OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קיליאן לה בלוש

קיליאן לה בלוש (בצרפתית: Kilian Le Blouch; נולד ב-7 באוקטובר 1989) הוא ג'ודוקא צרפתי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג.

הוא התחרה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 והודח בשלב שמינית הגמר לאחר שניצח את קולין אואטס הבריטי והפסיד לאן באול הדרום-קוריאני.

באולימפיאדת טוקיו 2020, הוא הודח בסיבוב השני לאחר שהפסיד להיפומי אבה היפני. בנוסף לתחרות האישית הוא התחרה עם נבחרת צרפת בתחרות הקבוצתית וזכה עמה במדליית הזהב לאחר שניצחו בגמר את יפן.

==פרסים==
מקור:
*תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי):
:גראנד סלאם פריז 2016: מדליית ארד
:גראנד פרי אלמטי 2016: מדליית ארד
:גראנד פרי אנטליה 2018: מדליית ארד
:גראנד סלאם יקטרינבורג 2019: מדליית זהב
:גראנד פרי זאגרב 2019: מדליית ארד
:גראנד סלאם ברזיליה 2019: מדליית ארד

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ג'ודוקא צרפתים
קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1989
קטגוריה:אלופים אולימפיים צרפתים באולימפיאדת טוקיו (2020): ג'ודו
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-35

טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-35 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1982, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1981.

== זוכים ומועמדים ==
=== הסרט הטוב ביותר ===
 מרכבות האש 
* אטלנטיק סיטי
* אהובת הקצין הצרפתי
* Gregory's Girl
* שודדי התיבה האבודה

=== השחקן הטוב ביותר ===
 ברט לנקסטר – אטלנטיק סיטי 
* רוברט דה נירו – השור הזועם
* בוב הוסקינס – יום שישי הארור
* ג'רמי איירונס – אהובת הקצין הצרפתי

=== השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה ===
 איאן הולם – מרכבות האש
* נייג'ל הייברס – מרכבות האש
* ג'ון גילגוד – ארתור
* דנהולם אליוט – שודדי התיבה האבודה

=== השחקנית הטובה ביותר ===
 מריל סטריפ – אהובת הקצין הצרפתי 
* סיסי ספייסק – בתו של כורה פחם
* מרי טיילר מור – אנשים פשוטים
* מגי סמית' – קוורטט

=== הבמאי הטוב ביותר ===
 לואי מאל – אטלנטיק סיטי 
* יו האדסון – מרכבות האש
* ביל פורסיית' – Gregory's Girl
* קארל רייז – אהובת הקצין הצרפתי

=== התסריט הטוב ביותר ===
 Gregory's Girl - ביל פורסיית' 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טקסי פרס באפט"א
קטגוריה:1982 בממלכה המאוחדת
ניצוצות (שיר)

ניצוצות הוא סינגל שביצע הצמד פורטיסחרוף (רמי פורטיס וברי סחרוף), שכתב רמי פורטיס והלחין עם ברי סחרוף. השיר יצא לאור בשנת 1990.

==רקע==
השיר נכלל באלבום "" שהוציאו פורטיס וסחרוף. פורטיס כתב את השיר על האדם האחר שקיים בתוכו, ועל המאבק איתו. כשהוקלט, לא רצה בתחילה סחרוף להכניסו לאלבום.

בשנת 1996 כתב סחרוף את פסקול הסרט "קלרה הקדושה" בבימוים של ארי פולמן ואורי סיון. השיר בוצע בגרסה אקוסטית.

בשנת 2002 השתתף רמי פורטיס ב"מקרה פסנתר", מופע משותף עם שלומי שבן, שהועלה לראשונה במסגרת פסטיבל הפסנתר. במסגרת מופע זה הוקלט השיר, ובמצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת התשס"ב (2002) דורג השיר במקום ה-38.

==גרסאות כיסוי==
*בשנת 2004 הוציאו הזמרים מיקה שדה, ציפי משהיד ולירון לב גרסת כיסוי של השיר במסגרת התכנית כוכב נולד.
*בשנת 2021 הוציאו כל כוכבי הסדרה שקופים גרסת כיסוי של השיר במסגרת אותה סדרה.

==קישורים חיצוניים==

* דויד פרץ, [https://tarbut.cet.ac.il/ShowItem.aspx?ItemID=fa722493-af7a-4612-85ad-c6f5dfc97218&lang=HEB ניצוצות], באתר תרבות.il

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1990
קטגוריה:שירים בעברית
חלי ממן

חלי ממן (נולדה ב-1973) היא מייסדת חברת "חלי ממן - רשת קבוצות תמיכה לאורח חיים בריא". לממן יש גם מותג מוצרי בריאות על שמה.

==ביוגרפיה==
חלי ממן לבית קשנטובסקי, נולדה ב-1973. בגיל 14 עברה עם משפחתה מקריית מוצקין ללוס אנג'לס. בגיל 17 הכירה שם את מיקו (מיכאל) ממן מעכו, שהיה קבלן בנין. חזרה ארצה יחד עם מיקו. כשהייתה בת 19 הם התחתנו וגרו 25 שנה בעכו.

ממן הנחתה את התוכנית "מהיום דיאטה" עם ד"ר אולגה רז בערוץ 10 והייתה בעלת טור קבוע בנושא תזונה בעיתון "לאשה". ממן נבחרה ל"אשת השיווק" של איגוד השיווק הישראלי בספטמבר 2014.

בשנת 2013 הופיעה חלי ממן בספרם של רפי אדרי ויואל סולם "להתחיל בקטן ולהצליח בגדול".

בשנת 2019 הוציאה לאור חלי ממן את "ספר הבישול של חלי ממן" - ספר בישול המאגד בתוכו מתכונים וטיפים לגיוון בתפריט הארוחה המשפחתית. זהו ספרה הראשון של ממן. מעל ל-20,000 עותקים מהספר נמכרו (נכון ליוני 2019) והוא היה בראש רשימת רבי המכר של סטימצקי, בקטגוריית ספרי הפנאי, כ-22 שבועות ברציפות. בשבוע הספר בשנת 2019, הגיע למעמד "ספר זהב" ברשת סטימצקי.

לממן 4 בנות. היא גרה עם משפחתה בבוסתן הגליל.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחברות ספרי בישול ישראליות
קטגוריה:מחברי ספרי בישול ישראלים
קטגוריה:תזונאיות ישראליות
קטגוריה:נשות עסקים ישראליות
קטגוריה:מאמנים אישיים ישראלים
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:תזונאים ישראלים
קטגוריה:בוסתן הגליל: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1973
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
דמיטרי שרשן

דמיטרי שרשן (בבלארוסית: Дзьмітры Шершан; נולד ב-28 בדצמבר 1988) הוא ג'ודוקא בלארוסי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג.

הוא התחרה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 והודח בסיבוב השני לאחר שהפסיד לרישוד סובירוב האוזבקי.

שרשן זכה במדליית ארד באליפות אירופה במונפלייה 2014 ובמדליית ארד נוספת באליפות אירופה בתל אביב 2018.

==פרסים==
מקור:
*אליפות אירופה:
:מונפלייה 2014: מדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג
:תל אביב 2018: מדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג
*תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי):
:גראנד פרי אלמטי 2013: מדליית כסף
:גראנד פרי בודפשט 2014: מדליית כסף
:גראנד סלאם אבו דאבי 2014: מדליית זהב
:טורניר המאסטרס 2015: מדליית כסף
:גראנד פרי טשקנט 2015: מדליית ארד
:גראנד סלאם אבו דאבי 2018: מדליית ארד.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורטאים בלארוסים
קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:בלארוסים שנולדו ב-1988
אלכסנדר גאידש

אלכסנדר ניקולייביץ' גאידש (ברוסית: Алекса́ндр Никола́евич Га́йдаш; נולד ב-7 באוגוסט 1967 בז'דנוב) הוא כדורגלן עבר רוסי-אוקראיני ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצות טאבריה סימפרופול, שחטאר דונצק ומכבי יבנה. לאחר פרישה ממשחק פעיל הפך למאמן. כיום (2019) גאידש מתפקד כמנכ"ל של קבוצת ט.ס.ק. טאבריה מחצי האי קרים.

==קריירה==
גאידש גדל במחלקת הנוער של מועדון הכדורגל נובטור ז'דנוב. בשנת 1984, בגיל 17, עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון (ששיחקה אז בליגה הסובייטית השנייה). לאחר עונה אחת עבר לקבוצת שחטאר דונצק. גאידש היה בסגל של שחטאר במשך שנתיים, אך שיחק רוב הזמן בקבוצת המילואים של המועדון. בשנת 1987 עבר לקבוצת צסק"א קייב. בשנת 1988 שב לקבוצת נעוריו - נובטור ז'דנוב. בדצמבר 1988 קיבל גאידש הזמנה לשחק בקבוצת טאבריה סימפרופול מהליגה הסובייטית הבכירה. הוא הסכים ומאז 1989 שיחק את מרבית שנות הקריירה שלו ככדורגלן במדי קבוצה זו.

בשנת 1991, לאחר התפרקות ברית המועצות, ניסה גאידש לחפש את מזלו למדינה. הוא חתם על חוזה בקבוצה הטורקית סאייר, אך נאלץ לחזור לאוקראינה לאחר מספר חודשים בטורקיה בשל פציעות. הוא שב לטאבריה.

בשנת 1993 זון גאידש לסגל של . הוא השתתף בשני משחקי ידידות - אחד מול נבחרת ושני - מול נבחרת . במהלך משחקו בארץ נצפה על ידי מאמני קבוצת מכבי הרצליה וקיבל מהמם הצעה להצטרף לקבוצה. במשחקו הראשון במדי הרצליה הוא נפצע ונאלץ להיעדר מהמגרשים למשך חודשיים. כשחזר - שותף במשחקים מעטים. בתום עונת 1993/1994 שב לאוקראינה.
כעבור שנה, חזר לישראל והוחתם בקבוצת מכבי יבנה לעונה אחת.

בשנים 1996 - 1999 שיחק בקבוצת טאבריה סימפרופול והיה קפטן של הקבוצה. בשנת 1999 נקלעה טאבריה לקשים כלכליים וגאידש נאלץ לעזוב את הקבוצה (הוא ישוב אליה בשנת 2002). בשנת 2001 הוא נפצע קשה בתאונה דרכים. לאחר שיקום ארוך - חזר לשחק. בשנת 2003 - פרש ממשחק פעיל.

===קריירת אימון===
בשנים 2005 - 2012 אימן גאידש מספר קבוצות מהליגות הנמוכות באוקראינה. כל הקבוצות היו מחצי האי קרים. בשנת 2014 סופח חצי האי לרוסיה. גאידש הסכים לקבל אזרחות רוסית וויתר על אזרחותו האוקראינית. באותה שנה הוקמה קבוצת ט.ס.ק. טאבריה וגאידש התמנה למנכ"ל הקבוצה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סובייטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני שחטאר דונצק
קטגוריה:כדורגלני צסק"א קייב
קטגוריה:כדורגלני טאבריה סימפרופול
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:כדורגלני מכבי יבנה
קטגוריה:כדורגלני מריופול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:מאמני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1967
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1967
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1967
גביע המדינה בכדורגל נשים 2016/2017

גביע המדינה בכדורגל נשים לעונת 2016/2017 היא התחרות ה-19 מאז היווסדה. משחקי התחרות החלו ב-26 בנובמבר 2016 ומשחק הגמר נערך ב-18 במאי 2017 והסתיים בניצחון של אס"א תל אביב על מכבי כישרונות חדרה.

בתחרות השתתפו 8 קבוצות ליגת העל (לפי התקנון האקדמיה לכדורגל בנות לא לוקחת חלק בגביע המדינה) ו-5 קבוצות מהליגה הלאומית. קבוצת בנות אילת לא השתתפה בתחרות בעונה זו. לפי תקנון התחרות, בעונה זו התקיימו 4 סיבובים וכל הקבוצות (ליגת העל וליגה לאומית) החלו להשתתף בסיבוב הראשון פרט לשלוש קבוצות שהוגרלו להתחיל מהסיבוב השני.

==שמינית הגמר==
הסיבוב הראשון בתחרות היה למעשה שמינית הגמר. בסיבוב זה השתתפו 10 קבוצות. קבוצות אס"א תל אביב, הפועל באר שבע ובנות נתניה קיבלו בהגרלה כרטיס חופשי לסיבוב הבא.
{| class="wikitable"
|-
! קבוצה א' !! תוצאה !! קבוצה ב' !! אצטדיון
|-
| מ.ס. קריית גת || 4 - 2 || מכבי חולון || מגרש סינתטי בקרית גת
|-
| הפועל רעננה || 0 - 9 || מ.כ. רמת השרון || מגרש סינתטי רמת השרון
|-
| הפועל עירוני פתח תקווה || 17 - 0 || מכבי צור שלום ביאליק || מגרש סינתטי המושבה בפתח תקווה
|-
| מכבי באר שבע || 0 - 7 || בנות סכנין || אצטדיון וסרמיל בבאר שבע
|-
| הפועל כפר סבא || 0 - 10 || מכבי כישרונות חדרה || מגרש סינתטי בכפר סבא
|}
==רבע הגמר==
אל רבע הגמר העפילו 5 הקבוצות שניצחו בשמינית הגמר ועוד שלוש הקבוצות שקיבלו בהגרלה כרטיס חופשי לשלב זה.
{| class="wikitable"
|-
! קבוצה א' !! תוצאה !! קבוצה ב' !! אצטדיון
|-
| מ.כ. רמת השרון || 3 - 4 || מכבי כישרונות חדרה || אצטדיון גרונדמן
|-
| הפועל באר שבע || 0 - 4 || בנות סכנין || אצטדיון וסרמיל בבאר שבע
|-
| הפועל עירוני פתח תקווה || 1 - 2 || מ.ס. קריית גת || מגרש סינתטי המושבה בפתח תקווה
|-
| בנות נתניה || 1 - 2 || אס"א תל אביב || מגרש שפירא בנתניה
|}
==חצי הגמר==
משחקי חצי הגמר היו אמורים להתקיים ב-4 במאי במתכונת של הצגה כפולה באצטדיון רמת גן. בפועל, התקיים משחק אחד בלבד. קבוצת בנות סכנין הודיעה שלא תופיע למשחק כיוון שלחלק מהשחקניות יש בחינת בגרות אליה הן ניגשות ולקראתה הן לומדות.
{| class="wikitable"
|-
! קבוצה א' !! תוצאה !! קבוצה ב' !! אצטדיון
|-
| מכבי כישרונות חדרה || 3 – 0 <small>(טכני)</small> || בנות סכנין || אצטדיון רמת גן
|-
| אס"א תל אביב || 3 - 0 || מ.ס. קריית גת || אצטדיון רמת גן
|-
|}

==הגמר==

==ראו גם==
*עונת 2016/2017 בליגת העל בכדורגל נשים

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.football.org.il/national-cup/?national_cup_id=617&season_id=18 עונת 2016/2017 בגביע המדינה בכדורגל נשים], באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* [https://hadera.mynet.co.il/sports/article/m_169277 עונת 2016/2017 בגביע המדינה בכדורגל נשים], באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* 
* 
* [https://www.jsport.co.il/articles/42521 בפעם הרביעית בתולדותיה-אס"א ת"א זוכה בגביע המדינה], 18 במאי 2017
* 

קטגוריה:2016 בישראל: כדורגל
קטגוריה:2017 בישראל: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2016
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2017
קטגוריה:גביע המדינה בכדורגל נשים
אנתוני דניאלס

אנתוני דניאלס (באנגלית: Anthony Daniels; נולד ב-21 בפברואר 1946) הוא שחקן אנגלי ופנטומימאי. הוא ידוע בעיקר בזכות גילום C-3PO בסדרת סרטי מלחמת הכוכבים, החל מהסרט המקורי שיצא לאקרנים ב-1977. הוא השחקן היחיד שהופיע בכל הסרטים האפיזודיים בסדרה, כמו גם רבים מהספין-אופים שלה, כולל תוכניות טלוויזיה, משחקי וידאו וסדרות טלוויזיה.

==ביוגרפיה==
דניאלס נולד בסליסברי, וילטשייר, אנגליה, בנו של מנהל חברת פלסטיקה. הוא התחנך בבית הספר גיגלסוויק (Giggleswick). למד משפטים במשך שנתיים באוניברסיטה, ולאחר מכן נשר החוצה להשתתף חובבים דרמטיות וללמוד רוז ברופורד קולג'. לאחר שעזב את בית הספר בשנת 1974 עבד דניאלס ברדיו ה-BBC ובתיאטרון הלאומי של בריטניה ביאנג ויק. תוך כדי עבודה בתיאטרון, הוא הוזמן לפגוש את הבמאי ג'ורג' לוקאס, אשר היה המלהק של מלחמת הכוכבים. דניאלס דחה תחילה את הרעיון אך שוכנע על ידי הסוכן שלו לפגוש את לוקאס.

על פי דניאלס לפני תפקידו במלחמת הכוכבים סרט המדע הבדיוני היחיד שראה אי פעם בתיאטרון היה 2001: אודיסיאה בחלל ב-1968; הוא היה כל כך לא מרוצה מהסרט שהוא יצא אחרי 10 דקות ודרש את כספו בחזרה.

בשנת 2008 חזר לדמותו כ-C-3PO הפעם מדבב בסדרת האנימציה "מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים", אותו דיבב עד 2011. בשנת 2018 דיבב בתפקיד אורח בסדרה "מלחמת הכוכבים: התנגדות". 

דניאלס היה חבר בלהקת הרדיו של ה- BBC's ומדבר צרפתית שוטפת.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה בריטים
קטגוריה:פנטומימאים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1946
מזמוז

צללית של זוג מתמזמז
מזמוזים (או התמזמזות) היא מילת סלנג המתארת מגע פיזי אינטימי בין שני אנשים המתבטא בעיקר בלטיפות חושניות, נשיקות ארוכות ולעיתים כולל גם נשיקות באזורים רגישים בגוף כמו הצוואר ובחלקים נוספים בגוף. פעילות זו לעיתים רבות נחשבת לסוג של משחק מקדים, שנועד לבנות מתח מיני, ציפייה, וגירוי מיני, אשר עשויים להוביל לקיום יחסי מין או פעילות אינטימית אחרת.

הפעילות מסייעת גם לשחרר הורמונים כמו אוקסיטוצין ודופמין אשר תורמים לתחושות של אושר, ומעצימים את הקשר הרגשי במערכת יחסים רומנטית.

== מקור המילה ==
לפי רוביק רוזנטל, המילה "מזמוז" במשמעותה זו מקורה בתרגומו של אברהם שלונסקי לרומן "הדון השקט".

== הבדלים תרבותיים ==
למרות שבאופן כללי מדובר בפעילות אנושית אוניברסלית, היחס אליה עשוי להשתנות באופן מהותי בחברות שונות. בעוד שבחברות רבות ברחבי העולם פעילות אינטימית פיזית נחשבת לחלק טבעי ואינטגרלי בכל מערכות היחסים הרומנטיים, ולעיתים רבות פעילות מהסוג הזה אפילו מקובלת באזורים ציבוריים מסוימים, חברות שמרניות יותר עשויות להחשיב פעילות מהסוג הזה לפעילות בלתי הולמת כאשר היא מבוצעת באזורים ציבוריים, תוך שימת דגש על הצורך בדיסקרטיות והקפדה על כך שהפעילות תתקיים בדלתיים סגורות.

== בתרבות הפופולרית ==
פעילות זו פופולרית למדי בספרות, בקולנוע, ובטלוויזיה כאשר בסצנות רומנטיות רבות בסרטים ובסדרות טלוויזיה הדמויות מתנשקות באופן נלהב על מנת להדגיש את הקשר הרגשי העמוק במערכת היחסים בין דמויות מסוימות.

==ראו גם==
* סלנג מיני

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחוות גופניות
ז'אט

ז'אט (בצרפתית: Île de la Jatte או Île de la Grande Jatte) הוא אי בנהר הסן, במחוז רמות הסן שליד העיר פריז בירת צרפת. האי שוכן בגבולה המערבי של פריז. הוא מוכר כאתר שבנופיו צוירו ציורים על ידי אחדים מציירי צרפת הידועים.

==תיאור האי==
האי משתרע באפיק הסן מצפון מזרח לדרום מערב. אורכו הוא כשני קילומטרים ורוחבו המקסימלי הוא 200 מטרים. מתגוררים בו כ-4,000 איש. מרבית שטחו תפוסה על ידי מבנים. תעלת המים המשתרעת לאורך גדתו הדרומית של האי צרה בהרבה מן התעלה המשתרעת לאורך גדתו הצפונית. שתי דרכים לרכב חוצות את הנהר דרך שטח האי.

פירוש שמו של האי הוא "אי הקערה".

==היסטוריה==
[[יום ראשון אחר הצהריים על גדות האי לה גראנד ז'אט, ז'ורז' סרה. בהשראת הציור נכתב המחזמר יום ראשון בפארק עם ג'ורג']]
הסן וגשר הגראנד ז'אט, [[וינסנט ואן גוך]]
בשנת 1818 רכש לואי פיליפ, דוכס אורלאן את ארמון נואי (Château de Neuilly) שבגדה שמדרום לאי ז'אט. הוא הקים פארק שבו נכלל גם האי, אשר באותה עת לא היו נטויים אליו שום גשרים. הוא גם העביר אל האי מפארק מונסו שבפריז את מבנה מקדש מארס (Temple de Mars) - ביתן עמודים בעל כיפה עגולה, אשר נבנה בהזמנת אביו. המבנה הוצב בקצה הצפוני של האי ושמו השתנה למקדש האהבה (Temple de l’amour). ב-1930 הוא הועבר לקצה הדרומי של האי.

בין 1850 ל-1870 נערכו שינויים נוספים באי על ידי נפוליאון השלישי והברון אוסמן. בשלהי המאה ה-19 יצא שמו של האי לפניו בזכות ציירים - בעיקר מן הזרם האימפרסיוניסטי - אשר ציירו את נופיו. ביניהם נמנו ז'ורז' סרה, קלוד מונה, וינסנט ואן גוך, אלפרד סיסלי, אמיל ברנאר, פייר בונאר, שארל אנגראן (Charles Angrand), אלבר גלייז (Albert Gleizes) ואלכסנדר נוזאל (Alexandre Nozal).

בשנת 2009 הוקם באי שביל הליכה סיבובי, שבו מוצגים פרטי ציורים אימפרסיוניסטים.

===אישים ידועים שגרו באי===
* אלכסנדר גרותנדיק, מתמטיקאי
* ז'אן רנו, שחקן
* ניקולא סרקוזי, פוליטיקאי, נשיא צרפת לשעבר
* מרקו וראטי, כדורגלן
* ריצ'רד ברנסון, איש עסקים
* כריסטיאן קלאבייה (Christian Clavier), שחקן
* פטריסיה קאס (Patricia Kaas), זמרת
* אלסנדרה סאבלט (Alessandra Sublet), אשת רדיו וטלוויזיה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צרפת: איים
קטגוריה:איי נהר
קטגוריה:סן
קטגוריה:או-דה-סן
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-34

טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-34 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1981, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1980.

== זוכים ומועמדים ==
=== הסרט הטוב ביותר ===
איש הפיל
* להיות שם
* קגמושה
* קרמר נגד קרמר

=== השחקן הטוב ביותר ===
ג'ון הרט – איש הפיל
* רוי שיידר – כל הג'אז הזה
* דסטין הופמן – קרמר נגד קרמר
* פיטר סלרס – להיות שם

=== השחקנית הטובה ביותר ===
 ג'ודי דייוויס – My Brilliant Career 
* שירלי מקליין – להיות שם
* מריל סטריפ – קרמר נגד קרמר
* בט מידלר – רוז

=== הבמאי הטוב ביותר ===
 אקירה קורוסאווה – קגמושה 
* דייוויד לינץ' – איש הפיל
* רוברט בנטון – קרמר נגד קרמר
* אלן פארקר – תהילה

=== עיצוב ההפקה הטוב ביותר ===
 איש הפיל – סטיוארט קרייג
* כל הג'אז הזה – פיליפ רוזנברג
* פלאש גורדון – דנילו דונטי
* מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית – נורמן ריינולדס

=== התסריט הטוב ביותר ===
* להיות שם - יז'י קושינסקי 

=== סרט האנימציה הקצר הטוב ביותר ===
משיל אוסלוט – Les Trois Inventeurs
* אוסקר גרילו – Seaside Woman
* בוב גודפרי – Bio Woman
* קמיל פיקסה – The Cube

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסי פרס באפט"א
קטגוריה:1981 בממלכה המאוחדת
מרגיט נינקה

מרגיט נינקה (בגרמנית: Margit Nünke; 15 בנובמבר 1930 – 10 בינואר 2015) הייתה שחקנית גרמנייה.

==ביוגרפיה==
נינקה נולדה בשטטין. היא הייתה מיס נורדריין-וסטפאליה, וב-1955 הייתה גם למיס גרמניה.

בתחרות מיס תבל 1955 הגיעה למקום הרביעי, ובתחרות מיס אירופה 1956 הגיעה למקום הראשון.

ב-1957 שיחקה בדרמת הספורט האיטלקית "I fidanzati della morte" ובקומדיית הסלפסטיק "Das haut hin".

ב-1959 שיחקה בסרט האוסטרי "Geliebte Bestie"; בתפקיד הראשי בסרט "Zwölf Mädchen und ein Mann", לצד גולש הסקי טוני זיילר; ובסרט "Bobby Dodd greift ein גילמה מזכירה.

ב-1964 הופיעה בקומדיה "Liebesgrüße aus Tirol", לצד השחקן פיטר ווק.

ב-1972 התחתנה עם השחקן פיטר גרדן, והם גרו במינכן.

ב-10 בינואר 2015 הלכה נינקה לעולמה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:זוכות מיס אירופה
קטגוריה:זוכות מיס גרמניה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס אירופה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1955
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה גרמניות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1930
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1930
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-2015
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2015
אנדראה סטלזר

אנדראה סטלזר (באנגלית: Andrea Stelzer; נולדה בשנת 1965) היא דוגמנית גרמנייה-דרום אפריקאית.

==ביוגרפיה==
סטלזר נולדה בדרום אפריקה למשפחה ממוצא גרמני, ב-1982 היא החלה לדגמן.

ב-1985 היא נבחרה למיס דרום אפריקה והייתה אמורה לייצג את המדינה בתחרות מיס עולם אך באותה שנה הורחקה דרום אפריקה מהתחרות הבינלאומית עקב משטר האפרהייד הגזעני ששרר שם.

עקב היותה בעלת אזרחות גרמנית היא הלכה לנסות את מזלה בתחרויות יופי בגרמניה, היא השתתפה בתחרות מיס גרמניה כנציגת בוואריה וזכתה שם.

במיס תבל 1989 עלתה לשלב חצי הגמר, במהלך התחרות היא רואיינה במהלך הראיון סיפרה שהיא נמצאת בשלבי כתיבת ספר אודות ניסיונה בתחום הדוגמנות ותחרויות יופי המיועד לקהל יעד של נערות ובנות צעירות.

היא יועדה גם לייצג את גרמניה במיס עולם אך לא עשתה זאת מאותה סיבה כמו ב-1985.

בשנים 1986, 1990 ו-1994 השתתפה בתחרות הדרום אפריקאית ארצית של מיס הוואין טרופיק.

ב-1990 גם עלתה לחצי הגמר של תחרות בשם "Miss All Nations".

ב-1992 במהלך הפסטיבל הגרמני בדרום אפריקה מותג חדש של ורדים נקרא על שמה "Teehybride Andrea Stelzer".

כיום (2019) היא מחזיקה בסוכנות דוגמנות משל עצמה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1989
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1965
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1965
נובוגורסק

נובוגורסק (ברוסית: Новогорск) הוא מחוז משנה בעיר חימקי במחוז מוסקבה. עד 2004 נודע ככפר בשטח השיפוט של חימקי, במרחק של 5–7 ק"מ מכביש הטבעת במוסקבה. הקרבה לבירה מאפשרת לאנשים לנסוע למוסקבה בתחבורה ציבורית. הנסיעה בכביש מתחנת האוטובוס בנובוגורסק לתחנת הרכבת התחתית הקרובה בדרך כלל לוקח לא יותר מ-10 דקות.

המקום ידוע כמאכלס את "הכפר האולימפי נובוגורסק", מתקן האימונים של נבחרת רוסיה בכדורגל. נכון למפקד אוכלוסין משנת 2002 התגוררו כאן 2,764 איש.

==היסטוריה==
נובוגורסק הוקמה על חורבותיו של כפר בשם סוקולוב מהמאה ה-16 ששימש כבית אחוזה של משפחת חילקוב. בשנת 1638 הגיעו לכאן בני לאונטייב.

הכפר היה מקום מפלט לבני האצולה ושיכן מספר בתי אחוזה, הרחק ממוסקבה. בשנת 1772 נבנתה כנסייה.

בשנים 1845–1846 חי כאן הפובליציסט והסופר הרוסי אלכסנדר הרצן, כמו גם המתורגמן והרופא ניקולאי קטצ'ר והפובליציסט ניקולאי אוגאריוב.

לאחר מהפכת אוקטובר הוקם כאן סובחוז והכנסייה נסגרה. באמצע שנות ה-30 בתי האצולה הוסבו לבתי נופש בניהול המשטרה החשאית נקוו"ד והסובנרקום ונקראו בשמות "נובוגורסק" ו"נאגורנויה". הכפר הוקם בשם "נובוגורסק" באותן שנים.

ביולי 2004 הכפר נבלע בתחום השיפוט של העיר חימקי והפך לחלק ממנה

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.admhimki.ru/territorialnye-upravleniya/territorialnoe-upravlenie-novogorsk-planernaya/ נובוגורסק], אתר עיריית חימקי
==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז מוסקבה: יישובים
קטגוריה:חימקי
ג'ו מהיט

ג'ו מהיט (בצרפתית: Joe Mahit; נולד ב-17 ביולי 1992) הוא ג'ודוקא מונואטו אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג.

הוא התחרה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 והודח בסיבוב השני לאחר שהפסיד לג'יימי מאטה מארובה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ילידי 1992
ג'יימי מאטה

ג'יימי מאטה (בהולנדית: Jayme Mata; נולד ב-17 בדצמבר 1982) הוא ג'ודוקא מארובה אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג.

הוא התחרה פעמיים במשחקים האולימפיים. באולימפיאדת לונדון 2012 הוא הודח בסיבוב השני לאחר שהפסיד לסוגוי אוריאטה הספרדי ובאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 הוא הודח בשלב שמינית הגמר לאחר שניצח את ג'ו מהיט מונואטו והפסיד לרישוד סובירוב האוזבקי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ילידי 1982
ספיידרמן (מיילס מוראלס)

ספיידרמן (באנגלית: Spider-Man, בתרגום חופשי לעברית: איש העכביש) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום אולטימייט מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Ultimate Comics Fallout #4 מאוקטובר 2011, ונוצרה על ידי הכותב בריאן מייקל בנדיס והמאיירת שרה פיצ'לי.

דמותו של מיילס מוראלס מתקיימת ביקום אולטימייט מארוול (ארץ-1610) – יקום מקביל למציאות בה מתרחשים מרבית כותרי חברת מארוול קומיקס (ארץ-616), ועלילותיה התפרסמו במשך שנים בחותם נפרד בשם אולטימייט מארוול. בגרסה זו, מיילס מוראלס הוא נער מתבגר ממוצא אפרו-אמריקאי-היספני, שלוקח על עצמו להמשיך את דרכו של פיטר פארקר כספיידרמן, לאחר שזה האחרון נהרג בידי הגובלין הירוק. לדמות כל כוחותיה של ספיידרמן המקורי, אך היא ננשכה בידי עכביש מסוג שונה, שהעניק לה את היכולת להיות מוסוות בסביבה ולירות פרצי ארס. החל מסיום חותם האולטימייט בשנת 2015, שולבה הדמות ביקום מארוול המרכזי.

הדמות עוררה מחלוקת ציבורית. יוצר דמותו המקורית של ספיידרמן, סטן לי, הביע את תמיכתו בדמות, וטען כי הוא רואה בה מודל לחיקוי עבור צעירים מקבוצות אתניות שונות. מנגד, היו אלו שהתייחסו לדמות בלגלוג, וטענו כי היא תכסיס פוליטי המונע מתקינות פוליטית. אולם, מיילס הוא הדמות השנייה ממוצא לטיני שעטתה עליה את תלבושתו של ספיידרמן, כאשר קדמה לו דמותו של מיגל אוהארה/ספיידרמן 2099 בכ-20 שנה. דמותו של מיילס מוראלס היא הדמות הראשית בסרט זוכה פרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר "ספיידרמן: ממד העכביש", בו דובבה דמותו בידי השחקן שאמיק מור.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.marvel.com/characters/spider-man-miles-morales דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Miles_Morales דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

מיילס מוראלס
קטגוריה:האוונג'רס
קטגוריה:דמויות שחורות באנימציה
קטגוריה:דמויות שחורות בסרטים
קטגוריה:אפרו-אמריקאיים בדיוניים
קארלו צקי

קארלו צקי (באיטלקית: Carlo Zecchi; 8 ביולי 1903 - 31 באוגוסט 1984) היה פסנתרן, מנצח ומורה למוזיקה.

==ביוגרפיה==

צקי נולד ברומא. בברלין למד פסנתר אצל פרוצ'ו בוזוני וארטור שנאבל. תקופת לימודיו אצל בוזוני הייתה קצרה, עקב מחלתו של המורה, אך שנאבל השפיע רבות על נגינתו.

בשנת 1939 נפגע בתאונת דרכים, ועקב כך פרש מנגינה סולנית, אך המשיך לנגן מוזיקה קאמרית.

הוא הנחה קורסים לפסנתרנים באקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא ובזלצבורג. הוא זכה לשבחים רבים על ביצועיו ליצירות מאת דומניקו סקרלטי, וולפגנג אמדאוס מוצרט וקלוד דביסי, וכן למוזיקה מן התקופה הרומנטית.

צקי מת בזלצבורג.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20080228132520/http://www.arbiterrecords.com/musicresourcecenter/zecchi.html אלאן אוונס, דף הבית של חברת ארבייטר, "קארלו צקי"] 1996
* [http://www.naxos.com/artistinfo/bio44203.htm חברת נאקסוס, ביוגרפיה של קארלו צקי]
* [https://www.bach-cantatas.com/Bio/Zecchi-Carlo.htm אתר באך קנטטות, ביוגרפיה של קארלו צקי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסנתרנים איטלקים
קטגוריה:מנצחים איטלקים
קטגוריה:מורים למוזיקה באיטליה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1903
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1984
קרל פבריציוס

קרל פבריציוס (בהולנדית: Carel Fabritius; הוטבל ב-27 בפברואר 1622 – 12 באוקטובר 1654) היה צייר הולנדי שנמנה עם אסכולת דלפט. פבריציוס היה תלמידו של רמברנדט ועבד בסטודיו של מורו באמסטרדם. פבריציוס פיתח סגנון אישי מובחן ממורו והתנסה במשחקים של אור ופרספקטיבה. בין יצירותיו המעטות ששרדו כתוצאה של פיצוץ מחסן אבק השריפה של דלפט, המפורסמות מביניהן הן "נוף של דלפט" (1652), "החוחית" (1654) ו"הזקיף" (1654). לעיתים קרובות נטען שפבריציוס היה מורו של הצייר יאן ורמיר, אולם טענות אלו, שמצויות במחלוקת, כנראה אינן מדויקות.

==ביוגרפיה==
קרל פיטרס פבריציוס נולד בפברואר 1622 בכפר מידנבימסטר של הרשות המקומית בימסטר (עשר שנים אחרי כיבוש הים), במחוז צפון הולנד שברפובליקה ההולנדית, והוטבל ב-27 בפברואר של אותה שנה. הוא היה בנו של פיטר קרלז, צייר ומורה בבית ספר. היו לו שני אחים צעירים, ברנט ויוהנס שהיו גם הם לציירים.
בתחילת הקריירה שלו, פבריציוס עבד כנגר (בלטינית: faber). בתחילת שנות ה-40 הוא למד בסטודיו של הצייר הנודע רמברנדט באמסטרדם יחד עם אחיו ברנט. בתחילת שנות ה-50 הוא עבר לעיר דלפט והצטרף לגילדת הציירים של דלפט, שלימים תוודע כאסכולת דלפט, עליה נמנו גם יאן ורמיר, פיטר דה הוך, בלתזאר ואן דר אסט, וילם ואן אלסט ועוד.
פבריציוס מת בגיל צעיר, כתוצאה מפיצוץ של מחסן אבק שרפה שהרס חלק גדול מהעיר, יחד עם הסטודיו של פבריציוס ורוב ציוריו. רק כ-12 ציורים שלו שרדו. לפי ארנולד הוברקן, צייר בן התקופה הזכור בעיקר בזכות עבודתו כביוגרף של רבים מאומני תור הזהב של הולנד, השוליה של פבריציוס, מטיאס ספורס ודיאקון הכנסייה סיימון דקר, מתו עם פבריציוס בזמן שעבדו יחדיו על ציור משותף ברגע הפיצוץ. מטיאס ודקר מתו מיידית, ואילו פבריציוס עוד היה חי כאשר מצאו את גופתו מתחת להריסות הבית, וזמן קצר לאחר שגררו אותו מחוץ להריסות, נפח את נשמתו האחרונה.
בשיר שנכתב על ידי ארנולד בון, מוציא לאור וצייר נוסף בן התקופה, אשר הוקדש לפבריציוס ויאן ורמיר, קורא בון בשירו לפבריציוס "קרל פבר".

==ציוריו==
<gallery>
Carel Fabritius 005.jpg|ממוזער|פורטרט של אברהם דה-פוטר, 1649
FabritiusViewOfDelft.jpg|ממוזער|נוף של העיר דלפט, 1652
Fabritius-vink.jpg|ממוזער|החוחית, 1654
Portrait of a Lady by Carel Fabritius in the Niedersächsisches Landesmuseum Hannover.jpg|ממוזער|דיוקנה של גברת בפרופיל, 1654
Carel Fabritius - Die Torwache.jpg|ממוזער|הזקיף, 1654
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים הולנדים
קטגוריה:ציירי תור הזהב של הולנד
קטגוריה:הולנדים שנולדו במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1622
קטגוריה:נפטרים ב-1654
ערב כחול עמוק

ערב כחול עמוק הוא הסינגל השני מתוך האלבום "אהבה גדולה" של הזמרת־יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור באוגוסט 1994. את המילים כתב מאיר אריאל, את הלחן שלמה יידוב ועיבדו את השיר נאור דיין ומשה לוי.

==רקע==
בשנת 1994 חיפשה ריטה חומרים לאלבומה החדש "אהבה גדולה", ולשם כך נפגשה עם שלמה יידוב בביתו כדי שישמיע לה שירים שהלחין ועיבד בשבילה. יידוב השמיע לה כמה יצירות שלא מצאו חן בעיניה. לפני עזיבתה את ביתו השמיע שיר שכתב כשהיה בן 13 וחצי. יידוב, שעלה אז לישראל עם משפחתו מארגנטינה, כתב בספרדית, שפת אימו, שיר ששמו "como la luna" (בעברית: "כמו הירח") שביטא געגועים לנערה שאהב בארץ מוצאו וגעגועים לארץ הולדתו. ריטה אהבה את השיר ורצתה להקליטו. בחיפוש אחר פזמונאי שיכתוב גרסה עברית לשיר, חיבר יהונתן גפן גרסה עברית. ואולם את מילות הגרסה שהוקלטה, המבטאות תשוקה של אישה לגבר, כתב לבסוף מאיר אריאל.

==מיקומי שיא==

==גרסאות כיסוי==
* שלמה יידוב הקליט את השיר בגרסתו המקורית בספרדית עבור אלבומו "פרטים קטנים" שיצא לאור בשנת 1997. בשנת 2001 ביצע גרסת כיסוי לשיר במסגרת המופע "ערב כחול עמוק - שרים מאיר אריאל".
*בשנת 2003 הקליט ישי לוי את השיר לאלבומו "נתיב ייסורי".
* ביולי 2019, במלאת 25 שנה לגרסת המקור ולציון 20 שנה לפטירתו של מאיר אריאל, הקליט הזמר-יוצר אדם ישראלי גרסה חדשה לשיר.
*בשנת 2021 הוציאו חמי רודנר וערן ויץ את האלבום "חי שירים", המכיל גרסות כיסוי לשירים מוכרים, וביניהם גם גרסה שלהם לשיר ערב כחול עמוק.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1994
קטגוריה:סינגלים מ-1994
קטגוריה:שירי ריטה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שתורגמו לעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מאיר אריאל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שלמה יידוב
קטגוריה:שירי אהבה בעברית
קטגוריה:שירים על געגוע
קטגוריה:שירים על מוות
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בישראל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון
אלברו מונטרו

אלברו דויד מונטרו פראלס (בספרדית: Álvaro David Montero Perales) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת השוער בקבוצת דפורטס טולימה.

==קריירת מועדונים==
החל לשחק כדורגל בבית הספר וייקלוב שבויידופאר ולאחר מכן עבר להתגורר במדיין ושיחק באקדמיה של אתלטיקו נסיונל ואף עבר בקבוצות הצעירות של מיונאריוס ולנוס שבארגנטינה. את הקריירה המקצוענית החל בברזיל כשהצטרף לקבוצת סאו קייטנו ושותף ב-17 משחקים בעונת 2013, אך בעונה שלאחר מכן לא שיחק באף משחק.
ב-2015 נרכש על ידי סן לורנסו ב-200,000 דולר תמורת 80% מכרטיס השחקן שלו והצטרף לבן ארצו, מריו יפס. הוא חתם לארבע שנים אך לבסוף שוחרר באוקטובר 2016. בינואר 2017 חתם בקוקוטה דפורטיבו, אך גם שם לא הצליח לבסס את מעמדו ובינואר 2018 עזב לדפורטס טולימה. הוא שימש כמחליף לשוער הפרגוואי, ג'ואל סילבה, אך באמצע טורניר האפרטורה 2018 החליף אותו בשער עקב פציעתו של סילבה וגילה יכולת טובה מאוד, שהיקנתה לו את המקום בהרכב גם בשלב הפלייאוף. הוא היה מהבולטים בקבוצה, שהשיגה את האליפות השנייה בתולדותיה בניצחון בגמר על אתלטיקו נסיונל בדו-קרב פנדלים, כאשר מונטרו הצטיין.

==נבחרת לאומית==
מונטרו היה חלק מהנבחרת הצעירה ששיחקה בסודאמריקנו 2015. הוא היה השוער הראשון ועזר לנבחרתו להעפיל לגביע העולם 2015 בניו זילנד. הוא שיחק בכל ארבעת המשחקים וספג 5 שערים, כשקולומביה הודחה בשמינית הגמר.

לאור יכולתו המצוינת במדי דפורטס טולימה, זומן מונטרו לראשונה לסגל ההנבחרת הבוגרת ב-29 באוגוסט 2018 לצמד משחקי הידידות מול ו על ידי המאמן הזמני, ארתורו רייס. ב-31 במאי זומן על ידי המאמן קרלוס קיירוש לסגל הסופי לטורניר הקופה אמריקה 2019. את הבכורה ערך כמחליף ב-3 ביוני במשחק הידידות מול .

==תארים==
;סן לורנסו
* סופרקופה ארגנטינה: 2015

;דפורטס טולימה
* אליפות קולומביה: 2018 אפרטורה

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים קולומביאנים
קטגוריה:שוערי כדורגל קולומביאנים
קטגוריה:כדורגלני סן לורנסו
קטגוריה:כדורגלני סאו קייטנו
קטגוריה:כדורגלני דפורטס טולימה
קטגוריה:כדורגלני קוקוטה דפורטיבו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קולומביה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2019
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2024
קטגוריה:ילידי 1995
טרקסנטמיקלוש

טרקסנטמיקלוש (בהונגרית: Törökszentmiklós) היא עיירה במחוז יאס-נאג'קון-סולנוק במרכז הונגריה, 10 קילומטרים מזרחה מסולנוק. נהר הטיסה תוחם אותה מצפון. באזור טרקסנטמיקלוש היה יישוב עוד מימי קדם ואוכלסה על ידי קבוצות שונות בחלוף השנים. האוכלוסייה היהודית פחתה באופן משמעותי בעקבות השואה.

==היסטוריה==

== הקהילה היהודית ==
היהודים הראשונים הגיעו לעיר ב-1820. ב-1854 הגיע הרב הראשון לעיר, פנחס שטיין, שנה לאחר מכן נפתח בית הספר היסודי היהודי שפעל עד שנת 1944. ב-1880 נמנו 663 יהודים, ב-1910 נמנו 755, ב-1920 נמנו 671 וב-1930 היו בה 629 יהודים. היו בה אז בית כנסת ניאולוגי ובית ספר יסודי יהודי מצליח. הייתה קיימת אנטישמיות שקטה, אך יחס התושבים ליהודים במקרים רבים היה סביר. היהודים נמנו עם עשירי העיירה והיו בבעלותם בעיקר חנויות טקסטיל. בעיירה היה מועדון ליהודים בלבד שהשתייך לאיש עסקים, שם נחגגו החגים היהודיים. בעיירה חיו מאות יהודים נכון לשנת 1930.

=== בתקופת השואה ===
ב-1941 נמנו בה 520 יהודים. כעבור שנה גויסו עשרות יהודים לשירות העבודה בחזית המזרחית ויותר מ-20 מהם נספו. יהודי העיירה נחשפו לזוועות השואה בשנת 1943, כאשר פליטים יהודים מגליציה הגיעו אל העיירה וסיפרו על המתרחש. בתחילה סירבו יהודי הקהילה להאמין לסיפורים. בשנת 1944 נכנס הצבא הגרמני לעיירה והטיל עוצר על בתי היהודים; שישה נתפסו ונשלחו למחנה ריכוז, שם נספו.

היהודים חויבו למסור בתים מסוימים לידי הגסטפו. הם רוכזו בשני גטאות, האחד במרכז העיירה והשני מחוצה לה ליד בית הקברות, ביחד עם יהודים מהיישובים הסמוכים ובסך הכול 683 יהודים. ביוני 1944 הועברו היהודים למחנה ריכוז בסולנוק שם הוחזקו בתנאים קשים וללא אספקת מזון. החלשים והזקנים מתו מחמת העינויים והרעב, חלק התאבדו, ואת העשירים עינו כדי שיודו היכן החביאו את כספם. ביולי 1944 חוסל מחנה סולנוק. מקצת יהודי טרקסנטמיקלוש הועברו למחנה שטרסהוף באוסטריה, והיתר הועברו למחנה ההשמדה אושוויץ.

=== אחרי המלחמה ===
לאחר המלחמה חזרו רוב היהודים שנשלחו לאוסטריה. מעטים חזרו מאושוויץ. החוזרים שיפצו את בית הכנסת אשר הנאצים הפכו למוסך, וחידשו בו את התפילות היומיות. בבית הכנסת הוקם גלעד לזכר הנספים. לאחר הקמת מדינת ישראל, עלה רוב הנוער היהודי ארצה, ואוכלוסיית היהודים בטרקסנטמיקלוש התמעטה. נכון לשנת 1962, התגוררו בעיירה 90 יהודים.

== ילידי המקום ==
* ארפאד סלפאל (במקור עד 1919 שוורץ,<ref>Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 28180/1919. Forrás: MNL-OL 30806. mikrofilm 1016. kép 3. karton</ref> בהונגרית: Szélpál Árpád; טרקסנטמיקלוש, 2 בנובמבר 1897<ref></ref> – סו (Sceaux) או-דה-סן, צרפת 26 במרץ 1987) היה משורר, עיתונאי, צלם יהודי-הונגרי.
* פילפ סנש, (במקורי ליפוט שטרן;<ref>Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 25695/1893. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1893. év 11. oldal 40. sor</ref> <ref></ref> בהונגרית: Szenes Fülöp; טרקסנטמיקלוש, 3 במאי 1863 – בודפשט, 28 בנובמבר 1944)<ref>[https://familysearch.org/pal:/MM9.3.1/TH-266-12875-39385-99 Halálesete bejegyezve a Bp. VII. ker. állami halotti akv. 927/1944. folyószáma alatt.]</ref> היה צייר יהודי-הונגרי שניספה בשואת יהודי הונגריה.

==ערים תאומות==
* 

== קישורים חיצוניים ==

*
* [https://dbs.bh.org.il/he/טורוקסנטמיקלוש/מקום קהילת יהודי טורוקסנטמיקלוש] באתר בית התפוצות
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:גטאות בהונגריה
דון מייניקי

דון מייניקי (באנגלית: Don Meineke; 30 באוקטובר 1930 – 3 בספטמבר 2013) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1952–1958.

==ביוגרפיה==
מייניקי נולד בעיר דייטון שבאוהיו, ובין השנים 1948–1952 למד באוניברסיטת דייטון. בשתי עונותיו האחרונות בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה הוביל אותה למעמד הגמר של "טורניר ההזמנה הלאומי" (NIT), אשר נחשב באותה תקופה לטורניר המכללות היוקרתי ביותר.

בדראפט ה-NBA{{כ}} 1952 נבחר על ידי קבוצת פורט ויין פיסטונס, במדיה שיחק ב-3 עונותיו הראשונות בליגה. בעונתו הראשונה קלע 10.7 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה היה לזוכה הראשון בתואר רוקי השנה ב-NBA. בעונת העפיל עם הפיסטונס לגמר ה-NBA, בו הפסידו מול סירקיוז נשיונלס בתוצאה 3–4.

בעונת שיחק עבור רוצ'סטר רויאלס, ובעונת חזר לשחק בקבוצה (אשר העתיקה את מקומה לסינסינטי) אחרי שנה אחת בה לא שיחק כלל. בסיום אותה עונה פרש ממשחק, בגיל 27.

ממוצעיו הכוללים לאורך 5 עונותיו ב-NBA הם 6.8 נקודות, 4.7 ריבאונדים ו-1.3 אסיסטים למשחק.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:אוהיו: כדורסלנים
קטגוריה:בחירות דראפט של פורט ויין פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני פורט ויין פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני רוצ'סטר רויאלס
קטגוריה:כדורסלני סינסינטי רויאלס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת דייטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2013
הפופולים

הפופולים הייתה להקה ישראלית שפעלה בשנים 1974–1976. חבריה היו עוזי חיטמן (שהלחין את כל השירים וכתב את רובם), יהודה תמיר, קובי קלמנוביץ, איזי גדאל, שמואל קובלסקי. הלהקה התאפיינה ברוק אקוסטי ובהרמוניות קוליות, עם השתתפות של כל חבריה בשירה ובנגינה. מנהיג ההרכב, עוזי חיטמן הצעיר, יוצא להקת פיקוד מרכז, החל בפופולים את הקריירה המוזיקלית העשירה שלו.

==היסטוריה==
לאחר שחרורו מלהקת פיקוד המרכז החל עוזי חיטמן בכתיבת שירים המשלבים הומור ומסרים חברתיים. משצבר די חומר להצגה מוזיקלית שלמה, החליט לקבץ סביבו חברים נוספים שישירו וינגנו, ולהעלות את השירים כהופעה. איסוף החברים נמשך כשנה, ובסופה התגבש הרכב הלהקה, שכלל פרט לחיטמן את יהודה תמיר, קובי קלמנוביץ, איזי גדאל ושמואל קובלסקי. כמו חיטמן, היו גם חברי הלהקה האחרים יוצאי להקות צבאיות. הלהקה נקראה על שם מוזיקאי בשם ז'אן פול, שעבד עימה בראשית דרכה.

החמישה התחילו בחזרות לקראת המופע, בהשתתפות מלאה של כל הנגנים בשירה ובעיבודים. הלהקה הגדירה את סגנונה כאקוסטי ובעל הרמוניות לא מורכבות, השם דגש על כלי נגינה אקוסטיים למעט גיטרה בס חשמלית. מבחינה ווקאלית התאפיינה שירתו של תמיר בקול בס נמוך, להבדיל מקולם הגבוה של גדאל וחיטמן, ומנעד הקולות יצר רושם של מקהלת זמרים גדולה.

הופעותיה הראשונות של הלהקה זכו לאהדה בקרב הקהל, ובתחילת 1975 התפרסם בתחנות הרדיו שירה הראשון, "שיר הכלבלב". בהמשך השנה יצאו שיר נוסף של הלהקה,, והוא "הריני מברך מראש", שזכה להצלחה אדירה במצעדי הפזמונים, ואף הגיע לראש המצעד של קול ישראל באוגוסט 1975. הופעת הבכורה של הלהקה נערכה באמצע 1975, אך זמן קצר לאחר מכן היא התפרקה בעקבות סכסוך של חבריה עם אמרגנם על רקע כספי. לאחר הפירוק המשיכו חיטמן ותמיר להופיע כצמד, ובתחילת 1976 הוקמה הלהקה מחדש בשם "עוזי חיטמן ולהקת הפופולים". שהוא השם שנכתב על גבי אלבומה היחיד של הלהקה, שיצא ביולי 1976. חיטמן הלחין את כל שירי האלבום וכתב את כולם פרט ל"המציאות באות באופן פתאומי" ו"אדון עולם", שאת מילותיהם כתב אבי גרוס. להקלטת האלבום הצטרף לחברי הלהקה המתופף מאיר ישראל, שהוצג בו כחבר להקת תמוז. בין השירים באלבום היה השיר "ניגונה של השכונה", שהתפרסם מאוחר יותר בביצועו של יזהר כהן.

בסמוך ליציאת האלבום הוציאה הלהקה לרדיו עוד שני שירים נוספים שצעדו במצעדי הפזמונים והם: "אני יודע אבותיי" ו"לא צריך להוריד את הראש". עוד לפני יציאת האלבום התפרקה הלהקה, ולא הוסיפה להופיע עוד. האלבום זכה לביקורות מפרגנות וחלק מהמבקרים ציינו את השפעתה הבולטת של להקת כוורת על סגנונה של הפופולים, השפעה שהתבטאה הן במילים ההומוריסטיות והן בהרמוניות הקוליות.

רוב חברי הלהקה פרשו מתחום המוזיקה. הקלידן קובי קלמנוביץ הפך לצלם עיתונות ידוע ובהמשך חזר בתשובה. עבור חיטמן הייתה זו התחלתה של קריירה מוזיקלית ענפה. יהודה תמיר הצטרף ב־1979 ללהקת חלב ודבש, והיה חבר בה עד פירוקה בסוף שנות השמונים. ב־1979 יצא אלבום הסולו הראשון של חיטמן, "נולדתי לשלום", ובו חמישה שירים שנכללו במקור באלבומם של הפופולים. ב־26 באוקטובר 2004, זמן קצר לאחר מותו של חיטמן, יצא אלבומה היחיד של הלהקה לראשונה על גבי תקליטור.

==חברי ההרכב==
* עוזי חיטמן: סולן, גיטרה 12 מיתרים, גיטרה חשמלית
* יהודה תמיר: סולן, גיטרה 12 מיתרים וכלי הקשה
* קובי קלמנוביץ: שירה, פסנתר אקוסטי, פסנתר חשמלי, אורגן וכלי הקשה
* איזי גדאל: שירה, גיטרה בס, גיטרה 12 מיתרים, גיטרה 6 מיתרים
* שמואל קובלסקי: שירה, גיטרה 6 מיתרים, גיטרה 12 מיתרים, גיטרה חשמלית

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות רוק ישראליות
ז'וזף בבינסקי

ז'וזף ז'ול פרנסואה פליקס בבינסקי (17 בנובמבר 1857 – 29 באוקטובר 1932) היה נוירולוג צרפתי ממוצא פולני. הוא ידוע בעיקר בתיאור שלו משנת 1896 של רפלקס בבינסקי, רפלקס פתולוגי המעיד על נזק למסלול הקורטיקוספינאלי.

==ביוגרפיה==

בבניסקי שנולד בפריז, היה בנו של קצין פולני, אלכסנדר בבינסקי (1824–1889), ואשתו הנריטה ורן בבינסקה (1819-1897), אשר בשנת 1848 ברחו מוורשה לפאריס.

בבינסקי רכש את התואר הרפואי שלו מאוניברסיטת פריז בשנת 1884. הוא הפך לתלמידו האהוב של פרופסור שארקו בבית החולים Salpetriere בפריס.

מותו של שארקו ב -1883 הותיר את בבינסקי ללא תמיכה, ולכן הוא מעולם לא השתתף יותר בתחרויות אקדמיות. חופשי מחובות ההוראה, תוך כדי עבודה בבית החולים, הוא נותר עם מספיק זמן כדי להקדיש את עצמו לנוירולוגיה קלינית. הוא היה קלינאי מחונן שהיה תלוי במידה מזערית בבדיקות נוירופתולוגיות ובבדיקות מעבדה.

באבינסקי התעניין גם בפתוגינזה של ההיסטריה, והיה הראשון שהציג קריטריונים מקובלים לאבחנה מבדלת להפרדת היסטריה ממחלות אורגניות וטבע את המושג הפיתיות.

בשנת 1896, הוא דיווח לראשונה על מה שקרא לו "phenomène des orteils": גירוי כף הרגל כשיש פגיעה במסלולים הפירמידיים תגרום למתיחה של אצבעות הרגליים כלפי מעלה בזמן שהרפלקס הנורמלי יהיה כיווץ של האצבעות.

במהלך מלחמת העולם הראשונה, בבינסקי טיפל במקרים רבים של נוירולוגיה טראומטית בבית החולים Pitié.

הוא היה פרופסור לנוירולוגיה באוניברסיטת פריז.

בבינסקי כתב למעלה מ -200 מאמרים על הפרעות עצביות. עם ז'ול פרומנט הוא פרסם את ההיסטרופיתיאטיזם של נוירולוגיה דה גואר (1917), שתורגם לאנגלית ב -1918. באבינסקי פרסם כמה מעבודותיו בפולנית .

עם פייר פאלאו, בבינסקי, בשם הבדוי "אולָף", כתב מחזה מטריד, Les détraquées, שהופיע לראשונה בתיאטרון Deux-Masques ב -1921. ההצגה כוללת רצח תלמידה צעירה בבית ספר לבנות על ידי מנהלת בית הספר והמורה למחול.

בבינסקי נפטר באותה שנה כשני נוירולוגים פולנים גדולים, אדוארד פלטאו וסמואל גולדפלם. בשנותיו האחרונות סבל ממחלת פרקינסון .

== הכרה ==
בבינסקי זכה לראות את הישגיו בנוירולוגיה הצרפתית שזכו לשבחים בינלאומיים. הוא זכה בפרסים על ידי אוניברסיטת וילנה בליטא, על ידי האגודה האמריקאית לנוירולוגיה, ועל ידי חברות זרות אחרות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:נוירולוגים צרפתים
קטגוריה:רופאים פולנים
קטגוריה:צרפתים ממוצא פולני
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1850
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1932
הוניר

הוניר (בנורדית עתיקה: Hœnir) הוא אחד מאלי האסיר מהמיתולוגיה הנורדית. הוא מוזכר כאל שעזר לאודין בבריאת בני האדם.

== מקורות ==
בריאת האדם מתוארת ב"חזון הנביאה" (Völuspá), הפואמה הראשונה באדה הפואטית. לפי הפואמה, הוניר, לודור ואודין מצאו את אסק ואמבלה, שני בני האדם הראשונים. כל אחד מהאלים העניק מתנה לבני האדם ומתנתו של הוניר הייתה הנפש. ישנם ויכוחים בנוגע לתרגום של הפואמה מנורדית עתיקה ובתרגומים אחרים נתן הוניר נתן לבני האדם את ההיגיון. לפי הפואמה הוניר יהיה אחד האלים היחידים שיזכו לשרוד את ראגנארוק.

סיפור מקביל לבריאת העולם מתואר ב״הטעיה של גילבי״ באדה הפרוזאית, אך בסיפור זה במקומם של הוניר ולודור מוזכרים וילי ו-וה. היות שסנורי סטורלוסון, מחבר האדה הפרוזאית, הכיר את הפואמה, ישנה סברה שהוניר היה שם נוסף לאל וילי.

במחזור החיים מסופר שהוניר ומימיר הועברו לידי אלי הואניר במסגרת החלפת בני ערובה בין אלי הואניר לאלי האסיר. הואניר מינו את הוניר למשרה בכירה, אך הוא נהג בהססנות והסתמך באופן מוחלט על עצותיו ושיקול דעתו של מימיר. לבסוף הואניר כרתו את ראשו של מימיר ושלחו אותו לאלי האסיר.

== בתרבות ==
מכתש הוניר בקליסטו, אחד מירחיו של צדק קרוי על שמו של האל.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מיתולוגיה נורדית
קטגוריה:אלים נורדיים
קטגוריה:פגאניזם גרמאני
סרג'יו אולייניק

סרג'יו אולייניק (ברומנית: Sergiu Oleinic; נולד ב-25 בדצמבר 1985) הוא ג'ודוקא פורטוגזי יליד מולדובה אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג.

אולייניק נולד במולדובה והחל להתאמן בג'ודו בגיל 9. בשנת 2003 הוא עבר לפורטוגל בעקבות אחיו הבוגר ולדימיר, וקיבל אזרחות פורטוגלית בשנת 2007. הוא מתאמן במועדון הג'ודו של ספורטינג קלאב דה פורטוגל תחת הדרכתו של פדרו סוארס.

הוא ייצג את פורטוגל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 והודח בשלב שמינית הגמר לאחר שניצח את גאורגי זנטראיה האוקראיני והפסיד לוונדר מתיאו הדומיניקני.

==פרסים==
מקור:
*תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי):
:גראנד פרי סמסון 2015: מדליית ארד
:גראנד פרי בודפשט 2015: מדליית ארד
:גראנד פרי זאגרב 2017: מדליית כסף

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים
קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1985
ארני דיגרגוריו

ארנסט "ארני" דיגרגוריו (באנגלית: Ernest "Ernie" DiGregorio; נולד ב-15 בינואר 1951) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1973–1978.

מייקל דיגרגוריו הוא אחיינו.
==קריירת מכללות==
דיגרגוריו נולד בעיר נורת' פרובידנס שברוד איילנד, ובין השנים 1969–1973 למד בפרובידנס קולג'. בקבוצת הכדורסל של פרובידנס שיחק תחת המאמן חבר היכל התהילה לעתיד דייב גאוויט, ולצד שחקן האולסטאר לעתיד מרווין בארנס. בעונת 1972/1973 הוביל את קבוצתו לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, לראשונה בתולדות המועדון, עם ממוצעים של 24.5 נקודות ו-8.6 אסיסטים למשחק. במשחק רבע הגמר קלע דיגרגוריו 30 נקודות בניצחון מול אוניברסיטת מרילנד, ובחצי הגמר קלע 32 אך קבוצתו הפסידה מול אוניברסיטת ממפיס.

==קריירת משחק ב-NBA==
בדראפט ה-NBA{{כ}} 1973 נלקח דיגרגוריו בבחירה השלישית על ידי קבוצת באפלו ברייבס, במדיה שיחק בארבע עונותיו הראשונות בליגה. ב-1 בינואר 1974 קבע שיא קריירה ושיא מועדון של 25 אסיסטים במשחק מול פורטלנד טרייל בלייזרס. בסיום עונתו הראשונה זכה בתואר רוקי העונה לאחר שקלע 15.2 נקודות בממוצע למשחק והוביל את כל שחקני הליגה בממוצע אסיסטים למשחק (8.2) ובאחוזי קליעה מקו העונשין (90.2%).

במהלך עונתו השנייה סבל מפציעה קשה בברכו, ומאז ועד לסיום הקריירה לא הצליח לשחזר את יכולתו מעונת הרוקי המוצלחת. בקיץ 1977, לאחר ארבע עונות עם הברייבס, הועבר בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס, ובפברואר 1978 שוחרר וחתם על חוזה בבוסטון סלטיקס. בסיום עונת פרש ממשחק, בגיל 27.

ממוצעיו הכוללים לאורך חמש עונותיו ב-NBA הם 9.6 נקודות, 2.0 ריבאונדים ו-5.1 אסיסטים למשחק.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:רוד איילנד: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני פרובידנס קולג'
קטגוריה:בחירות דראפט של באפלו ברייבס
קטגוריה:כדורסלני באפלו ברייבס
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס לייקרס
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:חברי היכל התהילה של כדורסל המכללות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
חומר אפל קל

באסטרונומיה וקוסמולוגיה, חומר אפל קל (light dark matter) הוא כינוי לחלקיקי חומר אפל השייכים למחלקה של חלקיקים שמגיבים חלש יותר עם כוחות ושדות (כבידה ואחרים) מאשר הכוחות הגרעיניים בתוכם (WIMPs- Weakly interacting massive particles). על פי ההערכות, לחלקיקים אילו מסה הפחותה מ-1Gev. הם כבדים יותר מאשר חומר אפל חם (WDM-Warm Dark Matter, HDM-Hot Dark Matter) וקלים יותר מאשר חומר אפל קר (CDM-Cold Dark Matter). באופן יחסי, לחלקיקים אילו יש מסה גדולה ביחס לשאר החלקיקים במודל הסטנדרטי. בנוסף, אפשרות לבניית מודל של חומר אפל קל עשויה להתאפשר על ידי הנחת קיום של בוזוני אור חדשים.

== מוטיבציה ==
כלל החלקיקים שאוזכרו לעיל, הם חלק ממודל למדא-CDM, המודל המקובל כיום בקרב חוקרים להסבר תופעות ומאפיינים של היקום והיווצרותו. אחת ההנחות של המודל הוא קיומם של חלקיקי חומר אפל. חומר אפל הוא חומר היפותטי שקיומו מאפשר הסבר לתופעות כבידיות מסוימות. לפי הנחת החומר האפל, ישנם כמה סוגים שונים שלו, שחומר אפל קל מהווה אחד מהם. חקר חומר אפל קל נעשה נפוץ בקרב מדענים בשל התרומה הרבה של המחקר לביסוס מודלים ותאוריות שמסבירות את היווצרות היקום.

== לקריאה נוספת ==
* Bertone, Gianfranco (2010). Particle Dark Matter: Observations, Models and Searches. Cambridge University Press. p. 762. Bibcode:2010pdmo.book.....B. .

קטגוריה:חומר אפל
2019 06
קטגוריה:קוסמולוגיה
קטגוריה:אסטרופיזיקה
וונדר מתיאו

וונדר מתיאו (בספרדית: Wander Mateo; נולד ב-24 בדצמבר 1989) הוא ג'ודוקא דומיניקני אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג.
== קריירה ==
מתיאו נולד בעיר סן חואן דה לה מגואנה שברפובליקה הדומיניקנית והחל להתאמן בג'ודו בגיל 9 בהדרכתו של דולסה מריה פניה.

הוא התחרה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג וסיים במקום השביעי. הוא הודח בשלב רבע הגמר לאחר שני ניצחונות ושני הפסדים. בקרב הראשון הוא ניצח את רודריק קוקו מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, בשמינית הגמר הוא ניצח באיפון את סרג'יו אולייניק הפורטוגלי וברבע הגמר הפסיד למסאשי אבינומה היפני. הוא נשר לקרבות בית הניחומים שם הפסיד לרישוד סובירוב האוזבקי והודח.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ילידי 1989
דן-אקסל זגדו

דן-אקסל זגדו (בצרפתית: Dan-Axel Zagadou; נולד ב-3 ביוני 1999) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בשטוטגרט.

== קריירת מועדונים ==
זגדו נולד בקרטיי למשפחה ממוצא איווארי. זגדו החל את הקריירה שלו באקדמיית המועדון בעיר הולדתו, קרטיי, לפני שעבר בגיל 12 לפריז סן-ז'רמן ב-2011. הוא שיחק והתקדם במחלקת הנוער של המועדון בחמש העונות העוקבות, עד שב-2016 קודם לקבוצת המילואים של המועדון, שם ערך 9 הופעות בליגת החובבנים הצרפתית (הליגה הרביעית בצרפת).

ב-5 ביוני 2017, חתם זגדו על חוזה ארוך טווח של חמש שנים בבורוסיה דורטמונד בהעברה חופשית. ב-28 באוקטובר 2017 כבש זגדו את השער הראשון שלו במדי הקבוצה, בהפסד הקבוצה להנובר 96 בתוצאה 2–4. במשחק זה הוא גם קיבל את הכרטיס האדום הראשון בקבוצה, בדקה ה-59.

ב-19 בספטמבר 2022 חתם לארבע שנים בשטוטגרט.

== קריירה בינלאומית ==
זגדו שיחק בכל הנבחרות הצעירות של צרפת, ואף זומן לטורניר המונדיאלטו, המונדיאל עד גיל 19, בשנת 2019.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מגני כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה דורטמונד
קטגוריה:כדורגלני שטוטגרט
קטגוריה:קרטיי: כדורגלנים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1999
Lady Croissant

Lady Croissant (בעברית: גברת קרואסון) הוא אלבום ההופעה הראשון של הזמרת-יוצרת האוסטרלית סיה. האלבום יצא לאור ב-3 באפריל 2007, על ידי חברת התקליטים Astralwerks. בין היתר, זכה אלבום ההופעה לשבחים וביקורות חיוביות.

באלבום זה, נכלל השיר "Destiny", של הלהקה זירו 7.

== רקע והפקה ==
האלבום הופק על ידי דן קארי, שכתב איתה ביחד את להיטה "Breathe Me", שנכלל באלבום האולפן השלישי שלה, Colour the Small One. כמו כן, בהופעה עצמה שרה סיה שירים של הלהקה זירו 7, בה הייתה חברה.

אלבום ההופעה יצא קודם באוסטרליה וארצות הברית, וחודש לאחר מכן גם בבריטניה.

==רשימת רצועות לאור==

== היסטוריית יציאות ==
{| class="wikitable"
!מקום
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!אוסטרליה
| rowspan="2" |3 באפריל 2007
|הורדה דיגיטלית
| rowspan="3" |Astralwerks
|
|-
!ארצות הברית
| rowspan="2" |תקליטור • הורדה דיגיטלית
|
|-
!בריטניה
|7 במאי 2007
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי סיה
קטגוריה:אלבומי הופעה באנגלית
הבאר של מימיר

במיתולוגיה הנורדית, הבאר של מימיר (בנורדית עתיקה: Mímisbrunnr) היא באר הממוקמת מתחת לעץ העולם יגדראסיל ומקושרת עם דמותו של האל האסירי מימיר. הבאר של מימיר מוזכרת באדה הפואטית ובאדה הפרוזאית. הבאר שוכנת מתחת לאחד משלושת שורשי עץ העולם שמגיע עד ליוטונהיים, היכן שעולם הבריאה הריק גינונגגאפ שכן בעבר. באדה הפרוזאית נכתב שמימי הבאר מכילים תבונה כה רבה עד שאודין הקריב את אחת מעיניו כדי לזכות במשקה יחיד ממנה.

== מקורות ==
=== האדה הפואטית ===
הבאר מוזכרת בפואמה הראשונה באדה הפואטית, ״נבואת הרואה״ (Völuspá), בה נביאה מספרת לאודין על אודות בריאת העולם וסיומו. בפואמה הנביאה אומרת לאודין שהיא יודעת שאודין הקריב את אחת מעיניו ושם אותה בבאר וכי מימיר שותה ממימי הבאר בכל בוקר.

במקום אחר בפואמה מתייחסת הנביאה לשמיעתו או קרנו של היימדאל - ישנם חילוקי דעות בנוגע לתרגום המילה hljóð מנורדית עתיקה:

החוקרת קרולין לרינגטון טוענת שהקטע מצביע על כך שגם היימדאל, כמו אודין, השאיר בבאר חלק מגופו (במקרה זה - את אוזנו).

=== האדה הפרוזאית ===
ב"הטעיה של גילבי", החלק השני באדה הפרוזאית, ה"נעלה" מספר למלך גילבי על עץ העולם. ה"נעלה" מספר על שלושת שורשי העץ שאחד מהם מגיע למקום בו היה בעבר עולם הבריאה הריק גינונגגאפ והיום נמצא בו עולם הענקים יוטונהיים. הנעלה מסביר שמתחת לשורש נמצאת בארו של מימיר, המכילה תבונה רבה. בעל הבאר, מימיר, מלא בידע כיוון שהוא שותה מהבאר בעזרת הקרן גיילרהורן (Gjallarhorn). ה"נעלה" מספר על אודין שהקריב את עינו והשאיר אותה בבאר בשביל משקה יחיד ממנה, ולאחר מכן מצטט מפואמת "נבואת הרואה" מהאדה הפואטית.

== ראו גם ==

* הבאר של אורד
* ורגלמיר

== קישורים חיצוניים ==

*תרגומי שאול טשרניחובסקי [http://benyehuda.org/tchernichowsky/edda_icelandic.html מן האדה האיסלנדית] בפרויקט בן-יהודה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מיתולוגיה נורדית
קטגוריה:פגאניזם גרמאני
מימיר