OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מרי פיירצ'יילד מקמוני לאו

מרי פיירצ'יילד מקמוני לאו (באנגלית: Mary Fairchild MacMonnies Low; 1858-1946), ילידת ניו הייבן, קונטיקט הייתה ציירת אמריקאית שהתמחתה בנופים, ציורי ז'אנר ודיוקנאות.

== ביוגרפיה ==
מרי פיירצ'יילד למדה בבית הספר לאמנויות יפות בסנט לואיס, שם זכתה במלגה לשלוש שנים ללמודים בפריז באקדמיה ז'וליאן. היה לה סטודיו משלה בפריז.

היא נישאה לפסל פרדריק ויליאם מקמוני בשנת 1888, וגרה איתו בז'יברני, היא ביצעה איתו מספר עבודות, אבל נישואיהם התפרקו. לאחר שהתגרשה ממנו בשנת 1909 היא התחתנה עם הצייר ויל היקוק לאו, שהתאלמן מאשתו.<ref>Gilman, D. C.; Peck, H. T.; Colby, F. M., eds. (1905). "Mary Fairchild MacMonnies Low". New International Encyclopedia (1st ed.). New York: Dodd, Mead.</ref>

== ציור קיר בשיקגו ==
בבניין האישה בתערוכה הקולומביאנית העולמית 1893 היא ציירה ציור קיר בנושא "אשה פרימטיבית".

באפריל 1892 פנתה מרי לואו (אז מקמוני) לאוצרת שרה טייסון האלוול, שהובילה את עיצוב בניין האישה בתערוכת הקולומביאנית העולמית, שיקגו, 1893. היא ביקשה לצייר את אחת משתי היצירות מעל הכניסה המתוכננות לבניין. הדמות השנייה הייתה "אישה מודרנית", מאת מארי קאסאט. לפי כל הדעות בזמנו, הציור של מרי מקמוני לאו היה המוצלח מבין השניים.<ref>Weinmann, Jeanne Madeline, The Fair Women, Academy Chicago, 1981, pp. 191–99, 316–19</ref> היא הציגה גם את עבודותיה בארמון לאמנויות יפות בתערוכת 1893.

היא הציגה במוזיאון רואן שבצרפת, שם זכתה במדליית זהב בשנת 1903 ושוב בשנת 1911. היא זכתה גם במדליית זהב בדרזדן בשנת 1902, במרסיי בשנת 1905, ובפרס ג'וליה שאו של אגודת האמנים האמריקאים בשנת 1902.

היא הפכה לעמית של האקדמיה הלאומית לעיצוב.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Dance Interlude by Mary MacMonnies Low .jpg|רקדנית במנוחה

File:Mary Fairchild - Blossoming Time in Normandy.jpg|פריחה בנורמנדי

File:Mary Fairchild - Garden in Giverny.jpg| גן בז'יברני

File:Mary Fairchild - Winter Garden of Giverny.jpg|ז'יברני - גן בחורף

File:Mary Fairchild MacMonnies - Primitive Woman - Decoration for the Woman's Building at the World's Columbian Exposition 1893.jpg|ציור הקיר בכניסה לבניין האשה
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות אמריקאיות
קטגוריה:ילידות 1858
קטגוריה:נפטרות ב-1946
וילאייט ארזורום

וילאייט ארזורום (בטורקית עות'מאנית: ولايت ارضروم)<ref>[http://catalog.hathitrust.org/Record/003517069 Hathi Trust Digital Library - Holdings: Salname-yi Vilâyet-i Erzurum]</ref> היה מחוז מנהלי ברמה הראשונה (וילאייט) של האימפריה העות'מאנית.

וילאייט ארזורום גבל עם ממלכת פרס והאימפריה הרוסית במזרח ובצפון-מזרח, בצפון עם וילאייט טרבזון, במערב עם וילאייט סיווס, ובדרום עם הווילאייטים ביטליס, מאמורט אול עזיז וואן.

בתחילת המאה ה-20, על פי הדיווחים, היה שטח המחוז , בעוד שהתוצאות הראשוניות של המפקד העות'מאני הראשון של 1885 (פורסם בשנת 1908) נתנו לאוכלוסייה 645,702 נפשות.<ref name="asia">[https://archive.org/stream/asiakeane00kean#page/460/mode/1up Asia] by A. H. Keane, page 460</ref> דיוק נתוני האוכלוסייה נע בין "משוער" ל"סתם השערה" בהתאם לאזור שממנו נאספו.<ref name="asia" /> זה היה אחד מששת הווילאייטים הארמנם בחלק המזרחי של אנטוליה, ולפני מלחמת העולם הראשונה חיו שם ארמנים רבים וכן גאורגים, יוונים פונטים וקווקזים, וקבוצות אתניות אחרות, מוסלמיות וגם נוצריות [בעיקר יווניות אורתודוקסיות] וארמניות אפוסטוליות (אורתודוקסי/גרגוריאני)].

== היסטוריה ==
איילט ארזורום היה אחד הפרובינציות העות'מאניות הראשונות שהפכו לווילאייט לאחר רפורמה אדמיניסטרטיבית בשנת 1865, ובשנת 1867 הוא שונה לווילאייט ארזורום.<ref></ref>

בשנת 1875 הוא חולק לשישה וילאייטים: ארזורום, ואן, האקארי, ביטליס, הוזאט (Dersim) וקארס-צ'ילדיר. בשנת 1888 בצו קיסרי צורפו וילאייט האקארי לווילאייט ואן ווילאייט הוזאט לווילאייט מאמורט אול-עזיז.<ref name="asoe"></ref>

אזורי קארס וצ'ילדיר אבדו במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ונמסרו לאימפריה הרוסית,<ref name="wfgke"></ref> אשר ניהלה אותם כמחוז קארס עד 1917.

== חטיבות מנהליות ==
סנג'קים של הווילאייט:<ref></ref>
# סנג'ק ארזורום (ארזורום, Pasinler, Bayburt, איספיר, Tercan, Tortum, Yusufeli, Kiğı, Narman, Hınıs)
# סנג'אק ארזינג'אן (ארזינג'אן, Pülümür, Refahiye, İliç, Kemah)
# סנג'ק בייזיד (Beyazit, Eleşkirt, Diyadin, Tutak, Ağrı)

== דמוגרפיה ==
בשנת 1893 היו סך הכל 19 קאזות (מחוזות). בכל הקאזות המוסלמים (סונים ולוי) היו הרוב.<ref name="Ottoman Population page 124">Ottoman Population, 1830–1914: Demographic and Social Characteristics, Kemal H. Karpat, page 124, 1985</ref> האחוז הנמוך ביותר של המוסלמים (64%) היה בקאזה של היניס.<ref name="Ottoman Population page 124" /> רוב הפרוטסטנטים והקתולים היו ארמנים.
{| class="wikitable sortable"
| colspan="11" align="center" |אוכלוסיית הסנג'קים, באלפים, לפי המפקד העות'מאני משנת 1893
|-
! קבוצות
! ארזורום
! בייזיד
! ארזינקן
! סך הכל
|-
| מוסלמים
| 312,2
| 47,4
| 85,9
| 445,5
|-
| ארמני אפוסטולי
| 73,9
| 8,3
| 19
| 101,2
|-
| קתולים
| 5,4
| 1,3
| -
| 6,7
|-
| פרוטסטנטים
| 1,7
| 0,1
| 0,2
| 2
|-
| יווני אורתודוקסי
| 1,5
| -
| 2
| 3,5
|-
| אחרים
| 0,2
| -
| -
| 0,2
|-
| סך הכל
| 394,9
| 57,1
| 107,1
| 559
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

ארזורום
קטגוריה:טורקיה: היסטוריה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1867
ZDF

(2DF, ZDF) Zweites Deutsches Fernsehen (מילולית: "הערוץ השני של הטלוויזיה הגרמנית") הוא ערוץ טלוויזיה גרמני בשידור ציבורי ללא מטרות רווח הממומן באמצעות אגרת טלוויזיה ותשדירי שירות. משרדי הנהלת הערוץ נמצאים בעיר מיינץ. בין תוכניות הדגל שלו, תוכנית האקטואליה heute ("היום") המשודרת מאז הקמת הערוץ 1963 והשעשועון ששודר בין 1981 ל-2014. הערוץ משודר דרך אנטנות UHF וכן בכבלים ובלוויין ושייך לקונסורציום ARD.

== היסטוריה ==
כבר ב-1959 קבעה ממשלת מערב-גרמניה שיש להקים ערוץ טלוויזיה יתחרה בערוץ הטלוויזיה היחיד באותה עת, Das Erste של רשות ARD. כך העניק קונראד אדנאואר ב-1960 רישיון הפעלה לחברת Freies Fernsehen Gesellschaft ("חברת הטלוויזיה החופשית") במטרה שזו תיצור ערוץ טלוויזיה מתחרה ועצמאי. במקביל סיפקה הממשלה תשתית UHF לשידורים בכיסוי ארצי.

החברה החלה לשדר מפרנקפורט ב-1 באפריל 1963. ב-1967 שידרה לראשונה בצבע. ב-1974 העבירה את מרכז פעילותה למיינץ. החל מ-1996 הערוץ משדר 24 שעות ברציפות.

== ערוצי-בת ושיתופי פעולה ==
לערוץ שני ערוצים המשודרים בכבלים, בלוויין ובאינטרנט: ZDFneo (מיועד לבני 18–45, קהל צעיר יותר מחתך הגיל האופייני של ZDF) ו- ZDFinfo (לסרטים תיעודיים).

הערוץ מייצר שיתופי פעולה עם רשתות השידור 3sat, Arte ו-Phoenix.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה גרמניים
בעיית ההתרה

שתי דוגמאות פשוטות למצב "מותר"
דיאגרמה מורכבת ומעט מבלבלת שכן היא נראית כקשר אך בפועל אין קשר ממשי, אלא המצב הוא "מותר" מאת מורוון ת'יסטלת'וייט
בעיית ההתרה (באנגלית: Unknotting problem) במתמטיקה היא הבעיה של מציאת אלגוריתם שבהינתן מערכת שהיא ייצוג כלשהו של קשר, למשל, בתרשים קשר, ידע לזהות מצב שבו אין בפועל "קשר", הוא המצב שנקרא "מותר" (באנגלית unknot).

ישנם מספר סוגים של אלגוריתמי התרה. אולם רמת הסיבוכיות של אלגוריתם התרה היא שאלה פתוחה במתמטיקה מפני שלא ידוע אם ניתן לייצר אלגוריתם כזה בסיבוכיות זמן פולינומית, במילים אחרות, לא ידוע (נכון ל 2021) אם הפתרון של בעיית ההתרה שייך למחלקה P.

== סיבוכיות חישובית ==
צעדים ראשונים לקראת קביעת סיבוכיות בוצעו להוכיח שהבעיה היא במחלקות סיבוכיות מסדר גבוה, אשר מכילות את P. באמצעות משטחים רגילים לתאר את משטחי זייפרט של קשר נתון, הראו האס, לגריאס ופיפנגר (Hass, Lagarias & Pippenger) בשנת 1999 כי בעיית ההתרה שייכת למחלקת הסיבוכיות NP. בשנת 2005 טענו הרה טאני וימאמוטו (Hara, Tani & Yamamoto) כי בעיית ההתרה שייכת ל-AM&nbsp;&#x2229;&nbsp;co-AM, אולם מאוחר יותר הם חזרו בהם מטענה זו. בשנת 2011, גרג קופרברג הוכיח כי (בהנחת נכונות של השערת רימן הכללית) בעיית ההתרה היא ב-co-NP, ובשנת 2016, מארק לקנבי סיפק הוכחה ללא תנאי לחברות ב-co-NP.

לבעיית ההתרה יש את אותה סיבוכיות חישובית כמו בדיקה אם הטמעה של גרף לא מכוון במרחב האוקלידי הוא חסר קישורים.<ref>Lackenby, 2016</ref>

אחד מהקשרים של אוצ'יאיי הכולל 139 קודקודים,<ref></ref> למשל, במקור "הותר" על ידי תוכנת מחשב תוך 108 שעות,<ref></ref> אך הזמן הזה צומצם במחקרים עדכניים יותר ל-10 דקות.<ref>Ladd, Kavraki, 2004</ref>

== אלגוריתמי התרה ==

== לקריאה נוספת ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעיות חישוביות
קטגוריה:תורת הקשרים
התרה
איילט טרבזון

איילט טרבזון (בטורקית עות'מאנית: ایالت طربزون)<ref name="someprov"></ref> היה איילט של האימפריה העות'מאנית.

האיילט הוקם בשנת 1598,<ref name="otm-enc"> By Gábor Ágoston, Bruce Alan Masters</ref> והוא נשאר אזור נוצרי בעיקר עד המאה ה-17, הרבה לאחר ששאר אנטוליה הוסבה לאסלאם.<ref name="otm-enc" /> השטח המדווח שלו במאה ה-19 היה . <ref></ref>

== חטיבות מנהליות ==
{|
|הסנג'קים של איילט טרבזון במאה ה-17:

# סנג'ק גומשאן
# סנג'ק ג'נקה
# סנג'ק ויצה
# סנג'ק גוניו
# סנג'ק בתומי
| הסנג'קים בתחילת המאה ה-19:<ref name="bo-1815">[https://archive.org/stream/systemofuniversa02balbiala#page/646/mode/1up System of universal geography founded on the works of Malte-Brun and Balbi] — Open Library (p. 646)</ref>

# סנג'ק טרבזון
# סנג'ק גירסון
# סנג'ק לזיסטן
|}

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: איילטים
קטגוריה:טורקיה: היסטוריה
ג'נג'שפטה

ג'נג'שפטה (בהונגרית: Gyöngyöspata) היא עיר במחוז הבש בנפת ג'נג'ש. זוהי אחת הערים הקטנות ביותר בהונגריה.

== מיקום ==
ג'נג'שפטה שוכנת בשלוחה הדרומית-מערבית של הרי מאטרה 11&nbsp;ק"מ מערבה מג'נג'ש, בצומת מפגש הכבישים 2402 ו 2406.

== היסטוריה ==
הגבעה של הטירה לשעבר של ג'נג'שפטה
ג'נג'שפטה - מבט אווירי של הטירה
אזור זה כבר היה מיושב לפני הגעת ההונגרים. נחפרו קברים מתקופת הברזל, מתקופת האוורים ומתקופת הכיבוש ההונגרי (התיישבות המדיארים במרכז אירופה). בזמן הכיבוש האזור ניתן שייך לשבט אבא (אחד משבעת השבטים ההונגרים). טירה נבנתה ביישוב כבר במאה העשירית (טירת פטה). לפי כתביו של אנונימוס ארפאד עצמו העניק את האדמות לשבט. החפירות העלו כי הטירה התנשאה מעל ג'נג'שפטה.

פטה הייתה קשורה בקרבה משפחתית למשפחת הדוכס הגדול ארפאד. מערכת יחסים חדשה נוצרה ביניהם כאשר יורשו המאוחר, שמואל אבא, מלך הונגריה, התחתן עם בתו של הנסיך גזה, שליט הונגריה בסביבות 1010. בתקופת המלוכה של שמואל אבא נבנתה בסמוך לטירה כנסיית הדקאן, על שם פטרוס הקדוש.

כאן נמצא הקודקס מהמאה ה-16 המכונה Patai graduále, שנמצא בשנת 1886, ובו מזמורים גרגוריאנים והונגרים.

בשנת 1965, במהלך החפירות נתגלתה מצודת אבן שנבנתה ממנות אדמה ועץ שרופים בתנור בחלקים המזרחיים של המצודה.

על פי הצעת שר המינהל הציבורי והמשפטים ההונגרי, הוענק ליישוב מעמד של עיר ב-15 ביולי 2013.<ref></ref>

==ילידי המקום==
* יוסף פטאי בשם לידתו הוא יוז'ף קליין, בשמו הספרותי הבדוי: סקונדוס נולד בשנת 1882 ונפטר בתל אביב ב-1953 היה סופר, משורר, מתרגם ופולקלוריסט יהודי-הונגרי שעלה לארץ ישראל בשנת 1940 בגיל 58.

== אתרים בעלי חשיבות ==
* כנסיית הגבירה, שנבנתה במאה ה-12 והתרחבה ללא הרף לאורך זמן, היא האטרקציה העיקרית של היישוב, כמו גם מזבח העץ המציג את אילן המשפחה של ישו, אוצר אמנות ייחודי באירופה.
* גשר האבן בסגנון הבארוק המוגן כאתר לאומי שנבנה במאה ה-18 ועליו פסל של הקדוש יאן מנפומוק.
* השרידים ההרוסים של טירת ג'נג'שפטה ממוקמים על גבעת הטירה שמעל הכפר.
* הריסות הכנסייה.<ref></ref>

== לקריאה נוספת ==
* טיבור גרביץ: Die romanische Denkmäler Ungarns. (הוצאת האוניברסיטה, בודפשט, 1938)
* גאבור הרסטי (עורך): ג'נג'שפטה: כנסיית הקהילה (2008) מהדורה 7. 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20110402001521/http://www.falvak.hu/gyongyospata ג'נג'שפטה], באתר Falvak.hu
* [http://utazom.com/vendegvaro/gyongyospata ג'נג'שפטה], באתר travel.com
* יוסף פטאי: השער האמצעי. חייו של ילד קטן וספר גדול; הערות לאסלו יולס; עבר ועתיד, ניו יורק - בודפשט - ירושלים, 1997

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:שואת יהודי הונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
אופססס! 2: ההרפתקה ממשיכה...

אופססס! 2: ההרפתקה ממשיכה... (באנגלית: ...Ooops! The adventure continues, ידוע גם בשם: !Two by Two: Overboard) הוא סרט קומדיה והרפתקאות בהנפשה ממוחשבת אירלנדי-לוקסמבורגי משנת 2020, אשר משמש כסרט המשך לסרט "אופססס! בול הגיע המבול...".

הסרט הוקרן בבכורה במקור ב-24 בספטמבר 2020. בישראל הסרט הוקרן בבכורה בדיבוב עברי ב-5 באוגוסט 2021.

== עלילה ==
לאחר שהוסר איום המבול הגדול, שטה תיבת נוח בים בחיפושים אחר אדמה. ההרמוניה בין בעלי החיים, שנמצאים בה, מתחילה להיסדק ככל שעוברים הימים בתיבה הצפופה, כשברקע מלאי האוכל, המצומצם ממילא, מתחיל להיגמר. בין דיירי התיבה נמצאים החברים הטובים פיני, יצור פרוותי מתוק, וליאה, גורה ממשפחת חתולי בר, שרואים במקום מגרש משחקים גדול וממלאים את ימיהם בצחוק ובהנאה. יום אחד, בעקבות שרשרת של טעויות, הם מוצאים עצמם מחוץ לתיבה, יחד עם שארית המזון, ששוקעת בקרקעית הים. ואם זה לא מספיק, אז השניים מופרדים ונסחפים, כל אחד למקום אחר. אך פה ההרפתקה האמיתית של שניהם רק מתחילה. ליאה יחד עם חברתם ג'לי המדוזה נסחפת לאי נידח, ואילו פיני מתעורר לצד יצורים ידידותיים, בני מינו,נאסטריאנים החיים במושבה,של המלכה פאץ' שנגד החיות כשהר געש מאיים לפרוץ ולסכן את כולם. במרוץ סוחף נגד הזמן מתאחדים האינטרסים של הגיבורים, בניסיון להצלה הדדית של בעלי החיים באשר הם ולאיחוד עם כל החברים והמשפחה, שנותרו מאחור.בסוף רואים את התיבה גרסה 2

== מדבבים בעברית ==
הדיבוב העברי בוים על ידי אלדד ירון.
* אריאל לינדזן - פיני
* מיה אלון - ליאה
* אלין ספיר - ג'לי
* גדי לוי - דייב
* שרון שחל - הייזל
* ירמי רייך - לאונרד
* טליה ברקאי - פאץ'
* צחי כהן - צ'יף קלייד
* סער בדישי - צדפה / שימפנזה / דמויות שונות
* דדי זהר - שומר נסטריאני / דמויות שונות
* רוית יעקב - שומרת נסטריאנית / דמויות שונות
* אלונה אלכסנדר - ברדיג'ט / כרוז / דמויות שונות
* אלרועי ספיר
* מיכאל ספיר
* שירן ספיר
* אלדד ירון
* גיא גולדברג
* מאיה כפרי

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סרטי 2020
קטגוריה:סרטי המשך
רוטה (עיירה)

רוטה (בספרדית: Rota) היא עיירה הנמצאת במחוז קדיס שבקהילה האוטונומית אנדלוסיה שבדרום ספרד. ליד העיירה שוכן בסיס צבאי של צי ארצות הברית בשם בסיס הצי רוטה, שבו נמל ושדה תעופה. העיירה היא מוקד תיירות מקומי.

==היסטוריה==
על פי ממצאים ארכאולוגיים, ייתכן שסביבותיה של העיר רוטה היו מיושבים עוד בתקופת הברונזה. ב-1217, במהלך מסע הצלב החמישי, תקפו צלבנים מפריזיה את רוטה.

==דמוגרפיה==
ב-2020 חיו ברוטה כשלושים אלף איש.
<center>
<timeline>
ImageSize = width:690 height:340
PlotArea = left:70 right:40 top:20 bottom:20
TimeAxis = orientation:vertical
AlignBars = justify
Colors =
 id:gray1 value:gray(0.9)
DateFormat = yyyy
Period = from:0 till:30000
ScaleMajor = unit:year increment:5000 start:0 gridcolor:gray1
PlotData =
 bar:1900 color:gray1 width:1
 from:0 till:7471 width:15 text:7,471 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1910 color:gray1 width:1
 from:0 till:7996 width:15 text:7,996 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1920 color:gray1 width:1
 from:0 till:8572 width:15 text:8,572 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1930 color:gray1 width:1
 from:0 till:9331 width:15 text:9,331 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1940 color:gray1 width:1
 from:0 till:10958 width:15 text:10,958 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1950 color:gray1 width:1
 from:0 till:10193 width:15 text:10,193 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1960 color:gray1 width:1
 from:0 till:16856 width:15 text:16,856 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1970 color:gray1 width:1
 from:0 till:23885 width:15 text:23,885 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1981 color:gray1 width:1
 from:0 till:25291 width:15 text:25,291 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1991 color:gray1 width:1
 from:0 till:27139 width:15 text:27,139 textcolor:red fontsize:8px
 bar:2001 color:gray1 width:1
 from:0 till:25919 width:15 text:25,919 textcolor:red fontsize:8px
 bar:2011 color:gray1 width:1
 from:0 till:29125 width:15 text:29,125 textcolor:red fontsize:8px
 bar:2020 color:gray1 width:1
 from:0 till:29282 width:15 text:29,282 textcolor:red fontsize:8px
</timeline></center>

==בתרבות==
שם המשפחה "ארואטי" מתייחס לאדם שמוצא אבותיו ברוטה, או שאלה עברו במקום לשם מסחר או מגורים ארעיים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנדלוסיה: רשויות מקומיות
וילאייט טרבזון

וילאייט טרבזון (בטורקית עות'מאנית: ولايت طربزون) היה מחוז מנהלי ברמה הראשונה (וילאייט) בחלק הצפון-מזרחי של האימפריה העות'מאנית וכלל את האזור לאורך קו החוף המזרחי של הים השחור ואת אזור ההר הפנימי של הרי הפונטוס. האזור אוכלס בעיקר על ידי טורקים אתניים במחצית המערבית ומוסלמים דוברי לאז במחצית המזרחית, ולאורך תקופת השלטון העות'מאני הייתה היסטוריה של המרה לאסלאם של יוונים פונטים רבים מהאזור - כאשר אף גולבהאר האטון, אמו של הסולטן סלים הראשון הייתה ממוצא יווני פונטי.

בתחילת המאה ה-20 היה שטח המחוז על פי הדיווחים , בעוד שהתוצאות הראשוניות של המפקד העות'מאני הראשון של 1885 (פורסם בשנת 1908) נתנו לאוכלוסייה 1,047,700 תושבים.<ref name="asia">[https://archive.org/stream/asiakeane00kean#page/459/mode/1up Asia] by A. H. Keane, page 459</ref> דיוק נתוני האוכלוסייה נע בין "משוער" ל"סתם השערה" בהתאם לאזור שממנו נאספו.<ref name="asia" />

לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), הוקם סנג'ק לאזיסטן.<ref>Gündüz Ali, Hemşinliler, Dil-Tarih-Kültür, Ardanuj Kültür Yardımlaşma Derneği, Yayın No: 2, Ankara, 2002, s. 61.</ref> ריזה הפכה למרכז המחוז בשל מסירת בתומי, מרכז הסנג'ק לשעבר, לרוסיה. הווילאייט גם כלל אוכלוסייה יוונית ניכרת.<ref>Krikorian, Mesrob K. (1 January 1977), p.49</ref>

== חטיבות מנהליות ==
הווילאייט כלל שלושה סנג'קים (ארבעה אחרי 1889)<ref>Yurt Ansiklopedisi, Rize, s. 6365.</ref> ו-22 קאזות.<ref>Yüksel A., Doğu Karadeniz Araştırmaları, Kitabevi, İstanbul, 2005, s.</ref> הסנג'קים של הווילאייט:
# סנג'ק טרבזון (טרבזון, Ordu, גירסון, Tirebolu, Görele, Vakfıkebir, Sürmene, Of, Akçaabat, מאקה)
# סנג'ק גומוהאן (גומוהאן, Kelkit, Şiran, Torul)
# סנג'ק לאזיסטן (ובמרכזה בתומי בהתחלה עד 1878, לאחר מכן ריזה אחרי 1878) (Rize, Pazar, ארטווין; לפעמים נכללה גם העיר Of)
# סנג'ק קאניק (ובמרכזה סמסון אחרי 1889) (סמסון, Bafra, Ünye, Fatsa, Çarşamba, טרמה)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

טרבזון
קטגוריה:טורקיה: היסטוריה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1867
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1922
הנעלמים (מיני-סדרה)

הנעלמים (בצרפתית: Disparu à jamais) היא מיני-סדרת מתח צרפתית שנוצרה על ידי דייוויד אלקיים ווינסנט פוימירו, המבוססת על ספרו של הרלן קובן באותו השם.

מיני-הסדרה עלתה לשידור ב-13 באוגוסט 2021 בשירות הזרמת המדיה "נטפליקס".

==תקציר העלילה==
לפני עשור, גיום לוצ'סי איבד שני אנשים שהיו קרובים אליו. בהווה, לאחר שבת זוגו נעלמת, גיום נשאב לתעלומה שמערערת את כל מה שידע על הסובבים אותו.

==צוות השחקנים והדמויות==
* פינגן אולדפילד – גיום לוצ'סי
* ניקולא דובושל – פרד
* גיום גואי- דה קוסטה
* גרנס מריליה – סוניה
* נייליה הרזון – ז'ודית
* גרגור קולין - קסלר
* תומאס למרקיס - אוסטרטאג

==הפצה==
ב-21 ביולי 2021, חשפה נטפליקס טריילר רשמי למיני-הסדרה, בו נחשף כי המיני-סדרה תעלה לשידור ב-13 באוגוסט 2021.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה צרפתיות
קטגוריה:סדרות מתח
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
וילאייט חלב

וילאייט חלב<ref></ref> (בטורקית עות'מאנית: ولايت حلب;<ref>[http://catalog.hathitrust.org/Record/003516257 Salname-yi Vilâyet-i Edirne] ("Yearbook of the Vilayet of Aleppo"), Halep vilâyet matbaası, Halep [Syria], 1291 [1874]. in the website of Hathi Trust Digital Library.</ref> בערבית: ولاية حلب) היה מחוז מנהלי ברמה הראשונה (וילאייט) של האימפריה העות'מאנית, שבמרכזו העיר חלב.

== היסטוריה ==
הווילאייט הוקם במרץ 1866.<ref name="SunyGocek2011"></ref> הגבולות החדשים של חלב נמתחו צפונה וכללו את הערים דוברות הטורקית קהרמאנמרש, עינתאב ואורפה, והעניקו למחוז מספר שווה של דוברי ערבית וטורקית, כמו גם מיעוט גדול דובר ארמנית.<ref name="Masters2013"></ref>

הודות למיקומה הגאוגרפי האסטרטגי בנתיב הסחר בין אנטוליה למזרח, חלב עלתה לגדולה בעידן העות'מאני, בשלב מסוים הייתה השנייה רק לקונסטנטינופול באימפריה. עם זאת, כלכלת חלב נפגעה קשות מפתיחת תעלת סואץ בשנת 1869, ומאז עלתה דמשק כמתחרה רצינית מול חלב על תואר בירת סוריה.

מבחינה היסטורית, חלב הייתה מאוחדת יותר בכלכלה ובתרבות עם הערים האנטוליות מאשר עם דמשק. עובדה זו מופיעה עד היום עם ההבדלים התרבותיים הייחודיים בין חלב לדמשק.

בתום מלחמת העולם הראשונה, הסכם סוור הפך את רוב וילאייט חלב לחלק מהאומה הסורית שהוקמה באותה העת, בעוד שקיליקיה הובטחה על ידי צרפת להפוך למדינה ארמנית. עם זאת, מוסטפא כמאל אטאטורק סיפח את רוב מחוז חלב כמו גם את קיליקיה לטורקיה במלחמת העצמאות הטורקית. התושבים הערבים במחוז (כמו גם הכורדים) תמכו בטורקים במלחמה זו נגד הצרפתים, דוגמה בולטת לכך היא איברהים חאננו שתיאם ישירות עם אטאטורק וקיבל ממנו נשק. התוצאה, לעומת זאת, הייתה הרת אסון עבור חלב, מכיוון שעל פי הסכם לוזאן, רוב מחוז חלב היה חלק מטורקיה למעט חלב ואלכסנדרטה; לפיכך, חלב נותקה מהלוויינים הצפוניים שלה ומהערים האנטוליות שבהן הייתה תלויה חלב במידה רבה במסחר. יתר על כן, הסכם סייקס–פיקו במזרח הקרוב הפריד בין חלב לרוב מסופוטמיה, מה שפגע גם בכלכלת חלב. המצב החמיר עוד יותר בשנת 1939 כאשר אלכסנדרטה סופחה לטורקיה, ובכך שללה מחלב את הנמל הראשי שלה איסכנדרון והותירה אותה בבידוד מוחלט בתוך סוריה.

== דמוגרפיה ==
בתחילת המאה ה-20 היה שטח המחוז על פי הדיווחים , בעוד שהתוצאות הראשוניות של המפקד העות'מאני הראשון של 1885 (שפורסם בשנת 1908) נתנו לאוכלוסייה 1,500,000 נפש.<ref name="asia">[https://archive.org/stream/asiakeane00kean#page/460/mode/1up Asia] by A. H. Keane, page 460</ref> דיוק נתוני האוכלוסייה נע בין "משוער" ל"סתם השערה" בהתאם לאזור שממנו נאספו.<ref name="asia" />

== חטיבות מנהליות ==
חטיבות הווילאייט
הסנג'קים של הווילאייט, בערך 1876<ref name="pavet"></ref>
# סנג'ק חלב (בשנת 1908 הצטרפו קאזה עינתאב עם קאזה פזארצ'ק מסנג'ק מאראש) (חלב, איסכנדרון, אנטקיה, בלן, אידליב, אל באב, ג'סר א-שורור)
# סנג'ק עינתאב (עינתאב, קיליס, Rumkale)
# סנג'ק ג'בליסמאן (ג'בליסמאן, מערת א-נועמאן, Manbij)
# סנג'ק מאראש (קהרמאנמרש, Pazarcık, אלביסטן, Süleymanlı, Göksun)
# סנג'ק אורפה (אורפה, Birecik, Nizip, Suruç, חרן, א-רקה)
# סנג'ק זור (לימים הפך לסנג'ק עצמאי) (דיר א-זור, ראס אל-עין)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

חלב
קטגוריה:חלב (עיר): היסטוריה
קטגוריה:סוריה: היסטוריה
קטגוריה:טורקיה: היסטוריה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1918
הפדרציה הסורית

הפדרציה הסורית (בערבית: الاتحاد السوري; בצרפתית: Fédération Syrienne), רשמית הפדרציה של המדינות האוטונומיות של סוריה (בצרפתית: Fédération des États Autonomes de Syrie), נוסדה ב-28 ביוני 1922 על ידי הנציב העליון גורו.<ref>; ; .</ref> היא כללה את מדינות חלב, דמשק ושל העלווים,<ref> ; .</ref> והשתרעה על שטח של 190,000 עד 200,000 קמ"ר (46,000 מ"ר).<ref>.</ref>

בראש הפדרציה הועמדה "מועצה פדרלית" בת 45 חברים, שהורכבה מנציגי המועצות המינהליות של שלוש המדינות, 15 איש מכל "מדינה". המועצה הפדרלית הורשתה לבחור נשיא, ובישיבתה הראשונה ביולי 1922 היא בחרה את סובחי ברכאת, מחלב לנשיאה. באפריל 1923 נקבע כי דמשק תהיה מקום מושבה הקבוע של המועצה. המפגשים הפדרליים שימשו רקע להתקרבות בין ראשי חלב ודמשק.

הפדרציה פורקה רשמית בצו מ-5 בדצמבר 1924, שנכנס לתוקף החל מ-1 בינואר 1925.<ref>; .</ref>
150px

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סוריה: היסטוריה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1922
קטגוריה:המנדט הצרפתי בסוריה ובלבנון
מדינת דמשק

מדינת דמשק (בצרפתית: État de Damas; בערבית: دولة دمشق) הייתה אחת משש המדינות שהוקמו על ידי הגנרל הצרפתי אנרי גורו במנדט הצרפתי של סוריה לאחר ועידת סן רמו בשנת 1920 והתבוסה של הממלכה קצרת הימים של פייסל, מלך סוריה.

המדינות האחרות היו מדינת חלב (1920), מדינת העלווים (1920), מדינת ג'בל א-דרוז (1921) וסנג'ק אלכסנדרטה (1921). לבנון הגדולה (1920) הפכה לימים ללבנון המודרנית.

== הקמה ==
ב-1 בספטמבר 1920 חילקו הצרפתים את שטחי המנדט בסוריה לשלוש "מדינות": מדינת דמשק, מדינת חלב, ומדינת לטקיה ("הטריטוריה העלווית").
מדינת דמשק הוכרזה על ידי הגנרל הצרפתי אנרי גורו ב-3 בספטמבר 1920,<ref>[http://www.syrianhistory.com/node/3379 Syrian History: Timeline]</ref> כשבירתה דמשק. הנשיא הראשון של המדינה החדשה היה חאקי אל-עזם. מדינת דמשק כללה את דמשק וסביבתה, בנוסף לערים חומס, חמה ועמק הנהר אורונטס.

מדינת דמשק החדשה איבדה ארבעה מחוזות קאזה (מחוזות המשנה) שהיו חלק מווילאייט סוריה בתקופה העות'מאנית להר הלבנון הנוצרי בעיקר ליצירת לבנון הגדולה החדשה. השטח המופרד מדמשק תואם כיום את הבקאע ודרום לבנון. דמשק, ומאוחר יותר סוריה, מחתה ללא הרף על הפרדת הארצות הללו והמשיכה לדרוש אותן בחזרה לאורך כל תקופת המנדט. אוכלוסיית האזורים הללו, שהייתה מוסלמית בעיקר, מחתה גם על ההפרדה מדמשק.

== הפדרציה הסורית ומדינת סוריה ==
ב-28 ביוני 1922 הכריז הגנרל אנרי גורו על הקמת הפדרציה הסורית שכללה את מדינות דמשק, חלב ומדינת העלווים. בשנת 1924 הופרדה שוב מדינת העלווים. הפדרציה הסורית הפכה למדינת סוריה ב-1 בינואר 1925.

== אוכלוסייה ==
{| align="center" cellpadding="4" cellspacing="0" style="margin: 1em; background: #ffffff; border: 2px solid #aaa; font-size: 100%;" width="250"
| colspan="8" align="center" |תפוצה כללית של האוכלוסייה במדינת דמשק על פי המפקד הצרפתי בשנים 1921–1922<ref>E. J. Brill's first encyclopaedia of Islam, 1913-1936, Volume 2, page 301</ref>
|- align="center" bgcolor="#f0f0f0"
! דָת
! תושבים
! אֲחוּזִים
|-
| סוני
| 447,000
| 75.1%
|-
| נוצרים
| 67,000
| 11.3%
|-
| זרים
| 49,000
| 8.2%
|-
| התריסריים
| 9,000
| 1.5%
|-
| איסמעילים
| 8,000
| 1.3%
|-
| יהודים
| 6,000
| 1.1%
|-
| עלווים
| 5,000
| 0.8%
|-
| דרוזים
| 4,000
| 0.7%
|-
| סך הכל
| 595,000
| 100%
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המנדט הצרפתי בסוריה ובלבנון
קטגוריה:אסיה: מושבות צרפתיות לשעבר
קטגוריה:דמשק: היסטוריה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1920
אית'ן היצ'קוק

אית'ן אלן היצ'קוק (באנגלית: Ethan Allen Hitchcock; 19 בספטמבר 1835 – 9 באפריל 1909) היה איש עסקים אמריקאי, שכיהן כמזכיר הפנים של ארצות הברית בשנים 1899–1907 בממשלי הנשיאים ויליאם מקינלי ותיאודור רוזוולט.

== ביוגרפיה ==
היצ'קוק נולד בספטמבר 1835 במוביל שבאלבמה, בנם של הנרי היצ'קוק (1791–1839), שופט בבית המשפט העליון של אלבמה, ואן ארווין היצ'קוק. הוא היה אחיו של הנרי היצ'קוק, עורך דין שפעל נגד העבדות בארצות הברית; אחיינו של מייג'ור גנרל אית'ן אלן היצ'קוק, נכדו של השופט והתובע הכללי הראשון של ורמונט סמואל היצ'קוק; ונינו של אית'ן אלן , גיבור מלחמת העצמאות של ארצות הברית.

מ-1855 עד 1860 עסק היצ'קוק בפעילויות מסחריות בסנט לואיס, ולאחר מכן נסע לסין כדי להצטרף לחברת סחר שפעלה תחת שושלת צ'ינג, בה הפך לשותף בשנת 1866. ב-20 במרץ 1869 נישא היצ'קוק למרגרט דווייט קולייר, והזוג חבק שלוש בנות. בשנת 1872 פרש מהעסקים. כעבור שנתיים שב אל ארצות הברית, ובשנים 1874–1879 היה נשיא של ארגונים אחדים בתעשיות הכרייה ומסילות הברזל. בנוסף, היה חבר ב"אגודת בני המהפכה" (Sons of the Revolution) של מיזורי.

היצ'קוק היה בשנות השישים לחייו כאשר נשיא ארצות הברית ויליאם מקינלי מינה אותו לשליח מיוחד ולציר בכיר באימפריה הרוסית בשנת 1897. בפברואר 1898 הועלה לדרג דיפלומטי של שגריר וציר בעל סמכויות ביצועיות, והיה השגריר הראשון שהוסמך מארצות הברית אל חצרו של הצאר. במהלך אותה שנה מונה למזכיר מחלקת הפנים של ארצות הברית ב, וגם לאחר רצח מקינלי הוסיף לשרת בתפקיד תחת יורשו, תיאודור רוזוולט. כמזכיר הפנים פעל היצ'קוק לשימור משאבי הטבע של ארצות הברית וארגן מחדש את ניהול ענייני העמים ילידים בארצות הברית.

היצ'קוק נפטר ב-9 באפריל 1909 בוושינגטון הבירה, בגיל 73. היצ'קוק נטמן בבית העלמין בלפונטיין השוכן בסנט לואיס.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית ברוסיה
קטגוריה:מזכירי הפנים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ויליאם מקינלי
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל תאודור רוזוולט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1835
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1909
איילט דולקדיר

איילט דולקדיר (בטורקית עות'מאנית: ایالت ذو القادریه / دولقادر)<ref name="someprov"></ref> או איילט מאראש היה איילט של האימפריה העות'מאנית. שטחו המדווח במאה ה-19 היה .<ref></ref>

== היסטוריה ==
נסיכות דולקדיר הייתה האחרונה מבין האמירויות האנטוליות שנכנעה לעות'מאנים, והצליחה להישאר עצמאית עד 1521, ולא שולבה במלואה באימפריה עד 1530.<ref name="otm-enc"></ref> האיילט הוקם בשנת 1522.<ref name="Özoğlu2005"></ref> לאחר פירוקו בשנת 1864 אוחדו שטחיו עם איילט חלב ודיארבקיר.

== חטיבות מנהליות ==
איילט מאראש כלל ארבעה סנג'קים בין השנים 1700–1740 כדלקמן:
# סנג'ק מאראש (Paşa Sancağı, קהרמאנמרש)
# סנג'ק מלטיה (מלטיה)
# סנג'ק עינתאב (Ayıntab Sansağı, גזיאנטפ)
# סנג'ק קארס אי מאראש (Kadirli)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: איילטים
קטגוריה:טורקיה: היסטוריה
קארלוס דל טורו

קארלוס דל טורו (באנגלית: Carlos Del Toro; ) הוא איש עסקים אמריקאי וקצין צי ארצות הברית בדימוס יליד קובה, שמכהן כמזכיר הצי של ארצות הברית ה-78 בממשל הנשיא ג'ו ביידן החל מ-9 באוגוסט 2021.
==ראשית חייו==
קארלוס דל טורו נולד בהוואנה, קובה והיגר עם הוריו לארצות הברית כילד. הוא גדל בהלס קיצ'ן, מנהטן, ניו יורק. ב-1983 קיבל דל טורו תואר בוגר במדעים בהנדסת חשמל מהאקדמיה הימית של ארצות הברית. בהמשך הוא קיבל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ממכללת המלחמה של הצי ותואר שני בלימודי חקיקה מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.

==קריירה==
דל טורו שירת בצי ארצות הברית במשך 22 שנים, ופרש בדרגת קומנדר. במהלך שירותו הוא שירת במשרד מזכיר הצי של ארצות הברית והיה עוזר מיוחד למנהל ולסגן המנהל של משרד הניהול והתקציב. הוא גם פיקד על המשחתת "בלקלי" . לאחר פרישתו מהצי הקים דל טורו את חברת SBG פתרונות טכנולוגיים, חברת ניהול והנדסה שעובדת בעיקר עם לקוחות ממשלתיים.
==מזכיר הצי של ארצות הברית==
===מינויו===
ב-11 ביוני 2021 הוצג מינויו של דל טורו כמזכיר הצי של ארצות הברית על ידי הנשיא ג'ו ביידן. ב-17 ביוני הוגש המינוי לאישור הקונגרס. מינויו של דל טורו זכה לשבחים מיושב ראש ועדת הכוחות המזוינים של הסנאט, ג'ק ריד, שתיאר את המינוי כ"בחירה מצוינת".

במהלך שימוע שהתקיים ב-13 ביולי בפני ועדת הכוחות המזוינים של הסנאט, הופנו לדל טורו שאלות "ידידותיות ביותר" על ידי הסנאטורים, אם כי כמה סנאטורים רפובליקנים הביעו דאגה בנוגע לחוסר ההתאמה כביכול ולגודלו של תקציב ההגנה של שנת הכספים 2022 של ממשל ביידן ובנוגע למחויבותה של ארצות הברית להגן על טאיוואן לנוכח המתיחות העולה והגוברת ביחסי ארצות הברית–סין וכישלונה של ארצות הברית להגן על האי בתרגיל סימולציה. בנוגע לשאלת התקציב, תמך דל טורו בתוכנית הצי להכנסה לשירות של 355 ספינות עד שנת 2030, אך ציין שהצי יזדקק לתקציב נוסף. בנוגע לטאיוואן, הוא אישר את מחויבותו להגנת האי והצהיר שהוא "יתמקד באופן בלעדי באיום מסין" ויבקש להגן על האינטרסים הביטחוניים של ארצות הברית במרחב האינדו-פסיפי. דל טורו הביע את כוונתו להתמקד בהתחממות העולמית ובמאמצים למודרניזציה.

ב-27 ביולי ביולי אישרה ועדת הכוחות המזוינים את מינויו של דל טורו, והעבירה אותו למליאת הסנאט. ב-7 באוגוסט אישרה מליאת הסנאט את מינויו. ב-9 באוגוסט הוא הושבע לתפקידו.

==חיים אישיים==
לדל טורו ולרעייתו בטי ארבעה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מזכירי הצי של ארצות הברית
קטגוריה:נשיאות ג'ו ביידן: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הימית של ארצות הברית
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצי ארצות הברית
קטגוריה:הוואנה: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
בית המשפט העליון של אוגנדה

בית המשפט העליון של אוגנדה הוא הרשות השופטת באוגנדה. בית המשפט שואב את סמכויותיו מסעיף 130 לחוקת אוגנדה.

בניין בית המשפט העליון ממוקם ברחוב קולולו העליון מספר 10, בפינה עם כביש מבואה, על גבעת קולולו. זהו הרובע המרכזי של קמפלה, בירת אוגנדה והעיר הגדולה ביותר.<ref name="About"></ref>

== סקירה כללית ==
בראש בית המשפט העליון עומד השופט הראשי ויש עוד עשרה שופטים נוספים. הרוב הנדרש להחלטת בית המשפט משתנה בהתאם לסוג התיק הנדון. כאשר דנים בערעור חוקתי, המניין הנדרש הוא שבעה שופטים. במקרה פלילי או בערעור אזרחי, רק חמישה שופטים נדרשים.

בהיעדר השופט הראשי בדיון, השופט הבכיר ביותר בבית המשפט עומד בראש הדיון.

בית המשפט מתכנס לשמונה ישיבות בשנה עם הפסקה של כשבועיים בין הפגישות לצורך ביצוע מחקר וכתיבת פסקי דין. בסמכות בית המשפט לדחות, לבטל, להחליף את פסק הדין או להורות על משפט חוזר בעת דיון.

== הרכב השופטים ==
החל מה-22 באוגוסט 2020 מונו השופטים הבאים לבית המשפט העליון:<ref></ref>

# אלפונז אוייני-דולו, נשיא בית המשפט העליון של אוגנדה
# סטלה ארך-אמוקו<ref name="MSArR"></ref>
# אסתר מיימבאלה קיטימבו קיסאקיה
# אלדד מוואנגוסיה
# רובי אופיו Aweri
# פיית' אסי מוונדהה
# ליליאן טיבאטמווה-אקיריקובינזה
# פול מוגמבה<ref name="New"></ref>
# מייקל צ'יביטה<ref name="AppR"></ref>
# יחזקאל מוהאנגוזי<ref name="AppR" />
# פרסי טוהייז<ref name="AppR" />

== רשימת נשיאי בית המשפט ==
=== הרפובליקה של אוגנדה ===
* 2020 - מכהן Alfonse OWiny-Dollo
* 2015 - 2020 בארט מגונדה קטוריבה
* 2013 - 2015 סטיבן קוומה (משחק)
* 2001 - 2013 בנימין ג'וסס אודוקי<ref name="List"></ref>
* 1986 - 2001 סמואל וואקו וומבוזי<ref name="List" />
* 1985 - 1986 פיטר אלן<ref name="List" />
* 1980 - 1985 ג'ורג 'מסיקה<ref name="List" />
* 1979 - 1980 סמואל וואקו וומבוזי<ref name="List" />
* 1975 - 1979 מוחמד סייד<ref name="List" />
* 1972 - 1975 סמואל וואקו וומבוזי<ref name="List" />
* 1971 - 1972 בנדיקטו קיוואנוקה<ref name="List" />
* 1969 - 1971 דרמות ג'וזף שרידן<ref name="List" />
* 1963 - 1969 Egbert Udo Udoma<ref name="List" />
* 1962 - 1963 KG Bennet<ref name="List" />

=== אוגנדה הבריטית ===
* 1956 - 1962 אודלי מקיסק
* 1952 - 1956 ג'ון בואס גריפין
* 1947 - 1952 דייוויד אדוארדס
* 1937 - 1947 נורמן ויטלי<ref name="ST"></ref>
* 1935 - 1937 אולם רוברט אוונס<ref name="ST" />
* 1935 - 1935 ג'ון הארי ברקלי ניהיל (משחק)
* 1933 - 1934 סידני סולומון אברהמס
* 1921 - 1933 צ'ארלס ג'יימס גריפין
* 19nn - 1920 ויליאם מוריס קרטר

== קישורים חיצוניים ==
*
* [http://www.ugandaonlinelawlibrary.com/lawlib/courts_index.asp ספריית המשפטים המקוונת של אוגנדה - בתי משפט ושיפוט]
* [https://web.archive.org/web/20080531055758/http://www.ulii.org/ug/ מכון המידע המשפטי של אוגנדה]
* [http://www.uls.or.ug/ החברה למשפטים באוגנדה]
* [http://www.ealawsociety.org/ אגודת המשפטים במזרח אפריקה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוגנדה
קטגוריה:בתי משפט עליונים לפי מדינה
ריינר פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה

הארכידוכס ריינר פרדיננד מריה יוהאן אוונגליסט פרנץ איגנאץ מאוסטריה (בגרמנית: Erzherzog Rainer Ferdinand Maria Johann Evangelist Franz Ignaz von Österreich; 11 בינואר 1827 – 27 בינואר 1913) היה אריסטוקרט אוסטרי לבית הבסבורג-לורן, אחיינו של פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ופוליטיקאי בכיר באימפריה האוסטרית (יו"ר ועידת השרים האוסטרית בין 1861 ל-1865). ריינר פרדיננד היה בנם של ריינר יוזף, ארכידוכס אוסטריה ואליזבטה, נסיכת סבויה.

== ביוגרפיה ==
בנו של ריינר יוזף, ארכידוכס אוסטריה, המשנה למלך בממלכת לומברדיה-ונציה ואחיו הצעיר של פרנץ השני, קיסר האימפריה האוסטרית. מונה על ידי פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, בשנת 1857 לראש הרייכסראט (הפרלמנט). בשנים 1861–1865, כיהן ריינר פרדיננד כיושב ראש ועידת השרים האוסטרית (תפקיד המקביל לזה של ראש ממשלה), היה ראש הקבינט הליברלי של אנטון פון שמרלינג ובין השנים 1872 עד 1906 שימש כמפקד הראשי של כוח היבשה המלכותי הקיסרי (kaiserlich-königliche Landwehr), שאותו בנה לכוח חמוש שווה צבאית לצד הצבא המשותף בתקופה זו. בשנת 1874 הועלה לדרגת פלדצוגמייסטר. ריינר קידם אמנות ומדע. בין היתר היה נשיא התערוכה העולמית של וינה בשנת 1873, נשיא אוצר האקדמיה למדעים ומגן המוזיאון האוסטרי לאמנות ולתעשייה. בשנת 1884 רכש אוסף פפירוס ותרם אותו בשנת 1899 לספריית המשפטים (כיום הספרייה הלאומית האוסטרית). אוסף הפפירוס של הארכידוכס ריינר הוא כיום אתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

מאז 21 בפברואר 1852, ריינר היה נשוי לבת דודו הארכידוכסית מריה קרולינה (1825-1915), בתו של הארכידוכס קרל, דוכס טשן. הזוג היו מהחברים האהודים ביותר במשפחה הקיסרית במשך עשרות שנים בשל נוכחותם הציבורית התכופה ופעילויות צדקה רבות. נישואיהם של ריינר ומריה קרולינה היו מאושרים מאוד. חגיגת חתונת היהלומים שלהם בשנת 1912 הוערכה מאוחר יותר כאירוע החגיגה המרכזית האחרונה של האימפריה האוסטרו-הונגרית. מכיוון שלריינר ומריה קרולינה לא היו ילדים משל עצמם, אך היו ידידותיים מאוד לילדים, הם דאגו לצרכיהם של ילדים וצעירים ששונים, כולל בני משפחת הבסבורג. מאז 1999 החלה פעילות מחודשת של הלהקה המוזיקלית 'הארכידוכס ריינר' בזלצבורג. במקור הייתה זאת להקה צבאית של חיל בצבא האוסטרו-הונגרי שהיה כפוף ישירות אל הארכידוכס ריינר.

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://austria-forum.org/af/AEIOU/Rainer_Ferdinand,_Erzherzog_von_Österreich ריינר פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה], פורום אוסטריה 
* [https://www.biographien.ac.at/oebl_8/395.pdf ריינר פרדיננד, מתוך הלקסיקון הביוגרפי של האימפריה האוסטרית (Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich)]
* 

קטגוריה:אצולה אוסטרית
קטגוריה:בית הבסבורג
קטגוריה:פוליטיקאים אוסטרים
קטגוריה:האימפריה האוסטרית: אישים
קטגוריה:האימפריה האוסטרו-הונגרית: אישים
קטגוריה:ילידי 1827
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1913
כביש 654

כביש 654 הוא כביש אורך אזורי בבקעת הנדיב, שמתחיל בצומת עם כביש 653 ליד גבעת עדה, ומסתיים לאחר עיקול בכביש, שם מתחיל כביש 6533, ליד המושב אביאל. אורכו הוא 1.9 ק"מ, והוא אחד מהכבישים הארציים הקצרים ביותר בישראל. הכביש נועד בעיקר ליצירת גישה אל יישובי המועצה האזורית אלונה ואל פארק אלונה.

== צמתים לאורך הכביש ==
{| class="wikitable"
|+
!קילומטרים
!שם
!סוג מפגש
!מיקום
!דרכים מצטלבות
|-
| colspan="5" align="center" bgcolor="#D8 BF D8" |כביש 654 מדרום לצפון
|-
| align="center" |0
| align="center" |צומת ללא שם
| align="center" align="center" |בנימינה-גבעת עדה
| align="center" |
|-
| align="center" |0.35
| align="center" |צומת ללא שם
| align="center" align="center" |בנימינה-גבעת עדה
| align="center" |רחוב הארזים
|-
| align="center" |1.5
| align="center" |צומת ללא שם
| align="center" align="center" |אביאל
| align="center" |רחוב התאנה
|-
| align="center" |1.9
| align="center" |עיקול בכביש
|
| align="center" |אביאל
| align="center" |כביש 6533
|}

== ראו גם ==
* כביש 653
* מועצה אזורית אלונה
* בנימינה-גבעת עדה

קטגוריה:בנימינה
קטגוריה:מועצה אזורית אלונה
קטגוריה:ישראל: כבישים
ראובן חזק

ראובן מרדכי חזק (נולד ב-29 בינואר 1938) הוא איש מערכת הביטחון לשעבר, שכיהן כסגן ראש השב"כ ולאחר מכן כמנכ"ל עיריית ירושלים, ואשר נודע בשל חלקו בפרשת קו 300. כיום עוסק בפיסול.

== ביוגרפיה ==
נולד ביפו<ref name=":3"></ref> לצייר אברהם חזק ולפרידה לבית חילביץ,<ref name=":0"></ref> ילידי אסטוניה שעלו לארץ ב-1933. אחיו הבכור היה איש העסקים הישראלי-אמריקאי נחמיה חזק.<ref></ref><ref></ref>

את לימודיו התיכוניים עשה בבית חינוך תיכון (לימים עירוני ד') והיה פעיל בתנועה המאוחדת. עם סיום לימודיו הצטרף לגרעין נח"ל ושירותו הצבאי היה בחטיבת הצנחנים.<ref name=":3" />

לאחר שירותו הצבאי למד סוציולוגיה וגאוגרפיה באוניברסיטה העברית, המשיך לתואר שני בגאוגרפיה עירונית, והיה למרצה זוטר. התגייס לשב"כ בשנת 1964, החל את שירותו ביחידה למניעת ריגול סובייטי והתקדם בסולם הדרגות הארגוני. ב–1979 פרש מהשירות, ובשנים 1980–1981<ref></ref> כיהן כמנכ"ל עיריית ירושלים. לאחר מכן שב לשב"כ, והתמנה לסגן ראש השירות וממלא מקומו. בתקופה זו השתתף בלכידת המחתרת היהודית.<ref name=":1"></ref>

בנובמבר 1985, פנה חזק, יחד עם חבריו לשירות פלג רדי ורפי מלכא, לראש השירות אברהם שלום בדרישה לחשוף את פרטי פרשת קו 300 או להתפטר מתפקידו. שלום סירב והשלושה הורחקו מהשירות. בפברואר 1986 פנה חזק עם פרטי הפרשה למשנׇה לפרקליט המדינה, דורית ביניש, ולאחר מכן ליועץ המשפטי לממשלה, יצחק זמיר – מה שהוביל, לאחר אי-אילו השתלשלויות, לפתיחת חקירה פלילית של הפרשה.

לאחר פרישתם של השלושה מהשב"כ, הקימו יחד את חברת האבטחה "שפרן".

בשנת 1988 מונה חזק לראש מטה הבחירות של רשימתו של טדי קולק,<ref></ref> "ירושלים אחת", ואף הוזכר כמי שעשוי להחליף את קולק כראש העירייה בעתיד. בשנת 1996 הושאל מחברת "שפרן" לחברת NDS שם עסק בתחום ההגנה האקטיבית,<ref name=":2" /> ולימים הפך לסגן נשיא החברה.

בשנות ה-90 של המאה ה-20 החל חזק לעסוק בפיסול באבן והציג מעבודותיו בסימפוזיונים בינלאומיים לפיסול במעלות-תרשיחא ובאשדוד.<ref></ref> בדצמבר 2019 הציג את תערוכת הבכורה שלו, "ראש ולענה", במוזיאון "על התפר" בירושלים.

בעשור השני של המאה ה-21, התנדב חזק בעמותת "בדרך להחלמה", העוסקת בהעברת חולים פלסטינים לבתי חולים בארץ, 

בשנת 2021 השתתף עם חבריו רדי ומלכא בסרט "הרעות" של הבמאי יונתן פז.<ref name=":1" />

== חיים אישיים ==
נשוי לנירה ואב לשלושה. מתגורר בשכונת צהלה בתל אביב.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגני ראש השב"כ
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי התנועה המאוחדת
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
ממלכת איליריה

ממלכת איליריה הייתה נחלת כתר של האימפריה האוסטרית בשנים 1816–1849,<ref name="Cvirn2000"></ref> המדינה היורשת של המחוזות האיליריים, שנכבשה בחזרה על ידי אוסטריה במלחמת הקואליציה השישית והוקמה מחדש על פי הסעיף האחרון של קונגרס וינה. המרכז המנהלי שלה היה בליובליאנה.

במהלך המהפכות של 1848, הממלכה התפרקה והתפצלה לנחלות הכתר האוסטריות של קרניולה, קרינתיה וארץ החוף האוסטרית.

== גאוגרפיה ==
המחוזות האיליריים הצרפתים כללו את קרניולה וקרינתיה המערבית ("העליונה"), כמו גם את השטחים האדריאטיים של גוריציה וגרדישקה, טריאסטה וחצי האי איסטריה. הם כללו גם את החוף הדלמטי ואת אדמות ממלכת קרואטיה דרומית לנהר סאווה. חלקים מהשטחים לחופי הים האדריאטי סופחו על ידי המלוכה ההבסבורגית מוונציה בהסכם קמפו פורמיו בשנת 1797. עם פירוק הפרובינציות, ממשלת אוסטריה פיצלה את דלמטיה ומיזגה את החלק המזרחי ("התחתון") של קרינתיה למה שהפך לממלכת איליריה.

שטח הממלכה כלל את החלק המערבי והמרכזי של סלובניה של ימינו, כלומר קרניולה עם הבירה ליובליאנה והריביירה הסלובנית (גורישקה ואיסטריה הסלובנית), קרינתיה האוסטרית וקרינתיה הסלובנית, כמו גם כמה שטחים בצפון מערב קרואטיה (מחוז איסטריה של היום ואיי מפרץ קוורנר, קרק, צרס ולושין) וצפון מזרח איטליה (מחוזות טריאסטה וגוריציה). בשנת 1822 אוחדה שוב קרואטיה האזרחית בין הגדה הימנית של סאווה ורייקה לממלכת קרואטיה (ההבסבורגית).

== היסטוריה ==
ממלכת איליריה הוקמה כדי להתנגד ליומרות הטריטוריאליות של ממלכת הונגריה והשפעות האימפריה הרוסית, אך עם הסיפוח ההונגרי של קרואטיה האזרחית ורייקה היא איבדה את משמעותה. הרפורמות המשפטיות והמנהליות שביצעו השלטונות הצרפתים לשעבר שינו מאוד את המבנים הניהוליים של שטחים אלו, כך שהרשויות הקיסריות האוסטריות חשבו שעדיף לקבץ את רובן כישות אדמיניסטרטיבית נפרדת, מה שמאפשר התאגדות איטית במשפט המשפטי, השיפוטי והאוסטרי. מערכת מנהלית.

ממלכת איליריה הוקמה רשמית ב-3 באוגוסט 1816. <ref></ref> בשנים הראשונות היא כללה גם שטח קרואטי שהיה חלק מקרואטיה האזרחית הנפוליאונית. אולם כבר בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-19 הוקמה מחדש הממלכה הקרואטית הטרום נפוליאונית, בה נכללו גם השטחים המהווים חלק מממלכת איליריה (העיר רייקה - פיומה עם מזרח איסטריה ומחוז קרלובץ).
מפת ממלכת איליריה המוגדלת, בשם Zemljovid Slovenske dežele in pokrajin ("מפת ארצות ומחוזות סלובנים")
באביב העמים בשנת 1848, הסלובנים קידמו הצעה לכלול את שטיריה התחתונה בממלכת איליריה, כך שרוב ארצות סלובניה יתאחדו בישות מנהלית אחת וכך יתגשם הרעיון של סלובניה המאוחדת. פיטר קוזלר עיצב מפה של ממלכת איליריה כה מוגדלת, שלימים תהפוך לסמל לאומי חשוב בתודעה הלאומית הסלובנית. אולם ההצעה נדחתה על ידי הקיסר ההבסבורגי. ממלכת איליריה הוזכרה בהדרגה פחות ופחות ובפעם האחרונה הופיעה רשמית בשנת 1849 כנחלת כתר בחוקת מרץ של אוסטריה.

== חלוקה מנהלית ==
בשנים 1822–1848 נוהלה הממלכה על ידי הממשלה הקיסרית-מלכותית בליובליאנה (לייבאך) עבור המחוזות של ליובליאנה, נובו מסטו (נוישטט), פוסטוינה (Adelsberg), פילאך (Beljak) וקלגנפורט (Celovec) והממשלה הקיסרית-מלכותית באזור הריביירה בטריאסטה עבור המחוזות של איסטריה (Istrien), גוריציה (Görz) והעיר הקיסרית טריאסטה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האימפריה האוסטרית
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1816
צ'ארלס מקדואל

צ'ארלס מקדואל (; 18 באוקטובר 1743 – 31 במרץ 1815) היה בריגדיר גנרל בחטיבת מחוז מורגן של המיליציה המדינית של קרוליינה הצפונית, במהלך המהפכה האמריקאית.<ref></ref><ref>, See also [https://www.ncpedia.org/biography/mcdowell-charles NCPedia]</ref>

== ביוגרפיה ==
מקדואל נולד ב-18 באוקטובר 1743, בווינצ'סטר, מחוז פרדריק שבווירג'יניה, לג'וזף ומרגרט. בצעירותו עברה משפחתו למחוז רואן שבקרוליינה הצפונית.

בעת המהפכה האמריקנית שירת כגנרל המיליציה של קרוליינה הצפונית. במרוצת המלחמה היה מעורב בקרבות רבים כנגד שבט הצ'רוקי.<ref name="Lewis"></ref><ref name="Powell">, See also [https://www.ncpedia.org/biography/mcdowell-charles NCPedia]</ref> בין השנים 1775–1776, שימש כקפטן הגדוד השני של מחוז רואן. בשנת 1777 מונה לקולונל של מיליציית מחוז בורק. בשנת 1782 מונה לבריגדיר גנרל של חטיבת המיליציה המחוזית של מורגן. טרם המלחמה כיהן מקדואל כחבר בבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית. בין השנים 1782–1789, ייצג את המדינה ב.

הוא נפטר ב-31 במרץ 1815 ונקבר בבית הקברות של מורגנטון.<ref name="FG"></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי צבא אמריקאים במלחמת העצמאות של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1743
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1815
אגאפיוס מהייראפוליס

מחבוב אבן קוסטנטין (בערבית: محبوب إبن قسطنطين, שם נוצרי שקיבל את הצורה הלטינית אגאפיוס בן קונסטנטין; נפטר בשנת 941/2 לספירה) היה סופר והיסטוריון ערבי נוצרי, הידוע בעיקר בזכות חיבורו הארוך "כיתאב אל-עונואן" ("ספר הכותרות" או "ההיסטוריה"). הוא היה הבישוף המלכיתי של מנביג' (Hierapolis), בסוריה.

הוא היה בן זמנו של הכרוניקאי אוטיכיוס מאלכסנדריה (סעיד אבן בטריק), גם הוא מלכיתי. החיבור ההיסטורי שלו מתחיל עם יסוד העולם ונמשך עד לזמנו. החלק העוסק בתקופה הערבית שרד רק בכתב יד אחד ונקטע בשנה השנייה לח'ליפות של אל-מהדי (160 להיג'רה, 776/7 לספירה) ובזמן בו הקיסר היה לאון הרביעי (775–780).

עבור ההיסטוריה המוקדמת של הנצרות, אגאפיוס עשה שימוש ללא ביקורת בחומרים אפוקריפיים ואגדתיים. עבור ההיסטוריה החילונית והכנסייתית בהמשך, הוא הסתמך על מקורות סוריים, במיוחד הכרוניקה העולמית של ההיסטוריון המרוני תאופילוס מאדסה (מת בשנת 785) עבור סוף התקופה האומיית ותחילת העבאסית. הוא השתמש ב"תולדות הכנסייה" של אוסביוס רק באמצעות אוסף של קטעים קצרים מתוך החיבור. את זה הוא משלים ממקורות אחרים. הוא נותן קטע שלא ידוע ממקור אחר מאת פפיאס; ורשימה של מטרופוליטנים מזרחיים. הוא משתמש בחיבור ההיסטורי האבוד של בר-דיסאן , אך רבים ממקורותיו נותרו עלומים.

החיבור ההיסטורי של אגאפיוס מכיל גרסה של העדות הפלוויאנית – אזכור, שהאותנטיות שלו שנויה במחלוקת, של ישו והנוצרים בספרו של יוסף בן מתתיהו "קדמוניות היהודים", שנכתב בסוף המאה ה-1. וכך הוא מצטט מתוכו:
:.

גרסתו של אגאפיוס נייטרלית יותר מזו של הטקסט הקיים בכתבי היד ששרדו של "קדמוניות היהודים": היא מופיעה ללא המשפט "אם מותר לקרוא לו איש", ללא ההתייחסות לנסים שביצע, ללא ציון תפקידם של המנהיגים היהודים בהאשמתו, ועם ניסוח מסויג על כך שתלמידיו של ישו דיווחו שהופיע לפניהם חי כעבור שלושה ימים, ושרק "אולי הוא המשיח".

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.tertullian.org/fathers/index.htm#Agapius_Universal_History חיבורו ההיסטורי של אגאפיוס] 
* [https://archive.org/details/Unwan2 כיתאב אל-עונואן] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:היסטוריונים ערבים
קטגוריה:היסטוריונים של ימי הביניים
קטגוריה:סורים
קטגוריה:בישופים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-10
V (אלבום של ונסה הדג'נס)

V הוא אלבום הבכורה של הזמרת האמריקאית ונסה הדג'נס, שיצא לאור ב-26 בספטמבר 2006, תחת הוצאת הוליווד רקורדס.

== כתיבה ופיתוח ==
לאחר שהשתתפה בהיי סקול מיוזיקל, חתמה הדג'נס על חוזה קלטות עם חברת הוליווד רקורדס שבבעלות חברת וולט דיסני.

הדג'נס הצהירה ששם האלבום מייצג את שמה, ונסה, אך גם את המילה "מגוון" (באנגלית: variety), מכיוון שהאלבום הוא שילוב של ז'אנרים וסגנונות.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

=== מצעדים שנתיים ===

== תארים ונתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!עותקים
|-
!ארגנטינה (CAPIF)<ref></ref>
|פלטינה
|8,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)<ref></ref>
|זהב
|570,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2006
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי דרימלאב
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מתיו ג'רארד
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי רוק מאפיה
קטגוריה:אלבומי פופ
קטגוריה:אלבומי זהב בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי חברת הוליווד רקורדס
מצלמת IP

מצלמת אבטחה אלחוטית חיצונית של חברת Jennov
מצלמת IP (באנגלית: IP Camera) היא סוג של מצלמת וידאו דיגיטלית שממירה את נתוני חיישן הצילום לפורמט דיגיטלי ומשדרת את נתוני תמונה דרך רשת IP מקומית או מרוחקת. חלק ממצלמות ה-IP מכילות בנוסף מערכת הקלטה. ייעודן העיקרי הוא ניטור ומעקב.

במצלמות טלוויזיה במעגל סגור (CCTV), לעומת זאת, אותות הווידאו מועברים על כבלי נחושת באופן אנלוגי. רוב מצלמות ה-IP הן מצלמות רשת, אך המונח "מצלמת IP" חל בדרך כלל רק על אלה שניתן לגשת אליהן ישירות באמצעות חיבור רשת, המשמשות בדרך כלל למעקב.

חלק ממצלמות ה-IP דורשות תמיכה של מקליט וידאו מרכזי , כדי לתחזק הקלטה בעלת שמע. אחרות מסוגלות לפעול בצורה מבוזרת ללא צורך ב-NVR.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:פרוטוקולי אינטרנט
קטגוריה:וידאו באינטרנט
קטגוריה:מצלמות
אלברט הרטר

אלברט הרטר (באנגלית: Albert Herter; 2 במרץ 1871 – 15 בפברואר 1950) היה צייר, מאייר ומעצב פנים אמריקאי. הוא למד בליגת הסטודנטים לאמנות אצל ג'יימס קרול בקוויט, ולאחר מכן בפריז אצל ז'אן פול לורנס ופרננד קורמון.

== ביוגרפיה ==
הוא נולד בניו יורק למשפחה שעסקה באמנות. אביו, כריסטיאן הרטר (1839–1883), הקים את חברת האחים הרטר, חברה לעיצוב פנים וריהוט בניו יורק. החברה נסגרה בשנת 1906, ואלברט ייסד בשנת 1909, חברה לייצור שטיחים וטקסטיל שהייתה, במובן מסוים, ממשיכה את דרכו של אביו.<ref>Charles de Kay, "Albert Herter," Art and Progress, American Federation of the Arts, vol. 5, no. 4 (February 1914), p. 136</ref>

כשהרטר למד בפריז הוא פגש סטודנטית אמריקאית לאמנות, אדל מק'גיניס. הם נישאו בשנת 1893 ונולדו להם שלושה ילדים: אווריט אלברט (1894–1918), כריסטיאן ארצ'יבלד (1895–1966) ולידיה אדל (1898–1951).

בשנת 1898 הם חזרו לארצות הברית ובנו וילה בסגנון ים תיכוני, במזרח המפטון, ניו יורק, עם סטודיו לכל אחד מהם. אמו של הרטר בנתה אחוזה, בסנטה ברברה, קליפורניה, שם בילתה המשפחה בחורפים. לאחר מות אמו, הרטר ואשתו שיפצו את האחוזה והפכו אותה למלון בוטיק.

הבן אוורט ובתו לידיה הפכו גם הם לאמנים. אוורט נהרג בגיל 24 במלחמת העולם הראשונה. בנו כריסטיאן הפך לפוליטיקאי, שכיהן כמושל מסצ'וסטס ומאוחר יותר מזכיר המדינה האמריקני של דווייט אייזנהאואר.

== יצירה והוקרה ==
להרטר הייתה קריירה מוקדמת יוצאת דופן, בגיל 19 קיבל אות מכובד בסלון פריז (1890), וזכה בפרסים מהאקדמיה לאמנויות יפות של פנסילבניה (פרס ליפינקוט )1897. הוא זכה במדליות בתערוכת אטלנטה משנת 1895 (1830), בתערוכת נאשוויל משנת 1897, תערוכת אוניברסיטת פריז משנת 1900 ותערוכת פאן אמריקאית בשנת 1901 בבאפלו . 

בשנת 1909 הוזמן הרטר על ידי ארגון ״בנות המהפכה האמריקאית״ ליצור את מה שנועד להיות מסך התיאטרון המצויר הגדול בעולם, לאודיטוריום דנבר. נושא הציור היה אלגוריה של מגילת העצמאות של ארצות הברית, וכללה איורים של דמויות היסטוריות כמו ג'ורג' וושינגטון, תומאס ג'פרסון ובנג׳מין פרנקלין.

הוא ביצע ציורי קיר במבנים כמו בית הממשל במאסצ'וסטס, בקפיטול מדינת ויסקונסין, בספרייה הציבורית בלוס אנג'לס והאקדמיה הלאומית למדעים. 

יצירתו הידועה ביותר "יציאת חיל הרגלים, אוגוסט 1914", היא ציור קיר בתחנת הרכבת גאר דה אסט בפריז.
אלברט הרטר, היציאה למלחמה, אוגוסט 1914. ציור בתחנת הרכבת בפריס

בנו הבכור של הרטר, אווריט, התנדב להילחם במלחמת העולם הראשונה, ונהרג ביוני 1918.<ref></ref> הרטר הביע את צערו בציור הקיר הזה, המתאר חיילים היוצאים למלחמה מאותה תחנת רכבת. הצעיר במרכז עם זרועותיו מונפות באוויר הוא דיוקן של אווריט, האישה בלבן בצד שמאל היא דיוקן של ביתו אדל הרטר, והגבר בצד ימין עם זר הפרחים הוא דיוקן עצמי. הרטר תרם את ציור הקיר לעם צרפת בשנת 1926.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Herter A Family Group ca.1898.jpg|משפחה

File:Herter Founders of the National Academy of Sciences 1924.jpg|מייסדי האקדמיה למדעים

File:Albert Herter - Woman with Red Hair - Google Art Project.jpg|אשה עם שיער אדום

File:Herter - In the name of mercy give.jpg|פוסטר לצלב האדום

File:English Law by Albert Herter - Wisconsin Supreme Court - DSC03166.JPG|החתימה על המגנה כרטא

</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:ילידי 1871
קטגוריה:נפטרים ב-1950