לפני גרמניה (17:16.2 דקות) ובריטניה.

באליפות הונגריה שנערכה בשנת 1906 זכה האיוש ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה ל-1 מייל חופשי בתוצאה של 25:38.6 דקות. מדליות כסף במשחה ל-440 יארד חופשי אחרי גזה קיש (5:53.0 דקות), ובמשחה ל-880 יארד חופשי אחרי אוטו שיף מאוסטריה (12:11.0 דקות)

באליפות הונגריה שנערכה בשנת 1907 זכה האיוש ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-1 מייל חופשי בפעם השלישית ברציפות בתוצאה של 24:56.8 דקות ובמשחה בנהר בתוצאה של 1:05:59 שעות. מדליית כסף במשחה ל-880 יארד חופשי, אחרי אימרה זכר (11:53.4 דקות).

באולימפיאדת לונדון (1908) סיים האיוש במקום תשיעי במשחה ל-400 מטר חופשי, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 6:19.8 דקות ובמקום 27 במשחה ל-100 מטר חופשי.

בשנת 1963 נפטר האיוש בבודפשט.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחיינים אולימפיים יהודים
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת אתונה (1906)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:ספורטאים יהודים הונגרים
קטגוריה:אלופים אולימפיים הונגרים: שחייה
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים יהודים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1886
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1963
ערב טוב

ערב טוב הוא אלבומו ה-12 של הזמר ליאור נרקיס, יצא לאור באוגוסט 2010. חלק מהשירים כגון "ערב טוב", "אני מבטיח", "ברית אהבה" ו"העיניים שלי" נרקיס הלחין. האלבום כולל את הלהיטים: "ערב טוב", "מתוקה", "נשמה" ואת הדואטים עם אייל גולן "אני מבטיח" ומאיה סימנטוב "בשבילך". השיר "על סף דלתך" הוא גרסת כיסוי לשיר שביצע במקור חיים משה.

==רשימת השירים==

==קליפים==
* - במאי אופיר לובל
* - במאי אופיר לובל
*

קטגוריה:אלבומי ליאור נרקיס
קטגוריה:אלבומי 2010
קטגוריה:אלבומים בעברית
ארנסט שרדר

ארנסט שרדר (Ernst Schröder; 25 בנובמבר 1841 מנהיים, באדן – 16 ביוני 1902 קארלסרוהה, גרמניה) היה מתמטיקאי גרמני הידוע בעיקר עקב עבודתו בלוגיקה אלגברית. הוא דמות ראשית בהיסטוריה של הלוגיקה המתמטית (ביטוי שאולי הוא המציא), על ידי תמצות והרחבה של העבודות של ג'ורג' בול, אוגוסטוס דה מורגן, יו מק'קול ובמיוחד צ'ארלס פירס.

הוא ידוע בעיקר בעקבות Vorlesungen über die Algebra der Logik (הרצאות על האלגברה של הלוגיקה), בשלושה כרכים, אשר הכינו את הדרך לפריחתה של הלוגיקה המתמטית כתורה נפרדת במאה ה-20 על ידי איחוד למערכת אחת את המערכות השונות של הלוגיקה הפורמלית של ימינו.

== ראו גם ==
* משפט קנטור-שרדר-ברנשטיין

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* Schröder, E., 1877. Der Operationskreis des Logikkalküls. Leipzig: B.G. Teubner.
* Schröder, E., 1898. "Über zwei Definitionen der Endlichkeit und G. Cantor'sche Sätze ", Abh. Kaiserl. Leop.-Car. Akad. Naturf 71: 301–362.</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הטכנית של דרמשטאדט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1841
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1902
אירינאוס הראשון

אירינאוס הראשון מירושלים (ביוונית: Ειρηναίος Α΄ Ιεροσολύμων; 17 באפריל 1939 – 10 בינואר 2023) היה הפטריארך ה-140, לפי המסורת, של הכנסייה היוונית-אורתודוקסית בירושלים. הוא נבחר לתפקיד בשנת 2001 והודח בשנת 2005, לאחר שנחשד על ידי ראשי הכנסייה בכך שהיה שותף במכירת נדל"ן של הכנסייה לעמותת עטרת כהנים.

== ביוגרפיה ==
אירינאוס נולד בסאמוס והוטבל בשם אמנואיל סקופליטיס (Εμμανουήλ Σκοπελίτης). הוא הגיע לירושלים ב-1953, ומונה לפטריארך בשנת 2001 על ידי הסינוד הקדוש (המועצה העליונה של הכנסייה), במקומו של דיאודורוס הראשון שנפטר בסוף שנת 2000. במשך כשנתיים נמנעה ממשלת אריאל שרון מלהכיר במינוי, מחשש שאירינאוס הוא פרו-פלסטיני. לכנסייה היוונית נכסים רבים בישראל, בהם קרקעות רבות בירושלים, כולל הקרקע של משכן הכנסת ובית ראש הממשלה, ולכן המינוי הוא בעל משמעויות מדיניות ופוליטיות לישראל. מינויו של אירינאוס היה מלווה בחקירות משטרה ובהאשמות בזיוף מסמכים, ורק בינואר 2004 זכה בהכרת ממשלת ישראל.

במרץ 2005 נחשפו עסקות נדל"ן שעשתה הכנסייה עם עמותת עטרת כהנים בעיר העתיקה בירושלים. אירינאוס הואשם על ידי הסינוד כי ידע על העסקאות ושיתף בהן פעולה, בעוד שהוא האשים במעשים את היועץ הכספי של הפטריארכיה, ניקולס פפדימס.

ב-6 במאי 2005 החליטו ראשי הכנסייה בירושלים על הדחתו וההחלטה אושרה בוועידה מיוחדת שהתקיימה באיסטנבול ב-24 במאי 2005. ב-16 ביוני 2005 החליטה הכנסייה להוריד את דרגתו של אירינאוס הראשון, ל"נזיר זוטר". ב-22 באוגוסט 2005 נבחר תיאופילוס ינופולוס, הנושא בשם תיאופילוס השלישי למחליפו. ממשלת ישראל המשיכה להכיר באירינאוס כפטריארך המכהן של ירושלים עד 16 בדצמבר 2007. לאחר הדחתו התגורר אירינאוס בבידוד בדירתו שבקומה השלישית של בניין הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית ברובע הנוצרי, ומזונו הועבר אליו באמצעות סל קשור בחבל. הכנסייה היוונית טענה כי הוא אינו מקבל את הדחתו ומתבודד מרצון.

בקיץ 2019 התדרדר מצבו הבריאותי, הוא אושפז בבית החולים סנט ג'וזף בירושלים. בכינוס מיוחד של סינוד הפטריארכיה הוחלט להכיר באירינאוס כ"פטריארך לשעבר" בניגוד להחלטה הקודמת שראתה בו נזיר פשוט. איריאנוס ביקש לחזור ליוון כדי למות בה, הבקשה נתקלה בקשיים ורק ב-29 באוגוסט 2019, עזב אירינאוס את ישראל ליוון.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כמרים
קטגוריה:פטריארכים של הכנסייה היוונית-אורתודוקסית בירושלים
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1939
קטגוריה:יוונים שנפטרו ב-2023
דורון ציילברגר

דורון ציילברגר (נולד ב-2 ביולי 1950) הוא מתמטיקאי ישראלי, פרופסור באוניברסיטת ראטגרס בארצות הברית. מחקריו עוסקים בקומבינטוריקה ובפונקציות מיוחדות.

== ביוגרפיה ==

בשנת 1976 קיבל ציילברגר תואר דוקטור במתמטיקה ממכון ויצמן למדע, על עבודה שכותרתה "New Approaches and Results in the Theory of Discrete Analytic Functions", שנעשתה בהנחיית הרי דים. מחקריו הבולטים עוסקים בחישוב סכומים של טורים היפרגאומטריים ושל סדרות q .

ציילברגר הוא אולטרפיניטיסט .

ציילברגר נתן קרדיט למחשבו במאמריו תחת שם העט Shalosh B. Ekhad ("שלוש באחד" באותיות לטיניות).

==הוקרה==
* בשנת 1990 הוענק לו פרס לסטר פורד .
* בשנת 1998 הוענק לו פרס לירוי סטיל של האגודה האמריקאית למתמטיקה.
* בשנת 2004 הוענקה לו מדליית אוילר - פרס בתחום הקומבינטוריקה, על "היותו מוביל דרך בשימוש במחשוב ואלגוריתמים לעשייה מתמטית מהירה ויעילה".
* במאי 2010 נערך לכבוד יום הולדתו ה-60 כנס בן יומיים בהשתתפות מתמטיקאים רבים מישראל ומארצות הברית.
* בשנת 2016 הוענק לו פרס רובינס. 

== קישורים חיצוניים ==

* [http://sites.math.rutgers.edu/~zeilberg/ דף אישי] באתר אוניברסיטת ראטגרס
* [http://scienceworld.wolfram.com/biography/Zeilberger.html ביוגרפיה]
* 
* ציטוטים של ציילברגר באתר ויקיציטוט
* [https://web.archive.org/web/20100614021926/http://www.maa.org/dist-lecture/zeilbergerinterview.pdf ראיון עמו]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:זוכי מדליית אוילר
קטגוריה:ישראלים זוכי פרסים בין-לאומיים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
מסיבת אוזניות

מסיבת אוזניות בירושלים
מסיבת אוזניות בשד' בן-גוריון בתל אביב
מסיבת אוזניות ברמת השרון
מסיבת אוזניות היא מסיבה בה כל האנשים רוקדים לצלילי מוזיקה הנשמעת אך ורק באוזניות. בניגוד למסיבה רועשת בה נעשה שימוש במערכות הגברה וברמקולים, במסיבת אוזניות כל משתתף מקבל זוג אוזניות אלחוטיות שרק באמצעותן הוא יכול להאזין למוזיקה. המוזיקה עצמה בוקעת מעמדת שמע אליה מחובר משדר היוצר מרחב וירטואלי מוגדר שרק בו ניתן לשמוע את המוזיקה עם אותן האוזניות האלחוטיות – ללא אוזניות לא ניתן לשמוע מוזיקה כלל. 

במסיבת אוזניות ניתן לשלב מספר ערוצי מוזיקה המשודרים במקביל לאותו המרחב והקהל על ידי שני די ג'יים או יותר. מסיבות האוזניות פופולריות במיוחד בתור מסיבות רחוב בשל יכולתן לאפשר מסיבה נטולת רעש שאפשר לקיים גם בשעות בהן ישנם איסורים על קיום רעש בפומבי ועל השמעת מוזיקה רועשת.

== היסטוריה ==
מסיבת האוזניות הראשונה נערכה בשנת 1969 במסגרת סרט מדע בדיוני פיני בשם "Ruusujen Aika". בשנות התשעים שב והועלה רעיון מסיבות האוזניות על ידי מספר ארגונים למען הסביבה שהשתמשו באוזניות במסיבות רחוב על מנת לצמצם את "זיהום הרעש" העולה מהן ואת הפגיעה בטבע ובסביבה. בשנות האלפיים יושם הרעיון גם בחופיה של גואה, הודו, כמענה להגבלות הממשלתיות בנוגע לעריכת מסיבות וקיום רעש במקומות פתוחים.

== שימושים נוספים ==
מאז יישומו, התפשט רעיון מסיבות האוזניות גם לתחומים נוספים בתחום המוזיקה: בנובמבר 2010 נערכה הופעת האוזניות הראשונה בישראל במסגרת פסטיבל הפסנתר במרכז סוזן דלל.

== מובייל קלאבינג ==
סוג נוסף של מסיבות אוזניות, הידוע בשם "מובייל קלאבינג", כולל את התקבצותם של מספר אנשים במקומות לא-קונבנציונלים הרוקדים לצלילי מוזיקה שכל אחד מהם מספק לעצמו, תוך שימוש במכשירי שמע ניידים כדוגמת נגני MP3 ודיסקמנים הנשמעים באוזניות אישיות.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://reshet.tv/Shows/Haolam_Haboker/videomarklist,177352/ תופעת מסיבות האוזניות], העולם הבוקר, רשת

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אוזניות מסיבת