OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בית ממשלת אוקראינה

בית ממשלת אוקראינה (לשעבר בית מועצת הקומיסרים העממיים של הרפובליקה האוקראינית, בית מועצת השרים של הרפובליקה האוקראינית)<ref name="zvid">Віктор Мойсеєнко. Будинок Ради Народних Комісарів УРСР, 1936—38 // Звід пам’яток історії та культури України: Енцикл. вид.: У 28 т. / Редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. — К.: Голов. ред. Зводу пам’яток історії та культури при вид-ві «Українська Енциклопедія» ім. М. П. Бажана, 1999. — Кн. 1. — Ч. 1. — Київ. — А — Л. — 608 с. (стор. 336).</ref> הוא הבניין האדמיניסטרטיבי ההיסטורי הגדול ביותר בקייב ,<ref>Дом имеет общий объём 235 тыс. куб. м.</ref> הממוקם ברחוב מיכאילו הרושבסקי (רחוב קירוב לשעבר), 12. נבנה בשנים 1936–1938, הוא הפך לאובייקט הראשון של המתחם המנהלי החדש בליפקי. מרגע הבנייה, הבניין היה בידי הגוף הביצועי והמנהלי העליון של אוקראינה הסובייטית — מועצת הקומיסרים העממיים. מ־1946 עד 1991 — על ידי מועצת השרים. מאז 1991, הוא מאכלס את ממשלת אוקראינה.

לאחר פיצוץ גורד השחקים גינזבורג, מ־1941 עד 1954, הבניין היה הבניין הגבוה ביותר בקייב.

==היסטוריה==
בית מועצת הקומיסרים העממיים הפך לאובייקט הראשון של המרכז המנהלי הרפובליקאי החדש בליפקי, שהקמתו הייתה קשורה להעברת בירת אוקראינה מחרקוב לקייב ב-1934. פרויקט הבנייה פותח על ידי האדריכלים א. א. פומין ופ. ו. אברוסימוב בשנת 1935.

הבית נועד במקור לקומיסריון הפנים העממי פנים של הרפובליקה האוקראינית ומועצת הקומיסרים העממיים הייתה אמורה להתמקם בבניין שכיום מאוכלס על ידי משרד החוץ של אוקראינה בכיכר מיכאילובסקיה. ברם כאשר השתנו התוכניות לבניית המרכז הממשלתי, וסירבו להציבו בעיר העליונה, הועבר הבניין החדש של הקומיסריון לידי מועצת הקומיסרים העממיים. ממול, המטה של המחוז הצבאי של קייב הוסב לבניין הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של אוקראינה.

לאחר השלמת הבנייה, התמקם כאן הגוף הביצועי והמנהלי העליון של אוקראינה - מועצת הקומיסרים העממיים, מ־25 במרץ 1946 - מועצת השרים. בשנת 1991 הועבר המבנה לידי קבינט השרים של אוקראינה, והוא קיבל שם חדש: בית ממשלת אוקראינה.

==אדריכלות==
החזית הראשית החצי עגולה של הבניין מופנית לכיוון רחוב מיכאילו הרושבסקי והפארק העירוני. אחד משני האגפים משתרע לאורך רחוב סדוביה, השני - למעמקי הבלוק. המבנה המרכזי בן עשר קומות, האגפים הצדדיים בני שבע או שמונה קומות, מפנים אבן אפורה, עם עמודים.

הבניין הוא דוגמה מצוינת לשימוש בעקרונות האדריכלות הקלאסית. בעיצוב החזית הראשית, נעשה שימוש בקומפוזיציות סדר מודרניות של עמודים ועמודים יוניים, כמו גם עמודים למחצה גבוהים, מחולקים למספר רב של גושי אבן ומוכתרים בכותרות קורינתיות מודרניות. בסיסי העמודים והכותרות (בגובה 2.5 מ') יצוקים מברזל יצוק. הקומות התחתונות של הבניין מתמודדות עם בלוקים גדולים לא מטופלים של לברדוריט טולצ'ינסקי, המרתף, חגורות והשערים עם גרניט גולובינסקי מלוטש. בשנת 1997 נצבעו הקומות העליונות וחצאי העמודים באבן אפורה של החזית בצבע בהיר .

הארכיטקטורה של הבניין זכתה להערכה רבה על ידי אלברט שפיר, שביקר במהלך המלחמה בקייב הכבושה בידי הנאצים. הוא אהב את הבניין עד כדי כך שאפילו רצה להזמין את האדריכל שבנה את המבנה לעבוד בגרמניה.<ref></ref>

מערכת תכנון פנימית — מסדרון, עם סידור דו צדדי של חדרי עבודה. פנים המבנה נטול כמעט לחלוטין עיצוב דקורטיבי ואמנותי.

עמודי דגל, יציקת מתכת ושערים פתוחים יוצרו ב-1947.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קייב: מבנים
מבוטי

מבוטי או באמבוטי הם ילידים פיגמים באגן הקונגו באפריקה. הם דוברים שפות בנטו ושפות סודניות מרכזיות.

המבוטי מונים כיום כ-30 עד 40 אלף נפש, החיים ביער איטורי – יער גשם טרופי בשטח של כ-63,000 קמ"ר במחוז איטורי בחלק הצפון-מזרחי של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. הם ציידים לקטים החיים בחבורות קטנות של 15 עד 60 נפשות. מחלקים אותם לשלוש תת-קבוצות לפי שפותיהם:

* סואה (נקראים גם קאנגי, ולפעמים מבוטי): דוברי ניב בנטו של שכניהם, עם הבילה.
* אפה, הדוברים ניב מרכז סודני של שכניהם, הלסה.
* אסואה, הדוברים ניב מרכז סודני של שכניהם, המנגבטי .

סביבת חייהם חמה ולחה, עשירה בנחלים ובאגמים, ויורדים בה 1270 עד 1789 מ"מ גשם בשנה. נפוצות בה מחלות טרופיות כמו מחלת השינה המועברת על-ידי זבוב הצה צה. בכחמישית משטח היער הוקמה שמורת חיי הבר אוקאפי.

== מגורים ומזון ==

חבורות מבוטי חיות בכפרים, כל משפחה בבקתה. הבקתות בנויות ממקלות התקועים בקרקע ומחוברים זה לזה בצמחים מטפסים, והן מקורות בסכך של עלים. הכפרים מבודדים מן הכפרים של חבורות אחרות. בעונת היובש עוזבים המבוטי את הכפר, נכנסים לתוך היער ומקימים סדרה של מחנות. בדרך זו הם מנצלים שטח גדול יותר של היער לאיסוף מזון. 

המבוטי צדים חזירי בר ובעיקר חזיר יער ענק, אנטילופות וקופים, באמצעות רשתות, מלכודות, קשתות וחיצים. לכל חבורה נחלת ציד משלה, והנשים והילדים מסייעים בציד. כמו כן הם ניזונים מנמלים, חלזונות, דגים ודבש. המרכיב הצמחי במזונם כולל יאם, פירות, שורשים, עלים ואגוזי קולה. גם נשים וגם גברים מלקטים מזון.

המבוטי לעיתים קרובות סוחרים בבשר-ציד, בעורות ובשאר מוצרי היער עם שכניהם, יושבי הכפרים מעמי הבנטו, ובתמורה מקבלים מהם כלי ברזל ועץ, סירים וסלים, ומוצרי חקלאות.

== שארות ונישואים ==

המבוטי נוטים לשיטת שארות פטרילינאלית (הילדים נקראים על שם האב ויורשים אותו) ופטרילוקאלית (הכלה עוברת לגור עם משפחת החתן). עם זאת, הכללים אינם נוקשים בנושאים אלו. קבוצת המגדר היחידה היא משפחה גרעינית. קרובי משפחה נחשבים כתומכים ובעלי ברית.

החלפת אחיות היא צורה נפוצה של נישואים: אנשים מחבורות שונות עשויים לשאת זה את אחותו של זה, או קרובות משפחה אחרות. אין אצל המבוטי מנהגי תשלום מוהר למשפחת הכלה, ואין טקס נישואים רשמי. הזוג נחשב כנשוי כאשר החתן מציג להורי הכלה אנטילופה שצד בכוחות עצמו. פוליגמיה מתרחשת מדי-פעם בחבורות מסוימות, אך נדירה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עמי אפריקה
אורה שיינרמן

אורה שיינרמן-אלוני (נולדה ב-3 במאי 1946) היא מתמטיקאית, מחברת ספרי לימוד ואשת עסקים ישראלית. ייסדה וניהלה את רשת בתי הספר ״מכון שחר״ ואת מכללת רעננה.

==קורות חיים==
שיינרמן נולדה בחולון, ולמדה בתיכון קוגל בעיר. בצבא שירתה בחיל האוויר הישראלי. בוגרת הפקולטה למתמטיקה וסטטיסטיקה באוניברסיטת ת"א.
היא החלה את דרכה כמורה למתמטיקה ברשת החינוך אנקורי, בבית הספר "משלב" (יחד עם מחברי ספרי לימוד נוספים בני דורה, ביניהם יואל גבע ואהרון אספיס) וב"תיכון רוטברג" ברמת השרון.

ב-1976 הקימה את רשת בתי הספר ״מכון שחר״, שהציעה קורסי הכנה לפסיכומטרי ולבגרות בכל המקצועות. הרשת מנתה כ-30 סניפים בכל רחבי הארץ והכינה כ-30 אלף תלמידים לבחינות בגרות ולבחינה הפסיכומטרית.
לאורך תקופת פעילותה של הרשת, שיינרמן כתבה ספרי לימוד רבים, ביניהם: אלגברה וגאומטריה ל-3 יחידות לימוד, סטטיסטיקה והסתברות, הכנה לבחינה הפסיכומטרית (3 ספרים), ועוד.

ב-1998 רכשה את רשת גני הילדים ״גן וגם״, שבשיאה החזיקה 14 גני ילדים פרטיים באזור המרכז.

ב-2002, לאחר שעסקיה נקלעו לקשיים, הוכרזה כפושטת רגל והעסקים שברשותה נסגרו. היא הורשעה בעבירות על חוק פשיטת רגל ונדונה לעונש של חצי שנת מאסר שהומר בעבודות שירות ולקנס של 50.000 ש"ח.

ב-2012, החלה שיינרמן לפתח קורסים וחומרי לימוד לבתי ספר יסודיים. ערכת לימוד לוח הכפל שפיתחה, המבוססת על שיטה חדשה פרי יצירתה, שימשה אלפי תלמידים במסגרת הלימודים בכיתה ובבית.
בין הספרים הנוספים שכתבה: שטחים והיקפים, מילון מתמטי לילדים וסיכומון מתמטיקה לכיתות ד', ה', ו'.
הספרים, החוברות וערכות הלימוד משווקים על ידי ״כפל ערכות חינוכיות״.

==חיים אישיים==

אורה נישאה ב-1969 ונולדו לה שני ילדים. בתה הבכורה היא חוקרת המוח ד״ר קרן בן יצחק ובנה שחר עוסק בהייטק.

ב-1986 נישאה בשנית לעיתונאי ואיש התקשורת אורי אלוני ולהם נולד בן העוסק אף הוא בהייטק.

==ספריה==
*מילון מתמטי לילדים בי"ס יסודי 2012
*חוברת עבודה למילון המתמטי 2012
*ערכת לוח הכפל Easy Times Table 2014
*סיכומון מתמטיקה כיתה ד' 2021
*סיכומון מתמטיקה כיתה ה' 2020
*סיכומון מתמטיקה כיתה ו' 2021
*סיכומון מתמטיקה כיתה ג' 2023
*שטחים והיקפים לכיתות ה' – ו' 2017
*הכנה למיצ"ב כיתה ה' 2016
*סטטיסטיקה והסתברות 4 – 3 יח"ל 1998
*טריגונומטריה + מבוא הנדסי – 3 יח"ל 1998
*הכנה לבגרות במתמטיקה 3 יח"ל – חלק א' 1990
*הכנה לבגרות במתמטיקה 3 יח"ל – חלק ב' 1990
*פתרונות למאגר השאלות במתמטיקה 3 יח"ל 1990
*האוגדן הפסיכומטרי – חשיבה כמותית 1992

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=GqfaqB7Ui-o אורה שיינרמן משוחחת עם פאולה ולאון על שיטה ללימוד לוח הכפל], באתר יוטיוב
*
*
* 
*[https://www.kefel.xyz/ האתר של כפל ערכות חינוכיות]

קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרות תיכון קוגל
קטגוריה:בוגרי תיכון קוגל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מורים למתמטיקה בישראל
קטגוריה:מחברי ספרי לימוד ישראלים
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1946
אומודוס

אומודוס () הוא כפר בקפריסין, במחוז לימסול. הכפר ממוקם בהרי טרודוס ובמרחק 80 קילומטרים מהבירה ניקוסיה.

== היסטוריה ==
אזור הכפר היה מיושב עוד בעת העתיקה, והכפר עצמו הוקם במהלך תקופת שלטונה של האימפריה הביזנטית בקפריסין.

== כלכלה ==
הכפר מהווה אטרקציה תיירותית למטיילים בהרי טרודוס, והתיירות מהווה אחד משני המגזרים הכלכליים המרכזיים בו הכפר מתמחה. ניתן למצוא בכפר מסעדות, טברנות מסורתיות, ושדרות קניות לרווחת התיירים המתארחים בו.

תחום כלכלי נוסף בו הכפר מתמחה הוא יינות. הכפר מייצר טונות של יין מדי שנה ומארח מדי חודש אוגוסט פסטיבל יין.

== גלריה ==
<gallery>
Image:OmodosMar152023 05.jpg|המנזר והרחובות הסמוכים אליו
Image:Omodos street 2010 6.jpg|הכיכר הראשית בכפר אומודוס
Image:Omodos street vendor 2010.jpg|דוכן רחוב באומודוס
Image:Omodos street 2010 4.jpg|רחוב טיפוסי באומודוס
Image:Omodos archway 2010 2.jpg|קשת אומודוס
Image:Monastery of Stavros exterior 2010.jpg|מנזר סטאברוס מבחוץ
Image:Church of the Holy Cross interior, Monastery of Stavros.jpg|כנסיית הצלב הקדוש
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קפריסין: יישובים
פוליאתילן מוקצף

קצף פוליאתילן בצפיפות נמוכה (LDPE)
כיסאות פלסטיק עשויים מקצף פוליאתילן בצפיפות גבוהה (HDPE)
פוליאתילן מוקצף (באנגלית: Expanded polyethylene או EPE ) הוא קצף המיוצר מפוליאתילן. בדרך כלל הוא עשוי מתאים מורחבים ('חרוזי EPE') שנוצרו בעזרת חומר ניפוח, ואחריו יציקה לתוך תבנית בתא קיטור - התהליך דומה לזה המשמש לייצור קלקר.

EPE הוא קצף העשוי תאים סגורים בצפיפות נמוכה, קשיח למחצה. ייצור קצפי EPE דומה לזה של פוליסטירן מורחב (קלקר). למרות שניתן לייצר את התאים בצפיפות שונה נהוג מבחינה יישומית להפריד בין קצף פוליאתילן בצפיפות נמוכה (LDPE) לקצף פוליאתילן בצפיפות גבוהה (HDPE). השימוש הנפוץ ביותר לפוליאתילן מוקצף הוא כתחליף לקלקר ופוליאוריתן קשיח או גמיש. ומשמש בעיקר לריפוד אריזות. התאים המוקצפים יעילים במיוחד בספיגת אנרגיה קינטית ולכן שומרים על תוכן החבילה מפגיעות מכניות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חומרים מרוכבים
קטגוריה:חומרי אריזה
ארתור סן-לאון

ארתור סן-לאון (בצרפתית: Arthur Saint-Léon; 17 בספטמבר 1821 – 2 בספטמבר 1870) היה מנהל הבלט הראשי של הבלט האימפריאלי מ-1859 עד 1869 ומפורסם ביצירת הכוריאוגרפיה לבלט קופליה.

== ביוגרפיה ==
סן-לאון נולד כשארל ויקטור ארתור מישל בפריז, אבל גדל בשטוטגרט, שם היה אביו מנהל המחולות של החצר ושל תיאטרון הבלט. האב, שהיה גם רקדן בבלט האופרה של פריז, עודד את בנו ללמוד מוזיקה ומחול. סן-לאון למד נגינה בכינור אצל יוזף מייזדר וניקולו פגניני. במקביל, למד בלט, כך שיכול היה להופיע הן ככנר והן כרקדן.

בגיל 17, הופיע לראשונה כרקדן אופי-למחצה בתיאטרון לה מונה בבריסל. הוא החל לצאת למסעות הופעות ברחבי אירופה, ובהופעותיו כרקדן בגרמניה, איטליה ואנגליה, שנחלו הצלחה. הקהל הלונדוני, שלא נטה חיבה אותו זמן לרקדנים גברים על הבמה, חיבב אותו במיוחד. הסיבובים והקפיצות שלו זיכו אותו בהערכה רבה. עלה בידו לקצור תשואות בכל תיאטרון שהופיע בו, מצב שלא היה שכיח בתקופה הרומנטית, שבה הכוכבת היחידה על הבמה הייתה הבלרינה, המחוללת על בהונות.

כשהגיע לווינה, זכה סן-לאון לרקוד לראשונה עם פאני צ'ריטו ומאותו רגע ממש היו שניהם לצמד בלתי נפרד כמעט, עד לנישואיהם בשנת 1845. בשביל צ'ריטו יצר סן-לאון את הכוריאוגרפיה לבלט, שהיה ללהיט בלונדון, "לה ויואנדייר" (1843).
כמו כן יצר בלטים לתיאטרון לה פניצ'ה בוונציה ולאופרה של פריז.

בן-לאון התמנה למורה בכיתת המצטיינים באופרה של פריז והיה אחראי לכוריאוגרפיה של הדיברטיסמן של הפקת הבלט החשובה ביותר. בשנת 1851 נפרד מאשתו, וכאשר היא הוזמנה לרקוד באופרה של פריז, פרש סן-לאון ממשרתו.
.
לאחר סיורים ברחבי אירופה ועבודה במשך שלוש שנים בתיאטרו סן קרלוס בליסבון, הוזמן ב-1859 לתפוס את מקומו של ז'יל פרו כמנהל הבלט הראשי של תיאטרון בולשוי קאמני האימפריאלי, משכן הבלט האימפריאלי הנודע לתהילה של הצאר בסנקט פטרבורג, רוסיה, משרה שבה החזיק עד 1869. ממשיכו בתפקיד היה מריוס פטיפה.

הבלרינה החביבה עליו הייתה אדל גרנצוב, שרקדה ברבים מן הבלטים שלו. סן-לאון הביא אותה לאופרה של פריז ובהמשך לאיטליה, והתכוון גם ליצור למענה את קופליה (1870). אף כי סן-לאון יצר בלטים רבים, זה היחיד שנשמר כמעט בשלמותו עד ימינו אלה. הוא מת יומיים לאחר שהעונה הראשונה של הבלט הסתיימה בטרם עת בגלל המלחמה הפרנקו-פרוסית. בסוף נובמבר,
מתה הרקדנית שיצרה את סוונהילדה, ג'וזפינה בוצאקי, ביום הולדתה ה-17.

סן-לאון התפרסם גם בהמצאת כתב-בלט שתיאר בספר La Sténochoréographie, ou Art d'écrire promptement la danse, שיצא לאור בשנת 1852. זו השיטה הראשונה לתיווי כוריאוגרפי המתעדת לא רק הרגליים אלא גם את תנועות הזרועות, הגו והראש.

== "מחול השש מתוך לה "ויוואנדייר" ==
בשנת 1848 רשם סן-לאון תיווי ב-LSténochorégraphie ל"מחול השש" מתוך הבלט שלו מ-1846, "לה ויוואנדייר". התיווי נשמר בארכיבי האופרה של פריז, וב-1975 שחזרו המומחית לתיווי מחול אן הצ'ינסון-גסט ומנהל הבלט פייר לאקוט את הכוריאוגרפיה של סן-לאון והמוזיקה של צ'זארה פוני לבלט ג'ופרי. ב-1978 העלה לאקוט את מחול השש" לבלט מריאינסקי, והוא עדיין ברפרטואר שלהם. מאז מבוצע "מחול השש" על ידי להקות בלט רבות ברחבי העולם, והוא מוכר או כ"מחול שש מתוך לה ויואנדייר" או "מחול השש מרקיטנקה" (כפי שהוא מוכר ברוסיה). "מחול השש" היא הכוריאוגרפיה היחידה המוכרת של סן-לאון ששרדה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רקדנים צרפתים
קטגוריה:כוריאוגרפים צרפתים
קטגוריה:מנהלי בלט
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1821
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1870
CyberServe

סייברסרב אינטרנט ותקשורת בע"מ, הידועה במותג שלה, "CyberServe", היא חברה פרטית המקימה ומאחסנת אתרי אינטרנט. מקום מושבה בקריית ביאליק. באוקטובר 2021 נפרצו שרתי החברה על ידי קבוצת האקרים המכונה "Black Shadow", שפרצה גם לשרתי חברת שירביט כשנה קודם לכן.

== היסטוריה ==
סייברסרב הוקמה ב-1997, ופיתחה ואחסנה שורה של אתרים, ללקוחות גדולים וקטנים כאחד. בין לקוחותיה הגדולים של סייברסרב בהווה, ניתן למנות את תאגיד השידור הישראלי, 103fm (ותחנת-הבת "צפון 104.5fm"), מוזיאון הילדים חולון, דן, קווים, מפעל הפיס, האגודה למלחמה בסרטן, רשת מכוני הכושר Space ועוד. בעבר, הקימה החברה ואחסנה גם את אתר Eco99fm, ואת אתר "ThePost", שהיה גרסה מוקדמת לאתר "מעריב", בתקופה שבה מעריב פורקה וחלק ממנה נמכר לקבוצת ישראל היום (אתר nrg עבר לבעלותה) ואילו החלק האחר, "מעריב", נמכר לידי איש העסקים אלי עזור. גם אתר Forbes ישראל באותה התקופה אוחסן ופותח על ידי סייברסרב.

לצד היותה חברה שמפתחת אתרי אינטרנט ללקוחות שונים, החברה פיתחה, אחסנה ותפעלה את האתר אטרף, שהיה בבעלותה, ופנה לקהילת הלהט"ב.

== הפריצה לשרתי סייברסרב ==
ב-29 באוקטובר 2021 פרצה קבוצת "Black Shadow" את שרתי החברה וגרמה להשבתתם. חלק גדול מאתרי החברה ירד מהרשת ולא חזר זמן רב לאחר מכן. בין האתרים שנפרצו היה אתר "כאן בלוג" של תאגיד השידור הישראלי, אתר מכון מור, אתר חברת קווים, אתר חברת דן, אתר 103fm (ואתר התחנה-הבת 104.5fm) ואתר "אטרף".

בעוד שחלק מהאתרים שנפרצו ומידע שדלף מתוכם ולא הכיל מידע רגיש, שניים מהאתרים שמהם דלף מידע כללו מידע רגיש מאוד, כאשר במרכז האירוע ניצב אתר "אטרף", שהכיל בתוכו מידע אודות משתמשים להט"בים רבים, ובהם הרבה משתמשים שטרם "יצאו מהארון" וכאלה שסימנו כי הם חיוביים ל-HIV. לצד הדלפות המידע שפרסמה הקבוצה אודות משתמשי האתר, פרסמה הקבוצה גם הדלפות אודות לקוחות של מכון מור ומידע רפואי שלהם, וגם מידע אודות משתמשי השירות של חברת קווים. יום למחרת האירוע, ב-30 באוקטובר 2021, הגיבה החברה בעמוד הפייסבוק שלה לראשונה על התקיפה. בהמשך הפנתה סייברסרב אצבע מאשימה אל חברת "נטויז'ן", אשר לטענתה מאחסנת היא את האתרים, ולא חברת "סייברסרב". "נטויז'ן" השיבה כי סייברסרב "שכרה שירותי אירוח אתרים ללא הגנת סייבר".

ב-3 בנובמבר 2021 הודיעה הרשות להגנת הפרטיות כי פתחה בחקירה נגד "סייברסרב", והוטל איסור על חברת סייברסרב להעלות בחזרה את אתר "אטרף".

=== בעקבות האירוע ===
כשבוע לאחר מכן, חלק גדול מהאתרים שנפרצו (ובמיוחד אתר "אטרף" ואתר "מכון מור") לא שבו לפעילות, וגם לא ידוע האם ומתי ישובו לפעילות. באתר "מכון מור" זמין רק עמוד אחד - עמוד "תוצאות בדיקה" המצריך התחברות עם פרטים אישיים על מנת לצפות במידע רפואי.

ב-4 בנובמבר 2021 הוגשה בקשה לתובענה ייצוגית כנגד חברת "סייברסרב".

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות אינטרנט ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1997
Indicator of compromise

אינדיקטור אוף קומפרומייז (אנגלית: Indicator of compromise; תעתיק מקוצר: IOC) הוא מונח בתחום אבטחת המידע וזיהוי פלילי במחשבים, המתייחס לזיהוי ומציאת ראיות דיגיטליות לאחר ביצוע פעולות סייבר התקפיות<ref></ref><ref></ref>.

ניתן להזין את מזהי התקיפה במערכת לניהול אירועים (SIEM), חומת אש (Firewall), ומערכת זיהוי ותגובה (EDR) על מנת לנטר ולחסום פעילות חשודה או זדונית<ref></ref><ref></ref>.
{| class="wikitable"
|+
!סוג מזהה
!הסבר
|-
|כתובת IP
|כתובת שממנה התבצעה תקיפה מלאה או חלקית.
|-
|שמות מתחם / URL
|כתובת של אתר אינטרנט ששימש לתקיפה מלאה או חלקית.
|-
|כתובות דואר אלקטרוני
|כתובת של שולח זדוני המפיץ נוזקות, דיוג וספאם.
|-
|מחרוזות טקסט (Strings)
|טקסט המעיד על פעילות חשודה של התוכנית.
|-
|Hash
|פונקציה חד-חד-ערכית המשמשת לזיהוי קבצים.
|}

== ראו גם ==

* המרחב הקיברנטי
* זיהוי פלילי במחשבים
* קריפטוגרפיה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פשעי מחשב
קטגוריה:אבטחת מחשבים
קטגוריה:אבטחת מידע
ורבה (אי)

ורבה (בערבית: وربة) הוא אי לא מיושב בכווית, הממוקם במפרץ הפרסי, ליד שפך הנהר פרת. האי ממוקם כ-1.5 ק"מ צפונית לאי בוביאן.

אף על פי שהאי אינו מיושב, ממשלת כווית מחזיקה בעמדת משמר החופים, M-1 באי, שממומנת חלקית על ידי האו"ם.<ref></ref>

== היסטוריה ==
עד לנובמבר 1994, עיראק טענה כי שטח כווית, כמו כן שטח האי, שייכים לה. לאחר מספר התערבויות של מועצת הביטחון של האומות המאוחדות, עיראק קיבלה רשמית את תיחום הגבול עם כווית.<ref></ref>

סמוך לאי, בתחילת דצמבר 2002, לקראת הפלישה לעיראק , ספינה עיראקית פתחה באש על שתי סירות סיור של משמר החופים הכוויתי, וגרמה להן להתנגש. חייל אמריקאי ושני שומרי חוף כוויתים נפצעו בתקיפה.<ref></ref><ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כווית: גאוגרפיה
קטגוריה:איים לא מיושבים
קטגוריה:איים במפרץ הפרסי
נביה סאלח

נביה סאלח (בערבית: النبيه صالح) הוא אי, במחוז הבירה, בחריין, הממוקם במפרץ הפרסי ובמפרץ טובלי . האי נמצא כ-2.5 ק"מ מזרחית מהאי הגדול של בחריין.

== היסטוריה ==
האי נקרא על שם האיים הנפרדים לשעבר, נבי וסאלח. סאלח נקרא על שמו של המלומד המוסלמי מהמאה ה-14, שייח' סאלח.<ref name="gdnpar" />

במקור, על האי, היו חוות חקלאיות ומטעי תמרים, אך כעת הוא סובל מבירוא יערות המוני.<ref name="gdnpar"></ref><ref>[https://web.archive.org/web/20120105101953/http://ramsar.wetlands.org/Portals/15/BAHRAIN.pdf Water sources]</ref> ב-2016, החלו עבודות שיפוץ באי.<ref>[http://www.newsofbahrain.com/viewNews.php?ppId=17495&pid=21&MNU= Renovation works on the island]</ref><ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בחריין: איים
קטגוריה:בחריין: יישובים
קטגוריה:איים במפרץ הפרסי
איי ג'ידה

איי ג'ידה (בערבית: جزيرة جدة) הם קבוצה של שלושה איונים קטנים לא מיושבים במחוז הצפון, בחריין, השוכנים מערבית לאי הגדול של בחריין וצפונית לאום א-נעסאן, במפרץ הפרסי. האיים נמצאים כ-17.5 ק"מ מערבית לבירת בחריין, מנאמה.

== היסטוריה ==
ב-1930, באיים נבנה בית סוהר.<ref></ref><ref>[https://archive.today/20141104063940/http://alwatannews.net/PrintView.aspx?ID=EqngPDHHdsbHKt5ajmOB833338A933339933339 Prison]</ref> מאוחר יותר, בית הסוהר נהיה לרכושו הפרטי של ראש ממשלת בחריין לשעבר, ח'ליפה בן סלמאן אאל ח'ליפה, וכרגע הוא סגור בפני הציבור.

== גאוגרפיה ==
האי המרכזי עשוי מצוקי אבני גיר. יש המאמינים כי מקדש ברבר נבנה מסלעי האיים.<ref></ref><ref></ref>

== דמוגרפיה ==
באי יש ארמון, גנים, מנחת, מסגד<ref>[https://web.archive.org/web/20121020170849/http://archnet.org/library/sites/one-site.jsp?site_id=1931 Jidda Island Mosque - Archnet.org]</ref> ועוד מספר מתקנים שנבנו עבור ראש הממשלה ומשפחתו, אף על פי שהאי אינו מיושב והשיח' ח'ליפה עצמו מתגורר ברפאע.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איים לא מיושבים
ג'ידה
קטגוריה:איים במפרץ הפרסי
אום א-צבאן

אום א-צבאן (בערבית: ام الصبان) הוא איון במחוז הצפון, בחריין, ששוכן מצפון-מערב לאי הגדול של בחריין וממזרח לאיי ג'ידה, במפרץ הפרסי. האי נמצא כ-15 ק"מ מערבית לבירת בחריין, מנאמה.

על האי גרה משפחה של דייגים שדגים חלזונות בחוף האי.

== היסטוריה ==
האי היה בבעלות פרטית של השייח' מוחמד בן סלמאן אל ח'ליפה , דודו של מלך בחריין הנוכחי, חמד בן עיסא אאל ח'ליפה, ואחיו של ראש ממשלת בחריין לשעבר, ח'ליפה בן סלמאן אאל ח'ליפה.

בשנות ה-30 של המאה ה-20, שליט בחריין נתן את האי במתנה למקס תורנבורג . בתקופה הזו, האי שימש כמעונו הפרטי ומשרדו.

== קישורים חיצוניים ==
<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.archiveeditions.co.uk/titledetails.asp?tid=56 Islands And Maritime Boundaries Of The Gulf 1798–1960], Archive Editions
* [https://www.scribd.com/people/documents/939115/folder/17014 Personal diary of Charles D. Belgrave, British Advisor to the ruler of Bahrain, 1926 - 1957]
* [http://www.vob.org/index.php?show=news&action=article&id=608&lang=arabic Article about politics of the islands], Abbas al Murshid
</div>

קטגוריה:בחריין: איים
קטגוריה:איים במפרץ הפרסי
אולפני אפל

אולפני אפל (באנגלית: Apple Studios) היא חברת בת של אפל שעוסקת בהפקה ופיתוח של סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה עבור שירות הזרמת הווידאו הדיגיטלי אפל TV פלוס.

== היסטוריה ==
באוקטובר 2019, הוליווד ריפורטר דיווח כי אפל משיקה חברת הפקות משלה, בניהולם של זאק ואן אמבורג וג'יימי ארליכט, להפקת תוכני טלוויזיה וסרטים מקוריים עבור אפל TV פלוס.<ref></ref>

== הפקות מקור ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
|+
!שם
!לשחרר
|-
|שירת הברבור
|17 בדצמבר 2021
|-
|בלאק אנד בלוז: הבלדה הצבעונית של לואי ארמסטרונג<ref></ref>
|TBA
|-
|קארי ואני<ref></ref>
|TBA
|-
|דולי<ref></ref>
|TBA
|-
|אמנציפציה<ref></ref>
|TBA
|-
|רוח רפאים<ref></ref>
|TBA
|-
|רוצח פרח הירח<ref></ref>
|TBA
|-
|קיטבג<ref></ref>
|TBA
|-
|ריימונד וריי<ref></ref>
|TBA
|-
|עיוור שלג<ref></ref>
|TBA
|-
|סרט מדע בדיוני קומדיה-דרמה של אנדי סמברג ללא שם<ref></ref>
|TBA
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
|+
!כותרת
|-
|<ref></ref>
|-
|עיר על האש<ref></ref>
|-
|<ref></ref>
|-
|מדבר גבוה<ref></ref>
|-
|פנימה עם השטן<ref></ref>
|-
|<ref></ref>
|-
|שיעורים בכימיה<ref></ref>
|-
|אדוני האוויר<ref name=":0"></ref><ref></ref>
|-
|כוכב מוזר<ref></ref>
|-
|משטח<ref></ref>
|-
|סדרת בייסבול<ref></ref>
|-
|סדרה ללא שם של אדם פרלמן<ref></ref>
|-
|WeCrashed<ref></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות אמריקאיות להפקת סרטים
קטגוריה:אפל TV פלוס
יחסי אלבניה–הולנד

יחסי אלבניה–הולנד הם היחסים הבילטרליים הם היחסים בין רפובליקת אלבניה להולנד. אלבניה יש שגרירות בהאג ולהולנד יש שגרירות בטירנה. שתי המדינות חברות בארגון האמנה הצפון-אטלנטית (נאט"ו). אלבניה היא מועמדת לחברות באיחוד האירופי והולנד חברה מייסדת באיחוד האירופי.

==היסטוריה==
אלבניה הכריזה על עצמאות מהאימפריה העות'מאנית בנובמבר 1912, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה. המעצמות האירופיות המובילות באותה תקופה הכירו בעצמאותה של אלבניה בוועידת השלום בלונדון ב-1913, שם הוחלט כי ההולנדים ייקחו אחריות על ביטחון הפנים שלה, מה שהוביל לכך שהולנד פרסה אנשי צבא כדי לסייע בהקמת הז'נדרמריה של הממשלה הזמנית של אלבניה.

הרפובליקה הסוציאליסטית העממית של אלבניה החלה את יחסיה הדיפלומטיים עם הולנד, ושמונה מדינות נוספות במערב אירופה, בשנת 1970.

בתחילת שנות ה-90 קרס המשטר הסוציאליסטי, ובעוד אלבניה פנתה לדמוקרטיה לא היה לה ניסיון קודם ביישום שלה. זה הוביל לכמה שנים של חוסר יציבות חברתית ופוליטית. הולנד הצליחה לסייע לאלבניה על ידי התחלת תוכנית לבניית מיומנויות בשנת 1999. קבוצות של פוליטיקאים ופקידים אלבנים, מהרמה הלאומית והמקומית כאחד, השתתפו בהאג לסדנאות עם עמיתיהם ההולנדים, שבהן דנו בתרגול של טוב ממשל ומינהל במסגרת הדמוקרטית.

==בקשת ההצטרפות של אלבניה לאיחוד האירופי==
על אף היותה בדרך כלל בעד הצטרפותה של אלבניה לאיחוד האירופי, הולנד הטילה וטו פעמים רבות על התקדמותה של אלבניה בתהליך ההצטרפות, בטענה להיעדר רפורמות אמינות, מצב שחיתות ופשע מאורגן. בשנת 2018 פרסמה הנציבות האירופית דו"ח התקדמות שבו המליצה על פתיחת משא ומתן עם אלבניה.

במאי 2018 ביקרו בטירנה שמונה חברי פרלמנט הולנדים משש המפלגות העיקריות. בתום ביקורם, הם הצהירו כי מילוי חמשת התנאים הרשמיים שנקבעו על ידי המוסדות האירופיים אינם מספיק כדי להצדיק פתיחת משא ומתן להצטרפות לאיחוד האירופי. הם הכריזו כי אלבניה צריכה להפגין את הרצון להגיש כתב אישום ולהעמיד לדין את הפשע ואת השחיתות של פקידים גבוהים. הם גם טענו לעלייה בפשע האלבני בהולנד, מה שלא עוזר לתהליך ההשתלבות של המדינה באיחוד האירופי.

ב-21 ביוני, הפרלמנט ההולנדי חסם את פתיחת המשא ומתן להצטרפות לאיחוד האירופי עם אלבניה. רוב גדול בפרלמנט ההולנדי אסר על הממשלה לאפשר לאלבניה להתחיל במשא ומתן, בשל "חששות רציניים למאבק בשחיתות". ההצעה נתמכה ב-124 קולות, עם 26 נגד.

ב-28–29 ביוני 2018 בפסגת האיחוד האירופי הוחלט לדחות לשנה הבאה את ההחלטה אם לפתוח במשא ומתן עם מקדוניה הצפונית ואלבניה או לא.

==נציגויות דיפלומטיות==
* לאלבניה יש שגרירות בהאג, בירת הולנד.
* להולנד יש שגרירות בטירנה, בירת אלבניה.

==ראו גם==
* יחסי החוץ של הולנד

==קישורים חיצוניים==
Express

Express (בעברית: לבטא) הוא שיר של הזמרת כריסטינה אגילרה אשר יצא כסינגל מתוך אלבום הפסקול Burlesque: Original Motion Picture Soundtrack, ב-12 בנובמבר 2010, על ידי RCA רקורדס. השיר נכתב על ידי אגילרה עצמה, כריסטופר סטיוארט, וקלוד קלי והופק על ידי סטיואט עצמו. מבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר אפ-טמפו אלקטרו-פופ. השיר נחשף לראשונה ב-3 בנובמבר בתוכנית הרדיו של ראיין סיקרטס.

השיר קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה ששיבחו את השילוב של הסאונד הישן ביחד עם הסאונד העכשווי. מבחינה מסחרית השיר לא זכה להצלחה כאשר לא הצליח להיכנס למצעד האמריקאי ובאופן כללי דורג במספר מועט של מדינות בעולם. על מנת לקדם את השיר ביצעה אותו בטקס פרסי ה-AMA של אותה השנה. בהמשך חזרה לבצע אותו גם ברצף ההופעות שלה בלאס וגאס, "The Xperience".

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית שחרורים ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
|-
! אזור
! תאריך יציאה
! פורמט
! חברת תקליטים
|-
! scope="row"| איטליה
| 12 בנובמבר 2010
| rowspan="2"| רדיו להיטים עכשוויים
| תקליטי RCA
|-
! scope="row"|אוסטרליה
| 6 בדצמבר 2010
| סוני מיוזיק
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי 2009
קטגוריה:סינגלים מ-2010
קטגוריה:שירי כריסטינה אגילרה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי כריסטינה אגילרה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קלוד קלי
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
Light It Up

"Light It Up" הוא סינגל של ההרכב המוזיקלי האמריקאי, מייג'ור לייזר, בשיתוף פעולה עם הזמרת הג'מייקנית ניילה , המופיעה באלבום האולפן השלישי של הלהקה, Peace Is the Mission. גרסה זו הושמעה למעלה מ-28 מיליון פעמים בספוטיפיי.<ref></ref>

רמיקס דאנסהול, בשיתוף המוזיקאי הבריטי-גאני, פיוז ODG , נכללת במהדורה המורחבת של האלבום.<ref name="GER-digital"></ref> גרסה זו הושמעה למעלה ממיליארד פעמים בספוטיפיי.<ref></ref>

ב-12 במרץ 2016, יצאה גרסה איטלקית לשיר, בשיתוף הזמרת-יוצרת האיטלקייה-בריטית, בייבי קיי .<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ של הרמיקס, בבימויו של רופרט ברוטון, יצא לראשונה בערוץ היוטיוב של הלהקה ב-16 ביוני 2016.<ref></ref> נכון לנובמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-476 מיליון פעמים.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!מכירות
|-
! colspan="3" |גרסה מקורית
|-
!צרפת (SNEP)
|יהלום
|333,333
|-
!גרמניה (BVMI)
|פלטינה
|400,000
|-
!איטליה (FIMI)
|5× פלטינה
|250,000
|-
!הממלכה המאוחדת (BPI)
|2× פלטינה
|1,200,000
|-
! colspan="3" |רמיקס
|-
!אוסטרליה (ARIA)
|זהב
|35,000
|-
!אוסטריה (IFPI Austria)
|זהב
|15,000
|-
!בלגיה (BEA)
|2× פלטינה
|40,000
|-
!דנמרק (IFPI Danmark)
|2× פלטינה
|180,000
|-
!ניו זילנד (RMNZ)
|פלטינה
|15,000
|-
!פורטוגל (AFP)
|פלטינה
|20,000
|-
!ספרד (PROMUSICAE)
|3× פלטינה
|120,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|2× פלטינה
|2,000,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
! scope="col" |מדינה
! scope="col" |תאריך
! scope="col" |פורמט
! scope="col" |גרסה
! scope="col" |חברת תקליטים
!הערות
|-
! scope="row" | עולמי
| 5 בנובמבר 2015
| הורדה דיגיטלית
| גרסת רמיקס
|Mad Decent
|<ref name="UK-digital"></ref>
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2015
קטגוריה:סינגלים מ-2015
קטגוריה:שירי מייג'ור לייזר
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דיפלו
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דיפלו
Show Me How You Burlesque

Show Me How You Burlesque הוא שיר של הזמרת כריסטינה אגילרה אשר יצא מתוך הפסקול, Burlesque: Original Motion Picture Soundtrack, כסינגל מתוך האלבום ב-4 בפברואר 2011, על ידי RCA רקורדס. השיר נכתב על ידי אגילרה, כריסטופר סטיוארט, וקלוד קלי והופק על ידי סטיוארט וקלי. לפיי שהשיר יצא באופן רשמי הוא הודלף בשם "Spotlight".

השיר קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה אשר כינו אותו כאחד מהשירים הטובים ביותר באלבום. מבחינה מסחרית השיר לא זכה להצלחה כאשר דורג במספר מצומצם של מדינות ובמקומות נמוכים ברובם. על מנת לקדם את השיר הופיעה איתו אגילרה בתוכנית רוקדים עם כוכבים.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2010
קטגוריה:סינגלים מ-2010
קטגוריה:שירי כריסטינה אגילרה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי כריסטינה אגילרה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קלוד קלי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
Second Hand Heart

"Second Hand Heart" הוא סינגל של הזמר האנגלי, בן האנוב , בשיתוף פעולה עם הזמרת האמריקאית, קלי קלרקסון. הסינגל נמצא באלבום האולפן הראשון שלו, Ben Haenow. היא הופק על ידי Afterhrs, ג'ייסון הלברט ופיט המרטון, ונכתב על ידי Afterhrs, ניל אורמנדי ו-Artist vs. Poet.<ref name="Liner notes – Second Hand Heart"></ref> השיר יצא כסינגל מוביל והיחיד של האלבום ב-16 באוקטובר 2015 על ידי חברות התקליטים סייקו מיוזיק, RCA רקורדס וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט.<ref name="TV3 2"></ref>

נכון לנובמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-14 מיליון פעמים בספוטיפיי.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ של השיר, שצולם על ידי ג'יימס ליס בנאשוויל, טנסי, יצא לראשונה בערוץ היוטיוב של הזמר ב-20 באוקטובר 2015.<ref name="ITV 1"></ref><ref name="Mirror 3"></ref> נכון לנובמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-26 מיליון פעמים.<ref></ref>

== הופעות חיות ==
האנוב ביצע לראשונה את השיר בהופעה חיה בעונה ה-12 של The X Factor ב-31 באוקטובר 2015.<ref name="Mirror 1"></ref><ref name="STV 1"></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!מכירות
|-
!דרום אפריקה (RISA)
|זהב
|10,000
|-
!הממלכה המאוחדת (BPI)
|כסף
|200,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
! scope="col" | אזור
! scope="col" |תאריך
! scope="col" |פורמט
! scope="col" |חברת תקליטים
! scope="col" |הערות
|-
! rowspan="2" scope="row" |עולמי
| 16 באוקטובר 2015
| הורדה דיגיטלית – סינגל
| rowspan="2" |סייקו מיוזיק, RCA רקורדס וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט
|<ref name="Single - Second Hand Heart 12"></ref>
|-
| 30 באוקטובר 2015
| הורדה דיגיטלית – EP
|<ref name="EP - Second Hand Heart 1"></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2015
קטגוריה:סינגלים מ-2015
קטגוריה:שירי קלי קלרקסון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי לפידים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סייקו מיוזיק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
We No Speak Americano

"We No Speak Americano" הוא סינגל של הלהקה האוסטרלית, יולנדה בי קול , והמפיק המוזיקלי האוסטרלי, DCUP . השיר יצא, על ידי חברת התקליטים Sweat It Out, ב-27 בפברואר 2010. השיר דוגם את השיר האיטלקי מ-1956, "Tu Vuò Fà L'Americano" של רנאטו קרוזונה שנכתב על ידי קרוזונה וניקולה סלרנו . השיר נהיה ללהיט באירופה, אוסטרליה, אמריקה הלטינית,<ref></ref> ארצות הברית וקנדה. השיר זכה בפרס ARIA בקטגוריית שיר הדאנס הטוב ביותר.<ref></ref>

נכון לנובמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-135 מיליון פעמים בספוטיפיי.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ של השיר, בבימויו של אנדי הילטון, הוא סרט אילם קומדי, בנוסח צ'ארלי צ'פלין. הוא הועלה לראשונה לערוץ היוטיוב של חברת התקליטים Sweat It Out, ב-8 ביוני 2010. נכון לנובמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-45 מיליון פעמים.<ref></ref>

הווידאו קליפ הופיע בפרק של סדרת האנימציה הקומית ביוויס ובאטהד.

== גרסאות כיסוי ==
* The Chipettes הוציאו גרסת כיסוי לשיר. גרסת הכיסוי נמצאת בפסקול הסרט אלווין והצ'יפמאנקס 3, כמאשאפ עם השיר "Conga" של מיאמי סאונד משין.
* במשחק הווידאו Just Dance 4 יצא גרסת כיסוי של Hit the Electro Beat.

== במדיה ==
השיר הופיע בפסקול של הסרטים The Inbetweeners Movie, הופ ארנב, מדגסקר 3: מקרקסים את אירופה, The Great Beauty ופיטר ראביט. השיר הופיע בפרק השני של הסדרת המאנגה הדרום קוריאנית, City Hunter. השיר הופיע במשחקי הווידאו Zumba Fitness 2 ו-Just Dance 4.

השיר נדגם לסינגל "Bon, Bon" של פיטבול.

המתעמלת האמריקאית, גבי דאגלס, השתמשה בשיר כשיר רקע בהופעתה באולימפיאדת לונדון ב-2012.

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)
|2× פלטינה
|140,000
|-
!בלגיה (BEA)
|פלטינה
|30,000
|-
!דנמרק (IFPI Danmark)
|פלטינה
|30,000
|-
!גרמניה (BVMI)
|2× פלטינה
|600,000
|-
!איטליה (FIMI)
|פלטינה
|30,000
|-
!ניו זילנד (RMNZ)
|פלטינה
|15,000
|-
!נורווגיה (IFPI Norway)
|5× פלטינה
|50,000
|-
!רוסיה (NFPF)
|2× פלטינה
| 
|-
!ספרד (PROMUSICAE)
|3× פלטינה
|120,000
|-
!שוודיה (GLF)
|6× פלטינה
|240,000
|-
!שווייץ (IFPI Switzerland)
|זהב
|15,000
|-
!הממלכה המאוחדת (BPI)
|פלטינה
|600,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|פלטינה
|1,000,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2009
קטגוריה:סינגלים מ-2010
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על ארצות הברית
קטגוריה:שירים נפוליטניים
קטגוריה:שירים מרובי שפות
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באוסטריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהונגריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפינלנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ברומניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
Just a Fool

"Just a Fool" (בעברית: "פשוט טיפשה") הוא שיר של כריסטינה אגילרה בשיתוף הזמר בלייק שלטון אשר יצא כסינגל ב-4 בדצמבר 2012 מתוך אלבומה החמישי Lotus על ידי RCA רקורדס.<ref></ref> השיר נכתב על ידי סטיב רובסון, ויין הקטור וקלוד קלי והופק על ידי רובסון וקלי. מבחינה מוזיקלית, השיר הוא בלדת קאנטרי פופ ומבחינה לירית הוא מדבר על הכאב שלאחר פרידה.

לאחר יציאתו, השיר קיבל בעיקר ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה שהחמיאו לסאונד של השיר. מבחינה מסחרית, השיר זכה להצלחה בארצות הברית כאשר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי ואף הגיע למעמד זהב במדינה אף על פי שלשיר לא יצא קליפ. על מנת לקדם את השיר אגילרה ושלטון הופיעו עם השיר בדה וויס ובתוכנית האירוח של אלן דג'נרס.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2012
קטגוריה:סינגלים מ-2012
קטגוריה:שירי כריסטינה אגילרה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קלוד קלי
קטגוריה:שירים על כאב לב
קטגוריה:בלדות משנות ה-2010
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:בלדות קאנטרי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
Jerusalema

"Jerusalema" (בעברית: "ירושלים") הוא שיר של התקליטן והמפיק המוזיקלי הדרום אפריקאי, מאסטר קייג'י , בשיתוף פעולה עם הזמרת הדרום אפריקאית נומצבו זקודה . השיר יצא ב-29 בנובמבר 2019. מאוחר יותר, הוא נכלל באלבומו השני של מאסטר קייג'י, Jerusalema.<ref></ref>

גרסת רדיו של השיר יצאה ב-10 ביולי 2020.<ref name="Edit"></ref> גרסה זו נהייתה ויראלית באמצע 2020, בעיקר בשל אתגר הריקודים .

רמיקס בשיתוף פעולה עם המוזיקאי הבריטי-ניגרי, בורנה בוי, יצא ב-19 ביוני 2020.

רמיקס שני בשיתוף פעולה עם הזמר הוונצואלי, מירקו TDH, והזמרת הקולומביאנית, גרייסי רנדון, יצא ב-17 בספטמבר 2020.<ref></ref>

ב-2020, השיר זכה בקטגוריית השנה בפרסי הבידור האפריקאי בארצות הברית .<ref></ref>

== ביקורת ==
השיר זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. מנדיסה נטסינד, מ-Zkhiphani, אמרה כי השיר "הגיע לשיאים שהשיר הדרום האפריקאי לפניו לא עשה בעבר". בנוסף, היא אמרה כי נומצבו זקודה היא "זמרת עוצמתית". בנוסף, היא אמרה כי: "בסצנת מוזיקת הדרום אפריקאית כבר מתכוננת חשיפה מיוחדת עם שיר שהוא מאוד שלנו".<ref name="Zk"></ref> אנו סומבה, מהמגזין Music in Africa, אמר כי השיר הוא "ללא ספק" אחד משירי ההאוס הגדולים ביותר בדרום אפריקה לשנת 2020. בנוסף, הוא אמר כי: "נומצבו חיזקה את נוכחותה [של דרום אפריקה] בסצנת מוזיקת ההאוס המקומית".<ref name="MIA"></ref> רואפו סמנגה, מ-OkayAfrica, אמר כי הרמיקס הוא "חזיז".<ref name="Okay"></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של השיר יצא בערוץ היוטיוב של חברת התקליטים Openmic Productions ב-13 בדצמבר 2019.<ref name="IOL"></ref> נכון לנובמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-456 מיליון פעמים.<ref></ref>

הווידאו קליפ של הרמיקס עם בורנה בוי יצא בערוץ היוטיוב של חברת התקליטים Openmic Productions ב-23 באוקטובר 2020. נכון לנובמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-24 מיליון פעמים.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!מכירות
|-
! colspan="3" |גרסה מקורית
|-
!פולין (ZPAV)
|2× פלטינה
|100,000
|-
!ספרד (PROMUSICAE)
|2× פלטינה
|80,000
|-
! colspan="3" |רמיקס
|-
!בלגיה (BEA)
|2× פלטינה
|80,000
|-
!צרפת (SNEP)
|יהלום
|333,333
|-
!גרמניה (BVMI)
|פלטינה
|400,000
|-
!איטליה (FIMI)
|4× פלטינה
|280,000
|-
!פורטוגל (AFP)
|2× פלטינה
|20,000
|}

== ביאורים ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2019
קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירים בזולו
קטגוריה:שירים על ירושלים
קטגוריה:שירי גוספל
קטגוריה:שירי דיסקו
קטגוריה:שירי מוזיקת דאנס
קטגוריה:שירי מוזיקת האוס
קטגוריה:סרטונים: תופעות אינטרנט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ברומניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אלקטרה רקורדס
המוות (קלף טארוט)

קלף המוות מכונה גם בשמות "התחייה" ו"הקוצר", הוא קלף מספר 13 בארקנה הגדולה של קלפי הטארוט.
קלף המוות, 1889
הקלף מתאר את מלאך המוות כשלד המחזיק חרמש וסביבו איברים כרותים, שלעיתים מופיעים עיט, עקרב ונחש (הסמלים של מזל עקרב). גרסה אחרת מתארת אותו כפי שהוא מופיע בחזון יוחנן כאחד מארבעת פרשי האפוקליפסה, כשלעיתים הוא עוטה שריון ואוחז בדגל שעליו מצויר לוטוס. 

== משמעות הקלף ==
הקלף סמל, בין היתר, טיהור וסיום של דברים קשים לצורך לידה מחודשת.

== דוגמאות ==
<gallery>
קובץ:Death tarot charles6.jpeg|alt=|צ'ארלס ה-6 (המאה ה-15)
קובץ:Cary-Yale Tarot deck - Death.jpg|alt=|Cary-Yale Visconti (המאה ה-15)
קובץ:Death - Pierpont Morgan Bergamo tarot deck.jpg|alt=|Pierpont Morgan Bergamo (המאה ה-15)
קובץ:Jean Dodal Tarot trump 13.jpg|alt=|Jean Dodal Marseilles (1701 - 1715)
קובץ:Troccas-13-der-tod.jpg|alt=|Rauch Troccas (1831 - 1838)
קובץ:Minchiate card deck - Florence - 1860-1890 - Trumps - 13 - La Morte.jpg|alt=|Florence Minchiate (1860–1890)
קובץ:Piedmontese tarot deck - Solesio - 1865 - Trump - 13 - Death.jpg|alt=|Solesio Piedmontese (1865)
קובץ:T13 Tarot.png|alt=|Lequart Marseilles (1890)
קובץ:17 La Mort - Grimaud Grand Etteilla Tarot Deck.jpg|alt=|Grimaud Etteilla (1890)
קובץ:Papus Atout 13-sans-nom-without-a-name.png|alt=|Papus (1909)
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קלפי טארוט
ג'וג'ו מקארי

ג'וג'ו מקארי (באנגלית: Jojo Macari; נולד ב-30 בדצמבר 1996) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע, טלוויזיה ומוזיקאי בריטי.

==ביוגרפיה==
מקארי גדל בלונדון. הוא התגלה לראשונה בחנות הגיטרות של אביו בלונדון, שם החל לעבוד בזמן שסיים את בית הספר. במקביל הוא הופיע בקומץ הפקות תיאטרון ליד הווסט אנד.

==קריירה==
מקראי הופיע לראשונה בשנת 2018 בסדרה "Hard Sun", שם שיחק בתפקיד דניאל רנקו. הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת בלבד. באותה שנה שיחק בפרק אחד בסדרה "Endeavour".

בשנת 2019 שיחק בפרק אחד בסדרה "London Kills", ובתפקיד הנסיך הנרי בסדרת הטלוויזיה "פרוצות". באותה שנה החל לשחק בסדרת הטלוויזיה "חינוך מיני".

בשנת 2020 שיחק בסרט הקולנוע "לא ממושמעות". באותה שנה שיחק בשני פרקים של סדרת הטלוויזיה "מכשפת".

בשנת 2021 לוהק לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "החבורה מרחוב בייקר".

===מוזיקה===
בנוסף למשחק, מקארי הוא גם מוזיקאי. הוא שר, כותב שירים ומנגן בגיטרה. במרץ 2021, יצא אלבום הבכורה שלו "Space and Time and Halloween and Paracetamol".

==פילמוגרפיה==
{| class="wikitable"
|+ קולנוע וטלוויזיה
|-
! שנה !! סדרה/סרט !! תפקיד !! הערות
|-
| 2018 || Hard Sun ||דניאל רנקו || מיני סדרה, 6 פרקים
|-
| 2018 || Endeavour || קוו'ץ || פרק: איקרוס
|-
| rowspan="2" | 2019 || London Kills || אלפי דאבס || פרק: The Ultimate Price
|-
| פרוצות || הנסיך הנרי || עונה 3
|-
|2019-הווה
|חינוך מיני
|קייל
|סדרת טלוויזיה, תפקיד חוזר
|-
| rowspan="2" | 2020 || לא ממושמעות ||דייב || סרט קולנוע
|-
| מכשפת || מוגוואן || סדרת טלוויזיה
|-
| 2021 || החבורה מרחוב בייקר || בילי || תפקיד ראשי, סדרת טלוויזיה
|-
| rowspan="2" |2024
|אדוני האוויר
|קפטן אורן פטריץ'
|פרק: "Part One"
|-
|אלו שעומדים למות
|דומיטיאן
|סדרת טלוויזיה עתידית של Peacock
|-
|TBA
|The Chelsea Cowboy
|ג'ורג' רייט
|סרט קולנוע, בצילומים
|}

==אלבום==
{| class="wikitable"
|+ אלבום וסינגלים
|-
! שנה !! אלבום/סינגל !! הערות
|-
| 2021 ||Space and Time and Halloween and Paracetamol || 
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:שחקני תיאטרון בריטים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1996
שמואל אהרוני

שמואל אהרוני (באנגלית: Samuel Aroni; 26 במאי 1927 – 20 באפריל 2022) היה פרופסור חבר, מהנדס אזרחי ומדען בתחום מדעי החומרים, התכנון העירוני וטכנולוגיית הבנייה.

==ביוגרפיה==

שמואל אהרוני נולד בשם שמואל צ'רבינסקי בקישינב, רומניה למשפחה יהודית, דוברת רוסית. שמואל היה נכד, מצד האם, של לייב אפותקר, איש עסקים עשיר בקישינב. הוא דיבר גם רומנית ויידיש. ב-1940, לאחר שברית המועצות השתלטה על חבל בסרביה, נשלח הסב העשיר לסיביר, ומת שם. עם כיבוש העיר, ב-1941, על ידי צבא רומניה והוורמכט, הוקם גטו קישינב ושמואל, יחד עם כל בני משפחתו, נכלאו בגטו.

באוקטובר 1941, דוד עשיר של שמואל, שגר בבוקרשט, שיחד שלושה אנשי משטרה שהגיעו לקישינב עם תעודות מזויפות והבריחו את המשפחה כולה מהגטו ולקחו אותם לבוקרשט ברכבת שהובילה פצועי מלחמה. בבוקרשט עזרו להם להתחבא בני המשפחה. בנובמבר 1941 נחשפו ונעצרו ורק שמואל ואח שלו הצליחו לברוח. יתר בני המשפחה הוגלו לטרנסניסטריה. שמואל ואחיו התחבאו תחילה אצל קרובים בבוקרשט ולאחר מכן בגאלאץ וביולי 1944 הצליחו לעלות על הספינה קזבק ולעלות לארץ ישראל. בארץ שמואל שינה את שם משפחתו לשם, שיזכיר לו את סבו, אהרון-יוסף צ'רווינסקי, שנספה בגטו קישינב.

אהרוני למד הנדסה אזרחית באוניברסיטת מלבורן, סיים תואר ראשון ב-1955 ונשאר שם להמשך לימודים של תכנון עירוני ואזורי. ב-1963 הגיע אהרוני לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, כדי לשמש כעוזר הוראה וקיבל שם תואר שני בהנדסה אזרחית ובמכניקה בשנת 1965 וב-1966 קיבל דוקטורט על עבודה בנושא עמודי בטון דקים. משנת 1966 עד 1967 היה פרופסור חבר במכללת סן פרנסיסקו ומשנת 1967 עד 1970 מהנדס מחקר בתאגיד המלט האמריקאי בריברסייד, קליפורניה.

ב-1970 התמנה רוני לפרופסור בבית הספר לתארים מתקדמים לאדריכלות ותכנון עירוני באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. הוא היה דיקן בפועל מ-1974 עד 1975 ובשנים 1983 עד 1985. בשנת 1991 פרש והפך למנהל פרויקטים אקדמיים מיוחדים לשיתוף פעולה, לימודים בינלאומיים ותוכניות בחו"ל באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.

ב-1956 נישא למלכה קורנפלד ולזוג יש שתי בנות, מרים ורות.

אהרוני בין השורדים הבודדים של גטו קישינב ומחבר הספר "זיכרונות השואה: קישינב (קישינב) 1944-1941".

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.international.ucla.edu/sites/euro/aroni/ SAMUEL ARONI] 
* [https://web.international.ucla.edu/sites/euro/aroni/publications.html פרסומיו של שמואל אהרוני] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מלבורן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:מהנדסים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מהנדסים אזרחיים
קטגוריה:כותבי זיכרונות מהשואה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2022
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
איליה משקוב

איליה איבנוביץ' משקוב (ברוסית: Илья́ Ива́нович Машко́в; באנגלית: ;Ilya Ivanovich Mashkov; 29 ביולי 1881 – 20 במרץ 1944) היה אמן רוסי, מהציירים המשמעותיים ובו בזמן האופייניים ביותר בחוג האוונגרד במוסקבה, עד המהפכה ב 1917.

== ביוגרפיה ==
הוא נולד בכפר קוזקים על נהר דון ליד וולגוגרד, 29 ביולי 1881 במשפחת איכרים. לאחר שהגיע למוסקבה בשנת 1900, למד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות של מוסקבה, שבין מוריו היו קונסטנטין קורובין ולנטין סרוב. ב-1909 גורש מבית הספר בגלל החשיבה החופשית האמנותית שלו. הוא נסע הרבה כסטודנט, ביקר במספר מדינות במערב אירופה, וגם בטורקיה ובמצרים. הוא היה חבר באגודות "Mir iskusstva" (״עולם האמנות״) וקבוצת אוונגרד במוסקבה, לפעמים ביקר בכפר שלו.

עבודתו היצירתית שיקפה את מהפכת הצבע של המאה ה-20. החידושים האמנותיים של פול סזאן ואנרי מאטיס ניכרו בציוריו שהכילו את האנרגיה המלאה של אמנות עממית. ביטוי צבע סוער, עם אנרגיה חיונית, משולב בחוקי הסימטריה הראשונית האופייניים לסצנות עירוניות. האמן השיג אקספרסיביות מיוחדת בטבע דומם, הז'אנר האהוב עליו. הוא תיעד את העולם החומרי, עיבה צורות, השתמש בניגודי צבעים והגזים את הטקסטורה ויצר נוסחאות ציוריות חזקות.

בנוסף לז'אנר הראשי של טבע דומם, יצר משקוב פורטרטים תיאטרליים. בשנות ה-1920 -1930 ניסה האמן למזג את הישגיו החדשניים עם עידון הציורים של מאסטרים ותיקים. מאוחר יותר האמן פעל לפי עקרונות הריאליזם הסוציאליסטי. בהיותו נאמן לאהבתו הגדולה לטבע, המשיך לייצר יצירות מופת (טבע דומם. אננס ובננות, 1938).

איליה משקוב החל להציג בתערוכות מאז 1906.

בשנת 1913 הוא השתתף בתערוכה הבינלאומית של סרקל דה ל'ארט מודרני באמסטרדם ב-1924 הוצגו עבודותיו של משקוב בארצות הברית ובוונציה.

הוא נפטר במוסקבה ב-20 במרץ 1944.

ביוני 2013 במהלך שבוע האמנות הרוסית בלונדון, כריסטי'ס מכרה את טבע דומם עם פירות של משקוב תמורת שיא של 7.3 מיליון דולר. הציור, בהופעת הבכורה שלו בשוק האמנות, הוערך במקור ב-1.5-2.3 מיליון דולר. טבע דומם עם פירות תואר כ"דוגמה הטובה ביותר של נאו-פרימיטיביות רוסי."

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Mashkov, Landscape with a Town.jpg

File:Mashkov russian-venus-1914.jpg

File:Нацюрморт з чарапамі.JPG

File:Ilya Mashkov - Three sisters (1911).jpg

File:Self-portrait with Pyotr Konchalovsky by Ilya Mashkov.jpg
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:אוונגרד רוסי
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1881
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1944
מריה מעלוף

מריה מעלוף (בערבית: ماريا معلوف) היא עיתונאית לבנונית נוצרית-מרונית<ref></ref> מנחת טלוויזיה, מוציאה לאור וסופרת<ref></ref>, הידועה בעמדתה נגד חזבאללה והמשטר הסורי<ref></ref>.

ב־2017 היא עוררה מחלוקת כשקראה לישראל להתנקש בחיי חסן נסראללה<ref></ref><ref></ref>, היא זומנה לחקירה והואשמה בשיתוף פעולה עם ישראל.<ref name=":0"></ref><ref></ref> בתגובה היא עצמה תבעה את נסראללה באשמת רצח ואונס.

בשנת 2021, בעקבות ביקורתה נגד החזבאללה ואיומים על חייה נמלטה לארצות הברית<ref name=":2"></ref> ואף התראיינה לתקשורת הישראלית.

== ביוגרפיה ==
מעלוף נולדה בזחלה למשפחת מעלוף הידועה וסיימה את לימודיה התיכוניים בקהילת האחיות המרוניות למשפחה הקדושה.

לאחר מכן הצטרפה לפקולטה למדעי החברה ב, בעלת תואר שני בסוציולוגיה פוליטית מאוניברסיטת ליון.<ref name=":1"></ref>

=== טלוויזיה ===
היא הכינה והגישה את התוכנית הפוליטית בילה רקיב ברשת הטלוויזיה החדשה <ref></ref>, וכן הנחתה את התכנית עם מריה מעלוף ברשת NBN. בנוסף, היא הגישה תוכנית פוליטית ערבית בטלוויזיה המצרית El Mehwar, ושימשה המנחה בערוץ הטלוויזיה Hawas ותוכנית טלוויזיה ברשת Saudi 24.

היא הייתה העורכת הראשית והבעלים של אתר החדשות הפאן-ערבי אל-רוואד (الرواد)<ref></ref><ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

* [https://youtu.be/pEIgXnLefos מריה מעלוף] בתוכנית "שיחת העיר" ברשת MTV לבנון

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרות לבנוניות
קטגוריה:סופרים לבנונים
קטגוריה:עיתונאיות לבנוניות
קטגוריה:מו"ליות
קטגוריה:לבנון: תקשורת
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1974
קטגוריה:לבנוניות שנולדו ב-1974
מקס פנסון

מקס זכרוביץ' פנסון (ברוסית: Макс Захарович Пенсон; 17 במרץ 1893 – 1959) היה צלם עיתונות וצלם יהודי-רוסי בברית המועצות, הידוע בצילומי אוזבקיסטן. פנסון הוא אחד הנציגים הבולטים של הצילום מהתקופה הסובייטית, במיוחד האוונגרד הרוסי, הנערץ על ידי דמויות מפורסמות כמו סרגיי אייזנשטיין. עבודותיו של פנסון הוצגו בתערוכות ברחבי העולם, בחסות אנשים כמו רומן אברמוביץ' והמוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק.

== קורות חיים ==
פנסון נולד למשפחה יהודית של כורך ספרים עני בשנת 1893 בעיירה הקטנה וליז' שבמחוז ויטבסק. עד מהרה עבר לווילנה שם נרשם לבית הספר לאמנות. בשנת 1914 הוא נאלץ כיהודי לעבור עם משפחתו לקוקאנד בטורקסטן.<ref></ref>

לאחר המהפכה הרוסית של 1917 הוא ייסד בית ספר לאמנות בקוקאנד בניהולה של הוועדה המהפכנית של העיר.<ref></ref> הוא הפך למנהל ולימד ציור ל-350 ילדים אוזבקים בבית הספר. בשנת 1921 חייו השתנו באופן דרמטי כשהשיג מצלמה. הוא הפך לאחד הצלמים המקצועיים הבולטים של אוזבקיסטן ולמעשה בברית המועצות בתקופה 1920–1940, לכידת את אנשיה וההתקדמות הכלכלית של המדינה, וצילם למעלה מ-30,000 תצלומים עד 1940.

הוא עבר לטשקנט, בירת אוזבקיסטן ומ-1926 ועד 1949 עבד בעיתון הגדול ביותר במרכז אסיה, "פרבדה ווסטוקה" (אמת המזרח). במהלך שנות ה-30 הוא היה פורה במיוחד בצילום עבודות ההנדסה הציבוריות באוזבקיסטן ובתיעוש סחר הכותנה במדינה. תמונותיו של פנסון הופצו בהרחבה על ידי סוכנות הידיעות הסובייטית טאס ובשנת 1933 הוצגו צילומיו בכרך נרחב שהציג את ההתקדמות הכלכלית בברית המועצות ״ברית המועצות: שלב הבנייה״.

בשנת 1940 פגש פנסון את סרגיי אייזנשטיין שחלק שחים לעבודתו ולחשיבותה בתיעוד היסטורי.

== חיים אישיים ==
ב-1948 העלייה באנטישמיות בלחץ יוסיף סטלין אילצה את פנסון לעזוב את תפקידו בן 25 השנים בעיתון ״פרוודה ווסטוקה״. לפנסון היו שלושה ילדים. בנו, מירון פנסון, הפך לצלם קולנוע בולט בתקופת ברית המועצות. נכדו, מקסים פנסון, הוא צלם מסחרי בולט, מוציא לאור, מעצב ויזם בטשקנט. קרובי משפחתו של פנסון כוללים גם את רון ארד, מעצב, אמן ואדריכל ישראלי בולט, ואת עתר ארד, כנר ישראלי, בנוסף לבוריס פנסון, מסורב עליה סובייטי בולט.

מקס פנסון נפטר ב-1959 באוזבקיסטן.<ref></ref>

== מורשת ==
אף שרבות מיצירותיו של פנסון נהרסו במהלך רעידת האדמה בטשקנט ב-1966, משפחתו הצליחה לשחזר חלק מרשים מיצירותיו. מספר רב מיצירותיו של פנסון נמצאות בבית הצילום של מוסקבה. בשנת 2006, המיליארדר הרוסי רומן אברמוביץ' נתן חסות לתערוכה של צילומי אוזבקיסטן של פנסון בהסכם עם בית הצילום של מוסקבה ב-29 בנובמבר 2006 באוסף גילברט בבית סומרסט בלונדון.

אברמוביץ' מימן בעבר את התערוכה "התנגדות שקטה: צילום רוסי 1900 – 1930" באותה גלריה ב-2005, שאורגנה גם היא על ידי בית הצילום במוסקבה.<ref></ref>

התערוכות האחרונות של יצירותיו של פנסון היו במרכז התרבות הרוסי (לונדון) בין 30 בנובמבר ל-2 בדצמבר 2010 ובגלריה בניו יורק מ-5 באפריל עד 13 במאי 2011.<ref>New Yorker, New York, 9 May 2011</ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צלמים יהודים רוסים
קטגוריה:צלמי עיתונות יהודים
קטגוריה:צלמי עיתונות סובייטים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1893
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1959
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1959