טופאק שאקור

טופאק אמארו שאקור (באנגלית: Tupac Amaru Shakur; 16 ביוני 1971 – 13 בספטמבר 1996), נולד כ-לשיין פאריס קרוקס (Lesane Parish Crooks) המוכר בשמות הבמה 2Pac או Makaveli, היה ראפר, שחקן, משורר ופעיל חברתי אמריקאי. הוא נחשב בעיני רבים לראפר הגדול ביותר בכל הזמנים.<ref></ref><ref></ref> אקדמאים מתייחסים אליו כאחד מאומני המוזיקה המשפיעים ביותר של המאה ה-20 ופעיל בולט למען אמריקה השחורה.<ref></ref><ref></ref> בנוסף לקריירה המוזיקלית שלו, שיחק בדמויות מפתח במספר סרטים. שאקור נחשב לאחד המוזיקאים המצליחים ביותר בכול הזמנים בכך שסך מכירות אלבומיו מוערך ביותר מ-75 מיליון עותקים ברחבי העולם.<ref></ref> עבודתו של שאקור התבלטה בגלל התייחסותו לאי צדק חברתי, סוגיות פוליטיות וגזענות כלפי אפרו-אמריקאים.<ref></ref><ref></ref> למרות זאת היה שם נרדף לטקסטים אלימים ול"גנגסטה ראפ", אם כי תמיד סלד מהביטוי הזה.<ref></ref><ref> ---- דקה 2:23</ref><ref> --- תחילת הסרטון, משיב לשאלה</ref>

שאקור נולד בניו יורק להורים שהיו פעילים פוליטיים ב"הפנתרים השחורים". גדל על ידי אימו, אפני שאקור, עבר לבולטימור ב־1984 ולאזור מפרץ סן פרנסיסקו ב־1988. עם יציאת אלבום הבכורה שלו 2Pacalypse Now ב-1991, הפך לדמות מרכזית בסצנת ההיפ-הופ המערבית לאור המסרים הפוליטיים בשיריו. שאקור זכה להצלחה מסחרית נוספת באלבומיו ההבאים Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z ב-1993 ו-Me Against The World ב-1995. אלבום היהלום שלו All Eyez On Me מ-1996 שהיה גם לאלבום הראשון הכפול באורכו בהיסטוריות ההיפ-הופ, נטש את המילים המופנמות משיריו הקודמים לטובת "גנסטה ראפ" עדין. בנוסף לקריירת השירה שלו, שיחק בתפקיד ראשי בסרטים Juice (1992) , Poetic Justice (1993) , Above The Rim (1994) , Bullet (1996) , Gridlock'd (1997) ו-Gang Related (1997) .

בין שיריו הבולטים ביותר של שאקור נכללים: California Love, Changes, Dear Mama, Hail Mary, Keep Ya Head Up, Hit 'Em Up, Ambitionz Az a Ridah, So Many Tears, Do For Love,2 Of Amerikaz Most Wanted, I Get Around To Live & Die In L.A, How Do You Want It, Ghetto Gospel ו-Only God Can Judge Me. לצד קריירת היחיד שלו, שאקור היה גם חלק מקבוצת ת'אג לייף (Thug Life), ושיתף פעולה עם אמנים כמו סנופ דוג וד"ר דרה.

במהלך תקופה מאוחרת יותר בקריירה שלו, שאקור נורה חמש פעמים בפתחו של אולפן הקלטות בניו יורק והסתבך משפטית, כולל תקופת מאסר. הוא ריצה שמונה חודשים בכלא עקב אישומים על תקיפה מינית, אך שוחרר בזמן תקופת המתנה לערעור על הרשעתו ב־1995. במקביל לשחרורו, חתם על חוזה לחברת התקליטים דת' רואו רקורדס (Death Row Records) בבעלות שוג נייט והפך לדמות מרכזית ביריבות בין החוף המערבי לחוף המזרחי בסצנת ההיפ-הופ בארצות הברית . ב-7 בספטמבר 1996 שאקור נורה ארבע פעמים על ידי תוקף לא מזוהה מרכב חולף בלאס וגאס ונפטר לאחר שישה ימים. לאחר מותו, חברו לשעבר שהפך לאויב הנוטוריוס בי. איי. ג'י. נחשד תחילה כאחראי לאור העימות המתוקשר שלהם; גם הוא נרצח באותו צורה שישה חודשים לאחר מכן במרץ 1997, עת שביקר בלוס אנג'לס.

אלבומו של שאקור שיצא לאור ב־1998 לאחר מותו - Greatest Hits הוא אחד משני אלבומים שלו; ואחד מעשרה אלבומי היפ-הופ בלבד שקיבלו מעמד יהלום בארצות הברית.<ref></ref> חמישה אלבומים נוספים יצאו לאור לאחר מותו של שאקור; כולל The Don Killuminati: The 7 Day Theory שהיה תחת שם הבמה החדש שלו, מאקיוואלי (Makaveli); שכול אחד מהם זכה למעמד פלטינה בארצות הברית.<ref></ref> ב־2002, שאקור הוכנס למוזיאן ההיפ-הופ בארצות הברית.<ref></ref> . ב־2017, הוכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול בארצות הברית.<ref></ref> טופאק דורג במקום ה-86 מתוך 100 האמנים הגדולים בכל הזמנים לפי המגזין רולינג סטון, ודורג על ידי MTV במקום הראשון ברשימת אמני הראפ הגדולים בכל הזמנים. בשנת 2023 הוענק לו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.

== שנותיו הראשונות==
שאקור נולד בשם לשיין פאריס קרוקס (Lesane Parish Crooks) במזרח הארלם, ברובע מנהטן שבניו יורק. בגיל שנה אמו שינתה את שמו ל"טופאק אמארו שאקור" על שם מהפכן פרואני מהמאה ה-18, טופאק אמארו השני.<ref></ref> שם משפחתו של טופאק הגיע מלומומבה שאקור, מוסלמי סוני, לו אימו נישאה ב־1968. הנישואים שלהם התפרקו כאשר התגלה שלומומבה הוא לא אביו הביולוגי של טופאק.<ref></ref>

לשאקור אח גדול חורג, מופרים שאקור, ואחות למחצה, סצ'וויה שאקור, הצעירה ממנו בשנתיים.<ref></ref>

=== שושלת הפנתרים ===
הוריו של שאקור, אפני שאקור ואביו הביולוגי וויליאם "בילי" גארלנד, היו חברים פעילים ב"פנתרים השחורים" בשנות ה-60 המאוחרות וה-70 המוקדמות.<ref></ref> חודש לפני הולדתו של שאקור, אמו נשפטה בניו יורק כחלק מפרשת פלילים בשם "פנתר 21" וזוכתה מיותר מ־150 אישומים.

חלק מבני משפחתו האחרים של שאקור אשר היו חברים בארגון הצבאי-מחתרתי בשם "צבא השחרור השחור" (Black Liberation Army) הורשעו במספר עבירות ונכלאו, כולל אביו החורג של שאקור, מוטולו שאקור , שהיה במשך ארבע שנים ברשימת עשרת הנמלטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI. מוטולו שאקור נעצר ב־1986 והורשע לאחר מכן בשוד של משאית ברינקס ב-1981 שבמהלכו זוג שוטרים ועובד נהרגו.תמונת המחזור של שאקור בבית ספר לאומניות בבולטימור, 1988

הסנדק של שאקור, אלמר "ג'רונימו" פראט , שהיה גם הוא חבר פעיל בפנתרים השחורים, הורשע שלא בצדק בגין רצח מורה במהלך שוד ב-1968. לאחר 27 שנים בכלא, הרשעתו בוטלה בשל כך שהתביעה הסתירה ראיות שהוכיחו את חפותו.<ref></ref>

הסנדקית של שאקור, אסאטה שאקור, גם היא חברה לשעבר בארגון הצבאי-מחתרתי "צבא השחרור השחור", הורשעה ב-1977 בגין רצח מדרגה ראשונה של שוטר במדינת ניו ג'רזי. מאז 2013, היא ברשימת הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI לאחר שברחה מהכלא ב-1979.<ref></ref>

=== חינוך ===
בשנות ה־80, אימו של שאקור לא הצליחה למצוא עבודה קבועה והייתה מכורה לסמים.<ref></ref> ב-1984, עבר עם משפחתו מניו יורק לבולטימור, מרילנד.<ref></ref> ביתם היה בית טורי בעל שתי קומות שחולק לשתי יחידות השכרה נפרדות, כאשר משפחת שאקור גרה בקומה הראשונה. בנובמבר 2023, הרחוב שונה על שמו.<ref></ref><ref></ref>

שאקור הצטרף בשנה השמינית ללימודיו לחטיבת הביניים "רולנד פארק", שנה לאחר מכן לתיכון "פאול לאורנס", ושנה לאחר מכן עבר שוב מוסד חינוכי לבית ספר לאומניות בבולטימור, שם למד משחק, שירה, ג'אז וריקוד.<ref></ref> במהלך לימודיו בתיכון, הוא פיתח ידידות קרובה עם השחקנית ג'יידה פינקט סמית', ידידות שנמשכה עד יום מותו. במהלך שהותו בבית הספר לאמנות, שאקור יצא עם בתו של מנהל המפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית בבולטימור, מארי באלדדריג'.<ref></ref>

ב-1988 עבר עם משפחתו למארין סיטי שבקליפורניה, פרבר באזור המפרץ של סן פרנסיסקו הנחשב לעני.<ref></ref> את לימודיו בתיכון עשה בעיירה סמוכה אך לא סיים אותם. למרות זאת, הוסמך לתעודת GED המקבילה למבחני בגרות בארצות הברית.<ref></ref>

== קריירה מוזיקלית ==
=== MC New York & Digital Underground ===
שאקור החל לכתוב כנער את שיריו הראשונים תחת השם "MC New York".<ref></ref> בסוף 1988, החל להקליט לראשונה את שיריו עם קבוצתו "Strictly Dope".<ref></ref> באותה שנה, החל להשתתף בחוג שירה אצל תושבת שכונתו ממוצא יהודי<ref></ref> בשם ליילה סטיינברג . סטיינברג הכירה מלימודיה בתיכון את אייט'רון גרגורי שהיה מנהל קבוצת ההרכב המוזיקלי דיגיטל אנדרגראונד והביאה את שאקור לחתום הצטרפות לאחר אודישן מוצלח.<ref></ref> שאקור עבד תחילה כעובד במה ורקדן גיבוי להרכב. בינואר 1991 הופיע לראשונה תחת השם הבמה "2Pac" בסינגל בשם Same Song של הקבוצה. השיר הופיע בפסקול של הסרט Nothing But Trouble משנת 1991.

משנת 1989 עד 1991, דיגיטל אנדרגראונד הפיקה את ההקלטות הראשונות של שאקור אי פעם עם קבוצתו מהעבר, "Strictly Dope".<ref></ref> ההקלטות יתגלו שוב בשנת 2000 וישחרורו כאלבום בשם - The Lost Tapes: Circa 1989.<ref></ref> אמו, אפני שאקור, דרשה בתביעה לעצור את המכירה של ההקלטות אך לבסוף הגיעה לפשרה וההקלטות שוחררו עוד פעם בשנת 2007 בשם-Beginnings: The Lost Tapes 1988–1991.

בתקופתו של שאקור בדיגיטל אנדרגראונד, יכיר לימים את רנדי "סטרצ'" ווקר , ראפר גם הוא, אשר ייקח חלק באלבום השני של הקבוצה של שאקור, Sons Of The P; השניים יהפכו לחברים טובים ויקליטו שירים רבים לצד הופעות משותפות.<ref></ref>

=== 2Pacalypse Now ===
אלבום הבכורה של שאקור, 2Pacalypse Now, שוחרר בנובמבר 1991 וכלל בין היתר שלושה סינגלים עם קליפים נלווים: Brenda's Got a Baby, Trapped ו-If My Homie Calls. האלבום מתייחס לסוגיות של הקהילה השחורה והכללית בארצות הברית שעדיין רלוונטיות כיום כגון גזענות, אלימות משטרתית, עוני, הריון מוקדם והתמכרות לסמים. האלבום יצר מחלוקת חברתית בארצות הברית לאחר שצעיר בן 19 ירה למוות בשוטר שעצר אותו לבדיקה שגרתית בזמן ששמע את השיר Soulja's Story של שאקור, לטענתו; בתגובה, סגן נשיא ארצות הברית דאז דן קווייל קרא לחברת ההקלטות להסיר את האלבום מהחנויות, מעשה שבאופן טבעי רק הגביר את הפופולריות של שאקור.<ref></ref> השיר מתאר את חייו הקשים של צעיר שחור בארצות הברית אשר שוטר עוצר אותו לבדיקה ברכב, והצעיר לבסוף יורה בו. שאקור הסביר במספר הזדמנויות כי בסך הכל תיאר את החווית של צעירים שחורים בארצות הברית ולעולם לא קרא לאלימות נגד שוטרים.<ref></ref><ref></ref>

האלבום קיבל מעמד זהב בארצות הברית בשנת 1995 עם יותר מחצי מיליון עותקים שנמכרו.<ref></ref>

=== Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z ===
האלבום השני של שאקור, Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z, שוחרר בפברואר 1993 ונחשב לאלבום הפריצה שלו שהיה להצלחה מסחרית. האלבום דורג בשבוע הפתיחה שלו במקום ה-24 במצעד הבילבורד 200.<ref></ref> האלבום כולל בין היתר ארבעה סינגלים עם קליפים נלווים: Holler If You Hear Me, I Get Around, Keep Ya Head Up ו-Papa'z Song; בנוסף, שיר אחד של שאקור הוקלט לצד הראפרים אייס טי ואייס קיוב - Last Wordz. האלבום השיג מעמד זהב בספטמבר 1993 ומעמד פלטינה לאחר מכן באפריל 1995.<ref></ref>

=== Thug Life ===
בסוף 1993, שאקור הקים את הרכב הראפ "Thug Life" בשיתוף עם אחיו מופרים שאקור, ביג סייק ואחרים.<ref></ref> לפי שאקור, השם של הקבוצה הוא ראשי תיבות של המשפט: "The Hate U Give Little Infants Fucks Everyone".<ref></ref> בתרגום, "השנאה שאתם נותנים לילדים קטנים דופקת את כולם". זה מייצג את הרעיון שהגזענות והדחיקה שחווה נער שחור משפיעה לרעה על החברה כולה.

הקבוצה שחררה את האלבום היחידי שלה, Thug Life: Volume I בספטמבר 1994 וקיבל מעמד זהב.<ref></ref> האלבום היה מחתרתי בסגנונו ולימים יתברר מאחיו של שאקור וביג סייק בראיון שערכו כי חלק מהשירים הוסרו לאור הביקורת על גנגסטה ראפ באותם ימים.<ref name=":0"></ref> האלבום הכיל את הסינגל Pour Out a Little Liquor שהופק על ידי ג'וני ג'יי שלעתיד יפיק עם שאקור חלק גדול משיריו. בנוסף, הסינגל הוא חלק מהפסקול של הסרט Above The Rim מ-1994 בו שאקור משחק.<ref></ref> לבסוף, הקבוצה התפרקה באופן לא רשמי בתחילת 1995 לאחר ששאקור וחבר נוסף בה נכנסו לכלא.<ref name=":0" />

=== ביגי סמולס (הנוטוריוס בי. איי. ג'י.) וג'וניור מאפייה ===
ב-1993, כאשר ביקר בלוס אנג'לס, ביגי סמולס, ראפר מתחיל בזמנו ומוכר רק בברוקלין, ביקש מסוחר סמים מקומי להציג אותו לשאקור. השניים התחברו במהרה וביקרו אחד את השני כאשר ביגי היה בלוס אנג'לס או שאקור בניו יורק<ref name=":3"></ref>. במהלך התקופה הזאת, שאקור היה קורא לביגי להצטרף אליו לקטעים בהופעות ביחד עם הראפר סטרצ'.<ref name=":3" /> ביחד, השלושה הקליטו את השירים Runnin' (From tha' Police) ו-House of Pain.

לפי הדיווחים, ביגי ביקש משאקור לנהל אותו. שאקור דחה את ההצעה ואמר לו להישאר עם שון קומבס, ש"יהפוך אותו לכוכב".<ref name=":3" /> אחיו של שאקור אמר בראיון כי הייתה הצעה מצידו של טופאק שביגי יצטרף להרכב שלו - Thug Life, אך לבסוף ההצעה נפלה אחרי הירי בשאקור בפתחו של אולפן ההקלטות ב-1994 בזמן שביגי ופמלייתו היו שם.<ref></ref> ביגי יקים באותה התקופה את קבוצת הראפ שלו, ג'וניור מאפייה (Junior M.A.F.I,A), לצד ליל קים ואחרים.

=== Me Against The World ===
האלבום השלישי של שאקור, Me Against The World, שוחרר במרץ 1995 בזמן שהותו בכלא.<ref></ref> האלבום היה במקום הראשון במצעד הבילבורד 200 במשך ארבעה שבועות רצופים ומכר 240,000 עותקים בשבוע הראשון שלו. בכך הפך שאקור לאמן הראשון שכובש את המקום הראשון במצעד בזמן ריצוי עונש מאסר.<ref></ref><ref></ref> האלבום מאופיין בשירים אפלים שמתארים ייאוש, חוסר תקווה, פרנויה ותיעוב עצמי כגון If I Die 2Nite, Lord Knows ו-So Many Tears. לעומת זאת, האלבום גם מכיל שירים יותר אופטימיים שמתארים נוסטלגיה כגון Old School ו-Can You Get Away.<ref></ref> האלבום נחשב בעיני רבים ל"יצירת המופת" של שאקור בקריירה שלו ולאחד מאלבומי הראפ הטובים ביותר בכול הזמנים.<ref></ref> האלבום השיג מעמד פלטינה כחודש בלבד לאחר שחרורו ובסוף אותה שנה יציין שני מיליון מכירות.<ref></ref>

=== All Eyez On Me ===
עטיפת האלבום המצליח ביותר של שאקור, All Eyez On Me
בזמן ששאקור היה בכלא ב-1995, אמו עמדה להפסיד את הבית שלה. עקב כך, שאקור ביקש מאשתו באותה הזמן, קישא מוריס, (לה נישא בכלא) ליצור קשר עם המייסד של חברת התקליטים דת' רואו רקורדס (Death Row Records), שוג נייט, ולספר לו על המצב.<ref name=":3" /> נייט בתגובה שלח לאימו 15,000 דולר על חשבונו, שאקור צהל בעקבות כך, וביקש להיפגש איתו.<ref name=":3" /> באותו הזמן, היריבות בין חברת התקליטים של נייט, לבין חברת התקליטים של שון קומבס מניו יורק - באד בוי רקורדס (Bad Boy Records), ששם חתום ביגי סמולס, צברה תאוצה.<ref name=":3" /> באוקטובר 1995, נייט ביקר שוב את שאקור ושחרר אותו מהכלא בערבות של 1.4 מיליון דולר בתמורה להצטרפותו לחברת התקליטים והקלטה של שלושה אלבומים.<ref name=":5"></ref><ref name=":1"></ref> שאקור חזר ללוס אנג'לס והצטרף לדת' רואו בהמתנה לערעור משפטו מ-1994.<ref name=":1" />

האלבום הרביעי של שאקור, All Eyez On Me, שוחרר ב-13 בפברואר 1996 והיה לאלבום הכפול הראשון בהיסטוריה של הראפ והיפ-הופ בכלל - ומילא את הדרישה לשתיים מתוך שלושה אלבומים עליה היה חתום שאקור כלפי נייט.<ref></ref><ref name=":1" /> האלבום התבטא בטון יותר מסיבתי לעומת אלבומיו הקודמים לצד שיתוף פעולה בולט עם קבוצת הראפ החדשה שלו האאוטלאוז בחלק גדול משיריו וסינגלים לצד ד"ר דרה, סנופ דוג ו-נייט דוג.<ref></ref>

האלבום כבש את המקום הראשון במצעד הבילבורד 200 ו-מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ ומכר 566,000 יחידות בשבוע הראשון לצאתו<ref></ref><ref></ref> וקיבל מעמד פלטינה כחודשיים לאחר צאתו.<ref name=":4"></ref> הסינגלים California Love ו-How Do You Want It הגיעו למקום הראשון במצעד ה-בילבורד הוט 100.<ref></ref> שיר הדיס Hit 'Em Up שוחרר בצד ב' של השיר How Do You Want It ולא נכלל כחלק מהאלבום. בשיר, שאקור מאיים בנקמה לכל הקשור לבד בוי רקורדס - ביגי סמולס, שון קומבס, ג'וניור מאפייה, החברה עצמה, וכל הקשורים לסצנת ההיפ הופ המזרחית של ארצות הברית כמו מוב דפ ו-צ'ינו אקס אל, שלכאורה התבטאו נגד שאקור בסכסוך בינו לבין ביגי סמולס.<ref></ref>

האלבום זכה בפרס אלבום השנה של סצנת הראפ/היפ הופ בשנת 1997 מטעם פרסי המוזיקה של סול טריין ושאקור זכה בפרס אמן ההיפ הופ הטוב ביותר מטעם פרס המוזיקה האמריקאית ב-1997.<ref></ref><ref></ref> ביולי 2014 קיבל האלבום מעמד יהלום.<ref name=":4" />

=== אלבומים לאחר מותו ===
לפני מותו, שאקור הספיק להקליט אלבום סולו חמישי, The Don Killuminati: The 7 Day Theory, תחת שם הבמה מאקיוואלי (Makaveli). האלבום הוקלט בקיץ 1996 ושוחרר באותה שנה, כחודשיים לאחר מותו של שאקור. הכתיבה, ההקלטה וההפקה של השירים נעשתה בשבעה ימים בלבד. 12 מתוך 21 שירים נכנסו למוצר הסופי.<ref></ref> מנהל יחסי הציבור של דת' רואו דאז, גורג' "פאפא ג'י" פרייס, אמר כי האלבום לא היה אמור להשתחרר באופן שנעשה, אבל לאחר מותו של שאקור ההחלטה התהפכה.<ref></ref> האלבום הגיע למקום ראשון בטבלאות בשבוע הפתיחה ומקום שני לאלבום עם הכי הרבה מכירות בשבוע הפתיחה באותה שנה.<ref></ref><ref></ref> האלבום קיבל מעמד פלטינה בינואר 1997.<ref></ref>

שבעה אלבומים נוספים יצאו לאור לאחר מותו, כול האלבומים הם הפקות ארכיון, שירים אותם שאקור הקליט לאורך השנים:
* R U Still Down? (1997)
* Greatest Hits (1998)
* Still I Rise (1999)
* Until The End Of Time (2001)
* Better Dayz (2002)
* Loyal To The Game (2004)
* Pac's Life (2006)
מספר אלבומי רמיקס נוספים שוחררו לאורך השנים המכילים גרסאות חלופיים לשירים ששאקור הקליט, חלקם התפרסמו בצורה לא רשמית ולא כחלק מאלבום<ref></ref><ref></ref>; המפיק ג'וני ג'יי העריך בראיון שבוצע עימו בשנת 2006 כי הקליט עם שאקור בין 100 ל-150 גרסאות חלופיות לשיריו.<ref></ref> בסוף 2021 פורסם כי דיסק קשיח המכיל לכל הפחות שיר אחד של שאקור שלא פורסם לצד תמונות וסרטונים שלו מוצע למכירה בין 600 אלף ל-1.2 מיליון דולר. 35 שניות מהשיר פורסמו ברשת.<ref></ref><ref></ref>

== קריירה קולנועית ==
ההופעה הראשונה של שאקור כשחקן הייתה ב-1991 בסרט Nothing But Trouble כהופעת אורח.

בשנת 1992 כיכב בסרט Juice בתפקיד של צעיר לוחמני בשם בישופ לצד עומאר אפס.

בשנת 1993, שאקור כיכב בסרט Poetic Justice לצד ג'נט ג'קסון בבימויו של ג'ון סינגלטון. סינגלטון פיטר את שאקור מסרטו Higer Learning שיצא לאקרנים ב-1995 לאחר מעצרו של שאקור לאור דרישה של חברת ההפקות.<ref></ref><ref></ref> לסרט נוסף של סינגלטון משנת 2001, Baby Boy , התפקיד הראשי יועד לשאקור.<ref></ref> לבסוף, סצנה בסרט מתעדת ציור קיר של שאקור ושירו Hail Mary מתנגן ברקע.<ref></ref>

הבמאי אלן הוג'ס ליהק את שאקור לדמות "שאריף" לסרט מ-1993, Meance II Society , אך שאקור לא היה מרוצה מהדמות באופן עקבי ולבסוף ויתר על התפקיד. כמה חודשים מאוחר יותר, השתיים נתקלו אחד בשני בלוס אנגל'ס ושאקור הואשם בתקיפה והורשע מאוחר יותר.<ref></ref><ref></ref> בראיון טלוויזיוני יטען שאקור כי ניגש לדבר עם הוג'ס ואחיו, הרוחות התלהטו והסיטואציה הדרדרה לאלימות מצידם.<ref></ref>

בשנת 1994, שאקור שיחק את הגנגסטר "בירדי" בסרט Above The Rim .

שאקור שיחק בשלושה תפקידים ראשיים נוספים בסרטים ששוחררו לאחר מותו - Bullet , Gridlock'd ו-Gang Related , אותו שאקור הספיק לסיים ימים אחדים לפני מותו.<ref></ref> נוסף על כך, הבמאי גורג' לוקאס שקל ללהק את שאקור לתפקיד מייס וינדו בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום. לוקאס ביקש מסמואל ל. ג'קסון, איתו שיחק בסרט Juice משנת 1992, שיבקש ממנו לבוא לאודישן. זה לא הספיק לקרות לאור מותו של שאקור ואת התפקיד קיבל ל. ג'קסון.<ref></ref><ref></ref>

==בעיות משפטיות==
=== תיק תקיפה מינית, עונש מאסר, ערעור ושחרור ===
בנובמבר 1993, שאקור ושני גברים נוספים הואשמו במעשה סדום באישה בסוויטת של שאקור בניו יורק. האישה, איינה ג'קסון, פגשה את שאקור לראשונה במועדן לילה במנהטן שם ביצעה בו מין אוראלי ובהמשך אותו לילה הלכה עם שאקור לחדרו במלון וקיימה איתו יחסי מין בהסכמה; לאחר ארבעה ימים השניים נפגשו שוב בסוויטה של שאקור שם שהו שלושה אנשים נוספים, ביניהם צ'ארלס פולר, מנהל הבמה והנסיעות של שאקור, יחצן מוזיקלי בשם ג'ק אגננט (אותו שאקור הכיר בזמן הצילומים לסרט Above The Rim בניו יורק) ואדם נוסף לא מזוהה.<ref name=":3" /><ref></ref> לטענתה, בשלב מסוים שהייתה לבדה עם שאקור בחדר בסוויטה השלושה נכנסו וביחד עם שאקור הכריחו אותה לבצע מין אוראלי באדם הלא מזוהה, אגננט ושאקור.<ref></ref><ref></ref> שאקור הכחיש בתוקף את ההאשמות על אונס ובראיון לתוכנית של ארסניו הול בפברואר 1994 אמר שזה "מטריד" אותו שאישה מאשימה אותו בדבר כזה לאור העובדה שגדל בבית של נשים והוקף בנשים כל חייו.<ref></ref><ref></ref> בראיון שנערך עימו בכלא ב-1995 נתן את גרסתו המלאה לאירוע וטען כי האישה הוזמנה באותו לילה לחדר על ידי אגננט ובשלב מסוים שאקור והיא נכנסו לחדר לבדם והיא עשתה לו עיסוי. לאחר מכן, השלושה נכנסו לחדר והעירו להם הערות מיניות. שאקור הרגיש לא בנוח ויצא מהחדר לבדו בזמן שפולר אמר לו שהפובליציסטית שלו ממתינה כבר זמן מה לפגוש אותו ומחכה בחדר נוסף בסוויטה. הפובליציסטית אף העידה במשפטו ותמכה בגרסתו.<ref></ref><ref></ref>

שאקור הואשם גם בהחזקת שני אקדחים שלא כחוק אשר נמצאו בחדרו במלון בזמן המעצר. שאקור יטען בעתיד כי האקדחים היו שייכים לביגי סמולס ולאדם נוסף שהיה איתו בחדר.<ref name=":3" /><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

לאחר שהאישום של אגננט הופרד וקיבל משפט משלו, שאקור היה משוכנע כי אגננט "סידר אותו" (ולימים, יטען דרך שירו "Against All Odds" כי אגננט שיתף פעולה עם ה־FBI)<ref name=":6"></ref> והכיר את המתלוננת מלפני ההכרות של שאקור איתה ואף אמר זאת בראיון לעיתון מקומי.<ref name=":6" /><ref></ref> שאקור אף יראה באגננט לאחראי בירי בו כמה ימים לאחר אותו ראיון.<ref></ref>

ב-1 בדצמבר 1994 שאקור זוכה מאישום בגין מעשה סדום ושני אישומים נוספים של החזקת נשק שלא כדין, אך הורשע בגין שתי אישומים של תקיפה מינית מדרגה ראשונה בשל "נגיעה בכוח בישבן של האישה" בחדר מלונו.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref> מושבעים במשפטו אמרו כי היעדר ראיות מנע הרשעה במעשה סדום.<ref></ref> עורך הדין של שאקור תיאר את ההרשעה כ"לא מקובלת" וקביעת הערבות ב-3 מיליון דולר כ"בלתי אנושית".<ref name=":7"></ref>

לאחר ההרשעה של שאקור, התיק של אגננט נסגר בעסקת טיעון ללא כלא.<ref name=":7" /> שעוזרת התובע המחוזי, מליסה מורגס, שניהלה את התיק נגד שאקור, נשאלה מדוע המשפט של אגננט הסתכם בצורה רכה יותר, ענתה כי "המתלוננת סירבה לעבור את זה עוד פעם". למרות זאת, המתלוננת הגישה לאחר מכן תביעה אזרחית נגד שאקור בסך 10 מיליון דולר אשר הוסדרה בפשרה.<ref name=":7" />

שאקור לא הצליח להפקיד את הערבות של 3 מיליון דולר כדי לשמור על עצמו חופשי עד גזר הדין, אז הוא הסגיר את עצמו לרשויות במחלקת הכלא של בית החולים בלוויו בניו יורק ב-23 בדצמבר 1994.<ref></ref> באותו זמן, הוא עדיין החלים מפציעותיו לאחר שנורה בפתחו של אולפן הקלטות ב-30 בנובמבר.<ref></ref> ב-7 בפברואר 1995 נגזר עליו בין 18 חודשי מאסר ל-4 וחצי שנים בכלא למרות רצונה של התובעת לעונש מקסימלי של 7 שנים.<ref></ref>

במרץ 1995 שאקור הועבר לבית כלא שמור. ב-29 באפריל 1995 נישא לחברתו קישא מוריס, השתיים ביטלו את הנישואים לאחר עשרה חודשים ביחסים טובים.<ref></ref> ב-12 באוקטובר 1995 שוחרר שאקור מהכלא על ידי שוג נייט, מייסד חברת התקליטים דת' רואו רקורדס, בערבות של 1.4 מיליון דולר, בזמן המתנה לערעורו במשפט.<ref name=":5" />

=== תיקים אחרים ===
באוקטובר 1991 הוא ניסה להגיש תביעה בסך 10 מיליון דולר נגד רשויות אכיפת החוק של משטרת אוקלנד בטענה ששוטרים הכו אותו באכזריות ובברוטליות בזמן שהלך.

ב-22 באוגוסט 1992, במרין סיטי שבקליפורניה, הופיע שאקור בפסטיבל ונשאר לשעה כדי לחלק חתימות למעריצים. כמה הערות שליליות נקראו לעבר שאקור מצד כמה אנשים וכאשר החלו ויכוחים התחילו צעקות: שאקור שלף אקדח והאקדח נפל מידו. מישהו הרים את האקדח וקליע אחד נפלט. אף על פי שאף אחד בקהל לא נפגע, כ-100 מטרים משם רכב ילד בן 6 על אופניים בחצר בית ספר וקליע פגע במצחו והרג אותו. מקורות מסוימים דיווחו כי הילד היה קורבן מכדור תועה בקרב יריות בין פמלייתו של שאקור לבין כנופיה אחרת. טופאק ומופרים שאקור עזבו את המקום במכונית שלהם ונעצרו על ידי המון זועם, במקרה מול תחנת השריף. המשטרה לקחה את שניהם למעצר, ולבסוף הם שוחררו מבלי שהוגש כנגדם כתב אישום. בשנת 1995, הוגשה תביעה בגין גרימת מוות ברשלנות נגד טופאק, שהוגשה על ידי אמו של הילד שנהרג. במהלך התביעה הוכח שהקליע שהרג את הילד לא נורה על ידי שאקור או חבריו. עורך הדין של שאקור אמר כי הפסטיבל היה "מצב מגעיל" ושטופאק היה עצוב ממותו של הנער. חברת התקליטים של שאקור יישבה את התביעה תמורת סכום שלא פורסם המוערך בין כ-300,000 לכ-500,000 דולרים.

באוקטובר 1993 באטלנטה, בזמן שנסע במכוניתו, טופאק הבחין בשני אחים שוטרים לא בתפקיד, מארק וסקוט וויטוול מתעללים ונטפלים אל גבר שחור. שאקור עצר את מכוניתו ויצא לכיוונם, כשהוא ניגש אליהם התחיל עימות בינו לבין השוטרים אחרי מספר שניות שלף אחד השוטרים אקדח וכיוון לעברו של טופאק אחרי שראה שטופאק לא נרתע ואף צועק לו "תירה". אותו השוטר השתמש באקדחו ושבר את חלון מכוניתו של שאקור מה שגרם לשאקור לשלוף אקדח גם כן ולירות בשני השוטרים בעודם בורחים. טופאק ירה לאחד הקצינים בישבן ולשני ברגלו, בגבו או בבטנו (על פי דיווחים חדשותיים שונים). לא היו נפגעים אחרים, מאוחר יותר אחרי ששני השוטרים נתפסו משקרים בחדר החקירות, התברר ששניהם היו שיכורים וגנבו אקדחים מחדר ראיות. שאקור הואשם בירי אל עבר השוטרים. עדי ראייה ששהו בסביבה בעת התקרית אמרו שמארק וויטוול הוא זה שפתח באש קודם לעברו של שאקור, וויטוול הואשם בירי אל עבר טופאק, בסוף המשפט התובעים ביטלו את כל האישומים נגד כל הצדדים.

==הירצחו==

התמונה המפורסמת בה צולם שאקור 20 דקות לפני שנורה{{תמונה להחלפה}}
בליל 7 בספטמבר 1996 חזר טופאק מקרב איגרוף של מייק טייסון חברו ב-MGM Grand לאס וגאס. כאשר עזב את מקום הקרב, אחד ממקורביו של שוג נייט (מנכ"ל Death Row Records) הבחין באורלנדו "בייבי ליין" אנדרסון, חבר כנופיית קריפס בלובי של ה-MGM Grand והודיע לשאקור. לאחר מכן שאקור החל להתקיף את אנדרסון. שוג נייט ואנשיו של שאקור סייעו לו בתקיפת אנדרסון והקטטה נקלטה במצלמות האבטחה של בית המלון. מוקדם יותר באותה השנה, אנדרסון וחבריו מכנופיית קריפס שדדו חבר פמליה של Death Row בחנות בניו יורק. לאחר התקיפה נסע שאקור לפגישה עם שוג נייט במועדון 662 שבבעלות Death Row (הידוע כיום כמסעדה). הוא נסע ב-BMW שחורה כחלק משיירה גדולה שכוללת רבים מפמלייתו של שאקור.

בשעה 22:55 לערך הגיעו טופאק ושוג לצומת ועצרו ברמזור אדום לצד מעריץ שהבחין בהם, המעריץ היה מצויד במצלמה וצילם אותם, התפתחה שיחה קצרה וטופאק אף הזמין את המעריץ למועדון 662.<ref name=":2"></ref> בשעה 23:00 טופאק ושוג נייט נעצרו בשדרות לאס וגאס בגלל מוזיקה רועשת מדי ונסיעה ללא לוחיות רישוי. הלוחיות נמצאו בתא המטען של המכונית ולאחר כמה דקות הם שוחררו ללא קנס. בשעה 23:10 בזמן שעצרו בעוד רמזור אדום סמוך לצומת מול בית מלון, כלי רכב שבו ישבו שתי נשים עצר משמאלם. שאקור שהיה מבעד לחלון החליף מספר מילים עם הנשים והזמין אותן למועדון 662. זמן קצר לאחר מכן, מכונית קאדילק לבנה עם 4 דלתות מדגם חדיש עם מספר לא ידוע של נוסעים עצרה מימינם ונורה לעברם צרור יריות מחלון הנוסעים. 4 כדורים פגעו בחזה, באגן, בידו הימנית ובירך של טופאק. אחד מהכדורים נעצר בריאה הימנית שלו ושוג נייט נפגע בראשו, אם כי הוא חשב שהכדור שרט אותו. לפי דברי שוג נייט, קליע אחד נתקע בגולגולתו, אך דו"ח רפואי סותר את ההצהרה הזאת.

באותו הזמן שומר הראש של טופאק היה מאחוריו ברכב אחר עם ארוסתו של שאקור באותו זמן, קידאדה אן-ג'ונס. שומר הראש פרנקל אלכסנדר מסר שהוא עמד לנסוע ברכב עם שאקור ושוג נייט, אך שאקור ביקש ממנו לנסוע ברכב של קידאדה ג'ונס כי הם היו שיכורים מדי והיו צריכים רכב נוסף שישגיח מאחוריהם. זמן קצר לאחר התקיפה, כתב שומר ראשו של שאקור בביוגרפיה "Before I Wake", כי אחת ממכוניות השיירה נסעה אחרי התוקף, אך הוא מעולם לא שמע מהאנשים ששהו במכונית זו לאחר התקיפה.

לאחר שהגיעה לזירה, לקחה המשטרה את שוג נייט ואת שאקור שנפצע אנושות למרכז הרפואי האוניברסיטאי. על פי ריאיון עם אחד מחבריו הקרובים ביותר של שאקור - במאי הקליפים גוֹבּי רחימי - בזמן ששאקור היה בבית החולים, הוא התבשר מעובד שיווק ב-Death Row כי היורים התקשרו לחברת התקליטים ושלחו איומים לשאקור, בטענה שהם הולכים לשם כדי "לחסל אותו". כששמע זאת, גובי הזעיק מיד את משטרת לאס וגאס, אך במשטרה טענו שיש מחסור בשוטרים ואף אחד לא יכול להישלח. למרות זאת, היורים מעולם לא הגיעו לשם. בבית החולים סומם שאקור בכבדות בתרופת הרגעה וחובר למכשירי החייאה, אך ניסה לקום שוב ושוב מהמיטה, ולכן הועבר לבסוף למצב של תרדמת מלאכותית באמצעות ברביטורט.

למרות סדרת ניתוחים במרכז טראומה (שבו נכשל ניתוח הסרת הריאה הימנית), טופאק קיבל טיפול קריטי בעל סיכויים של 50% הצלחה. גובי עזב את המרכז הרפואי לאחר שהודיעו לו שמצב ההתאוששות של שאקור עלה בלילה השישי ב-13%, אך בצהריים ב-13 בספטמבר 1996 נפטר שאקור מדימום פנימי. הרופאים ניסו להחיות אותו, אך ללא הצלחה כי לא הצליחו לעכב את הדימומים. אמו, אפני שאקור הורתה לרופאים להפסיק בניסיונותיהם להחיות אותו. מותו נקבע בשעה 16:03 כאשר הסיבה הרשמית למותו הייתה כאמור כשל נשימתי והפסקת תפקוד של הלב והריאות. גופתו של שאקור נשרפה וחלק מהאפר שלו עורבב עם מריחואנה. חברי הכנופיה של טופאק, אאוטלוז, עישנו את התערובת.

עם הידיעה על מותו מאות אבלים הופיעו בבית החולים, וכל תעשיית הבידור התאבלה על מותו, במיוחד כי לא היו גורמים מובילים בפרשה. רבים האמינו כי מותו היה בסופו של דבר ששלהב את היריבות בין החוף המזרחי למערבי, וכי תופחת האלימות בין אנשים שחורים. למרות זאת, כשישה חודשים לאחר המקרה נרצח הנוטוריוס בי. איי. ג'י. בנסיבות דומות לרצח שאקור כשנורה במכוניתו על ידי מכונית חולפת. רוצחיו של ביגי, בדומה לרוצחיו של שאקור, לא התגלו מעולם. כעבור 27 שנה החשוד המרכזי הוא דווין דייוויס, שהוא גם אחד מהעדים האחרונים לאירוע.

===חקירת הרצח===
בשל חוסר ההתקדמות של רשויות אכיפת החוק לגבי חקירת הרצח, חקירות עצמאיות רבות העלו תאוריות. בגלל היריבות המרה שהייתה בין שאקור לביגי סמולס (שנרצח במרץ 1997), עלו ספקולציות רבות על האפשרות של מעורבות ביגי. ביגי, מקורביו ומשפחתו הכחישו את כל ההאשמות. בשנת 2002, עיתון הלוס אנג'לס טיימס פרסם סיפור זוכה פרס פוליצר שבו חקר העיתונאי צ'אק פיליפס את נסיבות הרצח וטען כי חשף ראיות שמפלילות את ביגי ואת אורלנדו אנדרסון וכנופיית קריפס במקרה הרצח. פיליפס צטט מקורות אנונימיים שביניהם חבר כנופיה שטען כי לביגי יש קשרים עם קריפס ולעיתים קרובות הוא שכר אנשים ממנה למטרת אבטחה במהלך הופעות של החוף המערבי. בשנת 2008 דווח כי המסמכים עליהם הסתמך פיליפס מזויפים, ופחות מחמישה חודשים לאחר מכן עזב פיליפס את הלוס אנג'לס טיימס.

משפחתו של ביגי הגישה תיעוד ב-MTV שמראה שבזמן הירי ביגי היה באולפן הקלטות בניו יורק. מנהלו ווין בארו ועמיתו הראפר ג'יימס לויד הכחישו בפומבי את הטענה שהיה מעורב במותו של שאקור. המהומות הרבות בנוגע לנוטוריוס ולטופאק תפסו את תשומת הלב של במאי הסרטים האנגלי ניק ברומפילד, שיצר סרט תיעודי בשם "Biggie & Tupac" שהציג את החברות הטובה שהייתה בין טופאק וביגי עד למוות של שניהם. חבר כנופיית אאוטלוז שהיה חבר ילדות של שאקור, יאקי קדאפי, היה באזור בזמן שטופאק נורה ואמר לשוטרים כי הוא יוכל לזהות את התוקפים, אך נמצא מת בדירתו כחודשיים מאוחר יותר. נסיבות מותו של יאקי קאדפי עדיין אינן ברורות, אך יש הקושרים אותן לנסיבות מותו של שאקור וטוענים כי הוא מת בשל כך שידע את זהות אלה שהתנקשו בחיי שאקור.

בספטמבר 2023, משטרת לאס וגאס עצרה אדם בשם דוויין דייוויס בקשר לרצח. המעצר הגיע בעקבות מתן צו חיפוש חדש על ידי משטרת המטרופולין של לאס וגאס. דייוויס נעצר לפנות בוקר ב-29 בספטמבר בעיר הנדרסון שבנבדה, קילומטרים ספורים מהסטריפ של לאס וגאס, שם נרצח שאקור. דייוויס טען כי הוא עד לפשע במספר ראיונות, אך מעולם לא חשף את שמות האחראים למעשה. הוא העלה האשמות דומות בספר הזיכרונות שלו מ-2019 "Compton Street Legend", שם הצהיר שהוא היה במכונית ממנה בוצעו היריות. משטרת לאס וגאס פשטה על ביתה של אשתו של דייוויס ב-17 ביולי כחלק מהחקירה. במהלך הפשיטה, הם אספו מספר פריטים, כולל מחשבים, טלפון סלולרי, כונן קשיח, מגזין ובו שאקור, כדורים, תמונות ועותק של ספרו של דייוויס. לנבדה אין חוק התיישנות להעמדה לדין של תיקי רצח, מה שאפשר לחקירה להישאר פתוחה לתקופה ממושכת.<ref></ref><ref></ref>

==מורשת==
דיוקן של שאקור שצויר על ידי מרקו ונטורה
סגנון השירה והפילוסופיה של שאקור מוטבעים אצל אמריקאים רבים, אפרו אמריקאים, וישויות עולמיות (כולל את הפנתרים השחורים, הלאום, השוויון והחירות של האנשים השחורים). אלבום הבכורה שלו 2Pacalypse Now חשף את הצד החברתי של שאקור. באלבום זה תקף שאקור את חוסר הצדק החברתי, העוני והאלימות המשטרתית בשירים Part Time Mutha, Brenda's Got a Baby, ו-Trapped. סגנונו באלבום הזה הושפע רבות מהתודעה האפרוסנטיזמית (השפעת אנשים אפריקאים בתרבות) החברתית ששררה בשנות השמונים המאוחרות בתחום ההיפ הופ.

מעריציו של טופאק חשים כי הוא ביטא את שרבים הרגישו, וכי כל אחד, ללא כל קשר לצבע עורו, יכול עדיין, שנים לאחר מותו, להזדהות עם המילים בשיריו. טופאק נבדל מראפרים אחרים בכך שידע לעורר במאזיניו רגש. הראפ שלו לא היה רק כוחני ומילטנטי נוסח NWA או Public Enemy, ולצד שירים אלימים, שבהם הוא מתאר כיצד הוא רוצח את אויביו, כתב טופאק גם שירים רגישים יותר, כמו, למשל, Dear Mama וגם Keep your head up שהביעו כבוד לנשים השחורות. במקביל, המשיך לעורר את האגרסיביות האגדית שלו בשירים מהאלבום המצליח שלו Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z.. הוא המשיך להצדיע לקבוצה שבה הוא הופיע בעברו, דיגיטל אנדרגראונד, שאותם אירח בסינגל I Get Around.

לאורך הקריירה שלו, ניתן היה לראות בכל אלבום את התוקפנות שהתגברה בכל האלבומים של שאקור. אספקט נוסף שבלט אצל טופאק הוא מוסר העבודה שלו. גם מתנגדיו לא יכולים שלא להתפעל ממפעל חייו, שנגדע באבו. במשך קריירה שנמשכה 6 שנים, הספיק יותר ממה שמרבית האמנים מספיקים בכל חייהם. בין האלבום הראשון שיצא ב-1991 ועד להרצחו ב-1996 הספיק טופאק להוציא 6 אלבומים, אחד מהם הוא אלבום ההיפ הופ הכפול הראשון (All Eyez on Me). יותר מחמישה עשר אלבומים נוספים יצאו לאחר מותו (3 מהם כפולים). הוא שיחק ב-7 סרטים וצילם עשרות וידאו קליפים לערוצי המוזיקה. אנשים שעמם עבד מספרים כי היה מבלה ימים באולפן, ואף ישן שם. הספק העבודה שלו היה כזה, שהיו לילות שבהם הוא היה כותב ומקליט 3–4 שירים בלילה. הוא הפיק אלבומים שלמים במהירות רבה, לדוגמה את אלבומו הכפול All Eyez on Me הקליט בשבועיים בלבד.

לאור המספר הגדול של אלבומים חדשים שיצאו לאחר מותו, רבים מכנים אותו "המת הפורה ביותר", ויש גם הטוענים כי רציחתו בוימה והוא למעשה עדיין בחיים.

==חיים אישיים==
שאקור אהב לקרוא. הוא קיבל השראה ממגוון רחב של סופרים, ביניהם ויליאם שייקספיר, ג'ובראן ח'ליל ג'ובראן, סון דזה, מיכאיל באקונין, כשהבולט ביניהם היה ניקולו מקיאוולי. שאקור מעולם לא הצהיר על דבקות בדת מסוימת, אך המילים שלו בשירים כמו Only God Can Judge Me ומפיוטים שחיבר טופאק כמו מהאלבום The Rose That Grew from Concrete עולה כי הוא האמין באלוהים. אנליסטים רבים מתארים אותו כדאיסט.

שאקור נישא לקיישה מוריס באפריל 1995, והתגרש ממנה במרץ 1996.

בשנת 2015 אישרה מדונה כי הייתה במערכת יחסים עם שאקור.

בחודשיו האחרונים התארס לזוגתו, קידאדה ג'ונס, בתם של המוזיקאי המפורסם קווינסי ג'ונס והשחקנית היהודייה פגי ליפטון. קידאדה נותרה לצדו בימיו האחרונים בבית החולים עד לפטירתו ואף קעקעה את דמותו על זרועה לאחר מכן.

==לאחר מותו==
שאקור זכה להערכה רבה מצד ראפרים שונים - הראפר אמינם שלח מכתב לאימו של טופאק ובו כתב שהוא מודה לה על שגידלה את טופאק והוא השפיע עליו איך לא לחשוב על מה שאחרים יגידו. בספר "How to Rap: The Art & Science of the Hip-Hop MC" כתב הראפר בישוף למונט כי טופאק שאקור "שולט בכל אלמנט ובכל היבט של ראפ", ו-Fredro Starr מתוך הרכב ההיפ הופ "Onyx" אמר ששאקור היה "המאסטר של הזרימה". "כל ראפר שגדל בשנות התשעים הושפע וחייב משהו לטופאק" אמר הראפר 50 סנט. "הוא לא נשמע כמו מישהו שהיו לפניו ראפרים". אתר האינטרנט "About.com" הכתיר את שאקור בתור "הראפר המשפיע ביותר אי פעם".

על מנת לשמר את המורשת של טופאק, הקימה אמו את קרן משפחת שאקור בשנת 1997. המשימה המוצהרת של הקרן היא "לספק הדרכה ותמיכה עבור תלמידים השואפים לשפר את הכישרון היצירתי שלהם". הספונסרים של הקרן הקימו תחרויות, אירועי צדקה, מחנות אמנות עבור בני נוער, הופעות ומלגות לתואר ראשון. בשנת 2005 הקרן פתחה באופן רשמי את "טופאק אמארו שאקור המרכז לאמנויות" (TASCA) בסטון מאונטיין שבג'ורג'יה, שבו צילמו את הקליפ לסינגל Pac's Life. ב-14 בנובמבר 2003, יצא סרט דוקומנטרי על טופאק שאקור בשם "טופאק: תחיית המתים" (Tupac: Resurrection) באישור אמו של שאקור. הסרט מורכב מראיונות שונים של שאקור בתוכניות שונות, על רגעי השיא וסיפורים שונים, כאשר שאקור עצמו הוא זה שמספר את המקרים. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית "הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר" בשנת 2005. ההכנסות של הסרט הופנו למטרות צדקה.

באפריל 2003 התקיים באוניברסיטת הרווארד כנס אקדמי על חייו והשפעתו של טופאק. פרופסור מארק אנטוני ניל מאוניברסיטת באפלו של ניו יורק טען כי שאקור היווה "אינטלקטואל אורגני" בכך שביטא את חששותיה של קבוצה גדולה. פרופסור ניל ציין גם בכתביו כי מותו של שאקור הותיר "חלל מנהיגות בקרב אומני ההיפ הופ". הפרופסור לתקשורת מארי פורמן התייחס לסמליות ולמיתולוגיה סביב מותו של שאקור. במחקרו עלה כי לאוהדיו של שאקור יש רצון "להצליח להחיות את טופאק כגורם חיים שמימי". אמט פרייס, פרופסור למוזיקה באוניברסיטת נורת'איסטרן, תיאר את שאקור כ"אמן פורה" שהיה "מונע על ידי תחושה נוראה של דחיפות", במסע כדי "לאחד את הנפש, הגוף והרוח". מייקל אריק דייסון מאוניברסיטת פנסילבניה, שחיבר את הספר "Holler If You Hear Me: Searching for Tupac Shakur", ציין כי שאקור "דיבר בצורה מבריקה והיה בעל תובנה כמי שמעיד על הכאב של מי שלעולם לא תהיה לו את הפלטפורמה שלו. הוא אמר את האמת, אפילו בעודו נאבק עם שברי הזהות שלו".

בסוף שנת 2003, רשת מותגי הביגוד "Makaveli" הושקה על ידי אפני. בשנת 2005, Death Row הוציאה לאור אלבום הופעה של שאקור בשם Tupac: Live at the House of Blues, שמציג את הופעתו האחרונה של שאקור מיולי 1996. באוגוסט 2006, הביוגרפיה של טופאק שאקור הופצה. הביוגרפיה האינטראקטיבית נכתבה על ידי ג'מאל ג'וסף, חבר בפנתרים השחורים. הוא כלל תצלומים משפחתיים שלא נראו, סיפורים אינטימיים, ומעל 20 רפרודוקציות של שירים, חוזים, תסריטים ומאמרים אישיים בכתב ידו של שאקור. אלבום הסטודיו השישי של שאקור שיצא לאור לאחר מותו, Pac's Life, יצא לאור ב-21 בנובמבר 2006, והוא מנציח את יום השנה העשירי למותו של שאקור. עד היום, טופאק נחשב לאחד האמנים הפופולריים ביותר בתעשיית המוזיקה.

ב-16 באפריל 2012, במהלך פסטיבל קואצ'לה (Coachella Valley Music and Arts Festival) שבקליפורניה, הופיעה על במת הפסטיבל דמותו של שאקור כהולוגרמה בזמן הופעתם של הראפרים סנופ דוג ודוקטור דרה. על פי דיווחים, עלות הפקת דמותו של שאקור (שביצעה את השירים ו-Hail Mary במהלך ההופעה) כ-10 מיליון דולר.

ב-2014 התחילו הצילומים לסרט הביוגרפי על חייו של טופאק, שהופק בין היתר על ידי אימו אפיני שאקור ויצא לאקרנים בשנת 2017.

בשנת 2023, כמעט 30 שנים אחרי מותו, קיבל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד

===ספריית הקונגרס===
הלהיט של שאקור "Dear Mama" הוא אחד מתוך 25 השירים שהתווספו להקלטות לאומיות בשנת 2010. הספרייה של הקונגרס כינתה את הסינגל כ"מחווה מרגשת ורהוטה לאימהות של ראפרים שנרצחו, ולכל האימהות שנאבקות מול התמכרות, עוני ואדישות חברתית. "הכבוד הזה מגיע שבעה ימים לאחר יום הולדתו של שאקור, שהיה צריך להיות באותה שנה בן 39. טופאק הוא הראפר השלישי שנכנס לספרייה, אחרי גראנדמאסטר פלאש ופאבליק אנמי.

==פרסים==
במהלך חייו, וגם אחרי מותו, זכה טופאק להערכה רבה כאמן.בין הפרסים שקיבל היו:
* 1994 פרס זמר הראפ המועדף לשנה זו מהאקדמיה האמריקאית.
* 1996 (אחרי מותו) זכה פעם נוספת בפרס זמר הראפ המועדף.
* אלבומו Me Against the World הועמד לקטגוריית האלבום הראפ הטוב ביותר.
* שירו "Dear Mama" הועמד לקטגוריית השיר הראפ הטוב ביותר.
* ב-1996 נבחר טופאק על ידי הראפרים המקומיים (סנופ דוג וד"ר דרה) לראפר הטוב ביותר.
* אלבומו הכפול All Eyez on Me הוא אחד מאלבומי הראפ הנמכרים ביותר בכל הזמנים, כשמעל 5 מיליון עותקים של האלבום נמכרו בארצות הברית בלבד עד אפריל 1996; ביוני 1998 האלבום הגיע למעמד פלטינה 9X על ידי RIAA.
* MTV דירג אותו במקום השני ברשימת "הראפרים הגדולים ביותר בכל הזמנים".
* שאקור נכנס להיכל התהילה של אמני ההיפ הופ בשנת 2002.
* בשנת 2003, במצעד "22 הראפרים הגדולים - הספירה לאחור" של MTV, נבחר שאקור על ידי הצופים במקום הראשון.
* בשנת 2004, בטקס פרסי ההיפ הופ של VH1 זכה למחווה שאקור ביחד עם אמנים רבים.
* בשנת 2004 דירג מגזין "Vibe" את שאקור בסקר שנערך בתור "הראפר הגדול ביותר בכל הזמנים".
* בכנס הטורקי השנתי הראשון ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי שנערך באוקטובר 2006, זכה שאקור לכבוד על הקול והכישרון הבלתי ניתן להכחשה. אמו קיבלה את הפרס שלו.
* בשנת 2008, היכל התהילה של הרוק אנד רול הכיר בו כאמן משפיע מאוד והוסיף אותו למצעד ה-200 הסופי שלהם.

==דיסקוגרפיה==
עד היום ראו אור 12 אלבומי אולפן של טופאק, 10 אלבומי אוסף, 44 סינגלים ו-40 וידאו קליפים.

===אלבומי אולפן (1991–1996)===
{| class="wikitable"
|-
! שם האלבום !! שנה !! מקום במצעד הבילבורד 200 !! מעמד אלבום (ארצות הברית)
|-
| 2Pacalypse Now || 1991 || 64 || אלבום זהב
|-
| Strictly For My N.I.G.G.A.Z. || 1993 || 24 || אלבום פלטינה
|-
| Thug Life: Volume 1 || 1994 || 42 || אלבום זהב
|-
| Me Against The World || 1995 || 1 || אלבום פלטינה 2x
|-
| All Eyez on Me || 1996 || 1 || אלבום פלטינה 9x
|-
| The Don Killuminati: The 7 Day Theory || 1996 || 1 || אלבום פלטינה 4x
|}
* האלבום The Don Killuminati: The 7 Day Theory יצא חודשיים לאחר מותו של שאקור, אך עבודתו הסתיימה לפני שנורה.

===אלבומים שיצאו לאחר מותו ללא מעורבותו (1997–הווה)===
{| class="wikitable"
|-
! שם האלבום !! שנה !! מקום במצעדי הבילבורד 200 !! מעמד אלבום (ארצות הברית)
|-
| R U Still Down? (Remember Me)&lrm; || 1997 || 2 || אלבום פלטינה 4x
|-
| Greatest Hits || 1998 || 2 || אלבום יהלום
|-
| Still I Rise || 1999 || 6 || אלבום פלטינה
|-
| Until the End of Time || 2001 || 1 || אלבום פלטינה 3x
|-
| Better Dayz || 2002 || 5 || אלבום פלטינה 2x
|-
| Tupac: Resurrection (soundtrack) || 2003 || 2 || אלבום פלטינה
|-
| Loyal to the Game || 2004 || 1 || אלבום פלטינה
|-
| Pac's Life || 2006 || 9 ||
|}
*מעמד האלבום מתייחס למספר המכירות שלו בשנה שהוא הופץ.

===אלבומים אחרים שיצאו לאחר מותו===
# The Rose That Grew from Concrete - 2000
# Nu-Mixx Klazzics - 2003
# 2004 - 2Pac Live
# The Rose, Vol. 2 - 2005
# 2005 - Tupac: Live At The House of Blues
# Beginnings: The Lost Tapes 1988–1991 - 2007
# Nu Mixx Klazzics Vol.2 - 2007
# Best Of 2pac - 2007

===סינגלים===
<div style="text-align: left; direction: ltr; margin-right: 1em; ">
{| class="wikitable" border="1" style="float: right;"
|-
|align="center" bgcolor="#ccccff"|#||align="center" bgcolor="#ccccff"|שם סינגל||align="center" bgcolor="#ccccff"|שנת יציאה כסינגל||align="center" bgcolor="#ccccff"|אלבום||align="center" bgcolor="#ccccff"|<small>בילבורד הוט 100<BR></small>||align="center" bgcolor="#ccccff"|<small>R&B בילבורד||align="center" bgcolor="#ccccff"|<small>בילבורד ראפ
|-
|1||bgcolor="#ccccff"|Same Song||1990||This Is an EP Release (דיג'יטל אנדרגראונד)||||||
|-
|2||bgcolor="#ccccff"|Brenda's Got a Baby||1991||2Pacalypse Now||||23||3
|-
|3||bgcolor="#ccccff"|If My Homie Calls||1991||2Pacalypse Now||||||3
|-
|4||bgcolor="#ccccff"|Trapped||1992||2Pacalypse Now||||||
|-
|5||bgcolor="#ccccff"|Holler If Ya Hear Me||1993||Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z.||||110||
|-
|6||bgcolor="#ccccff"|I Get Around||1993||Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z.||11||5||8
|-
|7||bgcolor="#ccccff"|Wussup Wit The Luv||1993||The Body-Hat Syndrome (דיג'יטל אנדרגראונד)||||99||
|-
|8||bgcolor="#ccccff"|Keep Ya Head Up||1993||Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z.||12||7||2
|-
|9||bgcolor="#ccccff"|Papa'z Song||1994||Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z.||87||82||24
|-
|10||bgcolor="#ccccff"|Pour Out a Little Liquor||1994||Thug Life: Volume 1||||||
|-
|11||bgcolor="#ccccff"|Cradle to the Grave||1994||Thug Life: Volume 1||||91||25
|-
|12||bgcolor="#ccccff"|It Don't Stop||1994||Thug Life: Volume 1||||||
|-
|13||bgcolor="#ccccff"|How Long Will They Mourn Me?||1994||Thug Life: Volume 1||||||
|-
|14||bgcolor="#ccccff"|Dear Mama||1995||Me Against the World||9||3||1
|-
|15||bgcolor="#ccccff"|So Many Tears||1995||Me Against the World||44||21||6
|-
|16||bgcolor="#ccccff"|Temptations||1995||Me Against the World||68||35||13
|-
|17||bgcolor="#ccccff"|California Love||1995||All Eyez on Me||1||1||1
|-
|18||bgcolor="#ccccff"|How Do U Want It||1996||All Eyez on Me||1||1||1
|-
|19||bgcolor="#ccccff"|2 of Amerikaz Most Wanted||1996||All Eyez on Me||||46||
|-
|20||bgcolor="#ccccff"|Hit 'Em Up||1996||Greatest Hits||||||
|-
|21||bgcolor="#ccccff"|All About U||1996||All Eyez on Me||||||
|-
|22||bgcolor="#ccccff"|I Ain't Mad at Cha||1996||All Eyez on Me||58||18||
|-
|23||bgcolor="#ccccff"|Toss It Up||1996||The Don Killuminati: The 7 Day Theory||||34||
|-
|24||bgcolor="#ccccff"|To Live & Die in L.A.||1997||The Don Killuminati: The 7 Day Theory||||||
|-
|25||bgcolor="#ccccff"|Hail Mary||1997||The Don Killuminati: The 7 Day Theory||||12||8
|-
|26||bgcolor="#ccccff"|Wanted Dead or Alive||1997||||||||
|-
|27||bgcolor="#ccccff"|Made Niggaz||1997||Gang Related (Outlawz)||75||||1
|-
|28||bgcolor="#ccccff"|I Wonder If Heaven Got a Ghetto||1997||R U Still Down? (Remember Me)||67||14||18
|-
|29||bgcolor="#ccccff"|Do for Love||1997||R U Still Down? (Remember Me)||21||10||2
|-
|30||bgcolor="#ccccff"|Changes||1998||Greatest Hits||32||12||1
|-
|31||bgcolor="#ccccff"|Unconditional Love||1999||Greatest Hits||||73||
|-
|32||bgcolor="#ccccff"|Baby Don't Cry (Keep Ya Head Up II)||1999||Still I Rise||72||36||
|-
|33||bgcolor="#ccccff"|Who Do U Believe In||1999||Suge Knight Represents: Chronic 2000 (שוג נייט)||||||
|-
|34||bgcolor="#ccccff"|Until the End of Time||2001||Until the End of Time||52||21||
|-
|35||bgcolor="#ccccff"|Letter 2 My Unborn||2001||Until the End of Time||||64||
|-
|36||bgcolor="#ccccff"|Thugz Mansion||2002||Better Dayz||19||10||4
|-
|37||bgcolor="#ccccff"|Still Ballin' (רמיקס)||2002||Better Dayz||69||31||15
|-
|38||bgcolor="#ccccff"|Runnin' (Dying to Live)||2003||Tupac: Resurrection||19||11||5
|-
|39||bgcolor="#ccccff"|One Day at a Time (Em's Version)||2003||Tupac: Resurrection||80||51||22
|-
|40||bgcolor="#ccccff"|Thugs Get Lonely Too||2004||Loyal to the Game||98||55||
|-
|41||bgcolor="#ccccff"|Ghetto Gospel||2005||Loyal to the Game||||||
|-
|42||bgcolor="#ccccff"|Untouchable (רמיקס)||2006||Pac's Life||29||91||
|-
|43||bgcolor="#ccccff"|Pac's Life||2006||Pac's Life||119||104||
|}
</div>

==פילמוגרפיה==
מלבד היותו ראפר מצליח, השתתף טופאק במספר סרטים. בסרטו הראשון, "Nothing But Trouble", שיחק שאקור בתור הופעת אורח עם ההרכב הישן שלו, דיגיטל אנדרגראונד. התפקיד הראשון שלו היה בסרט "רחובות אלימים" (Juice), כששאקור שיחק את הדמות "בישופ", והוא זכה לשבחים ממגזין הרולינג סטון, שבו אמר הכותב פיטר טראברס ששאקור היה הדמות "הממגנטת ביותר של הסרט". הוא המשיך לככב עם ג'נט ג'קסון בסרט "לאהוב ולהתגבר" (Poetic Justice), והיה מועמד לפרס השחקן המצטיין, אך לא זכה. הסרט האחרון לפני מותו שבו שיחק היה "כללי המשחק".

{| class="wikitable"
|-
! שנה !! שם הסרט/התוכנית !! תפקיד !! הערות
|-
| 1991 || שום דבר, חוץ מצרות || עצמו ||הופעה קצרה. באנגלית: Nothing But Trouble
|-
| 1992 || רחובות אלימים || בישופ || תפקיד מוביל ראשון. באנגלית: Juice
|-
| rowspan="3" | 1993 || לאהוב ולהתגבר|| לאקי || כיכב לצד ג'נט ג'קסון. באנגלית: Poetic Justice
|-
| עולם אחר (סדרת טלוויזיה) || פיקולו || פרק: Homie Dont Ya Know Me? באנגלית: A Different World
|-
| In Living Color|| עצמו ||פרק 3, עונה 5. באנגלית: In Living Color
|-
| 1994 || מעל החישוק|| בירדי || באנגלית: Above The Rim
|-
| 1995 || Murder Was the Case: The Movie|| סנייפר ||ללא קרדיט, סרט קצר. חלק: Natual Born Killaz
|-
| 1996 || הקליע|| טאנק || יצא חודש לאחר מותו של שאקור. באנגלית: Bullet
|-
| rowspan="2" | 1997 ||נעולים
| יחזקאל וויטמור || יצא ארבעה חודשים לאחר מותו של שאקור. באנגלית: Gridlock'd
|-
| כללי המשחק|| הבלש רודריגז || הופעתו האחרונה של שאקור בסרט. באנגלית: Gang Related
|-
| 2003 || טופאק: תחיית המתים|| עצמו || סרט דוקומנטרי רשמי על טופאק. באנגלית: Tupac: Resurrection
|-
| 2009 || נוטוריוס|| עצמו || תיעודי. באנגלית: Notorious
|-
|2015
|היישר מקומפטון
|עצמו
|תיעודי. באנגלית: Straight Outta Comption
|-
|2017
|טופאק: כול העיניים עליי
|עצמו
|תיעודי. באנגלית: All Eyez On Me
|}

==סרטים תיעודיים וביוגרפיות==
חייו של שאקור הוכרו בסרטים תיעודיים גדולים וקטנים, כשכל סרט מנסה לתפוס אירועים שונים במהלך חייו הקצרים של שאקור. הסרט "טופאק: תחיית המתים" שיצא בשנת 2003 היה מועמד לסרט התיעודי הטוב ביותר באוסקר.
* 1997: טופאק שאקור: בריון אלמוות
* 1997: טופאק שאקור: מילים אף פעם לא מתות
* 2001: טופאק שאקור: לפני שאתעורר
* 2001: ברוך הבא ל-Deathrow
* 2002: טופאק שאקור: בריון מלאך
* 2002: ביגי & טופאק
* 2002: החוף המערבי
* 2003: 2Pac 4 Ever
* 2003: טופאק: תחיית המתים
* 2004: טופאק נגד..
* 2004: טופאק: גאון ההיפ הופ
* 2006: כל כך הרבה שנים, כל כך הרבה דמעות (So Many Years, So Many Tears)
* 2007: טופאק: רצח
* 2009: טופאק: רצח II
* 2017: "All eyez on me"

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [https://web.archive.org/web/20090123214241/http://www.pimps.co.il/showpimp.php?id=4 טופאק שאקור באתר PIMPS] 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:קורבנות רצח בארצות הברית
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:אמני אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:פשע בנבדה
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:נרצחים: מוזיקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1996