OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
כתב סתיו

"כתב סתיו" הוא שיר משירת ימי הביניים של יהדות ספרד. זהו שיר טבע, המציג את הקשר הסימביוטי שבין השמים לארץ. בין השירים הידועים בסוגה זו. ישנה מחלוקת אם מחברו הוא רבי שלמה אבן גבירול או רבי שמואל הנגיד.

השיר זכה ללחן של ברי סחרוף ורע מוכיח, שנכלל באלבומם המשותף "אבן גבירול, אדומי השפתות" משנת 2009. השיר נלמד בבתי הספר בישראל ומופיע במבחני הבגרות.

==מילות השיר==

==פירוש השיר==
המשורר האניש ביצירתו את הסתיו, השמים והאדמה והעניק להם תכונות אנושיות של אהבה, תשוקה ועזרה הדדית. המשורר המשיל את הקשר שבין השמים והאדמה ליחסים שבין גבר ואישה. הוא תיאר את העננים שבשמים ככף יד הכותבת מכתב באמצעות הברקים (עט) והגשם (דיו). בתמורה על מחווה זו (המכתב), משיבה האדמה לסתיו ולשמים פרחים בצורת כוכבי השמים. 

== שאלת זהות כותב השיר ==
בעבר היה מקובל לזהות את כותב השיר עם שלמה אבן גבירול. ראשיתה של הנחה זו בהשערה של יעקב נפתלי שמחוני אשר פרסם רשימה של 15 שירים שכנראה יש ליחסם לשלמה אבן גבירול. כאשר חיים נחמן ביאליק ויהושע חנא רבניצקי ההדירו את הדיוואן של אבן גבירול הם כללו שיר זה בספרם ומאז התקבעה המוסכמה לפיה שיר זה נכתב על ידי אבן גבירול. 

אמנם, לפי החוקר יהונתן ורדי שיר זה נכתב על ידי שמואל הנגיד. מחקרו הסתמך על ממצאי כתבי היד, כמו גם על המשקל הייחודי בו כתוב השיר, משקל שרווח מאוד ביצירת שמואל הנגיד, אולם נעדר כליל משירת אבן גבירול.

==קישורים חיצוניים==
* יהונתן ורדי, "[http://www.academia.edu/24066957/כתב_סתיו_ושירים_אחרים_שיוחסו_לאבן_גבירול_בשגגה_-_תרביץ_פג_Katav_Setav_and_other_poems_misattributed_to_Ibn_Gabirol_Hebrew_ כתב סתיו ושירים אחרים שיוחסו לאבן גבירול בשגגה]", תרביץ פ"ג, חוברת ד', תמוז-אלול תשע"ה, עמ' 605–634, באתר Academia.edu

== ביאורים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:ספרות יהודית של ימי הביניים
קטגוריה:שירת ימי הביניים
קטגוריה:סתיו
עופר ברקוביץ' (מאמן כדורסל)

עופר ברקוביץ (נולד ב-12 בנובמבר 1965) הוא מאמן כדורסל ישראלי.

==ביוגרפיה==
בתחילת הקריירה שלו, שימש כעוזר מאמן לאפי בירנבוים ופיני גרשון בעירוני רמת גן ולאחר מכן עוזר של בירנבוים בהפועל אילת.

בעונת , כשהיה עוזר המאמן של בירנבוים בקבוצת בני הרצליה, זכתה הקבוצה בגביע המדינה.

בעונת הכדורסל אימן לראשונה בבוגרים את עירוני רמת גן והוביל אותה למקום השישי. עונה לאחר מכן אימן את הפועל חולון.

בעונת אימן תקופה קצרה את קבוצת הנשים של אליצור רמלה.

בעונת אימן את "וסט פטרום ארד" (West Petrom Arad) שהייתה אלופת הליגה הרומנית במשך שנתיים ברציפות. וסיים עם הקבוצה במקום השני. לאחר מכן נשאר עד אמצע עונת ועזב בעקבות משבר כלכלי שאליו נכנסה הקבוצה. חזר לארץ ואימן את מ.כ חיפה, אך בתום עונה זו היא ירדה לליגה השנייה.

בעונת החליף את רן אשר במכבי גבעת שמואל בתחילת העונה והוביל את הקבוצה לרבע גמר הפלייאוף. הוא עזב אותה בקיץ, אבל הוזעק בחזרה במחזור ה-20, כאשר לקבוצה היו שני ניצחונות בלבד. הוא הוביל אותה לתשעה ניצחונות רצופים שזיכו אותו בתואר מאמן העונה של ליגת העל.

בעונת אימן את אליצור אשקלון, אך לא סיים את העונה בתפקיד.

בעונת ובעונת הציל פעמיים את קבוצת מכבי ראשון לציון מירידה לליגה השנייה.

לאחר שלקח שנה של חופשה מאימון, חתם ברקוביץ' באוגוסט 2010 בקבוצת מכבי אשדוד מליגת העל. משמש במקביל (מאז 2005) כמנהל מקצועי בהפועל נס ציונה, בוגרים ונוער.

בעונת זכה ברקוביץ' שוב בתואר מאמן העונה של ליגת העל, לאחר שהוביל את מכבי אשדוד עד לגמר הפיינל פור הישראלי.

בעונת הגיע עם אשדוד עד לגמר גביע ווינר ולחצי גמר גביע המדינה. בסיום העונה עזב והתרכז רק בעבודתו כמנהל מקצועי בנס ציונה.

החל מעונת שימש כמנהל המקצועי של עירוני נס ציונה.

באמצע פוטר מנס ציונה נדב זילברשטיין ובמקומו מונה עופר ברקוביץ'.

בדצמבר 2015 השיג את ניצחונו ה-100 בכל הזמנים כמאמן עירוני נס ציונה, 88:94 על הפועל תל אביב, אולם ירד ליגה עם נס ציונה בסוף העונה.

בינואר 2019 הוחתם בבני הרצליה ולאחר שני משחקים עזב את התפקיד לאחר שהנהלת הקבוצה סירבה לבקשתו לחזק את הקבוצה. הוא הוחלף על ידי אריק שיבק.

בנובמבר 2019 הוחתם ברקוביץ' בעירוני רעננה במקומו של אבנר יאור.

באפריל 2021 פוטר מרעננה לאחר שהקבוצה לא נחלה הצלחה והסתבכה במאבקי התחתית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:מאמני כדורסל ישראלים
קטגוריה:מאמני בני הרצליה
קטגוריה:מאמני עירוני נס ציונה
קטגוריה:מאמני מכבי חיפה בכדורסל
קטגוריה:מאמני מכבי ראשון לציון
קטגוריה:מאמני הפועל חולון
קטגוריה:מאמני מכבי אשדוד בכדורסל
קטגוריה:מאמני מכבי גבעת שמואל
קטגוריה:מאמני עירוני רמת גן
קטגוריה:מאמני מכבי עירוני רעננה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
נאנסי (כדורגל)

נאנסי (בצרפתית: Association Sportive Nancy-Lorraine) הוא מועדון כדורגל צרפתי מהעיר נאנסי שמשחק בליגה הצרפתית השלישית.

בשנת 1967 הוקמה אגודת הכדורגל של נאנסי כמחליפתה של מועדון הכדורגל של נאנסי אשר פורק שנתיים קודם לכן. המועדון מחזיק בזכייה אחת בגביע הצרפתי בשנת לאחר ניצחון 0–1 על ניס משער של מישל פלאטיני. המועדון העפיל לגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1978/1979 והגיע לשלב שמינית גמר. המועדון זכה פעם אחת בגביע הליגה הצרפתית בשנת במשחק שהתקיים בסטאד דה פראנס נגד ניס (2-1), אשר העניק לקבוצה כרטיס לגביע אופ"א. בעונת 2006/2007 המועדון שיחק בגביע אופ"א והגיע לשלב 32 האחרונות שם הפסיד לקבוצת שחטאר דונצק.

בסיום עונת 2021/2022 נשרה הקבוצה לליגה השלישית.

== מאמנים בולטים ==
* ארסן ונגר
* איימה ז'אקה

==שחקנים בולטים==
* מישל פלאטיני
* מוסטפא חאג'י
* טוני קסקרינו
* אלכסנדר זאברוב

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.ligue1.com/club/as-nancy-lorraine עמוד הקבוצה] באתר הליגת העל הצרפתית

קטגוריה:קבוצות כדורגל צרפתיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1967
קטגוריה:נאנסי
קטגוריה:גראנד אסט: ספורט
מנחם מנדל מפרמישלן

קבר של רבי מנחם מנדל מפרמישלן בבית הקברות בטבריה
רבי מנחם מנדל מפרמישלן (תפ"ח? – כ"א בתשרי תקל"א/תקל"ז), היה מתלמידי הבעל שם טוב. עמד בראש שיירת העולים לארץ ישראל בשנת תקכ"ד (1764) יחד עם חברו רבי נחמן מהורדנקא.

==קורות חייו==
נולד לרבי אליעזר בערך בשנת תפ"ח. היה מתלמידי הבעל שם טוב וידידם של המגיד ממזריטש ורבי יחיאל מיכל מזלוטשוב. בין תלמידיו נמנים רבי ברוך מקוסוב ורבי משולם פייבוש הלר מז'ברז' שתיאר אותו כבעל רוח הקודש. בספר שבחי הבעל שם טוב מובאים כמה מעשיות המתארים את מעלתו ומעמדו המיוחד בקרב תלמידיו של הבעל שם טוב.

בשנת תקכ"ד (1764) עלה לארץ ישראל יחד עם בנו רבי דוד בשיירה שמנתה כ-30 נפשות מגליציה אליהם הצטרפו בקושטא עוד עשרות יהודים מטורקיה ומארצות הבלקן. בדרכו לארץ ישראל עבר בביתו של רבי יעקב יוסף מפולנאה שנהג כלפיו בהכנסת אורחים מופלגת למרות גילו הצעיר, עיכבו לכמה ימים עד לאחר השבת, ואף שינה את סדר התפילה הנהוג אצלו, "והיה משבח את תפילת רבי מענדלי מאוד". כן נתן לו את חדרו האישי בעוד הוא עצמו עובר לסוכה ואף ישן בה "ועדיין עת קור". גם בעיר סטרו-קונסטנטינוב (קונסטנטין ישן) שבווהלין "הלכו כל בני העיר לקראתו". כנראה מתוך כבוד לאישיותו ולעלייתו הקרובה לארץ הקודש.

תיאור מפורט של עלייתם נשתמר על ידי "מגד מישרים" חכם יהודי מגליציה, רבי שמחה מזאלוזיץ, שפגש אותם על שפך הדנובה והפליג יחד אתם באונייה לקושטא ומשם לארץ ישראל. סיפור מסעותיו הודפס על ידי חתנו, רבי שלמה מדובנא בספר "אהבת ציון".

בכ"ז בתמוז הגיעו אנשי השיירה לחופי קושטא, וכעבור חודשיים בי"ח באלול עלו על האונייה לארץ ישראל. יחד איתם היו באונייה גם עולי רגל רבים מיהודי טורקיה וארצות הבלקן. בערב ראש השנה תקכ"ה הגיעו לנמל יפו. עולי הרגל הספרדים עזבו את האונייה בדרכם לירושלים בעוד אנשי השיירה החסידים נשארו באונייה במשך החג, ורק בצום גדליה הפליגו לכיוון עכו. בשל הסערה שפקדה את הים הם הגיעו ליעדם רק כעבור תשעה ימים בי"ב בתשרי. בי"ג בתשרי עזבו את עכו ובעזרת חמורים ופרדות הגיעו לטבריה. 

במכתבו הקצר והיחיד שנשתמר הוא כותב לאחיו רבי צבי מזלטשוב: .

רבי נחמן מהורדונקא לא האריך ימים בטבריה, והוא נפטר בשנת תקכ"ה או תקכ"ו. את חתימתו של רבי מנחם מנדל מפרימשלן ניתן למצוא ראשונה על איגרת המלצה של האשכנזים בטבריה משנת תקכ"ח לקהילת מץ. שנת פטירתו המדויקת לא ידועה, אבל בקונטרס "יושר דברי אמת" שכתב רבי משולם פייביש הלר בשנת תקל"ז הוא נזכר כמי שכבר הלך לעולמו. מקור נוסף לקביעת תאריך פטירתו היא העובדה שלא נמצא תיעוד על מפגש בינו לרבי מנחם מנדל מויטבסק שעלה לארץ ישראל בשנת תקל"ז (1777). 

==כתביו==
הקונטרס הקצר שכתב דרכי ישרים היה פופולרי מאוד והודפס פעמים רבות. ככל הנראה קדמה כתיבתו לכתיבת ספריו של רבי יעקב יוסף מפולנאה, שכן הספר נכתב לפני עלייתו ארצה בשנת תקכ"ד. הסכמה של רבי מנחם מנדל מפרמישלן נדפסה על ספרו של רבי ברוך מקוסוב, "יסוד העבודה נחמד ונעים". תלמידו רבי משולם פייביש הלר מז'ברז' מביא מקצת מדבריו כפי ששמע מ'פיו הקדוש' בספרו "יושר דברי אמת".

==קישורים חיצוניים==

* , זולקוה תקנ"ד
* , מהדורה נוספת
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:טבריה: אדמו"רים
קטגוריה:תלמידי הבעל שם טוב
קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:אדמו"רים ארץ-ישראלים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-18
פרנצ'סקו ספורצה השני

פרנצ'סקו ספורצה השני
פרנצ'סקו ספורצה השני (Francesco II Sforza; 4 בפברואר 1495 - 24 באוקטובר 1535), היה הדוכס האחרון של מילאנו, ושימש בתפקיד זה מ-1521 עד מותו.

==ביוגרפיה==
פרנצ'סקו נולד ב-4 בפברואר 1495, והיה בנם השני של לודוביקו ספורצה, דוכס מילאנו ושל ביאטריצ'ה ד'אסטה. ב-1499 במרוצת המלחמות האיטלקיות אביו, שגורש ממילאנו אחרי פלישת לואי השנים עשר, מלך צרפת לאיטליה, לקח איתו את פרנצ'סקו אל חצרו של מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (שנישא לביאנקה מריה ספורצה - בת דודו של פרנצ'סקו). אביו, לודוביקו ספורצה נתפס בידי הצרפתים ב-1500 ומת ב-1508 אחרי שישב במשך שמונה שנים בכלא הצרפתי במצודת העיר לוש שבעמק הלואר.

הצרפתים שלטו במילאנו עד 1512, כאשר גורשו על ידי שכירי חרב שווייצרים מצבא האפיפיור יוליוס השני, שמינה לדוכס מילאנו את מסמיליאנו, אחיו הבכור של פרנצ'סקו. ב-1515 פרנסואה הראשון, מלך צרפת פלש לאיטליה, ואחרי קרב מאריניאנו השתלט על מילאנו ולקח בשבי את מסמיליאנו. אך ב-1521 הצרפתים גורשו ממילאנו על ידי הספרדים, שמינו את פרנצ'סקו לדוכס מילאנו תחת פיקוחם.

פרנצ'סקו ספורצה השני השתתף בקרב ביקוצ'ה (27 באפריל 1522 שבו לחם לצד הצרפתים נגד הספרדים וכוחות האפיפיור אדריאנוס השישי, אך ללא הצלחה. אחרי קרב פאביה (24 בפברואר 1525) שבו נחלו הצרפתים מפלה ניצחת, קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה השתלט על מילאנו. פרנסצ'סקו ספורצה השני השתתף במלחמת הליגה של קוניאק (1526–1529) - מלחמה שבה השתתפו גם צרפת, האפיפיור קלמנס השביעי, רפובליקת פירנצה והרפובליקה של ונציה שכולם לחמו נגד הספרדים ומנהיגם קרל החמישי. כתוצאה ממלחמה זו, שבה יד הספרדים הייתה שוב על העליונה, פרנצ'סקו ספורצה השני נאלץ לעזוב את מילאנו.

הוא שב למילאנו ב-1529, (אחרי שלום קמברה שנחתם בין לואיז, נסיכת סבויה, אמו של פרנסואה הראשון, לבין מרגרטה לבית הבסבורג), ותרם להתפתחותה הכלכלית והתרבותית של דוכסות מילאנו. ב-4 במאי 1534 נישא לכריסטינה מדנמרק, בתם של כריסטיאן השני, מלך דנמרק ושל איזבלה מאוסטריה.

פרנצ'סקו ספורצה השני מת מבלי להשאיר אחריו יורשים - מה שגרם למלחמה האיטלקית של 1535. אחרי מותו, אחיו ג'ובאני פאולו דרש את דוכסות מילאנו לעצמו, אך מת באותה שנה בנסיבות מסתוריות, והספרדים המשיכו לשלוט במילאנו.

==ראו גם==
*הברבורים של לאונרדו

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דוכסי מילאנו
קטגוריה:בית ספורצה
קטגוריה:ילידי 1495
קטגוריה:נפטרים ב-1535
ידיעת הטבע

[[איור של זוחלים ודו-חיים מתוך ספר זואולוגיה. הכרת המינים השונים של בעלי החיים והצמחים היא חלק מידיעת הטבע.]]
אוסף [[חיפושיות במוזיאון הטבע בווינה.]]
עצמות של בעלי חיים ומשמש למטרות חינוכיות, צרפת.]]
ידיעת הטבע או תולדות הטבע (באנגלית: Natural History) היא שיטה מדעית לחקר הצומח ובעלי החיים. בשיטה זו נוהגים לרוב לחקור את הטבע בעזרת תצפיות ופחות בעזרת תהליכים ניסויים. אדם העוסק בידיעת הטבע נקרא חוקר טבע. במובן הרחב, מונח זה משמש גם לתחום הנגשת הידע על הטבע לקהל הרחב באמצעות מוזיאוני טבע, ספרי עיון ומדע פופולרי, הרצאות, צילום טבע, סרטי ותוכניות טבע, טיולים מודרכים ועוד.

עד אמצע המאה ה-19 נהגו אנשי המדע האירופאים לחלק את הידע לשני תחומים עיקריים. מדעי הרוח (שכללו גם את הפילוסופיה של הדת) ומדעי הטבע. מדעי הטבע נחלקו לידיעת הטבע שעסקה בתיאור הטבע ופילוסופיית הטבע שעסקה בחקר הטבע בצורה ניסויית. במונחים מודרניים ניתן להשוות בצורה גסה את ידיעת הטבע לביולוגיה וגאולוגיה ואת פילוסופיית הטבע לכימיה ופיזיקה. שני התחומים היו קשורים אחד לשני ולכן לרוב הפרסומים המדעיים נקראו על ידי אנשי מדע משני התחומים והמפגשים המדעיים היו לעיתים משותפים.

חוקרי הטבע נהגו לצאת למסעות ברחבי העולם בחיפוש אחר צמחים ובעלי חיים שאינם ידועים למדע. מסעות אלו תרמו בצורה ניכרת גם להכרת העולם ולרוב חוקרי טבע מפורסמים ידועים גם כמגלי ארצות והיו הראשונים לתיאור אזורים טרופיים באמזונאס ואפריקה. אחד מחוקרי הטבע המפורסמים ביותר היה צ'ארלס דרווין ואחד מהראשונים שביקרו בארץ ישראל הוא פרדריק הסלקוויסט.

ברחבי העולם נפוצים מוזיאוני טבע המכונים לרוב Museum of Natural History, שמתורגם בעברית לרוב כ"מוזיאון להיסטוריה של הטבע". מוזיאונים אלו כוללים פריטים רבים של בעלי חיים, צמחים, מאובנים ומינרלים (בגדולים שבהם האוספים מונים מיליוני פריטים) וכן מוצגים סינתטיים שמטרתם להמחיש נושאים בחקר הטבע (למשל: מיניאטורות ודגמים). במוזיאונים אלו ניתן למצוא דיורמות, פוחלצים של בעלי חיים, שלדי דינוזאורים, אוסף סלעים ומינרלים ועוד.

בישראל קיים מחקר ידיעת טבע מפותח שכולל שיתוף פעולה של פרופסורים לביולוגיה, חוקרים באקדמיה, מדענים מקצועיים, פעילי שימור טבע והגנת הסביבה כגון אנשי החברה להגנת הטבע, יערנים ופקחים של רשות הטבע והגנים, צלמי טבע וחובבי טבע. בין קהילת החוקרים לקהילת חובבי הטבע קיים שיתוף פעולה הדדי שכולל מחד חינוך והנגשת ידיעת הטבע לקהל הרחב, ומנגד הסתייעות בקהילת חובבי הטבע לביצוע מחקרים הדורשים תצפיות רבות (כגון שימוש במתנדבים לספירת עטלפים וטיבוע עופות).

<gallery mode=packed heights=200>
קובץ:Yoshi-Trike-0006.jpg|יושי, שלד משוחזר של טריצרטופס, מוזיאון הרי הרוקי, מונטנה, ארצות הברית
קובץ:Table of Natural History, Cyclopaedia, Volume 2.jpg|איורי טבע משנת 1728 מתוך ציקלופדיית צ'יימברס
File:Adolphe Millot mollusques.jpg|איור של רכיכות מתוך ספר זואולוגיה
File:J Smit nach Joseph Wolf Pavo Cristatus 1.jpg|איור של טווס מצוי מתוך ספר אורניתולוגיה
</gallery>

== ראו גם ==
* מוזיאון טבע
* אנציקלופדיות ידיעת הטבע
** תולדות הטבע
** החי והצומח של ארץ ישראל
* גופים העוסקים בידיעת הטבע
** נשיונל ג'יאוגרפיק
** BBC Earth
** החברה להגנת הטבע ורשות הטבע והגנים בישראל
** מוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט באוניברסיטת תל אביב, ישראל
* אישים מפורסמים העוסקים בידיעת הטבע
** סר דייוויד אטנבורו
** עזריה אלון
** פנחס אמתי

==קישורים חיצוניים==

* [http://books.google.co.il/books?id=smUQAAAAYAAJ&pg=0 תולדות הטבע - כרך 1 יונקים] מנדלי מוכר-ספרים (1862).

קטגוריה:היסטוריה של המדע
קטגוריה:מדעי הטבע
המרכז הישראלי לניהול

המרכז הישראלי לניהול (המי"ל) הוא ארגון ישראלי העוסק בהכשרת מנהלים באמצעות כנסים, קורסים והשתלמויות. משרדי החברה נמצאים בתל אביב.

==היסטוריה==
המרכז הישראלי לניהול החל לפעול בתחילת 1959 במסגרת המכון לפריון העבודה והייצור. היו"ר הראשון שלו היה יוסף עמי מחברת דשנים וחומרים כימיים. בסוף שנת 1960 החל לפעול במסגרת המרכז בית ספר לניהול.

בשנת 2005 נרכשה פעילותו של המרכז הישראלי לניהול על ידי חברת מטריקס, והוכנסה לחברת המי"ל בע"מ. כיום (2022), יו"ר המי"ל הוא זיו מנדל ומנהלת המי"ל היא גלי קארינה שרי. 

עם חנוכת בית ג'ון ברייס הדרכה ברחוב המסגר בתל אביב, מאי 2011, הועברה גם פעילות המי"ל לשם.

==פעילות==
המי"ל פועל בשלושה מישורים מרכזיים:

קורסים לקהל הרחב: הדרכות והכשרות הכוללות קורסים למנהלים בדיסיפלינות השונות ובדרגי ניהול שונים: דירקטורים, מנכ"לים, סמנכ"לים, מנהלי אגפים/מחלקות, מנהלי צוותים וכו'. בין הקורסים: דירקטור הלכה למעשה, ניהול משא ומתן לבכירים, פיננסים למנהלים; קריאה וניתוח דוחות כספיים; ניהול בכיר; ניהול מערך המכירות; קורסי הכשרת מנהלים (בדרגים השונים), ביקורת פנימית וציבורית (לימודי הסמכה); קורס ניהול פרויקטים; ניהול משאבי אנוש, הכשרת מנהלי כספים (CFO), מפתחי למידה ארגונית, ניהול הדרכה ועוד.

קורסים מותאמי ארגון: להמי"ל מחלקת Tailor made המתמחה בתפירת קורסים מוזמנים לארגונים שונים, תוך התאמה לצרכים ואופי הארגון וקהל היעד.

כנסים ותחרויות: המי"ל מקיים לאורך השנה כנסים ותחרויות ובהם: כנס שירות וחוויית לקוח הגדול והמוביל בארץ, תחרות מצוינות בשירות וחוויית לקוח ותחרות ה- Effie Awards. בכנסים ובתחרויות משתתפים מנהלים מהארגונים המובילים בארץ ובעולם.
מדי שנה מזמין המי"ל מנחה בינלאומי להרצאה במסגרת כנס שירות וחוויית לקוח. בין המרצים שהשתתפו: פרופ' יצחק אדיג'ס, סקוט ברקן, מישל פלקון, אלישה מת'סון, סטן פלפס ועוד.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://haim-misgav.co.il/he/Publications_details.asp?pid=1623 המרכז הישראלי לניהול - משפט ציבורי על מינויים פוליטיים בחברות ציבוריות. בראש הרכבה השופטים ישב השופט (בדימוס) מקס צ'רנובילסקי ישבו לצידו פרופ' עמוס שפירא ופרופ' דוד קרצמר. בין עדי התביעה היו ח"כ אברהם שוחט, יצחק ברמן, ואלוף (במיל.)] יצחק חופי (אתר עו"ד ד"ר חיים משגב)
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניהול
קטגוריה:ישראל: הכשרה מקצועית
גירושים נפלאים

גירושים נפלאים היא סדרת טלוויזיה ישראלית אשר שודרה בערוץ yes stars Drama וyes Stars ישראלי בשנת 2009. הסדרה מתמקדת במשרד עורכי דין המתמחה בענייני גירושים, בעלילות חייהם של העובדים בו, ובמקרים המסקרנים עמם הם נדרשים להתמודד.

כוכבי הסדרה הם הילה רובין (אסי לוי), שותפה בכירה במשרד; עדי ארטיג'אני (ליאת תמרי), שותפה במשרד; עמית רובין (אורי פפר), אחיו התאום של תומר, שנהרג בתאונת דרכים; עורך הדין ערן אטלס (ליאור רז); עורך הדין אודי יוכפז (דב נבון), אשתו, גלית יוכפז (אורנה פיטוסי) ובתו נויה יוכפז (תמר שם אור); ואחרים.

העונה הראשונה של הסדרה מנתה 21 פרקים, והעונה השנייה מנתה 18 פרקים. הסדרה תוכננה במקור כדרמה יומית, וכ-50 פרקים שלה צלמו מראש. רק לקראת העלייה לשידור, הוחלט שתשודר כסדרה שבועית.
	
==עלילה==
עלילת הסדרה מתמקדת במשרד עורכי דין המתמחה בענייני גירושים, ובעורכי הדין העובדים בו המנסים לבנות ולשמר קשרי אהבה וזוגיות בחייהם האישיים בעודם עוסקים מדי יום בניתוק קשרי הזוגיות של לקוחותיהם.
	
בין הלקוחות המגיעים למשרד נמצאים גבר המגלה שאשתו ביגמיסטית; סרבן גט היושב בכלא ואיבד את שנותיו היקרות במלחמת חורמה באשתו; אשה המגלה שבעלה הומוסקסואל; מאפיונר שרוצה לעשות שלום בית עם אשתו שנעלמה; זוג נשוי ביחסי עבד-מלכה מתוך בחירה; ופסל שלא מצליח לפסל יותר.
== דמויות ==
* הילה רובין (אסי לוי) – עורכת דין ושותפה בכירה במשרד "רובין-ארטיג'אני".
* עדי ארטיג'אני (ליאת תמרי) – עורכת דין ושותפה של הילה במשרד "רובין-ארטיג'אני".
* עמית רובין (אורי פפר) – האח התאום של תומר שנהרג בתאונת דרכים.
* ערן אטלס (ליאור רז) – עורך דין לענייני משפחה, בעל משרד מתחרה למשרד "רובין-ארטיג'אני".
* אודי יוכפז (דב נבון) – עורך דין לענייני גירושין.
* גלית יוכפז (אורנה פיטוסי) – אשתו של אודי יוכפז.
* נויה יוכפז (תמר שם אור) – בתו של אודי, אומצה גם על ידי גלית. עובדת במשרד של אביה.
* יואב בכר (אייל שכטר) – לקוח של משרד עורכי הדין.
* כרמל עג'מי (ליטל שוורץ) – המזכירה הבכירה במשרד "רובין-ארטיג'אני". נשואה לעופריקו.
* עופריקו כהן (לביא זיטנר) – מטפל אלטרנטיבי, נשוי לכרמל.
* מרי רובין (עליזה רוזן) – אמא של עמית (אורי פפר) ושל תומר שנפטר (אלדד פריבס).
* להב סוצקבר (יובל מנדלסון) – בן 17, ידיד של נויה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות דרמה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:Yes הטלוויזיה בלוויין: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות משפטיות
מתי אנג'ל

מתי אנג'ל (8 באוקטובר 1938 - 27 ביולי 2012) הייתה אלופה פאראלימפית ישראלית בעלת 6 מדליות, מהן 2 זהב.

== ביוגרפיה ==
אנג'ל נולדה בבולגריה ובשנת 1948 עלתה לישראל. בשנת 1956 התגייסה לצה"ל ושירתה בחטיבה 7. בתקופת מבצע קדש נפצעה קשה בתאונת ירי ונותרה משותקת (קוואדרופלגית) ורתוקה לכסא גלגלים. לאחר תקופת שיקום למדה משפטים, הוסמכה לעריכת דין ועבדה כשלושים שנים, עד צאתה לגמלאות, כפרקליטה בפרקליטות מחוז תל אביב (פלילי).

בתקופת שיקומה הרפואי החלה לעסוק בספורט נכים במסגרת מרכז הספורט לנכים של איל"ן ומאוחר יותר בבית הלוחם תל אביב. אנג'ל עסקה בשחייה ובטניס שולחן והשתתפה לאורך השנים בארבעה . בשנת 1960 השתתפה במשחקים הפאראלימפיים הראשונים ברומא, התחרתה בשחייה ובטניס שולחן וזכתה בשני התחומים במדליית כסף. ב זכתה בשתי מדליות זהב בטניס שולחן ובמדליית כסף בשחיית 25 מטרים. לאחר מכן השתתפה גם ב, בה זכתה במדליית ארד בטניס שולחן, וב.

אנג'ל נפטרה ב-27 ביולי 2012 והובאה למנוחות בבית העלמין קריית שאול בתל אביב. היא הוכרה כחלל צה"ל שנפטרה לאחר השירות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.paralympic.org/mati-angel פירוט השתתפותה בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדליסטיות פאראלימפיות ישראליות
קטגוריה:אלופות פאראלימפיות ישראליות
קטגוריה:זוכי מדליית כסף פאראלימפית מישראל
קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:שחקני טניס שולחן נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחייניות נכות ישראליות
קטגוריה:שחיינים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים רומא (1960)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן במשחקים הפאראלימפיים רומא (1960)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים רומא (1960)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:משתתפות המשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:שחקניות טניס שולחן פאראלימפיות
קטגוריה:שחייניות פאראלימפיות
קטגוריה:שחקניות טניס שולחן ישראליות
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:נכי צה"ל שהוכרו לאחר מותם כחללי צה"ל
קטגוריה:ישראליות ילידות בולגריה
קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2012
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
ג'ון בורדט

ג'ון פטריק בורדט (באנגלית: John Patrick Burdett; נולד ב-24 ביולי 1951) הוא סופר רבי-מכר בריטי.

==ביוגרפיה==
בורדט הוא עורך דין לשעבר שעבד במשך 12 שנים בהונג קונג, עד שהחליט להפוך לסופר מותחנים. ספריו "בנגקוק 8", ו"קעקוע בנגקוק" תורגמו לעברית בהוצאת מודן, ספרו "השניות האחרונות" תורגם לעברית ויצא בהוצאת נירם.

== ספריו==
סדרת ספרי הבלש סונצ'אי ג'יטפליצ'יפ שכוללת שישה ספרים שפורסמו בשנים 2003-2015, מתרחשת בעיקר בבנגקוק ומתמקדת בבלש בודהיסטי בשם "סונצ'אי ג'יטפליצ'יפ". סונצ'אי נולד לקצין צבא אמריקאי שמעולם לא הכיר, ולזונה. סונצ'אי גדל באירופה ובארצות הברית ורכש שם השכלה, ומאוחר יותר עבר לתאילנד, שם הוא חוקר פשעים אכזריים וביזאריים. הסדרה דנה בתעשיית המין שבתאילנד, ובשוני בין סונצ'אי, שוטר ישר שגדל במערב ולכן נחשב זר, לבין עמיתיו המושחתים.

חלק מהספרים בסדרה נכתבו בהשראת ספרים של פסוק פונגפאיצ'יט על הקשר בין הון ושלטון בתאילנד.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.fantasticfiction.com/b/john-burdett/ מידע על הסופר]
* [http://www.text.org.il/index.php?book=0502105 ביקורת בעברית על ספרו בנגקוק 8]
* [http://www.text.org.il/index.php?book=08020810 ביקורת בעברית על ספרו קעקוע בנגקוק]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1951
כביש 358

כביש 358 הוא כביש הנמצא בדרום הארץ ונמתח ממחלף לקייה בדרום, במפגש עם כביש 6 וכביש 31, בסמוך ללהב עד למושב אמציה. הוא עובר ברובו בצמוד לקו הירוק, בנתיב 'דרך הפטרולים' הישן.

== היסטוריה ==
ההחלטה על סלילת הכביש התקבלה בשנת 2001 וסלילתו החלה בשנת 2003, במטרה לחבר את יישובי האזור, שקף ושומריה לבאר שבע בדרום, לכביש 35 בצפון ומשם לירושלים בנתיב קצר ומהיר, שישמש כציר נוסף המחבר בין באר-שבע לירושלים ותל אביב. הכביש נסלל ברובו במקביל לגדר ההפרדה וכביש הביטחון שגם הוקמו באותה עת. ארגוני איכות הסביבה מחו כל כך שהכביש פוגע באזור גבעות לכיש, שהיה עד שנות ה-2000 מהאזורים הבודדים בלבה של ישראל שבו כמעט שלא נבנו יישובים או נסללו כבישים. האזור אף נכלל בתוכניות המתאר בתור "שמורה ביוספרית" של שפלת יהודה, שבו רוב השטח יועד על פי התכנון לשימור, והפיתוח מוגבל ליישובים הקיימים. 

ביוני 2009 נחנך הקטע העיקרי של הכביש באורך של 17 ק"מ, בין אמציה לשומריה, וחבר לקטע שהיה כבר סלול בין קיבוץ להב וכביש 31. סלילת הכביש צפונה עד לכביש 35, קרוב לכפר זוהרים ולקיבוץ בית גוברין, בוטלה. לטענת אגף הדוברות ב"נתיבי ישראל", סגירת פרויקט נבעה מהחסמים הבאים: "אי התאמה לתוכנית המתאר הארצית - תמ"א 3, אומדן פרויקטאלי גבוה, תחזיות תנועה נמוכות, התנגדות משרד הביטחון והתנגדות רשות הטבע והגנים". הכביש המקומי הקיים, כביש 3415, מחבר בין כביש 358 לכביש 35.

מחלף לקייה בקצהו הדרומי נפתח בשנת 2016 ואליו חובר כביש 6 שנפתח בשנה זו באזור.
==צמתים לאורך הכביש==
{| class="wikitable" border=1 cellpadding=1
!ק"מ
!שם
!סוג מפגש
!מיקום
!דרכים מצטלבות
|-
| colspan="5" align="center" bgcolor="#D8 BF D8" | כביש 358 מדרום לצפון
|-
| align="center" | 0
| align="center" | מחלף לקייה
| align="center" align="center" | לקייה
| align="center" | 
|-
| align="center" | 4
| align="center" | צומת ללא שם
| align="center" align="center" | להב
| align="center" | כביש לסנסנה
|-
| align="center" | 5
| align="center" | צומת ללא שם
| align="center" align="center" | להב
| align="center" |
|-
| align="center" | 9.5
| align="center" | צומת ללא שם
| align="center" align="center" | שומריה
| align="center" | כביש לשומריה
|-
| align="center" | 16.5
| align="center" | צומת ללא שם
| align="center" align="center" | נטע
| align="center" | כניסה לנטע
|-
| align="center" | 19.5
| align="center" | צומת ללא שם
| align="center" align="center" | שקף
| align="center" | 
|-
| align="center" | 20.5
| align="center" | צומת ללא שם
| align="center" align="center" | שקף
| align="center" | (גישה לשקף)
|-
| align="center" | 25
| align="center" | צומת ללא שם
| align="center" align="center" | אמציה
| align="center" | (גישה לאליאב ולבני דקלים)
|-
| align="center" | 27
| align="center" | צומת ללא שם
| align="center" align="center" | אמציה
| align="center" | (גישה לאמציה, כרמי קטיף, לכיש)
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.mitsu.co.il/?p=199&cpage=1#comment-277 עוד מידע כללי לגבי כביש 358], באתר מיצו בדרכים
* [https://web.archive.org/web/20160303181935/http://www.carloss.co.il/magazine/kvish-shekef.asp עוד מידע לגבי תכנון המשך כביש 358], באתר CARLOSS

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:מועצה אזורית לכיש
קטגוריה:חבל לכיש
סלאבקו וראנש

סלאבקו וראנש (במונטנגרית: Slavko Vraneš; נולד ב-30 בינואר 1983) הוא כדורסלן מונטנגרי ששיחק בעמדת הסנטר בקבוצת מטאלץ ולייבו מליגת העל הסרבית. וראנש, המיתמר לגובה של 2.30 מטרים משחק עבור נבחרת מונטנגרו.

==ביוגרפיה==
וראנש החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת ז'לזניק הסרבית ובשנת 2000 עבר לקבוצת טופאש בורסה הטורקית בשורותיה שיחק בעונת , ולאחר מכן עבר לקבוצת אפס פילזן. לאחר קשיי הסתגלות, חזר וראנש למונטנגרו (אז עדיין סרביה ומונטנגרו) בינואר 2002 שם שיחק בקבוצת בודוצ'נוסט פודגוריצה עד לקיץ של שנת 2003. הוא נבחר בסיבוב השני של דראפט ה-NBA של שנת 2003 על ידי קבוצת הניו יורק ניקס, אך נופה משורות הקבוצה כבר בדצמבר אותה השנה. בתחילת ינואר 2004 חתם וראנש על חוזה לעשרה ימים בקבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס ושיחק בשורותיה משחק בודד. לאחר מכן שיחק וראנש פרק זמן קצר גם בקבוצת הכוכב האדום בלגרד.

הטלטלה בין הקבוצות נסתיימה כאשר חזר וראנש פעם נוספת לבודוצ'נוסט פודגוריצה. בפודגוריצה שיחק וראנש במשך שלוש עונות טרם עבר לקבוצת פרטיזן בלגרד בשורותיה שיחק במשך שלוש עונות גם כן. בקיץ 2010 עבר וארנש לקבוצת אוניקס קאזאן הרוסית ובאוקטובר 2011 הצטרף לקבוצת פטרוכימי בנדר האיראנית. ב-2013 עבר למטאלאץ ולייבו הסרבית. באוקטובר 2013 חזר לאיראן וחתם באספהאן. בפברואר 2015 חזר למטאלאץ ולייבו, אך לאחר כמה חודשים חזר לפטרוכימי בנדר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורסלנים מונטנגרים
קטגוריה:כדורסלני ז'לזניק בלגרד
קטגוריה:כדורסלני טופאש בורסה
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:כדורסלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורסלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:כדורסלני אנאדולו אפס
קטגוריה:כדורסלני אוניקס קאזאן
קטגוריה:כדורסלני בודוצ'נוסט פודגוריצה
קטגוריה:כדורסלני נבחרת מונטנגרו
קטגוריה:בחירות דראפט של ניו יורק ניקס
קטגוריה:מונטנגרים שנולדו ב-1983
גילי חיימוביץ'

גילי חיימוביץ (נולד ב-24 בפברואר 1993) הוא לוחם טאקוונדו ישראלי, המתחרה בקטגוריית המשקל של עד 58 ק"ג. הוא נולד ברעננה וגר בגדרה.

==ביוגרפיה==
חיימוביץ' החל באימוני הטאקוונדו במקרה, לאחר שחוג ההגנה העצמית בו השתתף בוטל עקב מיעוט משתתפים. בגיל 15 החל להשתתף בתחרויות בינלאומיות. הוא הגיע להישג ראשון בשנת 2007 בה זכה במדליית הארד באליפות קרואטיה הפתוחה בקטגוריית המשקל עד 41 ק"ג. שנה לאחר מכן זכה במדליית הזהב באותה אליפות בקטגוריית המשקל עד 45 ק"ג. בשנת 2009 זכה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל של עד 45 ק"ג באליפות אירופה לנוער שנערכה בטרלבורג שבשוודיה. אולם, באותה שנה הוא הפסיד ברבע הגמר באליפות אירופה לצעירים שנערכה בוויגו שבספרד.

בשנת 2010 נחל חיימוביץ הפסדים באליפות העולם בטאקוונדו לנוער. אולם, זכה במדליית ארד באליפות אוסטריה הפתוחה. באולימפיאדת הנוער שנערכה בסינגפור בקטגוריית המשקל של עד 48 ק"ג, זכה חיימוביץ' במדליית הזהב לאחר שהיריב האיראני שהיה אמור להתמודד מולו בקרב הגמר לא התייצב.

בשנת 2011 התגייס חיימוביץ' לצבא הגנה לישראל ושירת כספורטאי מצטיין. החל משנת 2012 מתמודד חיימוביץ' בקטגוריית הבוגרים. באליפות אירופה בטאקוונדו שנערכה באותה שנה במנצ'סטר שבאנגליה הפסיד חיימוביץ' בסיבוב הראשון בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג. אולם, באליפות קרואטיה הפתוחה זכה במדליית ארד. בשנת 2013 זכה במדליית זהב באליפות פולין הפתוחה ובאליפות ישראל הפתוחה. במהלך שנת 2014 הפסיד חיימוביץ' בסיבוב הראשון באליפות אירופה בטאקוונדו. אך, זכה במדליית ארד באליפות בלגיה הפתוחה ושמר על מקומו הראשון באליפות ישראל הפתוחה.

שנת 2015 החלה ברגל ימין כאשר חיימוביץ' זכה במדליית ארד באליפות יוון הפתוחה ובמדליית כסף באליפות בוסניה הפתוחה. אולם בהמשך השנה הפסיד בסיבוב השני באליפות העולם בטאקוונדו. במשחקים האירופיים שנערכו בבאקו בירת אזרבייג'ן הוא התחרה בקטגוריית משקל עד 58 ק"ג והפסיד בשמינית הגמר. שנת 2016 נפתחה בהפסד בשמינית הגמר באליפות אורפה בטאקוונדו. אולם, לאחר מכן זכה חיימוביץ' במדליית ארד באליפות אוסטריה הפתוחה ובאליפות לוקסמבורג הפתוחה. באליפות ישראל הפתוחה התחרה חיימוביץ בקטגוריית המשקל עד 58 ק"ג וזכה במדליית זהב.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.isr-tkd.com/teams.php?tm=12&&sprt=134#134 גילי חיימוביץ'] באתר ההתאחדות הישראלית לטאקוונדו
* [http://www.taekwondodata.com/gili-haimovitz.aebp.html גילי חיימוביץ'] באתר taekwando data
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוחמי טאקוונדו ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי דרכא ע"ש בגין (גדרה)
קטגוריה:אלופים באולימפיאדת הנוער מישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
איגור דניסוב

איגור ולדימירוביץ' דניסוב (ברוסית: Игорь Владимирович Денисов; נולד ב-17 במאי 1984) הוא כדורגלן עבר רוסי ששיחק בעמדת הקשר.

==ביוגרפיה==
דניסוב נולד בלנינגרד, ובצעירותו למד בבתי הספר לכדורגל "טורבוסטרויטל" (Турбостроитель) ו"סמנה" (Смена). בגיל 16 הוא הצטרף למחלקת הנוער של המועדון המקומי זניט סנקט פטרבורג, ושיחק בה במשך שנתיים. ב-2002, בגיל 18, הוא הצטרף לראשונה לקבוצה הבוגרת של המועדון וערך את הופעת הבכורה שלו במדיה במשחק מול צסק"א מוסקבה.

במהלך השנים הבאות הפך דניסוב לאחד מהשחקנים החשובים בזניט. הוא תפקד בקבוצה בעיקר בתור קשר אחורי, הלוקח חלק מרכזי במשימות ההגנתיות ואף בונה התקפות חדשות. לעיתים שימש גם כקשר התקפי בעל תפקיד יצירתי בהכנת מצבי הבקעה לחלוצים. דניסוב סייע לזניט לזכות באליפות ליגת העל הרוסית בכדורגל ב-2007, ובעונת היה שותף לזכייה הראשונה בתולדות המועדון בגביע אופ"א לאחר שהבקיע שער במשחק הגמר מול גלאזגו ריינג'רס. ב-2010 הוא זכה עם הקבוצה בדאבל של אליפות והגביע הרוסי. ביולי 2013 חתם דניסוב באנז'י מחצ'קלה הרוסית, אך עזב אותה חודש לאחר מכן בעקבות המשבר הגדול בקבוצה, והוא חתם בדינמו מוסקבה הרוסית. באוגוסט 2016 עבר ללוקומוטיב מוסקבה, עמה זכה באליפות ליגת העל הרוסית בכדורגל בעונת 2017/2018.

במאי 2019 עזב את לוקומטיב בהסכמה הדדית עם הקבוצה. יומיים לאחר מכן הודיע על פרישה ממשחק.

בצעירותו כיהן דניסוב כקפטן נבחרת רוסיה עד גיל 21. ב-2005 הוא התאמן לראשונה עם הנבחרת הבוגרת, אך החל לשחק בה רק שלוש שנים לאחר מכן. הוא זומן על ידי חוס הידינק לסגל הנבחרת לטורניר יורו 2008, אך סירב להשתתף בו. באוקטובר 2008 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, מול נבחרת גרמניה, ומאז הפך לשחקן קבוע בסגלה, אך לא הצליח להעפיל עמה למונדיאל 2010.

==תארים==
* גביע אופ"א: 2007/2008
*אליפות רוסיה:2007, 2010, 2011/2012, 2017/2018
* גביע רוסיה:2009/2010, 2016/2017

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.fc-zenit.ru/main/team/zenit/players/11650.html דף השחקן] באתר הרשמי של זניט
* [https://web.archive.org/web/20110727215757/http://new.rfpl.org/player/id695?year=2010 דף השחקן] באתר התאחדות הכדורגל הרוסית
* [http://soccernet.espn.go.com/players/stats?id=45604&cc=4716 סטטיסטיקות קריירה] באתר Soccernet

קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:קשרי כדורגל רוסים
קטגוריה:סנקט פטרבורג: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורגלני אנז'י מחצ'קלה
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1984
קתדרלת קמפר

קתדרלת קורנטין הקדוש מקמפר (צרפתית: Cathédrale Saint-Corentin de Quimper) היא קתדרלה קתולית בעיירה קמפר שבחבל ברטאן שבצרפת. הקתדרלה היא מונומנט לאומי של צרפת ומקום מושבו של הבישוף של קמפר-לאון (הקתדרלה מוקדשת לבישוף הראשון של האזור, קורנטין הקדוש).

הקתדרלה נבנתה בין המאה ה-13 למאה ה-16 והיא המבנה הגותי העתיק ביותר בברטאן התחתונה. המגדלים בחזית המערבית נוספו במהלך המאה ה-19.

הקתדרלה בנויה בסגנון גותי ולה חזית מרשימה שהושלמה רק במאה ה-19. זוג הצריחים המחודדים בחזית המערבית מתנשאים לגובה של 76 מטר. בקתדרלה חלונות ויטראז' ראויים לציון מהמאה ה-15. בניגוד לקתדרלות גותיות אחרות, היא קצת מעוקמת בצדדים, כדי להתאים למגבלות השטח במקום שבו נבנתה, ולהימנע מביצה ששכנה במקום בעת הבנייה.

== גלריה ==
<gallery widths=200 heights=200>
Cathédrale Saint-Corentin de Quimper43.jpg|חזית הקתדרלה עם צריחיה
Cathédrale Saint-Corentin de Quimper-1520.jpg|פנים הקתדרלה
QuimperCathedral.jpg|מבט על החזית הצפונית
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20091128110634/http://www.360-degres-web.com/visite-virtuelle/cathedrale/index.html סיור וירטואלי בקתדרלה]
* [http://www.scholares.net/index.php?Gazetteer-Quimper מיקום]
* [http://photoenligne2.free.fr/Finistere/Quimper/Cathedrale/D9522.jpg תמונה מצפון על החזית המערבית]
* [http://nantescathedrale.free.fr/images/quimper.jpg תמונה של החזית המערבית]

קטגוריה:צרפת: קתדרלות בסגנון גותי
קטגוריה:ברטאן: מבנים
ולינגראד

וֶלִינְגְרָאד (בבולגרית: Велинград) היא עיר בדרום־מערבה של בולגריה, השנייה בגודלה מבחינת כמות האוכלוסין במחוז פאזארדז'יק ושוכנת על מורדות הרי רודופי, כ-93 קילומטרים מהבירה סופיה, ו-34 קילומטרים מבירת המחוז פאזארדז'יק. העיר נודעת בבולגריה במעיינות המרפא המצויים בסביבתה.

==היסטוריה==
ראשית התיישבות אנושית מאורגנת במקום מתוארכת למאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. ב-46 נכבש האזור על ידי האימפריה הרומית בהנהגת הקיסר קלאודיוס והרומים הקימו במקום ישוב מבוצר וסנטוריום. בהמשך עבר האזור לשליטת האימפריה הביזנטית ובמהלך המאה ה-6 החלה הגירה נרחבת של שבטים סלאבים. ב-821 נכבש המקום על ידי מאלאמיר חאן האימפריה הבולגרית הראשונה והוקם ישוב בשם גראדוט הממוקם כ-2.5 קילומטרים מהעיר המודרנית. בחפירות ארכאולוגיות שנערכו במקום נתגלו מטבעות זהב מתקופתו של איוון אלכסנדר, קיסר האימפריה הבולגרית השנייה. 

ב-1371 נכבש האזור על ידי צבאותיו של מוראט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית. בתקופת שלטונו של מהמט הרביעי ניסו העות'מאנים להמיר את דתם של התושבים באזור מנצרות אורתודוקסית לאסלאם סוני תוך התנגדות אלימה של תושבי הכפרים צ'פינו, לדז'נה וקמניקה, אשר שמם מתועד לראשונה בעת ההיא בתעודות עות'מאניות. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ולאחריה בוצע טרנספר נרחב של אוכלוסייה מוסלמית. לאחר המלחמה נותר האזור חלק מהמחוז האוטונומי רומליה המזרחית וב-1885 הוא אוחד עם נסיכות בולגריה.

ב-28 בינואר 1948 הוחלט לאחד את הכפרים צ'פינו, לדז'נה וקמניקה לעיירה אחת אשר מ-1977 ידועה בשם ולינגראד. בראשית שנות ה-90 זכתה למעמד של עיר. איוון לבנוב , שהיה ראש העיר ולינגראד בשנים 2015-2007, זכה במדליית ארד באולימפיאדת לייק פלאסיד (1980) והיה לבולגרי הראשון שזכה במדליה במשחקי החורף האולימפיים.

==כלכלה ודמוגרפיה==
בעיר מגמה מאוזנת של תמותה לעומת ילודה וכן מאזן הגירה מאוזן וכך כמות האוכלוסין יציבה בעשור הראשון של המאה ה-21. 70.5% מהאוכלוסייה הם ממוצא בולגרי, 23.9% ממוצא טורקי ו-5.1% הם צוענים. 36.4% הם בעלי השכלה תיכונית או על תיכונית, 34.9% הם בעלי השכלה יסודית או סיימו חטיבת ביניים ו-25.7% הם בעלי השכלה יסודית לא מלאה. 2.8% מהאוכלוסייה אינה אוריינית. דרך העיר עובר כביש בין עירוני מהיר אחד שמספרו II-82. בעיר תחנת רכבת קטנה ובה מסילה אחת. בסביבות ולינגראד מרחצאות מרפא המהווים יעד תיירותי וכן מספר מפעלי טקסטיל ומזון.

== אקלים ==
בעיר שורר אקלים ממוזג הררי כאשר הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 9<sup>o</sup>c וערכי הקיצון נעים ממינוס 3<sup>o</sup>c בינואר ועד 19<sup>o</sup>c ביולי.

== הקהילה היהודית ==

בראשית המאה ה-18 תקופת שלטונו של אהמט השלישי סולטאן האימפריה העות'מאנית מתועדת קהילה יהודית מאורגנת בכפר צ'פינו באניה (בימינו חלק מוולינגראד). בניה היו ברובם סוחרים שהיגרו מסרביה, בעיקר מאזור בלגרד לאחר כיבושה בידי ממלכת הבסבורג האוסטרית במהלך המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1716–1718). התיעוד מופיע בספרי שאלות ותשובות ובפסקי הלכה של רבנים. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) פסק התיעוד לגבי הקהילה במקום ומניחים שחדלה מלהתקיים. ב-20 ביולי 1928 פתח ארגון מכבי בבולגריה את מחנה הקיץ הארצי של חניכיו בכפר צ'פינו באניה והכפר שימש במשך שנים אחדות את הארגון לעניין זה.

== אזכורים ==
* חצי האי ולינגראד שבחוף המערבי של ארץ גרהאם, שבחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה נקרא על שם העיר.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערי מחוז פאזארדז'יק
ולינגראד

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1948
מחנה העולים בקריית שמואל

במחנה המעפילים בקריית שמואל (צולם עד [[1947), צלם: ל' דינר]]
מעפילים במחנה בקריית שמואל (צולם עד [[1947), צלם: ל' דינר]] 
מחנה העולים בקריית שמואל היה מחנה העולים הראשון שהוקם על ידי הסוכנות היהודית לצורך קליטת גלי העלייה הצפויים ממחנות העקורים באירופה. 

כבר בשנת 1945 יושבו עולים מתימן במחנה אוהלים ליד קריית שמואל בהיעדר שיכון זמין אחר עבור העולים. כדי להתמודד עם המחסור בדיור בגלל מלחמת העולם השנייה ובמיוחד לאור טענות הבריטים שלא ניתן לאפשר עלייה נוספת לאור המחסור בדיור בארץ ישראל, הקימה הסוכנות היהודית מקבצי דיור זמני שנקראו מחנות מעבר במקומות שונים ברחבי הארץ, אחד מהם בקריית שמואל. במחנה המעבר ניתן לעולים דיור מסובסד לתקופה שאמורה להיות עד ששה חודשים, וסיוע במציאת עבודה, אך העולים נדרשו לנהל את חייהם בעצמם. 

המחנה עצמו הוקם לקראת ראשית 1947 ופעל עד הקמת מדינת ישראל באופן דומה למחנה המעצר בעתלית בשיתוף פעולה עם שלטונות המנדט כמחנה מעצר לעולים שהמתינו להגעת תורם להשתחרר על פי מכסת הסרטיפיקטים שהקציבו שלטונות המנדט הבריטי. על פי ההסדר עם שלטונות המנדט, המחנות תופעלו בפנים על ידי הסוכנות היהודית וארגון הדסה שסיפק שירותי רפואה, אך נשמרו מבחוץ על ידי שוטרים בריטיים שאסרו את יציאת העולים עד הגיע תורם להשתחרר. מחנה העולים בקריית שמואל היה בעל תנאים טובים בהרבה מאלו של המחנה בעתלית שהוקם כמחנה מעצר, וקיבולתו הייתה קטנה יותר והגיעה לכ-700 נפש. בנוסף, על מחנה העולים בקריית שמואל שמרו שוטרים יהודים ממשטרת המנדט שנתנו לעולים תחושה שהם בבית בארצם. לרוב, למחנה העולים בקריית שמואל הובאו עולים ממחנה המעצר בעתלית במסגרת הליך מדורג של שחרור, אולם לעיתים הובאו אליו עולים ישירות ממחנות המעצר בקפריסין. בנוסף, מדי פעם הובאו אליו עולים שנתפסו בארץ ישראל עצמה. למשל, בינואר 1948 הובלו למחנה העולים בקריית שמואל עולים בלתי לגליים שהצליחו לעלות לחוף בנהריה. 

לאחר קום המדינה נחשב מחנה העולים בקריית שמואל, בה היו שיכונים שנבנו עבור משפחות, לבעל תנאים טובים יחסית למחנות אחרים בהם שוכנו העולים באוהלים וצריפים של הצבא הבריטי. לקראת סוף 1949 היה מחנה העולים בקריית שמואל לאחד ממחנות העולים הראשונים שהוסב למחנה עבודה בו נדרשו העולים לצאת לעבודה. בספטמבר 1949 היו במחנה 268 משפחות ובדצמבר אותה שנה היו בה 950 נפש. המחנה המשיך להתקיים כמעברה (שכונה גם מחנה עולים) עוד שנים רבות ועדיין התקיים בשנת 1959.

==קישורים חיצוניים==
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחנות עולים
קטגוריה:קריית שמואל (חיפה)
יחזקאל ראטה

הרב יחזקאל ראטה (קרי רוֹט; כ"ג באדר א' תרצ"ה פברואר 1935 – כ"ג באדר ה'תשפ"א, 7 במרץ 2021) היה פוסק חסיד סאטמר, רב בית המדרש "קהל יראי ה' קרלסבורג" בשכונת בורו פארק שבניו יורק ונשיא בית תלמוד להוראה.

== ביוגרפיה ==
נולד ליצחק אייזיק בן הרב משה ראטה אב"ד האמאראד, חתן הרב יצחק אייזיק רוזנפלד, חתן הרב יצחק משה פנט בן רבי יחזקאל פנט בעל ה'מראה יחזקאל' מקארלסבורג.

למד בישיבת אראד. נמלט מרומניה ועלה לישראל ב-1953. למד בישיבת יטב לב סאטמר בירושלים בראשות הרב משה אריה פריינד.

אחרי נישואיו שימש בתור מורה הוראה מטעם העדה החרדית בירושלים ורב בית הכנסת סאטמר בקטמון. על פי בקשת אדמו"ר מסאטמאר רבי יואל טייטלבוים עבר לניו יורק בשנת תשל"ב לשמש בתור מורה הוראה לחסידי סטמר בבורו פרק. אחר פטירת הרב טייטלבוים ייסד קהילה עצמאית בשם קהל יראי השם קארלסבורג.

בשנת ה'תש"ן (1990) נפתח במונרו בית ספר ציבורי לילדים עם בעיות התפתחות. לפי החוק האמריקני לא הותקנו מזוזות במקום . הרב ראטה אסר את הלימוד בו, בניגוד לדעת האדמו"ר מסאטמר רבי משה טייטלבוים, שהתיר בנימוק שהבניין בבעלות נוכרית. התיר את העירוב בוויליאמסבורג, למרות התנגדות חסידי סאטמר.

משנת תשמ"ג נהג לשהות רבות בקבר הרשב"י במירון, בעיקר בימי שובבי"ם, ל"ג בעומר ובחודש אלול. קנה שם בית גדול ופתח בו בית מדרש. בשבתות שבהן שהה במקום נהג לארח, בעיקר בחורי ישיבות.

בתשנ"ד הוציא לאור שלושה כרכים משו"ת "עמק התשובה". כיום מונה הסדרה תשעה כרכים בשו"ת. עוד פרסם את הספרים 'משפט הארץ' על מצוות התלויות בארץ (ירושלים, תשכ"א); 'חזקת טהרה' על הלכות נדה (ירושלים, תשכ"ד); 'עמק שמעתתא' על סוגיות במסכת סוכה וכריתות (ירושלים, תש"ל); 'קרן התורה' על הלכות ריבית (ברוקלין תשמ"ג); 'חזון יחזקאל' על התורה ומועדים (ברוקלין, תשע"א).

באדר תשע"ו מינה את בנו הגדול הרב משה כרב הצעיר של קהל יראי השם קארלסבורג, והוא מילא את מקומו אחר פטירתו. בנו הרב עמרם הוא רב האמאראד, הרב ברוך דוד רב מראה יחזקאל, הרב עזריאל יודא רב בג'רזי סיטי, הרב אברהם מרדכי רב טשערנא, הרב שלום רב אוסטריק, הרב יצחק אייזיק רב קהל חסידים. חתנו הרב משה פרידמן הוא דיין בקהילת סאטמאר (הרב אהרן) בבורו פארק, חתנו הרב אהרן צבי יוזשעף רב בבורו פארק, חתנו הרב אשר זעליג מיללער רב דקהל ערבי נחל בסטטן איילנד. אחד מנכדיו הוא הרב יואל ראטה ראש ישיבת ברסלב בוויליאמסבורג.

נפטר בביתו בכ"ג באדר תשפ"א (7 במרץ 2021) באופן פתאומי. מסע הלווייתו יצא מבית מדרשו בבורו פארק והמשיך במטוס פרטי לישראל נקבר במירון בחלקה שקנה בחייו וקרא לה חלקת קהל יראי השם קארלסבורג, ליד קבר אשתו הקבורה שם לפניו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hebrewbooks.org/924 עמק התשובה חלק א]
* [http://www.hebrewbooks.org/925 עמק התשובה חלק ב]
* [http://www.hebrewbooks.org/926 עמק התשובה חלק ג]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:חסידי סאטמר
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת ישראלים
קטגוריה:קטמון: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2021
לגיון העבודה

לגיון העבודה היה ארגון שהוקם על ידי ישראל שוחט בשנת 1909, ואשר התבסס על חברי השומר. הארגון שם לעצמו מטרה לארגן קבוצות עבודה עבריות שיהיו מלוכדות במשמעת חזקה. על יוזמיו נמנה גם יוסף זלצמן.

הארגון שאב השראה מהצלחת הקולקטיב בסג'רה, מרעיונותיה של מניה שוחט בדבר הקמת כוח גדול של פועלים שבעזרתם ניתן יהיה לעלות לאדמות החורן, ומהצעתו של מנחם אוסישקין לגייס נוער למען בניין ארץ ישראל למשך שלוש שנים. הצעת היסוד של הלגיון הובאה בפני האספה הכללית השנייה של השומר בשנת 1909. שוחט חיבר תקנון לפיו התחייב כל חבר בלגיון להקדיש שנתיים לעבודה ולשמירה, לקבל על עצמו כל תפקיד ולהישלח לכל מקום כאיש צבא. בנוסף נקבעו לחברים דרגות ומדים. 

שתי קבוצות של לגיון העבודה הוקמו ב-1909 - האחת נשלחה לחוות סג'רה והשנייה לחדרה. בסג'רה עסקה הקבוצה בעיבוד שדות הפלחה. חברי הקבוצה סבלו מסכסוכים עם הפועלים האחרים ועם מנהל החווה - האגרונום אליהו קראוזה אשר טען שחלק מהפועלים מתרשל בעבודתם. הפועלים הכריזו על שביתה ובעקבותיה נפסקה עבודתם. בראש קבוצת הלגיון שנשלחה לחדרה עמד מנדל פורטוגלי (שהיה אחד משלושת חברי ועד השומר). הם הקימו במושבה מטבח פועלים, בית חולים מאולתר, והביאו בפעילותם לשיפור חיי החברה והתרבות במושבה כמו גם לעלייה במספר הפועלים העברים. חברי הלגיון עבדו בפרדסי המושבה במטעי בעטה הסמוכה לחדרה, ובשבתות התאמנו בנשק וברכיבה. הם גם השתתפו בפעולת כיבוש חלק מאדמות חדרה (פעולה של עלייה וחרישה של קרקע השייכת למושבה אך בעלותה לא מוכרת על ידי השכנים הבדואים). הצלחתה של הקבוצה בחדרה הביאה להתקשרות בין המושבה לבין ארגון 'השומר'.

בשיא פעילות הארגון הוא מנה לא יותר מ-40 חברים. ההתחייבות לשנתיים הרחיקה ממנו את הדור הצעיר במושבות, מפלגת 'הפועל הצעיר' אסרה על חבריה להצטרף לשורות הארגון והוא לא זכה ליחס חיובי מצד מפלגת הפועלים השנייה, מפלגת 'פועלי ציון'. 

הארגון השתמש במשמעת לליכוד וארגון העבודה. חבריו לבשו לבוש מיוחד: על ראשם כובע קולפאק צ'רקסי. על מותניהם אבנט רחב בצבע אדום כשעליו חגור אשפת כדורים. תלבושת זאת אומצה לאחר מכן על ידי חיל הספר העבר-ירדני.

בעקבות התגברות הצורך בשמירה בשנת 1911 ובעקבות הצלחת ארגון השומר, פוזרו חברי לגיון העבודה בין המושבות והארגון חדל להתקיים. אולם הרעיונות שעמדו בבסיסו של לגיון העבודה באו לידי ביטוי בהקמת גדוד העבודה על שם יוסף טרומפלדור בשנת 1920.
==הערות שוליים==

לגיון העבודה
לגיון העבודה
משה אריה פריינד

הרב משה אריה פריינד (ו' בתשרי תרס"ד, 27 בספטמבר 1903 – כ' באלול תשנ"ו, 4 בספטמבר 1996) היה גאב"ד העדה החרדית.

==ביוגרפיה==
מוסדות רמ"א בי-ם
מוסדות רמ"א בי-ם
נולד בהונגריה לרב ישראל פריינד, רב הכפר הוניאדי הסמוך לברגסס, בנו של רבי אברהם יהושע פריינד. התחתן עם בילא בת הרב ברוך רב העיר פיר, לפני השואה שימש כרב בעיירה נאסויד וראגנא, וכדומ"ץ בעיר סאטמאר. בתקופת השואה, הרב עבד באושוויץ כ'מחלק מים' בין האסירים, וחילק רק ליהודים שהסכימו לברך על המים לפני השתייה. אלו שהתנגדו לברך, גער בהם ואמר: "וכי סבורים אתם, שהקב"ה השתנה? הרי אותו בורא-עולם, שהיה קודם, נמצא גם עכשיו, ואסור ליהנות מעולמו בלא ברכה!".
איבד בשואה את רעייתו ושמונת בניו. לאחר מכן שימש זמן קצר כרב העיר סטמר. עלה לארץ ישראל ומונה כראש ישיבת "ייטב לב" של חסידות סטמר בירושלים. לאחר פטירת רבי יואל טייטלבוים, האדמו"ר מסאטמר, בתשל"ט התמנה לשמש ראב"ד העדה החרדית כנציג סאטמר.

בשנת ה'תשט"ו (1955) מונה כחבר וועד בבית היתומות בית לפליטות בירושלים.

בסיוון ה'תשמ"ט התמנה לגאב"ד העדה החרדית בעקבות פטירתו של ה"מנחת יצחק", הרב יצחק יעקב וייס.

לאחר השואה נישא לפרידא דאכנר. היא נפטרה בשנת ה'תשמ"ב. לאחר מכן התחתן עם טשארנא. שתיהן לא ילדו לו ילדים.

בשנת ה'תשנ"ו (1996) הקים את תלמוד תורה "חיי עולם המקורית", לאחר שפרש ממוסדות חיי עולם. בהמשך נפתחו בנשיאותו ישיבה קטנה וישיבה גדולה וכשבוע לפני פטירתו התקיים מעמד חנוכת הבית לבניין המוסדות בשכונת גוש 80 בירושלים. לאחר פטירתו נקראו המוסדות על שמו "מוסדות רמ"א". בהמשך הוקמה על שמו "ישיבת תולדות רמ"א" בבית שמש.

חידושיו ודרשותיו נדפסו בסדרת ספרי "עטרת יהושע". בספר "מרא דשמעתתא" הובאו פסקיו, בעריכת תלמידו הרב שלמה יהודה הירש.

==מתלמידיו==
* הרב יהושע רוזנברגר, דיין בעדה החרדית
* הרב שלמה יהודה הירש, דיין בקהילת סאטמר ירושלים
* הרב חיים הערש מייזליש, ראש ישיבת סאטמר בני ברק
* הרב אברהם יונה שוורץ, גאב"ד ווינה

==לקריאה נוספת==
* פרק המוקדש לו אצל: אברהם אליעזר סופר, ממשה ועד משה, ירושלים ה'תשס"ז
* משה טארים, הללו עבדי ה, מונרו, ניו יורק, ה'תשס"א, סיפורים שסיפר הרב פריינד, ביידיש

==קישורים חיצוניים==
;ספריו
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דייני העדה החרדית
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:חסידי סאטמר
קטגוריה:סאטו מארה: רבנים
קטגוריה:רבנים חסידים ישראלים
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:אישים שעל שמם ישיבות בישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת גליציה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1894
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996
מאיר בלומנטל

מאיר בלומנטל, שנת 1972
מאיר בלומנטל (11 באפריל 1952 - 21 בנובמבר 1974) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת הבלם בקבוצת הפועל פתח תקווה בתחילת שנות ה-70 ונחשב לאחת התקוות הגדולות ביותר באותה התקופה. נפטר בגיל 22 בעת אימון ריצה של קבוצתו.

בלומנטל נולד וגדל בפתח תקווה. למד בבית-הספר היסודי 'השומר' שבבני-ברק. אחרי-כן למד בבית-הספר המקצועי ע"ש 'מקס פיין' שבתל אביב וסיים את לימודיו בבית-הספר המקצועי 'עמל' שבפתח-תקוה. גדל במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה, וכשחקן נבחרת הנוער של ישראל היה שותף עימה לזכייה בגביע אסייה בבנגקוק. עלה לקבוצת הבוגרים של הפועל פתח תקווה בשנת 1970, ומשחקו הראשון בקבוצה היה מול בית"ר תל אביב, אשר הסתיים בתיקו 1-1.

החל מעונת 1971/72 רכש לעצמו בלומנטל מקום של קבע בהרכב הקבוצה והפך לאחד השחקנים האהובים ביותר על אוהדי הקבוצה, משחק השיא שלו היה בתחילת עונת 1973/74 בדרבי נגד מכבי פתח תקווה, עת כבש שער בניצחון קבוצתו בתוצאה 0-5.

ב-21 בנובמבר 1974 צנח בלומנטל על כר הדשא במהלך אימון כושר עם חבריו לקבוצה. תחילה היה נדמה שהוא מעד אולם כאשר התקרבו אליו מאמן הכושר ומעסה הקבוצה נדהמו לראות את פניו שהכחילו. עיסוי הלב והנשמה לא הועילו, ואמבולנס שהוזעק למקום הביאו לבית החולים בלינסון שם נקבע מותו.

בלומנטל היה חייל קבע בחיל האוויר, שם שימש כנהג ועל כן נערכה לו הלוויה צבאית.

בסך הכל ערך בלומנטל 69 הופעות בליגה וכבש 4 שערים, ובגביע ערך 16 הופעות וכבש שער אחד.

==קישורים חיצוניים==
* באתר יזכור
*[http://www.hpt.co.il/?ShowPlayer=90 עמוד השחקן] במוזיאון הפועל פתח תקווה

קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974
כביש 675

כביש 675, המכונה גם כביש התענכים, הוא כביש בעמק יזרעאל המקיף את עפולה מדרום. מהכביש יש הסתעפויות ליישובי התענכים, ומכאן כינויו.

== תוכניות עתידיות ==
ע"פ תוכנית משרד התחבורה של מספור הכבישים שהוצגה ב-2018, כביש 675 צפוי להתמזג עם כביש 71, לכל אורכו, ככביש ארצי.

== צמתים לאורך הכביש==
{| class="wikitable" border=1 cellpadding=1
!קילומטרים
!שם
!מיקום
!דרכים מצטלבות
|-
| colspan="5" align="center" bgcolor="#D8 BF D8" | כביש 675 ממערב למזרח
|-
| align="center" | 0
| align="center" | צומת הסרגל
| align="center" | ניר יפה
| align="center" כביש 65
|-
| align="center" | 2
| align="center" | צומת אומן
| align="center" | כניסה למרכז אומן
| align="center" | כביש 6714
|-
| align="center" | 3.5
| align="center" | צומת חבר
| align="center" | כניסה למרכז חבר
| align="center" | כביש 6724
|-
| align="center" | 8
| align="center" | צומת ללא שם
| align="center" | אביטל
| align="center" | כביש גישה לאביטל
|-
| align="center" | 8.5
| align="center" | צומת ללא שם
| align="center" | כניסה למרכז יעל
| align="center" | כביש 6734
|-
| align="center" | 9
| align="center" | צומת יזרעאל
| align="center" | יזרעאל
| align="center" כביש 60
|-
| align="center" | 10
| align="center" | צומת ללא שם
| align="center" | יזרעאל
| align="center" | כביש גישה ליזרעאל
|-
| align="center" | 11
| align="center" | צומת נורית
| align="center" | תל יזרעאל
| align="center" כביש 667
|-
| align="center" | 13
| align="center" | מחלף נבות
| align="center" | כפר יחזקאל
| align="center" כביש 71
|}

==קישורים חיצוניים==
*[http://youtu.be/R8nmPInNNfs צילום נסיעה בכביש 675 מצומת נבות לצומת הסרגל]

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:חבל התענך