OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
עורק הקיבה והפדר הימני

עורק הקיבה והפדר הימני בתחתית הקיבה.
עוֹרֵק הַקֵּבָה וְהַפֶּדֶר הַיְּמָנִי (TA: arteria gastroomentalis dextra) הוא עורק בבטן, אחד משני ענפיו הסופיים של עורק הקיבה והתריסריון.

==אנטומיה==
העורק מתפצל מעורק הקיבה והתריסריון ונע מימין לשמאל לאורך העקומה הגדולה של הקיבה, בין שכבותיו של הפדר הגדול. בסופו הוא משיק עם עורק הקיבה והפדר השמאלי, המסתעף מעורק הטחול. למעט באזור שוער הקיבה, שם הוא במגע ישיר עם הקיבה, העורק נמצא במרחק של עובי אצבע מהעקומה הגדולה.

מהעורק מסתעפים ענפים מרובים. ענפי הקיבה (rami gastrici) עולים ומספקים דם הן לחלקיה הקדמים והן לחלקיה האחוריים של הקיבה, ואילו ענפי הפדר (rami omentales) יורדים ומספקים דם לפדר הגדול ובסופם הם משיקים לענפים מעורק המעי הגס האמצעי.

== היבטים קליניים ==
עורק הקיבה והפדר הימני היה לעורק הראשון שבו נעשה שימוש כשתל בניתוח מעקפים. הניתוח התבצע בשנת 1984 על ידי ג'ון פים ועמיתיו מאוניברסיטת קווינס בקנדה. עורק זה הפך לחלופה מקובלת במקרים שבהם לא ניתן להשתיל את אחד הוורידים הספונים. המקום המועדף להשתלתו הוא לדופן שריר הלב האחורית, כגון לעורק הכלילי הימני ולענף האחורי היורד.

קטגוריה:עורקי הבטן והאגן
כריש הגנגס

כריש הגנגס (שם מדעי: Glyphis gangeticus) הוא מין כריש מים מתוקים האנדמי לנהרות הגנגס והבראהמאפוטרה, והוא מצוי בסכנת הכחדה חמורה. נפוץ לבלבל בינו לבין הכריש השורי המאכלס אף הוא את הגנגס ויש שקוראים אף לו (בטעות) "כריש הגנגס". בשונה מכריש שורי, אשר נדרש לנדוד לים על מנת להתרבות, כריש הגנגס הוא כריש נהרות מובהק. 

זהו כריש באורך מרבי של 2 מטר והוא בעל מבנה שיניים מחורצים המתאימים ללכידת דגים. הכריש קטן יחסית והוא לא מאיים על בני אדם. התקפות שקרו בגנגס ומיוחסים למין זה הם כנראה טעות בזיהוי עם הכריש השורי, התוקפני בהרבה לבני אדם.

ההערכה היא שנשארו מעט פרטים בעולם וגם עליהם לא ידוע הרבה.

== ראו גם ==
* נהרתן הגנגס

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהנס פטר מילר
קטגוריה:הגנגס
קטגוריה:כרישיים
קטגוריה:הודו: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:הודו: דגי מים מתוקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1839
עורק הלבלב והתריסריון העליון הקדמי

עורק הלבלב והתריסריון העליון הקדמי מתפצל מעורק הקיבה והתריסריון. הקיבה בתמונה זו מורמת מעלה.
עוֹרֵק הַלַּבְלַב וְהַתְּרֵיסַרְיוֹן הָעֶלְיוֹן הַקִּדְמִי (TA: arteria pancreaticoduodenalis superior anterior) הוא עורק בבטן המתפצל מעורק הקיבה והתריסריון ומספק דם ללבלב ולתריסריון.

ראשיתו של עורק הלבלב והתריסריון העליון הקדמי בפיצולו של עורק הקיבה והתריסריון לעורק הקיבה והפדר הימני ולעורק זה מאחורי חלקו הראשון של התריסריון. מנקודת הפיצול העורק נע מטה, על פני החלק הקדמי של ראש הלבלב, תיכונית למענית שבין התריסריון היורד לראש הלבלב. סמוך לגבול התחתון של ראש הלבלב הוא נכנס לתוך רקמת הבלוטה לעבר הזיז האונקלי, ושם הוא משיק לענף הקדמי של עורק הלבלב והתריסריון התחתון, אשר יוצא מעורק מתלה המעי העליון. לאורך מהלכו מסתעפים ממנו ענפי התריסריון (rami duodenales) וענפי הלבלב (rami pancreatici), המזינים איברים אלה בהתאמה.

==ראו גם==
* עורק הלבלב והתריסריון העליון האחורי

קטגוריה:עורקי הבטן והאגן
מקדש פאטמה מעצומה

מקדש פאטמה מעצומה (פרסית: حرم فاطمه معصومه) הוא מסגד הנמצא בעיר קום באיראן. במקדש נמצא קברה של פאטמה מעצומה, שהייתה אחותו של האימאם השמיני עלי א-רידא. בזכות המקדש נחשבת קום עבור מוסלמים שיעים לעיר השנייה בקדושתה באיראן, לאחר העיר משהד, בה קבור האימאם השמיני עצמו.

באסלאם השיעי, נשים שהן קרובות משפחה של אחד משנים-עשר האימאמים לעיתים קרובות נערצות כקדושות. בכל שנה, מיליוני מוסלמים שיעים עולים לרגל לקום לבקר במקדש. בתוך המקדש קבורות גם שלוש בנותיו של האימאם התשיעי מוחמד א-תקי.

==תולדות המתחם==

פאטמה מעצומה נפטרה בשנת 816 בעיר קום, ומקום קברה הפך במהרה למקום עלייה לרגל. כחמישים שנה לאחר מותה הוקם מבנה עם כיפה מעל לקבר. במשך מאות שנים הורחב המבנה ונבנה נדבך על גבי נדבך. כיום משתרע המתחם על פני שטח ענק וכולל שלוש כיפות מפוארות, שישה מינארטים ושלושה אולמות תפילה.

עולי רגל שיעים המגיעים למקדש מרחבי איראן וממדינות אחרות מחפשים מרפא למחלות, פתרונות לשאלות המעסיקות אותם, וסליחה על חטאים. אלפים נוכחים בתפילות שנערכות במתחם המקדש.

==גלריית תמונות==
<gallery widths="150" heights="150">
קובץ: Fatimah Ma'sumah Shrine Qom 14.jpg|שמאל|עולי רגל בפנים המקדש ליד הקבר
קובץ: IranGhomFatimaHeiligtum4.jpg|ימין|קישוטים על קירות המבנה
קובץ: Fatimah Ma'sumah Qom 26.jpg|ימין|מבט מקרוב
קובץ: Hazrat-e Masumeh, Qom, Iran (1258284797).jpg |שמאל|המקדש וארבעה מצריחיו עם הכיפה המוזהבת
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.atimes.com/c-asia/DE24Ag04.html יומן איראני: לדפוק על שערי גן עדן] , מתוך : Asia Times Online, מאי 2002

קטגוריה:איראן: מסגדים
קטגוריה:אתרי עלייה לרגל (אסלאם)
קטגוריה:פרובינציית קום
טרנט

נהר הטרנט (באנגלית River Trent) הוא השלישי באורכו בנהרות הממלכה המאוחדת. הטרנט נחשב לגבול המבדיל בין דרום אנגליה האנגלו-סקסי לצפון אנגליה הקלטי.

ראשיתו של הטרנט בסטפורדשייר כ-11 קילומטר צפונית לסטוק-און-טרנט, ממנה הוא זורם דרום מזרחה לעוד 68 קילומטר עד הגיעו לאזור וויצ'נור. משם הוא זורם צפון מזרחה דרך בורטון על הטרנט ונוטינגהאם ולאחר עוד כמה עשרות קילומטרים פונה צפונה עד לנקודת מפגש עם נהר האוז, בה שני הנהרות מתחברים ליצירת ההאמבר. מי הנהר מגיעים לבסוף לים הצפוני דרך מפרץ האמבר.

הנהר ידוע בשל הצפות ענק שפוקדות אותו בשל סופות והמסת שלגים באביב. בימים עברו הצפות אלו גרמו לעיתים לערוץ הנחל לשנות את מסלולו.

== טרנט אגיר ==
בתקופות מסוימות בשנה נוצר נחשול גאות בנהר הטרנט המגיע עד לגובה של מטר וחצי, תופעה זו מכונה טרנט אגיר על שם אל הים הנורדי, אגיר. תופעה זו מתרחשת כאשר גאות האביב מתמזגת עם הזרם התמידי של הנהר. צורת המשפך של הנהר מעצימה את התופעה, בכך שהיא גורמת לגל ענק לנוע במעלה הזרם עד גיינסבורו שבלינקולנשייר, ולעיתים אף מעבר. הגל לא יכול להתקדם הרבה מעבר לגיינסבורו בשל תוואי הנהר שלא מאפשר זאת.

== קישורים חיצוניים ==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:אנגליה: נהרות
קטגוריה:נוטינגהאם
שייר

שייר (באנגלית: Shire Plc) היא חברת תרופות גדולה עם משרדים ראשיים בג'רזי, אירלנד. עם שווקים גדולים בעיקר בבריטניה וארצות הברית, ומוצרים הכוללים: ליסדקסאמפטמין (עם הכנסה של מעל מיליארד דולר שנתית), אדרול, גואנפסין, מסלזין, לנת'נום קרבונט, אלפא-גלקטוסיד, אידורסולפז, ולגלוסרז-אלפא, איקטיבנט ודרמגרפט. החברה רשומה בבורסת לונדון ושייכת למדד FTSE 100 היוקרתי, וכן בנאסד"ק. באפריל 2017 העסיקה כ-22,000 עובדים ושווי השוק שלה הוערך במעל 53 מיליארד דולר. במאי 2018 חברת התרופות היפנית טקדה הגיעה להסכם על רכישת שייר תמורת 62 מיליארד דולר.

==היסטוריה==
שייר הוקמה בשנת 1986 בבריטניה על ידי חמישה יזמים: הארי סטרטפורד, דניס סטפנס, פיטר מוריארטי, ג'וף הול וד"ר ג'ים מוריי. תחת ניהולו של רולף סטאהל. מניות שייר נרשמו לראשונה למסחר בבורסה של לונדון בשנת 1996. המוצרים הראשוניים של שייר היו תוספי סידן (Calcichew-D3) עבור חולים המבקשים לטפל או למנוע אוסטאופורוזיס.

החברה גדלה במהירות באמצעות שורה של רכישות ומיזוגים.
* באוגוסט 2000, רכשה את חברת ביוקם תמורת כ-4 מיליארד.
* בפברואר 2007, רכשה את שותפתה האמריקאית ניו ריבר פארמסוטיקלס תמורת 2.6 מיליארד דולר במזומן

בפברואר 2005, רשות הפיקוח על שוק התרופות בקנדה הורתה לה למשוך מהשוק הקנדי את התרופה הנמכרת ביותר שלה, אדרל XR, עקב מותם של עשרים אנשים שהשתמשו בה. אדרל משמשת לטיפול בהפרעות קשב.במרץ 2006 הגישה לבית משפט מחוזי במדינת פנסילווניה תביעה נגד חברת התרופות הישראלית טבע תעשיות פרמצבטיות, בטענה כי גרסה גנרית שפיתחה טבע מפרה שני פטנטים על תרופת הדגל שלה - אדרל (Adderall XR) - בשחרור מושהה. במרץ 2018, מנהל מערכות המידע (מנמ"ר) של חברת טבע עבר לעבוד בחברה.

==פעילות בישראל==
במרץ 2000, רכשה מחברת די-פארם הישראלית את הזכויות לתרופה לטיפול באפילפסיה שפיתחה. במסגרת ההסכם חברת די-פארם המשיכה ליצר את התרופה עובר שייר בישראל. באוגוסט 2006 חברת יישום, העוסקת במסחור הטכנולוגיות של האוניברסיטה העברית, חתמה על הסכם עם שייר, לפיו שייר תמסחר מולקולה שפותחה באוניברסיטה העברית.
ב-2010 חתמה חברת הביופרמצבטיקה הישראלית קמהדע על הסכם ההפצה עם שייר.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות הנסחרות בנאסד"ק
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בלונדון
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
עורק הקיבה הימני

עורק הקיבה הימני לאורך העקומה הקטנה של הקיבה. הקיבה בתמונה מורמת מעלה.
עוֹרֵק הַקֵּבָה הַיְמָנִי (TA: arteria gastrica dextra) הוא עורק בבטן המסתעף מעורק הכבד המיוחד, או מעורק הכבד המשותף, ומספק דם לקיבה.

ראשיתו של העורק מעל לשוער הקיבה, בהסתעפותו מעורק הכבד המיוחד, או בשכיחות נמוכה יותר, מעורק הכבד המשותף. העורק יורד אל קצה השוער ועובר מימין לשמאל לאורך העקומה הקטנה של הקיבה, עד להשקתו עם עורק הקיבה השמאלי. לאורך מהלכן מסתעפים ממנו ענפים לעקומה הקטנה של הקיבה.

קטגוריה:עורקי הבטן והאגן
צב הפנקייק

צב הפנקייק (שם מדעי: Malacochersus tornieri; לפי האקדמיה ללשון: צב מתנפח) הוא מין יחיד בסוגו של צב יבשה קטן ביותר החי בערבות מזרח אפריקה.

== מאפיינים ==
אורכו של צב הפנקייק הוא 15–20 סנטימטר בממוצע ובולט בעיקר עקב שריונו השטוח והמוארך. השריון בצבע חום-כתום עם כתמים כהים עליו, אלו עוזרים לו להסתוות בקלות בין האבנים. הגוף קטן ואפרפר והמקור קרני וקטן. לגוף כולו צורת פנקייק - מה שנתן לצב את שמו.

הצב מצוי בטבע בערבות במזרח אפריקה רק בדרום קניה ומזרח ומרכז טנזניה וייתכן שגם בזמביה. הוא מצוי באזורים חמים וצחיחים עם צמחייה מועטה ושכבת סלעים רבה, בה הוא יכול להימצא במשך היום וכן בין שיחים קוצניים שונים. כמו רוב בני המשפחה, צב יבשתי זה ניזון מעשבים שונים, מצמחייה יבשה ואף מעלים. הוא פעיל בעיקר בשעות הבוקר ובין הערביים ובשאר הזמן נח בין הסלעים.

הסלעים עוזרים לצב להיכנס אל נקיקים קטנים בהם הוא יכול להתחבא מטורפיו. שריונו השטוח עוזר לו לחמוק בבטחה בצורה שרוב הצבים לא מסוגלים לה, אך הוא רך מכדי לאיים על טורפים קשוחים כמו אריות, נמרים, עופות דורסים, צבועים, בבונים ותנינים. הם חיים בין הסלעים בקבוצות קטנות ומשפחתיות.

צב זה נדיר בטבע ומצוי בסכנה, בעיקר עקב ציד יתר, גידול לחיות מחמד ופגיעה בסלעים למטרות פיתוח ועל ידי פרות וכבשים הפוגעים בצמחייתם. הוא מוגן במדינות בהם הוא חי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iucnredlist.org/details/12696/0 צב הפנקייק] באתר [http://www.iucnredlist.org/ הרשימה האדומה של IUCN]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1903
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרדריך סיבנרוק
קטגוריה:צבים יבשתיים
קטגוריה:זוחלים יחידים בסוגם
קטגוריה:טנזניה: זוחלים
קטגוריה:קניה: זוחלים
קטגוריה:זמביה: זוחלים
קטגוריה:זוחלים בערבות אפריקה שמדרום לסהרה
שחרית (אלבום)

שחרית הוא אלבום הבכורה של הזמר שי צברי שיצא בפברואר 2015.

== רקע ==
במרץ 2014 יצא הסינגל הראשון "קשה בלילה", שאותו הלחין צברי למילותיו של המשורר אברהם חלפי. אחריו יצאו הסינגלים "המלך" שהלחין למילותיה של חביבה פדיה ו"לווי אותי", שיר של המשורר יהודה עמיחי שהלחין ברי סחרוף. "לווי אותי" הגיע למקום ה-16 במצעד השנתי של שנת תשע"ה.

האלבום המלא "שחרית" יצא בפברואר 2015 ובו מלווה את צברי "נבחרת הגרוב של המזרח התיכון" בהובלתו של אסף תלמודי שגם הפיק את האלבום, כשיחד איתו אייל תלמודי, גרשון וייספירר, איתמר ציגלר וניר מנצור. האלבום כלל 11 שירים, כשלצד שירי המשוררים של חלפי ועמיחי, הופיעו בו פיוטים ושירי בקשות כמו "אבוא בגבורות אדיר" ו"תפילת הדרך". שירי האלבום זכו לשבחי המבקרים, שציינו לטובה את הפרשנות החדשה שמעניק צברי למוזיקה מזרחית ולפיוטים.

את האלבום חותם השיר "מעליי דממה", שיצא לאור שנתיים קודם לכן באלבום שירי אהובה עוזרי הנושא שם זה.

== שירי האלבום ==

==משתתפי האלבום==
*איל תלמודי: קלרנית, סקסופון
*איתמר ציגלר: גיטרה חשמלית, גיטרה בס
*גרשון וייסרפירר: עוד חשמלי, טרומבון כפתורים
*ניר מנצור: תופים וכלי הקשה אלקטרוניים
*אסף תלמודי: קלידים, והפקה מוזיקלית

== קישורים חיצוניים ==

*[https://music.shaitsabari.com/album/--2 האלבום המלא להאזנה] באתר של שי צברי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2015
קטגוריה:אלבומי חברת נענע דיסק
קטגוריה:אלבומים בעברית
הגביע הארץ-ישראלי 1941

הגביע הארץ-ישראלי 1941 הייתה התחרות ה-12 מאז היווסדה. עקב האי-הסכמות בהתאגדות לכדורגל, המשחקים החלו רק ב-20 בספטמבר 1941 והסתיימו ב-15 בנובמבר 1941. בתחרות השתתפו 27 קבוצות. לאור הנוכחות המוגברת של הצבא הבריטי, גדל באופן משמעותי מספר הקבוצות הבריטיות שהשתתפו בתחרות. חלק מהקבוצות הוקמו רק לצורך התחרות ונקראו על שם הקפטן.

מכבי תל אביב זכתה בגביע בפעם הרביעית.

==התוצאות==
===השלב הראשון===
בשלב זה נערכו 11 משחקים.

{| class="sortable" border="1" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| הקבוצה המארחת || הקבוצה המתארחת || תוצאה 
|-
| רגימנט של חיל הרפואה מספר 11||מכבי חשמונאי ירושלים || 1:2
|-
| דונלדסון 11 || מכבי פתח תקווה || 5:2
|-
| בית"ר נתניה||חיפה האימפריאלית|| 4:2
|-
| הפועל חדרה|| חיל האוויר המלכותי יחידה מספר 11|| 4:1
|-
| הפועל ירושלים||דגל ציון תל אביב || 3:1
|-
| הומנטמן ירושלים|| הפועל פתח תקווה || 0:1
|-
| מכבי ראשון לציון ||הפועל ראשון לציון|| 3:1
|-
| הכח תל אביב||הפועל רחובות|| 3:0
|-
| חיל התשלומים 11||בראונס 11|| נ"ט
|-
| הפועל רמת גן||מכבי נתניה|| 4:3
|-
| מנדרס 11 ||הפועל נתניה|| 0:1
|}

===שלבי הגמר===

הערה: הקבוצה שאירחה את המשחק במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג.

==משחק הגמר==

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1941
קטגוריה:1941 בארץ ישראל: ספורט
קטגוריה:עונות בגביע הארץ-ישראלי בכדורגל
צב בל מפריק

צב בל מפריק (שם מדעי: Kinixys belliana) הוא מין של צב מפריק, מסוג קדום החי במזרח אפריקה ולו כתפיים מוגבהות ושריון שנמוך בחלקו הקדמי וגבוה באמצעו. צב בל מפריק נקרא על שם הזואולוג תומאס בל (1792 – 1880).
== מאפיינים ==
צב בל מפריק יכול להגיע לאורך של 22 ס"מ והוא בעל שריון גדול ומקומר כלפי מעלה. החלק האחורי של השריון נמוך ומותאם לרגליו ולזנבו שימוגנו, אך החלק העליון של החזה מקומר כלפי מעלה ומשאיר חשוף יחסית את הרגליים הקדמיות והבטן כשהראש קצר ומקורב לשריון. צב זה בעל צבעים כתומים וחומים והוא בעל 5 טפרים על הכפות. 

צבים אלה חיים בטבע בסוואנות טרופיות וסוב טרופיות באפריקה, בין השאר בסודאן, טנזניה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ודרומה עד דרום אפריקה. יש הטוענים שמין זה חי רק באזורים הדרום מערביים של אפריקה מאנגולה עד בורונדי.

צבים אלה הם אוכלי כל, אם כי יעדיפו מזון צמחוני. הם אוכלים ירוקת, פירות, שורשים ועשבים וכן חרקים, תולעים וחסרי חוליות קטנים. הם עלולים להיטרף בעיקר על ידי נמרים, עיטים, ינשופים, נצים ולטאות כוח. הם ניצודים גם על ידי האדם וכן נסחרים ונפגעים משרפות יזומות.

== תת-מינים ==
*K. b. belliana
*K. b. domerguei
*K. b. nogeuyi
*K. b. zombensis
לעיתים K. b. nogeuyi ו-K. b. zombensis נחשבים למינים עצמאיים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1831
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:צבים יבשתיים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: זוחלים
קטגוריה:קניה: זוחלים
קטגוריה:אנגולה: זוחלים
קטגוריה:זוחלים בסוואנה האפריקנית
צב נמרי

צב נמרי (שם מדעי: Stigmochelys pardalis) הוא מין של צב יחידי בסוגו החי בסוואנות בדרום-מזרח אפריקה. צב זה תואר על ידי חוקר הטבע תומאס בל ב-1828. הצב הנמרי נכלל בין חמשת הקטנים.

== מאפיינים ==
זהו הצב הרביעי בגודלו בצבי היבשה בעולם (לאחר צב גלאפגוס, צב אלדברה וצב יבשה דרבני). הוא יכול להגיע לאורך 70 ס"מ ולמשקל 54 ק"ג. התגלו גם פרטים באורך של יותר מ-100 ס"מ. צב זה קיבל את שמו מטבעות השריון שלו המנומרות בכתום, צהוב ושחור וביניהם הרקע שחור. השריון גבוה ומקומר כלפי מעלה והרגליים קטנות אך יכולת לרוץ והטפרים חדים וחזקים. צבע הקשקשים הוא צהוב חיוור או חום. הראש מזכיר צורת מלבן עם מקור כמעט בלתי נראה ואין לו שיניים.

הצבים הנמריים הם יצורים איטיים, שלווים ואוכלי עשב החיים בקבוצות קטנות. לעיתים הם מותקפים על ידי טורפים גדולים כמו אריות, נמרים ועיטים גדולים ואצל הקטנים גם נצים, בזים, ינשופים, עורבים, לטאות, נחשים ושועלים. הם מתחפרים בשריון ומחכים שהסכנה תחלוף וגם משמיעים עקב כך קול שריקה פתאומי.

צבים אלה רועים בסוואנות ואזורים חמימים וטרופיים ברחבי אפריקה בבוצוואנה, בורונדי, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אתיופיה, קניה, מלאווי, מוזמביק, נמיביה, רואנדה, סומליה, סודאן, סווזילנד, טנזניה, אוגנדה, זמביה, זימבבואה ודרום אפריקה.

צב זה ידוע כמאריך ימים עד לגילאים 80–100 שנים.

== גלריה ==
<gallery>
Not a toy 2338831920.jpg
Geochelone pardalis 01.jpg
Leopard Tortoise (Stigmochelys pardalis) (6568380379).jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1828
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תומאס בל
קטגוריה:צבים יבשתיים
קטגוריה:זוחלים יחידים בסוגם
קטגוריה:מגה-פאונה של אפריקה
קטגוריה:קניה: זוחלים
קטגוריה:סומליה: זוחלים
קטגוריה:זמביה: זוחלים
קטגוריה:מוזמביק: זוחלים
קטגוריה:מלאווי: זוחלים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: זוחלים
קטגוריה:זוחלים בסוואנה האפריקנית
צב משונן-שריון

צב משונן-שריון (שם מדעי: Psammobates oculifer) הוא מין של צב מדברי קטן החי בדרומה של אפריקה. הוא חי בטבע בנמיביה, בוצוואנה ודרום אפריקה ברחבי מדבר קלהארי.

אורכו הממוצע 12–15 ס"מ והוא צב קטן למדי. שריונו מקומר כלפי מעלה עם "כתרים" משולשים בקצה, המזכירים מעט שיניים ואלה נתנו לו את שמו. צבע השריון שחור ברובו עם סימני כוכב צהובים בתוך הלוחיות ועם קווים כתומים מחוצה לו. הבטן שטוחה וקרובה לאדמה והרגליים קטנות ובעלות 4 טפרים. לזכרים זנב ארוך יותר מהנקבות.

צבים אלה ניזונים בעיקר מצמחי מדבר שונים והם גדלים יפה בשבי. הם מותאמים לאזורי ערבות חמות, אך גם למדבריות עם סלעים. תפוצתם העיקרית היא במדבר קלהארי.

אין מצב שימור לצב זה, אך הוא מין מוגן במדינות מוצאו והוא נרדף על ידי הבושמנים היוצרים מגופו המת בושם וטבק.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.carecentre.org.za/tent.html צב משונן-שריון באתר carecentre]

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1820
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי היינריך קאל
קטגוריה:צבים יבשתיים
קטגוריה:בוטסואנה: זוחלים
קטגוריה:מדבר קלהרי: בעלי חיים
צב קשותי

צב קשותי (שם מדעי: Chersina angulata) הוא מין של צב יבשתי גדול החי בשיחים ואזורים חמים בדרום אפריקה. הוא המין יחיד בסוגו.

== מאפיינים ==
זהו צב קטן בגודלו עד 28 ס"מ והוא בעל שריון קמור מעט וצבעו צהוב מלמטה ומלמעלה שחור עם לוחיות צהובות מרובעות. מצידי הראש שני זיזי שריון גדולים היוצרים לו מחסה והבטן מוארכת וצמודה לקרקע. העור חום חום כהה ואף אדמדם לעיתים. כמו להרבה מיני צבים, הצוואר בעל עורף נוקשה ולזכרים ישנם זיזים מצידי הראש העוזרים להם להילחם על נקבות.

הצבים הזכרים גדולים בהרבה מהנקבות ובעלי צורת שריון מוארת יותר. הנקבות קטנות יותר ושריונן יותר קעור כלפי מעלה ויוצר צורת חצי כדור וכן אין להן זיזים.

הם חיים רק בדרום אפריקה בסביבות ערבות ועשבים ועצים ים-תיכוניים שונים, כמו באזור הקארו הדרום אפריקני, אך יכולים לחיות גם באזורים קשים יותר ומגיעים עד לשפת הים של כף התקווה הטובה. הצבים צמחוניים כמעט לגמרי ויכולים להתקיים גם מצמחייה קשה כולל קקטוסים וצמחים רעילים יחסית. הם פעילים יותר בשעות בין הערביים. 

הם עצמם משמשים טרף לנמיות, אריות, נמרים, צבועים, עופות טרף, תנים, גיריות, ובבונים, כשרובם מעדיפים לצוד צבים צעירים או כאלה שרק בקעו. קטל גדול יותר נגרם משריפות יער המכלות שטחים גדולים, כיוון שקשה להם לברוח.

הם נפגעים גם מהאדם הצד אותם ופוגע בסביבתם. למרות שהמין לא נמצא בסכנה, מעריכים שהוא נפגע מעט בידי האדם וכן ממכוניות, וכן ממין העורב עורב צבוע, המתפשט על יד מגורי האדם והורג צבים צעירים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1812
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוגוסט פרידריך שוויגר
קטגוריה:צבים יבשתיים
קטגוריה:זוחלים יחידים בסוגם
קטגוריה:דרום אפריקה: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:דרום אפריקה: זוחלים
צב כף מנומר

צב כף מנומר (שם מדעי: Chersobius signatus) הוא מין הצב הקטן ביותר בעולם והוא חי בטבע בדרומה של דרום אפריקה ודרום נמיביה.

אורכו הממוצע של מין זה 6–8 ס"מ בזכרים והנקבות, הגדולות יותר, מגיעות ל-10 ס"מ ומשקלם 95–165 גרם בלבד. למין שריון קטן ושטוח יחסית ובקצוות פיצולים קטנים דמויי משולש. הצבע אפור-חום כהה והלוחיות כהות. לזכרים בטן מכונסת יותר מלנקבות. יש לו טפרים של 5 רגליים.

צב זה קטן ביותר והוא אנדמי לאזורי השיחים הקרויים נמקוואלנד - אזורי שיחים וסלעים הרריים בין דרום אפריקה ונמיביה. באזור זה שיחים וצמחים שונים אנדמיים, שם הוא נפוץ בעיקר בפארק לאומי נמקואה.

מזון: צב זה פעיל בשעות בין הערביים וניזון מצמחייה בשרנית קטנה.

טורפים: לצב הקטן טורפים רבים מדורסים שונים, תנים, גיריות, נמיות, בזים, עורבים, לטאות כוח, נחשים, בבונים וחתולים שונים. הוא מתגונן בעיקר בבריחה אל בין הסלעים או התכרבלות בשריונו, אם כי הוא לא חזק מספיק לטורפים גדולים.

מצב שימור: צבים מאוימים בטבע וקרובים לסיכון. הם נפגעים מפיתוח כבישים בשמורות בהם הם חיים, ציד בלתי חוקי, דריסה ופגיעה מחיות שמובאות כמו כלבים, חתולים ועורבים. הוא מין מוגן שאסור לצודו ועם זאת הוא מותאם לגידול בייתי ויכול לשרוד בטמפרטורות נמוכות ומזון מועט אך מגוון מספיק.

תת-מינים:
*Homopus signatus signatus (צב כף מנומר נמיבי)
*Homopus signatus cafer (צב כף מנומר דרומי)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:צבים יבשתיים
קטגוריה:דרום אפריקה: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:דרום אפריקה: זוחלים
אולף השלישי, מלך נורווגיה

אולף האראלדסון (בנורדית עתיקה: Óláfr Haraldsson, בנורווגית: Olav Haraldsson) ידוע גם בכינוי אולף שירה (בנורדית עתיקה: kyrri, בנורווגית: Kyrre) "השלו" (1050 – 22 בספטמבר 1093) היה מלך נורווגיה, תחת השם אולף השלישי, מ-1067 ועד מותו. ב-1066 השתתף בקרב גשר סטמפורד באנגליה, בו הובס ונהרג אביו, האראלד השלישי, אירוע שבעקבותיו הוא עלה לכס המלוכה. במהלך תקופת מלכותו השכין אולף יחסי שלום עם הכנסייה, שבדורות קודמים היו עימותים בינה לבין המלוכה. חיזק את הסמכות המלכותית, ומקובל שהוא זה שייסד את העיר ברגן ב-1070.

==חייו==
אולף היה בנם של האראלד השלישי ושל תורה תורברגסדאטר. הוא הצטרף לאביו בפלישתו לאנגליה ב-1066. כשהתנהל קרב גשר סטמפורד היה אולף בן 16. הוא נשאר בספינות של צי הפלישה שעגנו על החוף ולא השתתף בלחימה. לאחר התבוסה הנורווגית, הוא הפליג עם שארית הצבא הנורווגי המוכה בחזרה לאורקני, שם הם העבירו את החורף. רק בקיץ 1067 הם שבו לנורווגיה.

לאחר מותו של אביו חלק אולף את המלוכה עם אחיו מגנוס השני, שהוכתר כמלך שנה קודם לכן. ב-1069 מת מגנוס ואולף היה למלך היחיד של נורווגיה.

במהלך תקופת מלכותו התנסתה האומה הנורווגית בתקופה ממושכת ונדירה של שלום. הוא ויתר על כל גישה תוקפנית במדיניות החוץ והגן על שלומה של הממלכה באמצעות הסכמי שלום ונישואים פוליטיים. בתחום מדיניות הפנים הוא שם את הדגש על בניין מבנה הכנסייה ועל מודרניזציה של הממלכה. המודרניזציה התבטאה בין השאר בארגון מחדש של שומרי ראשו ובאמצעים שננקטו להפיכתם של ערי מפתח, במיוחד ברגן, למקום מגורים מלכותי ולמקום משכן הבישוף. מקובל לחשוב שאולף ייסד את ברגן ב-1070.

התבוסה הקשה שספג אביו של אולף ב-1066, פיתתה את סוון השני, מלך דנמרק להתכונן למתקפה על נורווגיה. סוון לא ראה יותר את עצמו כבול להסכם הפסקת האש שנחתם עם האראלד ב-1064, שכן הסכם זה היה תקף רק לתקופת חייהם של שני המלכים שחתמו עליו. אולף כרת שלום עם סוון ונשא לאישה את בתו, אינגריד. מאוחר יותר, נישאה אחותו-למחצה של אולף לבנו של סוון, לימים אולף הראשון, מלך דנמרק. אף על פי שהיו כמה התקפות על אנגליה על ידי כוחות דנים, שרר שלום בין דנמרק לבין נורווגיה. אולף גם כרת ברית שלום עם ויליאם הראשון, מלך אנגליה.

אולף שינה את מערכת היחסים של המלוכה עם הכנסייה בהשוואה לזו של אביו. האראלד השלישי קרא תיגר על הארכיבישופות של ברמן ועל סמכותה כלפי הכנסייה הנורווגית. אולף הכיר בסמכות זו במלואה. ניתן להסביר גישה פייסנית זו בשיקולים פוליטיים. אולף גם עסק בשינויים במבנה הארגוני של הכנסייה. עד לתקופתו היו הבישופים חלק מחצר המלכות והם נסעו עם המלך ברחבי הארץ כדי לדאוג לעניינים הכנסייתיים, הרוחניים, בעוד שהמלך דאג לנושאים הגשמיים. הבישופים ישבו באוסלו, נידארוס (טרונדהיים) ובברגן. אולף גם יזם את בנייתן של כנסיות, כולל כנסיית המשיח בברגן, וקתדרלת נידארוס בטרונדהיים.

אולף גם חיזק את מעמד המלוכה והקים מערכת של גילדות בנורווגיה. ישנן עדויות על כך שממשלתו של אולף חוקקה חוקים בהיקף נרחב והעלתה אותם על הכתב.

אולף השלישי מת ממחלה ב-22 בספטמבר 1093. הוא נקבר בקתדרלת נידארוס. מנישואיו לאינגריד לא נולדו צאצאים, אך בנו הבלתי חוקי, מגנוס השלישי ירש אותו ובכך המשיך את שושלתו.

בשנת 1225 לערך, כתב סנורי סטורלוסון סאגה על אולף במחזור העולם, החיבור ההיסטורי על מלכי נורווגיה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20060621103031/http://omacl.org/Heimskringla/kyrre.html הסאגה על אולף השלישי] במחזור העולם.
* 
* 

קטגוריה:מלכי נורווגיה
קטגוריה:ילידי 1050
קטגוריה:נפטרים ב-1093
אזור מופחת פליטות

שלט המסמל אזור ללא פליטה
אזור מופחת פליטות (באנגלית: Low-Emission Zone; בקיצור: LEZ) הוא אזור מוגדר שבו מוגבלת כניסת אמצעי תחבורה מזהמים, מתוך מטרה להקטין את זיהום האוויר. ייתכן שבאזור זה יורשו לנוע כלי רכב כגון רכבים היברידיים, או כלי רכב ללא פליטה כלל כמו רכבים חשמליים.

אזור ללא פליטות (באנגלית: Zero-Emission Zone ; בקיצור: ZEZ) הוא אזור מופחת פליטות שבו מורשים לנוע כלי רכב ללא פליטה כלל. באזור אלה, כל כלי הרכב בעלי מנוע בעירה פנימית אסורים, כולל רכבים היברידיים. רק רכבים חשמליים מורשים להיכנס לאזור זה, כולל הולכי רגל, רוכבי אופניים, תחבורה ציבורית חשמלית כגון חשמלית, אוטובוסים חשמליים וכו'.

== אירופה ==
שלט בכניסה לאזור מופחת פליטות בגרמניה
מעל 194 ערים ב-9 מדינות באירופה מפעילות בתחומן אזורים מופחתי פליטות, במטרה לענות על דרישות האיחוד האירופי לערכי איכות האוויר המינימליים. באזור אלה חל איסור על כניסת חלק מכלי הרכב, או שהם נדרשים לשלם בעבור הכניסה לאזור, אם רמת הפליטה שלהם עולה על הרמה שנקבעה.

כלי רכב שונים יכולים להיות תחת מגבלות, בהתאם לקביעות מקומיות. כל האזורים מופחתי הפליטות מגבילים תנועת כלי רכב כבדים, חלקם מגבילים רכבי דיזל וגם רכבי בנזין.

אתרי אינטרנט מציגים את מגבלות הרכבים בכניסה לאזורים אלה.

=== גרמניה ===
בגרמניה האזורים נקראים אזורים סביבתיים (Umweltzone). ישנם 47 אזורים כאלה אשר פעילים או בשלבי תכנון. בערים ברלין, קלן והנובר קיימים האזורים מינואר 2008. במנהיים ושטוטגרט הם קיימים ממרץ 2008.

=== שוודיה ===
אזורים מופחתי פליטות קיימים בערים: גטבורג, מאלמה, סטוקהולם, הלסינגבורג וערים נוספות.

=== בריטניה ===
ראש עיריית לונדון הכריז על אזור מופחת פליטות שנכנס לתוקף בפברואר 2008 ומתייחס כמעט לכל לונדון רבתי - האזור מופחת הפליטות הכי גדול בעולם. בלונדון רמות זיהום האוויר מהחמורות באירופה, ותחבורה יש השפעה על כמחצית מהפליטות של חומר חלקיקי ו-NOx בעיר הבירה. 

=== הולנד, דנמרק ואיטליה ===
בהולנד קיימים אזורים המגבילים כניסת כלי רכב כבדים, בדנמרק מוגבלת הכניסה לרכבים מעל 3.5 טון ובאיטליה ישנם אזורים בהם מוגבלת הכניסה לכל כלי הרכב.

== ישראל ==
החל מינואר 2016, מוגבלת תנועת משאיות כבדות בשעות השיא, בכבישים מרכזיים בחיפה ובמקביל מעודדים את נסיעתן במנהרות הכרמל באמצעות הנחה שתינתן לכלי רכב כבדים. ההחלטה על אזור מופחת פליטות בחיפה היא חלק מהתוכנית של השר להגנת הסביבה, אבי גבאי, להפחית את זיהום האוויר באזור מפרץ חיפה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://urbanaccessregulations.eu/ אזורים מופחתי פליטות באירופה]
* [http://www.fta.co.uk/policy_and_compliance/road/urban_operations/low_emission_zone.html אזור מופחת הפליטות בלונדון]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זיהום אוויר
קטגוריה:שמירת הסביבה
תורית זנבנית

תורית זנבנית (שם מדעי: Oena capensis) היא מין יחיד בסוג של יונה החיה באפריקה שמדרום לסהרה וכן במזרח התיכון וגם בישראל.
== מאפיינים ==
תורית זנבנית קטנה יחסית למשפחתה, אורכה 22 ס"מ בממוצע ומוטת כנפיה 28-33 ס"מ. משקלה עד 40 גרם. כמו ששמה מרמז יש לתורית זנב ארוך מאוד. לזכרים יש פנים וחזה שחורים מלפנים ולבנים מאחור, עם מקור ורוד שקצהו צהוב. הרגליים ורודות וקצה הכנפיים כהה מאוד. הנקבות דומות לתור רגיל וצבען אפור-ורדרד. הם אינם עופות קולניים ביותר, אך נוטים להשמיע צלילים בזוגות כששיר אחד הוא קצר וחלש ושני גבוה וממושך.

תוריות אלה חיות במגוון בתי גידול מערבות, סוואנות, ביצות ואזורים תת-מדבריים לאורך אפריקה, מדגסקר והמזרח התיכון והן מצפינות עד לטורקיה.

הן נודדות מרחקים גדולים כדי למצוא מזון. כמו רוב היונים הן ניזונות מזרעים שונים, למשל של עשבים ועצי סוואנות, פרחים וחרקים. במקווי מים הן נמצאות בלהקות גדולות, אך מחוץ להם הן חיות בבדידות יחסית. התוריות לא מגביהות ביותר עוף במעופן, אך הן מהירות מאוד ויכולת זו עוזרת להן לברוח טורפים כמו בזים ונצים.

==גלריה==
<gallery>
Namaqua dove, Oena capensis, at Mapungubwe National Park, Limpopo, South Africa (17901178448).jpg
Namaqua dove male.jpg
Namaqua Dove female RWD.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:יוניים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:נמיביה: עופות
קטגוריה:סוריה: עופות
קטגוריה:ארץ ישראל: יוניים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
קטגוריה:מדבר נמיב: בעלי חיים
שטפן קרמר

שטפן יואכים קרמר (בגרמנית: Stephan Joachim Kramer, נולד ב-1968) הוא פוליטיקאי יהודי (גר) גרמני, חבר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הגרמנית, המכהן מאז 1 בדצמבר 2015 כראש שירותי הביטחון הפנימיים של מדינת תורינגיה (Amt für Verfassungsschutz Thüringen), אחת מ-16 מדינות הרפובליקה הפדרלית של גרמניה. קודם לכן היה במשך כעשר שנים (2004–2014) המזכיר הכללי של המועצה המרכזית של יהודי גרמניה.

== קורות חיים ==
קרמר נולד ב-1968 בעיר זיגן שבמרכז גרמניה המערבית דאז, להורים נוצרים, אולם מסיבה בלתי ידועה הוא מעולם לא הוטבל לנצרות, ומשהגיע לבגרות, התגייר. הוא למד משפטים, אך לא קיבל רישיון עריכת דין. בעל תואר שני במדעי החברה (חינוך) (עבודת המאסטר שלו הייתה על קליטתם בישראל של העולים מאתיופיה). נשוי ליהודייה אמריקאית, ואב לשתי בנות.

הוא החל את הקריירה הפוליטית שלו כעוזר פרלמנטרי, דווקא אצל חברי הבונדסטאג מטעם מפלגת ה-CDU, מפלגת המרכז-ימין בגרמניה. אחר כך שימש כעוזרו האישי של איגנץ בוביס, נשיאה דאז של המועצה המרכזית של יהודי גרמניה, שהיה חבר המפלגה הליברלית הגרמנית (FDP), ומ-2004 ובמשך כעשר שנים כיהן כמזכירה הכללי של המועצה. בתקופה זו הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית הגרמנית ומאז הוא חבר בה ומכהן כנציגה או לעיתים רק באופן אישי בגופים פוליטיים ויהודיים שונים, לרבות ועידת התביעות, Amcha Deutschland, "המועצה הגרמנית ליחסי חוץ", חבר הנאמנים של הקונגרס היהודי העולמי ועוד.

במהלך שנת 2015 התגלה כי קיים שיתוף פעולה עמוק בין גורמים שונים בשירות הביטחון הפנימי של מדינת תורינגיה לבין גורמים נאו-נאציים במדינה. בעקבות זאת החליט שר הפנים של תורינגיה, איש ה-SDP מפלגתו של קרמר על פיזורו של גוף זה ופירוקו כמעט לחלוטין, ועל מינויו של קרמר לראש השירות, ובעצם, מי שיקים אותו מחדש. ב-1 בדצמבר 2015 נכנס קרמר לתפקיד.

== ספריו ==
<div class="mw-content-ltr">
* Wagnis Zukunft. 60 Jahre Zentralrat der Juden in Deutschland.. Hentrich und Hentrich, Berlin 2011, . 
ספרון מאת שטפן קרמר, עם הקדמה מאת ריכרד פון וייצקר, מי שהיה נשיא גרמניה בשנים 1984–1994
* Beschneidung: das Zeichen des Bundes in der Kritik. Zur Debatte um das Kölner Urteil. Metropol, Berlin 2012, . 
ספר בעריכת שטפן קרמר בשיתוף עם ההיסטוריון יוהנס הייל
</div>

== ראו גם ==
* איגנץ בוביס

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.berliner-zeitung.de/archiv/generalsekretaer-kramer-kandidiert-bei-den-neuwahlen-zentralrat-der-juden-greift-berliner-gemeindefuehrung-an,10810590,10505328.html "Zentralrat der Juden greift Berliner Gemeindeführung an"], באתר "ברלינר צייטונג", 17 בספטמבר 2007
* [http://www.zentralratdjuden.de/ אתר המועצה המרכזית של יהודי גרמניה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים גרמנים
קטגוריה:משפטנים יהודים גרמנים
קטגוריה:חברי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה
קטגוריה:גרים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1968
קרלס פלאנס

קרלס פלאנס אנטולינס (בקטלאנית-ספרדית: Carles Planas Antolínez, נולד ב-4 במרץ 1991 בסנט סלוני שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק כמגן שמאלי במדי א.א.ק. לרנקה מליגת העל הקפריסאית. פלאנס גדל במחלקת הנוער של ברצלונה והיה קפטן ברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של המועדון, לפני שהצטרף לסלטה ויגו.

== קריירה ==
ב-2001, כשהיה בן 10, הצטרף פלאנס למחלקת הנוער של ברצלונה. הוא התקדם במהרה בדרגים השונים של קבוצות הנוער עד שהגיע לקבוצת הנוער הבכירה ב-2009. באותה שנה זכה לערוך את הבכורה בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של המועדון ששיחקה בליגה השלישית, ב-15 בפברואר, תחת המאמן לואיס אנריקה. בעונת 2009/2010 הופיע בשני משחקים של ברצלונה ב', שעלתה בסוף העונה לליגה השנייה. בעונת 2010/2011 השתלב יותר במשחקי הקבוצה וערך 17 הופעות. בעונה הבאה, תחת המאמן אוסביו סקריסטן, היה לעמודי התווך של הקבוצה והוא שותף ב-32 ממשחקיה במהלך העונה.

בקיץ 2012 השתתף עם הקבוצה הבוגרת של המועדון במספר משחקי ידידות, תחת המאמן טיטו וילאנובה. ב-28 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה הרשמית במדי הקבוצה, במשחק גביע המלך הספרדי מול דפורטיבו אלאבס, כשהחליף את אדריאנו קורייאה קלארו. ב-5 בדצמבר פתח במחזור האחרון של שלב הבתים של ליגת האלופות, מול בנפיקה ליסבון. פלאנס המשיך לשחק בברצלונה ב' ואף היה הקפטן שלה. ב-5 בינואר 2013 הבקיע שער בכורה במדיה, בניצחון 3-1 על ויאריאל, ובסך הכול הופיע ב-32 משחקים במהלך עונת 2012/2013. בעונה הבאה, בה הבקיע שער נוסף, הפעם לרשתה של הרקולס ב-12 בינואר 2014, היה מהשחקנים המרכזיים בקבוצה, שהגיעה להישג שיא בתולדותיה - מקום שלישי בליגה השנייה.

ב-5 ביוני 2014 שוחרר מברצלונה וחתם בסלטה ויגו, אותה אימן אדוארדו בריסו. בעונת 2014/2015 השתתף פלאנס ב-11 משחקי ליגה ועזר לסלטה ויגו להגיע למקום ה-8.

== סטטיסטיקה ==
נכון ל-7 ביוני 2014
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!rowspan="2"|מועדון
!rowspan="2"|עונה
!colspan="2"|ליגה
!colspan="2"|גביע
!colspan="2"|אירופה
!colspan="2"|אחר
!colspan="2"|סך הכול
|-
!הופעות
!שערים
!הופעות
!שערים
!הופעות
!שערים
!הופעות
!שערים
!הופעות
!שערים
|-
|rowspan="7" align=center valign=center|ברצלונה אתלטיק
|!colspan="2"|2008/2009
|1||0||colspan=6|—||1||0
|-
|!colspan="2"|2009/2010
|3||0||colspan=6|—||3||0
|-
|!colspan="2"|2010/2011
|17||0||colspan=6|—||17||0
|-
|!colspan="2"|2011/2012
|32||0||colspan=6|—||32||0
|-
|!colspan="2"|2012/2013
|32||1||colspan=6|—||32||1
|-
|!colspan="2"|2013/2014
|35||1||colspan=6|—||35||1
|-
|!colspan="2"|סך הכול
!120!!2!!colspan=6|—!!120!!2
|-
|rowspan="2" align=center valign=center|ברצלונה
|!colspan="2"|2012/2013
|0||0||1||0||1||0||0||0||2||0
|-
|!colspan="2"|סך הכול
!0!!0!!1!!0!!1!!0!!0!!0!!2!!0
|-
! colspan="2" | סך הכול בקריירה
!120!!2!!1!!0!!1!!0!!0!!0!!122!!2
|}

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגני כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני ז'ירונה
קטגוריה:כדורגלני א.א.ק. לרנקה
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1991
גיל-לי אלון קוריאל

גיל-לי אלון קוריאל (נולדה ב-1960) היא מאיירת וסופרת ישראלית.

== ביוגרפיה ==
גיל-לי אלון קוריאל נולדה וגדלה בחיפה. למדה במכללת ויצו חיפה במגמה לתקשורת חזותית, וסיימה את לימודיה ב-1984.

בתערוכת סוף השנה בויצ"ו, ביקרו נציגים של ספרית הפועלים שהתרשמו מעבודותיה, ונתנו לה לאייר את ספרה הראשון: "העגלה בורחת" מאת חוה טל שיצא לאור בספרית פועלים ב-1984.

מאז איירה קוריאל-אלון כ-70 ספרים, כולם באיור ידני. 
היא כתבה ואיירה את הספר "מאחורי הדלת יש שביל" שיצא לאור בשנת 2012 בהוצאת הקיבוץ המאוחד. 

זכתה בפרס עיריית תל אביב על שם נחום גוטמן לאיור בשנת 1992 על איור הצל של יאיר מאת יאיר לפיד, ובציון לשבח ממוזיאון ישראל בשנת 2006 על איוריה לספרה של שלומית כהן-אסיף, "מאחורי וילון האפרסקים".

מרצה לאיור במכללת ויצו חיפה ובמכללת עמק יזרעאל.
קוריאל-אלון נשואה ואם לשלוש בנות, היא מתגוררת בחיפה.

==ספרים שכתבה ואיירה==
*מאחורי הדלת יש שביל, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2012
*שושה, הוצאת הקיבוץ המאוחד.

==מבחר מהספרים שאיירה==

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.dafdaf.co.il/details.asp?MenuID=1&SubMenuID=131&PageID=3290&Ot=%EE מאחורי הדלת יש שביל], דףדף
* יותם שווימר, [http://ha-pinkas.co.il/%D7%9E%D7%90%D7%97%D7%95%D7%A8%D7%99-%D7%94%D7%9E%D7%90%D7%99%D7%99%D7%A8%D7%AA-%D7%99%D7%A9-%D7%A1%D7%95%D7%A4%D7%A8%D7%AA/ מאחורי המאיירת יש סופרת], הפנקס
* יובל סער, [http://byfar.co.il/archives/74940 איור עכשיו מפגש 69: גיל-לי קוריאל אלון], פורטפוליו
* [http://ha-pinkas.co.il/%D7%A4%D7%A8%D7%95%D7%A4%D7%99%D7%9C-%D7%90%D7%9E%D7%A0%D7%99%D7%AA-%D7%92%D7%99%D7%9C-%D7%9C%D7%99-%D7%90%D7%9C%D7%95%D7%9F-%D7%A7%D7%95%D7%A8%D7%99%D7%90%D7%9C/ פרופיל אמנית: גיל-לי קוריאל אלון], הפנקס

קטגוריה:מאיירות ישראליות
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:בוגרות המרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
ארמיית הפו

ארמיית הפו (באיטלקית: L'Armata Po) הייתה ארמיית שריון של הצבא המלכותי האיטלקי שלחמה במלחמת העולם השנייה.
==היסטוריה==
הארמייה הוקמה ב-3 באוקטובר 1938 ביוזמת רמטכ"ל איטליה דאז אלברטו פאריאני. בסיס הארמייה היה בעמק הפו ומכאן שמה. הארמייה נועדה לרכז את כל עתודות השריון של הצבא האיטלקי, והייתה אמורה להיות מוכנה לנוע ולהגן על כל חלק של חצי האי האפניני בהתרעה של רגע. כמפקד הארמייה מונה גנרלו אטורה בסטיקו, שגיבש תוכנית לרכז את הארמייה באזור טרוויזיו במקרה של מלחמה עם אוסטריה, ובאזור אודינה במקרה של מלחמה עם יוגוסלביה. בהמשך שולבו בארמייה גם יחידות מיוחדות של "החולצות השחורות".

ב-6 בנובמבר 1940 שונה שם הארמייה לארמייה התשיעית שהועברה לאלבניה. בהמשך הוקמה ארמיית הפו מחדש, והופקדה על הגנת דרום איטליה סיציליה וסרדיניה. ביוני 1943 מונה אלפרדו גוצוני למפקד הארמייה, ושמה שונה לארמייה השישית. הארמייה ספגה אבדות כבדות במהלך פלישת בעלות הברית לסיציליה, ומאוחר יותר, כאשר הוורמאכט פלש לאיטליה, נכנעה כל הארמייה לגרמנים.

==מפקדים==
* אטורה בסטיקו (1938–1939)
* מריו ורקלינו (1939–1940)
* פרנסיסקו זינגאלאס (1940–1941)
* איצו רוסי (1941–1943)
* מריו רואטה (פברואר 1943 - יוני 1943)
* אלפרדו גוצוני (יוני 1943 - ספטמבר 1943)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.axishistory.com/axis-nations/italy/army/110-italy-army/italy-army-higher-units/973-army-of-the-po-italy ארמיית הפו] באתר Axis History 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ארמיות איטלקיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:איטליה: היסטוריה צבאית
הארמייה השישית (האימפריה היפנית)

הארמייה השישית (ביפנית: 第6軍) הייתה ארמייה של הצבא היפני הקיסרי.

==היסטוריה==
הארמייה היפנית השישית הוקמה לראשונה ב-4 באוגוסט 1939 כחיל מחיל המצב היפני במנצ'וריה, שנועד להגן על האזור מפני פלישה אפשרית של הצבא האדום. ב-11 במאי החשש אכן התגשם, וסכסוך פרץ בין האימפריה היפנית לברית המועצות שנודע בשם "תקרית נומונהאן". בקרב חלקין גול ספגה הארמייה הפסדים קשים ולקח לה זמן להתאושש. לאחר הקרב, הועברה לאזור העיר האילר במונגוליה הפנימית, העיר הייתה בסיס הצבא היפני באזור. במהלך מלחמת סין–יפן השנייה, היא לא לקחה חלק פעיל ושימשה בעיקר כחיל מצב וכוח מילואים.

ב-26 בינואר 1945, הארמייה השישית הועברה לאזור סין והוצבה תחת פיקוד "צבא המשלוח סין". היא נשלחה לדרום סין כדי לחזק את הכוחות יפניים בחזית ווהאן-צ'אנגשה האסטרטגית. העברתה נועדה למלא את החלל שנוצר באזור בעקבות מבצע איצ'י-גו. ב-15 באוגוסט 1945, בעקבות כניעת האימפריה היפנית, נכנעה הארמייה השישית לכוחות בעלות הברית באזור מחוז ג'ג'יאנג.
==מפקדים==
* לוטננט גנרל ריפאי אוגישו (1 באוגוסט 1939 - 6 בנובמבר 1939)
* לוטננט גנרל טוג'י יאסוי (6 בנובמבר 1939 - 15 באוקטובר 1941)
* גנרל סאיצ'י קיטה (15 באוקטובר 1941 - 1 במרץ 1943)
* לוטננט גנרל טאיצו אישאיגורו (1 במרץ 1943 - 7 בינואר 1944)
* לוטננט גנרל ג'ירו שוגאווה (7 בינואר 1944 - 15 באוגוסט 1945)
==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
[http://www.ibiblio.org/hyperwar/Japan/Monos/JM-45/ History of Imperial General Headquarters Army Section (Revised Edition)], HyperWar Foundation.
</div>

קטגוריה:יחידות צבא יפניות במלחמת העולם השנייה
הנס טילקובסקי

הנס טילקובסקי (בגרמנית: Hans Tilkowski; 12 ביולי 1935 – 5 בינואר 2020) היה כדורגלן גרמני, ששיחק בבורוסיה דורטמונד, באיינטרכט פרנקפורט ובנבחרת גרמניה המערבית בעמדת השוער.

==קריירת מועדונים==
טילקובסקי נולד בדורטמונד שבגרמניה. הוא החל את קריירת הבוגרים שלו בווסטפאליה הרנה בשנת 1955, ושותף במדי הקבוצה ב-219 משחקי ליגה. בשנת 1963 עבר טילקובסקי לבורוסיה דורטמונד, בה נחל הצלחות רבות. בשנת 1965 זכה טילקובסקי עם דורטמונד בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 2:0 בגמר על אלמניה אאכן. זכייה זו העניקה לבורוסיה דורטמונד את הכרטיס לגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1965/1966. בורוסיה דורטמונד המשיכה במפעל זה עד לזכייה. במשחק הגמר ניצחה בורוסיה דורטמונד בתוצאה 2:1 את ליברפול, לאחר הארכה. טילקובסקי שיחק במשחק זה 120 דקות. באותה עונה, סיימה בורוסיה דורטמונד במקום השני בבונדסליגה אחרי מינכן 1860 שזכתה באליפות. טילקובסקי ספג בעונה זו 36 שערים בלבד ב-34 משחקי ליגה, כמות שהייתה הנמוכה ביותר מבין כל שוערי הבונדסליגה באותה עונה. טילקובסקי נבחר לכדורגלן השנה בגרמניה לשנת 1965 בגין הצטיינותו באותה תקופה. בשנת 1967, בתום 4 עונות בבורוסיה דורטמונד בהן צבר 81 הופעות ליגה, עבר טילקובסקי לאיינטרכט פרנקפורט. בפרנקפורט שיחק טילקובסקי שלוש עונות, בהן הופיע 40 פעמים, ופרש בשנת 1970.

==קריירה בינלאומית==
טילקובסקי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה המערבית בשנת 1957. בשנת 1962 נסע טילקובסקי עם הנבחרת למונדיאל 1962 שנערך בצ'ילה, אך לא שותף באף משחק, ושימש גיבוי מהספסל לוולפגנג פאהריאן. במונדיאל 1966 שנערך באנגליה טילקובסקי הפך לשוער ראשון, והיה השחקן המבוגר ביותר בסגל הגרמני לאותו מונדיאל, כאשר היה בן 31. טילקובסקי עמד בשער בכל המשחקים, לרבות משחק הגמר, בו הפסידה נבחרת גרמניה המערבית בתוצאה 4:2 לאחר הארכה לנבחרת אנגליה. בשנת 1967 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת.

==קריירת אימון==
טילקובסקי התנסה באימון במהלך שנות ה-70. הוא אימן את ורדר ברמן, מינכן 1860, נירנברג, פ.צ. זארבריקן וא.א.ק. אתונה.

נפטר ב-5 בינואר 2020.

==תארים==
;בורוסיה דורטמונד
* הגביע הגרמני: 1965
* גביע אירופה למחזיקות גביע: 1966
;תארים אישיים
* כדורגלן השנה בגרמניה: 1965

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:שוערי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה דורטמונד
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:מאמני כדורגל גרמנים
קטגוריה:מאמני ורדר ברמן
קטגוריה:מאמני מינכן 1860
קטגוריה:מאמני נירנברג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה המערבית
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1962
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1966
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1935
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2020
סרג'י גומס

סרג'י גומס אי סולה (בקטלאנית-ספרדית: Sergi Gómez i Solà, נולד ב-28 במרץ 1992 בארניס דה מר שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי-קטלאני המשחק בעמדת הבלם באספניול. גומס גדל במחלקת הנוער של ברצלונה, ולאחר ששיחק מספר עונות במדי קבוצת המילואים שלה, עבר לסלטה ויגו.

== קריירה ==
גומס הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה ב-2006 והוא התקדם במהרה בין דרגיה השונים. את עונת 2009/2010 החל בקבוצת הנוער, אך לקראת סוף העונה זומן על ידי לואיס אנריקה כדי להחליף את אנדראו פונטאס בהגנת ברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של המועדון ששיחקה באותה עונה בליגה השלישית. הוא פתח בשלושה מארבעת ממחזורי הסיום של העונה ואף הבקיע שער, ולאחר מכן השתתף בכל משחקי פלייאוף ההעפלה לליגה השנייה, בהם הצליחה ברצלונה ב' במשימתה ועלתה ליגה.

בקיץ 2010 הופיע במדי הקבוצה הבוגרת, אותה אימן ז'וזפ גוארדיולה, במספר משחקי ידידות. במשחק הראשון של הסופר קאפ הספרדי מול סביליה, שנערך ב-14 באוגוסט, נעדרו מספר שחקנים של ברצלונה בשל השתתפותם במשחקי נבחרות זמן קצר לפני המשחק. בשל כך פתח גומס בהרכב ברצלונה והוא היה שותף להפסד 3-1. בגומלין, בו גומס לא לקח חלק, ניצחה ברצלונה 0–4 וזכתה בתואר. הנהלת המועדון החליטה להשאיר את גומס בקבוצת הנוער לעונת 2010/2011 ולשלבו בהדרגה בקבוצת המילואים. הוא עזר לקבוצת הנוער לזכות באליפות ספרד לנוער, והוא אף פתח במשחק הגמר מול ריאל מדריד בו ניצחה קבוצתו 3-1. במקביל, ערך במהלך העונה 9 הופעות בליגה השנייה במדי ברצלונה ב'. בעונה הבאה, תחת המאמן אוסביו סקריסטן, ערך גומס 21 הופעות בליגה השנייה, וקבוצתו הגיעה למקום ה-8.

בקיץ 2012 השתתף פעם נוספת עם הקבוצה במשחקי הידידות שערכה במהלך הקיץ, והוא כבש במשחק מול רג'ה קזבלנקה בו ניצחה ברצלונה 0–8. גומס נשאר בקבוצת המילואים של ברצלונה, והוא כבש שערים ראשונים בליגה השנייה - הראשון בניצחון 1–4 על וסקה ב-31 באוקטובר והשני בתיקו 1-1 על אלקורקון ב-18 במאי 2013. בסוף העונה הגיעה ברצלונה ב' למקום ה-9 בליגה השנייה. בעונה הבאה, עונת 2013/2014, היה מעמודי התווך של הקבוצה שהגיעה להישא שיא בתולדותיה - מקום 3 בליגה השנייה. במהלך העונה הופיע גומס 36 פעמים.

ב-30 ביוני 2014 חתם במדי סלטה ויגו שמהליגה הראשונה בספרד, שם הצטרף לחברו מברצלונה ב', קרלס פלאנס. בעונתו הראשונה בקבוצה החדשה, תחת המאמן אדוארדו בריסו, ערך 22 הופעות, מתוכן 14 בהרכב, והוא סייע לסלטה ויגו להגיע למקום ה-8 בסוף העונה.

== תארים ==
;ברצלונה
*הסופר קאפ הספרדי: 2010
;סביליה
*הליגה האירופית: 2019/2020
;נבחרת ספרד עד גיל 19
* אליפות אירופה עד גיל 19: 2011

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלמי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:בלמי כדורגל קטלאנים
קטגוריה:כדורגלנים קטלאנים
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1992
כנסיית השילוש הקדוש (סטרטפורד על נהר אייבון)

שמאל
מצבתו של שייקספיר על קיר הכנסייה
כנסיית השילוש הקדוש בעיר סטרטפורד על נהר אייבון במחוז ווריקשייר שבבריטניה היא כנסייה אנגליקנית, הידועה כמקום הטבלתו ומקום קבורתו של המחזאי והמשורר האנגלי ויליאם שייקספיר.

==הכנסייה==
מבנה הכנסייה הוקם בשנת 1210 באתר בו עמד מנזר סקסוני. הכנסייה, הניצבת על גדת הנהר אייבון, היא המבנה העתיק ביותר בסטרטפורד.

מבנה הכנסייה בנוי בתבנית של צלב לטיני, שממפגש שתי זרועותיו מתנשא צריח מרובע ועליו גג מחודד.

בכנסייה מצויים מספר חלונות ויטראז' שנוצרו בימי הביניים ובהם מראות קדושים תנ"כיים וקדושים אנגלים. לוח מזבח האבן בכנסייה, שנוצר לפני תקופת הרפורמציה, נטמן תחת רצפת הכנסייה, התגלה מחדש בתקופה הוויקטוריאנית והושב למקומו. בכנסייה מצוי עוגב שנוצר בשנת 1841.

מדי שנה מבקרים בכנסייה כ-200 אלף איש.

===ויליאם שייקספיר===
ויליאם שייקספיר נטבל לנצרות בכנסייה ב-26 באפריל 1564. הוא נקבר בה ב-25 באפריל 1616, יומיים לאחר מותו. במהלך ילדותו בעיר ולאחר שעזב את העיר ושב לגור בה ביקר בכנסייה מדי שבוע. לצידו קבורות אשתו אן האת'אווי, שנפטרה שבע שנים אחריו, ובתם הבכורה סוזנה. 

מצבת הקבורה של שייקספיר קבועה בקיר בצד מקום קברו. המצבה חרותה באבן ובמרכזה מוצגת בה דמותו של שייקספיר (אחת משתיים בלבד שנוצרו והמוחזקות כמציגות את מראהו באמינות) צבועה בצבעים חיים, כשהיא מחזיקה נוצת כתיבה בידה האחת ופיסת נייר בידה האחרת. שני עמודים משני צידי הדמות נושאים אנטבלטורה ועליה שלט יוחסין נושא גולגולת ומשני צידיו דמויות סמליות. מתחת לדמות חרותה כתובת בלטינית ובאנגלית. המצבה נבנתה במועד כלשהו לפני 1623, שוקמה במאה ה-18 ונצבעה מאז מספר פעמים.

על גבי קברו של שייקספיר חרותה כתובת מחורזת המזהירה מפני הוצאת שרידיו של שייקספיר מן הקבר. על פי ספרו של לארקין דאנטון הרתיעה כתובת זו מהוצאת גופת שייקספיר לבדיקה ומהעברתה לקבורה בכנסיית וסטמינסטר. עם זאת בדיקת הקבר באמצעות מכ"ם חודר קרקע העלתה שגולגולתו של שייקספיר הוצאה ממנו.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

שילוש הקדוש בסטרטפורד
קטגוריה:ויליאם שייקספיר
קטגוריה:ווריקשייר
סטפניה פודגורסקה

סטפניה פודגורסקה (בפולנית: Stefania Podgórska-Burzmińska<ref></ref>, 1921,Lipa, Przemyśl County , שבמחוז פשמישל – 18 בספטמבר 2018, לוס אנג'לס, שבארצות הברית) הייתה חסידת אומות העולם פולנית.

==קורות חיים==
סטפניה פודגורסקה נולדה למשפחה קתולית ב-2 ביוני 1921 בליפה, פשמישל בפולין.הם חיו בחווה חקלאית, בה עבד אביה כחקלאי ואמה הייתה מיילדת. לסטפניה היו שבעה אחים ואחיות.

בשנת 1933 חלה אביה של סטפניה במחלה קשה ממנה נפטר ב-1938.

בשנת 1939 החלה סטפניה לעבוד בחנות המכולת של משפחת דיאמנטט היהודית,שהתייחסו אליה כאל בת.

סטפניה נישאה למקס דיאמנט ב-23 בנובמבר 1944, למרות התנגדותם של הוריה בשל העובדה שהיא הצילה יהודים במהלך שנות הכיבוש בפשמישל. על מנת להגן על משפחתו החדשה, שינה את שמו לשם פולני ג'וזף בורזמינסקי ויחד גידלו את הלנה עד שהחלה ללמוד רפואה באוניברסיטה.
בשנת 1958 עלו סטפניה וג'וזף לישראל, ג'ו שלמד רפואת שיניים וכרורגיית פה ולסת, ניהל מרפאת שיניים וסטפניה עבדה איתו.

בשנת 1961 היגרו לארצות הברית יחד עם שני ילדיהם, שם גילה ג'ו שהדיפלומה הפולנית שלו אינה מוכרת והוא נאלץ ללמוד שוב והשלים תואר שני באוניברסיטת טאפטס בבוסטון בשנת 1966.
===מעשה ההצלה בתקופת מלחמת העולם השנייה===
לאחר כיבוש פולין על ידי גרמניה ב-1939 התגוררה פודגורסקה בפשמישל. בני משפחת דיאמנט הוכנסו לגטו פשמישל. פודגורסקה התכתבה עם חלק מהם והוסכם כי הם יברחו מהגטו והיא תנסה לארגן להם מקום מסתור מחוץ לגטו. לשם כך עזבה פודגורסקה את ביתה ועברה להתגורר בבית שכור בפרברי העיר עם אחותה הלנה בת העשר.

בספטמבר 1943 חוסל גטו פשמישל ושני האחים לבית דיאמנט הגיעו לביתה של פודגורסקה עם 11 יהודים נוספים. כל הפליטים הוחבאו בעליית הגג. שתי האחיות דאגו לספק להם מזון. כדי להרוויח את הכסף לקניית המזון עבדה סטפניה פודגורסקה במפעל ובעתות הפנאי תפרה ורקמה, ומכרה את תוצרתה. כמויות המזון שקנתה היו גדולות והיו עלולות לעורר חשד, ולכן נהגה פודגורסקה משנה זהירות בהביאה מזון הביתה. אחותה הלנה כיבסה את בגדיהם של המסתתרים ותפרה אותם כשהתבלו. זאת עשו עד שחרור האזור ביולי 1944 על ידי הצבא האדום.

==הכרה==
בשנת 1979 הכיר יד ושם בסטפניה פודגורסקה ובאחותה הלנה בתור חסידות אומות העולם. סיפורה הונצח בסרט Hidden in silence משנת 1996.
==לקריאה נוספת==
*שרון קמרון, האור במקומות המסתור מאנגלית: אורה דנקנר, הוצאת ידיעות ספרים,2022.
==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://collections.ushmm.org/search/catalog/irn504548 ראיון עם סטפניה פודגורסקה], באתר מוזיאון השואה האמריקאי

==הערות שוליים==

קטגוריה:פולניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: פולין
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1925
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1925
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-2018
פרנצ'ישק רשיה

קברו של פרנצ'ישק רשיה
פרנצ'ישק רשיה (בפולנית: Franciszek Raszeja; 2 באפריל 1896 – 21 ביולי 1942) היה מנתח פולני וחסיד אומות העולם.

==קורות חייו==
פרנצ'ישק רשיה נולד וגדל בחלמנו והיה ידידו של קורט שומכר , לימים יושב ראש מפלגת ה-SPD.

רשיה למד רפואה במינסטר, קרקוב ופוזן ולאחר מכן ניהל מרפאה אורתופדית בשפארזנץ (Swarzędz) שליד פוזן. ב-1935 פתח מרפאה אורתופדית בבית החולים בפוזן. בשנות השלושים היה רשיה תומך בזכויות האדם והתנגד לנטיות האנטישמיות שרווחו בפולין באותה העת.

שני אחיו של רשיה, מקסימיליאן ולאון, נהרגו בסוף 1939, עם תחילת הכיבוש הגרמני בפולין. בדצמבר 1939 הגיע רשיה לוורשה, שם היה פרופסור ומנתח נודע. הוא היה פעיל במחתרת הפולנית, לימד בבית החולים האוניברסיטאי בוורשה והיה במגע תכוף עם לודוויג הירשפלד, ממגלי סוגי הדם, וכן עם עוזרו, הרופא קזימיש פולק, שהצטרף לאשתו היהודיה שנכלאה בגטו ורשה. רשיה נהג לטפל ביהודים בגטו ורשה ככל יכולתו, במסגרת אישורים שהשיג על ידי בעלי קשרים עם הרשויות הגרמניות.

===פעולותיו להצלת יהודים בפולין הכבושה===
ב-21 ביולי 1942, ערב תחילת גירוש יהודי גטו ורשה למחנה ההשמדה טרבלינקה, ביקר רשיה בגטו ורשה כדי לטפל בחולה יהודייה. את האישור להיכנס לגטו השיג דרך קשרים עם השלטונות הגרמניים. כאשר ישב רשיה ליד מיטתה של החולה, פרצו אל הבניין אנשי גסטפו ורצחו ביריות את כל הגברים בבניין, בהם רשיה.

==הנצחה==
בשנת 2000 הכיר יד ושם ברשיה בתור חסיד אומות העולם.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קצרמר רופאים
קטגוריה:פולנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: פולין
קטגוריה:רופאים פולנים
קטגוריה:חסידי אומות העולם שנרצחו

קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1896
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1942
בורגון-פראנש-קונטה

בורגון-פראנש-קונטה (בצרפתית: Bourgogne-Franche-Comté) הוא חבל במזרח צרפת, החל מ-2016. בירת המחוז היא דיז'ון. החבל הורכב משני חבלים קודמים: בורגון, פראנש-קונטה בעקבות רפורמה מנהלית שעברה צרפת המטרופוליטנית. מספר חבלי הארץ ירד מ-22 חבלים ל-13 חבלים. החבל מורכב משמונה מחוזות: קוט-ד'אור (Côte-d'Or), דו, ז'ורה, נייוור (Nièvre), סון עילית, סון ולואר (Saône-et-Loire), יון (Yonne) וטריטוריית בלפור.

בירת החבל היא דיז'ון. שמו של החבל נוצר מאיחוד שמו החבלים ב-1 בינואר 2016 כשם זמני. ביולי 2016, מועצת החבל החליטה כי שם זה יהיה השם הרשמי.

נכון ל-2012 בחבל היו 2,816,814 תושבים, 11 מתוך 18 חבלים, ושטח החבל הוא 47,784, שישית בין שטחי חבלי צרפת.

==גאוגרפיה==
חבל זה נמצא במזרח צרפת המטרופוליטנית וגובלת בשווייץ במזרח. בצפון היא גובלת בחבל גראנד אסט מצפון, ממערב בחבלים איל-דה-פראנס וסאנטר-עמק הלואר ובדרום בחבל אוברן-רון-אלפ.

==דמוגרפיה==
נכון לשנת 2012 בחבל היו 2,816,814 תושבים. 11 מתוך 13 חבלי צרפת המטרופוליטנית.

ערים עיקריות:
* דיז'ון: 151,212 תושבים - בירת החבל
* בזאנסון: 116,914 תושבים - בירת החבל לשעבר פראנש-קונטה
* בלפור: 50,078
* שאלון-סור-סון: 44,985
* נוור: 36,762

==ראו גם==
* בורגון
* פראנש-קונטה

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:צרפת: חבלים