ענת

ענת (באוגריתית: 𐎓𐎐𐎚,<ref name=":0"></ref> בכנענית: 𐤏𐤍𐤕<ref name=":5">KAI 42 – כתובת ענת-אתנה</ref>) היא אלת המלחמה, הציד והפריון הכנענית, שפולחנה נפוץ במזרח התיכון הקדום, ממסופוטמיה עד מצרים העתיקה. ענת מתוארת כיפה, עזת נפש ובעלת תושייה. היא המקבילה הכנענית לאיזיס המצרית ולאתנה היוונית,<ref name=":5">KAI 42 – כתובת ענת-אתנה</ref> שעל עיצוב דמותה כנראה השפיעה רבות.

== בתקופת הברונזה ==

=== בנהריים ===
ענת המוקדשת לאלה ענת]]
האמורים עבדו את האלה ענת במסופוטמיה, כפי שעולה מהופעות שמה כרכיב בשמות תאופוריים (בהם היא מופיעה לרוב כ־ḫa-na-at (משוחזר ʿanat), אך גם ביחסות כ־a-na-ti (משוחזר ʿanati) וכ־ḫa-na-ta ו־a-na-ta (משוחזר ʿanata)).<ref></ref> במילון אמורי–אכדי המתוארך לימי עמורפיא (חמורבי) או רים-סין הראשון, מובאת ענת (ḫa-na-tum) בטור המלים האמוריות כמקבילה לאשתר (<sup></sup>INANNA בשומרוגרמות, נהגה Ištar) בטור המלים האכדיות.<ref name=":52"></ref>

בעיר העתיקה ענת נמצאה כתובת, ובה מתוארת ענת "החזקה ביותר מכל ה־<sup></sup>AŠ<sub>4</sub>.DAR<sup></sup> (העשתרות, ברבים)" שאין שווה לגבורתה בין כל ה"עשתרות".<ref></ref><ref></ref>

=== במצרים ===
פסל רעמסס השני וענת מניחה יד על כתפו, [[המוזיאון המצרי<ref>ראו גם תמונה של הפסל מהצד ותמונה נוספת של הפסל מקדימה</ref>]]
פולחנה של ענת הגיע מכנען גם למצרים העתיקה יחד עם פולחן עשתרת אחותה (שהייתה משנית בחשיבותה ביחס לענת),<ref name=":34"></ref> אולי בתיווך החיקסוס,<ref name=":10" /> שבין מלכיהם נמצא גם אחד בשם "ענת־הר" או "ענת־אל".<ref></ref><ref> – חורון מפרש את השם כ"ענת צורי" לפי הקריאה "ענת־הר"</ref> בתקופת השושלת ה-18 ועוד יותר בתקופת השושלת ה-19, נחשבה ענת בעיני המצרים לאחת האלות הגדולות, לאלת מלחמה אדירה. רעמסס השני קרא לאחת מבנותיו בינתענת (בת־ענת) על שמה.<ref></ref> כתר האתף היה מזוהה עם ענת, כפי שניתן לראות למשל בלוחית בה ענת עטורת האתף עומדת על סוס, ולידה בעל־סת על אריה.<ref name=":11"></ref><ref></ref> האלה על הסוס, שמשני צדיה דמויות גבריות, אופיינית למצבות מצריות, וניתן למצאה גם בתבנית עתיקה לצלמיות־לוח שנמצאה בתל קרניים, ליד בית שאן.<ref name=":11"></ref> הסוס שימש בתקופת הברונזה המאוחרת בהקשרים צבאיים בלבד.<ref name=":11"></ref> על שני שברים ציוריים מטאניס ומצבה מהמוזיאון הבריטי מזוהה האלה חובשת כתר האתף בפירוש כענת, יחד עם הכינוי האופייני לה: nb.t p.t nb.t nṯr.w, "גבירת השמים, גבירת האלים"<ref name=":13"></ref> או "מלכת השמים ובעלת כל האלים"<ref name=":10" />, וכך גם על מצבה ממקדש מצרי בבית שאן (שם זכתה ענת לאהדה מיוחדת בסוף תקופת הברונזה)<ref></ref> מימי רעמסס השני (המאה ה-13 לפנה"ס),<ref name=":10" /> שם האלה המתוארת עטורת כתר האתף אוחזת בשרביט ואס ובסמל ענח'.<ref name=":13" /> היא מתוארת גם בשני מקומות יושבת ליד רעמסס ומניחה את ידה על כתפו, ופעם אחת ישובה על כס עם מגן וחנית מורמת.<ref name=":13" /> בטקטסים מצריים מתקופת הברונזה המאוחרת תוארה ענת כפרה מניקה, ומנגד גם כאלת מלחמה ומגנת הלוחמים.<ref name=":12" />

בפפירוס האריס 501 המאגי מתוארות עשתרת וענת כ"שתי האלות הגדולות שֶׁהָרוּ אך לא ילדו", דבר המפורש כביטוי ל"חוסר בגרות" מצד האלות, שלא משתלבות בספירה הנשית הבוגרת של נישואים ורבייה כדי להישאר בספירה הגברית של מלחמה וציד.<ref name=":35"></ref>

בימי פרעה חרמחב, לאחר מסע הניצחון שלו מגבל לכרכמיש, קצין האורוות סן־נפר העיד בכתובת הקדשה שנתן מנחות: למלך, לפתח "מדרום לחומתו" אדון החיים ושתי הארצות (מצרים העליונה והתחתונה), לעשתרת גבירת השמים, לענת בתו של פתח אדון האמת, לרשף אדון השמים, ולקדש גבירת כוכבי השמים; אלי הלבנט, עשתרת, ענת ורשף, מחזיקים ביכולות צבאיות, ובו־בזמן היו אלי כנען הנלחמים בצד המצרים, ושילובם של האלים (במיוחד עשתרת אלת הסוסים) נועדו להבטיח את השלטון הצבאי המצרי בכנען.<ref name=":36"></ref>

כתבים מצריים אחרים מעידים על פולחן ענת ועשתרת כאלות ריפוי וקסם אפוטרופאי.<ref name=":362"></ref>

== באוגרית ==

=== שמותיה ומאפייניה ===
דמותה של ענת העולה מהשירה האפית האוגריתית מצטיינת ברוח גבורה ואמץ לב. היא לוחמת אדירה המכניעה את אויביה, ונהנית לטבול בדמם. היא נאמנה לאחיה בעל במלחמותיו נגד אויביו, ובתמיכתה בו היא אף מתנהגת בעזות מצח כלפי אל אביה, אשר כל שאר האלים נוהגים בו בכבוד. בהיותה אלה נקבית, דמותה גם קשורה בפריון, והדבר מסביר את צידודה בבעל, אל החיים, כנגד ים ומות ההרסניים. גם כינויה "יבמת לאִמם" (יולדת לאומים) קשור בפריון. יופיה נחשב למופת, כפי שמופיע בדימוי מעלילת כרת.<ref name=":10"></ref><ref name=":7"> – לוח UT Krt שו' 133-148</ref>

היא נקראת "בתלת ענת" (הבתולה ענת, בתמורה ולא בסמיכות, בדומה לבתולת ישראל ובתולת בת ציון המקראיות),<ref name=":0"></ref> "יבמת לאִמם" (יבמת, יולדת לאומים),<ref name=":0" /> "שת עֿר" (גבירת הצור/הר)<ref></ref> ו"רחם ענת" (הנערה ענת)<ref></ref>. ענת מתוארת במספר מקומות כבעלת יכולת תעופה (בנוסחה קבועה "תדעץ פענמ ותר ארץ", ותנתר מהארץ),<ref name=":1"> – לוחות UT ʻnt IV vi-V vi</ref><ref name=":2"> – לוחות UT 51 IV-V</ref><ref name=":3"> – לוחות UT 76 II-III</ref><ref name=":6"> – לוח UT Aqht 2 VI</ref> בעלת יכולות ריחוף<ref name=":8" /> ודאייה<ref name=":9" /> וכן כבעלת כנפיים.<ref name=":3" /> שם מעונה הוא "אֻעֿר" (מלשון מערה) ו"אִנבב" (מלשון נבוב, המורה גם הוא על מערה), והוא מתואר גם כ"עֿר", מערה או צור (הר).<ref> – לוחות UT ʻnt IV, ʻnt II ix, 6, 607</ref>

=== עלילות בעל וענת ===

בעלילות בעל וענת, בה נאבק הבעל באלים שונים על השלטון בעולם, ענת עומדת לצד בעל בעקביות ועוזרת לו במלחמותיו באויביו.<ref name=":4"> – לוח UT ʻnt II</ref> כאשר בעל מתפרץ בכעס על האלים הנכנעים לשליחי ים האימתניים ושוחט את השליחים, ענת ועשתרת אוחזות בידיו במטרה להרגיעו ולרסנו.<ref> – לוח UT 137</ref> ענת מתוארת כלוחמת חזקה ומוכשרת, המסוגלת להביס אויבים רבים מכמה חזיתות בבת אחת.<ref name=":4"> – לוח UT ʻnt II</ref> מלחמתה מתוארת בפירוט: ראשים רבים תחתיה וכפות ערמה בערימות כארבה; היא תולה ראשים על גבה ומשנסת כפות לחגורתה. את אויביה היא מכניע במטה ובגב קשת. לאחר מכן היא עורכת משתה בביתה ללוחמים אויבי הבעל, ומוחצת אותם בין שולחנותיה.<ref name=":4"> – לוח UT ʻnt II</ref> היא טובלת בדם אויביה הלוחמים עד ברכיה ואף עד צווארה. לאחר מכן היא מנקה את ביתה ויוצקת בו שמן שלום, רוחצת ידיה, מסדרת את רהיטיה, שואבת מים ורוחצת את ביתה. בעל שולח את עלמיו לבקש מענת "לקרוא (לאסוף) מארץ מלחמה" ולבוא למעונו לשמוע ממנו דברי פלא (דבר עץ ולחישת אבן, דבר לא ידעו אנשים ולא יבינו המון הארץ, תַאֲנת שמים עם ארץ – תהומות עם כוכבים), אולם כשהעלמים מתקרבים, מזדעזעת ענת, בחשבה כי באו למסור לה על אויב חדש שהופיע לבעל. היא מפרטת את אויבי בעל שהביסה, כולל ים, הלויתן והתנין. כשהעלמים מוסרים את דברי בעל, נאותה ענת לדבריו ובאה לבקרו.<ref> – לוחות UT ʻnt III-IV; לוחות UT 130-131 מכיל קטעים דומים מאוד, וייתכן שמדובר בלוחות תרגול (ראו עלילות האלים עמ' 189-192).</ref> עיקר דבר הביקור לא שרד.<ref></ref>

כאשר בעל מבקש לבנות לו בית כמו לשאר האלים, ענת מקבלת את השליחות לבקש זאת מאל. היא משננת דברי איומים, מאחר שיודעת שלא יקבל אותה בנעימים. הדברים נאמרים בגוף שלישי ומכך עולה שמדובר בשינון בלב או מול בעל. לאחר מכן היא רוקעת ברגלה ומנתרת מהארץ, ומגיעה למעונו של אל, ב"מבכי נהרים, קרב אפיק תהומותים". אל רואה את ענת קרבה דרוכה לקרב, ולכן מתחבא בחדריו ומדבר אליה משם. הוא מתריע בפני ענת שאם תבצע את זממה, יבוא אסון על הארץ. אף על פי כן ענת מתפרצת עליו ומאיימת את איומיה, הפעם בגוף שני. אל נכנע אליה ושואל לרצונה, והיא מיד משנה את סגנונה, מברכת אותו על דברי חכמתו, מאחלת לו חיי נצח ומבקשת ממנו בית לבעל.<ref name=":1" />

בלוח אחר, שהקשרו איננו ברור לחלוטין, מבקש אל מענת לקרוא מלחמה מהארץ, בנוסח זהה לנוסח בקשתו של בעל.<ref> – לוח UT ʻnt II ix</ref>

בסדרת שברי לוחות אחרת, מנסים בעל, כושר וחסיס וענת לשכנע את אל לאפשר בניית בית לבעל.<ref></ref> מאמצי השכנוע כללו ביקור של בעל וענת אצל אשרה כדי לתת לה מתנות יקרות ולגייסה למאמצים. כאשר ראתה אשרה את ענת ובעל, היא נלחצה משום שחששה שבאו למחוץ אותה ולכלות את בניה, אך נרגעה ושמחה כשראתה כסף וזהב בידיהם.<ref> – לוח UT 51 II</ref> לאחר מכן מבקרים בעל וענת את אשרה, והיא שואלת אותם "איך תְרצו את אשרה? הֲריציתם את אל?" וענת עונה לה שיְרצו אותה תחילה, ולאחר מכן את אל. אשרה מציאה לה מזון ומשקה.<ref> – לוח UT 51 III</ref> לבסוף אשרה נאותה לשכנע בעצמה את אל, בקטע ששרדו רק שורותיו האחרונות.<ref></ref> היא יוצאת למעון אל, וענת בעקבותיה. ענת מצותתת לאשרה ואל, ככל הנראה מבלי שידעו, וכששומעת שאל הסכים, היא שמחה, רוקעת ברגלה ומנתרת למעון בעל במרום צפון לבשר לו את הבשורה.<ref name=":2" />

לאחר שבעל מובס על־ידי מות ובעקבות כך מת, ענת משוטטת בכל הר וגבעה בארץ, ומוצאת את מקום נפילתו של בעל ומתאבלת.<ref> – לוח UT 67 VI</ref> גילויי האבל שלה ושל אלים אחרים שם מזכירים איסורים המופיעים ב.<ref>; הכותבים מפנים לתרגום אונקלוס לפסוקים אלה: </ref> ענת ושמש "יורדות לארץ" באבלן ובוכות. הן נושאות את בעל וקוברות אותו בצרורות צפון, ועורכות טקס עם זביחת מאות חיות: שבעים ראמים, שבעים אלופים, שבעים צאן, שבעים אילים, שבעים יעלים, שבעים יחמורים וכנראה גם שבעים צבאים. מיד לאחר מכן מגיעה ענת למעון אל, שם נמצאת גם אשרה, נוהגת כלפיו בגינונים הרגילים למתארחים אצלו (בניגוד לביקורים קודמים שלה), ואז פונה לאשרה בנימת לעג וקוראת לה לשמוח כי מת בעל.<ref> – לוחות UT 62 (שו' 1-29) ו־49 I</ref>

ענת ממשיכה להתאבל על מות בעל ולשוטט בארץ בחיפושים, מוצאת את מות ומבקשת ממנו לתת את אחיה. מות מיתמם וטוען שאכילת בעל, כלומר מותו, הייתה מקרית. ענת ממשיכה באבלה ימים וירחים. היא אוחזת במות, מבקעת אותו בחרב, זורה אותו בחישור, שורפת אותו באש, טוחנת אותו ברחיים, זורעת אותו בשדה, ומייחלת שציפורים תאכלנה שאריו.<ref> – לוח UT 49 II</ref> בעקבות תבוסת מות חולם אל חלום על שיבת בעל לארץ, בעקבותיו הוא צוהל, וקורא לענת להודיע לשמש לחמם את הארץ ולתור את בשדות אחר בעל. ענת מודיעה לשמש את דברי אל, ושמש נאותה לבקשה.<ref> – לוח UT 49 III-IV</ref>

בעל שב למלוך על הארץ, ולאחר שבע שנים חוזר אליו מות ותובע ממנו את עלבונו על מעשי ענת, מבקש או מאיים למחוץ ולאכול אחד מאחי בעל, ואז חוזר ומבקש לכלות את ענת, אנשים והמון ארץ.<ref> – לוח UT 49 V</ref> איום זה לבסוף לא מתממש בעקבות תבוסת מות.<ref> – לוח UT 49 VI</ref>

בלוח שלא ברור מקומו בעלילה, ענת באה לבקר את בעל, אך נאמר לה כי הוא איננו בהיכלו, והיא מנתרת ועפה בחיפושים אחריו. הוא מבחין בה מתוך אחו מלא ראמים, כורע לפניה ומברכה. ענת מבחינה בפרה, וזאת הרה ויולדת עגלים ואלוף לענת. לאחר מכן הפרה יולדת לבעל אביר וראם (או אביר־ראם).<ref name=":3" /> לוח אחר מדבר גם הוא, בהקשר פגום ומעורפל, על לידה, הנקה והענקת שם, וכן על תעופה והכנעת אויבים, וככל הנראה מתייחס לענת.<ref> – לוח UT 6</ref> לוח נוסף עוסק אף הוא בשגל, הריון וילודה, ומזכיר את ענת ובעל, אך ממנו שרדו שורות מעטות ופגומות ביותר.<ref> – לוח UT 132</ref>

בלוח נוסף שהקשרו איננו ברור, ענת נשלחת בשליחות הקשורה בבעל.<ref> – לוח UT 76 I</ref>

=== בעלילת אקהת ===

לאחר שדנאל הערירי יולד את בנו הגיבור אקהת,<ref> – לוח UT Aqht 2 II</ref> כושר וחסיס מבקר את דנאל בשער בו הוא שופט, ומניח על ברכי דנאל קשת פלאית, מתנה לאקהת.<ref> – לוח UT Aqht 2 V</ref> לאחר מכן, דנאל עורך משתה בו נוכחים ענת ואקהת עם קשתו. ענת מבחינה בקשת, ומעוררת בה קנאה עזה, היא זורקת את כוסהּ לארץ ושופכת את יינה לעפר. היא נושאת את קולה וקוראת לאקהת לבקש ממנה כסף וזהב תמורת הקשת. אקהת מציעה לה לקחת אדירי עקבים (מיתרים, גידי רגליים) מלבנון, אדירי גידים מראמים, אדירי קרניים מיעלים, מתנים (מיתרים) מעקבי שור ואדירי קנים מ"צלאל" (כנראה שם מקום), לתתם לכושר וחסיס, והוא יעשה לה קשת. ענת ממשיכה להציע לו תמורות לקשת: חיי אלמוות וחיים עם בעל. אקהת מתייחס עתה להצעתה ועונה לה שלא תפתהו, כי פיתויה חוחים (קוצים), וכי אחריתו של כל אדם שיבה, והוא מות אנוש ימות. הוא מוסיף . ענת צוחקת בקול, ובלבה היא מאחלת לאקהת שישוב בו, למענו ולמענה, וזוממת נקמה. היא רוקעת ברגלה ומנתרת מהארץ, מגיעה למעון אל, משתחווה לו ומכבדת אותו, ו"מלשינה" את אקהת (כלשון הכתוב), מבקשת רשות לפגוע בו.<ref name=":6"> – לוח UT Aqht 2 VI</ref> ענת מאיימת עליו באותם איומים בהם איימה עליו אם לא יסכים לבניית בית לבעל, והוא עונה לה באותה בתשובה דומה. הוא מתיר לה ללכת לאחוז את אשר בכבדה – לבצע מזימתה. ענת הולכת מרחק רב ומגיעה לאקהת, וקוראת אליו "אתה אחי ואני אחותך!". היא מזמינה אותו לצאת לציד יחד ב"קרת אבלים, אבלים קרת ירח".<ref> – לוח UT Aqht 3 rev.</ref>

לאחר כמה שורות שלא שרדו, ענת נפגשת עם יטפן, עושה דברה, ומורה לו לשוב לקרת אבלים (כנראה מקום מושבו) ולחכות לחידוש ירח, ובזרחו ב"קרן ימינו", יהלום יטפן אנושות בקודקוד אקהת. יטפן שואל את ענת: , אך ענת מורה לו לשוב בו, וממשיכה לפרט את מזימתה: היא תשימו כנשר בחגורתה, וברגע שאקהת ישב לסעוד, ירחפו מעליו נשרים. ביניהם תרחף ענת, ועל אקהת תציב את יטפן כדי שיהלמנו על קודקודו, ישפוך כמו שטף דמו, וכך תצא ממנו כמו רוח נפשו. אז מימושה של מזימת ענת מסופר, בגוף שלישי במקום בגוף ראשון כבדברי ענת. בראותה כי מחצה את אקהת בכתה ענת: . עוד מסופר כי עופות אכלו את גופתו.<ref name=":8"> – לוח UT Aqht 3 obv.</ref> לאחר המעשה, יטפן שובר את הקשת או מפילה למים, וענת מהרהרת בכך. היא מקוננת על אקהת ומנסה להחיותו, ללא הצלחה. מסופר כי בעקבות מותו נבלו ביכורי הקיץ ויבולי השיבולים.<ref> – לוח UT Aqht 1</ref>

העלילה ממשיכה, אך ענת לא מופיעה במקטע גדול ממנה (לפי ההערכה, חלק גדול מהמשך העלילה לא שרד)<ref></ref>. בשלב מאוחר יותר, נעזר דנאל ברפאים כדי להעלות באוב את אקהת, ובהעלאה נוכחת גם ענת, שאף אוחזת את יד דנאל, כאילו פשעה נחמק או נמחל. בין הנוכחים הנוספים נמצא גם "מהיר ענת", דמות כלשהי הכפופה לענת. ענת מתוארת בלוח צדה ומבריחה את עופות השמיים, אולי בכך נרמזת טינתה לעופות שאכלו את גופתו.<ref> – לוח UT 124</ref>

=== בלוחות שיריים נוספים ===
בעלילת כרת לא ממלאת ענת תפקיד כדמות, אולם כאשר אל מדריך את כרת בחלומו כיצד להשיג לו אישה ולהעמיד צאצאים, הוא מורה עליו להגיע ל"אדום רבה ואדום זעירה", ולקרוא שם למלך ,<ref name=":7" /> וכך אכן כרת קורא למלך אותה ארץ.<ref> – לוח UT Krt שו' 288-293</ref> בהמשך, לאחר שכרת כבר לקח את מרת חרי, הוא עורך משתה לאלים, ובין הקרואים נמצאת גם "רחמי", כנראה ענת. אל מברך את כרת ומאחל לו שאשתו תלד לו שבעה בנים ובת שמינית, וממשיך: .<ref> – לוח UT 128 II</ref>

בלוח המתאר את אל במרזח, מגיע למרזח אורח לא קרוא, ולאחר שאֵל מכהו בחוטר, עשתרת וענת הגיעו והתקינו לו כלי נשק להכות את אותו אורח. שוער בית אל גוער בהן. בהמשך יוצאות ענת ועשתרת לשוטט ולצוד, אולי כדי לעזור לאל.<ref> – לוח UT 601</ref>

בלוח נוסף, המתאר משתה אחר בו נוכחים מספר אלים, מתוארת ענת: .<ref name=":9"> – לוח UT 602</ref>

בלוח פגום, שהוא כנראה שריד מזמור לבעל, חוזר בצורה פגומה מאוד תיאור התרחצות ענת לאחר הבסת אויבי העל, החוזר במספר לוחות.<ref> – לוח UT 603; הקטע מופיע גם בעלילות האלים עמ' 125-129 – לוחות UT ʻnt III-IV; עלילות האלים עמ' 189-192 – לוחות UT 130-131.</ref>

בלחש עלילת האלים הנאבקים בנחש, הדמות המרכזית "אם פחל" קוראת לאמה, הדמות המרכזית השנייה, שמש, להוביל קול אל אלים שונים במעונותיהם, כדי להודיעם לחש קסם נגד נשיכת נחשים. לכל קריאה לאל מוקדש קטע ביצירה, כאשר ההבדל בין הקטעים הוא רק בשם האל ומעונו; לענת ועשתרת (יחד, כזוג) מוקדש הקטע הרביעי מבין קטעים אלה, ומעונן הנזכר בלוח הוא "אִנבב", הנזכר גם במקומות אחרים כמעון ענת.<ref> – לוח UT 607</ref> בלוח הממשיך את הלוח הזה, בשל ערפל שכיסה את הארץ גברה "חמה" (ארס), ובין האלים הרבים שנזכרו (רובם בזוגות) כאוספי ה"חמה" מוזכרת ענת.<ref> – לוח UT 608</ref>

במחזה הולדת שחר ושלם, לאחר דברי פתיחה, מוצגים אל ונשותיו, בשְׂדה אשרה ורחמי – היא כנראה ענת, על שפת הים. אל עוסק בגחלים, ומנסה לקיים יחסי מין עם נשותיו; לאחר טקס הכולל ירי בציפור וצלייתה על הגחלים, החוזר על עצמו כמה פעמים, "ידו" (איבר מינו) מתוארת כארוכה כים, הוא משגל את הנשים והן הרות. לאחר חודשי ההריון נולדו שחר ושלם.<ref></ref> האלים מתוארים כ"יונקי שדי שׂרה" (כנראה כינוי לאשרה), וייתכן שהדבר חשוב לאור היותן של האמהות בנות אדם, שבניגוד ל"שרה" שהיניקה אותן (כנראה אשרה) לא היו ראויות להניק את בני אל;<ref></ref> על לוחית שנהב שנמצאה באוגרית נחרטה אלה מכונפת, המזוהה עם ענת,<ref></ref> המניקה שני בנים, והיו שקישרו בין הלוחית לסצנה בהולדת שחר ושלם.<ref></ref>

=== בלוחות פולחניים אחרים ===
ענת מוזכרת גם ברשימות קורבנות לאלים שונים,<ref>לוחות KTU<sup>2</sup> 1.27, 1.39, 1.41, 1.46, 1.87, 1.118, 1.148, 1.168, 1.173</ref> בחלקן נזכרות גם "ענת צפן"<ref>לוחות KTU<sup>2</sup> 1.46, 1.109, 1.130</ref>, "ענת חֿבלי"<ref>לוחות KTU<sup>2</sup> 1.39, 1.102, 1.162</ref> (מלשון חבלה<ref></ref>) ו"ענת חל" (ענת של מקום פולחני<ref>, שם מוזכר בהקשר זה ו</ref>), בלחש או מזמור שעיקרו בעל,<ref>לוח KTU<sup>2</sup> 1.82</ref> ברשימת קניינים של קבוצה דתית בשם "מרזח ענ[ת?]",<ref>לוח KTU<sup>2</sup> 4.642</ref> וכן בשברי לוחות פגומים ללא הקשר ברור.<ref>לוחות KTU<sup>2</sup> 1.151, 1.61</ref> היא גם מוזכר בהמנון חורי בו נזכרים אלים כנעניים וחוריים,<ref>לוח KTU<sup>2</sup> 1.42</ref> וכן כ"ענתד" (בתוספת ד' האופיינית בחורית)<ref></ref> ברשימות אלים חוריים.<ref>לוחות KTU<sup>2</sup> 1.60, 1.110, 1.116, 1.135</ref>

ענת מוזכרת גם בפתיח דתי של מכתב, בו מבורך הנמען, המלך, בשם אלים שונים,<ref>לוח KTU<sup>2</sup> 2.42; ראו </ref> ואולי גם במכתב נוסף.<ref>לוח KTU<sup>2</sup> 2.33</ref>

ברשימת עובדי גתות מלכותיות נזכר אדם בשם "חֿרין בן ענת".<ref>לוח KTU<sup>2</sup> 4.307</ref> על חותם גליל נמצא גם השם "ענת" לבד.<ref>כתובת KTU<sup>2</sup> 6.74; ראו </ref>

=== בממצא החומרי ===
בין לוחות השנהב המפוארים שנמצאו באוגרית, נמצא לוח המתאר אלה מכונפת ומקורננת מיניקה שני ילדים, וייתכן שמדובר בענת.<ref></ref><ref></ref>

== בתקופת הברזל ==
עמ=68}}</ref>

=== בכנען ובמקרא ===
מספר יישובים ברחבי כנען נקראו על שם ענת, ביניהם בית ענת, בית ענות, ועל פי רוב גם ענתות.<ref name=":10" /> ב מוזכר שאת בית ענת לא יכלו אנשי נפתלי לכבוש. שמה נזכר גם בשמו של השופט שמגר בן ענת; קאסוטו טען שהשם מצביע על מוצאו של השופט מבית ענת,<ref name=":10" /> אך בהקשר זה יש לציין כי "ענת" כשם פרטי נמצא גם באוגרית,<ref>כתובות KTU<sup>2</sup> 4.307, 6.74</ref> ובאל-ח'דר שליד בית לחם נמצא חץ כנעני עתיק, עליו נכתב שם בעל החץ: "עבדלבאת בן ענת".<ref name=":12"></ref>

בחוזה שערכו אסרחדון מלך אשור ובעל הראשון מלך צור, הוטחו קללות שונות על ראשו של מלך צור אם יפר את הברית, ביניהן: "ביתאל וענת־ביתאל יובילו אותך לפני ארי טורף אדם".<ref name=":122">[http://oracc.museum.upenn.edu/saao/P336126/ SAA 02 005. Esarhaddon’s Treaty with Baal, King of Tyre] באתר [http://oracc.museum.upenn.edu/ Open Reachly Annotated Cuneiform Corpus (ORACC)], מתוך Simo Parpola and Kazuko Watanabe, Neo-Assyrian Treaties and Loyalty Oaths (State Archives of Assyria, 2), 1988</ref><ref name=":22"></ref>

אף שנראה שענת הייתה אלה חזקה ודומיננטית, בתנ"ך אין כלל התייחסות לה או לפולחנה. ייתכן ששמה נרמז בדברי הושע: – חוקר המקרא יוליוס ולהאוזן,<ref></ref> ובעקבותיו גם גאורג פוהרר ,<ref>; נדפס מחדש ב</ref> אדמונד ז'קוב,<ref></ref> וג'ון דיי ,<ref></ref> סברו כי הפסוק מתייחס לשמות האלות ענת ואשרה. ייתכן שזכרה נשמר גם בפסוק – ענת הערומה, העריה, מעוררת את הקשת אל הקרב, ובשמה נשבעים מטות האמורי.<ref></ref>

==== בקפריסין ====
Paragnathide}} (מגן לחיים המורכב על [[קסדה) מברונזה עם גריפון ולוטוסים והקדשה פיניקית לענת, נמצא באדיל]]
בעיר הקפריסאית־פיניקית־יוונית אדיל שבקפריסין עמד מקדש לענת־אתנה.<ref name=":62"></ref>

בעיר הפיניקית־יוונית לפש נמצאה כתובת ענת־אתנה מהתקופה התלמיית המוקדשת בפיניקית "לענת מעוז חיים ולאדון־המלכים פתולמאיוס" וביוונית "לאתנה המגינה, לניצחון, שהוא של המלך פתולמאיוס".

==== במצרים ====
במקדש של היישוב היהודי ביב עבדו אלוהויות בשמות ענתביתאל וענתיהו.<ref name=":10" /><ref></ref> בכתובת הקדשה ארמית שנמצאה במצרים (כנראה בסקארה) נכתב: , כלומר "אנן בן אליש, הכומר של בעל בעל ענת".<ref></ref>

== ראו גם ==

* ענת (עיר)
* כתובת ענת-אתנה

== לקריאה נוספת ==
* שמואל אפרים ליונשטם ושמואל אחיטוב, "ענת", אנציקלופדיה מקראית: אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, ו, ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"ב, טורים 314–317
* משה דוד קאסוטו, [https://benyehuda.org/read/31020 האלה ענת: שירי עלילה כנעניים מתקופת האבות], ירושלים: הוצאת מוסד ביאליק, תשכ"ה
* נגה וגיא דרשן, המיתולוגיה הכנענית (מיתוסים 15), תל אביב: הוצאת מפה, תל אביב תשס"ט

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* כרמית מזרחי, [http://www.witchcraft.co.il/?s=ענת מאמרים אודות ענת], באתר "כישופים: הקדרה המבעבעת"

== ביאורים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלים כנעניים
קטגוריה:אלות מלחמה
קטגוריה:אלים מסופוטמיים
קטגוריה:אלים בתנ"ך
קטגוריה:אלות מצריות
קטגוריה:פיניקים
קטגוריה:אלות פריון
קטגוריה:חיקסוס