OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שפמנון מצוי

שפמנונים ב[[עין אפק.]]
השפמנון המצוי (שם מדעי: Clarias gariepinus) הוא מין השייך למשפחת השפמנוניים, כינויו בישראל הוא "ברבוט". השפמנון המצוי הוא הדג הגדול ביותר בקרב דגת ישראל.

== מאפיינים ==
השפמנון המצוי נפוץ בחלקים נרחבים של יבשת אפריקה והמזרח התיכון, בישראל נפוץ השפמנון המצוי במערכת הירדן, באגם הכנרת ובנחלי החוף (כגון: נחל התנינים, נחל הירקון והחולה). השפמנון המצוי עשוי להמצא בנחלים ובאגמים בהם זרימת המים איטית, וכן במקורות מים עכורים, רדודים וחמימים, בהם ריכוז החמצן המומס במים נמוך למדי, לרוב בקרקעית מקור המים.

השפמנון המצוי מתאפיין במערך בן 8 בינים המצויים בקדמת פיו (4 בינים בכל צד). בינים אלו מסייעים לשפמנון המצוי להתמצא במקורות מים עכורים (עד כדי בוץ) וכן לאתר את מזונו. צבע גופו של השפמנון אפור כהה, ואורך גופו עשוי להגיע לכ-2.5 מטר, בשל כך נחשב דג זה כדג הגדול בקרב דגת ישראל. משקלו המרבי של השפמנון המצוי הוא 150קילוגרם, ראשו משוטח ונוטה מטה, פיו גדול ביחס לממדי גופו. עור השפמנון המצוי נטול קשקשים.

השפמנון המצוי הוא "אוכל-כול" וניזון. ממגוון מזונות ובניהם: דגים קטנים, דו-חיים, חסרי חוליות (כגון רכיכות ופרוקי-רגליים, בהם סרטנים) ועופות קטנים הטובלים במים. לשם איתור המזון, נעזר הדג במערך ביניו המאפשרים לו לחוש במזונו במים עכורים.

הנשימה של השפמנון יוצאת דופן.
סביבת המחיה של השפמנון המצוי לרוב דלת חמצן (מים עכורים וחמימים שזרימתם איטית), בשל כך מצויד חלקו העליון של לוע השפמנון המצוי ב"חדר נשימה", בו מצויות בליטות הקרויות "עץ נשימה". בליטות אלו מאפשרות לשפמנון לבלוע אוויר אטמוספירי (מחוץ למים), ובכך להעשיר את ריכוז החמצן בדמו. למעשה, כ-60% מצריכת החמצן של השפמנון המצוי נעשית באמצעות בליעת אוויר, כאשר יתר צריכת החמצן נעשית באמצעות זימים, המאפשרים לו לקלוט חמצן שמומס במים.

דג השפמנון המצוי אינו כשר לאכילה על פי ההלכה, בגלל היותו נטול קשקשים, שהם אחד מסימני הכשרות של דגים.

<gallery>
File:Clarias garie 080516 9166 H tdp.jpg
File:Clarias - Hula Valley2.JPG
File:African Catfish (Clarias gariepinus) landing on the ford after its jump upstream ... (16332780150).jpg
File:Young Catfish.jpg
</gallery>

== לקריאה נוספת ==
* איתן אביטל, החולייתנים, האוניברסיטה הפתוחה, 2005

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.tiuli.com/animal_info.asp?animal_id=15 מידע נוסף אודות שפמנונים], באתר (טיולי)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1822
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם ג'ון ברצ'ל
קטגוריה:שפמנוניים
קטגוריה:ארץ ישראל: דגי מים מתוקים
קטגוריה:צפון אפריקה: דגי מים מתוקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אפריקה
דימיטר פרוטיץ'

ד"ר דימיטר חריסטוב פרוטיץ (בבולגרית: Димитър Христов Протич; 15 בספטמבר 1874, ולס, האימפריה העות'מאנית - 27 ביולי 1945 סופיה, ממלכת בולגריה) היה משפטן בולגרי שכיהן כנשיא בית המשפט העליון הבולגרי ובהמשך כממונה על הקומיסריון לשאלות יהודיות. פרוטיץ' ניסח את הצעת החוק לביטול החוק להגנת האומה על כל תקנותיו והרחבותיו והיא אושרה בפרלמנט הבולגרי ב-30 באוגוסט 1944.

==ביוגרפיה==
===ראשית הקריירה וביסוסה===
פרוטיץ' הוסמך למשפטים באוניברסיטת היידלברג ובהמשך הועסק כקצין שיפוט צבאי, כנוטריון וכנשיא בית המשפט המחוזי בקיוסטנדיל. מאוחר יותר מונה לשופט בבית המשפט העליון לערעורים הבולגרי ובין ה-16 במאי 1938 ל-19 בספטמבר 1942כיהן כנשיאו.

===נסיבות ביטול החוק להגנת האומה===
ב-1 ביוני 1944 מונה איוון בגריאנוב לתפקיד ראש ממשלת בולגריה. בגריאנוב היה פרו-מערבי והחל במשא ומתן חשאי עם נציגי בעלות הברית המערביות. מספר ימים לאחר מינויו, נפגש עם מנהיגי הקהילה היהודית ובראשם ויטלי חיימוב. בגריאנוב הצהיר על כוונתו לבטל את החוק להגנת האומה וציין כי התהליך ייעשה בזהירות מאחר שעדיין קיימת נוכחות צבאית גרמנית בממלכה. בגריאנוב ביקש מראשי הקהילה לציין בפניו מועמד המקובל עליהם לכהונת הממונה על הקומיסריון לשאלות יהודיות והם המליצו על דימיטר פרוטיץ'. בגריאנוב פיטר את היושב המכהן חריסטו סטומאנייקוב ומינה את פרוטיץ' תחתיו.

נציגי הקהילה נועדו עם פרוטיץ' כדי לגבש חלופות לביטול כל ההגבלות שהוטלו על בני הקהילה. סוכם שהיקפן של התקנות והמגבלות במסגרת החוק המקורי ואלו שהוספו עליו, מחייב ברוב המקרים חקיקה מתקנת בפרלמנט הבולגרי. באמצעות צווים מיוחדים בוטלו חלק קטן מההגבלות כגון חובת ענידת כוכב צהוב שבוטלה ב-27 ביולי. פרוטיץ' הכין את טיוטת החוק לביטול החוק להגנת האומה ונקלע לעימות מול שר הפנים הבולגרי הפרופסור אלכסנדר סטאנישב (Александър Станишев), שטען כי החוק מקל מדי עם יהודי בולגריה ותבע לערוך בו שינויים. בגריאנוב הכריע לטובת דימיטר פרוטיץ', וב-30 באוגוסט אישר הפרלמנט הבולגרי את החוק שניסח פרוטיץ'. למחרת היום התפטר בגריאנוב ופרסום החוק ברשומות נדחה. ב-4 בספטמבר 1944 פרסם ממשלו של קונסטנטין מוראבייב את החוק החדש ברשומות הממלכה ובכך בוטל רשמית החוק להגנת האומה.

===אחריתו===
ב-9 בספטמבר 1944 התחוללה בבולגריה הפיכה בחסות הצבא האדום שהובלה על ידי חזית המולדת הבולגרית. קונסטנטין מוראבייב הודח ובמקומו מונה קימון גאורגייב לראשות הממשלה. בהמשך הוקם בית משפט מיוחד לשפיטת נציגי המשטר הקודם אשר הואשמו בשיתוף פעולה עם הנאצים. ב-1 בפברואר 1945 הוצאו להורג עשרות פוליטיקאים, אנשי צבא ועיתונאים לאחר שהורשעו בבגידה ובשיתוף פעולה עם הנאצים ובהם ראש הממשלה לשעבר איוון בגריאנוב ושר הפנים בממשלתו אלכסנדר סטאנישב. הממונה על הקומיסריון שקדם לפרוטיץ', חריסטו סטומאנייקוב נידון לחמש שנות מאסר. דימיטר פרוטיץ' לא היה בין הנשפטים והוא הלך לעולמו בסופיה, ביולי 1945 והוא בן 71 שנים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפטנים בולגרים
קטגוריה:בולגרים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בולגריה: חוק ומשפט
קטגוריה:נשיאי בתי משפט עליונים
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1874
קטגוריה:בולגרים שנפטרו ב-1945
סאאב 2000

סאאב 2000 הוא מטוס נוסעים בעל מנועי טורבו פרופ המסוגל לשייט במהירות של 665 קמ"ש (360 קשר)

==פיתוח ועיצוב==
חברת סאאב החליטה לייצר את המטוס בדצמבר 1988 עקב דרישות רבות למטוס טורבו פרופ שמסוגל להגיע למהירות קרובות למהירות של מטוס סילון אך עם היתרונות של מנועי טורבו פרופ. הסאאב 2000 טס לראשונה ב-26 במרץ 1992 ונכנס לשירות בשנת 1994.

מוטת הכנפיים של סאאב 2000 הייתה גדולה ב 15% מסאאב 340 וארוך יותר ב - 7.5 מטר ממנו כך שהיה ניתן להסיע בו 58 נוסעים. סאאב 2000 היה המטוס הראשון שהשתמש במנועי טורוב פרופ מסוג AE 2100 של חברת Rolls-Royce שלאחר מכן ייוצרו על ידי חברת Alison, המנוע נבנה במיוחד עד 6 להבים בכל מנוע כדי שיפעל בסל"ד נמוך יותר וכך יהייה שקט יותר. המנועים הורכבו רחוק יותר מגוף המטוס מאשר במטוס סאאב 340.

==היסטוריה==
סאאב 2000 של חברת אייר גולדן 
נתוני המכירות של המטוס לא היו גבוהים. החברה הראשונה שהפעילה כמות גדולה של המטוס היא חברת קורסאייר, חברה אזורית שהייתה בבעלות חברת סוויסאייר. קורסאייר הזמינה 34 מטוסים והפעילה אותם עד שנת 2005. עקב דרישה נמוכה למטוס חברת סאאב הפסיקה את ייצורו בשנת 1999.
תא הטייס של סאאב 2000 במטוס HB-IZX של חברת סוויס 
עד שנת 2000, 58 מטוסים נשארו בשירות פעיל, הסיבה העיקרית לכך שהמטוס נכשל מבחינה מסחרית היא המטוסים החדשים שנבנו בעלי מנוע סילון כמו הבומברדייה CRJ והאמבראר ERJ 145, שסיפקו נתונים טובים יותר ונוחות טובה יותר לנוסע באותו המחיר.

ביוני 2006, פקיסטן השלימה את הרכישה של 6 מטוסי סאאב 2000 המצוידים במכ"ם מתוצרת סאאב-אריקסון, אך עקב אילוצים קיבלו רק 5 שמתוכם ארבעה מצוידים במכ"ם.

==דגמים==
* סאאב 2000 בעל 50–58 מקומות לטיסות מקומיות.
* סאאב 2000FI ייצור מיוחד לרשות התעופה היפנית לצורך בדיקות תקינות של המטוס, ייוצרו רק 2.
* סאאב 2000AEW&C מטוס המצויד במכ"ם ביון לצורך משימות מיוחדות.

==מפעילים צבאיים==
סאאב 2000 מצויד במכ"ם מסוג AEW&C 
;
* חיל האוויר של פקיסטן - 5 מטוסי סאאב 2000 שמתוכם 4 מטוסים המצוידים במכ"ם ביון.

==תקריות בטיחות ותאונות==
* ב-10 ביולי 2002, טיסת קורסאייר 850 ביצעה נחיתת חירום בשדה התעופה Werneuchen ב- גרמניה, המטוס ניזוק באופן קשה לאחר שפגע בסוללת עפר שהייתה על המסלול.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Lambert, Mark. Jane's All The World's Aircraft 1993–94. Coulsdon, UK:Jane's Data Division, 1993. .
* Taylor, Michael J. H. Brassey's World Aircraft & Systems Directory 1999/2000. London: Brassey's, 1999. .
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.saabaircraftleasing.com/prod/pictures.asp?Mod=2000&Menu=33 חברת החרכה של סאאב]
* [http://www.aerospace-technology.com/projects/saab_2000/ Aerospace Technology]
* [http://www.airliners.net/info/stats.main?id=348 תמונות מאתר Airliners]

2000
קטגוריה:מטוסי נוסעים
ענן נימבוס

נימבוסטרטוס אופייני
ענן קומולונימבוס
ענן נִימְבּוּס (מלטינית: Nimbus, ענן גשם) הוא שם כולל לעננים שמכילים משקעים. המשקעים שבענן יכולים לרדת לקרקע בצורת גשם, שלג, ברד, או גשם-שלג, אך לרוב הם אינם מתבטאים בברקים או רעמים. התחילית "נימבו-" או הסופית "-נימבוס" מציינות ענן משקעים. למשל: נימבוסטרטוס הוא ענן משקעים שכבתי, וקומולונימבוס הוא ענן משקעים ערמתי.<ref></ref>

== מראה חיצוני ==
לענני הנימבוס לרוב צבע אפור כהה, הנובע מהצפיפות והגובה הרבים שחוסמים את קרני אור השמש. לענן קווי מתאר משוננים ללא צורה ברורה, והוא נוצר בגובה נמוך יחסית.<ref></ref>

== סוגי נימבוס ==
בהתאם לעננים מהם נוצרו ולגובהם באטמוספירה, ישנם שני סוגים עיקריים:

קומולונימבוס - נימבוס הגדל אנכית ונוצר מענני קומולוס בחלקים האמצעיים או התחתונים של האטמוספירה, ומביא משקעים יותר רציניים, כגון ברד, שלג ולפעמים גם ברקים ורעמים.<ref></ref>

נימבוסטרטוס - ענני נימבוס הגדלים אופקית, הנוצרים מענני שכבות בחלקים האמצעיים או התחתונים של האטמוספירה. ענן נימבוסטרטוס לרוב מוריד משקעים בצורת גשם מתמשך.<ref></ref>

== היסטוריה ==
הנימבוס היה בעבר סוג של ענן באותו אופן כמו קומולוס או סטרטוס. לפיכך, ענן הפאנוס נקרא פראקטו-פאנוס, כפי שהקומולונימבוס נקראו קומולו-נימבוס. אז שני העננים האלה היו רק שני סוגים שונים של נימבוס.

ההגדרה של הענן כנימבוס נזנחה מוקדם מאוד בשנת 1930 בגרסה המקדימה של אטלס הענן הבינלאומי שם הומלץ לדבר על נימבוסטרטוס או קומולונימבוס ללא מקף 6.<ref>הוועדה לחקר עננים, אטלס בינלאומי של עננים ושל מדינות השמיים, הוועדה המטאורולוגית הבינלאומית, 1930, 99 עמ'</ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עננים
קטגוריה:משקעים
פרו במשחקים הפאראלימפיים

פרו השתתפה לראשונה ב בהיידלברג (1972). במשחקי החורף לא נטלה פרו חלק מעולם. אל המשחקים בהיידלברג שלחה פרו ספורטאי בודד, ואל המשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) שלחה שני אתלטים. לאחר המשחקים בטורונטו חדלה פרו לשלוח משלחות עד המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) ומאז משתתפת פרו במשחקים בקביעות.

לאורך השנים זכו ספורטאיה של פרו בתשע מדליות פאראלימפיות (ארבע מדליות זהב, מדליית כסף וארבע מדליות ארד). כבר באולימפיאדה בטורונטו, בשנת 1976 זכו הפרואנים בשתי מדליות פאראלימפיות - מדליית זהב בטניס נשים (קטגוריה D) ומדליות ארד בהטלת כידון ובמשחה ל-100 מטרים גב.

בשנת 1996 חזרה פרו להשתתף במשחקים הפאראלימפיים, וזכתה במדליה אחת, כשג'יימי אלרט קטף את מדליית הזהב במשחה ל-50 מטרים בסגנון חופשי (קטגוריה S3) עם שיא עולם של 51.95 שניות. במהלך המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) זכה אלרט במדליית זהב נוספת באותו המקצה ושבר את שיאו העולמי עם 49.03 שניות. הוא הוסיף וזכה גם במדליית כסף פאראלימפית במשחה ל-50 מטרים גב. ב היה שוב אלרט לספורטאי הבולט של פרו כשזכה בשתי מדליות ארד באותם המקצים. מדליית זהב נוספת קטפה עבור פרו לאונור אספינוזה בתחרות טאקוונדו במהלך המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020).

==ראו גם==
* פרו במשחקים האולימפיים
* פרו במשחקים האולימפיים לנוער

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:פרו: ספורט
משקולת נייר

משקולת נייר בדמות אריה
משקולת נייר או מַכְבֵּדָה, היא חפץ כבד המונח על ערימת דפים כדי למנוע מהם להתעופף ברוח או למנוע את תזוזתם תחת משיכות מכחול (כמו במקרה של קליגרפיה יפנית). משקולת נייר היא חפץ הנמצא לרוב בשימוש על שולחן העבודה במשרד ובבית. אומנם כל חפץ כבד ומוצק יכול לשמש למטרה זו – פיסת אבן, מתכת, עץ, זכוכית, ואף משקולת מאולתרת מציוד משרדי כגון שדכן סיכות או מנקב – אך משקולת נייר ייעודית היא גם חפץ דקורטיבי ומטרתו איננה פונקציונליות גרידא. 

משקולת הנייר הומצאה בתקופת המהפכה התעשייתית, כאשר גבר השימוש במסמכי נייר שונים – כגון נייר מכתבים, מזכרים, דוחות וחשבוניות – שנערמו במשרדים. משקולת הנייר מאפשרת לשמור על ערימת מסמכים מסודרת ומונעת מהם להתפזר עם כל משב רוח שעלול לחדור לחלל העבודה. 

במהלך שתי המאות האחרונות הפכו משקולות הנייר לפריט אספנות ולחפץ בעל ערך אמנותי המוצג במוזיאונים.

==ראו גם==
* בריק (אלקטרוניקה)

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20120407223305/http://www.dmoz.org/Arts/Crafts/Glass/Paperweights משקולת נייר] במדריך הפתוח
* [http://www.paperweight.org/ מידע באנגלית על התפתחות משקולת הנייר באתר paperweight.org]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציוד משרדי
קטגוריה:אספנות
קוסטה ריקה במשחקים הפאראלימפיים

קוסטה ריקה השתתפה לראשונה ב בברצלונה (1992) ומשתתפת במשחקי הקיץ הפאראלימפיים מאז בקביעות, מלבד המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) מהם נעדרה. במשחקי החורף לא נטלה קוסטה ריקה חלק מעולם.

המשלחות אותן שולחת קוסטה ריקה אל המשחקים הפאראלימפיים הן תמיד משלחות קטנות: אתלט בודד אל המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) ואל המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012), שחיין יחיד אל המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004), שני שחקני טניס שולחן אל המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008). קוסטה ריקה זכתה בשתי מדליות ראשונות במסגרת תחרויות האתלטיקה של המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020).

==ראו גם==
* קוסטה ריקה במשחקים האולימפיים
* קוסטה ריקה במשחקים האולימפיים לנוער

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:קוסטה ריקה: ספורט
זקנה (ספר)

זִקנה (באיטלקית: Senilità) הוא רומן מאת הסופר האיטלקי איטלו זְבֶבוֹ שיצא לאור בשנת 1898. זהו הרומן השני של זבבו, ולאחריו נמנע זבבו מלפרסם במשך 25 שנים, ורק בשנת 1923 יצא לאור הרומן הבא שלו, "תודעתו של זנו".

בשנת 1962 עובד הרומן לסרט באותו שם (Senilità) בידי הבמאי מאורו בולוניני.

==דמויות==
ברומן ארבע דמויות, המשתתפות בשתי עלילות של אהבה נכזבת.
* אמיליו ברנטאני, פקיד בחברת ביטוח, בן 35, שפרסם רומן שזכה לשבחים ומאז שקע ברפיון ובחוסר מעש, שהעניקו לספר את שמו – הזִקנה שבשם הספר אינה זקנה כרונולוגית (שהרי ברנטאני הוא רק בן 35), אלא זקנה נפשית. 
* אנג'יולינה, בת עניים צעירה ונאה ("בחורה בלונדינית עם עיני תכלת גדולות, גבוהה וחסונה ועם זאת רזה וגמישה") שברנטאני מתאהב בה, אף ש"תחילה ניגש אליה בכוונה לזכות בפרשיית אהבים קלה וקצרת ימים". היא מרבה לבגוד בברנטאני, שבסופו של דבר נפרד ממנה עקב כך. 
* הפסל סטפאנו באלי, רודף שמלות מצליח, הוא ידידו של ברנטאני. חרף השוני באופיים, השניים מרבים לבלות יחד. 
* עמליה ברנטאני, אחותו היחידה של אמיליו, "נוכחותה לא הורגשה יותר מדי לא מבחינה פיזית ולא מבחינה נפשית, קטנטנה וחיוורת, צעירה ממנו בכמה שנים אך זקנה יותר באופיה". עמליה מאוהבת בסטפאנו באלי, אך לו אין עניין בה. היא מתמכרת לאלכוהול, חולה במחלה שממנה תמות, ובמהלך מחלתה גם מאבדת את שפיותה.

==מאפיינים אוטוביוגרפיים==
בסיפור יש מאפיינים אוטוביוגרפיים אחדים, וזבבו ציין שתושבי טריאסטה עירו הכירו את הדמויות עליהן התבססו גיבורי סיפורו. דמותו של אמיליו ברנטאני מכילה פרטים אחדים מהביוגרפיה של זבבו עצמו. הפסל סטפאנו באלי נבנה על פי דמותו של הצייר אומברטו ורודה, ידידו של זבבו. אנג'יולינה נבנתה על פי דמותה של ג'וזפינה זרגול, שבה היה זבבו מאוהב בצעירותו. עמליה זוהתה כאחותו של זבבו, אורטנסיה שמיץ או כאחות של אחד מידידיו. 

==תרגום לעברית==
לראשונה יצא הספר לאור בעברית בשנת 1969, בהוצאת "עם עובד". תרגום זה נעשה בידי שושנה חן זהבי מהתרגום לאנגלית של הספר. צעד בלתי שגרתי זה, של תרגום שלא מהמקור, ניכר כבר בשמו של הספר, "גבר מזדקן", שמשקף נאמנה את השם שניתן לגרסה האנגלית, As a Man Grows Older, שאינו נאמן לשם המקורי.

תרגום נוסף לעברית, הפעם מהמקור באיטלקית, נעשה בידי אריאל רטהאוז ויצא לאור בהוצאת כרמל בשנת 2006. שמו של הספר בתרגום זה, "זִקנה", נאמן יותר למקור.

בשני המקרים בחרו המתרגמים לתעתק את שם המחבר כ"סבבו", אף שהתעתיק "זבבו" משקף טוב יותר את ההגייה האיטלקית.

==לקריאה נוספת==
* אריאל רטהאוז, "זִקנה קפצה על אֶמיליו ברֶנטאני", סוף דבר לספר זִקנה, הוצאת כרמל, 2006.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרות איטלקית
קטגוריה:ספרי 1898
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד
קטגוריה:ספרי הוצאת כרמל
קובה במשחקים הפאראלימפיים

קובה השתתפה לראשונה ב בברצלונה (1992) ומשתתפת במשחקי הקיץ הפאראלימפיים מאז בקביעות. במשחקי החורף לא נטלה קובה חלק מעולם.

==היסטוריה==
המשלחת הראשונה אותה שלחה קובה למשחקים, בשנת 1992 חזרה עם תשע מדליות פאראלימפיות. (שלוש מדליות זהב, שלוש כסף ושלוש מדליות ארד). בקרב המשלחת הצטיינו האצנים עומאר טואו שזכה במדליית הזהב במירוץ ל-400 מטרים, במדליית הכסף במירוץ ל-100 מטרים ובמדליית הארד במירוץ ל-200 מטרים (קטגוריה B2) ואוסקר פופו שזכה במדליית הזהב במירוץ ל-800 מטרים ובמדליית הכסף במירוץ ל-400 מטרים (קטגוריה B1).

ב הצליחו האתלטים הקובנים להביא למדינה 8 מדליות זהב פאראלימפיות. בין האתלטים בלטו אנריקה קבלרו שזכה בשתי מדליות זהב, בקפיצה למרחק ובקפיצה משולשת (קטגוריה F12) ובמדליית כסף במירוץ ל-100 מטרים (קטגוריה T12) ועומאר מויה שזכה בשתי מדליות זהב במירוץ ל-200 מטרים ובמירוץ ל-400 מטרים (קטגוריה T11) 

ב הצליחה המשלחת הקובנית לזכות בסכום שיא של תשע מדליות זהב, בהן שלוש מדליות של האצנית יונידיס קסטילו, שאף שברה שני שיאי עולם במירוץ ל-200 מטרים עם 24.45 שניות, ושיא נוסף של 55.72 שניות בתחרות ל-400 מטרים.

==מדליות לפי אולימפיאדה==
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size:100 %; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;" width=500
|- bgcolor="#efefef"
! אולימפיאדה
! bgcolor=gold | זהב
! bgcolor=silver | כסף
! bgcolor=#CC9966 | ארד
! סה"כ
|-
| המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) || 3 || 3 || 3 || 9
|- 
|המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) || 8 ||3 || 0 || 11
|-
|המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) || 4 || 2 || 2 || 8 
|-
|המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) || 2 ||2 ||7 || 11
|-
|המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) || 5 ||3 ||6 ||14
|-
|המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) || 9 || 5 || 3 || 17
|-
|המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) || 8 || 1 || 6 || 15
|-
|המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) || 4 || 1 || 1 || 6
|-
| סה"כ || 43 || 20 || 28 || 91
|}

==ראו גם==
* קובה במשחקים האולימפיים
* קובה במשחקים האולימפיים לנוער

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:קובה: ספורט
קארין ארד

קארין ארד (נולדה ב-21 במאי 1972) היא סופרת ועיתונאית ישראלית. נודעה בעיקר בסגנון כתיבתה הפרובוקטיבי בנושאי מיניות ויחסי מגדר.

==ביוגרפיה==
ארד החלה את דרכה העיתונאית במאמר "איך לא לעצבן לנו את הדגדגן", שזכה לתפוצה רחבה ברשת האינטרנט הישראלית. המאמר אף זכה לאזכור בתוכנית הלימודים של המחלקה ללימודי מגדר באוניברסיטת תל אביב. בהמשך כתבה ארד על מיניות במגזינים "עולם האשה" ו"בלייזר", במוסף "זמנים מודרניים" ב"ידיעות אחרונות", "העיר", "עכבר העיר", "בננות" ובמגזין "View".

בשנות ה-90 סיפרה בראיונות כי אמה, מהא (סולימאן), היא ערבייה ממוצא ירדני שהתגיירה.

ב-2003 יצא ספרה הראשון, "יש אלוהים". בפתיח צוין: .

ארד הייתה חברת מפלגת עלה ירוק והיא הוצבה במקום השלישי ברשימת המפלגה בבחירות לכנסת השמונה עשרה (2009).

ביולי 2020 החלה לשדר את הפודקאסט ״טוקי סטייל״ יחד עם שחר כהן בנושאי סקס ויחסים.

== ספריה ==
* יש אלוהים, הוצאת ידיעות אחרונות, 2003. 
* נשים, הוראות הפעלה (מהדורה לאשה), הוצאת ידיעות אחרונות, 2004
* נשים, הוראות הפעלה (מהדורה לגבר), הוצאת ידיעות אחרונות, 2004
* פרויקט רחם, הוצאת ידיעות אחרונות, 2009. (שם הספר התברר כמטעה ולכן מההדפסה השנייה יצא הספר תחת שם חדש: שתיקתה של סוּף, הוצאת ידיעות אחרונות, 2010. )

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* [http://xnet.ynet.co.il/tags/קארין%20ארד הטור של קארין ארד], באתר xnet
* 
* 
* 
* עמוד כותבת של [http://www.bananot.co.il/author/karin-arad קארין ארד] באתר [http://www.bananot.co.il בננות]
* המאמר של קארין ארד [http://www.bananot.co.il/איך-לא-לעצבן-לנו-את-הדגדגן/ איך לא לעצבן לנו את הדגדגן] באתר [http://www.bananot.co.il בננות]
* [https://geekonomy.net/2017/05/01/geekonomy118/ קארין ארד יודעת הכל], בפודקאסט גיקונומי, 1 במאי 2017

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילות ישראליות למען לגליזציה של סמים קלים
קטגוריה:פעילים ישראלים למען לגליזציה של סמים קלים
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:פעילי עלה ירוק
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1972
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
אינקובוס

ציור של אינקובוס מ-1870.
[[הנרי פוסלי, "הסיוט" (Der Nachtmahr"), 1781. בציור מפורסם זה נראה אינקובוס ישוב על אישה חולמת.]]
לפי אגדות מימי הביניים, האינקובוס (incubus, ברבים:אינקובי, מהפועל הלטיני incubo שמשמעו "סיוט") הוא שד בעל דמות גברית, שמפתה נשים לשכב עמו, או לחלופין אונס אותן בשנתן. האינקובוס יכול לשכב עם נשים כדי לעבר אותן, כמו באגדה על מרלין, ויכול לעיתים להביאן עד לתשישות או למוות על ידי שניזון מאנרגיית החיים שלהן.

לאינקובוס קיימת מקבילה ממין נקבה המכונה סוקובוס (Succubus).

==מקורות==
לפי מלאוס מלפיקרום (Malleus Maleficarum), או "פטיש המכשפות", הסוקובי אוספות את הזרע מהגברים איתן הן שוכבות, והאינקובי משתמשים בו להפרות נשים. ילדים שנולדו כתוצאה מכך אמורים להיות יותר רגישים להשפעת שדים.

דמויות דומות לאינקובי מוזכרות לראשונה ברשימת שמות המלכים השוּמרים ב"כתבי לברטו" משנת 2400 לפנה"ס. נמצאה טבלה ובה נמנים שמו של גילגמש ושמו של אביו המוזכר כשד לילוּ. נאמר כי לילוּ מטריד ומפתה נשים בשנתן, והוא אחד מארבעה שדים שהיו שייכים למעמד ערפדים או סוג של רוחות רפאים. ואילו לילית, מהמיתולוגיה היהודית האזוטרית, היא שדה נשית המטרידה גברים ומופיעה בחלומות ארוטיים שלהם.

אפשרות אחת למקור האגדות היא אולי כהסבר לחוויות כגון חלומות בהקיץ או שיתוק שינה. או כתירוץ לעוררות מינית לילית או לקרי לילה. אפשרות נוספת היא שחלק מהקורבנות לכאורה של האינקובי הן קורבנות תקיפה מינית של ממש, והאנסים או קרובי המשפחה ייחסו את מעשי האונס לשדים כדי להימלט מעונש, או כדי לשמור את כבוד המשפחה. אפשרות נוספת היא לשמור סוד כמו גילוי עריות או ניאוף על ידי התערבות של "רוחות".

==מראה==
בדומה לשדים, לא קיים תיאור מדויק ואחיד למראם של האינקובי. למרות זאת, לעיתים, בדומה לסוקובוס, האינקובוס מתוארים כגברים יפים ומפתים בעלי מאפיינים חיצוניים המשויכים לשדים (כנפיים, קרניים וכדומה), ולעיתים מתוארים כדמונים שעירים ונמוכים. במיתולגיה הרומנית, דמות האינקובוס הקרוי "זבורטור" ("המעופף") היא של גבר צעיר ויפה תואר.

==ראו גם==
* לילית (מיתולוגיה)
* שיתוק שינה
* חלום בלהות

==לקריאה נוספת==
* Valerie I.J. Flint, The rise of magic in early medieval Europe, P.105

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שדים
קטגוריה:יצורים מיתולוגיים דמויי אדם
הרלנד סנדרס

הרלנד סנדרס
הרלנד דייוויד "קולונל" סנדרס (באנגלית: Harland David "Colonel" Sanders; 9 בספטמבר 1890 – 16 בדצמבר 1980) היה איש עסקים אמריקאי אשר הקים את רשת המזון המהיר, KFC.

==חייו==
הרלנד סנדרס נולד בעיירה הנריוויל, אינדיאנה למשפחה פרסביטריאנית. כשהיה בן שש נפטר אביו וסנדרס החל להתנסות בבישול, בעקבות יציאתה של אמו לעבודה. בהיותו בן 12, כאשר התחתנה אמו מחדש, ברח סנדרס מהבית בגלל שאביו החורג הכה אותו. הוא התחיל בשרשרת של עבודות פשוטות, כשתוך כדי הוא משתתף בקורסי כתבנות בזמנו החופשי. לעיתים קרובות התפרץ מזגו החם של סנדרס ובמהרה הבין, שהוא מתאים יותר לעבוד כעצמאי. 

בשנת 1929, פתח תחנת דלק בקנטקי שגם סיפקה אוכל לנוסעים. מההתחלה, היה סנדרס כפייתי בנושא ניקיון ושירות טוב. שני אלה בשילוב עם יכולת הבישול המדהימה שלו, הפכו את מסעדתו ללהיט. במהרה, התגלתה כקטנה מידי עבור קהל הלקוחות הגדל וכך פתח סנדרס בית קפה מעבר לכביש. בשנת 1935, קיבל סנדרס את תואר הכבוד "" ממושל מדינת קנטאקי, כינוי שדבק בו מאז. ארבע שנים לאחר מכן, השלים את תערובת התבלינים שלו. הוא היה מודאג ממחצית השעה שלקח להכין את העוף ואת השמן העמוק לטיגון; שיטה מהירה יותר לא התקבלה על דעתו. מספר תיקונים עבור סיר הלחץ שזה עתה הומצא, סיפקו לו הפתרון. 

בית הקפה של סנדרס נסגר, לאחר שנבנה מחלף מהיר בין-מדינתי במקום ובגיל 66, צעד הקולונל בעל זקן התיש, כדי למכור את המתכון למסעדות. בחליפתו הלבנה, שהייתה הסמל המסחרי שלו ובעניבת חוטים שחורה, בישל ארוחות לצוותי עובדים ואם אהבו זאת, היו הבעלים משלמים לו עבור כל אחת מהמנות שהוזמנו מספר סנטים. כדי להבטיח את סודיות המתכון שלו, היו התבלינים נשלחים בדואר למוסדות. בשנת 1952 פתח יחד עם פטה הרמן את הסניף הראשון של "KFC". עד 1964, מכר סנדרס יותר מ-600 זיכיונות בארצות הברית ובקנדה ונהנה מהכנסה שנתית של 300 אלף דולר.

באותה שנה, מכר סנדרס את החברה (שהייתה כבר ידועה כ-KFC) תמורת שני מיליון דולר, אך נשאר במועצת המנהלים של החברה והפך לסמלה המסחרי. הוא נסע כ-320,000 קילומטרים בשנה כדי להופיע בציבור, בתוכניות טלוויזיה ובפרסומות.

==מותו ומורשתו==
לקראת סוף חייו, הקים סנדרס מספר ארגוני צדקה, המשמשים בין היתר לתרומות לנזקקים ובמימון מלגות לימודים. גם כיום, כסף מטעמו ממשיך להיתרם לבתי חולים, ואף קיים אגף על שמו בבית חולים בקנדה. 

ב-16 בדצמבר 1980, נפטר סנדרס בלואיוויל, קנטקי כתוצאה מדלקת ריאות. ביוני של אותה שנה, התגלה כי הוא סובל מלוקמיה חמורה. הוא נקבר עם חליפתו הלבנה ועניבתו השחורה בבית הקברות 'קייו היל' בלואיוויל. 

בליגת הבייסבול היפנית, התפתחה אגדה אורבנית בשם "קללתו של הקולונל". ב-1985, במהלך חגיגות של קבוצת האנשין טייגרס, פסל של סנדרס נזרק לנהר על ידי אוהד הקבוצה. הפסל אבד ויש הטוענים כי מאז ועד היום, הקבוצה אינה מצליחה לשחזר את יכולתה הטובה משנים עברו.

ספר בישול מאמצע שנות ה-60 בכתב ידו של סנדרס התגלה בארכיון 'KFC'. הספר כולל מספר מתכונים של סנדרס ומקבץ סיפורים. 'KFC' מתכננת לנסות מספר מתכונים מהספר ואף לפרסם את הספר באינטרנט.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*John Pearce, The Colonel, 1982, 
*John J. Kleber, The Kentucky Encyclopedia, Lexington, Kentucky: University of Kentucky Press, 1992, 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.galenfrysinger.com/colonel_sanders_kentuckey.htm מוזיאון קולונל סנדרס בקנטקי] 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1890
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1980
קבוצת מתיל

קבוצת מתיל
קבוצת מתיל היא אלקיל שנגזר ממתאן, המכילה אטום פחמן ושלושה אטומי מימן. הקיצור של קבוצת מתיל הוא Me. קבוצות פחמימנים כאלו נפוצות בקרב תרכובות אורגניות. קבוצת המתיל יכולה להימצא כאניון, קטיון או כרדיקל. לאניון שמונה אלקטרוני ערכיות, לרדיקל שבעה, ולקטיון שישה. כל השלושה מאוד תגובתיים.

==קטיון, אניון ומתיל רדיקלי==
===קטיון מתיל===
קטיון מתיל (CH<sub>3</sub><sup>+</sup>) הוא יון חיובי של מתיל הקיים במצב צבירה גזי אך לא נצפה באחר. תרכובות מסוימות נחשבות כמקור של CH<sub>3</sub><sup>+</sup>. לדוגמה, פרוטונציה של מתנול נותנת מגיב אלקטרופילי חזק:
:CH<sub>3</sub>OH + H<sup>+</sup> → CH<sub>3</sub><sup>+</sup> + H<sub>2</sub>O 
===אניון מתיל===
אניון מתיל (CH<sub>3</sub><sup>-</sup>) קיים רק במקרים מיוחדים. לפעמים מתייחסים למתיל ליתיום או לתרכובות גריניאר דומות כמקורות לCH<sub>3</sub><sup>-</sup> אך זהו תאורטי בלבד. מגיבים כאלו נוצרים בדרך כלל ממתיל הלידים:
:M + CH<sub>3</sub>X → MCH<sub>3</sub> 
כאשר M היא מתכת אלקלית.
===מתיל רדיקלי===
מתיל רדיקל (CH<sub>3</sub>) קיים כגז דליל, אך בריכוז גבוה יותר הוא עובר דימריזציה לאתאן.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלקילים
קטגוריה:קבוצות פונקציונליות
קטגוריה:כימיה אורגנית
פטריות שק

פטריות שק (שם מדעי: Ascomycota) הן מערכה המשתייכת לממלכת הפטריות. ישנם כ-30,000 מינים של פטריות שק. 

פטריות השק יוצרות גופי פרי מתפטיר דיוקריוט n+n, חלקן פטריות מקרוסקופיות טפיליות. נבגים מייננים נוצרים בתוך נואדות, הנבגים נוצרים בתוך תא הפטריה באמצעות מיוזה ומיטוזה. למעשה נוצר תרמיל בעל שמונה נבגים.

לקורים של פטריות השק יש ספטה, וזרימה של ציטופלסמה בין החלקים מתאפשרת באמצעות חורים די גדולים בדפנות.

==רבייה==
פטריית השק מתרבה באמצעות נבגים, הנבגים נוצרים כאשר קיימים תנאי סביבה טובים לפיזורם. נבגי פטריית השק מפוזרים באמצעות הקונידיה (תא הרבייה של פטריית השק, אשר תפקידו לפזר הנבגים). תא הקונידיה נוצר בקצהו של קור הקונדיופורס, אשר יכול להתפתח במגוון צורות, מידות וצבעים. רביית פטריות השק מתבצעת על ידי ערבוב ציטופלסמה של שני תאי רבייה, המתרחשת כאשר אלו נפגשים ומתחברים זה לזה.

כאשר זוג תאי הרבייה מתחברים נוצר מבנה משולב בו נפגשים גרעיני האפלואידים. בתוך מבנה זה מתפתחים קורים בעלי תאים דיקריוטים, כאשר הקורים הללו מגיעים לסביבה המתאימה, אלו מתמקמים, ושם נבג יכול להיווצר. כאשר נוצר נבג, הוא מכיל גרעין מכל הורה (שני גרעינים שונים), שני הגרעינים מוקפים על ידי קור, ושילובם יוצר גרעין זיגוטה. הזיגוטה בעלת שני הגרעינים, עוברת תהליך מיוזה (במהלכו מוכפל מספר הגרעינים לכדי ארבעה גרעינים), לאחר מכן עוברת הזיגוטה תהליך מיטוזה, המכפילה ומפרידה את מספר הגרעינים לכדי שמונה גרעינים. הגרעינים הפרודים אל נבג שק, כך שבכל מנבג לרוב קיימים שמונה נבגים. באמצעות נקבוביות/ פתח הקיים במנבג משוחררים הנבגים, לאחר שחרורם מפוזרים הנבגים על ידי זרמי אוויר הרחק מן המנבג. לאחר התמקמות הנבג, הנבג מנץ ויוצר תפטיר.

ישנן שני זנים של פטריות שק:
* פטריות שק טרוטליות-פטריות אלו ניתנות לרבייה אך ורק באמצעות שני מינים שונים: (+) ו-(-).
* פטריות שק הומוטליות-פטריות אלו ניתנות לרבייה גם באמצעות שני מינים שונים: (+) ו-(-), וגם באמצעות מין זהה: (+) ו-(+), או (-) ו-(-).

== לקריאה נוספת ==
* Timm Anke, Daniela Weber, Physiology and Genetics,הוצאת Springer, שנת 2009

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://tolweb.org/Ascomycota פטריות שק], באתר (Tree Of Life Web Project)

*
קטגוריה:פטריות שתוארו ב-1998
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תומאס קבלייר-סמית
נקודת המסתורין

שינוי לכאורה בכוח הכבידה באתר
נקודת המסתורין (אנגלית: The Mystery Spot) הוא אתר תיירות הסמוך לעיירה סנטה-קרוז שבמדינת קליפורניה בארצות הברית.
מפעיליה של בקתה באתר טוענים כי מתרחשות בה לכאורה תופעות הסותרות את חוקי הפיזיקה המקובלים באשר להשפעת כוח הכבידה של כדור-הארץ. לטענתם הדבר גורם לכך שהמבקרים במקום נראים נוטים בזווית לא טבעית כלפי מישור הקרקע, כדור מתגלגל במעלה קרש ועוד מספר תופעות דומות.

== כללי==
בשנת 1939 רכש ג'ורג' פרת'ר שטח אדמה הנמצא במרחק של כ-5 ק"מ צפונית לעיירה סנטה-קרוז שבמדינת קליפורניה, כדי להקים בו את ביתו. לטענתו של פרת'ר, המודדים שסיירו במקום לקראת בניית הבית, הבחינו בהפרעות למצפן שבידם. מאוחר יותר אף הסתבר, לטענתו, שהבקתה שנבנתה סטתה מספר מטרים ממקומה המקורי.

מאחר שלכאורה התגלתה בבקתה נטייה לא טבעית של עצמים ביחס למישור הקרקע (משיכה של שלוש עד חמש מעלות לכיוון דרום-מערב), הפך פרת'ר את הבקתה בשנת 1941 לאתר מסחרי בשם "The Mystery Spot" - "נקודת המסתורין", והמבקרים בו מוזמנים להתנסות בחוויה שונה ומיוחדת בתחושתם באשר למיקומם במרחב.

בבקתה מספר אלמנטים, ובהם: מדרגות שהעומד עליהן נראה נוטה לכיוון הקרקע בעוד שהוא עצמו מרגיש כעומד באופן רגיל, קרש הגורם לכאורה לכדור להתגלגל מלמטה למעלה, קרש מפולס שחציו נמצא בתחום שטח הסטייה וחציו לא, והמבקר שעומד על קצה הקרש שבתחום הסטייה נראה גבוה בכ-15 ס"מ מהעומד בצידו האחר של הקרש.

סביבת הבקתה אף היא אינה רגילה, שכן העצים שמסביבה גדלו כך שחלקם התחתון פונה לכיוון הבקתה ורק חלקם העליון "התיישר" והמשיך לצמוח בניצב לאדמה.

==הסבר לתופעה==
התופעה היא אשליה אופטית המוכרת ממקומות רבים בעולם, כולל בישראל במקום הנקרא הכביש המכושף. האשליה נוצרת מכך שהסביבה מוטה, באופן טבעי ואולי גם מכוון, בצורה לא רגילה לצופה האנושי, והמוח מפרש את יחסי הגבהים בצורה לא נכונה. מפעילי האתר מספרים לתיירים על מספר תאוריות חלופיות, הנעות בין נוכחות של גז מטשטש ועד להשפעה של חוצנים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* מאיה ערד, [https://web.archive.org/web/20121124201247/http://www.masa.co.il/article/1036/%D7%A1%D7%A0%D7%98%D7%94-%D7%A7%D7%A8%D7%95%D7%96%2C-%D7%A7%D7%9C%D7%99%D7%A4%D7%95%D7%A8%D7%A0%D7%99%D7%94%3A-%D7%9B%D7%95%D7%97-%D7%94%D7%9E%D7%A9%D7%99%D7%9B%D7%94-%D7%94%D7%A9%D7%AA%D7%92%D7%A2%3F/ סנטה קרוז, קליפורניה: כוח המשיכה השתגע?], מגזין "מסע אחר", גיליון 117 
* [https://web.archive.org/web/20160303174759/http://www.masa.co.il/xp.php?cid=585 "תגלית או תרמית"], במגזין "מסע אחר"
* פרופ' שיממורה, [http://socrates.berkeley.edu/~shimlab/1999_Shim-Prinz_MystSpot.pdf מאמר המסביר את העקרונות מאחורי האשליה האופטית שבנקודת המסתורין], Psychological Science, נובמבר 1999
* Patrricia McBroom, [http://www.berkeley.edu/news/berkeleyan/1998/0909/spot.html מאמר], עיתון פנימי של אוניברסיטת ברקלי, 9 בספטמבר 1998
* 
* [http://www.oregonvortex.com/ Oregon Vortex] - אתר תיירותי בעל תופעות דומות לכאורה ל"נקודת המסתורין"

==הערות שוליים==

קטגוריה:קליפורניה: מבנים
קטגוריה:אשליות אופטיות
קלאו שחור-קרן

קלאו שחור-קרן (שם מדעי: Ceratogymna atrata) הוא מין של עוף טרופי מסדרת הקלאונאים. הוא חי ביבשת אפריקה במדינות קמרון, אנגולה, מרכז אפריקה, הרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, חוף השנהב, גינאה, גבון, גאנה, ליבריה, סיירה לאון, סודאן ואוגנדה. אזורי המחיה המועדפים עליו הם יערות עד, לעיתים קרובות ליד עצי פרי שיכולים להיות מקור הזנה.

זהו קלאו גדול, אורכו של זכר בוגר בממוצע הוא כ-81 ס"מ. הנקבה קטנה יותר מהזכר ואורכה מגיע לכ-76 ס"מ בממוצע.

אצל זכר בוגר הגוף, הזנב והראש שחורים, טבעת העין כחולה, המקור והקסדה צבועים באפרפר-לבן. הנקבה מאופיינת בראשה הכתום, בכתם האדום שמתחת לטבעת העין ובקסדתה ומקורה הקטנים יותר מאלה של הזכר.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

שחור-קרן
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
קטגוריה:עופות יערות הגשם האפריקאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1835
הגלימה הפנימית

מבנה כלי הדם
הגלימה הפנימית (TA: Tunica intima) היא השכבה הדקה והפנימית ביותר בכלי הדם.
הגלימה הפנימית קיימת בכל סוגי כלי הדם. ומכילה לרוב תאי אנדותל, אלו צמודים זה לזה באמצעות פוליסכרידים וחומר בין תאי. נימים מורכבים מגלימה פנימית בלבד, המורכבת בצורתה הבסיסית ביותר - שכבת אנדותל בלבד. מבנה הגלימה הפנימית שקוף ואלסטי.

== מבנה הגלימה הפנימית ==
את הגלימה הפנימית ניתן להפריד למרכיביה באמצעות מסמוס בתוך מדית Tunica.
מרכיבי הגלימה הפנימית (במרבית המקרים):
* שכבת אנדותל (שכבה פנימית) - שכבה חד-תאית צפופה ביותר של תאי אנדותל שטוחים, לרוב שכבת האנדותל משמשת לריפוד חללים פנימיים בגופם של בעלי חיים שונים וריפוד פנימי של כלי הדם. שכבת האנדותל מתאפיינת מחד בצפיפות גבוהה ומכאן בפני שטח חלקים למדי, ובכך מאפשרת זרימה חופשית חלקה ורציפה של הדם. מאידך, מתאפיינת שכבה זו באלסטיות גבוה, ובכך מאפשרת גמישות וחוזק לכלי הדם.
* שכבת subendothelial (שכבה אמצעית) - מורכבת מרקמת חיבור עדין בעלת תאים קנה מוארכים לאורך כלי הדם, בעורקים צרים (קוטר קטן מ-2 מ"מ). בקוטר שכבת subendothelial מורכבת משכבה אחת בלבד של תאי stellate, רקמת החיבור מתפתחת לעובי משמעותי בעיקר בכלי דם בעלי קוטר ניכר.
* שכבה אלסטית fenestrated (שכבה חיצונית) - שכבה המורכבת מקרום המכיל ברובו סיבים אלסטיים, שכיוונם לאורך כלי הדם, בקרום זה קיימים פתחים מוארכים ונקבים, אשר בכך מקנים לו מבנה גמיש הדומה לרשת המשמשת לצורכי כלי הדם. קרום זה מהווה את החלק העיקרי שלו עובי הגלימה הפנימית, והוא ניתן להפרדה אל מספר שכבות, כאשר חלקן בעלות מבנה רשתי, וחלקן בעלות מבנה סיבי אורכי.

== ראו גם ==
* הגלימה האמצעית
* הגלימה החיצונית

== לקריאה נוספת ==
* אינה סנדמן, ר. לבין, ין בסטונצ׳ינו, דליה טסלר, און תומפסון, מחזור הדם, הוצאת יבנה, 1997.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערכת ההובלה
קטגוריה:היסטולוגיה
אוגניה וינוגרדוב

אוגניה וינוגרדוב (27 בנובמבר 1910 - 16 ביולי 1992) הייתה השופטת הראשונה במדינת ישראל, נשיאת בית המשפט המחוזי בחיפה בשנים 1979–1980.

==ביוגרפיה==

וינוגרדוב נולדה באורני שבליטא. בשנת 1927 החלה ללמוד משפטים באוניברסיטת וילנה ובשנת 1929 עברה לאוניברסיטה היגלונית בה סיימה את לימודיה ב-1931. בשנת 1935 עלתה לארץ ישראל ובשנת 1939 נרשמה כעורכת דין ארץ ישראלית. בשנת 1948 מונתה לשופטת בבית המשפט השלום בחיפה, החל מינואר 1949.

באוגוסט 1952 עלתה וינוגרדוב לכותרות בעת שסירבה להענות לדרישת שר המשפטים, חיים כהן, בטענה שאין לה סמכות בחוק לעצור אנשים שזוכו בחקירה מוקדמת. בתחילת 1953 כיהנה במשך שלושה חודשים כשופטת ראשית בבית משפט השלום ולאחר מכן עברה לבית המשפט המחוזי. בשנת 1979 מונתה לנשיאת בית משפט המחוזי בחיפה.

וינוגרדוב הייתה השופטת הראשונה במדינת ישראל,השופטת המחוזית הראשונה במדינה והנשיאה התורנית הראשונה בישראל. ישבה כשופטת בתיקים פליליים רבים, בהם משפטו של המרגל קורט סיטה, של בניו של עו"ד חורי מעכו שהואשמו בריגול ושל הנאשמים במהומות בכפר כנא. כן הייתה בהרכב שהקל בעונשו של דוד בן הרוש, מנאשמי אירועי ואדי סאליב.

ב-14 באוקטובר 1980 פרשה לגמלאות.

באפריל 1983 נתמנתה לוועדת ערר לעניין חוק מס שבח מקרקעין במחוז חיפה.

הייתה נשואה לדניאל וינוגרדוב עד לפטירתו במרץ 1990. נפטרה ב-16 ביולי 1992 והובאה לקבורה בבית הקברות חוף הכרמל בחיפה.

בתה, רעיה חפרי-וינוגרדוב, כיהנה גם היא כשופטת בבית המשפט המחוזי. נכדה, אדם חפרי-וינוגרדוב הוא פרופסור בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שופטות בית המשפט המחוזי בחיפה
קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי בחיפה
קטגוריה:נשיאי בית המשפט המחוזי בחיפה
קטגוריה:שופטות בית משפט השלום בחיפה
קטגוריה:שופטי בית משפט השלום בחיפה
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראליות ילידות ליטא
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה היגלונית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות חוף הכרמל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1992
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992
באר הגולה (המהר"ל מפראג)

באר הגולה הוא ספר שכתב המהר"ל מפראג והודפס לראשונה בחייו בשנת שנ"ח, שבו הוא דוחה טענות נגד דברי חז"ל בתלמוד. בין היתר עוסק הספר בנושאים הבאים: סמכותם של חז"ל להרחיב את התורה באמצעות דרישתה ותיקון תקנות, חכמתם הגדולה של חז"ל הן בתורה והן במדעי הטבע, ביאור למדרשי הלכה ואגדה שנראים תמוהים או לא מובנים. רוב הרעיונות בספר מתבססים על מדרשי אגדה רבים המתבארים בספר, כמו שאר ספריו של המהר"ל. בשונה משאר ספריו, המהר"ל השתמש בספר זה במידה רבה בכתיבה בחרוזים.

הספר מחולק לשבע חלקים המכונים "בארות". בסוף הבאר השישי, המהר"ל מבקר באופן חריף את השקפותיו של ר' עזריה מן האדומים על האגדה.

הספר באר הגולה הוא ספר נפרד מסדרת הספרים הגדולה שהמהר"ל תכנן לכתוב, אך לעיתים יש בו הפניות אל ביאורים שנכתבו בהם. על פי דברי המהר"ל בהקדמתו לספר, הספר נכתב כספר המשך לתפארת ישראל העוסק בתורה שבכתב, ובתורו הוא עוסק בתורה שבעל-פה.

==חלקי הספר==
הספר מחולק לשבעה חלקים המכונים "בארות", מלבד ההקדמה:
*הבאר הראשון - מים קדושים. התמודדות מול הטענה כי חכמי המשנה והתלמוד גרעו ממצוות התורה או הוסיפו עליהן, כתקנות וגזירות חז"ל, על אף האיסור המפורש בתורה "לא תוסיפו ולא תגרעו".
*הבאר השני - מים טהורים. תשובות המהר"ל על הטענה כי בתקנות וגזירות חז"ל נקבעו דינים ונאסרו איסורים הרחוקים מן הסברה הישרה.
*הבאר השלישי - מים מתוקים. עוסק בטענה שחז"ל פירשו את התורה נגד פשט הפסוקים ואף באופן הנוגד את כללי הדקדוק והמבטא.
*הבאר הרביעי - מים חיים. ביאור מדרשי חז"ל המייחסים לאלוהים פעולות ותכונות אנושיות, כגון בכי, תפילה, צורך בקורבן לכפרה והנחת תפילין.
*הבאר החמישי - מים עמוקים. עוסק בטענה שיש במדרשי חז"ל סיפורים בלתי הגיוניים ודברי גנאי בנושאי צניעות.
*הבאר השישי - מים אדירים. תשובות המהר"ל לטענה כי דברי חז"ל הנוגעים במדעים, ברפואות ובסדרי הטבע אינם נכונים.
*הבאר השביעי - מים טהורים. על הטענה כי בדברי חז"ל נמצאו דברי תוקפנות וזלזול כנגד עמי הארץ והגויים.

במהדורת לונדון נוספו לספר פירושים של המגיד מקוזניץ על שלושה ממאמרי המהר"ל, וכן הספר "דרשות מהר"ל", דרשות שנשא המהר"ל בזמנים שונים. הדרשה הארוכה ביותר היא "דרוש על התורה", אותה נשא בחג השבועות שנ"ב בפראג (יחד עם "דרוש על המצוות").

==מהדורות==
===פירושים===
*באר הגולה למהר"ל מפראג - עם ביאור 'בארה של מרים, מאת הרב מרדכי נויגרשל, ירושלים: הוצאת יהדות מזווית שונה, תשס"ז.
*באר הגולה - עם פירושים והערות מהרב יהושע דוד הרטמן, שני כרכים, מכון ירושלים, תשס"ג.
*דבור ומחשבה - באר הגולה - עם פירוש גולה עמוקות, מאת הרב שלמה טולידאנו, הוצאת הספרייה הספרדית.

===דפוסים===
*פראג, שנ"ח (1598; דפוס ראשון).
*נובידבור, תקס"ד (1804).
*זיטומיר, תר"כ (1859).
*לונדון, תשכ"ד (1964).
*ירושלים, הוצאת תפארת (יחד עם הספרים 'נר מצווה' ו'אור חדש'), תשע"ה (2015).

== לקריאה נוספת ==
* מרדכי ברויאר, [https://www.jstor.org/stable/23597189 ויכוחו של המהר"ל מפראג עם הנוצרים - מבט חדש על ספר באר הגולה], תרביץ נה, תשמ"ו

==קישורים חיצוניים==

*[http://hebrewbooks.org/44263 באר הגולה], דפוס ראשון, באתר HebrewBooks.
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי מחשבת ישראל
פוארטו ריקו במשחקים הפאראלימפיים

פוארטו ריקו השתתפה לראשונה ב בסיאול (1988) ומשתתפת במשחקי הקיץ הפאראלימפיים מאז בקביעות. במשחקי החורף השתתפה פוארטו ריקו לראשונה ב.

המשלחת הפוארטו ריקנית הראשונה למשחקים הפאראלימפיים כללה 12 ספורטאים שהתחרו במקצועות הקליעה, האתלטיקה, חץ וקשת וטניס השולחן. במשלחת הצטיינה איזבל בוסטמנטה כשקטפה מדליית זהב פאראלימפיות, בהדיפת כדור ברזל (עם שיא עולם של 4.80 מטרים), ושתי מדליות כסף, בזריקת דיסקוס והטלת כידון (בקטגוריה B1). פוארטו ריקו נאלצה לחכות עד המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) בטרם זכתה במדליה פאראלימפית נוספת, כשאלקסיס פיזארו זכה במדליית הארד בהדיפת כדור ברזל (בקטגוריה F57).

==ראו גם==
* פוארטו ריקו במשחקים האולימפיים
* פוארטו ריקו במשחקים האולימפיים לנוער

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:פוארטו ריקו: ספורט
אפוגטו

אַפוֹגָטוֹ (באיטלקית: affogato - מילולית: "טבוע") הוא קינוח או משקה מהמטבח האיטלקי. האפוגטו מכיל כדור אחד של גלידת וניל שעליה שופכים אספרסו חם. האפוגטו נאכל מיד בטרם נמסה הגלידה בקפה. לעיתים מוסיפים לקינוח גם ליקר אמרטו או ליקר אחר.
לאחר אכילת הגלידה שותים את הקפה שנותר, המתובל בגלידה המומסת.

==קישורים חיצוניים==

* [http://whatscookingamerica.net/Beverage/Affogato.htm מתכון] 

קטגוריה:גלידות
קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:קפה
קטגוריה:המטבח האיטלקי
כלל תעשיות

סמל החברה הישן
כלל תעשיות והשקעות בע"מ (בקיצור: כת"ש) היא חברת החזקות ישראלית שהוקמה בשנת 1955 ונמצאת משנת 2012 בשליטת לאונרד בלווטניק.

==היסטוריה==
החברה הוקמה בשנת 1955 כשותפות של רסקו עם אייזק וולפסון, תחת השם גאס רסקו, אשר דרכה ביצעה רסקו חלק מהשקעותיה בתעשייה.

בשנת 1964 הקימה גאס רסקו חברה לשיווק בשם גסקו.

בעקבות המשבר ברסקו באמצע שנות ה-60, מכרה רסקו את חלקה ב"גאס רסקו" לחברת כלל בשנת 1968 ושם החברה הוסב ל"גאס תעשיות". בשנת 1970 רכשה חברת כלל את חלקו של וולפסון בחברה. באותה תקופה היו בבעלות החברה, בין השאר, החברות אלקטרה, קולרון תעשיות, מפעלי קיסריה לטקסטיל, החברה הישראלית לטרקטורים, אדימק, והחברה לסריגים. בסוף שנת 1971 עברה הבעלות המלאה בחברה לידי חברת כלל ושמה הוסב ל"כלל תעשיות". בשנת 1975 מוזגה "החברה המרכזית" לתוך כלל תעשיות.

בשנת 1998, חברת משאב, שעד אז הייתה בבעלות משותפת של "כלל תעשיות" ו"כור תעשיות", עברה לבעלות המלאה של "כלל תעשיות" במסגרת עסקאות למכירות הדדיות של החזקות משותפות, בה גם עברה השליטה בחברת ECI Telecom לכור. באותה שנה גם מכרה חברת משאב לאיש העסקים ישראל בורוביץ את השליטה בחברת גרנית הכרמל (שהיא בעצמה חברת החזקות המחזיקה בין השאר בבעלות על החברות: סונול, סופרגז ויצרנית המצברים וולקן).

בשנת 2001, מוזגה "כלל תעשיות עם חברת הבת שלה "כלל אלקטרוניקה". "כלל אלקטרוניקה" הייתה חברת השקעות בחברות היי-טק. מניות החברה נסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב והיו כלולות במדד תל אביב 25. בין השאר החזיקה במניות חברת ECI Telecom (במקור חברת "אלקטרוניקה לישראל"), חברת סאיטקס, והשקיעה במספר חברות הזנק.

בשנת 2008, הוקמה חברת הבת "כלל אנרגיה" כחברת השקעות במיזמים של אנרגיה מתחדשת.

ביולי 2012 מכרה אי די בי חברה לפיתוח את השליטה בחברה (49% ממניותיה) לחברת AI Diversified, של לאונרד בלווטניק, תמורת 1.275 מיליארד ש"ח. במרץ 2013 מכרה "אי די בי פיתוח" את יתרת החזקותיה בחברה לבתי ההשקעות "אלטשולר שחם" ו"מנורה מבטחים החזקות". באוקטובר 2013 נתקבלה הצעת רכש של מניות החברה, שהוגשה על ידי לאונרד בלווטניק, והחברה נמחקה ממסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב.

==פעילות==
בין ההחזקות של כלל תעשיות נמנות החברות:
* נייר חדרה (59.1%)
*חברת משאב (100%)
** נשר מפעלי מלט ישראליים (100%)
* יפאורה-תבורי
* כלל ביוטכנולוגיה (56.8%)
* קרגל (20%)
* כללטק מנג'מנט (2016) בע"מ
* כלל ניהול נכסי נדל"ן נשר בע"מ
* קבוצת גולף א.ק. (62%)

===החזקות בעבר===
* קבוצת תעבורה
* מנועי בית שמש
* סאיטקס
* פאנדטק
* נטוויז'ן
* נובה מכשירי מדידה
* חברת כבלי ציון
* בי.וי.אר (BVR)
* ECI Telecom
* אורמת
* גרנית הכרמל (הוחזקה באמצעות חברת משאב)
** סונול
** סופרגז
** וולקן

==ראו גם==
* "קונצרן כלל" שהיה בעבר חברת האם של "כלל תעשיות".

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות החזקות ישראליות
קטגוריה:ישראל: תעשייה
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1955
קטגוריה:כלל תעשיות
שון פלין

שון פלין (באנגלית: Sean Flynn; נולד ב-14 ביולי 1989) הוא שחקן וזמר אמריקאי ממוצא יהודי, ידוע מתפקידו כצ'ייס מת'יוס בסדרה של ניקלודיאון, "זואי 101".

==ביוגרפיה==
שון פלין נולד בשם שון ריו אמיר (Sean Rio Amir) בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית לאב יהודי ולאם נוצרייה. הוריו הם גדעון אמיר, ורורי פלין. סבו וסבתו מצד אמו הם ארול פלין ונורה אדינגטון. 

בראשית הקריירה שלו ביצע פלין תפקידים מזעריים בסדרות כמו גולשים בזמן ומד טי.וי. במקביל הוא הופיע בתפקידים קטנים בסרטים שונים. הוא נבחן בעבר לתפקיד מאט מקגוויר בתוכנית של ערוץ דיסני, "ליזי מקגוויר". 

פריצתו הגדולה של פלין התחוללה כשנבחר לגלם את צ'ייס מת'יוס בסדרה של ניקלודיאון, "זואי 101". הסדרה מציגה חייה של בחורה בשם זואי (ג'יימי לין ספירס) ושל חבריה לפנימייה בקליפורניה. דמותו של פלין נדלקה על דמותה של ספירס החל מתחילת הסדרה. פלין הופיע בארבע עונות של הסדרה, וכן בפרקה האחרון, ששודר ב-4 בינואר 2009. ב-2023 חזר לגלם את הדמות בסרט "זואי 102". 

פלין הוציא לאור שני שירים ל-iTunes באוגוסט 2010.

==פילמוגרפיה==
*"אריזה משפחתית" (1996)
*"סיימון בירץ'" (1998)
*"על פי ספנסר" (2001) 
*"דגראסי" (2002)
*"הבנק הזה הוא עני" (2003)
*"זואי 101" (2005-2008)
*"זואי 102" (2023)

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1989
אמריקנו

אמריקנו (באיטלקית: Americano - מילולית: אמריקאי) הוא משקה העשוי קפה מהמטבח האיטלקי. המשקה מכיל אספרסו אשר נוספו לו מים רותחים. כמות הקפאין במשקה זהה לכמות שבאספרסו, אולם טעמו שונה משל קפה שחור מבושל.

בארץ הוא נקרא לפעמים אספרסו ארוך (אותה כמות קפה טחון אך עם כמות כפולה של מים), להבדיל מאספרסו כפול (כמות כפולה של קפה ושל מים, למעשה שני ספלי אספרסו).

==היסטוריה==
מקורו של המשקה בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר שחרור איטליה על ידי בעלות הברית, ובייחוד על ידי חיילי צבא ארצות הברית. החיילים האמריקאים נהגו לדלל את האספרסו, על מנת לדמות את טעמו לטעם הקפה שהם היו רגילים לו מארצות הברית (קפה דל בכמות הקפאין שבו).

לימים המשקה הפך פופולרי ברחבי אירופה וארצות הברית. בארצות הברית לעיתים נכתב שמו של המשקה בצורה: Café Americano (כאשר המילה "קפה" נכתבת בצרפתית) או בצורה השגויה: Café Américano.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:המטבח האיטלקי
קטגוריה:משקאות הקרויים על שם מקומות
קטגוריה:משקאות
קטגוריה:קפה
אוגנדה במשחקים הפאראלימפיים

אוגנדה השתתפה לראשונה ב בהיידלברג (1972). לאחר משחקי המשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) הפסיקה אוגנדה לשלוח משלחות עד המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) ומאז משתתפת במשחקים בקביעות. במשחקי החורף נטלה אוגנדה חלק ב וב בלבד.

==היסטוריה==
בשנת 1972 שלחה אוגנדה לראשונה משלחת בת שני ספורטאים למשחקים הפאראלימפיים שהתחרו במקצועות ההדיפת כדור ברזל והטלת כידון. למשחקים בטורונטו בשנת 1976 שלחה אוגנדה נציג בודד שהתמודד בתחרות הרמת כוח. לאחר 20 שנה בהם לא שלחה אוגנדה משלחת למשחקים הפאראלימפיים, חזרה אוגנדה להשתתף במשחקים בשנת 1996. 

המשלחת האוגנדית זכתה במדליה הפאראלימפית הראשונה בתולדותיה ב, כשהספורטאי היחיד במשלחתה, דייוויד אמונג, זכה במדליית הכסף בריצת 1500 מטר (קטגוריה T45/46) עם תוצאה של 4:00.62 דקות.

אל משחקי החורף שלחה אוגנדה שתי משלחות לשתי התחרויות הראשונות (1976 ו-1980) והייתה המדינה הראשונה מיבשת אפריקה להתחרות במשחקי החורף. ספורטאי אוגנדה לא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים במשחקים.

==ראו גם==
* אוגנדה במשחקים האולימפיים
* אוגנדה במשחקים האולימפיים לנוער

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:אוגנדה: ספורט
מתיו אנדרווד

מתיו דילון אָנדֶרווד (באנגלית: Matthew Dillon Underwood; נולד ב-23 באפריל 1990) הוא שחקן ודוגמן עבר אמריקאי שכיום מתעסק ביצירת סרטים. הוא ידוע בעיקר בשל תפקידו כלוגן ריס בסדרת הטלוויזיה של ניקלודיאון "זואי 101".

== ביוגרפיה ==
אנדרווד נולד בפורט פירס, פלורידה, בנם של ג'רי ויין ופטרישיה אנדרווד. יש לו שתי אחים; ג'ושוע וג'ייקוב ואחות אחת; רבקה.

== קריירה ==
הקריירה שלו החלה כבר כשהיה בן חצי שנה, כאשר זכה בתחרות יופי לתינוקות ומאז החל להופיע בפרסומות שונות, בין היתר ל-AMTC ולדגני הבוקר Reese's Puffs. זמן קצר לאחר מכן הוא החל לדגמן למותגים שונים.

תפקיד המשחק הראשון שקיבל היה דיבוב בסרט ההנפשה היפני "משפחת ימאדה" משנת 1999, שיצא בגרסת דיבוב לאנגלית בשנת 2005. בשנת 2005 הוא הצטרף לצוות השחקנים של קומדיית המצבים של ניקלודיאון "זואי 101", בו גילם את לוגן ריס, תלמיד בבית הספר PCA, למשך כל 4 עונות הסדרה עד לסיומה ב-2008. בשנת 2023, חמש עשרה שנים לאחר סיום הסדרה, הוא חזר לגלם את הדמות בסרט "זואי 102". 

בשנת 2009 הוא קיבל את התפקיד הראשי, מת'יו, בסרט האימה "Reality Horror Night" שיצא לאקרנים ב-31 באוקטובר של אותה שנה.

בשנת 2013 הוא ביים את הקליפ לשיר "How Could I Want More" של ג'יימי לין ספירס; אשר שיחקה לצדו ב"זואי 101". 

נכון להיום, אנדרווד פרש ממשחק, ומקדיש את עצמו לבימוי סרטים קצרים. הוא מתגורר בקליבלנד, אוהיו.

==פילמוגרפיה==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2004
|The Marionette
|ילד 
|
|-
|2005
|משפחת ימאדה
|דמויות שונות
|דיבוב באנגלית
|-
|2006
|Damnation of Souls
|חבר להקה
|
|-
|2009
|Reality Horror Night
|מת'יו
|
|-
|2018
|Time Hoppers
|קיסר
|סרט קצר; גם במאי 
|-
| rowspan="2" |2019
|The Alien
|מת'יו
|סרט קצר; גם במאי ועורך
|-
|The Unicorn Sisters
|ג'וש
|סרט קצר; גם במאי 
|-
|2023
|זואי 102
|לוגן ריס
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2004
|מת'וד ורד
|בריון
|פרק: "Pilot"
|-
|2005 - 2008
|זואי 101
|לוגן ריס
|תפקיד ראשי (4 עונות); 60 פרקים
|-
|2006
|קספר ובית הספר לרוחות: הסרט
|טאץ'
|דיבוב; סרט טלוויזיה של Cartoon Network
|-
|2007
|אווטאר: כשף האוויר האחרון
|ילד
|דיבוב; פרק: "The Headband"
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:דוגמנים ילדים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1990
ברנדו איטון

ברנדו מת'יו איטון (באנגלית: Brando Matthew Eaton; נולד ב-17 ביולי 1986) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. מוכר בין היתר בשל תפקידו כג'ונה מיטשל בסדרת הטלוויזיה "דקסטר", ובתור גרפיןי בסדרת הנוער "סודות ההתבגרות".

== ביוגרפיה ==
איטון נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה בה גדל כילד יחיד לאם חד הורית. מגיל חמש הוא החל לעסוק במשחק, ובסיום לימודיו בבית הספר התיכון הוא החליט להפוך את תשוקתו למשחק לקריירה בתחום. הוא עזב את הבית בגיל שמונה עשרה, כשעבד במספר עבודות במקביל כדי לממן את שיעורי המשחק שלקח.

== קריירה ==
איטון הצליח לבנות קריירת משחק, והחל להופיע בסדרות הטלוויזיה "זואי 101" בדמותו של וינס בלייק, "CSI", "NCIS", "המפענחת", המנטליסט", "היחידה", "המטייל בזמן", בונז" ו-"ניפ/טאק" ובסרטים כמו "הכדור בחוץ: גארי מאמן הטניס", "אלווין והצ'יפמאנקס 2", ו-The Powder Puff Principle. בנוסף, גילם את דמותו של ג'ונה מיטשל בסדרת הפשע "דקסטר". איטון שיחק גם בתפקיד חוזר בסדרת הנוער "סודות ההתבגרות", בה גילם את גריפין. מלבד תפקידים אלו הוא ביצע הופעות נוספות בטלוויזיה.

בשנת 2014 שיחק למספר פרקים בעונה הרביעית בסדרת הנוער "אוקוורד" ב-MTV, בדמותו של ווקר, ושנה לאחר מכן שם לגלם דמות זו בעונה החמישית. באותה שנה שיחק בסיטקום "מליסה וג'ואי", בתור אמרסון פריצ'רד. בקולנוע, שיחק בסרט המלחמה "צלף אמריקאי" בכיכובו של בראדלי קופר, בסרט האימה "קדחת הבקתה 3: מטופל אפס", השלישי בסדרת "קדחת הבקתה". בשנת 2019 שיחק בדרמת הספורט "המלחמה של בנט", על חייל לשעבר בחיל הנחתים של ארצות הברית שמשוחרר לאחר פציעה, וכדי לפרנס את משפחתו מתחיל להתחרות במרוצי אופנועי גרנד פרי.

==פילמוגרפיה==
=== קולנוע ===
* אלווין והצ'יפמאנקס 2 (2009)
* Balls Out: Gary the Tennis Coach (2009)
* קדחת הבקתה 3: מטופל אפס (2014)
*צלף אמריקאי (2014)
*זכות ראשונים! (2014)
*סוג של שנאה (2015)
*אמונה וניצחון (2015)
*סיוע לרוצח (2016)
*אוהבת הכלבים (2016)
*אגם אליס (2017)
*המלחמה של בנט (2019)
=== טלוויזיה ===
*זואי 101 (2008-2006)
*הודעות מהבטן הרכה (2007)
*אישה ביונית (2007)
*CSI: זירת הפשע (2007)
*המפענחת (2007)
*המטייל בזמן (2007)
*המופע של ביל אנגוול (2008)
*המנטליסט (2008)
*היחידה (2008)
*נא לא להפריע (2008)
*NCIS (2009)
*מנטל (2009)
*בונז (2009)
*ניפ/טאק (2009)
*דקסטר (2011-2009)
*סודות ההתבגרות (2012-2009)
*מיאמי מדיקל (2010)
*אימה אמריקאית: בית הרצח (2011)
*סוכן מחוק (2012)
*מיוצרת בג'רזי (2012)
*גבוההלוהטתבלונדינית (2012) - סרט טלוויזיה
*הוואי חמש-אפס (2013)
*NCIS: לוס אנג'לס (2013)
*מליסה וג'ואי (2014)
*אוקוורד (2016-2014)
*Swedish Dicks (2016)
*ד"ר רוזווד (2016

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קצרמר טלוויזיה

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986