OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
עלי ג'י: הסרט

עלי ג'י: הסרט (באנגלית: Ali G Indahouse) הוא סרט קומדיה פוליטית בריטי משנת 2002, המבוסס על תוכניתו של סשה ברון כהן "המופע של עלי ג'י". זהו הסרט הראשון מתוך ארבעה המבוסס על דמות מהמופע, והוא היחיד מביניהם שמבוסס על נרטיב בדיוני וללא אלמנט מוקומנטרי.

==עלילה==
עלי ג'י (סשה ברון כהן) הוא צעיר בריטי המתגורר בסטיינס על התמזה. הוא מעריץ של תרבות הראפ השחורה ומדבר במבטא ג'מייקני מזויף. הוא מנהיג חבורת צעירים שאותה הוא מכנה "כנופיית מערב סטיינס". אויביו המושבעים הם "כנופיית מזרח סטיינס". בזמנו הפנוי, הוא מלמד ילדים צעירים "חכמת רחוב" במתנ"ס המקומי. לאחר שנודע לו שהמתנ"ס שלו מתוכנן להיסגר ולהיהרס, הוא מחליט לקשור את עצמו לגדר ולשבות רעב. בעקבות כך, הוא נקלע למאבק כוחות בין ראש הממשלה (מייקל גמבון) לסגן ראש הממשלה הערמומי דייוויד קרלטון (צ'ארלס דאנס). קרלטון משכנע את עלי ג'י לנסות להיבחר לבית הנבחרים הבריטי כנציג סטיינס. הוא משוכנע שהוא ייכשל בבחירות ויהפוך לבדיחה, ובעקבות כך יובך ראש הממשלה. עם זאת, נגד כל הסיכויים, עלי ג'י נבחר לבית הנבחרים. עד מהרה הוא זוכה באהדת הציבור הבריטי והופך לחביבו של ראש הממשלה. בעקבות כך, קרלטון מחליט לעשות הכול כדי להפיל אותו ואת ראש הממשלה יחד אתו.

==דמויות==
* עלי ג'י (סשה ברון כהן) - צעיר בריטי מסטיינס שנבחר לבית הנבחרים.
* ראש הממשלה (מייקל גמבון) - פוליטיקאי ותיק ונחוש שמעוניין לשנות את סקרי דעת הקהל בבריטניה לטובתו, ומשתמש בעלי ג'י לשם כך. שמו אינו מוזכר לאורך כל הסרט.
* דייוויד קרלטון (צ'ארלס דאנס) - פוליטיקאי ערמומי ואכזרי שמעוניין להדיח את ראש הממשלה ולתפוס את מקומו.
* קייט הדג'ס (רונה מיטרה) - עוזרתו האישית של דייוויד קרלטון, ומסייעת לו במזימותיו.
* ג'ולי (קלי ברייט) - חברתו של עלי ג'י.
* ריקי C (מרטין פרימן) - חברו הטוב של עלי ג'י וחבר ב"כנופיה" שלו.
* חסן B (ריי פנטאקי) - אויבו המושבע של עלי ג'י. מנהיג "כנופיית מזרח סטיינס".

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטים בריטיים
דייוויס לאנד

מפה משנת 1750 של אזור [[הקפיטניה חנרל של צ'ילה, בה משורטט גם האי "דייוויס לאנד".]]
דייוויס לאנד, (באנגלית: Davis Land, בתרגום חופשי: ארץ דייוויס), הוא שמו של אי תעתוע שהאמינו שהיה ממוקם באוקיינוס השקט, ליד דרום אמריקה. הוא נקרא על שמו של איש העסקים והפיראט האנגלי אדוארד דייוויס, שראה אותו לכאורה ב-1687 ותיעד את קיומו. האי מעולם לא נמצא שוב. לימים הועלתה סברה על ידי ויליאם דמפייר שזיהוי זה היה עשוי להיות החוף של טרה אוסטרליס אינקוגניטה.

== הגילוי ==
בשנת 1687 הבחין באי אדוארד דייוויס. דייוויס היה פיראט שביצע פשיטות על יישובים ספרדיים לאורך חופי מקסיקו, פרו וצ'ילה, בזמן שהפליג באוקיינוס השקט דרומה מאיי גלאפגוס לכיוון כף הורן. לפי הדיווח של דייוויס, הוא ראה אי חולי נמוך ומרחוק, גבעות המשתרעות לצפון-מזרח. דייוויס לא ניסה לחקור יותר, מאחר שהיה מעוניין יותר להמשיך את מסעו הביתה.

התגלית המשוערת של דייוויס – האי החדש, היה ממוקם לאורך קו הרוחב הדרומי של 27 עד 28 מעלות. באותו זמן רווחה הסברה כי ניתן למצוא זהב במקומות אחרים לאורך קו הרוחב הזה, ואכן מכרות זהב באי קופיאפו שבשליטת ספרד, הנמצאים באותו קו רוחב, היו מוכרים באותו זמן. לכן, עם היוודע החדשות על ארץ דייוויס, מספר נווטים קיבלו הוראה לחפש אותו במסעותיהם. בשנת 1767 יצא החוקר הצרפתי ז'אן פרנסואה דה סורוויל מפונדיצ'רי בהודו הצרפתית למסע חקר ומסחר שאחת ממטרותיו הייתה לאתר את ארץ דייוויס ולהקים בה עמדת מסחר. הוא התעודד מהשמועות על הגילוי האחרון על ידי סמואל וואליס, על "אי עשיר, המיושב על ידי מתיישבים יהודים". למעשה, זו הייתה טהיטי, אבל הצרפתים עירבו את גילוי "הארץ של וואליס" עם ארץ דייוויס. בסופו של דבר סורוויל גילה מחדש את איי שלמה, עשה את דרכו אל החוף הצפוני של ניו זילנד ולאחר מכן אל פרו, שם טבע בחיפוש אחר עזרה לצוותו החולה.

בשנת 1770 מצא פליפה גונזלס דה אהדו את אי הפסחא וקרא לו "איסלה דה סן קרלוס" (Isla de San Carlos) או "דה דוד" (de David). עקב טעויות כתיב שונות, תורגם שם זה לאנגלית כ"האי של דייוויס". (Davis's Island), מה שחיזק את ההשערה כי "ארץ דייוויס" קיימת.<ref name="Guthrie"></ref>

אף על פי שמעולם לא נמצא, גם החוקר האנגלי ויליאם דמפייר, שהפליג באזור, סבר במשך זמן מה שראה את דייוויס לאנד. בכתביו כתב כי בהמשך סבר שיש אפשרות שזהו החוף של טרה אוסטרליס הלא ממופה עדיין. במשך כמאה שנים, היה האי "דייוויס לאנד" רשום במפות השונות. רק בשנות השבעים של המאה ה-17, כשהאוקיינוס השקט היה מוכר וממופה יותר, החלו קרטוגרפים להסיר את דייוויס לאנד מהמפות שלהם.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איים באוקיינוס השקט
קטגוריה:איי תעתוע
טיילור הארווד-בליס

טיילור ג'יי הארווד-בליס (באנגלית: Taylor Jay Harwood-Bellis; נולד ב-30 בינואר 2002 בסטוקפורט שבאנגליה) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת מנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג.

== קריירת מועדונים ==
הארווד-בליס גדל במחלקת הנוער של מנצ'סטר סיטי. ב-24 בספטמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 3-0 על פרסטון נורת' אנד במסגרת הסיבוב השלישי של גביע הפוטבול ליג לעונת .

ב-1 בפברואר 2021 הושאל הארווד-בליס עד לתום עונת לבלקברן רוברס מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. הוא ערך 19 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-27 ביוני 2021 הושאל הארווד-בליס לאנדרלכט מליגת העל הבלגית. ב-25 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-1 לרויאל אוניון סן-ז'ילואז במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת . הוא ערך 16 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-11 בינואר 2022 הושאל הארווד-בליס לסטוק סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ עד לתום עונת . הוא ערך 22 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-1 ביולי 2022 הושאל הארווד-בליס למשך עונה אחת לברנלי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. הוא ערך 32 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד, וסייע לברנלי להעפיל לפרמייר ליג.

== קריירה בין-לאומית ==
הארווד-בליס נכלל בסגל נבחרת אנגליה עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2023.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:בלמי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני בלקברן רוברס
קטגוריה:כדורגלני אנדרלכט
קטגוריה:כדורגלני סטוק סיטי
קטגוריה:כדורגלני ברנלי
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-2002
גוש שקד

גוש שקד (נקרא גם: גוש ריחן) הוא גוש התנחלויות בקצה הצפון–מערבי של השומרון, על גבול הקו הירוק מצידו המזרחי. הגוש שוכן על רכס אמיר והוא הוקם בשנת 1977. בשנת 2021 התגוררו בו קרוב ל-3,000 תושבים.

הגוש מכיל ארבע התנחלויות: שקד, חיננית, ריחן וטל מנשה, כולן חלק מהמועצה האזורית שומרון. מלבד היישובים, בגוש אזור תעשייה אחד: אזור התעשייה שח"ק.

גבולותיו הם: גדר ההפרדה במזרח, הקו הירוק במערב ויער ריחן בדרום. הגוש נמצא כולו בתחומי גדר ההפרדה. הכוונה בגוש לעיתים כוללת את כל השטח בין גדר ההפרדה באזור הגוש לקו הירוק, כולל החלקים שמדרום ליער ריחן.
[[טל מנשה, מיישובי הגוש.]]בתחומי הגוש נמצאים גושים קטנים של מבנים ערביים, כאשר אום א-ריחאן הוא הכפר היחיד בהם. הגדרת הגוש המורחבת כוללת בתוכו גם את ברטעה. הגוש מוקף מארבעת כיווניו ביישובים ערביים. בגוש ישנם שני יערות, יער שקד ויער ריחן, שביחד מהווים את רוב שטחו של הגוש. מיקומו של הגוש וגובהו מקנה לו ראות טובה, עד החרמון.

{| class="wikitable sortable"
|-align="center"
!מספר
!שם
!צורת היישוב
!שנת הקמה
!מספר תושבים
|-align="center
|1
|שקד
|יישוב קהילתי
|1981
|1,128
|-
|-align="center
|2
|חיננית
|יישוב קהילתי
|1981
|1,659
|-
|-align="center
|3
|ריחן
|מושב
|1977
|408
|-
|-align="center
|4
|טל מנשה
|יישוב קהילתי
|1981
|140 משפחות
|-
|-align="center
|}

== תחבורה ==
לגוש שתי יציאות מערבה, לכביש 65: הדרך הדרומית היא כביש 6513, שעובר ליד קציר ועוקף מדרום את אחד היישובים הערביים הסוגרים על הגוש ממערב, ערערה, והדרך הצפונית היא כביש 6535 המתחבר למי עמי ועוקף את היישובים הערביים אום אל-פחם וערערה.

העיר חריש מהווה את היישוב היהודי הגדול הקרוב ביותר לגוש, ולכן גם משמשת כעיר האם שלו.

שלוש ההתנחלויות בעמק דותן - חרמש, מבוא דותן ומעוז צבי, המוקפות ביישובים ערביים כמעט מכל עבריהן, יכולות להתחבר לשאר חלקי המדינה רק דרך גוש שקד בכביש 596, מאחר שמשאר הכיוונים ישנם יישובים ערביים.

== בסכסוך הישראלי-פלסטיני ==
הגוש, יחד עם היישובים קציר ומי עמי, מייצר חוצץ טריטוריאלי בין הערים והיישובים הערביים של צפון המשולש לבין הערים והיישובים הערביים בצפון השומרון. בכך, הוא מונע קשר ישיר בין יישובים ערביים משני צידי הקו הירוק, ומונע בפועל צירוף של יישובי המשולש למדינה פלסטינית, במידה ותקום. שיטת הפרדה זו, הפועלת לכל אורך המשולש, נוצרה לראשונה בבניית יישובי הכוכבים, ופועלת בין היתר גם בגוש חורשים. בעקבות עובדה זו, ובתוספת גובהו הרב של הגוש, הוא מהווה אזור שישראל רואה בו כבעל חשיבות אסטרטגית גבוהה.

בהצעות לסיום הסכסוך הישראלי-פלסטיני, גוש שקד נכלל מאז ומתמיד (למעט בהצעות הפלסטיניות בועידת אנאפוליס ובועידת טאבה) בתחומי יהודה ושומרון שיישארו בשטחי ישראל, למרות גודלו הקטן יחסית.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:השומרון
קטגוריה:התנחלויות ביהודה ושומרון
קטגוריה:מועצה אזורית שומרון
קטגוריה:צפון השומרון
קטגוריה:רכס אמיר: יישובים
קטגוריה:גושי התיישבות
תחת מצור 2

תחת מצור 2: הטריטוריה האפלה (באנגלית: Under Siege 2: Dark Territory) הוא סרט מתח ופעולה אמריקאי משנת 1995 בכיכובו של סטיבן סיגל. זהו סרט המשך לסרט "מצור ימי" (שבמקור נקרא "תחת מצור").

==עלילה==
קייסי רייבאק (סטיבן סיגל) היה בעברו לוחם ומפקד מעוטר בקומנדו הימי האמריקני, "אריות הים", המתמחה בלוחמה בטרור. לאחר פרישתו מהצבא הוא הפך לטבח. לאחר שאחיו וגיסתו נהרגו בתאונה, רייבאק לוקח חופשה מהעבודה כדי לקחת חסות על אחייניתו המתבגרת שרה (קתרין הייגל). הם נפגשים בתחנת הרכבת בדנוור ועולים על רכבת שנוסעת ללוס אנג'לס דרך הרי הרוקי. על הרכבת הם מתיידדים עם דייל בשם בובי זאקס (מוריס צ'סטנאט).

על הרכבת נמצאים גם שני מדענים שמחזיקים בקודים סודיים לשליטה בלוויין "גרייזר 1" – לוויין החמוש בנשק לייזר קטלני. במהלך הנסיעה, משתלטת על הרכבת כנופיית טרוריסטים שמונהגת בידי מהנדס מחשבים בשם טראוויס דן (אריק בוגוסיאן). דן סייע בפיתוח הלוויין עבור צבא ארצות הברית, אולם סולק מהפרויקט. לצדו מפקד על הכנופיה מרקוס פאן (אוורט מקגיל) – שכיר חרב אכזרי. דן מכריח את המדענים לתת לו את הקודים לשליטה בלוויין, ולאחר מכן רוצח אותם. באמצעות הלווין, הוא מבצע מספר פעולות טרור, ומאיים להשמיד כור גרעיני שנמצא מתחת לפנטגון – מה שיגרום להשמדת כל וושינגטון די סי. רייבאק מבין שהוא התקווה היחידה לנוסעי הרכבת ולתושבי העיר, ומתחיל במאבק יחיד כנגד הטרוריסטים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 1995
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
ז'וליאן דופרה

ז'וליאן דופרה (בצרפתית: Julien Dupré; 18 במרץ 1851 – אפריל 1910) היה צייר צרפתי.<ref name=":0">Julien Dupré biographie Peintre". Peintres et Sculpteurs.com (in French).</ref><ref>Julien Dupre: A Survey". Rehs Galleries.</ref>

== ביוגרפיה ==
הוא נולד בפריז ב-18 במרץ 1851 לז'אן דופרה (תכשיטן) ולפולין בּוּאִייה. היה צפוי שהוא ייכנס לעסק המשפחתי, ולשם כך החל דופרה לעבוד בחנות שמוכרת תחרה. עם זאת, הוריו נאלצו לסגור את חנותם עקב מלחמת צרפת-פרוסיה בשנת 1870 והמצור על פריז. מאחר שעתותיו היו בידיו החל דופרה לקחת קורסי ערב בבית ספר לאמנויות הקישוט, ובאמצעות השיעורים הללו הוא זכה להתקבל לבית הספר לאמנויות יפות.<ref>Rehs, Howard L. (2008), "Julien Dupré: The Making, Unmaking, and Remaking of an Academic Reputation", in Chu, Petra ten-Doesschate; Dixon, Laurinda S. (eds.), Twenty-First-Century Perspectives on Nineteenth-Century Art : Essays in Honor of Gabriel P. Weisberg, Newark, DE: University of Delaware Press, pp. 93–99,</ref>

שם הוא למד אצל איזידור פיס והנרי להמן. באמצע שנות ה-70 נסע לפיקרדי והפך לתלמידו של צייר הז'אנר הכפרי Désiré François Laugée, שעם בתו מארי אלונור פרנסואז התחתן ב-1876; השנה שבה הציג את הציור הראשון שלו בסלון פריז.

דופרה קיבל מדליית זהב בתערוכה העולמית של 1889 בפריז. בשנת 1892 הוענק לו אות לגיון הכבוד.<ref name=":0" />

הוא היה מורה של לוסי סקארבורו קונאנט.<ref>"Dupré, Julien (French painter, 1851-1910)". Getty Research Institute.</ref>

לאורך הקריירה שלו התעניין בחיי האיכר והמשיך לצייר סצנות באזורים של נורמנדי ובריטני.

הוא הציג באופן קבוע עד מותו באפריל, 1910.<ref></ref>

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="230">
File:Julien dupre b1030 glaneuses wm wiki.jpg
 File:Julien dupre e1416 femme avec des poules wm.jpg
File:Julien dupre e1128 le repos dans les champs wm.jpg

</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1851
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1910
אוניברסיטת ליון

אוניברסיטת ליון (בצרפתית: Université de Lyon), היא מיזוג קבוצת אוניברסיטאות, המורכב מאוניברסיטאות, מכוני מחקר ומפעלים (ComUE) שבסיסם בליון, צרפת. אוניברסיטת ליון אוגדה בשנת 2007, היא כוללת, 12 אוניברסיטאות ומכוני מחקר ובנוסף מקושרים אליה עוד 9 מוסדות אקדמאים ואוניברסיטאות. שלוש האוניברסיטאות העיקריות בקבוצה הן: אוניברסיטת קלוד ברנרד ליון 1 , המתמקדת בלימודי בריאות ומדעים ומונה כ-27,000 סטודנטים; אוניברסיטת לומייר ליון 2 , המתמקדת במדעי החברה והאמנויות, ומונה כ-30,000 סטודנטים; אוניברסיטת ז'אן מולן ליון 3 , המתמקדת במשפטים ובמדעי הרוח עם כ-20,000 סטודנטים.<ref></ref> מיזוג האוניברסיטאות הזה מייצג היקף של 129,000 תלמידים, 11,500 מורים ומורים-חוקרים ו-510 מעבדות פרטיות וציבוריות.<ref></ref>

== היסטוריה ==
בשנת 1995 החל שיתוף הפעולה בין 15 האוניברסיטאות ומכוני המחקר שנמצאו בליון. מתוך אינטרסים משותפים ויתרון "הגודל". בשנת 2007 מוזגו האוניברסיטאות מכוני המחקר תחת קורת גג אחת שנקראה אוניברסיטת ליאון. הגודל אפשר להם לבצע פרויקטים משותפים בתחומים ספציפיים: אסטרטגיה בינלאומית וקבלה של סטודנטים זרים, פיתוח פוטנציאל המחקר של הגוף המאוגד והשתתפות בפיתוח כלכלי מקומי. שילוב תלמידים החיים בליון, פיתוח טכנולוגיות הוראה חדשות ושיתוף ידע עם הציבור הרחב (תרבות מדעית, טכנית ותעשייתית). המיזוג גרם לקידום המרכז האוניברסיטאי ברמה המקומית, הלאומית והבינלאומית. ב-22 ביולי 2013 בהתאם לחוק להשכלה גבוהה ולמחקר הצרפתי, אוניברסיטת ליון הפכה לקהילת האוניברסיטאות והמפעלים (ComUE), שהיא קבוצה קונפדרלית בעלת מעמד של מוסד ציבורי בעל אופי מדעי, תרבותי ומקצועי. ה-ComUE אושר ב-16 ביולי 2014 על ידי מועצת המנהלים. ב-5 בפברואר 2015 נחתמו החוקים המאשרים את אוניברסיטת ליון כמוסד ציבורי. ב-29 באוקטובר 2020, משרד החינוך הצרפתי אישר את הפרויקט למיזוג המפעלים כחלק מיוזמת המיזוג של אוניברסיטת ליון<ref></ref> אף על פי שבראשית הדרך פרויקט מיזוג המפעלים, עורר סירובים עוקבים מטעם האוניברסיטאות השותפות במיזוג.<ref></ref>

== המוסדות האקדמאים המאוגדים באוניברסיטת ליון ==
* המרכז הלאומי למחקר מדעי (CNRS)<ref></ref>
<div class="mw-content-ltr">
* Light University Lyon 2
* Jean Moulin University Lyon 3
* Jean Monnet University
* Lyon Normal School
* Central School of Lyon
* National School of State Public Works (ENTPE) INSA Lyon
* Lyon Institute of Political Studies
* VetAgro Sup (previously National Veterinary School of Lyon)
* National School of Engineers of Saint-Etienne, (ENISE)

</div>

== המוסדות האקדמאים המקושרים ==
<div class="mw-content-ltr">
* Emlyon Business School
* Catholic University of Lyon
* National School of Architecture of Lyon
* National School of Architecture of Saint-Etienne
* National School of Mines of Saint-Étienne
* Graduate school of business and management (ESDES)
* Polytechnic Institute of Lyon (CPE Lyon, ECAM Lyon, ISARA Lyon, ITECH Lyon)
* National School of Public Works of the State
* National School of Information and Library Sciences (ENSSIB)

</div>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://uceap.universityofcalifornia.edu/programs/university-lyon אוניברסיטת ליון], באתר אוניברסיטת קליפורניה

==הערות שוליים==

קטגוריה:ליון: מבנים
קטגוריה:צרפת: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:צרפת: מדע וטכנולוגיה
פיגוע הירי ליד קדומים

פיגוע הירי ליד קדומים הוא פיגוע ירי שבוצע ב-6 ביולי 2023, י"ז בתמוז ה'תשפ"ג, על ידי מחבל פלסטיני סמוך ליישוב קדומים בשומרון. במהלך הפיגוע המחבל ירה למוות בלוחם סיירת גבעתי, שהוקפץ למקום בעקבות התרעה של תצפיתנית. המחבל נהרג בידי כוחות צה"ל.

== הפיגוע ==
ב-6 ביולי 2023, סמוך לשעה 15:45, נסע המחבל אחמד ע'יט'אן, תושב הכפר קיביה בנפת רמאללה, ברכב בעל לוחית לבנה (פלסטינית), בציר הביטחון היישובי של קדומים. תצפיתנית שראתה זאת הקפיצה את כוח צה"ל של סיירת גבעתי שהיה באזור. כשהתבקש להציג תעודה, פתח המחבל בירי מאקדח לעבר הלוחם סמ"ר שילה אמיר מטווח אפס, ומותו נקבע במקום<ref></ref>. בהמשך רץ לכיוון רכבו והמשיך את הירי לעבר ישראלים שעמדו בצומת ג'ית, ללא נפגעים. בשלב זה הוקפץ כוח של סיירת גבעתי שניהל עימו חילופי אש עד להריגתו. בתחילה היה חשש שהמחבל מנסה לחדור ליישוב, ובשל כך הופעלה התרעה ותושבי קדומים התבקשו להסתגר בבתיהם<ref></ref><ref></ref>.

המחבל, פעיל החמאס אחמד ע'יט'אן, הוא בנו של מנהיג חמאס המקומי בכפר, הילאל ע'יט'אן, ובן דוד של מעתז אלח'ואג'א, פעיל החמאס שביצע את פיגוע הירי בתל אביב במרץ 2023. דודו סולימאן גיידאן, ביצע פיגוע התאבדות באזור בית אל בשנת 1993. על פי השב"כ היה ללא רקע ביטחוני קודם<ref name=":0" />.

== תגובות לפיגוע ==
דובר הזרוע הצבאית של החמאס אבו עוביידה נטל אחריות על הפיגוע וברך עליו, באומרו כי הפיגוע הוא המשך לתגובות הפלסטיניות למבצע בית וגן<ref></ref><ref></ref>.

בכפר קיביה, כפרו של המחבל, קראו המסגדים להתאבל על מותו של המחבל, ותושביו התעמתו עם כוחות הצבא שהגיעו לעצור את בני משפחתו. בכפר קדום הסמוך לקדומים החלו ערבים להתפרע והציתו צמיגים.

==ראו גם==
* הפיגוע בקדומים
* מבצע בית וגן
* גל הטרור בישראל (2023)

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קדומים
קטגוריה:טרור פלסטיני
קטגוריה:קדומים
קדומים
קדומים
קדומים
חריף אש

חריף אש (באנגלית: Flamin' Hot) הוא סרט אמריקאי ביוגרפי-קומי משנת 2023, המספר את סיפורו של ריצ'רד מונטנייז – איש עסקים אמריקאי ממוצא מקסיקני, אשר המציא את החטיף הפופולרי "צ'יטוס חריף אש".

הסרט מתבסס על ספרו האוטוביוגרפי של מונטנייז " A Boy, a Burrito and a Cookie: From Janitor to Executive". עם זאת, טענתו של מונטנייז על פיה הוא זה שהמציא את החטיף הפופולרי, שנויה במחלוקת ונסתרת על ידי טענותיהם של אנשים שעבדו עמו.

==עלילה==
ריצ'רד מונטנייז (ג'סי גרסיה) הוא צעיר מקסיקני-אמריקאי שגדל בבית עני בקליפורניה. הוא מתדרדר לחיי פשע, אולם מחליט לצאת מהם בהשפעת אשתו ג'ודי (אני גונזלס). מונטנייז מנסה למצוא עבודה כדי לפרנס את שני ילדיו, אולם בשל עברו הפלילי וחוסר ההשכלה שלו, הוא מתקשה בכך. בסופו של דבר הוא מקבל הזדמנות כאשר הוא מתקבל לעבודה בחברת החטיפים פריטו ליי. אולם הוא אינו אומר די בכך, ושואף להמציא את החטיף שיעניק לו פריצת דרך.

==פרסים ומועמדויות==
{| class="wikitable sortable"
!פרס
!קטגוריה
!מועמד(ים)
!תוצאה
|-
!פרס סטלייט<ref></ref>
|השיר המקורי הטוב ביותר
| rowspan="2" |"The Fire Inside"
|
|-
!פרס אוסקר<ref></ref>
|השיר המקורי הטוב ביותר
|
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2023
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:הולו: תוכן מקור
תאונת האוטובוס בהודו (2023)

תאונת האוטובוס בהודו הייתה תאונה שהתרחשה ב-1 ביולי 2023 כאשר אוטובוס פרטי שנסע בכביש המהיר מומבאי-נגפור במחוז בולדהנה במהרשטרה שבהודו עלה באש. לפחות 26 בני אדם מתו ו-7 נוספים נפצעו בתאונה.

== התאונה ==
האוטובוס נסע מנאגפור לחתונה בפונה, פגע בעמוד בכביש המהיר, התהפך ועלה באש.<ref></ref> התאונה אירעה בסביבות השעה 2 לפנות בוקר שעון מקומי. באוטובוס היו 33 נוסעים. 26 מהם מתו והנותרים נפצעו.<ref></ref> צוותי חילוץ וכיבוי מקומיים הגיעו למקום התאונה וכיבו את השריפה.

== תגובות ==
מושל מהרשטרה אקנת שינדה וראש הממשלה נרנדרה מודי הביעו את צערם על התאונה. ממשלת מהרשטרה הודיעה על פיצוי לכל אחת ממשפחות המתים.<ref></ref> הממשלה גם הודיעה שהם ישאו במלוא עלות הטיפול בפצועים. עקב השריפה לא ניתן היה לזהות את הגופות והרשויות החליטו לערוך בדיקות DNA כדי לקבוע את זהות הקורבנות.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הודו: תחבורה
קטגוריה:תאונות דרכים
קטגוריה:מהאראשטרה
עודד קרבצ'יק

עודד קרבצ'יק (נולד ב-19 ביולי 1966) הוא קואוצ'ר לספורטאים וכדורסלן בעברו.

== קריירת משחק ==
קרבצ'יק צמח כשחקן כדורסל במועדון מכבי תל אביב (כדורסל) החל מקבוצת הילדים בשנת 1978, ועד להצטרפותו לקבוצת הבוגרים בשנת 1984. בעונת 6–1985 עבר לקבוצת מועדון הפועל רמת גן-גבעתיים, הצטרף לקבוצת מועדון מ.ס. גבעת שמואל ב־1987, ולאחר מכן המשיך בהפועל כפר סבא (שנים 1992–1996). ב־1996 פרש מכדורסל מקצועי בעקבות פציעה.

== קריירה כקואוצ'ר ומרצה ==
לאחר פרישה ממשחק כדורסל מקצועי, החל לעבוד בעסק המשפחתי לציוד כיבוי אש והצלה, ובמקביל השלים לימודי חינוך גופני, פסיכולוגיה ומנהל עסקים. לאחר לימודיו, החל לעבוד כמרצה לשיווק במכללת הקידמה הצפונית ולהתעניין בתחום הליווי העסקי. עודד גם פנה ללימוד הנחיית קבוצות ובהמשך החל לעבוד עם ארגונים כיועץ עסקי וכמרצה. עם התפתחותו החל עודד קרבצ'יק לנהל את בית הספר לקואצ'ינג של מרכז ההשתלמויות של אוניברסיטת בר-אילן, ולאחר מכן נבחר להקים ולנהל את בית הספר לקואצ'ינג ביחידה ללימודי חוץ של הקריה האקדמית אונו.

במהלך עבודתו, הוא פיתח את שיטת האימון המנטלי FTC לתחומי זוגיות, ספורט ועסקים, והקים שתי קליניקות לטיפול בשיטה. לאורך השנים, עודד ליווה ארגונים כמנטור ומרצה בתחום החוסן המנטלי, ניהול, שיווק ומכירות, ביניהם בנק לאומי, שירותי בריאות כללית, בזק וצה"ל.

בשנת 2008 הצטרף לצוות המקצועי של נבחרת ישראל בכדורסל כמאמן מנטלי של הנבחרת. לאורך השנים ליווה באופן פרסונלי ספורטאים כמאמן מנטלי, בהם שחקני הכדורסל עומרי כספי,<ref></ref> יובל זוסמן, נמרוד טשמן, דורי סהר, שחקן הכדורגל בן שהר והמתעמל, בעל מדליה אולמפית, ארטיום דולגופיאט, וכן את נבחרת התעמלות המכשירים האולימפית.

בשנת 2012 הוביל את תוכנית הריאליטי "להציל את הנישואים" בערוץ עשר כיועץ בתחום מערכות היחסים.

== ספריו ==
* טביעת אצבע (2022) – ספר הבוחן את טביעת האצבע הייחודית שמאפיינת כל אדם באינטראקציה שלו עם אנשים ואירועים שונים.<ref></ref>
* המסע בעקבות ה"את זה" (2011) – סיפור חיים אישי שנועד לספק לקוראים תובנות מרחיקות לכת כלפי חייהם, הן ברובד הרוחני והן ברובד הגשמי.

== חיים אישיים ==
נולד ברמת אפעל, בן לרינה ונפתלי קרבצ'יק, בעל עסק לציוד כיבוי אש, חילוץ והצלה. אב לשני בנים מנישואים ראשונים, ובת מנישואים שניים לגלית. בשנת 2009 נחשף לתורת הנפש היהודית בעקבות מפגש עם סטודנט בבר-אילן, החל לחקור את התחום ובהמשך חייו החליט לפנות לחיים של שמירת תורה ומצוות, ופנה לחזרה בתשובה. תהליך שהיווה חלק ביצירת שיטת FTC לחוסן מנטלי על בסיס תורת הנפש היהודית.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://www.hidabroot.org/vod/lecturer/5235 מאגר שיעורים של עודד קרבצ'יק] – אתר ערוץ הידברות

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני הפועל רמת גן
קטגוריה:חוזרים בתשובה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
משה יהודה בלוי

הרב חיים משה יהודה הכהן בלוי (ד' בחשוון ה'תרע"ג, 15 באוקטובר 1912 – ג' באייר ה'תשס"ג, 5 במאי 2003) היה רב, ומהדיר ספרות תורנית, פרסם כ-40 כרכים של ספרי הראשונים שלא נדפסו לפניו.

== ראשית חייו ==
בלוי נולד בהמבורג, גרמניה לד"ר ירמיהו (ארמין) הכהן ולאה בלוי. בגיל 19 נסע ללמוד בישיבת מיר, בפולין,<ref name="Machberes"></ref> ולמד אצל רבי ירוחם ליבוביץ. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, הוא נמלט יחד עם הישיבה לליטא, בהמשך קיבל אשרה מצ'יאונה סוגיהארה שאיפשרה לו ולאשתו להימלט ליפן, ולבסוף לשנחאי שבסין, שם הכיר בחורי ישיבה מתומכי תמימים ונהיה מקורב לחב"ד, בתום המלחמה הוא היגר לארצות הברית.<ref name="Yated"></ref>

הרב בלוי שימש כרב בית הכנסת "אהבת אחים" במזרח ניו יורק, ברוקלין במשך 20 שנה, ולאחר מכן של קהילת אברהם וצבי הירש בבורו פארק, ברוקלין במשך 30 שנה.

הרב בלוי פעל למען קיום מצוות תפילין ומזוזות. הוא היה כותב ומרצה על כשרות תפילין ומזוזות ועל כך שמזוזות קטנות לרוב אינן כשרות. הוא סידר לסופרים נודדים לנסוע לערים קטנות בארצות הברית ובקנדה לבדוק תפילין ומזוזות ללא תשלום וסיפק תפילין ומזוזות במחיר מסובסד.

כמו כן בלוי כתב ספר בנושא בשם "צורת אותיות האלף-בית: בספרי תורה תפילין ומזוזות", הספר נדפס בניו יורק תשמ"ז.

== ההדרת כתבי הראשונים ==
בארצות הברית החל להתכתב עם ספריות, מוסדות, אוניברסיטאות ומוזיאונים שונים כדי לבחון את מאגריהם בחיפוש אחר כתבי יד עתיקים שלא פורסמו מתקופת הראשונים. הוא הזמין עותקים או מיקרופילמים של כתבי היד, שאותם ניתח וניסה לקבוע מי חיבר אותם, שכן רבים מהם היו אנונימיים.

בכדי להצליח, נדרש חיפוש כמעט כירורגי של כל פרשנות אפשרית רלוונטית, בתקווה למצוא ציטוט מיוחס שנלקח מהיצירה האנונימית. לפעמים זה היה כרוך בתפיסה של סגנון מסוים, בחירת מילים קבועה, או ביטוי שחוזר על עצמו, שנמצאו בפירוש קיים שכבר ייחס את המילים הללו לרב ספציפי.

הוא הצליח לזהות עשרות כתבי ראשונים.<ref name="Machberes" /> לאחר הזיהוי הוא פרסם את הספר עם הערות משלו.<ref name="Machberes" /> הראשון ואחד הספרים המפורסמים שפרסם היה חידושי הריטב"א לבבא בתרא. רבים מספריו כונו על ידו "שיטת הקדמונים".

== חיים אישיים ==
עוד בזמן שהותו במיר נשא את חיה הניה שוחט מהעיר טלז ממנה נולדו לו ארבעה בנים. לאחר פטירתה בי"ג כסלו תשמ"ג נישא לאיטה אנסבכר.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.hebrewbooks.org/rishonim שיטת הקדמונים] באתר היברובוקס
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר
קטגוריה:רבני חב"ד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1912
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2003
אנטי הקנן

אנטי אדוורד הקנן (בפינית: Antti Edvard Häkkänen; נולד ב-16 בינואר 1985) הוא פוליטיקאי פיני ממפלגת הקואליציה הלאומית אשר שימש כשר המשפטים של פינלנד בין 2017 ל-2019. מאז 20 ביוני 2023 הוא משמש כשר ההגנה.

==ביוגרפיה==
הקנן נולד ב-16 בינואר 1985 במנטהריו שבסאבו הדרומית. הוא למד משפטים באוניברסיטת הלסינקי וסיים תואר שני. הוא הצטרף למפלגת הקואליציה הלאומית, ובשנת 2009 נבחר למועצת העיר מנטהריו מטעמה. בין השנים 2011–2013 הוא שימש כמנהיג תנועת הנוער של המפלגה. שנה לאחר מכן הוא נבחר להתמודד מטעם המפלגה על מושב בפרלמנט האירופי, אולם הפסיד. בבחירות 2015 הוא נבחר לפרלמנט מטעם מחוז דרום-מזרח פינלנד.

ב-5 במאי 2017 הוא מונה לשר המשפטים בממשלתו של יוהה סיפילה. הוא סיים את תפקידו ב-6 ביוני 2019 עם פירוק ממשלתו של סיפילה. ב-20 ביוני 2023 הוא מונה לשר ההגנה בממשלתו של פטרי אורפו.

הקנן נחשב למייצג האגף השמרני-קיצוני בתוך מפלגת הקואליציה הלאומית. הוא מתנגד להגירה לפינלנד מאפריקה ומהמזרח התיכון, ותומך בהגדלתו וחיזוקו של צבא פינלנד. כמו כן הוא תומך במדיניות כלכלית ליברטריאנית.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים פינים
קטגוריה:שרי ההגנה של פינלנד
קטגוריה:שרי המשפטים של פינלנד
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1985
בחודש התשיעי

בחודש התשיעי הוא סרט קולנוע ישראלי דובר ערבית משנת 2002 בכתיבה, הפקה ובימויו של עלי נאסר, עם אשרף ברהום, נסרין פאעור, ראידה אדון וג'וליאנו מר בתפקידים הראשיים.

העלילה מתרחשת בכפר עראבה בגליל, כפרו של עלי נאסר ועיקרה הוא אגדה עממית שפשטה בכפרים הערביים בימי הטורקים, ולפיה איש ושמו "נושא ישבנו בסל" מתגנב לסמטאות הכפר בלילות, לבוש גלימה שחורה, חוטף צעירים ומעביר אותם לשירות בצבא הטורקי. האגדה הזאת שונתה בכפרים הערביים במדינת ישראל ו"נושא ישבנו בסל" הוא כעת אדם שמסתובב בכפרים, חוטף ילדים ומוכר אותם ליהודים.

הסרט היה מועמד לשבעה פרסי אופיר בטקס פרסי אופיר לשנת 2002:
*פרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר, פרס אופיר לבמאי הטוב ביותר, עלי נאסר
*פרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר, אשרף ברהום
*פרס אופיר לתסריט המקורי הטוב ביותר, עלי נאסר
*פרס אופיר לצילום הטוב ביותר, אמנון סלומון
*פרס אופיר לעריכה הטובה ביותר, טובה אשר
*פרס אופיר לעיצוב האמנותי הטוב ביותר, יורם שייר
הסרט זכה בפרס וולג'ין לסרט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים. הוא הופק בעזרת הקרן לעידוד הסרט הישראלי.

==תקציר העלילה==
מוחמד (אשרף ברהום) עומד ליד קברה של אשתו סמירה (נסרין פאעור) עם "בנו" אמל (ויסאם נאסר) בן העשר ומגלה לו בפעם הראשונה כי הוא אינו אביו.

אחיו חלילי (ג'וליאנו מר) גורש על ידי השב"כ ללבנון בגלל פעילות עוינת. חליל היה נשוי לסמירה ולאחר עשר שנים שלא נשמע ממנו דבר, לוחץ עליה אביה לקבל גט ולהינשא לגבר הראשון שיציע לה.

לאחר עשר שנים מצליח חליל להתגנב לכפר, פוגש במוחמד ומבקש ממנו לעזור לו להיפגש עם סמירה. הכפר מלא במשתפי פעולה עם השב"כ ומוחמד עושה זאת בלילות כשהוא עטוף בגלימה שחורה כדי שלא יתגלה למסוקים הסורקים את הכפר בזרקורים.

מוחמד מוביל את סמירה למערה מחוץ לכפר בו מתגורר חלילי ושם הם מתייחדים. מוחמד מאורס לסנא (ראידה אדון) שאוהבת אותו ורוצה להתחתן אבל כרגע הוא עסוק בחליל ולא מגלה לה זאת. גם לאם (סלווה נאקרה) הוא לא מגלה דבר.

באותו זמן נעלם מהכפר ילד בשם חסן ואביו אבו חסן (עדנאן טראבשה) מאשים את מוחמד כי הוא "נושא ישבנו בסל" שחטף את בנו. מוחמד מובל למסגד הכפר בפני אבו סאלח (בסאם זועמוט) אבל לא מסביר מדוע הוא משוטט מדי לילה בכפר.

מוחמד נפגש עם סוכן שב"כ (עמוס לביא) שמבטיח לעזור לו להעביר את סמירה וחליל ללבנון אבל בתמורה הוא מבקש ממוחמד שיתוף פעולה.

מוחמד מחליט להבריח את סמירה וחליל. סמירה נתפסת וחליל מצליח לברוח. היא מגלה למוחמד כי היא בהריון מחליל. כדי למנוע את רצח סמירה בגלל פגיעה בכבוד המשפחה, מבטל מוחמד את אירוסיו לסנא ומתחתן עם סמירה כדי שתדע שבחודש התשיעי להיריון יהיה לוולד "אבא" (מכאן שם הסרט). זאת הוא יכול לגלות בסתר לאמל רק לאחר מות סמירה.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|אשרף ברהום
|מוחמד
|
|-
|נסרין פאעור
|סמירה
|
|-
|ג'וליאנו מר
|חליל
|
|-
|ראידה אדון
|סנא
|
|-
|סלווה נקארה
|האם
|
|-
|ויסאם נאסר
|אמל
|
|-
|בסאם זועמוט
|אבו סלאח
|-
|עדנאן טראבשה
|אבו חסן
|
|-
|עמוס לביא
|סוכן שב"כ
|
|-

|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.seret.co.il/movies/s_movies.asp?MID=1142 בחודש התשיעי], באתר "סרט"

קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2002
קטגוריה:סרטים בערבית
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
ח'אלד אל-בטש

ח'אלד עאשור עלי אל-בַּטְשׁ ובקיצור: ח'אלד אל-בַּטְשׁ (בערבית: خالد البطش; נולד ב-1961) הוא פוליטיקאי פלסטיני שנחשב לאחד מסמלי ארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני וממנהיגיו.

בעבר נכלא בבתי כלא במצרים, בישראל וברשות הפלסטינית.<ref name=":0"></ref> במרץ 2023 פורסם בעזה כי אל בטש נתפס על ידי צה"ל במבצע ניתוח מקומי, אולם הטענה לא אומתה.

== ביוגרפיה ==
אל-בטש נולד בשנת 1961 בג'באליה. הוא גדל במשפחה חקלאית עזתית ותיקה. הוא למד בבתי הספר בג'באליה, וב-1980 עבר למצרים. בשנת 1986, בהיותו במצרים, קיבל תואר ראשון בכלכלה מהאוניברסיטה הערבית של ביירות. לאחר יותר משני עשורים רכש תואר דוקטור מ"האוניברסיטה האמריקאית העולמית", מוסד לא מוכר שהוגדר כבית חרושת לתארים.<ref name=":1"></ref>

== תפקיד ==
אל-בטש החל את דרכו הפוליטית במהלך לימודיו האוניברסיטאיים במצרים, שם הצטרף לתנועת הג'יהאד האסלאמי, ושלטונות מצרים עצרו אותו בשנת 1986 על רקע פעילותו בתנועה. אל-בטש עבר לתחומי הרשות הפלסטינית, ולאחר מספר חודשים בסוף 1987 השתתף באינתיפאדה הראשונה, ונכלא בישראל מספר פעמים על חברות בארגון בטרור. המשטרה הפלסטינית ושירותי המודיעין הפלסטיניים עצרו אותו חמש פעמים לאחר הקמת הרשות הפלסטינית ב-1994.

אל-בטש הקים וניהל את "מרכז איליאא לעיתונאות", השתתף בהקמת מספר מוסדות אזרחיים וייצג את תנועת הג'יהאד האסלאמי ב"וועדת המעקב לכוחות הלאומיים והאסלאמיים" במשך שמונה שנים.

היה חבר בוועדת ההתנגדות להתנחלויות, ועמד בראש ועדת המזכירות של הכוחות הלאומיים והאסלאמיים בעזה<ref></ref>.

ברצועת עזה הוא היה אחראי מטעם הארגון על "צעדות השיבה" ב-2018. הוא ייצג את ההג'יהאד האסלאמי הפלסטיני ופלוגות אל-קודס בכל שיחות שביתת הנשק עם ישראל בתיווך מצרים.

ישראל הכניסה את שמו לרשימת אנשי הטרור הפלסטיני המיועדים לחיסול, ובכל המבצעים ברצועת עזה, שמו של אל-בטש מופיע כאחד היעדים להתנקשות<ref></ref>.

במרץ 2023 פורסם בעזה כי אל בטש נעצר על ידי צה"ל במבצע ניתוח מקומי במתחם בית החולים שיפא, אולם הטענה לא אומתה על ידי גורמים בישראל או בפלוגות אל-קודס.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פעילים חברתיים פלסטינים
קטגוריה:פוליטיקאים אסייתים
קטגוריה:פעילי הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני
קטגוריה:עזה: אישים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1961
Bed of Roses

"Bed of Roses" (בעברית: "מיטה של שושנים") הוא שיר של להקת בון ג'ובי' שהופיע לראשונה באלבום האולפן החמישי שלהם Keep the Faith בשנת 1992 ולאחר מכן יצא כסינגל ב-11 בינואר 1993.<ref></ref> ג'ון בון ג'ובי כתב את המילים בחדר בבית מלון כשהוא סובל מחמרמורת, כשמילות השיר שיקפו את הרגשותיו באותו זמן. השיר מכיל ריפי גיטרה נמשכים ונגינת פסנתר רכה, יחד עם שירה מרגשת וגבוהה של ג'ון בון ג'ובי.
סגנון השיר כבלדת רוק (בלדה חזקה), הפך אותו ללהיט עולמי, והוא הדגים את הסאונד החדש והבוגר יותר של הלהקה לאחר הצלחתה כלהקת גלאם מטאל בשנות ה-80. השיר הגיע למקום העשירי במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי, למקום השני במצעד של RPM (מגזין) הקנדי, למקום השלושה עשר במצעד הסינגלים הבריטי, ולמקום העשירי במצעד המצעדי ה-GfK אנטרטיינמנט הגרמני.

==הקליפ==
הקליפ של השיר מתחיל בצילום של ריצ'י סמבורה מנגן על גיטרה גבוה על פסגת הר, ואז חותך לסצנות של ג'ון לבדו בחדרו במלון, הלהקה מקליטה את השיר באולפן, ולבסוף מופיעה עם השיר בהופעה חיה על הבמה. בתחילה, במאי הקליפ רצה שג'ון בון ג'ובי יהיה על פסגות ההרים, אך ג'ון אמר: "הייתי בפסגת ההר בשיר "Blaze of Glory", שלח אותם" (ריצ'י סמבורה ודייוויד בריאן שנראה מנגן על הפסנתר בראש ההר). החלקים החיים של השיר צולמו ב"סטבלר ארנה" (Stabler Arena) בבית לחם בפנסילבניה, ב-31 בדצמבר 1992, כחלק מקונצרט מיוחד לכבוד הסילבסטר. על מנת להשיג את הקהל התוסס והגדול ביותר לקליפ, הלהקה עשתה סידורים כך שלא יהיו מקומות ישיבה ושיהיה מחיר אחיד עם כרטיסי כניסה כלליים.

==מורשת==
השיר נהיה מרכיב מרכזי ברשימת השירים של ג'ון בון ג'ובי בהופעותיו במשך שנים רבות, והופיע באלבום הלהיטים הגדולים של הלהקה "Cross Road", ובסגנון מוזיקה אקוסטית באלבומם "This Left Feels Right". גרסה חיה לשיר ניתן לראות בDVD של האלבום "Crush". כמו כן הוקלטה גרסה עם מילים בספרדית, בשם "Cama De Rosas". השיר הוצג לפרק זמן קצר בפרק של מיס מארוול בכיסוי של להקה בשם "Brown Jovi".

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1992
קטגוריה:סינגלים מ-1993
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים שצולמו בארצות הברית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1990
קטגוריה:סינגלים בהוצאת מרקורי רקורדס
רקיט

Reckitt Benckiser Group plc, הנסחרת בשם Reckitt, היא חברת מוצרי צריכה בריטית רב-לאומית שבסיסה בסלאו, אנגליה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:חברות בריטיות
גרגורי קריין

גרגוֹרי אַבְּרַמוֹביץ' קְרֵיין (ברוסית: Григорий Абрамович Крейн; 18 במרץ 1879 בניז'ני נובגורוד – 6 בינואר 1955 ב שליד סנקט פטרבורג) היה מלחין רוסי ממוצא יהודי.

קריין למד במוסקבה אצל , וריינהולד גליאר ובין 1905 ל-1908 אצל מקס רגר בלייפציג. משנת 1913 הוא השתייך, כמו אחיו אלכסנדר, לסניף המוסקבאי של החברה למוזיקה עממית יהודית. הוא עבד כמורה לכינור ותיאוריה במוסקבה. בשנים 1926 עד 1934 הוא התגורר עם בנו יוליאן בווינה, פריז וברלין, ולאחר מכן שוב במוסקבה ומ-1941 עד 1943 בטשקנט.

קריין הלחין סימפוניה, קונצ'רטו לכינור, "רפסודיה עברית" לקלרינט ותזמורת, השיר הסימפוני "שאול ודוד", פנטזיה קונצרטנטית לכינור ותזמורת, שלושה פרקים סימפוניים, ארבעה שירים ללא מילים ורביעיית מיתרים.

==קישורים חיצוניים==

<div style="direction: ltr;">
* [https://www.biografija.ru/biography/krejn-grigorij-abramovich.htm Крейн Григорий Абрамович] – at biografija.ru
* [https://imslp.org/wiki/Category:Krein,_Grigory Category:Krein, Grigory] – at International Music Score Library Project (IMSLP)
</div>

קטגוריה:מלחינים יהודים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1879
קטגוריה:נפטרים ב-1955
בית החולים אבן סינא (ג'נין)

בית החולים אבן סינא הוא בית חולים בעיר ג'נין שברשות הפלסטינית. נפתח ב-11 באוקטובר 2021, והוא קרוי על שמו של אבן סינא (980–1037) שהיה רופא, פילוסוף ומדען פרסי.

== פרטים ==
בית חולים הוא בית החולים השלישי בקבוצת בתי החולים אל-ערב (Al Arab Hospitals Group Co. Ltd) ויש בו 55 חדרי אשפוז.<ref></ref><ref></ref>

הקבוצה החלה את פעילותה ב-1998 עם הקמת "בית החולים הערבי המתמחה" בשכם ובהמשך, בשנת 2016, נחנך "בית "החולים הערבי איסתשרי" (ייעוץ) ברמאללה.

== היסטוריה ==

=== 2023 ===
במהלך מבצע בית וגן (3 ביולי 2023 – 5 ביולי 2023) הסתתרו בבית החולים עשרות חמושים וכוחות צה"ל פשטו עליו.<ref></ref>

וואפא טענה כי צה"ל השתמש בנשק חי מול אזרחים במחלקת המיון, ורכב צבאי עמד בחצר בית החולים.<ref name="MyUser_Https:_July_6_2023c"></ref> דובר צה"ל הכחיש ואמר כי לא מוכר ירי של כוחות הצבא לעבר בית החולים.

ב-17 בנובמבר, במהלך פעילות חטיבת כפיר לעצירת מחבלים פלסטינים ביהודה ושומרון במלחמת חרבות ברזל, ברחו חלק מהמבוקשים באמבולנסים לבית החולים. אחר המבוקשים נתפס בכניסה לבית החולים יחד עם שלושה רובי M-16.

=== 2024 ===

ב-30 בינואר 2024 לוחמים מסתערבים של ימ"מ ושב"כ סיכלו חוליית מחבלי חמאס וגא"פ חמושים שהסתתרה בבית החולים אבן סינא בג'נין ועמדה להוציא פיגוע טרור בטווח המיידי. לוחמי הימ"מ חיסלו 3 מחבלים חמושים שהיו פצצה מתקתקת והשתמשו בבית החולים כמגן אנושי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ג'נין: מבנים
אבן סינא
ראונו סאפינן

ראונו סאפינן (באסטונית: Rauno Sappinen; נולד ב-23 בינואר 1996) הוא כדורגלן אסטוני המשחק בעמדת החלוץ בפלורה טאלין.

==קריירת מועדונים==
סאפינן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פלורה טאלין אליה הצטרף בגיל 10. ב-2 במרץ 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-4 נגד טאלין קאלב. ב-14 במאי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–4 נגד טאמקה. בעונת זכה עם המועדון באליפות הראשונה שלו בקריירה. באותה שנה נבחר לכדורגלן הצעיר של השנה באסטוניה. סאפינן היה מלך השערים של פלורה בליגה במשך שלוש עונות רצופות מ-2015 עד 2017, באחרונה אף היה מלך שערי הליגה.

ב-31 בינואר 2018 הושאל לבירסחוט מליגת העל הבלגית עד לסיום העונה. ב-9 בפברואר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 0–0 נגד וסטרלו.

ב-13 באוגוסט 2018 הושאל לדן בוס עד לסיום העונה. ארבעה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1–2 נגד פולנדם בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה.

ב-14 באוגוסט 2019 הושאל לדומז'אלה מליגת העל הסלובנית עד לסיום העונה, עם אופציה לחתימה לשלוש שנים, אולם חזר לפלורה בשנת .

ב-6 ביולי 2021 הבקיע צמד בניצחון נגד פאולה היברניאנס המלטזית במסגרת סיבוב המוקדמות הראשון של ליגת האלופות.

ב-22 בדצמבר 2021 חתם לשלוש שנים וחצי בפיאסט גליביצה מליגת העל הפולנית. ב-24 בינואר 2023 הושאל לסטאל מיילץ עד לסיום העונה עם אופציה לרכישה.

ב-13 ביולי 2023 חתם לעונה אחת בהפועל ירושלים. ב-29 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הפועל תל אביב במסגרת גביע הטוטו. ב-19 באוגוסט קרע את הרצועה הצולבת במהלך משחקי מיקום נגד 0-1 נגד בית"ר ירושלים, והושבת לשארית העונה.

==קריירה בינלאומית==
בצעירותו, שיחק בכל הנבחרת הצעירות של אסטוניה, ואף שימש כקפטן נבחרת הנוער והצעירה.

ב-11 בנובמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0–3 נגד . ב-20 בנובמבר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד .

==תארים==
; פלורה טאלין
*ליגת העל האסטונית: , , 
*הגביע האסטוני: , 
*הסופר קאפ האסטוני: , , 

; אישיים
*הכדורגלן האסטוני של השנה: , 
*הכדורגלן האסטוני הצעיר של השנה: , 
*כדורגלן השנה בליגת העל האסטונית: 
*מלך שערי ליגת העל האסטונית: 
*כדורגלן השנה של האוהדים בליגת העל האסטונית: , 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים אסטונים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אסטונים
קטגוריה:כדורגלני פלורה טאלין
קטגוריה:כדורגלני בירסחוט
קטגוריה:כדורגלני דן בוס
קטגוריה:כדורגלני דומז'אלה
קטגוריה:כדורגלני פיאסט גליביצה
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בסלובניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בפולין
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אסטוניה
קטגוריה:אסטונים שנולדו ב-1996
יוליאן קריין

יוּליאן גרְגוֹרְיֶוויץ' קְרֵיין (ברוסית: Григорий Абрамович Крейн; 5 במרץ 1913 במוסקבה – 28 במאי 1996 במוסקבה) היה מלחין רוסי, פסנתרן ומוזיקאי ממוצא יהודי.

==חייו ועבודתו==
יוליאן קריין היה בנו של גרגורי קריין (1879–1955), מלחין ממוצא יהודי, ואחיינו של אלכסנדר קריין (1883–1951), שגדל גם הוא כמלחין. הוא החל להלחין בילדותו ובשנת 1924 הציג את הסונטה הראשונה שלו לפסנתר מספר 7, שבוצעה גם על ידי היינריך נויהאוס. יצירות מוקדמות פורסמו על ידי ההוצאה לאור החשובה , בין היתר. בשנת 1926 נסע קריין לטיול ארוך מחוץ לרוסיה עם אביו, תחילה לווינה, שם לימד אותו הפסנתרן אדוארד שטוירמן. מאוחר יותר הוא קיבל שיעורים בהלחנה מפול דיקא ב בפריז, וסיים את לימודיו ב-1932. יוליאן קריין חזר מאוחר יותר לברית המועצות ולימד בקונסרבטוריון של מוסקבה מ-1934 עד 1937. קריין גם הופיע לעיתים קרובות כפסנתרן ופרסם כמה ספרים בנושא מוזיקה משנות החמישים של המאה ה-20 ואילך, למשל על מוריס ראוול, קלוד דביסי ומוזיקאים נוספים. זיכרונותיו, שהשאיר אחריו ככתב יד, פורסמו גם בגרמנית ב-2018 כ"תווים מחיי המוזיקליים" (Notizen aus meinem musikalischen Leben).

ביצירותיו הושפע קריין מאלכסנדר סקריאבין, מבני זמנו הצרפתים וממוזיקה עממית יהודית, ובהמשך יותר ויותר גם מפולקלור רוסי, אוזבקי, יקוטי וקזחי. בנוסף ליצירות סולו לפסנתר ולמוזיקה קאמרית (כולל ארבע רביעיות מיתרים), יצירתו כוללת גם שלושה קונצ'רטו לפסנתר, אחד כל אחד לצ'לו ולכינור, וכן את הסימפוניה "פואמה ארקטית".

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים יהודים רוסים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1913
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1996
קרל פרדריק וילקמה

קרל פרדריק וילקמה (בפינית: Karl Fredrik Wilkama; 27 במרץ 1876 – 15 ביולי 1947) היה גנרל פיני שהשתתף במלחמת האזרחים הפינית, מלחמת החורף ומלחמת ההמשך. כיהן ארבע פעמים כמפקד העליון של הצבא הפיני.

==ביוגרפיה==
וילקמה נולד ב-27 במרץ 1876 בהלסינקי שהשתייכה אז לאימפריה הרוסית. ב-1897 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית ושרת במשמר הקיסרי. ב-1903 הוא הועלה לדרגת לוטננט. הוא למד באקדמיה הצבאית ניקולייב, וב-1907 הועלה לדרגת קפטן ומונה למפקד גדוד במשמר הקיסרי. ב-1909 מונה למפקד גדוד ברגימנט הדרגונים ה-3 של נובורוסייסק. ב-1911 הוא הועלה לדרגת פופולקובניק. וילקמה לחם בשורות הצבא הרוסי במלחמת העולם הראשונה, ובמהלכה הועלה לדרגת פולקובניק, מונה למפקד רגימנט הלנסרים ה-3 ועוטר באות מסדר גאורגיוס הקדוש.

באוקטובר 1917 הכריזה פינלנד על עצמאות, ווילקמה עזב את הצבא הרוסי ומיהר לחזור אליה. תוך זמן קצר פרצה במדינה מלחמת אזרחים בין הצבא הלבן שנתמך בידי הקיסרות הגרמנית לצבא האדום שנתמך בידי ברית המועצות. וילקמה הצטרף לצבא הלבן ולחם בשורות. לאחר סיום המלחמה, מונה וילקמה באופן זמני למפקד הצבא הפיני. הוא כיהן בתפקיד בין 30 במאי ל-12 באוגוסט 1918.

ב-31 בדצמבר 1918 הוא מונה בפעם השנייה למפקד הצבא הפיני, ועזב את התפקיד ב-19 ביוני 1919. הוא מונה בפעם השלישית ב-11 בספטמבר של אותה שנה, והפעם כיהן בו קרוב לחמש שנים עד 7 באוגוסט 1924. ב-1 באוקטובר 1925 הוא מונה לתפקיד בפעם הרביעית וכיהן בו עד 21 במאי 1926. במהלך מלחמת החורף ומלחמת ההמשך הוא מילא תפקידי מטה בכירים בפיקוד העליון הפיני. הוא פרש סופית מהצבא ב-1944.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.blf.fi/artikel.php?id=6531 קרל פרדריק וילקמה] באתר הלקסיקון הביוגרפי הפיני

קטגוריה:ראש ההגנה (פינלנד)
קטגוריה:גנרלים פינים
קטגוריה:אנשי צבא פינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:הלסינקי: אישים
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1897
קטגוריה:נפטרים ב-1944
חוג קוואזי-פרובניוס

בתורת החוגים, חוג הוא קוואזי-פרובניוס אם מושגי הפרויקטיביות והאינג'קטיביות של מודולים מעליו מתלכדים. זוהי הכללה חשובה של חוגים שהם חוגים פשוטים-למחצה ארטיניים.

== הגדרה ==

חוג R נקרא אינג'קטיבי לעצמו (self injective) משמאל אם הוא אינג'קטיבי כמודול שמאלי מעל עצמו, כלומר, אם כל הומומורפיזם של מודולים מאידיאל שמאלי L אל R, ניתן להמשכה להומומורפיזם מ-R ל-R. בדומה לזה מגדירים גם התכונה מימין.

חוג הוא קוואזי-פרובניוס אם הוא מקיים את התכונות השקולות הבאות:
* כל מודול ימני פרויקטיבי הוא אינג'קטיבי.
* כל מודול ימני אינג'קטיבי הוא פרויקטיבי.
* כל מודול שמאלי פרויקטיבי הוא אינג'קטיבי.
* כל מודול שמאלי אינג'קטיבי הוא פרויקטיבי.
* החוג אינג'קטיבי לעצמו מימין או משמאל וארטיני מימין או משמאל.
* החוג אינג'קטיבי לעצמו מימין או משמאל ונתרי מימין או משמאל.
* החוג אינג'קטיבי לעצמו מימין או משמאל ומקיים את תנאי השרשרת העולה על מאפסים ימניים או שמאליים.
בשלוש ההגדרות האחרונות בחירת הצדדים ימין ושמאל יוצרת ארבעה וריאנטים, שכל אחד מהם גורר את כולם.

=== מאפסים ===

לכל חוג R, אם L אידיאל שמאלי אז המאפס הימני <math>\operatorname{ann}_{r}(L)=\{x : Lx=0\}</math> הוא אידיאל ימני, ואם L אידיאל ימני אז המאפס השמאלי <math>\operatorname{ann}_{\ell}(L)=\{x : xL=0\}</math> הוא אידיאל שמאלי. שתי ההעתקות הופכות את סדר ההכלה. באופן כללי, <math>L \subseteq \operatorname{ann}_{\ell}\operatorname{ann}_{r}(L)</math> לכל אידיאל שמאלי L, ו-<math>L \subseteq \operatorname{ann}_{r}\operatorname{ann}_{\ell}(L)</math> לכל אידיאל ימני L.

גם התכונות הבאות שקולות:
* החוג R הוא קוואזי-פרובניוס,
* R נתרי מימין או משמאל, וההעתקות <math>\operatorname{ann}_{\ell}</math> ו-<math>\operatorname{ann}_{r}</math> הפוכות זו לזו.

== תכונות קרובות ==

כל חוג פרובניוס הוא קוואזי-פרובניוס. חוג קוואזי-פרובניוס R הוא חוג פרובניוס אם התשתית (socle) של R איזומורפית, כמודול, למנה R/J כאשר J הוא רדיקל ג'ייקובסון. חוג קוואזי-פרובניוס קומוטטיבי הוא תמיד פרובניוס. חוג קומוטטיבי הוא חוג פרובניוס אם ורק אם הוא סכום ישר של מספר סופי של חוגים מקומיים ארטיניים עם אידיאל שמאלי מינימלי יחיד.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תורת החוגים
האישה באגם (סדרת טלוויזיה)

האישה באגם (באנגלית: Lady in the Lake) היא מיני-סדרה אמריקאית המבוססת על הרומן באותו שם מאת לורה ליפמן. היא מוקרנת באפל TV.<ref name=":0"></ref> את הסדרה עיבדה, יצרה וביימה עלמה הראל.<ref name=":0" /> 

== עלילה ==
בבולטימור של שנות ה-60, עיתונאי חוקר שעובד על רצח לא פתור מתנגש עם אישה הפועלת לקידום סדר היום של הקהילה השחורה בעיר. הגיבורה עוזבת את בעלה ואת ביתה הגדול בפייקסוויל כדי להמשיך בקריירה ככתבת בעיתון. היא נהיית אובססיבית לפענח את המסתורין של שני רציחות נפרדות: טסי פיין בת האחת-עשרה וברמנית בשם קליאו שרווד.<ref name="2deaths"></ref><ref name=":0" />

== שחקנים ודמויות ==
* נטלי פורטמן – מאדי שוורץ<ref name=":0" />
* מוזס אינגרם – קליאו שרווד
* י'לן נואל – פרדי פלאט
* מייקי מדיסון – ג'ודית ויינשטיין
* ברט גלמן
* נואה ג'ופ
* מייק אפס
* ביירון באוורס
* יאשיהו קרוס
* פרוט טיילור וינס
* רוני ג'ין בלווינס – השוטר בוסקו
* דייוויד קורנסווט
* אנג'לה רובינסון – מירטל סאמר
* קתרין וינטר – אתל כהן
* סמיר רויאל – ליונל ג'ונסון
* דילן ארנולד – סטיבן זוואדזקי

== הפקה ==
סדרת הטלוויזיה מבוססת על הרומן בעל אותו השם. לורה ליפמן, המחברת, קיבלה השראה משני רציחות אמיתיות שהתרחשו בצעירותה.<ref name="2deaths" /> הראשון היה חטיפתה ורציחתה של אסתר לבוביץ' בת ה-11, ילדה יהודייה לבנה שמותה זכה לפרסום רב.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> המוות השני היה שירלי פרקר בת ה-33, אישה שחורה שנמצאה מתה במזרקה של מאגר פארק הדרואיד היל.<ref></ref> מותה של פרקר זכה לתשומת לב רק בעיתונים אפרו-אמריקאים, במיוחד בבולטימור האפרו-אמריקאי.<ref></ref>

=== ליהוק ===
המיני-סדרה קיבלה אור ירוק להפקה במרץ 2021, כאשר נטלי פורטמן ולופיטה ניונגו אמורות לככב, ועלמה הראל תביים את כל פרקי הסדרה. באפריל 2022 נוספו לקאסט י'לאן נואל, מייקי מדיסון וברט גלמן.<ref name="April2022"></ref> במאי 2022, ניונגו עזבה את הפרויקט. מוזס אינגרם לוהקה להחליף אותה ביוני. נואה ג'ופ, מייק אפס, ביירון באוורס, ג'וזיה קרוס ופרוט טיילור וינס לוהקו ביולי.

=== צילומים ===
הצילומים החלו באפריל 2022, כשההפקה התרחשה בבולטימור. הפקת הסדרה הופסקה לזמן קצר בסוף אוגוסט 2022, לאחר שההפקה קיבלה איומים באלימות בזמן הצילומים בעיר. מחקירת המשטרה עלה כי האיומים לא היו מבוססים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה באנגלית
קטגוריה:אפל TV פלוס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
פורצ'ן בייזי

פורצ'ן אקפאן בייזי (באנגלית: Fortune Akpan Bassey; נולד ב-6 באוקטובר 1998 בבנין סיטי שבניגריה) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת החלוץ.

== קריירת מועדונים ==
בייזי גדל במחלקות הנוער של איגלס וינג הניגרית ובוהמיאנס 1905 הצ'כית. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת אולימפיה רדוטין מהליגה הצ'כית השלישית, וערך במדיה 33 הופעות ליגה, בהן הבקיע 24 שערים. בעונת שיחק בייזי באוסטי נד לבם מליגת המשנה הצ'כית, וערך במדיה 28 הופעות ליגה, בהן הבקיע חמישה שערים.

ב-18 באוגוסט 2020 חתם בייזי בדינמו צ'סקה בודייוביצה מליגת העל הצ'כית. הוא ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע תשעה שערים. בחצי שני של עונת שיחק בקבוצת ולאשים מליגת המשנה הצ'כית.

ב-17 בינואר 2022 חתם בייזי בפרנצווארוש מליגת העל ההונגרית.

ב-12 באוגוסט 2022 הושאל בייזי לוויקטוריה פלזן מליגת העל הצ'כית. הוא ערך 12 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שער אחד.

ב-4 במרץ 2023 הושאל בייזי עד לתום עונת לדגרפורס מליגת העל השוודית.

== תארים ==
;פרנצווארוש
* אליפות הונגריה (1): 2021/2022
* הגביע ההונגרי (1): 2021/2022

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ניגרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ניגרים
קטגוריה:בנין סיטי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו צ'סקה בודייוביצה
קטגוריה:כדורגלני פרנצווארוש
קטגוריה:כדורגלני ויקטוריה פילזן
קטגוריה:כדורגלני דגרפורס
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בצ'כיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בהונגריה
קטגוריה:ספורטאים זרים בשוודיה
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בישראל
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1998
וילהלם אלכסנדר טסלף

וילהלם אלכסנדר טסלף (בפינית: Wilhelm Alexander Thesleff; 27 ביולי 1880 – 26 במרץ 1941) היה איש צבא ופוליטיקאי פיני שהשתתף במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת האזרחים הפינית, ואף שימש כשר ההגנה הראשון של פינלנד.

==ביוגרפיה==
טסלף נולד בוויפורי ב-27 ביולי 1880. ב-1894 הוא החל ללמוד בבית ספר לצוערים, וב-1901 סיים את לימודיו והתגייס לצבא האימפריה הרוסית. בין 1904–1907 הוא למד בסנט פטרבורג באקדמיית הסגל ע"ש ניקולאי. בין 1910–1911 הוא למד בבית הספר לקציני חיל הפרשים. במלחמת העולם הראשונה, הוא לחם בצבא הרוסי כנגד הקיסרות הגרמנית, אולם בספטמבר 1917 נפל בשבי הגרמני בריגה. כמו צעירים פינים רבים אחרים, טסלף בחר להתגייס לצבא הגרמני, שבאותה תקופה הקים כוח גדול שהורכב ממתנדבים פינים (שכונו בשם הכולל יגרים). טסלף נשלח בתחילה לשמש כקצין קישור בין הפיקוד הגרמני למתנדבים הפינים, ובהמשך מונה למפקד גדוד היגרים ה-27.

באוקטובר 1917 הכריזה פינלנד על עצמאות, וכמעט מיד פרצה בה מלחמת אזרחים בין הצבא האדום לצבא הלבן. גרמניה בחרה לסייע לצבא הלבן, ושיגרה את דיוויזיית הים הבלטי לפינלנד כדי לסייע לו. טסלף נשלח לשמש כקצין קישור בין הפיקוד העליון של הצבא הלבן לבין מפקדת הדיוויזיה.

לאחר המלחמה הקים יוהו קוסטי פאסיקיבי ממשלה שהתחייבה לכונן בארץ מונרכיה חוקתית אולם הייתה בפועל ממשלת בובות גרמנית. ב-27 במאי 1918 מינה פאסיקבי את טסלף כשר ההגנה שלו, וכך הפך טסלף לשר ההגנה הראשון של פינלנד. ב-12 באוגוסט של אותה שנה, התפטר מפקד הצבא קרל פרדריק וילקמה מתפקידו, וטסלף מינה את עצמו למפקד הצבא במקביל לתפקידו כשר ההגנה. עם זאת, הוא לא האריך ימים בשני התפקידים, שכן עם תבוסתה של גרמניה במלחמת העולם הראשונה, איבדה ממשלת פאסיקיבי את הלגיטימיות שלה והתפזרה. פינלנד הפכה לרפובליקה, וטסלף עזב את שני התפקידים ופרש הן מהצבא והן מהחיים הפוליטיים.

הוא נפטר בהלסינקי ב-26 במרץ 1941.

==קישורים חיצוניים==

* [https://valtioneuvosto.fi/en/government/history/governments-and-ministers/report/-/r/m2/523 וילהלם אלכסנדר טסלף] באתר ממשלת פינלנד

קטגוריה:ראש ההגנה (פינלנד)
קטגוריה:גנרלים פינים
קטגוריה:אנשי צבא פינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ילידי 1880
קטגוריה:נפטרים ב-1941
קטגוריה:שרי ההגנה של פינלנד
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה