אמת המים של קטסקיל

אמת המים של קטסקיל (באנגלית: Catskill Aqueduct), היא חלק ממערכת הובלת המים לעיר ניו יורק. היא מעבירה מים מהרי קטסקיל למאגר מים ביונקרס, ניו יורק, שם היא מתחברת לחלקים אחרים של המערכת בעיר.

הבנייה החלה בשנת 1907. אמת המים הושלמה בשנת 1916 וכל מערכת אמת המים של קטסקיל, הכוללת שלושה סכרים ו-67 פירים, הושלמה בשנת 1924<ref></ref>. העלות הכוללת של מערכת האמות הייתה 177 מיליון דולר (שווה ערך ל-5,787,900,000 דולר ב-2023)<ref></ref>.

המערכת של הקטסקיל כוללת 2 מאגרים<ref name=":0"></ref> ומספקת עד 40 אחוז מהצרכים היומיומיים של העיר. אגן הניקוז של הקטסקיל ממוקם בחלקים ממחוזות גרין, אולסטר ו-שָהֶרִי, כ-160 קילומטר צפונית לעיר ניו יורק וכ-56 קילומטר מערבית לנהר ההדסון<ref name=":2"></ref>. מאגרי המים שמשרתים את המערכת הזו הם מאגר שהרי ומאגר אשוקן. הראשון בראש אגן הניקוז והשני דרומה לו, ואשר מקבל ממימיו, וממנו מתחילה אמת המים של הקטסקיל<ref></ref>.

לקראת העשור הראשון של המאה ה-20, התברר לפרנסי העיר שהמערכת של קרוטון לא תוכל להמשיך ולספק לבדה את צורכי המים של העיר. על כן בשנת 1907, החלה בניית אמת המים של קטסקיל שאורכה למעלה מ-214 ק"מ, ומורכבת ממספר סכרים ומאגרי מים גדולים<ref name=":1"></ref>. הבנייה התבצעה בשלבים, כשבשנת 2016 הגיעה אספקת המים הראשונה ממערכת זו לעיר, ובשנת 1924, הושלמה המערכת כולה<ref name=":1" />. היא מתחילה במאגר שָהֶרִי בקצה הצפון מזרחי של אגן הניקוז קטסקיל-דלאוור, שמימיו מועברים למאגר אשוקן באמצעות מנהרת שָנְדַאקֶן שהיא למעשה אמת מים שמעבירה את מימיה לערוץ שמתנקז למאגר אשוקן<ref name=":0" />. בפתח היציאה של מאגר אשוקן, מתחילה למעשה אמת המים של קטסקיל. האמה חוצה בכיוון דרום מזרח, חודרת מתחת לעמק רונדאוט ורונדאוט קריק בעיירה מארבלטאון, לאחר מכן מתחת לנהר וולקיל בעיירה גרדינר במחוז אולסטר, לפני שהיא זורמת לכיוון מחוז אורנג', ניו יורק. היא חוצה בעומק של 340 מ' מתחת לאפיק נהר ההדסון בהר סטורם קינג במחוז אורנג', לפני שהיא מגיעה למחוז פוטנם בצד המזרחי של הנהר ברכס בְּרֶיְיקְנֶק<ref></ref>. לאחר מכן האמה נכנסת למחוז ווסטצ'סטר, ניו יורק, וזורמת אל מאגר קנסיקו (המקבל מים גם מאמת המים של דלאוור), ומשם למאגר הילוויו ביונקרס, ניו יורק. מאגר הילוויו מזין את מנהרות העיר 1, 2 ו-3 שמביאות מים לעיר ניו יורק עצמה (ראו להלן)<ref name=":1" />.

== הובלת המים לבתי העיר ==
מימי שלושת אגני הניקוז המפורטים מעלה, מגיעים לשני מאגרי מים גדולים וסמוכים, שנמצאים בפאתיהּ הצפוניים של העיר: מימי המערכות של הקטסקיל והדלאוור למאגר הילוויו, שנמצא ביונקרס, ניו יורק; ומימי המערכת של קרוטון למאגר ג'רום ברובע ברונקס הסמוך<ref name=":0" /><ref name=":1" /><ref name=":2" />, שמימיו משתלבים בהפצת המים לבתי העיר באמצעות המנהרות העירוניות שיוצאות ממאגר הילוויו<ref name=":5"></ref>, שהוא המאגר העיקרי שממנו מוזרמים המים לבתי העיר. ממאגר זה יוצאות 3 מנהרות עירוניות להובלת מים:

=== מנהרה עירונית מס' 1 ===
המנהרה יוצאת מהחלק הדרומי של מאגר הילוויו דרך הברונקס ומנהטן. היא חוצה את הארלם ריבר ממש דרומית להייברידג'<ref></ref>, חוצה דרך מנהטן, דרומה מתחת לסנטרל פארק וממשיכה למרגלות רחוב קלינטון. היא חוצה מתחת לאיסט ריבר לרחוב ברידג' בברוקלין, ומסתיימת בשדרה השלישית שם וברחוב שרמרהורן. מנהרה שמסתעפת ממנה מתחת לשדרת פלטבוש, מפיצה את המערכת מתחת לרחוב לפאייט, לפיר טרמינל בפורט גרין פארק. בברוקלין המנהרה מתחברת גם למנהרה העירונית מס' 2<ref name=":1" /><ref name=":3"></ref>, ובאמצעותה למאגר תת-קרקעי בסילבר לייק פארק אשר ברובע סטטן איילנד<ref name=":1" />.

=== מנהרה עירונית מס' 2 ===
המנהרה הושלמה בשנת 1935. היא עוברת ממאגר הילוויו מתחת למרכז הברונקס, איסט ריבר ומערב קווינס לברוקלין, שם היא מתחברת למנהרה מס' 1 ולמנהרת ריצ'מונד לסטטן איילנד<ref name=":3" /><ref name=":1" />. כאשר הושלמה, היא הייתה מנהרת המים הארוכה ביותר בעולם<ref></ref>.

=== מנהרה עירונית מס' 3 ===
המנהרה שהושלמה חלקית, היא פרויקט הבנייה הגדול ביותר בהיסטוריה של העיר ניו יורק<ref></ref>. זה מתחיל במאגר הילוויו ביונקרס, ניו יורק ואז חוצה מתחת לסנטרל פארק במנהטן, כדי להגיע לשדרה החמישית ברחוב 78. משם היא עוברת מתחת לאיסט ריבר והאי רוזוולט לתוך אסטוריה, קווינס. משם זה ימשיך לברוקלין<ref name=":1" />.

==קישורים חיצוניים==

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הטיית מים
קטגוריה:אמות מים
קטגוריה:ארצות הברית: אמות מים
קטגוריה:ניו יורק: גאוגרפיה