OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אלבארו הודג'

אלבארו חוסה הודג' צאג'ואי (בספרדית: Álvaro José Hodeg Chagüi; נולד ב-16 בספטמבר 1996) הוא רוכב אופני כביש קולומביאני בקבוצת יו. איי. אי. אמירטס.

== ביוגרפיה ==
הודג' נולד ב-16 בספטמבר 1996 במונטרייה שנמצאת במחוז קורדובה.

בתור חובבן, ניצח הודג' את הקטע השישי בטור דה ל'אווניר ב-2017.

=== דקונינק קוויק–סטפ (2018–2021) ===
הודג' הצטרף לדקונינק קוויק-סטפ בשנת 2018, לאחר שרכב בה בסוף עונת 2017 בתור רוכב סטאז'ר.

הוא ניצח במדיה את קלאסיקת האנדזמה, מקדים את קריסטופר האלבורסן ואת פסקל אקרמן. שלושה ימים מאוחר יותר ניצח הודג' בקטע הראשון של וולטה אה קטלוניה. הודג' ניצח גם בקטע הראשון של הטור של פולין ובטור של גרמניה, ואת הקטע החמישי ב.

ב-2019 הודג' ניצח את הקטע השני בטור של קולומביה וסיים שלישי בקלאסיקת ברדנה–קוקסייד. הוא התחרה בטור של נורווגיה וגם ניצח את הקטע השני במרוץ, כשהוא מקדים את קריסטופר האלבורסן ואת אדוואלד בואסון האגן. הוא ניצח במרוץ החד יומי "היילן וסטגוד הייסטה פייל" בבלגיה. הודג' ניצח שני קטעים במרוץ אדריאטיקה–אינויקה, קטע אחד בבינקבנק טור ואת מרוץ ספארקאסן מינסטרלנד ג'ירו, מקדים את פסקל אקרמן ואת טים מרלייר .

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוכבי אופניים קולומביאנים
קטגוריה:קולומביאנים שנולדו ב-1996
True Star: A Private Performance

True Star: A Private Performance (בעברית: כוכב אמיתי: הופעה פרטית) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית, ביונסה.<ref name=":0"></ref> המיני-אלבום יצא לאור על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס בשנת 2004, באופן אקסקלוסיבי באוסטריה בלבד, כאשר רוכשים את הבושם שלה "True Star".<ref name=":0" />

המיני-אלבום מכיל שני שירים בלבד.<ref name=":0" />

== רשימת רצועות ==
{| class=wikitable
!#
!שם השיר
!אמן מבצע
!אורך
|-
|1.
|"Wishing on a Star"
|ביונסה
|4:07
|-
|2.
|"Naïve"
|ביונסה וסולאנג' נואלס בשיתוף עם דה בראט
|3:45
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיני-אלבומי בכורה מ-2004
קטגוריה:אלבומי ביונסה
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ביונסה
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת קולומביה רקורדס
זואי בויל

זואי בויל (באנגלית: Zoe Boyle; נולדה ב-1 בינואר 1989) היא שחקנית אנגלייה, שהתפרסמה בזכות הופעתה בתפקיד טריניטי "טריני" אשבי בסדרה "ילדי האנרכיה" <small>(2010)</small> ובתפקיד לוויניה סווייר בסדרה "אחוזת דאונטון" <small>(2011)</small>.

לאחר מכן, פרצה לתודעה העולמית בזכות תפקידים כמו ג'ו שירה בדרמה התקופתית של ABC, "מועדון נשות האסטרונאוטים " <small>(אנ') (2015),</small> הופעתה בתור גרייס אמברלי בדרמה ההיסטורית של נטפליקס, "פרונטיר" <small>(אנ') (2016–2018)</small> ומתפקידיה בסרטים "רמי - ילד של אף אחד" <small>(2018),</small> "מכתב אחרון ופרידה" <small>(2021)</small> ו"לחיות" <small>(אנ') (2022).</small>

==ביוגרפיה==
בויל נולדה בלונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת ב-1 בינואר 1989. אימה, הייתה בלרינה מקצועית ואביה, קן גורדון הוא משפטן. היא למדה משחק בבית הספר המרכזי לנאום ודרמה <small>(אנ')</small> שבאוניברסיטת לונדון, וסיימה את הלימודים ב-2006.

== קריירה ==
בשנת 2008 קיבלה את תפקידה הראשון עם תפקיד אורח בסדרה "פוארו" ברשת ITV במבוססת על עלילותיו של הבלש הרקול פוארו כפי שתוארו ונכתבו בידי אגתה כריסטי. 

תפקיד הפריצה של בויל היה בסדרה "אחוזת דאונטון" משנת 2011, בה גילמה את לוויניה סווייר. בהמשך שיחקה בסדרות הטלוויזיה "Breathless", "פרונטיר" ו-"Witless".

בשנת 2016 החלה לככב בסדרה הדרמה הקנדית "פרונטיר" <small>(אנ')</small> של נטפליקס שם גילמה בויל את מיס אמברלי.

== פילמוגרפיה ==

=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
! שנה
! סרט
! תפקיד
! הערות
|-
|2012
|Freeloaders
|אמה גרינווד
|
|-
|2017
|הבטחה עם שחר <small>(אנ')</small>
|המשוררת
|
|-
|2018
|רמי - ילד של אף אחד
|מיס מיליגן
|
|-
|2021
|מכתב אחרון ופרידה
|אן
|
|-
|2022
|לחיות <small>(אנ')</small>
|מיס מק'מאסטרס
|
|-
|2024
|אטלס <small>(אנ')</small>
|זואי
|
|}

===טלוויזיה===
{| class="wikitable"
! שנה
! סדרה
! תפקיד
! הערות
|-
|2008
| פוארו
| ג'יני בוינטון
| פרק: "Appointment with Death"
|-
| rowspan="3" | 2009
| האנטומיה של גריי
| קלרה
|2 פרקים
|-
| הלוחשת לרוחות
| אמבר היטון
|פרק: "Birthday Presence"
|-
| המפקח לואיס <small>(אנ')</small>
| הופ רנסום
|פרק: ”Vanishing Point”
|-
| 2010
| ילדי האנרכיה
| טריניטי "טריני" אשבי
|7 פרקים
|-
| 2011
| אחוזת דאונטון
| לוויניה סווייר
|7 פרקים
|-
| 2013
|Breathless
| ג'ין טרוסקוט
|6 פרקים
|-
| 2014
|Blandings
| פאולין פטיט
| פרק: "Lord Emsworth Acts for the Best"
|-
| rowspan="2" | 2015
|מועדון נשות האסטרונאוטים <small>(אנ')</small>
| ג'ו שירה
|תפקיד ראשי; 10 פרקים
|-
|Harry Price: Ghost Hunter
|גרייס גודווין
|סרט טלוויזיה של ITV
|-
| rowspan="2" | 2016–2018
| פרונטיר <small>(אנ')</small>
| גרייס אמברלי
|תפקיד ראשי (3 עונות); 18 פרקים
|-
|Witless 
| רונה
| תפקיד ראשי (3 עונות); 15 פרקים
|-
| 2018
|Death in Paradise
| קרסידה פריינד
| פרק: "Meditated In Murder"
|-
| 2019
| ארבע חתונות ולוויה אחת <small>(אנ')</small>
| ג'מה
| מיני-סדרה
|-
| 2022
|That Dirty Black Bag
|מישל
| תפקיד ראשי; 8 פרקים
|-
|2024
|עדות אילמת
|שרה סנדרסון
|2 פרקים
|}

=== תיאטרון ===
{| class="wikitable"
! שנה
! מחזה
! תפקיד
! הערות
|-
| 2008
| המלך ליר
| ליידי בת לוויה
| הלהקה השייקספירית המלכותית
|-
| 2012
| חתולה על גג פח לוהט
| מגי
| Leeds Playhouse
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:בוגרות בתי ספר למשחק באנגליה
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-1989
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1989
Heat (אלבום)

Heat (בעברית: חום) הוא המיני-אלבום השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית, ביונסה.<ref name=":0"></ref> המיני-אלבום יצא לאור בפברואר 2011, על ידי חברות התקליטים קולומביה רקורדס, מיוזיק וורלד וחברת הבשמים קוטי באופן אקסקלוסיבי בבריטניה.<ref name=":0" />

== רקע ==
מיני-אלבום זה נועד על מנת לקדם את הבושם שלה בעל אותו השם אשר יצא באותו הזמן והוא נמכר במקביל לבושם וגם ביחד איתו במהדורות הפיזיות של האלבום. המיני-אלבום מכיל רמיקסים לשירים של הזמרת כולל גרסת כיסוי לשיר "Fever" של ליטל וילי ג'ון.

ביונסה ביצעה את השיר לראשונה עבור הפסקול של הסרט "מקהלה בירושה" בו גם כיכבה בתפקיד ראשי ואשר שימש גם כסינגל שיווקי מתוך האלבום שיצא שנה קודם לכן להורדה דיגיטלית בפעם הראשונה בנפרד מהפסקול. בנוסף לכך, האלבום מכיל שלושה רמיקסים לשירים מתוך אלבומה השלישי I Am... Sasha Fierce, ורמיקס לשיר "At Last" (בוצע במקור על ידי אטה ג'יימס), אשר אותו ביצעה עבור הסרט "קאדילק רקורדס", שגם בו כיכבה בתפקיד הראשי.

הרמיקס לשיר "Broken-Hearted Girl" אשר מופיע באלבום הופיע לראשונה באלבום רמיקסים של הזמרת Above and Beyoncé: Video Collection & Dance Mixes אשר יצא ב-2009.

== רשימת רצועות ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיני-אלבומים מ-2011
קטגוריה:אלבומי ביונסה
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת קולומביה רקורדס
אמישראגז

סמליל החברה בשנות ה-70' ו-ה80'
סמליל החברה בשנות ה-90'
החברה האמריקאית ישראלית לגז בע"מ, המוכרת במותג אמישראגז, היא חברה ישראלית העוסקת בייבוא ושיווק גז פחמימני מעובה וגז טבעי וכן מוכרת מוצרים מבוססי גז ומספקת שירותי תיקונים ובדיקות של מערכות הגז אותן היא מספקת. לחברה מספר חברות בנות: אמישראגז - גז טבעי, המשווקת גז טבעי, נגב גז טבעי המקימה ומפעילה תשתית לגז טבעי בדרום ישראל, ו"ראנד מערכות אנרגיה בע”מ", הממוקמת בפתח תקווה ופועלת בתחום האנרגיה הסולרית ודודי שמש וחשמל.
נכון לשנת 2020 לחברת אמישראגז 32 סניפים ברחבי הארץ ובנוסף להם שלושה מתקנים ראשיים למילוי ואחסון מכלי גז.

==היסטוריה==

אמישראגז נוסדה בינואר 1949 בשוך הקרבות הראשונים של מלחמת העצמאות על ידי משה פרדיס והייתה חברת הגז הישראלית הראשונה בישראל. החברות האחרות שהיו בארץ נשלטו על ידי חברות נפט בינלאומיות. את מכלי הגז הראשונים והציוד הרב, הביא פרדיס מארצות הברית, אליה עבר אחרי בריחתו מגרמניה ופורטוגל, לאחר עליית הנאצים לשלטון. החברה בהובלתו של פרדיס הייתה הראשונה שהתקינה את המכלים בזוגות מחוץ לבית הלקוח, בעוד שעד אז, המיכלים היו קטנים ונדרשו למילוי תכוף ובעיקר נרכשו על ידי הלקוח והורכבו על ידיו, דבר שגרם לסכנה בטיחותית.
בשנותיה הראשונות ייבאה תנורי גז וכירות גז (בתחילה הוטלה על הרכישה מס מותרות).

ב-1956 נפתח הסניף הראשון בירושלים ולאחר מכן סניפים בעכו ובנהריה ובמקומות נוספים. בהמשך הוקם הסניף באילת.
בשנות ה-50 של המאה ה-20, עזבו חברות הנפט הגדולות את ישראל, ושר המסחר והתעשייה פנחס ספיר תמך כלכלית בחברה. באותן השנים, לאור המחסור בגז, התבססו החברות השונות על מתקן בודד בקריית אתא שהוזנה ישירות ממתקן בתי הזיקוק בחיפה. אמישראגז יישמה בניית אונייה לייבוא גז בגרמניה, בשיתוף עם צים. האונייה שימשה מספר שנים עד לייצוב התחום בארץ.
ב-1960, יחד עם רצון מדינת ישראל לפתח יחסי חוץ באפריקה, הוקמה חברת בת בניגריה.

החברה הצליחה ושלטה בנתח שוק של 30% וצברה נכסים רבים ברחבי הארץ ובהם ברחובות אחד העם ואלנבי בתל אביב, אך בסוף שנות ה-50 הממשלה כפתה על חברות הגז להכניס כשותפות את חברות הדלק ופרדיס נאלץ למכור 39 אחוזים ממניות החברה ל"דלק" חברת הדלק הישראלית. בשנות ה-70 של המאה ה-20 נפטר משה והניהול עבר לידי בנו רפאל שלאחר כ-12 שנים מינה את הנכד מיכאל כמנכ"ל משותף בחברה.

בשנת 2007 מכרה חברת הבת של דלק, דלק ישראל את מניותיה באמישראגז תמורת 72 מיליון דולר לדלק פטרוליום.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות דלק וגז בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1949
אלכסנדרה יבלוצ'קובה

אלכסנדרה אלכסנדרובנה יבלוצ'קובה (ברוסית: Алекса́ндра Алекса́ндровна Я́блочкина; 3 בנובמבר 1866 – 20 במרץ 1964) הייתה שחקנית תיאטרון רוסית, ששיחקה בתיאטרון מאלי.

ב-1985 החליט האיגוד האסטרונומי הבינלאומי לקרוא על שמה מכתש הפגיעה יבלוצ'קובה שנמצא על כוכב הלכת נוגה.

== ביוגרפיה ==
יבלוצ'קובה נולדה ב-3 בנובמבר 1866 בסנקט פטרבורג שבאימפריה הרוסית (רוסיה של ימינו).

בשנים 1888–1961 שיחקה יבלוצ'קובה בתיאטרון מאלי.

ב-1937 הוענק ליבלוצ'קובה עיטור האמן העממי של ברית המועצות.

ב-1943 זכתה יבלוצ'קובה בפרס המדינה על שם סטלין , שהוחלף מאוחר יותר לפרס ברית המועצות.

יבלוצ'קובה נפטרה במוסקבה, ברית המועצות, ב-20 במרץ 1964, ונקברה בבית העלמין נובודוויצ'יה שבעיר.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סנקט פטרבורג: אישים
קטגוריה:מוסקבה: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:שחקניות תיאטרון רוסיות
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1866
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1866
קטגוריה:נפטרות ב-1964
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1964
ורמיה (עיתון)

ורמיה (ברוסית: Время; מילולית: "זמן") היה יומון ישראלי בשפה הרוסית. ראה אור בין השנים 1991–2004. בין הכותבים והעורכים הבולטים בו נמנו אדוארד קוזנצוב, רומן ברונפמן, מרינה סולודקין, נטשה מוזגוביה, זאב בן אריה, ויקטור טופלר ואלכסנדר אטרמן.

== היסטוריה ==
עם תחילת גל העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90, היה במדינת ישראל עיתון רוסי יחיד, "נאשה סטראנה" שהשתייך למפלגת העבודה הישראלית. בשנת 1989 ראה אור השבועון "נובוסטי נדלי" וב-1990 נוסד היומון הפרטי קצר הימים "סְפּוּטְנִיק". איל העיתונות רוברט מקסוול, שהחל לפעול אז בישראל ורכש את "מעריב", זיהה את הפוטנציאל הגדול של העולים החדשים ופעל להקמת עיתון יומי חדש בשפה הרוסית. בין היתר מוזכרים כמי שייעצו למקסוול ולדימיר גלוזמן, מנכ"ל ארגון-הגג של יוצאי ברית-המועצות, אסיר ציון לשעבר, נתן שרנסקי ואיש משרד החוץ אברהם בן-יעקב, ששימש כמרכז המערכת הראשון של העיתון.

הגיליון הראשון של "ורמיה" ראה אור ב-29 במרץ 1991, לאחר מספר מהדורות נסיוניות שצורפו ל"מעריב" כשירות לקוראי הרוסית בעת מלחמת המפרץ. עקב השליטה המשותפת של מקסוול ב"מעריב" וב"ורמיה" שכנה מערכת העיתון בבית מעריב וחלק מהמאמרים והכתבות היו חומרים מתורגמים מ"מעריב". עורך "מעריב" דב יודקובסקי חנך את אנשי העיתון, אשר ברובם היו אנשי ספרות חסרי רקע בעיתונות. מקסוול השווה את שכרם של עיתונאי "ורמיה" למשכורתם של עיתונאים ישראלים כותבי-עברית, בניגוד לרוב הכותבים בעיתוני עולים חדשים בישראל, שמשכורתם הייתה נמוכה יותר. החוזקה העיקרית וחשיבותו המקורית של העיתון לא הייתה בצד העיתונאי, שנסמך ברובו על "מעריב", אלא בסוללה מכובדת של פרשנים ובעלי טורים שגיבשו את קולה הייחודי של העלייה הרוסית והציגו נקודת-מבט ייחודית (בהם נטשה מוזגוביה, דוד מרקיש, ירמיהו ברנובר, מאיה קגנסקיה ועוד). בתוך חודשים ספורים עמדה תפוצת העיתון על כ-30 אלף עותקים.

עם מותו של מקסוול בנובמבר 1991 הועבר "ורמיה", כמו עיתון-האב שלו, "מעריב", לשליטת עופר נמרודי, שהסתכסך עד מהרה עם צמרת "ורמיה" בשל דרישתו לקצץ בשכרם. באוגוסט 1992 עברו מיטב העיתונאים ב"ורמיה", כולל העורך הראשי אליעזר דנילוביץ לקבוצת "ידיעות אחרונות" והקימו את העיתון המתחרה "וסטי", שהצטיין באותו עיצוב גרפי ואותו גופן כמו "ורמיה" ואף בשם דומה.

נמרודי המשיך להוציא את "ורמיה" עם שארית צוותו ועם עיתונאים שהביא מ"נובוסטי נדלי". ב-1993 מכר את השליטה בעיתון לאלי עזור.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.peopleil.org/details.aspx?itemID=7741&searchMode=0&index=1 ורמיה], באתר "אנשים ישראל"
* 
* אברהם בן-יעקב [http://www.amalnet.k12.il/sites/commun/library/newspaper/comi0298.htm גטו או גשר] (התפרסם לראשונה בספר השנה של העיתונאים 1998, עמ' 239–248)

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: עיתונים ברוסית
קטגוריה:מעריב
B-Sides

B-Sides (בעברית: צדדי ב; ידוע גם כ-Let Go: B-Sides) הוא אלבום אוסף של הזמרת-יוצרת הקנדית, אבריל לאבין.<ref></ref> אלבום האוסף יצא לאור בדצמבר 2001, על ידי חברת התקליטים אריסטה רקורדס.

== רקע ==
אלבום זה כולל אוסף של דמואים ושירים שלא נכנסו לאלבום הבכורה שלה. השירים נכתבו והופקו בהנהלת נטוורק בלוס אנג'לס על ידי לאבין עצמה, צמד המפיקים דה מטריקס והכותב קליף מגנס. אבלום זה נוצר לאחר שהחברה בה חתומה לאבין אריסטה שלחה אותה לנטוורק בניסיון להתאים את תדמיתה ואת קולה לשוק הרחב.

אף על פי שלאבין הוציאה את אלבום הבכורה שלה דרך אריסטה רקורדס, היא המשיכה להיות מנוהלת על ידי נטוורק.

== גרסאות שונות ==
באלבום האוסף יש מספר שירים שנמצאים באלבום הבכורה אך בגרסאות שונות:
* השיר "I Don't Give" הוא למעשה השיר "Complicated" אך בגרסה הלא מצונזרת שלו. בגרסה הזו המשפט: "I don't give a damn; I don't give a shit" הוחלף בשיר שבאלבום הבכורה במשפט: "I don't give it up; I don't give a damn".
* השיר "Get Over It" הוא למעשה השיר "Sk8er Boi". השורה שהוחלפה היא השורה: "Don't turn around, or you will get punched in the face", שהוחלפה בשורה: "Don't turn around, I'm sick and I'm tired of your face".
* השיר "Take Me Away" אמנם לא נכנס לאלבום הבכורה שלה אך הוא נכנס לאלבומה השני בגרסה אחרת.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי אוסף מ-2001
קטגוריה:אלבומי אבריל לאבין
קטגוריה:אלבומי דמו
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
נונאטאק פיגארו

נונאטאק פיגארו (באנגלית: Figaro Nunatak) הוא נונאטאק מבודד, בסמוך לקצהו המזרחי של הדום הקרח מוצרט, בחלקו הצפוני של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה. 

הנונאטאק מתנשא לגובה של 200 מטרים מעל פני הים.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הדום הקרח ===

הנונאטאק מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בשנת 1947, המיפוי בוצע על ידי ד. סירל (D. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1960.

=== מקור השם ===

שמו של הנונאטאק ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.

הנואנטאק נקרא על שם האופרה "נישואי פיגארו", שחוברה בשנת 1786, על ידי המלחין האוסטרי וולפגנג אמדאוס מוצרט; וזאת בדומה לאתרים נוספים באזור שנקראו על שמו של מוצרט ויצירותיו, ובהם הדום הקרח מוצרט, ומעבר האפנר.

== ראו גם ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:4886 נונאטאק פיגארו] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=4573&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR נונאטאק פיגארו] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

פיגארו
קטגוריה:וולפגנג אמדאוס מוצרט
נונאטאקי גאנון

נונאטאקי גאנון (באנגלית: Gannon Nunataks) הם קבוצת נונאטאקים בין רכס לאמיי וגבעות לולי במערב החלק המרכזי של האי אלכסנדר (החלק שבין מפרצון היידן ומפרצון שוברט), שבאנטארקטיקה.

הנונאטאקים הם שתי פסגות תאומות שגובהן 750 מטרים מעל פני הים, ומספר סלעים נמוכים יותר.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הנונאטאקים ===

הנונאטאק מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בשנת 1947, המיפוי בוצע על ידי ד. סירל (D. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1960.

=== מקור השם ===

שמו של הדום הקרח ניתן לו בשנת 1977 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.

הדום הקרח נקרא על שמו של אנתוני גאנון (Anthony E. Gannon), מטאורולוג של הסקר האנטארקטי הבריטי, ששימש כצופה מטאורולוגי בתחנת המחקר האלי, בין השנים 1970–1972, עובד בתחנת גריטוויקן ב־1972, ובנאי בתחנת האי סטונינגטון בין השנים 1973–1975, וכן השתתף בסקר צפון האי אלכסנדר בשנת 1973.

== ראו גם ==

* נונאטאקי אפאלאצ'יה
* נונאטאקי קרס
* נונאטאקי גאודה
* נונאטאקי פרנק
* נונאטאקי פיקרינג
* נונאטאקי וסטה

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:5459 נונאטאקי גאנון] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=5104&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR נונאטאקי גאנון] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

גאנון
טיפת גשם

טיפת גשם (בספרדית: Narigota, la aventura del agua, "נריגוטה [טל], הרפתקאות המים"; באנגלית: Raindrop) היא סדרת טלוויזיה מונפשת ספרדית לילדים, שהופקה על ידי Motion Pictures בשיתוף Televisión Española. הסדרה עוקבת אחר שלישיית חברים, טל (במקור: נריגוטה), נימבוס (במקור: וופורון) וקרחוני (במקור: פריגוטה), אשר מנסים למנוע זיהום סבבתי שנגרם על ידי שפעת הרשע (במקור: גרמון).

הסדרה הופצה במעל 50 מדינות, כאשר היא שודרה לראשונה בספרד בערוץ La 1 בשנת 2001. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב עברי בשנת 2006 בחינוכית. לסדרה הופקה עונה אחת הכוללת 26 פרקים באורך 24 דקות.

הסדרה זכתה במספר פרסים, ביניהם פרס איכות הסביבה הלאומי, פרס יוקרתי שהוענק על ידי המשרד לאיכות הסביבה בספרד בשנת 2003. כמו כן, הסדרה זכתה בפרס מיוחד בפסטיבל הבינלאומי לאיכות הסביבה ה-17 בצרפת, ובנוסף היא השתתפה בפסטיבל הבינלאומי היוקרתי של ניו יורק.

== תקציר העלילה ==
הסדרה עוקבת אחר טל (במקור: נריגוטה), טיפת מים, שיחד עם חבריו, נימבוס (במקור: וופורון) וקרחוני (במקור: פריגוטה), מנסה למנוע משפעת הרשע (במקור: גרמון) ועזריו להרוס את כדור הארץ ולמנוע זיהום סבבתי. מטרת הסדרה היא להסביר כיצד לשמור נכון על הסביבה והמים.

== דמויות ==
* טל (במקור: Narigota, נריגוטה) - גיבור הסדרה. טיפת מים ידידותית. חבריו הטובים ביותר הם נימבוס וקרחוני, איתם הוא מאחד כוחות נגד התוכניות המסוכנות של שפעת הרשע.
* נימבוס (במקור: Vaporón, וופורון) - ענן אדים ענקי, וחבר של טל. בעל יכולת לשנות צורה למה שרוצה, לרוב משמש ככלי רכב לחבריו.
* קרחוני (במקור: Frigote, פריגוטה) - קוביית קרח נחמדה וקצת ביישנית. החבר הטוב ביותר של טל. בעל פחד מטמפרטורות גבוהות, מפני שהן יכולות להמיס אותו.
* שפעת הרשע (במקור: Germón, גרמון) - הנבל הראשי של הסדרה. בעל תוכניות זדוניות לזיהום והשמדת הסביבה.
* שטותי (במקור: Bolinga, בולינגה) - טיפת אלכוהול. מבולבל מאוד. עוזר לשפעת הרשע.

== מדבבים ==
הסדרה בדיבוב העברי בוימה על ידי ניקו בר, והופקה על ידי אורית יואלי סנה.
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
!שם הדמות
!מדבב/ת בספרדית
!מדבב/ת בעברית
|-
|טל
|אנריקה הרננדז
|עידו מוסרי
|-
|נימבוס
|ויסנטה גיל
|יעקב בוך
|-
|קרחוני
|פרנצ'סק רוקמורה
|שרון שחל
|-
|שפעת הרשע
|אוסקר רדונדו
|ניקו בר
|-
|שטותי
|אלברטו וילאר
|שמעון כהן
|}
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי שמוליק טנא, שירי נדב וקלר בן דוד.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סדרות הנפשה ספרדיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה לילדים
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שעלו לשידור בשנות ה-2000
קוובביהירקס

קְוָבֵּבִּיהִירַקְס (שם מדעי: Kvabebihyrax) הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת הפליוהירקיים הנכחדת שבסדרת השפנאים. הקובביהירקס חי בסוף תקופת הפליוקן באזור הקווקז, ואולי גם בקצה גאורגיה (עבר הקווקז) שלפני 5.33–2.58 מיליון שנה. סוג זה הכיל מין אחד - Kvabebihyrax kachethicus, אשר קיבל את שמו בשנת 1966 בידי החוקרים L.K. Gabuniya ו-A.K. Vekua. הוא קרוי על שם היישוב "קווביבי" בו התגלה, כשהסיומת "hyrax" פירושה "שפן".

הקוובביהירקס היה גדול יותר מכל שפן חי: הוא הגיע לאורך 1.6 מטר ולמשקל של עד 80 קילוגרם. במראהו הזכיר היפופוטם יותר מאשר שפן. הוא חי רוב זמנו בסמוך למים מתוקים. הוא דמה למיני שפנים גדולים כגון הטיטאנוהירקס, שהגיע למשקל של 1.3 טון, אך בתקופתו מרבית שפנים אלה כבר נכחדו והוא היה הגדול מכל שפני הנאוגן.

המאובנים שלו כללו גולגולת גדולה ומוארכת באורך 27 סנטימטרים עם לסתות נוקשות בעלות שיניים חותכות גדולות מאוד יחסית, אשר בלטו משתי הלסתות, כשהשיניים בלסת התחתונה היו מעט יותר שטוחות. העיניים מוקמו בקצה העליון של הלסת, באופן מתאים להסתתרות מתחת למים כמו של היפופוטם. ייתכן שהיה לו חדק קצר מעל הפה. הוא ניזון כנראה מעשב ומצמחי מים ורוב זמנו חי במים בדומה להיפופוטם ואולי גם בגדות יערות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פליוהירקיים
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באירואסיה
קטגוריה:יונקים שחיו בפליוקן באסיה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1966
מגלוכרוס

מגלוכרוס (שם מדעי: Megalochoerus; מילולית: "חזיר ענקי") הוא סוג נכחד של חזיר גדול אשר חי באפריקה במהלך תקופת המיוקן. הוא הוגדר ב-1993 בידי החוקר פיקפורד על סמך ממצאים שהתגלו בקניה ובאזורים קרובים במזרח אפריקה, אך גם בלוב, בפקיסטן ובטורקיה. בסוג זה נכללים 3 מינים: Megalochoerus humongus ,Megalochoerus khinzikebirus ו-Megalochoerus marymuunguae, שני האחרונים הועברו לסוג זה מהסוג הקרוב קובנוכרוס. כמה חוקרים מעריכים שסוג חזיר זה שייך לסוג קובנוכרוס והוא בטל מספק. מספר חוקרים מניחים שהוא אינו חזיר אמיתי אלא שייך למשפחת האנתרקותריים. 

סוג חזיר זה היה גדול מאוד ובעל רגליים ארוכות. הוא הגיע לאורך 3.8 מטר, לגובה של 2 מטר בכתפיים ולמשקל של מעל 1,600 קילוגרם, כך שהוא היה הגדול שבכל החזיריים מעולם. הוא היה בעל זוג ניבים ארוכים בקדמת לסתו ובעל זיזי עצם דומים לקרניים מעל הגולגולת בדומה לאלה של הקובנוכרוס. ככל הנראה הם שימשו לראווה וללחימה ביריבים, כמו אצל חזירי יבלות מודרניים. הרגליים שלו היו חסונות וגבוהות ותמכו בגוף הגדול.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:חזיריים פרהיסטוריים
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באפריקה
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן באפריקה
קטגוריה:מכפילי פרסה שחיו במיוקן
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1993
קטגוריה:קניה: מאובנים
מועדון ארוחת הבוקר (תוכנית רדיו)

מועדון ארוחת הבוקר הייתה תוכנית בוקר סאטירית ששודרה ברדיו 103fm החל מ-2016, בהנחיית שי גולדשטיין ולאה לב כחלופה לתוכנית שי ודרור. התוכנית הופסקה ב-13 בפברואר 2020.
==רקע==
לאחר שהצמד שי ודרור נפרדו באוגוסט 2016 המשיך גולדשטיין להגיש את תוכנית הרדיו באותה המשבצת לצד אורי גוטליב ולאה לב. מעט מאוחר יותר קיבלה התוכנית את השם "מועדון ארוחת הבוקר" (כשמה בעבר של התוכנית של שי ודרור בימי חמישי, אשר כללה מגישים אורחים נוספים). החל מה-4 ביוני 2017 הגיש את תוכנית הבוקר לצידה של לאה לב בלבד. כאשר בימי חמישי מצטרף בדרך כלל גוטליב לצד מגישים נוספים שי אביבי, גיל קופטש ועוד.
==על התוכנית==
בתוכנית התקיימו פינות יומיות ביניהם: 'מה הוא אומר' - פספוסים וקטעים מצחיקים מכלי התקשורת, שיחת טלפון מפתיעה, ידיעת היום, מבזק חדשות סאטירי, ופינות שבועיות ביניהם: החיפושים הפופולריים בגוגל, רכילות וסלבס, 'אלף עצבנית', כשאבא ואמא בני דודים ועוד. מספר פעמים הסתבך שי גולדשטיין באמירות שפגעו בכמה אנשים ביניהם: אביבית בר זוהר, אסי עזר, עדן פינס, ואמיר אוחנה. אביבית בר זוהר הגישה תביעת לשון הרע נגד התוכנית, בעקבותיה חייב בית המשפט את גולדשטיין ואת תחנת הרדיו לפצותה ב-25 אלף שקלים.
ב-13 בפברואר 2020 הופסקה התוכנית ובמקומה משודרת תוכנית אקטואליה בהגשת ענת דוידוב וגולן יוכפז. גולדשטיין ולב המשיכו את שיתוף הפעולה בסדרה 'לעבור את הלילה' שצפויה לעלות מ-29 בפברואר 2020 ב־yes שבה משחק גולדשטיין את 'תמיר בן טוב', ולב את 'נטע ליברמן'.

==קישורים חיצוניים==
* [https://103fm.maariv.co.il/program/מועדון-ארוחת-הבוקר.aspx עמוד התוכנית באתר 103 fm]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות ברדיו האזורי
קטגוריה:צמדים קומיים ישראליים
קטגוריה:סאטירה
יהדות בראילה

העיר בראילה, נמל חשוב על חוף הדנובה, נוסדה ב-1368 בשם "איבראילוב" ונכבשה על ידי האימפריה העות'מאנית ב-1538. בראילה הייתה שטח כיבוש עות'מאני המנוהל ישירות על ידם עד 1829, כאשר לפי הסכם אדריאנופול הפכה לנמל של נסיכות ולאכיה.

היהודים בבראילה מוזכרים לראשונה במאה ה-15. יהודי בראילה היו ממוצא ספרדי והתגוררו בעיקר ב"רחוב היהודים", שם היו להם בית כנסת ובית קברות. אחרי שבראילה הוכרזה נמל חופשי ב-1829, נהרו יהודים רבים מחבלי נסיכות מולדובה אליה. השלטון המרכזי של נסיכות ולאכיה לא ראה זאת בעין יפה וחלק מהיהודים גורשו. השלטון המקומי מחה כנגד זאת והיה מעוניין בבוא היזמים היהודים. תחת שלטונו של בארבו שטירביי, שליט ולאכיה נפסק גירוש היהודים.

יהודי בראילה התארגנו בגילדה היהודית ובחרו בישראל בוהור להנהיגם. בוהור נהג להלשין לשלטונות על יהודים מחללי שבת וקנאותו גרמה לחלקם להתנצר.

ב-1862 התרחש פילוג בקהילה היהודית של בראילה בגלל סכסוך עם הרב מרגוליס על רקע יוזמת הקהילה לבניית היכל מודרני. בוטל המס על השחיטה ומחוסר תקציב נסגר בית החולים היהודי. ב-1862 הוקם בבראילה בית הכנסת הרפורמי הראשון בשטח הרגאט.

== רבני בראילה ==
הרבנות של בראילה נשלטה תחילה על ידי משפחת מרגוליס. תחילה כיהן הרב יעקב (ינקל) מרגוליס, שהגיע לבראילה מחוטין. אחרי מותו כיהנו שני בניו, זלמן גודל מרגוליס ואהרון מרגוליס ולאחר מכן נכדו, ישראל מרגוליס. אחרי משפחת מרגוליס כיהן בשנים 1862 - 1873 הרב אבנר כתבן. מ-1874 כיהן הרב שלמה בר מנחם מנדל מר, מחבר הספר "דברי שלמה".

קבוצת העבודה בלדובינשט-בראילה, שהורכבה מיהודים רומנים שנשלחו לעבודות כפייה באביב 1944.

== דמוגרפיה יהודית בבראילה ==
{|class="toccolours" border="0" cellpadding="3" style=" margin: 0 1em 1em 0;"
|- bgcolor="#87cefa"
| השנים ||מספר היהודים בבראילה||אחוז מתוך האוכלוסייה
|-
| 1828 || 21 משלמי מיסים ||
|-bgcolor="#efefef"
| 1831 || 28 משלמי מיסים ||
|-
| 1838 || 428 ||
|-bgcolor="#efefef"
| 1860 || 1,095 ||
|-
| 1891 || 6,752 ||
|-bgcolor="#efefef"
| 1894 || 8,958 ||
|-
| 1899 || 9,830 || 17,5 ||
|-bgcolor="#efefef"
| 1904 || 10,900 ||
|-
| 1910 || 10,000 ||
|-bgcolor="#efefef"
| 1928 || 9,270 ||
|-
| 1930 || 7,246 || 8,3 ||
|-bgcolor="#efefef"
| 1941 || 5,119 || 5,1 ||
|-
| 1942 || 5,075 ||
|-bgcolor="#efefef"
| 1947 ||5,950
|-
|}

==הערות שוליים==

קטגוריה:בראילה
בראילה
תמנון וונדרפוס

תְּמָנוּן וונדרפוס (שם מדעי: Wunderpus photogenicus) הוא מין רכיכה יחידה בסוגה ממשפחת התמנוניים החיה בטבע בקרבת חופי אינדונזיה וחופים נוספים בדרום-מזרח אסיה, מהפיליפינים בצפון עד גינאה החדשה בדרום ובמזרח, ונצפתה עד לוונואטו ואיי שלמה. תמנון וונדרפוס מצוי לרוב בעומק רדוד מ-20 מטרים באזורי חוליות או סלעים קטנים.

תמנון זה דומה מאוד לקרובו, המין תמנון חקיין (Thaumoctopus mimicus), ושניהם בעלי תכונות חיקוי של חיות אחרות, לרוב כדי להימלט מטורפים. עם זאת תמנון זה שטוח יותר ובעל זרועות רחבות יותר. צבעו חום כהה עד אדמדם בעל רצועות לבנות לאורך הגוף.

התמנון התגלה לראשונה רק בשנות ה-80 של המאה ה-20, והוא תואר לראשונה בשנת 2006. משמעות שמו מגרמנית הוא: "תמנון נפלא", זאת עקב הצגת הזרועות המפוארות שלו במים. הוא מגיע לאורך כולל של 26 סנטימטרים, כשהגלימה מגיעה לאורך 2.4–3.6 סנטימטרים.

התמנון חי בגפו באזור מוגדר בו הוא חופר מחילה ומחפש במים טרף של סרטנים ושל דגים קטנים אותם הוא עוטף בזרועותיו ומזריק להם ארס בנשיכה. כאשר הוא מאוים, פורש התמנון את זרועותיו, כששתיים מהן מופנות מטה וכך יוצר מראה מרתיע של פסים חומים אדמדמים ולבנים המזכירים מראה של קרייט ימי מפוספס או של דג זהרון, שהם בעלי ארס היכול להיות קטלני. בשל מראה זה מניחים לו מרבית הטורפים. אמצעי התגוננות נוסף הוא היכולת להיפרד מאחת הזרועות שנתפסו בפי הטורף. תמנון וונדרפוס חסר את יכולת פליטת הדיו של תמנונים אחרים, והוא נע באיטיות יחסית. בדומה לשאר התמנונים הוא מסוגל להסוות את עצמו במהירות בעת הצורך.

טורפיו הפוטנציאלים של התמנון הם דגים טורפים שונים, הנמנעים לרוב מתקיפה בשל ההרתעה החזקה שלו. טורפים אחרים המסכנים אותו הם טרפידים, עקרבנוניים שונים ודגי פיונית מוסווים, עליהם ההרתעה שלו לא פועלת.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

תמנון בשונית ב[[סולאווסי, אינדונזיה.]]

קטגוריה:תמנוניים
קטגוריה:רכיכות יחידות בסוגם
קטגוריה:בעלי חיים באוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2006
חופשייה (אלבום)

חופשייה הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת-יוצרת הישראלית דיקלה. האלבום יצא לאור ב-31 בינואר 2020, על ידי חברות התקליטים הליקון.

במקביל יצאה דיקלה לסבב הופעות על מנת לקדם את אלבומה החדש.

== סינגלים ==
* "אתי" - יצא לאור ב-29 בינואר 2018, כסינגל הראשון מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר למקום הראשון במצעד השירים היומי של מדיה פורסט, המקום השישי במצעד השבועי של מדיה פורסט, והמקום הראשון במצעד של רדיו אמצע הדרך.
* "תודה" - יצא לאור ב-8 במאי 2018, כסינגל השני מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר למקום השמיני במצעד של מדיה פורסט, והרביעי במצעד של רדיו אמצע הדרך.
* "פסנתר לבן" - יצא לאור ב-29 בינואר 2018, כסינגל השלישי מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר למקום הראשון במצעד של מדיה פורסט.
* "הו ליבי" - יצא לאור ב-17 בנובמבר 2018, כסינגל הרביעי מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר למקום הרביעי במצעד של מדיה פורסט.
* "שבועיים" - יצא לאור ב-19 באוגוסט 2019, כסינגל החמישי מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר למקום הראשון במצעד של מדיה פורסט.
* "רק תגיד" - יצא לאור ב-8 בינואר 2020, כסינגל השישי והאחרון מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר למקום השני במצעד של מדיה פורסט.

== רשימת רצועות ==

* מילות השירים נכתבו על ידי דיקלה (למעט איפה שמצוין אחרת).

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2020
קטגוריה:אלבומי דיקלה
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
יחסי ניו זילנד – קוריאה הדרומית

[[נשיא קוריאה הדרומית לי מיונג-באק נפגש בסיאול עם ראש ממשלת ניו זילנד ג'ון קי, 2010]]
יחסי ניו זילנד–קוריאה הדרומית הם היחסים הדו-צדדיים בין ניו זילנד וקוריאה הדרומית. ניו זילנד כוננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של קוריאה, המכונה גם דרום קוריאה בשנת 1962. לדרום קוריאה יש שגרירות בוולינגטון, ואילו לניו זילנד יש שגרירות בסיאול. בין המדינות מתקיימים ביקורים רבים ברמה גבוהה, כמו גם שיתופי פעולה נרחבים בתחום הקולנוע, המדע והטכנולוגיה והחינוך.<ref></ref>

== בזמן מלחמת קוריאה ==
בין 1950 ל-1957 הייתה ניו זילנד מעורבת במלחמת קוריאה. כ־4,700 ניו זילנדים שירתו תחת פיקוד האו"ם, וכ־1,300 שירתו במהלך המלחמה ואחרי שביתת הנשק. 45 ניו זילנדים איבדו את חייהם.<ref></ref>

== יחסים נוכחיים ==
נשיא דרום קוריאה, לי מיונג-באק ביקר בניו זילנד בשנת 2009.<ref></ref> בשנת 2018 ביקר שר האוצר גרנט רוברטסון בדרום קוריאה ונפגש עם סגן שר האוצר הדרום קוריאני קו היונג קווון. במהלך הפגישה הודיע משרד האוצר של דרום קוריאה כי חברות קוריאניות ישתתפו בפרויקט התשתיות של ניו זילנד.<ref></ref> בשנת 2014, יו"ר האספה הלאומית קנג-צ'אנג היי הוביל משלחת של חברי האספה לפגישה עם ראש הממשלה ג'ון קי, הדובר דייוויד קרטר וחברי קבוצת הידידות ניו זילנד-קוריאה.<ref></ref> הסכם סחר חופשי בין המדינות נחתם על ידי ראש הממשלה ג'ון קי ושר הסחר טים גרוזר בשנת 2015.

== יחסי סחר ==
דרום קוריאה היא שותפת הסחר השביעית בגודלה בניו זילנד, עם הסחר הבילטראלי בין שתי המדינות בשנת 18–2017 בשווי 4.75 מיליארד דולר ניו זילנדי. הייצוא העיקרי של ניו זילנד לדרום קוריאה הוא עץ, מוצרי חלב, בשר ואלומיניום. הייצוא העיקרי של דרום קוריאה לניו זילנד הוא נפט, כלי רכב, מכונות, ברזל ופלדה ופלסטיק.<ref name="GSTC StatNZ"></ref>

== הגירה ==
בניו זילנד חיים כ-26,601 קוריאנים.<ref></ref> מרבית הקוריאנים בניו זילנד הם נוצרים עם מיעוט קטן של בודהיסטים. בתי ספר לקהילה הקוריאנית בערים הגדולות מציעים שיעורים בשפה הקוריאנית.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי הממלכה המאוחדת – קוריאה הדרומית

חגיגה לרגל חגיגות 130 שנה ליחסי בריטניה-קוריאה ב-23 במאי 2013 בשגרירות בריטניה סיאול.
מערכת היחסים בין הרפובליקה של קוריאה לממלכה המאוחדת של בריטניה וצפון אירלנד נמשכת מהמאה ה-19 ועד ימינו. הרפובליקה של קוריאה אמנם מתייחסת ל-18 בינואר 1949 כמועד הקמת היחסים הרשמיים עם הממלכה המאוחדת,<ref name="MOFA"></ref> אך הקשרים הדיפלומטיים החלו בשנת 1883.<ref name="gresham"></ref> ההשתתפות הצבאית הבריטית במלחמת קוריאה בשנות החמישים הייתה משמעותית, אך היחסים בין המדינות באותה העת תוארו כ"נוקבים", עם מעט מידע יחסית זה על זה. קשרי מסחר וסחר צמחו במהירות במהלך שנות השבעים. במהלך המשבר הכלכלי באסיה בסוף שנות ה-90, ביקרה המלכה אליזבת השנייה בדרום קוריאה, והתקבלה היטב בזמן משבר במדינה. כיום קיימים קשרים כלכליים ודיפלומטיים חזקים בין המדינות.<ref name="govUK"></ref>

על פי סקר השירות העולמי של ה-BBC משנת 2014, 74% מדרום קוריאה רואים את השפעתה של בריטניה באופן חיובי, כאשר 14% רואים את בריטניה בשלילה. מצד שני, הדעה על השפעת דרום קוריאה חלוקה בבריטניה, כאשר 45% מהבריטים רואים את השפעתה של דרום קוריאה באופן חיובי, ו-45% צופים בהם באופן שלילי.<ref>https://downloads.bbc.co.uk/mediacentre/country-rating-poll.pdf</ref>

== היסטוריה ==
הממלכה המאוחדת כבשה את האי ג'ומון ושינתה את שמו לפורט המילטון בשנת 1885. מערכת היחסים בין שתי המדינות התנתקה במהלך הכיבוש היפני בקוריאה בין השנים 1910–1945. לאחר מלחמת העולם השנייה, כוננה דרום קוריאה קשרים דיפלומטיים עם הממלכה המאוחדת ב-18 בינואר 1949. בריטניה וכוחות חבר העמים הבריטי האחרים נלחמו לצד דרום קוריאה במהלך מלחמת קוריאה. כמעט 100,000 חיילים בריטים נלחמו במלחמת קוריאה. מעורבותם המפורסמת ביותר הייתה קרב נהר האמג'ין, עימות עם חיילים סינים. 600 חיילי הצבא הבריטי הדפו כוח של 30,000 חיילים סיניים שחצו את נהר האמג'ין בקוריאה. בסוף הקרב נפלו 10,000 חיילים סיניים. ההפסדים הבריטים עמדו על 59 בלבד והקרב הזה נחשב לנקודת מפנה במלחמה כאשר הוא עצר את התקדמות הסינים. אנדרטת הקרב בעמק גלוסטר היא אנדרטה לזכר חיילים בריטים שנהרגו בסולמה-רי, דרום קוריאה. 1,078 חיילים בריטים מתו בלחימה במלחמת קוריאה.

לבריטניה יש שגרירות בסיאול ואילו לקוריאה הדרומית יש שגרירות בלונדון.<ref name="govUK"></ref><ref></ref> בריטניה ודרום קוריאה משתפות פעולה באירועים עולמיים עם מדינות אחרות כמו ארצות הברית. שתי המדינות מקיימות יחסים צבאיים, ובריטניה תומכת לעיתים קרובות בתפיסת דרום קוריאה בתקופות סוערות של יחסי קוריאה הדרומית–קוריאה הצפונית. בבריטניה התגוררו כ-17,000 דרום קוריאנים בשנת 2011.

בנובמבר 2016 ערך חיל האוויר של הרפובליקה של קוריאה תרגיל תמרון קרב אווירי מקומי עם חיל האוויר המלכותי הבריטי וחיל האוויר של ארצות הברית. זה היה התרגיל הראשון כזה עם מדינה זרה שאינה ארצות הברית.<ref></ref><ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
סינמה ביזאר

סינמה ביזאר (בגרמנית: Cinema Bizarre) הייתה להקת גלאם רוק גרמנית.

הלהקה הוקמה ב-2005 בברלין, ב-2007 הם ביצעו את ההופעה החיה הראשונה שלהם בתוכנית המוזיקה The Dome, באותה שנה יצא הסינגל הראשון שלהם Lovesongs (They Kill Me).

אלבומם הראשון "Final Attraction" כלל שלושה סינגלים.

ב-2008 לקחה הלהקה חלק באירוע לבחירת נציג גרמניה לאירוויזיון אך שירם לא עלה לשלב המתקדם.

ב-2008 הם גם החלו בסיבוב הופעות ברחבי אירופה, בספטמבר אותה שנה לומינור (Luminor), חבר הלהקה ששימש כקלידן וזמר רקע עזב את הופעותיו בלהקה עקב מצבו הבריאותי.

במהלך סיבוב ההופעות של ליידי גאגא The Fame Ball Tour הם היוו את מופע החימום שלה, זאת במסגרת סבב הופעותיהם בצפון אמריקה.

ב-2009 זכה אלבומם בפרס המוזיקה האירופאי EBBA, באותה שנה יצא אלבומם השני ToyZ.

ב-2010 הודיעו חברי הלהקה דרך רשת מייספייס על התפרקותם.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:להקות גרמניות
קטגוריה:להקות גלאם רוק
דויטשה פלשתינה בנק

סניף הבנק ביפו
דויטשה פלשתינה בנק (Deutsche Palästina-Bank) היה בנק זר שפעל בארץ ישראל בין 1897 עד מאי 1921.

==רקע==
כתוצאה מהסכמי הקפיטולציות שנחתמו עם האימפריה העות'מאנית, הורחבה ההתיישבות של נתיני המעצמות בארץ ישראל ובכללם גרמנים. בתחילה היו אלו אנשי מיסיון, אך אחר כך גם סוחרים ובעלי מקצועות חופשיים. לשיאה הגיעה התיישבות הגרמנים עם בוא הטמפלרים לארץ ישראל.
בירושלים נפתח ב-1851 בנק על ידי מלוויל ברגהיים, יליד פרוסיה. ברגהיים היה מסיונר, רוקח וגם, יחדיו עם בניו, שלח את ידו בסחר של שטרות והמחאות. לאחר מותו הבנק פשט את הרגל. בנק נוסף נפתח עם שליחותו של כריסטיאן פרידריך שפיטלר, איש מיסיון עולי הרגל בסנט כרישונה בירושלים, ב-1856. יוהנס פרוטיגר, בנקאי שווייצרי, הגיע לירושלים על מנת להתמנות לסגן מנהל הבנק בשם המיסיון. לאחר מכן הקים את "בנק פרוטיגר" שהיה קרוי בפי כל "הבנק הגרמני". עם מחלתו של פרוטיגר בא הקץ גם על בנק זה.

==הקמת הבנק==
התפתחות הכלכלה הגרמנית בארץ ישראל דרשה הקמת בנק חדש. משרד החוץ הגרמני תמך בהקמה ונפתחה שלוחה של "החברה הגרמנית לארץ ישראל ולמזרח התיכון", שמאוחר יותר נוסד ממנה דויטשה פלשתינה בנק. הבנק הוקם עם הון של 450,000 גולדמארק, ופתח סניפים בירושלים (נפתח ב-1897), ביפו (נפתח ב-1899) ובחיפה (נפתח ב-1904), ונציגויות בדמשק, ביירות, טריפולי (לבנון), אלכסנדריה שכם ועזה.

אחרי הקמת אוצר התיישבות היהודים חיפש הרצל לרכוש בנק על מנת לממש את תוכניתו הכלכלית. הוא פנה לבעלי בנק דויטשה פלשתינה על מנת לקנותו. התוכנית לא יצאה לפועל ובסופו של דבר נוסדה אפ"ק.

הבנק היה חלק ממערכת הבנקאות הזרה בארץ ישראל של לפני מלחמת העולם הראשונה שכללה את בנק קרדי ליונה הצרפתי, אפ"ק האנגלי והבנק האימפריאלי העות'מאני והבנק האגרו עות'מאני הטורקים.

ב-1914 נרכש על ידי הבנק הגרמני המזרחי (Deutsche Orient Bank). הבנק נסגר בארץ ישראל עם תחילת המנדט הבריטי בטענת "רכוש אויב", אך המשיך לפעול בגרמניה תחת הבנק שרכש אותו.

==קישורים חיצוניים==
* נחום גרוס, [https://www.jstor.org/stable/40694582?seq=1 DIE DEUTSCHE PALÄSTINA-BANK 1897-1914 EIN FORSCHUNGSFRAGMENT] , Journal of Business History, 1988
* [http://bia.co.il/דויטשה-פלשתינה-בנק/ דויטשה פלשתינה בנק מתוך האוסף של צבי ויהודה ברלב], משרד ברלב ושות', רואי חשבון
* [https://ronclicks.blogspot.com/2020/01/blog-post_22.html הבנקאות בחיפה - בנקים עם אוריינטציה גרמנית] ב"חיפה מבלי לקום מהכורסא"

==הערות שוליים==

דויטשה פלשתינה בנק
קרול האניש

קרול האניש (באנגלית: Carol Hanisch; נולדה בשנת 1942) היא פמיניסטית רדיקלית אמריקאית ואחת החברות החשובות בקבוצת "נשים רדיקליות" והגרביים האדומים" (Restockings) שפעלו בעבר בניו יורק. היא ידועה בעיקר בזכות הטבעת הביטוי האישי הוא פוליטי במאמר הנושא את אותו שם, אותו כתבה בשנת 1969.<ref name="Smith2012"></ref> האניש גם הובילה את מחאת מיס אמריקה בשנת 1968 בארצות הברית והייתה אחת מארבע הנשים שתלו את דגל השחרור לנשים מעל המרפסת ליד תחרות מיס אמריקה.<ref name="Buchanan2011"></ref>

== ראשית חייה ==
האניש נולדה וגדלה בחווה קטנה באיווה הכפרית, ועבדה ככתבת לפני שעברה לדה מוין והצטרפה למשרדי הדלתא במיסיסיפי בשנת 1965. בתפקיד זה פגשה את מייסדי קרן החינוך של ועידת הדרום (SCEF), אן ברדן ובן זוגה קרל בראדן, ששכרו אותה לנהל את משרד SCEF בניו יורק.<ref name="Brownmiller1999">Brownmiller, Susan (1999). In Our Time: Memoir of a Revolution. Dial Press, pp.&nbsp;20–21, 23.</ref>

== אקטיביזם וכתיבה פמיניסטיים ==
בתחילת 1968 האניש פתחה את משרדי ה-SCEF לישיבות השבועיות של קבוצת נשים רדיקליות בניו יורק, והמקום שימש בסיס לפעילות התנועה עד לפיזורה בתחילת שנות ה-70.

האניש ייסדה את כתב העת "Meeting Ground online" בשותפות עם קתי סקרברו בשנת 1977. מטרתו המוצהרת של כתב העת הייתה "מקום לרעיונות מפוצצים - תאוריה, אסטרטגיה וטקטיקות לתנועת שחרור האישה ולתנועה הרדיקלית הכללית של גברים ונשים עובדים."<ref>[http://meetinggroundonline.org/about-meeting-ground/ Meeting Ground online] website "about page" with January 1977 statement of purpose, accessed August 31, 2014.</ref>

בשנת 2013 האניש, בשיתוף עם סקארברו, טי-גרייס אטקינסון וקתי סרחילד יזמו את מניפסט "השיח האסור: השתקת ביקורת פמיניסטית על 'מגדר'", אותו תארו כ"הצהרה גלויה של 48 פמיניסטיות רדיקליות משבע מדינות".<ref>[http://meetinggroundonline.org/wp-content/uploads/2013/10/GENDER-Statement-InterActive-930.pdf Forbidden Discourse: The Silencing of Feminist Criticism of 'Gender'"], at Meeting Ground online, August 12, 2013, updated with more signatures September 20, 2013.</ref> באוגוסט 2014 מישל גולדברג מ"הניו יורקר" תיארה את המניפסט כמביע את "הזעקה שלהן מפני איומים והתקפות, חלקן פיזיות, על אנשים וארגונים שמעזים לאתגר את התפיסה המגדרית האופנתית כיום."<ref>Goldberg, Michelle (August 4, 2014). [http://www.newyorker.com/magazine/2014/08/04/woman-2 "What Is a Woman? The dispute between radical feminism and transgenderism"], The New Yorker.</ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.carolhanisch.org/CHwritings/PIP.html "האישי הוא פוליטי] מאת קרול האניש, מרץ 1969
* [http://carolhanisch.org כתבים מאת קרול האניש]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מסאיות אמריקאיות
קטגוריה:פמיניסטיות אמריקאיות
קטגוריה:פמיניסטים אמריקאים
קטגוריה:פעילות חברתיות אמריקאיות
קטגוריה:פעילים חברתיים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1942
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
בן אייבורי

בן אייבורי (בגרמנית: Ben Ivory; נולד ב-12 בנובמבר 1982) הוא זמר גרמני.

==ביוגרפיה==
אייבורי נולד בברלין בגיל שש הוא החל להתעניין במוזיקה ובגיל ארבע עשרה הקים את להקתו הראשונה.

בין 2006–2009 היה חבר בלהקת "SplinterX", הלהקה הוציאה אלבום במשותף ובנוסף למוזיקה קידמה הלהקה גם את תחום האופנה, הם עבדו ביחד עם מעצב אופנה וב-2009 הם קיבלו פרס בתחום (Best Fashion Music Act).

לאחר התפרקות הלהקה הוא החל בקריירת סולו, ב-2010 יצא הסינגל הראשון שלו "Better Love", אשר דורג במקום השלישי במצעד בגרמניה.

ב-2013 ניסה לייצג את גרמניה באירוויזיון עם השיר "The Righteous Ones", באותה שנה יצא אלבום הסולו הראשון שלו.

הוא הופיע ב-Amphi Festival, פסטיבל מוזיקה הנערך מדי שנה בגרמניה.

הוא עובד בשיתוף עם חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:זמרים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1982
קטאן: יורדי הים

קטאן: יורדי הים (באנגלית: CATAN – Seafarers Expansion) היא הרחבה למשחק המתיישבים של קטאן שתוכנן על ידי קלאוס טויבר. ההרחבה יצאה לראשונה בגרמניה ב-1997 והייתה להרחבה הראשונה של המשחק. ההרחבה מורכבת משמונה תרחישים שלכל אחד מהם חוקים שונים. כדי לשחק בהרחבה יש צורך במשחק הבסיס, המתיישבים של קטאן.

== חוקי המשחק ==
חוקי המשחק הבסיסי נשארים, ואליהם מתווספים מספר חוקים:
* בניית ספינה עולה צמר אחד ועץ אחד.
* ניתן להניח ספינות רק על נתיב ימי או על חוף.
* הספינות, בדומה לדרכים, מחברות בין יישובים, ערים, וספינות אחרות.
* כאשר ספינה נמצאת בקו ספנות פתוח (שבסופו אין יישוב) ניתן להזיז אותה, אם היא הספינה האחרונה בקו הספנות.
* ספינות נחשבות כדרכים במניין הדרך הארוכה ביותר.
* בחלק מהתרחישים משתמשים באסימוני קטאן, למטרות סימון של נקודות ניצחון או לצורך חישוב.
* אל המשחק מצטרף שודד הים. בחלק מהתרחישים השודד הרגיל לא חלק מהמשחק.
* בהטלה של 7, ניתן להזיז את שודד הים (או את השודד, אם הוא חלק מהתרחיש) לחבל ים אחר.
* שודד הים יגנוב משאב אחד מכל שחקן שספינה שלו גובלת בחבל הים שעליו נמצא השודד וימנע הקמת ספינות על חבל הים, עד אשר יגורש משם.
* בהרחבה מתווסף חבל ארץ חדש - מכרה זהב. שחקן שמרוויח זהב יכול לבחור לקחת לעצמו כל משאב שירצה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.catan.com/game/catan-seafarers-expansion CATAN – Seafarers Expansion], catan.com

==הערות שוליים==

קטגוריה:קטאן
קטגוריה:משחקי קופסה
תעלומת המגייה השחורה (מיני-סדרה)

תעלומת המגייה השחורה (באנגלית: The Pale Horse) היא מיני-סדרה בריטית מסוגת דרמת-מותחן, שעובדה למסך על ידי התסריטאית שרה פלפס על פי ספרה באותו השם מאת סופרת המתח אגתה כריסטי, בוימה על ידי ליאונורה לונסדייל ומככבים בה רופוס סוול וקאיה סקודלריו בתפקידים הראשיים.

מיני-הסדרה עלתה לשידור ב-9 בפברואר 2020.

==תקציר העלילה==
כאשר רשימת שמות מסתורית מתגלה בתוך נעלה של קשישה שגופתה נמצאה ברחוב, מארק איסטרברוק, אחד מהאנשים ששמו מוזכרת ברשימה מתחיל לחקור כיצד ומדוע שמו הגיע לרשימה. חקירתו של מארק מובילה אותו אל "הסוס החיוור", בית שבו מתגוררת שלוש נשים שנרמז עליהן בכפר הקטן לוט דיפינג כי הן מכשפות. מארק, שאינו מאמין בעל-טבעי, משוכנע בכך כי לתעלומה חייב להיות הסבר רציונלי.

==צוות השחקנים==
* רופוס סוול - מארק איסטברוק
* קאיה סקודלריו - הרמיה איסטברוק
* ברטי קארוול - זכריה אוסבורן
* שון פרטווי - המפקח לייג'ונה
* ריטה טאשינגהם - בלה
* שילה אטים - תרזה גריי
* קתי קיירה קלארק סיביל סטמפורדיס
* הנרי לויד-יוז - דייוויד ארדינגלי
* ג'יימס פליט - אוסקר ונבלס
* ג'ורג'ינה קמפבל - דלפין איסטרברוק
* מדלן בואייר - ג'סי דייוויס
* קלייר סקינר - איבון טאוקרטון
* פופי גילברט - תומסינה טאוקרטון
* אלן רוברטסון - פופי
* שרה וודוורד - קלמנסי ארדינגלי

==הפקה==
צילומי מיני-הסדרה התקיימו בבריסטול.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:אגתה כריסטי
איגוד אוניברסיטאות המחקר במזרח אסיה

איגוד אוניברסיטאות המחקר במזרח אסיה (באנגלית: The Association of East Asian Research Universities, בראשי תיבות: AEARU) הוא ארגון אזורי, שנוסד בינואר 1996, על ידי תשע אוניברסיטאות באזור מזרח אסיה, והוא כיום ארגון של 19 אוניברסיטאות. מטרת הארגון להקים פורום לנשיאי אוניברסיטאות מובילות מוכוונות מחקר במזרח אסיה ולבצע חילופי רעיונות הדדיים בין האוניברסיטאות הגדולות בכל מדינה באזור. הציפיות הן שהאיחוד האזורי הזה, על בסיס רקע אקדמי ותרבותי משותף באוניברסיטאות החברות, יתרום לא רק להתפתחות ההשכלה הגבוהה והמחקר, אלא גם לפתיחת עידן חדש באזור מזרח אסיה בתחום התרבות, הכלכלה והחברה. חברי האיוגד מקימים כנסים וסדנאות בנושאים אקדמיים שונים.<ref>AEARU,[http://www.aearu.com/sympo.html Symposia].</ref> ארגון אוניברסיטאות המחקר במזרח אסיה כולל יו"ר, סגן יו"ר ודירקטוריון המורכב מחמישה נבחרים נוספים. הדירקטוריון מורכב מ -1 עד 2 חברים מכל אחד מחמשת האזורים של האיגוד. מזכירות איגוד האוניברסיטאות ממוקמת באותה אוניברסיטה כמו היו"ר כדי לבצע את ענייני הארגון ביעילות. היא מרכזת את הפעילויות השונות של הארגון ומפעילה ומנהלת את אתרי הארגון. פעילויות הארגון כוללות סדנאות, קייטנות סטודנטים, תחרויות פיזיות של סטודנטים, וסימפוזיונים בינלאומיים מסוגים שונים. פעילויות אלה מתקיימות לאורך כל השנה לקידום חילופי רעיונות ומידע הדדיים ופיתוח קשרים הדוקים בין האוניברסיטאות החברות. החברות בארגון מורכבת מנשיאי האוניברסיטאות המובילות בחמישה אזורים במזרח אסיה: יבשת סין, יפן, קוריאה, הונג קונג וטייוואן. מאז הקמתה בשנת 1996, בסך הכל 19 אוניברסיטאות מאזורים אלה הפכו לחברי הארגון. אספה כללית בה משתתפות כל האוניברסיטאות החברות, מתקיימת מדי שנה ובה מתקימים דיונים בנושאים בעלי עניין משותף. מקום המיפגש נעשה בסבב בין האוניברסיטאות והאוניברסיטה המקיימת את האירוע נושאת בעלויות ניהולו.<ref>AEARU, [http://www.aearu.com/about.html About AEARU].</ref>

האיגוד חבר ברשת הגלובלית של אוניברסיטאות מחקר. הרשת כוללת את הארגונים הבאים: U15 (אוניברסיטאות בגרמניה) (שבסיסה בפרייבורג), קבוצת ראסל (בריטניה, שבסיסה בלונדון), איגוד האוניברסיטאות האמריקאיות (ארצות הברית של אמריקה, שבסיסה בוושינגטון די. סי.), הליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר (אירופה, שבסיסה נמצא בלוון, בלגיה), ליגת C9 (סין), קבוצת השמונה (אוסטרליה, שבסיסה בקנברה), אוניברסיטאות מחקר RU11 (יפן) וקבוצת אוניברסיטאות המחקר הקנדי U15, שבסיסה באוטווה. איגוד אוניברסיטאות המחקר במזרח אסיה הצטרפה לשותפיה ברשת הגלובלית בחתימה על ההצהרות הבאות:
* הצהרת חפיי על המאפיינים של אוניברסיטאות מחקר עכשוויות.
* הצהרת ליידן על תפקידם של מדעי החברה ומדעי הרוח בנוף המחקר העולמי.
* הצהרת שאנגחאי על התפקיד הקריטי של אוניברסיטאות עתירות מחקר במערכות אקולוגיות חדשניות בעולם.
* הצהרת טוקיו על הצורך בהשקעות ארוכות ומהותיות בחזית המחקר באוניברסיטאות עתירות מחקר.

== רשימת האוניברסיטאות ==
האוניברסיטאות החברות באיגוד:<ref>AEARU, [http://www.aearu.com/members.html Members].</ref>

== ראו גם ==
* ליגת C9
* התאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט
* ברית האוניברסיטאות האסיאתיות
* רשת אוניברסיטאות איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:אוניברסיטאות ומכללות
Sin Contrato

Sin Contrato (באנגלית: "No Contract" ובעברית: בלי חוזה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הקולומביאני מאלומה. השיר יצא לאור ב-26 באוגוסט 2016, כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השני שלו, Pretty Boy, Dirty Boy. מאלומה עזר בכתיבת השיר עם אנדרס קסטרו אשר גם הפיק אותו. הסינגל יצא לאור כסינגל הרביעי מתוך האלבום בתאריך 26 באוגוסט 2016 דרך חברת התקליטים סוני מיוזיק לטין. השיר הגיע למקום השלישי במצעד בקולומביה ולמקום השביעי במצעד השירים הלטיניים של אמריקה.

לסינגל יצא רצועה חדשה יחד עם להקת הבנות האמריקאית פיפת' הרמוני שיצא לאור בנובמבר 2015 באמריקה הצפונית ושאר מדינות אירופה במהלך הופעתם יחד בטקס גראמי הלטיני ה-16.

== וידאו קליפ ==
הקליפ לשיר "Sin Contrato" הוקרן בבכורה בתאריך 26 באוגוסט 2016 בערוץ הVEVO של מאלומה ביוטיוב. הווידאו קליפ בוים על ידי ג'סי טררו וצולם סביב מקומות שונים ברפובליקה הדומיניקנית.<ref></ref> הקליפ כולל את מלכת היופי של רוסיה לשנת 2013 ואת מלכת היופי של ארצות הברית לשנת 2016.<ref></ref>

נכון ל-1 בפברואר 2020, לוודיאו קליפ יש 980 מיליון צפיות. קליפ זה הוא הווידאו קליפ הרביעי הכי נצפה של מאלומה, והשישי יחד עם "Chantaje" ו"Vente Pa' Ca"

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2016
קטגוריה:סינגלים מ-2016
קטגוריה:שירי מאלומה
קטגוריה:שירי פיפת' הרמוני
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירי יהלום במקסיקו
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סוני מיוזיק לטין
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סוני מיוזיק קולומביה
אלתר אלעזר מנחם בידרמן

קברו ב[[הר הזיתים]]
רבי אלתר אלעזר מנחם בידרמן (רבי אלתר, ד' באב ה'תרצ"ה 13 ביולי 1935 – י"ד בטבת ה'תשס"א, 9 בינואר 2001) היה אדמו"ר מלעלוב בבני ברק, בבית המדרש ברחוב רבי עקיבא.

== ביוגרפיה ==
נולד בירושלים שבין החומות לרבי משה מרדכי בידרמן מלעלוב ולעטיל. נקרא על שם דודו רבי אלתר בידרמן מסוסנוביץ וסבו רבי אלעזר מנחם בידרמן מלעלוב.
בילדותו עברה משפחתו לתל אביב, והתחנך בתלמוד תורה חב"ד. בבחרותו למד בישיבת תפארת ציון. נחשב לעילוי, והחזון איש נהג לדבר איתו בלימוד. כמו כן למד אז אצל רבי מיכל יהודה ליפקוביץ. אחר כך למד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה יחד עם הרב חיים קניבסקי. במשך חצי שנה למד בישיבת בעלז בקטמון.

נישא לחיה עלקא, בת הרב שמעון אהרן הרשקוביץ אב"ד סלאוויטא. אחרי הנישואין למד בכולל ברסלב בבני ברק בראשות הרב נתן צבי קניג. מסר שיעורים בישיבת לעלוב בתל אביב.

אחר פטירת אמו הקים כולל אברכים.

לאחר פטירת אביו רבי משה מרדכי בשנת תשמ"ז, פעל להכתרת אחיו הגדול רבי אברהם שלמה בידרמן לממלא מקום. הוא עצמו החל לכהן כאדמו"ר מספר שנים אחר כך, בבית מדרשו של אביו ברחוב רבי עקיבא. הקים בית מדרש נוסף בצמוד לביתו ברחוב רמב"ם.

נפטר בפתאומיות, ליל י"ד בטבת תשס"א, לאחר שערך טיש לרגל הילולת סבו רבי משה בידרמן בי"ג טבת, ונקבר בהר הזיתים.

דברי תורתו מודפסים מדי שבוע בעלון "זכרו תורת משה" היוצא לאור על ידי חסידי לעלוב.

== בניו ==
* הרב דוד צבי שלמה נפתלי בידרמן, ממלא מקומו. נשוי לדינה בת רבי אברהם יצחק קאהן. מתגורר בבורו פארק, ובית מדרשו בשדרה ה-18. תחת נשיאותו גם בתי המדרש בבני ברק, ותלמודי תורה בבורו פארק ובמודיעין עילית. נוהג להגיע לישראל בימי השובבי"ם.
* הרב יעקב יצחק, גם הוא אדמו"ר בבורו פארק, ובית מדרשו בשדרה ה-19. לו בית מדרש גם בירושלים בעיר העתיקה. חתן הרב מנשה קליין.
* הרב נחמן, משפיע חסידי. חתן אב"ד טשאבא.
* הרב אלימלך בידרמן, משפיע חסידי ומחבר סדרת הספרים "באר הפרשה". חתן רבי נתן דוד רוזנבוים מזוטשקא.
* הרב חיים יוסף, רב בית המדרש לעלוב בבני ברק, ראש ישיבת "פנים מאירות - להורות נתן" ומשפיע חסידי. מחבר סדרת הספרים "חיבת העבודה". חתן הרב נתן גשטטנר.
* הרב שמואל שמעלקא, רב בית המדרש לעלוב בלונדון.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אדמו"רי לעלוב
קטגוריה:אדמו"רים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת תפארת ציון
קטגוריה:בוגרי ישיבת לומז'ה-פתח תקווה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2001
סופיה אנדרוחוביץ'

סופיה אנדרוחוביץ (באוקראינית: Софі́я Ю́ріївна Андрухо́вич; נולדה ב-17 בנובמבר 1982 באיוונו-פרנקיבסק, ברית המועצות) היא סופרת ומתרגמת אוקראינית.

== ביוגרפיה ==
סופיה אנדרוחוביץ' נולדה בעיר איוונו-פרנקובסק למשפחת סופר. לאחר סיום הלימודים בעיר הולדתה היא למדה בקייב באקדמיה למקצועות הדפוס.

היא מתגוררת בקייב ועוסקת בכתיבה ותרגום מאנגלית ופולנית, זאת בנוסף לעבודתה בירחון כעורכת.

בשנת 2002 פרסמה את ספרה הראשון.

בשנת 2014 פרסמה את ספרה "פליקס אוסטריה" על חיים בעיר הולדתה בתקופה האימפריה האוסטרו-הונגרית. ספר זה זכה להצלחה רבה והיא קיבלה על יצירה זו מספר פרסים. הספר תורגם לגרמנית ופולנית. בשנת 2020 עלה לאקרנים הסרט "ודיאנה" המבוסס על הספר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://focus.ua/ukraine/318863 ראיון עם סופיה אנדרוחוביץ']

קטגוריה:סופרות אוקראיניות
קטגוריה:מתרגמות מאנגלית
קטגוריה:מתרגמים מפולנית
קטגוריה:פובליציסטים
קטגוריה:אוקראיניות שנולדו ב-1982