OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מפלגת האזרחים החדשה

מפלגת האזרחים החדשה (ביפנית: 国民新党, בתעתיק: קוֹקוּמין שינטוֹ) היא מפלגת מרכז-ימין ביפן. המפלגה נוסדה ב-17 באוגוסט 2005, לאחר שנכשל ניסיונו של ראש ממשלת יפן דאז, ג'וניצ'ירו קואיזומי, להפריט את שירות הדואר של יפן, וכתוצאה מכך הכריז על בחירות.

==היסטוריה==
מרבית חברי מפלגת האזרחים החדשה פרשו מהמפלגה הליברלית-דמוקרטית, והיו שייכים בעבר לסיעה שהנהיג נשיא המפלגה היום, שיזוקה קמיי. קשריהם החזקים לשדולת הדואר אילצו אותם ללכת כנגד תוכניתו של קואיזומי להפרטת השירות. בראשית דרכה ההתנגדות לקואיזומי היא שהגדירה את מטרות המפלגה, אך לבסוף התרחב המצע והמפלגה שמה לעצמה למטרה לפעול למען האזרחים.

בבחירות הכלליות של 2005 קיבלה המפלגה ארבעה מושבים בבית הנבחרים של יפן, אך הניצחון המוחץ של המפלגה הליברלית-דמוקרטית, שהשיגה רוב של שני שלישים בבית התחתון, ביטל כל הישג של המפלגה.

ביוני 2007 הכריז קמיי שאלברטו פוג'ימורי עתיד להתמודד על מושב בבית היועצים של יפן, תחת דגל המפלגה. בזמן ההכרזה היה נתון פוג'ימורי במעצר בית בצ'ילה והמתין לתוצאות השימוע שקבע אם עליו לשוב לפרו לעמוד למשפט באשמות של שחיתות ושל הפרת זכויות אדם במדינה. לבסוף הוסגר פוג'ימורי לפרו, שם נידון ל-25 שנות מאסר.

בבחירות הכלליות של 2009 הצטרפה המפלגה למפלגה הדמוקרטית, ולאחר הבחירות הצטרפה לקואליציה השלטת.

==ראו גם==
* מפלגות פוליטיות ביפן
* פוליטיקה של יפן

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20130402172158/http://kokumin.or.jp/ אתר המפלגה] 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:יפן: מפלגות
קטגוריה:יפן: מפלגות שמרניות
קטגוריה:יפן: מפלגות ליברליות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2005
יוסף רייזין

הרב יוסף רייזין (בחלק מהמקורות מופיע כרוזין; נפטר בכ"ה בטבת ה'תרמ"ה, 1885) היה מגדולי התורה של ליטא שהתפרסם כראב"ד טלז וסלונים וכמחברם של כמה ספרי שו"ת חשובים. חותנו של הרב יצחק יעקב ריינס.

== חייו ==
נולד בדויד-הורודוק לרב יצחק. משרתו הרבנית הראשונה הייתה דיין ומו"צ בעיירת הולדתו. לאחר מכן כיהן 9 שנים כרב העיר טלז, ובה חיבר את ספרו הראשון שו"ת "עדות ביהוסף". לאחר פטירת הרב יהושע יצחק שפירא ("רבי אייזל חריף") עבר לסלונים, וישב בה על כיסא הרבנות במשך 12 שנים. שם נפטר. 

נחשב לגדול מאוד בתורת הקבלה ואף לימד מתורה זו לבעל הלשם. 

חיבר שני ספרי שו"ת נוספים בשם "פרת יוסף" ו"שארית יוסף".

==חיבוריו==
*שו"ת עדות ביהוסף חלק א'- כולל שאלות ותשובות על טור יו"ד שבשו"ע. בסופו דרשה אחת מדרשותיו עם שער מיוחד. יצא לאור בווילנה ה'תרכ"ו. הודפס גם בדפוס צילום בניו יורק (רובע ברוקלין) ה'תשל"א ללא הדרשה
*שו"ת שארית יוסף - נערך בידי נכדו ותלמידו, הרב יעקב ישעיה אריה ליב רוזנבלום. יצא לאור בוורשה ה'תרע"ד ובדפוס צילום בירושלים ה'תשמ"ב
*פרת יוסף: שאלות ותשובות - הודפס לראשונה בוורשה ה'תרמ"ד ושוב בדפוסי צילום בירושלים ה'תשמ"ב או ה'תשמ"ד (דפוס צילום מוקטן) עם מפתח, ועל ידי "מכון זיכרון קדושי פולין" באשדוד ה'תשנ"ח
*משנת רב יוסף על המשניות - הודפס במשניות דפוס וילנה

==קישורים חיצוניים==
* 'רייזין, ר' יוסף ב"ר יצחק', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, ה'תשכ"ז, עמ' 94 (, תמונה 1292)
;כתביו
* [http://www.hebrewbooks.org/1465 שו"ת "עדות ביהוסף" חלק א']
* [http://www.hebrewbooks.org/1330 שו"ת "פרת יוסף"]
* [http://www.hebrewbooks.org/1476 שו"ת "שארית יוסף"]

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:טלז: רבנים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:פרשני המשנה
טיפול אמבולטורי

טיפול אַמְבּוּלָטוֹרי (מקור לטיני: ambulator = הולך רגל; המונח כולל גם טיפול באשפוז יום או טיפול יום בבית חולים וכן טיפול במרפאת קהילה<ref></ref>) הוא טיפול רפואי הכולל ייעוץ או התערבות רפואית אחרת הניתנת למטופל בבית חולים או במרפאה, כשהמטופל משתחרר מהמתקן הרפואי באותו היום שבו הגיע אליו. במסגרת האמבולטורית ניתנים בדיקות וטיפולים רפואיים למחלות או טיפולי רפואה מונעת, כולל ניתוחים קטנים והליכים רפואיים אחרים, כולל רוב טיפולי השיניים, בדיקות אבחוניות רבות כגון: בדיקת דם, צילום רנטגן, אנדוסקופיה, ביופסיה, בדיקת CT ו-MRI. טיפולים אמבולטוריים אחרים כוללים ביקורי רופא דחופים, טיפולי רפואה שיקומית וגם התייעצויות טלפוניות.

==אתרי טיפול אמבולטורי==
אתרים בהם יכול להינתן טיפול אמבולטורי כוללים:
* מרפאת רופא - רוב הטיפולים האמבולטוריים במערכות הבריאות של מדינות רבות בעולם ניתנים במרפאת הרופא, בין אם הטיפול ניתן במסגרת שרות בריאות פרטי, או במסגרת שרות בריאות ממלכתי. עיקרם של טיפולים אלה הוא בביקור רופא. הרופא הנותן טיפולים אמבולטוריים במרפאתו יכול שיהיה בעל מומחיות באחד מתחומי המומחיות המוכרים ברפואה, כגון רפואת משפחה, רפואה פנימית, רפואת נשים ומיילדות, ועוד.
* מרפאות - אלה כוללות מרפאות מומחים, מרכזי ניתוחים אמבולטוריים, ומרפאות לרפואת חירום. בישראל, חלק מקופות החולים מפעילות מרפאות לרפואת חירום הפתוחות מעבר לשעות העבודה של מרפאות הרופאים, וחוסכות את הצורך בפנייה ישירה לחדר מיון של מרכז רפואי, במקרים בעלי דחיפות נמוכה יותר.
* בית חולים - כולל חדרי המיון, או אגפים לרפואה דחופה של בתי חולים, וכן מרפאות חוץ של בתי חולים, הנותנים מגוון רחב של טיפולים אמבולטוריים, כולל ניתוחים וטיפול נפשי. חלק מן הפונים לחדרי המיון של בתי החולים מאושפזים לצורך טיפול, כיוון שלדעת הרופא לא ניתן לספק הטיפול במסגרת אמבולטורית. יחד עם זאת, רוב הפניות לחדרי מיון של בתי חולים מסתיימות בטיפול אמבולטורי בלבד, ללא צורך באשפוז.
* מוסדות לא רפואיים - שירותים רפואיים הניתנים במוסדות שאינם רפואיים, כגון בתי ספר, או בתי סוהר ניתנים לרוב במסגרת אמבולטורית.

==לקריאה נוספת==
===ירחונים מקצועיים על טיפול אמבולטורי===
<div class="mw-content-ltr">
* Journal of Ambulatory Care Management. Lippincott Williams & Wilkins 
* [https://web.archive.org/web/20120219050606/http://www.elsevier.com/wps/find/journaldescription.cws_home/30388/description#description Ambulatory Surgery]. Elsevier
* [http://www.nursingcenter.com/library/journalissue.asp?Journal_ID=54005&Issue_ID=1278132 Journal of Ambulatory Care Management]. Lippincott Williams & Wilkins
</div>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רפואה
קטגוריה:תשתיות בריאות: טיפול
נסיון חיי

"ניסיון חיי: זיכרונותיו של אביר מוסלמי" (ערבית: "كتاب الاعتبار" "כתאב אל-אעתבאר", ספר ההתעמקות) הוא ספר זכרונות אוטוביוגרפי שנכתב על ידי אוסאמה אבן מונקד' , לוחם מלומד, ובן לשושלת בנו מונקד', משפחה בדואית רמת-יחס ששלטה בעיר המבצר שייזר בצפון סוריה. אוסאמה נולד בשנת 1095 בשייזר ונפטר בשנת 1188.

==מבנה החיבור==
הספר מחולק לארבעה שערים. השער הראשון, שרק חלקו נותר בידינו, קרוי "המאורעות הגדולים של חיי", ובו מתוארים תולדות חייו של אבן מונקד שזורים בהיסטוריה הפוליטית מימיו של האתאבג זנגי, דרך שלטונו של נור א-דין וכלה בשירותו תחת סלאח א-דין.

השער השני, שמבחינת משקלו הוא הגדול בספר, נקרא "מערכות עם הפרנקים ועם המוסלמים" ומכיל בעיקר תיאורי קרבות – נגד הצלבנים ונגד עמים ושליטים מוסלמים.

השער השלישי הוא "סיפורי צדיקים" והרביעי "סיפורי ציד".

==הפופולריות של החיבור בתרבות המערב==
ספרו של אוסאמה זכה לפופולריות רבה בעולם המערבי בזכות התייחסותו הנרחבת אל העימות שבין הצלבנים למוסלמים. סיפוריו מאירים היבטים רבים, ותכופות בלתי צפויים, מחיי היום-יום של בני דתו ושל הפרנקים ויוצר תמונה אמינה של מערכת היחסים האישיים שנוצרה בין הכובשים הצלבנים לבין יושבי הארץ המוסלמים. הספר הוא מקור להיסטוריה של רפואת ימי הביניים ומתוארים בו מקרים ופציעות שונות ודרכי הטיפול בהם.

==לקריאה נוספת==
* אוסאמה אבן מונקד'. ניסיון חיי: זכרונותיו של אביר מוסלמי בימי מסעי הצלב. תרגום מערבית, מבוא והערות: אלה אלמגור; הוצאת עם עובד 273 עמודים.
==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי המאה ה-12
קטגוריה:ספרי זיכרונות
קטגוריה:ספרי הוצאת חרגול
ביל ברטה

ביל ברטה (באנגלית: Bill Barretta; נולד ב-19 ביוני 1964) הוא בובנאי אמריקאי שעבד עם חברת הנסון מאז 1991, כשהוא היה בתוך גוף הבובה "ארל סינקלייר" בתוכנית "דינוזאורים". לאחר מכן הוא דיבב מספר דמויות חדשות ב"החבובות הלילה", כגון: פפה מלך החסילונים, ג'וני פיאמה ובובו הדוב.

יחד עם זאת ברטה השתלט על החבובות אשר הופעלו על ידי ג'ים הנסון (ד"ר שיניים, רולף הכלב, הטבח השוודי ומנה מנה) ועל ידי ג'רי נלסון (לו זילנד). כמו כן הוא הפעיל את מורגן המפוזר ב"החבובות באי המטמון".

ברטה ביים שני סרטי טלוויזיה של החבובות: "חג המולד הנהדר של החבובות" ו"החבובות בארץ עוץ". כמו כן הוא תרם את קולו לדמויות משנה בסדרה המצוירת "קים פוסיבל". ב-2018 הפעיל את פיל פיליפס בסרט "בובה של רצח".

ביל ברטה הוא אחיו הצעיר של סופר הילדים והמאייר ג'ין ברטה.

== קריירה ==
*ביל למד באקדמיית הול-דואן בברלינגטון, ניו ג'רזי. שם הוא הפך לנגר.
*ביל פגש את בריאן הנסון כאשר הם עבדו יחד ב"ססמי פלייס".

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:החבובות
קטגוריה:בובנאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
אסתר פרחיר

אסתר פרחיר (בהולנדית: Esther Vergeer; נולדה ב-18 ביולי 1981) היא טניסאית עבר הולנדית נכה שהתחרתה בטניס בכיסאות גלגלים. היא מחזיקה ב-39 תוארי גראנד סלאם, זכתה 22 פעמים בטורניר המאסטרס לנכים, בשבע מדליות זהב פאראלימפיות ומדורגת במקום הראשון בעולם בטניס בכיסאות גלגלים מאז שנת 1999. מאז חודש ינואר 2003 שומרת פרחיר על רצף ניצחונות של 470 משחקים במשחקי היחידים, ונחשבת על ידי רבים לאחת הספורטאיות המקצועניות הדומיננטיות בעולם. בפברואר 2013 פרשה מטניס תחרותי.

==קריירה==
פרחיר איבדה את השליטה ברגליה לאחר ניתוח שעברה כשהייתה בת 8. היא החלה לשחק טניס כשהייתה בת 12, ובמקביל שיחקה כדורסל נכים, ואף הייתה לחלק מנבחרת הולנד בכדורסל נכים שזכתה באליפות אירופה בכדורסל בשנת 1997 בטרם החליטה להתמקד בטניס בלבד.

בשנת 1998 העפילה פרחיר לראשונה למקום הראשון בדירוג העולמי לזוגות, ובשנת 1999 דורגה במקום הראשון בעולם ליחידים לראשונה. במשחקי היחידים לאורך הקריירה הפסידה פרחיר 25 משחקים בלבד, מול 666 ניצחונות שרשמה, ובמשחקי הזוגות מחזיקה במאזן של 428 ניצחונות מול 32 הפסדים. במשחקים הפאראלימפיים זכתה בשלוש מדליות זהב במשחקי היחידים, ובשתי מדליות זהב, ומדליית כסף אחת במשחקי הזוגות.

==תארים והישגים==
;אליפות צרפת הפתוחה:
:יחידים (5): 2007, 2008, 2009, 2010, 2011
:זוגות (4): 2007, 2008, 2009, 2011

;אליפות אוסטרליה הפתוחה
:יחידים (12): 2002, 2003, 2004, 2006, 2007, 2008, 2009, 2011, 2012
:זוגות (7): 2004, 2006, 2007, 2008, 2009, 2011, 2012

;אליפות ארצות הברית הפתוחה
:יחידים (6): 2005, 2006, 2007, 2009, 2010, 2011
:זוגות (6): 2005, 2006, 2007, 2009, 2010, 2011

;אליפות וימבלדון
:זוגות (3): 2009, 2010, 2011

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://edition.cnn.com/video/#/video/sports/2010/12/31/reid.vergeer.tennis.wheelchair.cnn כתבה ב-CNN אודות פרחיר לכבוד הניצחון ה-401 ברציפות]
* [https://archive.today/20130427000912/www.london2012.com/paralympics/athletes/famous-paralympians/athlete=esther-vergeer/ Famous Paralympians] באתר הרשמי של המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טניסאיות הולנדיות
קטגוריה:נכים הולנדים
קטגוריה:זוכי פרס לוריוס: הספורטאי הנכה של השנה
קטגוריה:טניסאים נכים
קטגוריה:אלופות פאראלימפיות
קטגוריה:משתתפות המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:טניסאים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:משתתפות המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
קטגוריה:טניסאים במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
קטגוריה:הולנדיות שנולדו ב-1981
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1981
שנות הביצה של קרמיט

שנות הביצה של קרמיט (באנגלית: Kermit's Swamp Years) הוא סרט קולנוע קומי-מוזיקלי משנת 2002 מבית חברת ג'ים הנסון. הסרט יצא ישירות לגרסת DVD, כך שלא קיבל הכנסות קולנועיות כלשהן.

== תקציר העלילה ==
הסרט מספר על קרמיט הצפרדע בהיותו בן 12 לאחר תקופתו כראשן. הוא ושני חבריו לביצה קרוקר וגוגולס סקרנים לדעת מה יש מעבר לביצה. אך שמעו שיש שם רק צרות. יום אחד כאשר ברחו השלושה מביריון בשם בלוץ' יצאו אל מחוץ לביצה. משאית של איש בעל חנות חיות באה ולקחה את גוגלס ובלוץ' אל חנות החיות. קרמיט וקרוקר יצאו להצילם. בדרך הם פגשו כלבה בשם פיליגרם שהתנדבה לעזור להם בחיפוש. הם מצאו את המשאית האדומה ובסוף הגיעו לחנות החיות. מנהל החנות דיבר עם פרופסור בתיכון שביקש צפרדעים. מאוחר בלילה המנהל נתן לפרופסור את כול הצפרדעים וביניהם גוגולס ובלוץ'. כשקרמיט וקרוקר גילו שאיחרו בבוקר הם עבדו על מנהל החנות והוא הביא גם אותם לתיכון אל הפרופסור. פיליגרם עקבה אחריהם. השלושה נמלטו מהמנהל של החנות וברחו עד שהם הגיעו לשיעור ביולוגיה ושם מצאו את גוגולס ובלוץ'. כשהפרופסור גילה שצפרדעים יכולות לדבר הוא שחרר אותם. המנהל הקפיץ את הצפרדעים חזרה לביצה. ופיליגרם הפכה להיות הכלבה של המנהל.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:החבובות: סרטים
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים מוזיקליים
קטגוריה:סרטי קולנוע בכיכובן של בובות
קטגוריה:סרטים שיצאו ישירות בפורמט לצפייה ביתית
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי ילדים
קטגוריה:חברת ג'ים הנסון: סרטים
נמל התעופה קלן/בון

נמל התעופה קלן/בון "קונראד אדנאואר" (בגרמנית: ), הנקרא על שם קנצלר מערב גרמניה לשעבר קונראד אדנאואר, הוא נמל תעופה בינלאומי הממוקם בדרום-מזרח קלן, גרמניה, כ-15 ק"מ ממרכז העיר. הנמל משרת גם את העיר בון אשר מרוחקת ממנו 16 ק"מ בלבד. זהו נמל התעופה השישי בגודלו בגרמניה, ותופס את המקום השני במדינה בכמות טיסות המטען. נמל זה הוא בין הבודדים בגרמניה שפעיל 24 שעות ביממה. בשנת 2010 עברו דרך הנמל יותר מ-9.8 מיליון נוסעים.

חברת התעופה ג'רמנווינגס מפעילה טיסות בין קלן/בון לבין נמל התעופה בן-גוריון במשך כל השנה (החברה התמזגה עם חברת יורווינגס ב-2016), וחברת התעופה TUIfly מפעילה טיסת שכר שבועית עונתית בקו זה.

==היסטוריה==
בשנת 1913 נבנה במקום מנחת אימונים צבאי, וב-1939 הורחב המנחת והפך לשדה תעופה אשר שימש את הלופטוואפה.
לאחר מלחמת העולם השנייה הורחב השדה על ידי הצבא הבריטי, ונסלל מסלול המראה באורך 1,866 מטרים. בשנת 1951 השדה נפתח לתנועה אזרחית, והחליף את שדה התעופה הישן של קלן - בוצוואילרהוף. 
במהלך שנות ה-50 וה-60 נבנו בשדה שני מסלולי המראה נוספים, ובניין בית נתיבות חדש. המבנה החדש כלל שתי שלוחות להתחברות למטוסים בצורת מגן דוד, דבר שגרם לחברת התעופה של סעודיה שלא למקם בנמל התעופה את מרכז המטענים שלה. במהלך שנות ה-90 וה-2000, הורחב השדה פעם נוספת, ונבנה בו בית נתיבות נוסף וגם תחנת רכבת בינעירונית.

==חברות תעופה זולות==
בתחילת שנות ה-2000, עקב הרחבת נמל התעופה, החלו לפעול בו מספר חברות תעופה זולות כמו TUIfly, ג'רמנווינגס ואיזיג'ט. כתוצאה מכך גדלה תנועת הנוסעים בנמל בשנת 2003 ב-43 אחוזים, יחסית לשנה הקודמת לה.

==תחבורה יבשתית==
תחנת הרכבת נמל התעופה קלן/בון, אשר נפתחה בשנת 2004, נמצאת על מסילת הרכבת המהירה קלן-פרנקפורט, ומאפשרת לרכבות בינעירונית מהירות, רובן מדגם , לעצור בנמל התעופה. כמו כן התחנה היא תחנת ביניים במסילת הרכבת הקלה הפרברית "ריין-רוהר".

==חלל==
נמל התעופה קלן/בון הוא מקום מושבן של מספר סוכנויות חלל גרמניות ואירופיות, כמו המרכז הגרמני לחקר החלל ומרכז האסטרונאוטים האירופי - EAC (חטיבה בסוכנות החלל האירופית), אשר מאמנות אסטרונאוטים. בנוסף, נמל התעופה מתפקד כנמל חלל לנחיתות חירום עבור המעבורות של נאס"א.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.airport-cgn.de/index.php?lang=2 אתר הנמל]

==הערות שוליים==

קלן/בון
קטגוריה:קלן: מבנים
קטגוריה:נורדריין-וסטפאליה: תחבורה
קטגוריה:גרמניה: בסיסים ומתקנים צבאיים
התאחדות הרבנים דארצות הברית וקנדה

התאחדות הרבנים דארצות הברית וקנדא (אנגלית: Central Rabbinical Congress of the United States and Canada) הוא ארגון רבני קנאי בארצות הברית ובקנדה. הארגון הוקם בשנת תשט"ו (1955) על ידי רבי יואל טייטלבוים מחסידות סאטמר. כנס הייסוד התקיים בט"ז בטבת (10 בינואר) אותה שנה.

מטרת ההתאחדות לרכז את פעולות הדת בארצות הברית ובקנדה ולהחליט החלטות ציבוריות הנוגעות לבני חוגיו מקרב החרדים במדינות אלה. היא מחזיקה בעמדות קנאיות, אנטי-ציוניות ונוקשות. היא מפעילה גם גוף כשרות והיו חברים בה מאות רבנים, רובם הונגרים ומיעוטם גליציאנים.

==מרבני ההתאחדות==
*רבי יואל טייטלבוים, נשיא הארגון עד לפטירתו בשנת 1979
*רבי משה טייטלבוים, ממלא מקום דודו בנשיאות הארגון עד לפטירתו בשנת 2006
*הרב יונתן שטייף, סגן נשיא
*הרב יהושע חיים טייטלבוים אב"ד צ'נסטקביץ, סגן נשיא
*הרב שמואל אברהם זלטנרייך, אב"ד שטשאקאווא, יו"ר בתי הדין של הארגון
* הרב יחיאל יצחק סג״ל גליק מנהל כללי וספרא דדיני רב דקהל בית אברהם 
*הרב נפתלי הירצקא העניג - אב"ד שארמאש
*הרב רפאל בלום, אב"ד קאשוי (קושיצה)
*רבי ישכר בער רוטנברג האדמו"ר מוודיסלב
*הרב הלל ליכטנשטיין, אב"ד קראסנא
*רבי יוסף גרינוולד, האדמו"ר מפאפא
*הרב שמעון ישראל פוזן אב"ד שאפראן
*הרב שלום קרויז גאב"ד אודווארי
*הרב יעקב סגל ליבוביץ אב"ד קאפיש
* ראב"ד הארגון הוא הרב מנחם זכריה זילבר (בנו של הרב רפאל, אב"ד פריימן).
* הרב חי"ל דייטש

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [http://www.ivelt.com/forum/viewtopic.php?f=31&t=7427 אשכול בפורום היידי] "אידישע וועלט פארומס" המסקר את "התאחדות הרבנים".

==הערות שוליים==

קטגוריה:גופי כשרות
קטגוריה:יהדות ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:ארגונים רבניים אורתודוקסים
סטארט החדש

[[ברק אובמה ומדבדב עם חתימת הסכם סטארט החדש, פראג, צ'כיה, 8 באפריל 2010]]
סטאר"ט החדש (באנגלית: New Strategic Arms Reduction Treaty, ברוסית: СНВ-III, SNV-III) הוא הסכם לצמצום נשק גרעיני שנחתם בין רוסיה וארצות הברית על ידי דמיטרי מדבדב וברק אובמה. ההסכם נחתם ב-8 באפריל 2010 בפראג, צ'כיה, ונכנס לתוקף ב-5 בפברואר 2011. במהלך החתימה, ברק אובמה הציע לקיים את הפסגה לביטחון גרעיני. 

אמנה כהמשך לSALT,START, והסכם סורט שתוקפו אמור היה לפוג בדצמבר 2012. מטרת ההסכם הייתה להטיל הגבלות נוספות על הארסנל הגרעיני האסטרטגי של שני הצדדים. בהתאם לאמנה, אמורות ארצות הברית ורוסיה לצמצם במהלך שבע השנים הבאות את מספר אמצעי השיגור וראשי הקרב הגרעיניים המצויים בידיהן. המדובר בצמצום ראשי הקרב הגרעיניים המוצבים על טילים בין־יבשתיים, בצוללות ובמפציצים ל-1550, ואת כלי השיגור ל־700 פרוסים ועוד 100 מאופסנים. כמו כן, המשיכו במשטר אימות ופיקוח.

ימים ספורים לפני שהאמנה הייתה אמורה לפוג בפברואר 2021, ההסכם הוארך על ידי הנשיאים ביידן ופוטין לתקופה חד פעמית של חמש שנים. ב-21 בפברואר 2023, בצל מלחמת אוקראינה–רוסיה, פוטין השעה את ההשתתפות רוסיה בהסכם.

==ראו גם==
* האמנה לצמצום הנשק האסטרטגי (START I)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טכנולוגיה גרעינית
קטגוריה:נשק גרעיני: הסכמים
קטגוריה:2010 בארצות הברית
קטגוריה:רוסיה: אמנות והסכמים
קטגוריה:ארצות הברית: אמנות והסכמים
קטגוריה:אמנות והסכמים במאה ה-21
קטגוריה:תוכנית הגרעין האמריקאית
קטגוריה:תוכנית הגרעין הרוסית
קטגוריה:אמנות בקרת נשק

de:Strategic Arms Reduction Treaty#New START
התאחדות קהלות החרדים

התאחדות קהילות החרדים (באנגלית: Union of Orthodox Hebrew Congregations, בראשי תיבות: UOHC) הוא ארגון חרדי בלונדון, המאגד את הקהילות והמוסדות החרדיים בלונדון. הארגון נוסד בשנת תרפ"ו (1926) על ידי הרב ד"ר אביגדור שנפלד, רב בית הכנסת עדת ישראל בלונדון.

הארגון מאגד את הקהילות בשכונות הלונדוניות: סטמפורד היל, גולדרס גרין, הנדון (Hendon) ואדג'ווייר (Edgware). לארגון שני בתי דין, בית הוראה וגוף כשרות בשם "כדתיא" הנחשב להכשר המהודר בבריטניה. כמו כן לארגון בית החלמה ליולדות בשם "בית ברכה", שני ארגוני חברה קדישא (בצפון לונדון ובצפון מערב לונדון).

מנהלי הארגון הם נבחרי ציבור. בעבר היה ראש הקהל הרב דוד פראנד, מחבר סדרת הספרים קול דודי על הש"ס. כיום ממלא את התפקיד בנימין שטרן.

==רבני הארגון==
לאחר פטירת הרב אביגדור שנפלד בשנת תר"צ (1930) מילא את מקומו בנו הרב ד"ר שלמה שנפלד <small>(אנ')</small>, שהרחיב את הארגון והקים מוסדות חרדיים רבים בלונדון. בשנת תרצ"ג מינו את האדמו"ר ר' יואל מוסקוביץ' חתן ר' שלום מוסקוביץ' משאץ (שהיה ג"כ גיסו ובן דודו של ר' יואל) להיות נשיא הארגון. בשנת תשט"ו (1955) התמנה הרב חנוך דב פאדווא לגאב"ד הארגון (תפקיד בו כיהן למעשה כרבה החרדי של לונדון) והרב שלמה שיינפלד נהיה נשיא הארגון. לאחר פטירת הרב שיינפלד בשנת תשמ"ד (1984) מילא את מקומו בנשיאות הארגון, הרב אלחנן הלפרין. לאחר פטירת הרב חנוך דב פדווא בשנת תש"ס (2000), ממלא את מקומו ברבנות והנהגת הארגון, בנו הרב משה חיים אפרים פדווא מחבר ספר שו"ת מנחת אפרים.

הרב יוסף צבי דונר כיהן בתואר ראב"ד, ובשנת תשפ"ג (2022) מונה בנו הרב אהרן דוד דונר למלא את מקומו. כן מונו הרב שלום פרידמן (חתנו של הרב חנוך פאדווא) בתואר 'סגן אב"ד' והרב יוסף פאדווא (בנו של הרב חנוך) בתואר 'ראש הדיינים'<ref></ref>

חברי בית הדין הם: הרב זאב פלדמן, הרב שלמה פרישווסר, הרב ישראל מאיר גרינברג, הרב דוד גרינהויז.
בחודש חשוון תשפ"ב הוספו עוד שני רבנים נוספים לכהן כחברי בית הדין, הרב חיים מנחם גאליצקי דומ"ץ ורא"כ קהל חסידי בעלזא, והרב יואל שטיין דומ"ץ קהל יט"ל דסאטמער.

בבית הדין לענייני ממונות מכהנים בסטמפורד היל הרב צבי נחמיה הלוי שנעק והרב ישראל מאיר הלפרין (היגר ללייקווד עקב מצב בריאותו ופרש מבית הדין בתשע"ז) ובגולדרס גרין הרב דוד דונר, הרב מרדכי הכהן אייזנר והרב דוד קאהן.

==קישורים חיצוניים==
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:גופי כשרות
קטגוריה:בתי דין דתיים
קטגוריה:יהדות בריטניה: ארגונים
קטגוריה:ארגונים רבניים אורתודוקסים
קטגוריה:יהדות לונדון
אברהם גולדמן

הרב אברהם גולדמן (מכונה ה"אור אברהם"; י"א בתשרי ה'תרצ"ד, 1 באוקטובר 1933 – י"ב בטבת ה'תש"ע, 29 בדצמבר 2009) היה האדמו"ר השביעי של חסידות זוויהל, והרביעי בארץ ישראל.

==קורותיו==
נולד בעיר העתיקה בירושלים לרב מרדכי גולדמן - האדמו"ר השישי של חסידות זוויהל, ולאסתר שיינא רחל. בצעירותו גדל בצילם של אבי סבו האדמו"ר שלמה גולדמן וסבו האדמו"ר גדליה משה גולדמן. כמו כן היה מקורב לרב אהרן ראטה ולאדמו"ר מבעלז הרב אהרן רוקח. למד בישיבת תפארת ציון, בישיבת סלונים ברמת גן, בישיבת תורת אמת בירושלים ובישיבת מיר בירושלים.

לאחר פטירת אביו, בשנת ה'תשל"ט (1979), התמנה לאדמו"ר. עבר להתגורר בבית אביו בבניין ישיבת זוויהל בירושלים.

נפטר בשנת ה'תש"ע, ונקבר בהר הזיתים בירושלים. רעייתו איטה מרים סימא (בת הרב מרדכי שטרנברג מרוסיה) נפטרה בא' באייר ה'תשע"ד.

== משפחתו ==
אחיו: הרב שלמה גולדמן - חתנו של האדמו"ר מצאנז-קלויזנבורג, כיהן כאדמו"ר מזוויהל-צאנז בארצות הברית; הרב יעקב גולדמן - חתנו של הרב משה ברגמן; הרב דוד גולדמן - רב חסידי זוויהל בבני ברק. אחותו בתיה חיה נישאה להרב אברהם חיים ראטה, האדמו"ר משומרי אמונים. אחות נוספת נישאה לרב נתן דוד רוזנבוים, האדמו"ר מזוטשקא.

בניו: האדמו"ר רבי גדליה משה גולדמן מ"קהילת זווהיל" (הקים את מבני מוסדות החסידות בירושלים, אך בהמשך הורחק על ידי אביו, ופתח חצר עצמאית בשם "קהילת זווהיל"), האדמו"ר רבי שלמה גולדמן מזווהיל, רבי שמואל דוד גאב"ד זוועהיל, והרבנים רבי שאול, רבי יצחק, רבי זאב, רבי יוסף, רבי יעקב לייב.

חתניו: האדמו"ר רבי ירמיה רבינוביץ מביאלה בית שמש, ורבי שלמה הופשטיין.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אדמו"רי זוויהל
קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (ירושלים)
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת גליציה
קטגוריה:ירושלים: אדמו"רים
קטגוריה:בוגרי ישיבת תפארת ציון
קטגוריה:בוגרי ישיבת תורת אמת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
יצחק פנגר

הרב יצחק פַנגֶר (נולד ב-3 באוקטובר 1971) הוא דרשן ומחזיר בתשובה חרדי-ישראלי. בהרצאותיו משולב הומור והן זוכות לפופולריות ברשת האינטרנט.

==ביוגרפיה==
נולד בהרצליה, בן בכור לאליק ומירה פנגר, משפחה חילונית. התחרה בנערותו בגלישת רוח וטריאתלון ודורג במקום השישי בישראל בשיאו. שירת בחיל השריון בחטיבה 7. אחד מחבריו נהרג בעת שירותו, עובדה שהשפיעה על חייו. למד מספר קורסים באוניברסיטה הפתוחה, ופנה ללימודי רפואה סינית והוסמך למאסטר רייקי. במשך כשנתיים שהה בארצות הברית ועסק במתן טיפולי רייקי. לאחר מכן נסע להודו שם רצה להעמיק את ידיעותיו בשיטת הרייקי ולאחר זמן מה הצטרף למנזרו של הדלאי למה. הוא נשלח לשהות של מספר חודשים במנזר שתקנים ליד דרמסאלה ולמד בודהיזם. לאחר כמה חודשים של שתיקה חווה התגלות רוחנית, שהובילה אותו לחקור את מקורות היהדות.

בשנת 1995 שב לישראל והחל בתהליך של חזרה בתשובה. הרב יצחק זילברשטיין הורה לו להפסיק לעסוק בענייני הרייקי בנימוק שזה עבודה זרה מכיוון שמעורבים בזה כוחות טומאה. למד בישיבת אור שמח. 

סיפר שלאחר שאחיו הצעיר חזר בתשובה האח ביקש ממנו לדבר עם חבריו על נושאי יהדות וכך נכנס לתחום ההרצאות <ref></ref>. כיום הרב פנגר מרצה בערוץ הידברות ובסמינרים לחוזרים בתשובה.

בשנים 2015–2016 הגיש הרב פנגר תוכנית שבועית בשם "ליל שישי אופטימי" ברדיו קול ברמה.

בתחילת 2017 עבר להגיש תוכנית שבועית ברדיו קול חי בשם "חישוב מסלול מחדש".

החל משנת 2018 הוא מגיש בימים א'-ד' תוכנית בוקר יומית בשם "השראה יומית" ברדיו קול חי.

==סגנונו כמרצה וכותב==
הרב פנגר לרוב פותח את דבריו במילתא דבדיחותא. ממעט להתעסק בהלכה או סיפורי תורה ומרבה להתייחס לעבודת המידות ויחסים בן אדם לסביבתו, אירועים בלוח השנה היהודי ופרשת השבוע. משתמש בכלים מעולמות התוכן של אימון והעצמה אישית. 
בהרצאותיו הוא מרבה להשתמש בתנועות ידיים ובמימיקה ומשלב סיפורים הומוריסטיים בעלי מוסר השכל. הוא התפרסם גם בשל קטעים משעשעים מהרצאותיו שהובאו בתוכנית "מה נסגר?" בערוץ 10 ובערוץ כאן 11.

==חיים אישיים==
בשנת 1998 נישא לנחמה, בתו של החזן יאיר סובר. לבני הזוג שבעה ילדים. הוא מתגורר במודיעין עילית ועובד כמשגיח בישיבת נזר ישראל.

== ספריו ==
* זה אפשרי - מיצוי פוטנציאל אישי
* מהיום והלאה - כלים להתמודדות עם אתגרי החיים
* ארגז הכלים - המפתח לחיים איכותיים
* FHT – Fanger Healing Technique - ניקוי רעלים רוחני, וריפוי טבעי
* פסיפס - אומנות הזוגיות
* השראה יומית - 101 נקודות אור לשגרת היומיום
* המכתב - תורת ישראל, אמת ומסתורין
*מחשב מסלול מחדש - הדרך לשינוי הרגלים.
*קוקטייל ההצלחה -כלים מגוונים וייחודיים של שיטות שנועדו לסייע לאדם להצליח בחייו.

==קישורים חיצוניים==
* 
*
* [http://www.hidabroot.org/he/video/61689 סיפור אישי - הרב יצחק פנגר], באתר "הידברות", 2007 
* הרצאות [http://www.hidabroot.org/he/vod_categories/5240/all/all/all/0?tab=lectures הרב יצחק פנגר] באתר הידברות
* 
* 
* 
* [https://www.inn.co.il/tags/הרב_יצחק_פנגר/ כל הכתבות על הרב יצחק פנגר], באתר ערוץ 7
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוזרים בתשובה
קטגוריה:תנועת התשובה: פעילים
קטגוריה:מודיעין עילית: אישים
קטגוריה:מרפאים אלטרנטיביים
קטגוריה:בוגרי ישיבת אור שמח
קטגוריה:סגל ערוץ הידברות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
מפלגת הזריחה של יפן

מפלגת הזריחה של יפן (ביפנית: たちあがれ日本, בתעתיק: טָצ'יגָארֶה ניפּוֹן, מילולית : "התעוררי יפן!") הייתה מפלגת ימין ביפן. המפלגה נוסדה ב-10 באפריל 2010 על ידי קבוצה של ארבעה פורשים מהמפלגה הליברלית-דמוקרטית, חמישה מחברי הדיאט של יפן ופוליטיקאי עצמאי אחד. את שם המפלגה בחר שינטרו אישיהארה, מושל טוקיו.

הסיבה לפרישתם של החברים ולהקמת המפלגה נעוצה בדעה של חבריה שהמפלגה הדמוקרטית, שזכתה בבחירות הכלליות של 2009, חסרה את הניסיון הדרוש על מנת להוביל את יפן, ובדעה שחולשתה של המפלגה הליברלית-דמוקרטית היא הרסנית לכלכלת המדינה. שאיפתה של המפלגה היא לזכות במושבים בבחירות הבאות לבית היועצים של יפן.

==ראו גם==
* מפלגות פוליטיות ביפן
* פוליטיקה של יפן

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יפן: מפלגות
קטגוריה:יפן: מפלגות שמרניות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2010
מפלגת ההתחדשות החדשה

מפלגת ההתחדשות החדשה (ביפנית: 新党改革, בתעתיק: שינטוֹ קאיקאקוּ), או מפלגת הרפורמה החדשה, היא מפלגת ימין ביפן. המפלגה נוסדה ב-29 באוגוסט 2008 בשם "מועדון ההתחדשות" (改革クラブ) על ידי קבוצת פורשים מהמפלגה הדמוקרטית בהנהגת הידאו וטנאבה, שחברו למפלגה הליברלית-דמוקרטית. אך על פי שלא הייתה חלק מהקואליציה בראשות מפלגה ההליברלית-דמוקרטית ומפלגת קומייטו החדשה, נחשבה המפלגה כתומכת בה.

ב-23 באפריל 2010 שינה מנהיג המפלגה, יואצ'י מסוזואה, לשעבר שר הבריאות, העבודה והרווחה וחבר המפלגה ההליברלית-דמוקרטית, את שם המפלגה ל"מפלגת ההתחדשות החדשה." המפלגה דוגלת בביזור, הסרת הפיקוח הממשלתי וצמצום מספר החברים בדיאט של יפן במחצית.

==ראו גם==
* מפלגות פוליטיות ביפן
* פוליטיקה של יפן

==קישורים חיצוניים==
* 

* באניאן, [http://www.economist.com/blogs/banyan/2010/04/japans_most_popular_politician_quits_japans_liberal_democratic_party LDP, RIP ], האקונומיסט

==הערות שוליים==

קטגוריה:יפן: מפלגות
קטגוריה:יפן: מפלגות ליברליות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2008
מפלגת יפן החדשה

מפלגת יפן החדשה (ביפנית: 新党日本, בתעתיק: שינטוֹ ניפּוֹן) היא מפלגת מרכז ביפן, שנוסדה ב-21 באוגוסט 2005. מנהיג המפלגה הוא מושל מחוז נאגנו לשעבר יסואו טנאקה, וחברים בה מספר חברי הדיאט של יפן, וכן הירויוקי אראי, שפרש מהמפלגה הליברלית-דמוקרטית בשל התנגדותו לתוכניתו של ראש ממשלת יפן דאז, ג'וניצ'ירו קואיזומי, להפריט שירות הדואר של יפן באותה שנה.

המפלגה פונה בעיקר לאוכלוסיות עירוניות, בעוד שמפלגת האזרחים החדשה, שנוסדה באותה תקופה על ידי פורשי המפלגה הליברלית-דמוקרטית אחרים, פונה בעיקר לאוכלוסייה הכפרית של המדינה.

בבחירות הכלליות של 2005 השיגה המפלגה מושב אחד בלבד בבית הנבחרים של יפן. בבחירות לבית היועצים של יפן ב-2007, קיבל טנאקה מושב, והיה לחבר היחיד במפלגה המכהן בדיאט.

==ראו גם==
* מפלגות פוליטיות ביפן
* פוליטיקה של יפן

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:יפן: מפלגות
קטגוריה:יפן: מפלגות ליברליות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2005
מפלגת דאיצ'י החדשה

מפלגת דאיצ'י החדשה (ביפנית: 新党大地, בתעתיק: שינטוֹ דאיצ'י, מילולית: מפלגת האדמה הגדולה) היא מפלגת מרכז-ימין ביפן, שנוסדה ב-18 באוגוסט 2005. מנהיג המפלגה הוא מואנו סוזוקי, לשעבר חבר המפלגה הליברלית-דמוקרטית. סוזוקי עזב את המפלגה ב-2002 וזמן קצר לאחר מכן נעצר באשמת לקיחת שוחד. הוא נשפט לשנתיים מאסר אך גזר דינו לא בוצע והוא נותר חופשי. לקראת הבחירות הכלליות של 2005 הקים סוזוקי את מפלגת דאיצ'י החדשה בשל התנגדותו לתוכניתו של ראש ממשלת יפן, ג'וניצ'ירו קואיזומי, להפריט שירות הדואר של יפן באותה שנה. בבחירות אלה ובבחירות 2009 קיבלה המפלגה מושב אחד בבית הנבחרים של יפן, ואת מושב זה מילא סוזוקי.

מפלגת דאיצ'י החדשה מסווגת כארגון פוליטי מכיוון שהיא לא עומדת בקריטריונים הדרושים למפלגה לפי חוק הבחירות של יפן.

==ראו גם==
* מפלגות פוליטיות ביפן
* פוליטיקה של יפן

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.daichi.gr.jp/ אתר המפלגה] 

קטגוריה:יפן: מפלגות
קטגוריה:יפן: מפלגות שמרניות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2005
התנגדות מגנטית עצומה

התנגדות מגנטית עצומה (Giant Magneto resistance או GMR) היא תופעה הקשורה למכניקת הקוונטים המתקיימת בשכבות מתחלפות דקות של חומרים פרומגנטיים ולא מגנטיים. תופעה זו התגלתה על ידי שני צוותים שונים בנפרד ב-1988 וראשי הצוותים, אלבר פר ופטר גרינברג זכו בפרס נובל לפיזיקה בשנת 2007 על תגלית זו.

האפקט מתבטא בשינוי משמעותי של ההתנגדות החשמלית כתלות בקיטוב המגנטי של שתי שכבות פרומגנטיות סמוכות, כאשר הקיטוב זהה, חיבור מקבילי, ההתנגדות הכוללת נמוכה יחסית וכאשר הקיטוב הפוך, חיבור אנטי-מקבילי, ההתנגדות הכוללת גבוהה יחסית.

באפקט זה נעשה שימוש על ידי יצרני כוננים קשיחים.

== התגלית ==
האפקט התגלה בשנת 1988 על ידי קבוצת חוקרים בראשותו של פטר גרונברג בגרמניה, בשכבות של ברזל/כרום/ברזל (Fe/Cr/Fe) והפטנט נרשם על שמו של גרונברג.
את האפקט גילה בו זמנית, אך לחלוטין בנפרד, חוקר צרפתי בשם אלבר פר יחד עם קבוצתו בשכבות של ברזל/כרום (Fe/Cr). הקבוצה של פר הייתה הראשונה שהסבירה את האפקט והראשונה שזיהתה את השינוי המשמעותי, אך מסיבות מנהליות, הגישה בקשה לרישום הפטנט רק כמה ימים לאחר הקבוצה של גרונברג. תגלית זו נחשבת להתחלה של תחום הספינטרוניקה. גרונברג ופר זכו במספר רב של פרסים כהוקרה על תגליתם ותרומתם לתחום, כולל פרס וולף ופרס נובל לפיזיקה בשנת 2007.

== הסבר לאפקט ==

בתמונה מוצג חיבור מקבילי משמאל וחיבור אנטי-מקבילי מימין. FM מייצג מתכת פרומגנטית ו-NM מייצג מתכת רגילה. ↑ מציין אלקטרון שהספין שלו מכוון כלפי מעלה, ו-↓ מציין אלקטרון עם ספין המכוון כלפי מטה. החצים בתוך השכבות הפרומגנטיות מייצגות את הקיטוב המגנטי של השכבה. החצים מייצגים את מסלול האלקטרון בשכבות. האזורים העקומים מייצגים פיזור של האלקטרון.

האלקטרונים שבחיבור מקביל ההסתברות שהם יתפזרו נמוכה יותר הם האלקטרונים בעלי ספין מעלה ובמצב זה תרומתם למוליכות גבוהה בהרבה מזו של אלקטרונים בעלי ספין מטה, כלומר כאשר כיוון הספין מנוגד לכיוון של הקיטוב המגנטי הוא יתפזר יותר. מתברר שבחיבור אנטי-מקבילי, אלקטרונים בעלי ספינים משני הסוגים מתפזרים, כיוון שכל פעם אחד מהם מנוגד לכיוון הקיטוב המגנטי, ולכן נוצרת התנגדות גדולה מאוד. ניתן להשתמש בעיקרון זה בשביל לבנות מעגל חשמלי שיתאר את התופעה בצורה פשוטה. גודל הנגד מייצג את התנגדותו.

== שימושים תעשייתיים == 
אפקט זה נמצא בשימוש בכוננים קשיחים. בעזרת האפקט הכוננים מסוגלים לרשום מידע בצורה בינארית כך שאחד ירשם כאשר ההתנגדות היא גבוהה ואפס כאשר היא נמוכה.

בנוסף, האפקט היווה את ראשיתו של תחום הספינטרוניקה והביא למהפכה בתחום של אחסון מידע.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.nobelprize.org/nobel_prizes/physics/laureates/2007/index.html פרס נובל בפיזיקה לשנת 2007]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אחסון נתונים
קטגוריה:מגנטיות
סתיו בניו יורק

סתיו בניו יורק (באנגלית: Autumn in New York) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה רומנטית שיצא בשנת 2000 בבימוי ג'ואן צ'אן ובכיכובם של ריצ'רד גיר, וינונה ריידר ואנתוני לפאליה.

== עלילה ==
וויל קין (גיר), בעל מסעדה בן 48, הוא גבר החרד ממחויבות ביחסים זוגיים. כאשר הוא פוגש את שרלוט פילדינג (ריידר), אישה שגילה הוא מחצית מגילו, הוא מצפה לעוד רומן מהיר וקליל. בפועל, הפגישות שלהם רוויות עימותים בין-דוריים ועימותים בין פילוסופיות שונות בהן מחזיק כל אחד מהם.

כאשר ויל מתפתה לצאת ממערכת היחסים עם המשפט הרגיל שלו "אני לא מבטיח שזה יהיה לנצח", שרלוט מגיבה עם סיבה משלה למה היא מרגישה שהקשר הזה לא יכול להימשך לנצח: היא גוססת, כי יש לה נוירובלסטומה בלב.

שרלוט מגלה שויל בגד בה ועוזבת אותו. ויל מבקר את שרלוט ומבקש ממנה סליחה. שרלוט כועסת, אך לבסוף סולחת, והם ממשיכים להיות ביחד למשך זמן קצר.

בסופו של דבר, שרלוט מתה וויל נשאר לבד. מושפע מהשינוי שחל בו, הוא חוזר לדבר עם ליסה, בתו המנוכרת, ומכיר את נכדו שזה עתה נולד.

== שחקנים ==
* ריצ'רד גיר - ויל קין
* וינונה ריידר - שרלוט פילדינג
* אנתוני לפאליה - ג'ון וולף
* ורה פרמיגה - ליסה טיילר
* שרי סטרינגפילד - שרה וולף
* ג'יל הנסי - לין מק'קייל
* ג'יי קיי סימונס - ד"ר טום גרנדי
* סאם טראמל - סיימון
* מרי בת' הרט - ד"ר פול סיבלי
* קלי רוחה - שאנון
* סטיבן ראנדזו - אלברטו
* ג'ורג' ספיילווגל השלישי - נאטו
* ראנג'יט צ'ודרי - פאקיר
* אודרי קוק - אריקו
* טואני סייפרס - מליסה
* דניאלה ואן גראס - דוגמנית בבר
* רייצ'ל ניקולס - דוגמנית בבר

== הפקה ==
הסרט צולם במיקומים שונים בניו יורק, בהם מנהטן, מרכז רוקפלר וסנטרל פארק.

== ביקורות והכנסות ==
הסרט קיבל בעיקר ביקורות שליליות. הוא אף היה מועמד לפרס פטל הזהב לזוג הקולנועי הגרוע ביותר (ריצ'רד גיר ווינונה ריידר).

באתר "Rotten Tomatoes", הסרט קיבל דירוג של 20% על בסיס 70 ביקורות של מבקרי קולנוע בכירים. לעומת זאת, דירוג הקהל היה 55%, בהתבסס על 32,613 חוות דעת.

הסרט פתח במקום הרביעי בהכנסות בצפון אמריקה, כשהכניס 10,987,006 $ בסוף השבוע הראשון שלו. הסרט הכניס 37,761,915 $ בארצות הברית ו-90,726,668 $ ברחבי העולם בסך הכל.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://movies.yahoo.com/movie/1800421189/details ביקורת על הסרט] באתר יאהו! סרטים
* [http://film.virtual-history.com/film.php?filmid=17866 Movie stills]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2000
דייב גולז

דייב גולז (באנגלית: Dave Goelz; נולד ב-16 ביולי 1946) הוא בובנאי אמריקאי שהפעיל דמויות רבות בסדרה "החבובות". הוא המפעיל הראשי של גונזו הגדול ועוד מספר דמויות, כגון: ד"ר בנסן האנידו, זוט (הסקסופוניסט של "הלהקה החשמלית"), בורגרד השרת ועוד. כמו כן הוא הפעיל את בובר פראגל ואת דוד מאט המטייל בסדרה "פראגל רוק" והוא הפעיל את סר דידימוס בסרט "המבוך".

== בניית בובות ==
גולז פגש את פרנק אוז בשנת 1972, כאשר הוא היה בחופשה בניו יורק. כמה חודשים לאחר מכן, גולס הראה את חוברת העיצובים שלו לג'ים הנסון וב-1973, הוא עבד בסדנאות של הנסון בתור בונה בובות. בתחילה הוא היה אמור לבנות בובות להצגה בברודוויי אולם זה נגנז בשביל פיילוט ב-ABC, "ספיישל יום האהבה של החבובות", שם גולז בנה בובה בשם "ברוסטר" וגם הפעיל אותה. לאחר מכן ב-1974 הוא בנה בובות לפיילוט נוסף של החבובות, שם הוא בנה את נייג'ל, חיה (החבובות), פלויד פפר וזוט אשר הפכו לדמויות מרכזיות.

== החבובות ==
בשנת 1976, גולז טס עם החבורה של הנסון ללונדון כדי לעבוד על מופע החבובות. גולז הפך לבובנאי ראשי עם הבובה של גונזו הגדול. הבובה החלה את דרכה בספיישל "התחליף הגדול של סנטה קלאוס" בתור "פראקל קופסת הסיגריות", ולאחר מכן הופיעה בתפקידי אורח שונים בהפקות אחרות של הנסון. ובמופע החבובות הבובה קיבלה את השם "גונזו".
כמו כן גולז הפעיל בובות אחרות כגון: ד"ר בנסן האנידו המדען, זוט הסקסופוניסט של "הלהקה החשמלית", בורגרד השרת הנחמד והדאגן ועוד חבובות נוספות.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:החבובות
קטגוריה:בובנאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
דוד אלבום

הרב דוד אלבום{{תמונה להחלפה}}
הרב דוד טעביל אלבום או אלבוים (תשרי, תרפ"ח (1927) - י"ט בתשרי, תשס"ח 2008), מייסד התנועה לכינון המקדש, ומראשוני הפעילים למען עליה להר הבית והקמת בית המקדש, ובפרט במגזר החרדי.

==תולדותיו==
נולד בחודש תשרי תרפ"ח בלודמיר לאביו נחמיה, ואמו פראדל, בשנת תש"ו בהיותו בן 18 עלה באוניית מעפילים לאחד הקיבוצים ומשם עלה לירושלים, ולמד בישיבת סאטמר.
==פעילותו==

במשך חייו הכין כלי מקדש, בהם כיור וכנו, מנורה, חצוצרות, מחתות, מזלגות, פסכתרים ויעים, וכן כלי מידה לנוזלים בגדלים שהוזכרו במשנה. כמו כן, ארג את ארבעת בגדי הכהונה של כהן הדיוט. לשם כך למד את טכניקת האריגה הקדומה, וייבא נול אריגה מיוחד.

בחג הסוכות בשנים תשמ"ט, תש"ן ותשנ"א ניסכו מים, כהנים לבושי בגדי כהונה מהבגדים שהוא ארג, על רצפת הר הבית במקום המזבח, באמצעות כלים שהוא הכין.

פעילותו והכלים שהכין נושאים אופי חלוצי, עצמאי, "פרטיזני" ולא מאורגן. מכון המקדש המשיך בפעילות זו באופן ממוסד ומסודר יותר, בין השאר בהשראת מפעלו החלוצי של הרב אלבום. 

במקביל להקמת התנועה לכינון המקדש, הקים גם את ישיבת "תורת הבית", ישיבה ללימוד הלכות בית המקדש ועבודתו. הישיבה הוציאה לאור ספרים וחוברות העוסקים במצוות בניין בית המקדש ובאפשרות לקיים מצווה זו בימינו. על פעילותו זו הותקף בחוגים חרדיים.

שותפים לפעילותו היו: אחיו התאום הרב אביגדור אלבום (עד פטירתו), ובן אחיו הרב יוסף יחיאל אלבום, שממשיך בכתיבה ובהפצת חומרי הסברה בציבור החרדי אודות בית המקדש.

==לקריאה נוספת==
* ביטאון יבנה המקדש, גיליון 242, חשוון, תשס"ח.
* נדב שרגאי, הר המריבה עמ' 153.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.masa.co.il/article/451/%D7%9E%D7%99-%D7%A8%D7%95%D7%A6%D7%94-%D7%9C%D7%91%D7%A0%D7%95%D7%AA-%D7%90%D7%AA-%D7%94%D7%9E%D7%A7%D7%93%D7%A9-%D7%91%D7%99%D7%A8%D7%95%D7%A9%D7%9C%D7%99%D7%9D%3F/ מי רוצה לבנות את המקדש בירושלים?]
* [http://www.ranaz.co.il/articles/article3002_19881208.asp נח זבולוני, קורבנות על הר הבית, דבר.]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילי הר הבית ובית המקדש
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חסידי בעלז
קטב מרירי (להקה)

קטב מרירי הוא הרכב מוזיקה ניסיונית ישראלי, המתמקד בהלחנה וביצוע של שירי משוררים, לצד יצירות אינסטרומנטליות אבסטרקטיות. הלהקה נקראת על שם קֶטֶב מְרִירִי, שד המוזכר במקרא, באגדה ובהלכה היהודית.

==היסטוריה==
ההרכב הוקם ב-2008 בתל אביב על ידי חיים רחמני, שי לוינשטיין ויהוא ירון ופועל במסגרת קבוצת גושפנקא.

במאי 2008 יצא לאור אלבום הבכורה שלהם, "קטב מרירי". חמישה קטעים אינסטרומנטליים באלבום הוקדשו לדמויות מההיסטוריה היהודית - ולטר בנימין, יעקב פרנק, פרנץ רוזנצווייג, רוזה לוקסמבורג ועמנואל לוינס ושני שירים למילותיהם של המשורר הסרבי וסקו פופה והמשורר הישראלי יאיר הורביץ.

הקטע האינסטרומנטלי "יעקב פרנק: ירידה לעומק הקליפות", נכלל באוסף שצורף למגזין האמנות סטודיו, בעריכת אהד פישוף.

בשנת 2009, לצורך הקלטת גרסת כיסוי לשירם של נתן אלתרמן ועודד לרר "את הלילה שלך מרגיעים", הצטרפה ללהקה המתופפת ונגנית כלי ההקשה קרן פנפימון-זהבי.

בשנת 2010 יצא לאור אלבומם השני "על חורבות האביב" ובו שירים מאת המשוררים יונה וולך, ישראל פנקס, ט. כרמי ורוני סומק.

בשנת 2011 יצא לאור אלבומם השלישי "קסמים לסבל" ובו שירים מאת המשוררים יאיר הורביץ, רחל חלפי, ט. כרמי, נתן זך ומאיר ויזלטיר.

בשנת 2012 יצא לאור אלבומם הרביעי "באלה הימים" ובו לחנים חדשים לשירים מאת לאה גולדברג.

בשנת 2015 יצא לאור אלבומם החמישי "של בני תמותה" ובו לחנים לשירים מתוך הספר "אביבה לא" מאת שמעון אדף.

==דיסקוגרפיה==
* קטב מרירי - 2008
* את הלילה שלך מרגיעים - 2009
* על חורבות האביב - 2010
* קסמים לסבל - 2011
* באלה הימים - שמונה שירים מאת לאה גולדברג - 2012
* של בני תמותה - שירים מתוך הספר "אביבה-לא" מאת שמעון אדף - 2015

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* אורי זר אביב, [http://www.scribd.com/doc/34347761/TimeOut-%D7%A7%D7%98%D7%91-%D7%9E%D7%A8%D7%99%D7%A8%D7%99 על חורבות האביב: ריאיון עם להקת קטב מרירי], טיימאאוט תל אביב, 15 ביולי 2010
* 

קטגוריה:להקות רוק ישראליות
רוזליה לומברדו

רוזליה לומברדו (באיטלקית: Rosalia Lombardo; ידועה גם כ"היפהפייה הנרדמת של הקטקומבות של הקפוצ'ינים") הייתה ילדה איטלקית שנולדה בשנת 1918 בפלרמו, סיציליה. היא נפטרה מדלקת ריאות בשנת 1920. גנרל לומברדו, אביה של רוזליה שהתאבל על מותה פנה אל אלפרדו סלפיה, חונט מפורסם, וביקש ממנו שיחנוט אותה. גופתה הייתה אחת הגופות האחרונות שהתקבלו לקטקומבות של מנזר הקפוצ'ינים של פלרמו בסיציליה.

==החניטה==
הודות לטכניקות החניטה של סלפיה נשמר הגוף היטב. צילום רנטגן של הגופה מראה שכל האיברים נשמרו ללא פגע. גופתה של רוזליה לומברדו נשמרה בקפלה קטנה יחד עם עוד שני תינוקות חנוטים, בתוך תיבה סגורה בזכוכית המונחת על שיש. תצלום מ-2009 של נשיונל ג'יאוגרפיק מראה סימנים של התפרקות, ובעיקר שינויי צבע מתוך מטרה לטפל בבעיות הללו הועברה המומיה למקום אחר, יבש יותר, וארון המתים המקורי שלה הוצב במקום אטום הרמטית עם חנקן, כדי למנוע ריקבון. מומייתה של רוזליה היא אחת הגופות השמורות ביותר בקטקומבות.

==טכניקה==
לאחרונה התגלו טכניקות החניטה של סלפיה בזיכרונותיו הכתובים בכתב ידו. סלפיה החליף את דמה של הילדה בנוזל עשוי פורמלין כדי להרוג את החיידקים, אלכוהול כדי לייבש את הגוף, גליצרין כדי למנוע ייבוש-יתר, חומצה סליצילית להרוג פטריות ומלחי אבץ כדי להקשות את הגופה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילדים
קטגוריה:חנוטים
קטגוריה:נשים איטלקיות
קטגוריה:ילידות 1918
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1918
קטגוריה:מות ילדים
קטגוריה:נפטרות ב-1920
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1920
קימל אשכולות אדריכלים

קימל אשכולות הוא משרד אדריכלים ישראלי האחראי לתכנון פרויקטים ציבוריים ופרטיים רבים בישראל.
==אודות המשרד==
משרד האדריכלים קימל אשכולות נוסד בתל אביב בשנת 1986 על ידי איתן קימל ומיכל קימל-אשכולות. בשנים הראשונות להקמתו המשרד השתתף בתכנון שיקומה והתחדשותה של שכונת נווה צדק ההיסטורית בתל אביב. במהלך השנים קימל אשכולות זכו במספר תחרויות אדריכלים לאומיות לתכנון מבני ציבור מרכזיים בישראל, ביניהן: הרחבת קריית הממשלה בירושלים, מרכז דוידסון בירושלים, מוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט באוניברסיטת תל אביב, והיכל הזיכרון הלאומי לחללי מערכות ישראל בהר הרצל.

ב-2011 קימל אשכולות זכו בפרס רכטר לאדריכלות על תכנון בית הלוחם באר שבע כ. שופטי הפרס העירו על המבנה כי הוא . מנגד ספג התכנון ביקורת על שהבניין מנוכר לסביבתו המדברית, ידרוש מיזוג אוויר לאורך כל ימות השנה ובולט בו חסרונם של חללי חוץ מוגנים. בית הלוחם זכה בפרס עמותת "אות העיצוב" (המשותפת למספר ארגוני אדריכלים) לשנת 2011. הפרויקט גם זכה בתואר "פרויקט השנה" בתחרות של כתב-העת "אדריכלות ישראלית" והאיחוד האירופי. בשנת 2012 פורסם כי משרד קימל אשכולות, יחד עם האדריכלים ניצן קלוש ולירן צ'צ'יק, זכו בתחרות לתכנון בניין חדש לעיריית נתניה.

קימל אשכולות זכו בפרס רוקח לאדריכלות בשנת 1993 על תכנון ארבעה בנייני מגורים בשכונת נווה צדק.

== פרויקטים נבחרים ==
<gallery>
|בית הלוחם באר שבע, זוכה "פרויקט השנה 2011" של מגזין אדריכלות ישראלית
Tevamuseumtelaviv01.JPG|משכן אוספי הטבע הלאומיים ע"ש שטיינהרדט
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2016/04/16/סיבוב-עדכני-במוזיאון-אוספי-הטבע-באוני/ סקירה על הקמת בניין מוזיאון אוספי הטבע באוניברסיטת תל אביב], באתר 'חלון אחורי', 16 באפריל 2016
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משרדי אדריכלות בישראל
קטגוריה:זוכי פרס רכטר
קטגוריה:זוכי פרס רוקח
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1986
חכירה מימונית

חכירה מימונית (finance lease) או חכירה הונית (capital lease) היא סוג של חכירה הכוללת הסדר מסחרי לפיו:

* החוכר מקבל נכס לשימושו בתקופת החכירה
* החוכר משלם סדרת תשלומי חכירה בתמורה לשימוש בנכס
* המחכיר מרוויח את הריבית המגולמת בתשלומי החכירה
* בסיום תקופת החכירה החוכר מחזיר את הנכס למחכיר או רוכש את הבעלות על הנכס

המחכיר הוא הבעלים החוקי של הנכס לאורך תקופת החכירה, אולם החוכר הוא הנושא בהטבות ובסיכונים הכלכליים הנובעים מהשליטה בנכס. יש לשים לב כי הטיפול החשבונאי בחכירה מימונית יכול להיות שונה מהטיפול החשבונאי בחכירה תפעולית.

== הטיפול החשבונאי בחכירה מימונית בישראל ==
החל משנת 2008 חברות ישראליות הנסחרות בבורסה נדרשות לדווח על עסקאות ולערוך את הדוחות הכספיים שלהן בהתאם לתקינה החשבונאית הבינלאומית.

תקן דיווח כספי בינלאומי 16 (IFRS 16) מסדיר את הטיפול בחכירה מימונית וקובע שחכירה תסווג כחכירה מימונית כאשר הסכם החכירה אינו ניתן לביטול אלא במקרים חריגים, וכאשר ההסכם מקיים את אחד מהבאים:
* הבעלות על הנכס עוברת לחוכר בתום תקופת החכירה
* לחוכר קיימת הזדמנות לרכוש את הנכס בתום תקופת החכירה במחיר הזדמנותי
* תקופת החכירה נפרשת על פני חלק משמעותי מאורך החיים הכלכלי של הנכס (לפי התקינה בארצות הברית 75% לפחות)
* הערך הנוכחי של תשלומי החכירה משקף באופן מהותי את השווי ההוגן של הנכס המוחכר (לפי התקינה בארצות הברית 90% לפחות)
* מעצם טבעו הנכס המוחכר יכול לשמש את החוכר מבלי לבצע בו שינויים משמעותיים

=== השפעת החכירה המימונית על ספרי החוכר ===
אף על פי שאינו הבעלים החוקי של הנכס, החוכר שולט במרבית ההטבות הכלכליות ונושא במרבית הסיכונים הנובעים מהבעלות בנכס ולכן עליו לבצע רישום פחת של אותו הנכס בספרים.

בנוסף לכך, החוכר מכיר בדוח רווח והפסד בעלויות המימון של החכירה בשיטת הריבית האפקטיבית.

=== השפעת החכירה המימונית על ספרי המחכיר ===
המחכיר מכיר ברווח או הפסד אם הערך בספרים שונה מהערך הנוכחי של תשלומי החכירה, ובנוסף לכך זוקף הכנסות מימון הנובעות מהסכם החכירה.

למרות היותו הבעלים החוקיים של הנכס, המחכיר אינו מפחית את הנכס במשך תקופת החכירה.
 
== הטיפול החשבונאי בעסקת מכירה וחכירה בחזרה ==
כאשר ישות מוכרת נכס וחוכרת אותו בחזרה באופן מיידי היא עשויה לדחות את ההכרה ברווח מהמכירה במקרה שבו החכירה סווגה כחכירה מימונית.

ישות לא יכולה להכיר ברווח ממכירה אם הסיכונים והתשואות המשמעותיים הנובעים מהבעלות על הנכס לא עברו לרוכש. בעסקה של מכירה וחכירה חוזרת הישות אינה מאבדת את השליטה על הסיכונים וההטבות הנובעים מהבעלות ולכן הישות צריכה לדחות את הרווח ולהכיר בו על פני תקופת החכירה.

== ראו גם ==
*חכירה תפעולית
*חכירה
*תקן דיווח כספי בינלאומי
*שכירות

קטגוריה:כלכלה
קטגוריה:דיני קניין
משרד הפנים והתקשורת (יפן)

משרד הפנים והתקשורת (ביפנית: 総務省, תעתיק: סוֹמוּ-שוֹ) הוא משרד ממשלתי בממשלת יפן. המשרד שוכן ברובע צ'יודה שבטוקיו, והוא מפקח על המערכת המנהלית של יפן, ומסדיר את פעילות הממשלות המחוזיות, את הבחירות, את אמצעי התקשורת, את הדואר ואת הלשכה לסטטיסטיקה. המשרד נוסד ב-6 בינואר 2001 על ידי מיזוג בין המשרד לענייני פנים, המשרד הדואר והתקשורת והסוכנות לתיאום ולניהול.

שר הפנים והתקשורת הוא חבר בדיאט של יפן, ונכון ל-17 באוגוסט 2015 ממלאת סנאה טקאיצ'י תפקיד זה.

==תחומי אחריות==
תחומי האחריות של משרד הפנים והתקשורת הם:
* ארגון מנהלי של המדינה.
* שירותים ציבוריים.
* המנהל המקומי וכלכלתו.
* בחירות.
* טיפול באסונות טבע וצמצום נזקיהם.
* מידע ותקשורת.
* שירותי הדואר (על אף ההפרטה בענף).
* סטטיסטיקה.

==אגפי המשרד==
* מזכירות המשרד (大臣官房)
* הלשכה למשאבי אנוש ולפנסיה (人事恩給局)
* הלשכה לניהול מנהלי (行政管理局) - אחראית על המערכת המנהלית, ברמה המקומית והארצית.
* הלשכה להערכת המנהל (行政評価局) - אחראית על הערכת המדיניות וייעוץ למנהל המקומי. 
* הלשכה למנהל מקומי (自治行政局) - פועלת לביזור הממשלה ולסיוע לרשויות מקומיות. כוללת גם את מחלקת הבחירות.
* הלשכה לכלכלה מקומית (自治財政局) - אחראית למנהל הכלכלי התקין של הרשויות המקומיות והעברת משאבים אליהן.
* הלשכה למיסוי מקומי (自治税務局) - אחראית למערכת המיסוי ברשויות המקומיות.
* הלשכה לאסטרטגיית טכנולוגיות מידע ותקשורת (情報通信国際戦略局) - אחראית על תחום אמצעי התקשורת.
* הלשכה למידע ולתקשורת (情報流通行政局) - אחראית על תחום התקשורת.
* הלשכה לסטטיסטיקה (統計局)

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.soumu.go.jp/english/index.html אתר משרד הפנים והתקשורת] 

פנים ותקשורת
יפן
יפן
משרד המשפטים (יפן)

המבנה הישן של משרד המשפטים
משרד המשפטים (ביפנית: 法務省, תעתיק: הוֹמוּ-שוֹ) הוא משרד בממשלת יפן האחראי על המשפט ביפן. המשרד נוסד ב-1871, שנתיים לאחר רסטורציית מייג'י, אך תפקידיו השתנו תחת חוקת יפן ב-1952. סמכויות המשרד כוללות ניהול של הרשות השופטת ושל מערכת העונשין של יפן. הוא מייצג את ממשלת יפן בליטיגציה וכמו כן אחראי על רישום התושבים והנכסים במדינה.

משרד המשפטים אף אחראי על הוועדה לבחינות לשכת עורכי הדין, על הוועדה לביטחון הציבור ועל סוכנות המודיעין וביטחון הציבור. אף על פי שהתביעה האזרחית שייכת למשרד המשפטים מבחינה מנהלית, התביעה אינה נתונה תחת סמכות המשרד. 

שר המשפטים הוא חבר בדיאט של יפן וממונה על ידי ראש הממשלה. נכון ל-17 באוגוסט 2015 ממלא יוקיו קמיקאווה תפקיד זה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.moj.go.jp/ENGLISH/index.html אתר משרד המשפטים] 

משפטים
קטגוריה:משרדי משפטים
פלסאון תעשיות

תעשיות ריאון, קיבוץ כברי, מקבוצת פלסאון, מספקת מוצרי פלסטיק מורכבים וטכנולוגיים בקבלנות משנה לשוק המקומי והבינלאומי.

פלסאון תעשיות בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת בייצור ושיווק מוצרים מפלסטיק בתחום אביזרי חיבור לצנרת להובלת מים וגז, מוצרים לענף הלול ומוצרים סניטריים. החברה היא אחת הגדולות בתעשיית הפלסטיק בישראל.

==אודות החברה==
החברה נוסדה ב-1964 בקיבוץ מעגן מיכאל ובו ממוקם עד היום מפעל הייצור העיקרי של החברה. אתרי ייצור אחרים הם בקיבוץ כברי על ידי חברת הבת ריאון, וחברות בת הפועלות באיטליה, הודו, גרמניה, ברזיל ובארצות הברית. החברה רשמה הכנסות של כ-979 מיליון ש"ח ב-2013 והציגה רווח תפעולי של כ-103 מיליון ש"ח ורווח נקי של כ-100 מיליון ש"ח.

מרבית מכירות החברה הן לייצוא (833 מיליון ש"ח ב-2012), בעיקר לאירופה. חומרי הגלם העיקריים הם פוליפרופילן ופוליאתילן שמיובאים ברובם.

מפעל פלסאון הוקם במעגן מיכאל כמפעל הזרקת פלסטיק. ההחלטה על הקמת מפעל בתחום הפלסטיק נבעה מרצון הקיבוץ להקים מפעל בו יוכלו לעבוד חברי הקיבוץ המבוגרים או אלו שאינם כשירים לעבודה פיזית מאומצת, מבלי שיצטרכו לעבור הכשרה ארוכה ולהפעילו עם כוח אדם קטן יחסית. מנהל המפעל הראשון היה יצחק (איציק) קנטור, והמוצרים העיקריים היו מכלי הדחה, פחי אשפה וארגזים מפלסטיק. בדצמבר 1997 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ונכון לשנת 2016 כ-69% מהמניות מוחזקות בידי קיבוץ מעגן מיכאל והשאר בידי הציבור ובידי גופים מוסדיים. החברה היא אחת מחמש החברות הקיבוציות הגדולות ביותר.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:התעשייה הקיבוצית
קטגוריה:תעשייה פלסטית בישראל
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:מעגן מיכאל