OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שי פלדמן

שי פלדמן הוא פרופסור למדעי המדינה. הוא מופקד על הקתדרה על שם ריימונד פרנקל לחקר הפוליטיקה והחברה הישראליות במרכז קראון ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטת ברנדייס בבוסטון. קודם לכן כיהן כנשיא המכללה האקדמית ספיר, ולפני כן שימש כמנהל של מרכז קראון באוניברסיטת ברנדייס.

== ביוגרפיה ==

פלדמן נולד בירושלים כבן למשפחה ששורשיה בעיר במאה ה-18 וגדל ברחובות כבנו של מדען בכיר במכון ויצמן למדע. את התואר הראשון עשה באוניברסיטה העברית בירושלים. אחר כך עשה תואר שני ודוקטורט (1980) באוניברסיטת ברקלי בקליפורניה.

בין השנים 1984 ל-1987 היה מנהל של פרויקט ליחסים חוץ אמריקאים ומדיניות ביטחון במזרח התיכון במרכז יפה למחקרים אסטרטגיים ובין השנים 1987 ל-1994 היה ראש הפרויקט לביטחון אזורי ופיקוח נשק במרכז. בין השנים 1997 ל-2005 היה ראש מרכז יפה למחקרים אסטרטגיים באוניברסיטת תל אביב. בין השנים 2001 ל-2003 היה חבר במועצה המייעצת למזכ"ל האו"ם בנושא התפרקות מנשק.

פלדמן היה מבין מנסחי אמנת כנרת השואפת ליצור מכנה משותף לזרמים והמחנות השונים ציבור היהודי (ימין-שמאל, דתיים-חילוניים וכו') ואף חתם עליה ביחד עם שורה של אנשי ציבור מהימין והשמאל.

בין שנת 2005 ל- 2019 כיהן כמנהל מרכז קראון ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטת ברנדייס שאותו הקים. בין 2019 ל-2021 כיהן כנשיא מכללת ספיר. 
הוא מכהן כחבר במועצת המנהלים של מכון בלפר למדע ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת הרווארד.

== מספריו ==
* לאחר המלחמה בעיראק, הוצאת משרד הביטחון.
* הרתעה גרעינית לישראל - קו אדום, הוצאת הקבוץ המאוחד.
*במרחק נגיעה" על המשא ומתן לשלום 1999-2001.
<div style="direction: ltr;">
* Israeli Nuclear Deterrence: A Strategy for the 1980s (New York: Columbia University Press, 1982)
* The Future of U.S.-Israel Strategic Cooperation (Washington D.C.: The Washington Institute for Near East Policy, 1996)
* Nuclear Weapons and Arms Control in the Middle East (Cambridge: MIT Press,1997)
* Bridging the Gap: A Future Security Architecture for the Middle East (Lanham, Maryland: Rowman & Littlefield, 1997 - with Abdullah Toukan
* Track-II Diplomacy: Lessons from the Middle East (Cambridge: MIT Press, 2003 - with Hussein Agha, Ahmad Khalidi, and Zeev Schiff)
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20160303171525/http://www.commongroundnews.org/article.php?id=26242&lan=he&sid=0&sp=0 עסקת הזהב שהיא התקווה הטובה ביותר עבור המזרח התיכון], עם גלעד שר
* 

קטגוריה:חוקרי מדע המדינה אמריקאים
קטגוריה:חוקרי מדע המדינה ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית ספיר
קטגוריה:נשיאי מכללות בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
ארז נץ

ארז נץ, בהופעה עם [[אינפקטד מאשרום, 2015]]
ארז נץ (נולד ב-1957) הוא מפיק, מעבד מוזיקלי וגיטריסט ישראלי.

== חייו ==
נץ, יליד רחובות, היה חבר בהרכב "נשמה חשמלית" לפני שירותו הצבאי. בצבא שירת בתזמורת חיל האוויר. לאחר שירותו הצבאי נץ טס להולנד להשתתף באודישנים ונבחר מתוך עשרות מוזיקאים אירופאים, להשתתף בלהקה ההולנדית "Earth & Fire". בין השאר ניגן נץ עם חברו, נגן הבס אילן וייל. בשנת 1982 חזר לישראל, ניגן בהופעות הקאמבק של יוני נמרי, ולאחר מכן ניגן בלהקת החתונות "הדולפינים". בסוף אותה שנה הצטרף כנגן למופע הסולו של דני סנדרסון והשתתף בקולות רקע בשיר "מה הדאווין שלך?".

בשנת 1986 השתתף במופע "מחכים למשיח" של שלום חנוך וניגן בגיטרות באלבום "דרך ארץ" של גידי גוב. 

ב-1987 ניגן בגיטרות באלבום "באה מאהבה" ובהופעות של יהודית רביץ ובאלבום הבכורה של ריקי גל. 

בשנת 1989 יצא אלבום הבכורה של נץ הנקרא "ארז נץ" בחברת הד ארצי. באותה השנה השתתף נץ בפסטיבל בצבעים טבעיים עם השיר "לא רוצה להסתפר" שזכה במקום האחרון.

בשנת 1990 הופיע נץ בתוכנית "הופה היי".

בשנת 1996 הפיק מוזיקלית את אלבום הבכורה של להקת המטאל אלמנה שחורה. 

בשנת 1998 עיבד והפיק שירים עבור קרן הכט, ובנוסף עבד עם קורין אלאל ויהודה פוליקר.

בשנת 2004 הנחה את תוכנית הטלוויזיה "חשמלית" בערוץ טבע הדברים, בה לימד בני נוער לנגן על גיטרה חשמלית ואירח גיטריסטים מפורסמים. עוד באותה שנה ארז הצטרף להרכב הטראנס הפסיכדלי, אינפקטד מאשרום בתור נגן גיטרה והוא מופיע עם ההרכב עד היום. בין היצירות המוכרות ביותר שהשתתף בהן ארז "Becoming Insane" ו-"Suliman".

בשנת 2014 שיתף פעולה עם האמן "Azax Syndrom" בטראק "The Beast".

בשנת 2015 שיתף פעולה עם הרכב הטראנס המצליח "Upgrade" ובשם "Mister Netz" הוציא עם ההרכב את הטראק "Another Dimension".

בשנת 2017 יצא אלבומו השני "שאלאחו" אשר נוצר בהשראת סיפור הנדודים של סבו ומשפחתו הענפה, משפחת חכמוב, מהעיר ירוואן שבארמניה, דרך גיאורגיה, טורקיה, איראן, ואז לישראל ומשם ללוס אנג'לס. האלבום נע בין מגוון סגנונות - מביצוע אלקטרוני לשיר חתונה הגרוזיני המסורתי "שאלאחו", דרך קטעים בסגנון ארמני/קווקזי, ועד לביצועים בסגנון מערבי.

נץ הוא אחיה הגדול של יפעת נץ, בסיסטית וחברת להקת המכשפות לשעבר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://www.youtube.com/watch?v=kVcEdxx6bjY טוקבק פרק מס׳ 18 - ארז נץ] באתר YouTube 
* יעל ניסקי, [http://www.raash.net/guitar-force-erez-netz/ רעש מציג: כוח גיטרה עם ארז נץ], באתר רעש, 26 בדצמבר 2018
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:גיטריסטים ישראלים
קטגוריה:נגני תזמורת חיל האוויר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
רוברט ג'רוש

רוברט ג'רוש (אנגלית: Robert Geroch) הוא פיזיקאי-תאורטי אמריקאי ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת שיקגו.

הוא סיים דוקטורט מאוניברסיטת פרינסטון בשנת 1967 בהנחיית ג'ון וילר. מחקריו עוסקים במבנה משוואות דיפרנציאליות חלקיות בפיזיקה, בתורת היחסות ובנושאים שונים בפיזיקה מתמטית.

== ספריו ==
<div style="direction: ltr;">
* General Relativity from A to B. University of Chicago Press, 1981
* Mathematical Physics (Lectures in Physics). University of Chicago Press, 1985
* Perspectives in computation. University of Chicago Press, 2009
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20160919160839/http://physics.uchicago.edu/research/areas/general_relativity.html דף אישי] באתר אוניברסיטת שיקגו

קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
סאלי קירקלנד

סאלי קירקלנד (באנגלית: Sally Kirkland; נולדה ב-31 באוקטובר 1941) היא שחקנית קולנוע אמריקאית, זכתה בפרס גלובוס הזהב והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר בשנת 1987 על תפקידה בסרט "אנה".

==ביוגרפיה==
קירקלנד נולדה בניו יורק, קרויה על שם אמה שהייתה עורכת מגזיני האופנה "ווג" ו"לייף". אביה, פרדריק מק'מייקל קירקלנד עבד בעסקי מיחזור מתכת. קירקלנד למדה משחק תחת חסותם של לי סטרסברג ואנדי וורהול.

קירקלנד התחילה לשחק ב-1962 בהופעות באוף ברודוויי, התפרסמה בעולם הקולנוע בשנת 1973 עם הופעות קטנות בסרטים "העוקץ" ו"כך היינו".

בשנת 1987 קירקלנד הופיעה לראשונה בתפקיד ראשי בדרמה "אנה", בסרט גילמה את גיבורת העלילה אנה, שחקנית צ'כית שהוגלתה מארצה לאחר "האביב של פראג" ודיכויו ב-1968. אנה חיה בניו יורק עם בן זוגה, במאי של פרסומות, ומאמצת שחקנית צ'כית צעירה בשם כריסטינה שמגיעה אף היא לארצות הברית. אנה מספקת לבת דמותה הצעירה קורת גג ותמיכה, אבל ביטחונה מתערער כאשר הצעירה מתחילה לגרוף הצלחות על חשבונה. תפקיד זה הקנה לקירקלנד את פרס גלובוס הזהב, את פרס אינדפנדנט ספיריט ומועמדות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. ב-1992 שיחקה בסרט הטלוויזיה "סיכון כפול" לצד ברוס בוקסלייטנר. 

לאחר מכן השתתפה קירקלנד בתפקידים קטנים בהפקות "ברוס הגדול מכולם" ו"החיים בשידור חי" של רון הווארד.

בשנת 2016 שיחקה בקומדיית האימה "פסולת מאש" לצידם של אדריאן גרנייה ואנ'לין מק'קורד.

בשנת 2018 השתתפה בסרט הדוקומנטרי של נטפליקס "פמיניסטיות: מה הן חשבו?".<ref name=":0"></ref>

== פילמוגרפיה ==
*בלו (1968)
*כך היינו (1973)
* סינדרלה ליברטי (1973)
* העוקץ (1973)
* בשן חורקת (1975)
* כוכב נולד (1975)
* טוראית בנימין (1980)
* אנה (1987)
* המובחר שבמובחרים (1989)
* רולטה רוסית (1989)
* ג'י.אף. קיי - תיק פתוח (1991)
*בלהט התשוקה (1992) 
*סטרינגר (1992) 
*Gunmen (1994) 
* מטען עודף (1997)
* The Westing Game (1997)
* החיים בשידור חי (1999)
* הלוואי שתמות (2000)
* ברוס הגדול מכולם (2003)
* אדם וסטיב (2005)
*נאו נד (2005)
*טביעות אצבעות (2006)
*גריפין ופיניקס (2006)
* פגישת קפה (2006)
*Off the Black (2006)
* סטן הגדול (2007)
*חלומות הוליוודים (2007)
* להחיות את מרי (2007)
* Richard III (2007)
*Awakened (2013)
*פרוורי האימה (2014)
* פסולת מאש (2016)
*האישה השנואה ביותר באמריקה (2017)
*The Walk (2022)
*Bobcat Moretti (2022)
*החבורה של בריידי (2023)
*Skeletons in the Closet (TBA)

=== טלוויזיה ===

* Double Jeopardy (1992) - סרט טלוויזיה
* עולם חדש מופלא (1998) - סרט טלוויזיה של NBC

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקנית ראשית בדרמה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן ראשי בדרמה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1941
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
קטגוריה:אישים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
אירווינג אבלה

אירווינג אבלה (באנגלית: Irving Abella; 2 ביולי 1940 – 3 ביולי 2022) היה היסטוריון יהודי-קנדי, פרופסור להיסטוריה יהודית באוניברסיטת יורק. מחקריו עסקו ביהדות קנדה ובתנועת העבודה בקנדה.

== קורות חיים ==
אבלה נולד ב-2 ביולי 1940 בטורונטו. קיבל תואר ראשון (1963), שני (1964) ושלישי (1969) מאוניברסיטת טורונטו. בשנת 1994 הוענקה לו חברות במסדר קנדה. הוא היה פרופסור באוניברסיטת יורק. היה נשיא הקונגרס היהודי קנדי מ-1992 עד 1995.

שימש כיו"ר של "פרופסורים קנדים למען שלום במזרח התיכון", היה נשיא "החברה ההיסטוריה הקנדית" ועורך של כתב העת Middle East Focus.

נפטר ב-3 ביולי 2022. הותיר אחריו אישה, רוזאלי סילברמן אבלה, שופטת בבית המשפט העליון בקנדה.

== מספריו ==
<div style="direction: ltr;">
* None Is Too Many: Canada and the Jews of Europe, 1933-1948.
* A Coat of Many Colours: Two Centuries of Jewish Life in Canada. Nationalism, Communism and Canadian Labour.
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.yorku.ca/uhistory/faculty/cv/abella.htm אתר אישי], באוניברסיטת יורק
* [http://www.utpress.utoronto.ca/cgi-bin/cw2w3.cgi?p=aaron&t=18287&d=1850 פרטים ביוגרפים], באתר Canadian Who's Who
* [http://www.ruppin.ac.il/pages_e/Prof._Irving_Martin_Abella.aspx?Preview=1 ביוגרפיה] באתר מכללת רופין

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:היסטוריונים יהודים קנדים
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים קנדים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים קנדים
קטגוריה:חוקרי תולדות עם ישראל
קטגוריה:חברי מסדר קנדה
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר אונטריו
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1940
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-2022
בית המדרש היהודי החופשי

בית המדרש היהודי החופשי (בגרמנית: Freies Jüdisches Lehrhaus) היה מוסד לחינוך מבוגרים יהודי שהוקם ונוהל על ידי פרנץ רוזנצוויג ופעל בין השנים 1920 עד לתחילת שנות ה-30 בעיר פרנקפורט שבגרמניה.

הכינוי "חופשי" פירושו שכל אדם היה יכול להירשם למוסד ללא דרישות מקדימות, וכי בית הספר עודד חשיבה עצמאית ללא דבקות בדוקטרינה או בדוֹגמה כלשהי. עם זאת, נגבה שכר לימוד עבור הלימודים במוסד. רוזנצוויג עמד רשמית בראש המכון מהקמתו ועד מותו בשנת 1929, אף שבשנותיו האחרונות היה חולה מאוד. המוסד ערך הרצאות פתוחות לקהל הרחב במגוון נושאים על ידי אישים מוכרים באותה תקופה. מלבד רוזנצוייג עצמו, לימדו שם גם מרטין בובר, הרב נחמיה אנטון נובל, זיגפריד קרקאואר, בנו יעקב, הכימאי אדוארד שטראוס, ברטה פפנהיים, ליאו לוונטהל, ריצ'רד קוך, ואחרים.

בית הספר פעל כשבע שנים, (בשנת 1922 היו רשומים בו 1100 שומעים), ולאחר שנת 1926 ניתנו בו הרצאות ופגישות מועטות. בשנת 1933 נפתח מחדש בית הספר בראשות מרטין בובר.

בית המדרש נוסד לקידום חידוש החינוך והלמדנות היהודית. רוזנצוויג קרא למימוש מטרה זו עוד במהלך מלחמת העולם הראשונה. במאמרו השכלה הרבה אין-קץ",<ref></ref> בו דן בתפיסתו של חינוך המבוגרים היהודי, הגדיר שני עקרונות מרכזיים ללמידה החדשה. העיקרון הראשון של רוזנצוויג הגדיר את הלימוד, כאמצעי של יהודי גרמניה להשיב לעצמם את הבסיס לחיים היהודיים שהלכו ונעלמו במהלך המאה התשע עשרה. לפי רוזנצווייג, על הלימוד לאפשר לספק ליהודי גרמניה את הכלים הדרושים לבנות מחדש זהות תרבותית ייחודית ולחזק את תחושת הזהות היהודית שלהם בחברה מודרנית. בנוסף, המוסד ביקש לקדם שיטות הוראה חדשניות על מנת להוביל את יהודי גרמניה המנוכרים מהמסורת היהודית, בחזרה אל התורה ואל שורשיהם הרוחניים והאינטלקטואליים.<ref></ref>

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* Franz Rosenzweig, On Jewish learning (edited by Nahum Norbert Glatzer), New York: Schocken Books, 1955.
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרנקפורט: חינוך
קטגוריה:יהדות גרמניה
קטגוריה:חינוך יהודי
קטגוריה:בתי ספר
קטגוריה:בין שתי מלחמות העולם
קטגוריה:יהדות פרנקפורט
דאוד בשותי

דאוד בשותי (בערבית - داود بشوتي) הוא מתמטיקאי ישראלי, הוא פרופסור אמריטוס בפקולטה למתמטיקה, ודיקן לימודי הסמכה בטכניון. תחומי התמחותו הם פונקציות גאומטריות, סטטיסטיקה מתמטית, ותורת ההסתברות האנליטית.

== אודות ==
דאוד בשותי נולד לחנא, שרברב, ונאהי, עקרת בית. הוא למד בבית הספר האורתודוקסי למרות היותו קתולי. הוא סיים את התיכון ללא תעודת בגרות. בגיל 16 הגיע לטכניון וסיים לימודי מתמטיקה בהצטיינות. הוא סיים דוקטורט בטכניון בשנת 1976 בהנחיית פרופסור דב אהרונוב. נושא המחקר שלו היה "Fitzgerald inequalities and a generalization of the Bieberbach conjecture".

השלים לימודי פוסט-דוקטורט במכון הטכנולוגי של ציריך ובאוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון. אחר כך הצטרף כחבר סגל לפקולטה למתמטיקה בטכניון, ומאז מלמד בה. 

אחיו הוא הפרופסור למדעי המחשב נאדר בשותי.

==לקריאה נוספת==
* הערך "דאוד בשותי" בלקסיקון החיפאים, אישים ודמויות בחיפה, מאת ד"ר שי חורב, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 96, 2018, חיפה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20100303163630/http://hitc.org.il/team/html/BSHOUTID.htm ביוגרפיה קצרה] במרכז הערבי לטכנולוגיה והיי טק
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:סגל הטכניון: מתמטיקה
קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
נאדר בשותי

נאדר בשותי (בערבית: نادر بشوتي) הוא פרופסור מן המניין המופקד על הקתדרה למדעים ע"ש מאורברגר בפקולטה למדעי המחשב בטכניון, תחום התמחותו הוא למידה חישובית.

== ביוגרפיה ==
נאדר בשותי נולד לחנא, שרברב, ונאהי, עקרת בית. הוא למד בבית הספר האורתודוקסי למרות היותו קתולי. הוא הצטיין במדעים בתיכון והתקבל ללימודים בפקולטה לכימיה בטכניון ואחר כך עבר ללימודי מדעי המחשב. הוא סיים תואר ראשון במתמטיקה, ובשנת 1989 קיבל תואר דוקטור על עבודה שכותרתה Bounds on Multiplicative Complexity of Sets of Bilinear Form. בשנים 1989–1999 נמנה עם הסגל האקדמי של אוניברסיטת קלגרי בקנדה, שם קודם לדרגת פרופסור מן המנין, טרם חזרתו לטכניון בשנת 1999.

מחקריו הראשונים של בשותי היו בתחום תורת הסיבוכיות וסיבוכיות אלגברית. כשהגיע לקלגרי פרסם תוצאות חדשות לגבי סיבוכיות של מודלים חישוביים. בהמשך הקריירה החל להתעניין בתאוריית למידה חישובית בשם COLT (Computational Learning Theory). בין הישגיו בתחום היה פתרון שמצא, במאמר שפרסם בשנת 1995, לבעיה שהייתה פתוחה בתחום במשך עשור. בשנת שבתון שעשה בגוגל עסק בפיתוח אלגוריתם לסינון דואר זבל. 

בד בבד עם חזרתו לטכניון, החל בלימודי כמורה והוסמך כדיקון (עוזר כמורה) וכעבור שנתיים הוסמך ככומר. אחיו הוא הפרופסור למתמטיקה דאוד בשותי.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.cs.technion.ac.il/he/people/bshouty/ דף אישי] באתר הטכניון
* [http://www.cs.technion.ac.il/~bshouty/ אתר אישי] באתר הטכניון
* [http://www.cs.technion.ac.il/magazine/07/Homepage07.pdf בין קודש לחול], כשהוא לא עסוק במחקרים תאורטיים של מדעי המחשב, פרופ’ נאדר בשותי מקדיש את זמנו לכנסייה 
* [http://hitc.org.il/team/html/BSHOUTIN.htm ביוגרפיה קצרה] באתר המרכז הערבי-ישראלי לטכנולוגיה והיי טק
* 

קטגוריה:מדעני מחשב ישראלים
קטגוריה:סגל הטכניון: מדעי המחשב
קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
איוואן מרקוס

איוואן (ישראל) מרקוס (באנגלית: Ivan Marcus, נולד ב-1942) הוא היסטוריון יהודי-אמריקאי. פרופסור להיסטוריה וללימודי דתות המופקד על הקתדרה להיסטוריה יהודית על שם פרדריק רוז באוניברסיטת ייל. הוא מתמחה בהיסטוריה יהודית של ימי הביניים ושל תחילת העידן המודרני, יחסי יהודים-נוצרים ויהודים בשטחי האסלאם.

== קורות חיים ==
מרקוס קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת ייל, תואר שני מאוניברסיטת קולומביה ותואר MHL ודוקטורט מבית המדרש לרבנים באמריקה. הוא לימד בבית המדרש לרבנים באמריקה, שם כיהן כפרובוסט בין השנים 1991 ל-1994. הוא גם לימד באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת פרינסטון. החל משנת 1994 הוא מלמד באוניברסיטת ייל. בין השנים 2004 ל-2008 היה ראש התוכנית של ייל ללימודי יהדות.

נשוי לג'ודית, רופאה, והם הורים לבן ובת.

== מספריו ==
* טקסי ילדות, ירושלים: מרכז זלמן שזר, 1998; 
<div style="direction: ltr;">
* Piety and Society: The Jewish Pietists of Medieval Germany, E. J. Brill, 1981 
* Rituals of Childhood: Jewish Culture and Acculturation in Medieval Europe, Yale University Press, 1996
* The Jewish Life Cycle: Rites of Passage from Biblical to Modern Times, University of Washington Press, 2000
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20100605212418/http://www.yale.edu/history/faculty/marcus.html דף אישי] באתר אוניברסיטת ייל
* 

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מבית המדרש לרבנים באמריקה
קטגוריה:היסטוריונים יהודים אמריקאים
קטגוריה:חוקרי תולדות עם ישראל
קטגוריה:חוקרי תולדות עם ישראל בימי הביניים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ייל
ליאו נואי

ליאו נואי (אנגלית: Leo Noe) הוא איל-נדל"ן ואיש עסקים יהודי-בריטי. נואי נחשב לאחד משלושת אילי הנדל"ן הבולטים של בריטניה. לפי כלי התקשורת שוויו הוא לכל הפחות 500 מיליון ליש"ט, ובשנת 2016 קבע מגזין ה"סאנדיי טיימס" כי [https://login.thesundaytimes.co.uk/?gotoUrl=http%3A%2F%2Ffeatures.thesundaytimes.co.uk%2Frichlist%2F2016%2Flive%2Frichlist%2Fview%2Fgroup6%2F1%2Frank%2F-%2FLeo+Noe#list מקומו הוא 228] ברשימת העשירים ביותר.

== אודות ==
נולד באנגליה. למד בבית הספר החרדי חשמונאים בלונדון. סבו שהגיע ללונדון ממזרח אירופה החל בעסקי הנדל"ן שהיו בסיס לחברת ההחזקות Reit Asset Management, בעלת נכסים בהיקף של למעלה מ-3 מיליארד דולר. בין נכסיו הבולטים נמנים מרכזי קניות, בנייני משרדים, בנייני מגורים ורשת בתי מלון.

בשנת 2003 רכש את חברת נכסי-אזורים מגנדן על-פי שווי של כ-400 מיליון. היה בעליה (53%) של חברת בריטיש ישראל, בעלת קניונים למשרדים רבים בארץ [http://www.globes.co.il/news/article.aspx?did=1000618733 שנמכרה] בשנת 2010 לחברת מליסרון, שבשליטת יולי עופר, תמורת 1.3 מיליארד שקל.

בשנת 2004 הוענק לו אות לשכת המסחר בריטניה-ישראל. נואי עוסק בפעילות פילנתרופית למטרות יהודיות בבריטניה ובישראל. הוא עומד בראש קרן קמח - (קידום מקצועי חרדי), שעוסקת בהכשרה מקצועית לחרדים.

למשפחת נואי דירה בפרויקט ממילא בירושלים. נשוי ואב לחמישה ילדים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים בריטים
קטגוריה:נדבנים יהודים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1953
פארק לא מתוכנן

פארק לא מתוכנן (אנגלית: Involuntary park) הוא כינוי לאזור שמסיבות כלכליות, סביבתיות או פוליטיות נעזב, ולכן לא הושפע מפעילות אנושית והתפתחה בו מערכת אקולוגית ייחודית. הביטוי נטבע על ידי הסופר ופעיל הסביבה ברוס סטרלינג.

דוגמאות לפארקים לא מתוכננים בעולם:
* הקו הירוק בקפריסין – המפריד בין החלק הטורקי והיווני של האי.
* שטח ההפרדה הקוריאני – האזור המפורז בין קוריאה הצפונית וקוריאה הדרומית.
* אזור שלושים הקילומטר – אזור האסור למגורים לאחר התאונה בכור הגרעיני בצ'רנוביל.
* החגורה האירופאית הירוקה, שנוצרה על תוואי מסך הברזל.

דוגמאות לפארקים לא מתוכננים בישראל:
* שטחי אש שונים – בעיקר בנגב.
* מספר מקומות בגאון הירדן – השטח המפריד בין הגבול הבינלאומי עם ירדן לגדר הגבול הישראלית הממוקמת עד מאות מטרים בתוך שטח ישראל.
* שטחים אסורים בכניסה מסביב למתקנים ביטחוניים – כגון תחנות כוח ושדות תעופה.

קטגוריה:גנים
בראסרי לה האל

חזית בראסרי לה האל בניו יורק, 2008
בראסרי לה האל (באנגלית: Brasserie Les Halles) הוא רשת בראסרי צרפתית שלה סניפים בערים ניו יורק ומיאמי, פלורידה. בעבר היו לה גם סניפים בטוקיו ווושינגטון די. סי..

השף המבצע הוא קרלוס ליאגונו, קודמו היה הסופר ומנחה הטלוויזיה אנתוני בורדיין. המסעדה מגישה מאכלים צרפתיים פשוטים וקלאסיים כמו אסקרגו, כבד אווז, וסטייק טרטר המוכן לפני הסועדים, ונודעת בשל הטוגנים שלה. היא ממוקמת בשדרת פארק ולה קצביה בסמוך . המסעדה מתוארת בספר "סודות מחיי המטבח" (כנרת, 2003), אותו כתב אנתוני בורדיין, שמביא רבים ממתכוני המסעדה בספרו "Anthony Bourdain's Les Halles Cookbook". המסעדה נקראת על שם לה אל, שוק סיטונאי מרכזי היסטורי בפריז, צרפת.

הסניף בוושינגטון נסגר באמצע נובמבר 2008 אחרי שהיה פעיל במשך חמש עשרה שנה. הבעלים פיליפ לאז’וני ציין כסיבה לכך קשיים בהשגת רישיון חדש.

==לקריאה נוספת==
* אנתוני בורדיין, סודות מחיי המטבח : הרפתקאות בבטן הרכה של הקולינריה; מאנגלית - עדי יותם. אור יהודה : כנרת, תשס"ד 2003.
* הספר במקור באנגלית:
<div style="direction: ltr;">
*** Bourdain, Anthony (2001). Kitchen Confidential: Adventures in the Culinary Underbelly. Harper Perennial. .
* Bourdain, Anthony (2004). Anthony Bourdain's Les Halles Cookbook: Strategies, Recipes, and Techniques of Classic Bistro Cooking. Bloomsbury USA. .
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.anthonybourdain.net/ האתר הרשמי של אנתוני בורדיין]

קטגוריה:ניו יורק: מסעדות
קטגוריה:וול סטריט
וילה טריסינו

250px

וילה טריסינו (באיטלקית: Villa Trissino) היא אחת הווילות הכפריות שבנה האדריכל האיטלקי אנדראה פלאדיו, במלדו די סארגו (Meledo di Sarego), באזור ונטו שבצפון איטליה. הווילה תוכננה לפי הזמנתם של האחים לודוביקו ופרנצ'סקו טריסינו, אך רק חלק קטן ממנה נבנה. וילה טריסינו הוכרזה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית במסגרת ההכרזה על הווילות הפלדיאניות בוונטו. 

==אדריכלות==
תוכנית המבנה המרכזי פורסמה על ידי פלאדיו בספרו ארבעת הספרים על אודות האדריכלות. זהו בניין רבוע שבו מקיפים חדרי הבניין אולם עגול מרכזי המקורה בכיפה גבוהה. ארבעה גרמי מדרגות רחבים עולים מארבעה צדדים אל עבר מבואות מורמות זהות, דמויות חזיתות של מקדשים רומיים. בניין זה לא נבנה, אך לו היה מוקם, היה דומה מאוד לווילה קפרה "לה רוטונדה".

שלא כמו בווילה קפרה, תוכננו לבנין זה שני אגפים שהכילו את מבני המשק. חלק קטן מאחד האגפים נבנה. סטיו עמודים לפני חדרים אחדים ושובך יונים בדמות מגדל גבוה, כפי שמצוי גם בווילות פלאדיאניות אחרות (וילה אמו, וילה בארבארו). 

==ראו גם==
*הווילות הפלדיאניות בוונטו

==לקריאה נוספת==
*אנדראה פלאדיו, ארבעת הספרים על אודות האדריכלות, תרגם לעברית רוני רייך בצירוף מבוא, הערות ומפתחות, הוצאת זמורה-ביתן-דביר, 1999, עמ' 154.
<div style="direction: ltr;">
*Bruce Bucher, Andrea Palladio, The Architect in his Time, Abbeville Press, New-York, 1998, pp. 220.
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הווילות הפלדיאניות בוונטו
אנקור כחול

אנקור כחול הוא טיל אוויר-קרקע לדימוי טיל בליסטי <span data-darkreader-inline-bgcolor="">מסדרת </span>אנקור<span data-darkreader-inline-bgcolor="">, בפיתוח וייצור </span>רפאל – מערכות לחימה מתקדמות<span data-darkreader-inline-bgcolor="">.</span> הטיל משוגר ממטוס (בישראל נעשה שימוש במטוס מסוג F-15, בז) ומדמה בטיסתו טיל בליסטי. הטיל נגד טילים "חץ 2" יירט בהצלחה טילי "אנקור כחול" במהלך ניסויים שבוצעו בישראל.

טיל המטרה "אנקור כחול" מיוצר ברישיון בארצות הברית על ידי חברת ריית'יאון, בשיתוף חברת רפאל.

הטיל "אנקור כחול" גדול יותר ומתקדם יותר מהטיל "אנקור שחור", ובין היתר מאפשר דימוי של מסלולי חדירה שונים המדמים תמרון של טיל בליסטי תוקף. ניתן לצייד טיל זה בראש קרבי הממולא בחומר נפץ, לשם הגברת הריאליסטיות של ניסויי יירוט.

על פי פרסומים בעיתון "פייננשל טיימס" ובמקורות נוספים, ישראל - ככל הנראה, על פי ניתוח תמונות של שברי טיל שנמצאו בעיראק - השתמשה בטיל מסוג זה בתקיפתה באיראן בלילה בין ה-18 ל-19 באפריל 2024<ref></ref><ref></ref><ref></ref>.

==שיגור טילי אנקור כחול ממטוסים מסחריים==
בכנס ישראלי בנושא הגנה מפני טילים שנערך במאי 2010, דווח על תוכנית המשותפת לרפאל ולריית'יאון, להתאים את הטיל אנקור כחול לשיגור ממטוס מטען מסחרי, ולאפשר בכך גמישות רבה יותר בהפעלת טיל המטרה, וכן שיגור של עד ארבעה טילי אנקור כחול בו-זמנית.

==ראו גם==
*אנקור שחור
*אנקור כסוף

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20120907100226/http://www.rafael.co.il/marketing/SIP_STORAGE/FILES/1/1171.pdf עלון מידע על טילי המטרה ממשפחת טילי אנקור, באתר חברת רייתיאון]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רפאל: טילים
קטגוריה:הגנה נגד טילים
אדלווייס

איור
אדלווייס (אֶדֶלְוַיְס, מגרמנית Edelweiß; שם מדעי: Leontopodium alpinum), המכונה בעברית גם לבנבן, הוא פרח ממשפחת המורכבים, ואחד מהמאפיינים הידועים ביותר של הצמחייה בהרי האלפים שבדרום מרכזה של אירופה.

מקור שמו של האדלווייס בשפה הגרמנית: 'אדל' (אציל) + 'וייס' (לבן). השם המדעי Leontopodium נגזר מן השפה היוונית: leon (אריה), podion (רגל) ופירושו "כף רגלו של האריה". האקדמיה ללשון העברית בחרה לקרוא לאדלווייס בשם "לבנבן" בשל צבעו הלבן הייחודי.

עלי הכותרת שלו לבנים ובעלי שערות קטנות כמין צמר. במרכז 5–6 פרחים קטנים בצבע צהוב שגודלם כ-5 מ"מ. גודל הפרחים נע בממוצע בין 3–20 ס"מ ויכול להגיע לגודל של 40 ס"מ. פורח בחודשים יולי עד ספטמבר.

תפוצתו של הצמח אינה אחידה, והוא מעדיף שטחי סלעי גיר בגובה 2,000–2,900 מטר. הצמח משמש כתרופה למחלות בטן ולמחלות נשימה ברפואה העממית. השערות הזעירות והצפופות מסייעות לו לשרוד ולהסתגל לקור העז וליובש שבאזורי הגידול שלו, וכן מגִנות עליו מפני קרינת ה-UV שמאפיינת אזורים גבוהים אלה.

צמח הלבנבן נחשב כצמח מוגן במדינות רבות, כגון: מונגוליה, בולגריה, קרואטיה, שווייץ (הפרח הלאומי), צרפת, נורווגיה, איטליה, מלזיה, קמרון, אינדונזיה, גרמניה, ספרד, פולין, סלובקיה, סלובניה, אוסטריה ורומניה.

כיום הוא גדל בגינות נוי. הצמחים חיים לזמן קצר וניתן לגדל אותם מזרעים.

==סמליות==
האדלווייס מהווה סמל תרבותי בעולם כולו בשל שמו, מראו ואזור התפוצה הייחודיים שלו.
* תמונה של הפרח מופיעה על המטבע האוסטרי של שני סנט.
* הפרח מהווה סמל של ארגון התיירות הלאומי השווייצרי.
* הפרח מופיע על שטר של 50 לאו רומני.
* שם מותג של בירה אוסטרית - בירת אדלווייס.
* הלבנבן הוא הפרח הלאומי הרשמי של אוסטריה ולא רשמי של שווייץ.
* אדלווייס אייר - חברת תעופה בינלאומית שבסיסה בשווייץ, נקראת על שם הפרח, המופיע גם על הלוגו שלה.
* השיר "אדלווייס", נכתב על ידי אוסקר המרשטיין ב-1959 למחזמר "צלילי המוסיקה".
* הפרח הופיע על תג של חיילים אלפינים בצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית טרם מלחמת העולם הראשונה, וגם כיום הוא משמש כסמל של יחידות האלפיניסטים בצבא גרמניה.
* הפרח הופיע על התג של הפיראטים של אדלווייס - תנועת נוער גרמנית אנטי-נאצית בזמן שילטון היטלר.
*רקום על דש ה"ברדזון" שהוא הלבוש המסורתי של הארמילי, רועי הפרות השווייצרים.
*הפרח הוא נושאו של השיר "היה זהו אדלווייס" מאת הרמס ניל משנת 1939.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מורכבים
קטגוריה:פרחים לאומיים
איריס מור

איריס מור (1952 - 8 באוגוסט 2017) הייתה עיתונאית ישראלית. שימשה בתפקידי עריכה בעיתונות הישראלית, ביניהם, למשך 14 שנה, עורכת מוסף התרבות והפנאי של הארץ, גלריה. מ-2008 ועד 2012 הייתה עורכת ראשית של הוצאת הספרים "כתר". משנת 2012 עד מותה כיהנה כראש אגף התרבות של עיריית תל אביב.

==ביוגרפיה==
מור נולדה וגדלה בתל אביב. בילדותה הופיעה בתיאטרון פלפלון ירוק, בין השאר בהצגה ״גילגי״. למדה בהקליר ובתיכון חדש. בנעוריה הייתה בין מקימי עיתון הנוער "נעשוש" וחברת גרעין שלום לכרם שלום. אחרי הצבא החלה לעבוד בעיתון "הארץ", תחילה ככתבנית וכמגיהה ובהמשך בתפקידי עריכה שונים. היא קיבלה תואר ראשון בפילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב בשנת 1976. ב-1980 נסעה לאוניברסיטת יורק שבטורונטו, קנדה שם השלימה לימודי תואר שני בפילוסופיה של הקולנוע בשנת 1983.

פרסמה שירים בעיתון "הארץ", במוסף "פרוזה" ובמוספי ספרות שונים.

עם חזרתה לישראל ב-1983 הייתה סגנית עורך המוסף השבועי של "על המשמר" שערך רוביק רוזנטל.
ב-1984 מונתה לסגנית עורך המקומון "העיר" שערך יואל אסתרון, ועבדה בתפקיד זה עד 1988.

ב-1985 ראה אור רומן שכתבה - "אנשי העולם".

מונתה לעורכת התרבות בעיתון "חדשות", והקימה בעיתון את המגזינים היומיים "שנות התשעים" שהיו עד לסגירת העיתון בנובמבר 1993.

ב-1994 חזרה לעיתון "הארץ" כשחנוך מרמרי היה העורך הראשי כעורכת "גלריה". היא מילאה את התפקיד עד יוני 2008 עם כניסתו של דב אלפון לתפקיד העורך הראשי. בתקופתה גדל המדור והפך למגזין יומי שראה אור 6 ימים בשבוע והכיל כ-96 עמודים שבועיים. בנוסף, ערכה את מגזיני החג של העיתון - "הסיפורים החמים" שבהם פורסמו מאמרים מתורגמים ממיטב עיתוני העולם.

בסוף 2008 מונתה לעורכת הראשית של הוצאת הספרים כתר.

ב-8 באוגוסט 2017 נפטרה בביתה, כשהיא בת 65, לאחר מאבק ממושך במחלת הסרטן. נטמנה בבית העלמין בקיבוץ גבעת ברנר.
היא הותירה אחריה בעל, הסופר נועם זיו, ושני ילדים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.haaretz.co.il/hasite/pages/ShArt.jhtml?itemNo=365480&contrassID=2&subContrassID=0&sbSubContrassID=0 שאלה תשובה עם איריס מור], הארץ Online
* 
* 
* 
* [https://tlv.am/article/2674 הלכה לעולמה העיתונאית ומנהלת אגף התרבות בעיריית תל אביב איריס מור], באתר [https://tlv.am TLV.AM]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל חדשות
קטגוריה:עורכות ספרותיות ישראליות
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עובדי עיריית תל אביב-יפו
קטגוריה:עורכות עיתונים ישראליות
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר הקליר (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות תיכון חדש
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת יורק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת יורק
קטגוריה:אישים הקבורים בגבעת ברנר
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2017
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
גרי מור

רוברט ויליאם גרי מור (באנגלית: Robert William Gary Moore; 4 באפריל 1952 – 6 בפברואר 2011) היה זמר וגיטריסט צפון-אירי. מור החל את הקריירה שלו בשנות ה-60, וניגן עם אמנים ולהקות שונים, בהם גרג לייק, Thin Lizzy, Colosseum II.

== ביוגרפיה ==
=== נעוריו ותחילת דרכו ===

מור נולד בבלפסט שבצפון אירלנד. בגיל 8 קיבל גיטרה אקוסטית חבולה, ובגיל 14 קיבל גיטרה תקינה, שהייתה גיטרה ימנית, עליה הוא למד לנגן כרגיל על אף היותו שמאלי.

מור הושפע בראשית דרכו מאלביס פרסלי והביטלס. מאוחר יותר כשראה את ג'ימי הנדריקס ו-John Mayall & the Bluesbreakers מופיעים בבלפסט, עיר הולדתו, סגנונו התפתח לבלוז רוק, שהפך לסגנון המרכזי והדומננטי במוזיקה שיצר.

מור הושפע רבות מפיטר גרין (פליטווד מק), שהיה המנטור שלו כשהופיע בדבלין. ב-1995 הוציא מור את האלבום "Blues for Greeny" כמחווה לפיטר גרין, האלבום היה מורכב כולו מיצירות של פיטר גרין. באלבום זה ניגן מור על גיטרתו של גרין, 1959 Les Paul standard, אותה השאיל למור אחרי שפרש מפליטווד מק. בסופו של דבר מור רכש את הגיטרה לבקשתו של גרין.

=== Skid Row ===

בשנת 1969 הצטרף מור ללהקת Skid Row, להקת בלוז רוק אירית, בתקופה זו רכש את המוניטין שלו בתעשיית המוזיקה, ויצר את קשריו עם פיל לינוט.

=== קריירת סולו ===
גרי מור בהופעה במנצ'סטר, 1985
בשנת 1973 פתח את קריירת הסולו שלו עם האלבום "Grinding Stone", עם להקתו, Gary Moore Band. ב-1978 יצר עם פיל לינוט את "Parisienne Walkways" שנכנס לרשימת ה-Top 10 של ה-UK Singles Chart באפריל 1979, ואת האלבום Black Rose: A Rock Legend של Thin Lizzy.

ב-1987 השתתף בהקלטות לתקליט הצדקה "Let It Be", גרסת כיסוי לשירם של הביטלס. כל ההכנסות מהתקליט נתרמו לצדקה בעקבות אסון MS Herald of Free Enterprise.

ב-1993 נכללו שיריו של מור "Run To Your Mama" ו-"Dark Side of the Moog" באלבום Rock Classics Vol. 1.

ב-1994 שיתף פעולה עם ג'ק ברוס וג'ינג'ר בייקר במיזם BBM (Bruce-Baker-Moore).

אחרי סדרה של הקלטות רוק, הוציא את האלבום "Still Got the Blues", בו הוא חזר לסגנון הבלוז. האלבום נחל הצלחה רבה. מור המשיך עם הבלוז עד 1997, בשנה זו הוציא את "Dark Days in Paradise" שהתאפיין במקצבי דאנס.

ב-2001 מור הוציא את "Back to the Blues", בו הוא חוזר לסגנון הבלוז. לאחר מכן הוציא את "Power of the Blues" (2004), "Old New Ballads Blues" (2006), "Close As You Get" (2007) ו-"Bad For You Baby" (2008).

== מותו ==
בשנת 2011, מור נפטר בשנתו מדום לב, במהלך חופשה בספרד.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20110208145741/http://www.state.ie/news/25845-gary-moore-rip מידע על מותו]
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוזיקאים אירים
קטגוריה:גיטריסטים אירים
קטגוריה:מוזיקאי בלוז
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:זמרי רוק
קטגוריה:אמני וירג'ין רקורדס
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1952
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2011
אליצור אלקנה

אליצור "רלף קליין" אלקנה היא קבוצת כדורסל ישראלית מהיישוב אלקנה, שמשחקת בליגה ב' החמישית והאחרונה בחשיבותה בישראל אשר בשיאה שיחקה בליגה הארצית ומעולם לא שיחקה בליגה הראשונה. הקבוצה מארחת באולם הפיס ביישוב אלקנה.

למועדון יש מחלקת נוער קטנה ובה 3 קבוצות גיל.

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה בשנת ושיחקה בליגה האחרונה עד שנת , אז החל רלף קליין לאמן את הקבוצה, והעלה אותה מליגה ב' לליגה א' ב-. בעונה לאחר מכן המשיך לאמן את הקבוצה עד לימיו האחרונים.

בעונת 2004/05 זכתה הקבוצה בגביע האיגוד לליגה ב.

בעונת 2009/10 העפילה הקבוצה לליגה הארצית בפעם הראשונה והיחידה מאז הקמתה והייתה לקבוצה הראשונה מיהודה ושומרון ששיחקה בליגה זו.
==פירוק קבוצת הבוגרים==
לאחר ששיחקה עונה אחת בלבד בליגה הארצית, פורסם כי קבוצת הבוגרים תפורק ורק קבוצות הנוער ימשיכו לשחק.
==הקמה מחדש==
לאחר שנתיים ללא קבוצת בוגרים חזרה הקבוצה לשחק והחל מעונת 2013/14 מתמודדת הקבוצה בליגה ב'.
==רלף קליין והנצחתו==
לאחר מותו של רלף קליין הוחלט להנציח את זכרו בקבוצת אליצור אלקנה והקבוצה שינתה את שמה ל"אליצור רלף קליין אלקנה"

==קישורים חיצוניים==
* 

אלקנה
אלקנה
קטגוריה:אלקנה
אגף החקירות והמודיעין

אגף החקירות והמודיעין (בראשי תיבות: אח"ם) של משטרת ישראל היא היחידה האחראית על גילוי, פענוח וסיכול מקרי פשיעה בישראל.

בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 הוחלט על הקמת מעבדה לזיהוי פלילי באגף. לצורך כך גויס מאיר קפלן שהקים את היחידה וניהל אותה שנים רבות. עד היום המעבדה נחשבת לבין המובילות בעולם.

החלטה ארגונית של מפקדי המשטרה ב-1998 הביאה להקמת אגף המודיעין, בנפרד מאגף החקירות. ב-1 במאי 2005, השר לביטחון פנים בשיתוף עם מפכ"ל המשטרה החליט לאחד מחדש את אגף החקירות והמודיעין. מפקד האגף הנוכחי הוא ניצב יגאל בן שלום.

חטיבת המודיעין שבאגף היא הגוף המרכזי במשטרה שאחראי לאיסוף מודיעין בתחומי לוחמה בטרור ופלילים, והיא חלק מקהילת המודיעין הישראלית.

==מבנה ארגוני==
=== להב 433 ===
הוקמה ב-1 בינואר 2008 כיחידת עילית למלחמה בפשע המאורגן ובשחיתות.
*היחידה הארצית לחקירות הונאה (יאח"ה)
**מפלג מודיעין
**מפלג חקירות
**כוח המשימה של יאח"ה
*היחידה הארצית לחקירות בינלאומיות (יאחב"ל) - הוקמה ב-1978 כיאח"פ - היחידה הארצית לחקירת פשיעה חמורה. הוקמה בעקבות מסקנות ועדת שימרון ללחימה בפשע המאורגן.
**זרוע חשיפה
***מפלג הערכה
***מפלג איסוף
***מפלג בילוש
**זרוע חקירות
***רישום פלילי
**פשמ"א בינ"ל - פשע מאורגן בינלאומי
**המפלג פשיעה כלכלית ביטחונית
**מפלג הפשיעה המאורגנת
**מפלג פשיעה חמורה וסחר בנשים
**היחידה הארצית לחקירת סוהרים (יאח"ס)
**כוח המשימה של היאחב"ל
*היחידה הארצית לחקירות כלכליות (יאל"כ)
**מפלג חקירות א'
**מפלג חקירות ב'
**מפלג חקירות כלכלי
**מפלג מודיעין
**כוח המשימה של יאל"כ
*היחידה הארצית לאיתור גניבות כלי רכב (אתג"ר)
**מפלג חקירות
**מפלג מודיעין
**מפלג מבצעי
*יחידה 33 - יחידת הגדעונים (חרב גדעון): היחידה הארצית לאיסוף מודיעין ולוחמה זעירה
*יחידת הסייבר הארצית

=== חטיבת המודיעין ===
הגוף המרכזי במשטרה שאחראי לאיסוף מודיעין בתחומי לוחמה בטרור ופלילים, והיא חלק מקהילת המודיעין הישראלית.
*הלבנת הון
*חטיבת הסיגינט - מודיעין אותות
*מחלקת המחקר
*מחלקת איסוף וטכנולוגיה
*מחלקת תיאום מבצעי משולב

=== חטיבת החקירות ===
*מדור חקירות
*מדור מידע פלילי
*מדור סיוע חקירתי
*מדור נפגעי עבירה
*מחלק חוקרי מחשב
*מפלג עבירות מחשב
*כוח משימה של החטיבה
*מדור סדר וביטחון (סו"ב)
*חטיבת המעבדה לזיהוי פלילי (מז"פ)

==ראו גם==
*מודיעין משטרתי
*משטרת הפלילים הפדרלית (אוסטריה)
*משטרת הפלילים הפדרלית (גרמניה)
*המינהל לאיתור מבצעי של משטרת הפדרציה הרוסית
*המינהל הראשי לחקירות פליליות
**המחלק הפלילי המוסקבאי

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.gov.il/he/Departments/General/police_investigations_and_intelligence_department_about אגף החקירות והמודיעין] באתר משטרת ישראל

חקירות והמודיעין
קטגוריה:מערכת הביטחון הישראלית
קטגוריה:קהילת המודיעין הישראלית
צביר תלמי

צביר תלמי (נקרא גם Messier 7 ,M7, או NGC 6475) הוא צביר פתוח בהיר במיוחד וקל לצפייה בקבוצת הכוכבים עקרב הנמצא במרחק של כ-800 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כ-80 כוכבים.

==היסטוריה==
הצביר מוזכר על ידי תלמי שתיאר אותו בשנת 130 לספירה כ"ערפילית מאחורי העוקץ של העקרב". האסטרונום האיטלקי ג'ובאני בטיסטה אודיירנה ציין בשנת 1654 כי מדובר בצביר כוכבים המכיל 30 כוכבים, אך לא ברור מתי צפה בו. אדמונד היילי תיאר את הצביר כ"כוכב מעורפל" וכלל אותו בקטלוג של כוכבי הדרום בשנת 1678 וניקולא לואי דה לאקאי זיהה אותו בשנת 1752 כ"קבוצה של 15-20 כוכבים קרובים בצורת ריבוע". בשנת 1764 כלל אותו שארל מסיה בקטלוג מסיה.

לצביר דרגת בהירות נראית 3.3 והוא קל לצפייה בעין כארבע מעלות צפונית-מזרחית לשאולה - העוקץ של העקרב, אך רק באמצעות משקפת ניתן להבחין בכוכבי הצביר, שהבהיר שבהם הוא מדרגת בהירות 5.6. בשל מיקומו של הצביר בכיוון מרכז שביל החלב ניתן לראות מעבר לו כוכבים רבים רחוקים וחלשים יותר השייכים לגלקסיה.

==מאפייני הצביר==
קוטרו של צביר תלמי הוא כ-20 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-800 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כמעט מעלה וחצי - פי שלושה מגודלו של הירח במילואו. גילו של הצביר מוערך בכ-220 מיליון שנים והוא מכיל בעיקר כוכבים צעירים מסוג ספקטרלי B, בדומה לצבירים פתוחים אחרים. הכוכב הבהיר ביותר בצביר הוא ענק צהוב מסוג ספקטרלי G, שבשל צבעו הצהוב בולט על רקע שאר הכוכבים בצביר שצבעם לבן - כחלחל. 

==קישורים חיצוניים==

* [http://messier.seds.org/m/m007.html M7] בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* 

תלמי
תלמי
תלמי
מדליית הכבוד של ה-IEEE

מדליית הכבוד של ה-IEEE (באנגלית: IEEE Medal of Honor) הוא הפרס הגבוה ביותר שניתן על ידי אגודת מהנדסי חשמל ואלקטרוניקה. הפרס מוענק מדי שנה, החל משנת 1917, לאדם, בעבור תרומה יוצאת דופן או קריירה בעלת השגים רבים בתחומי העניין של הנדסת החשמל. הפרס מורכב ממדליית זהב, עותק של המדליה מברונזה, תעודה ומענק כספי.

== זוכי המדליה ==
{|
|-
|width="33%" valign="top"|
* 1917 - אדווין ארמסטרונג
* 1918 - לא ניתן באותה שנה
* 1919 - ארנסט אלכסנדרסון
* 1920 - גוליילמו מרקוני
* 1921 - רג'ינאלד פסנדן
* 1922 - לי דה פורסט
* 1923 - ג'ון סטון סטון
* 1924 - מיכאל פופין
* 1925 - לא ניתן באותה שנה
* 1926 - גרינליף פיקרד
* 1927 - לואיס אוסטין
* 1928 - ג'ונתן זנק
* 1929 - ג'ורג' פירס
* 1930 - פדר אולף פדרסון
* 1931 - גוסטב פרי
* 1932 - ארתור קנלי
* 1933 - ג'ון פלמינג
* 1934 - סטנפורד הופר
* 1935 - בלשאצר ואן דר פול
* 1936 - ג'ורג' אשלי קמפבל
* 1937 - מלוויל איסטהאם
* 1938 - ג'ון דלינגר
* 1939 - אלברט לי
* 1940 - לויד אספנשילד
* 1941 - אלפרד גולדסמית
* 1942 - אלברט טיילור
* 1943 - ויליאם וילסון
* 1944 - הרדן פראט
* 1945 - הרולד בוורג'
* 1946 - ראלף הרטלי
* 1947 - לא ניתן פרס
* 1948 - לאורנס הורל
* 1949 - ראלף באון 
* 1950 - פרדריק טרמן
* 1951 - ולדימיר זבוריקין
* 1952 - ויליאם בייקר
|width="33%" valign="top"|
* 1953 - ג'ון מילר
* 1954 - ויליאם אברוויט
* 1955 - הראלד פריס
* 1956 - ג'ון הוגאן
* 1957 - ג'וליוס אדמס סטרטון
* 1958 - אלברט האל
* 1959 - אמרוי צ'אפי
* 1960 - הארי נייקוויסט
* 1961 - ארנסט גוילמין
* 1962 - אדוארד אפלטון
* 1963 - ג'ורג' סאוטוורת'
* 1964 - הארולד ווילר
* 1965 - לא ניתן פרס
* 1966 - קלוד שאנון
* 1967 - צ'ארלס טונס
* 1968 - גורדון טיל
* 1969 - אדווארד גינצון
* 1970 - דניס גאבור
* 1971 - ג'ון ברדין
* 1972 - ג'אי פורסטר
* 1973 - רודולף קומפנר
* 1974 - רודולף קלמן
* 1975 - ג'ון רובינסון פירס
* 1976 - לא ניתן
* 1977 - ה. ארל ווגהאן
* 1978 - רוברט נויס
* 1979 - ריצ'רד בלמן
* 1980 - ויליאם שוקלי
* 1981 - סידני דרלינגטון
* 1982 - ג'ון טוקי
* 1983 - ניקולס בלומברגן
* 1984 - נורמן רמזי
* 1985 - ג'ון רוי ווינרי
* 1986 - ג'ק קילבי
* 1987 - פול לוטרבור
|width="33%" valign="top"|
* 1988 - קלווין קווט
* 1989 - סי. קומר פטל
* 1990 - רוברט גאלאגר
* 1991 - לאו אסאקי
* 1992 - עמוס אי. ג'ואל
* 1993 - קארל ג'ון אסטרום
* 1994 - אלפרד צ'ו
* 1995 - לוטפי זדה
* 1996 - רוברט מטקאלף
* 1997 - ג'ורג' הילמאייר
* 1998 - דונלד פדרסון
* 1999 - צ'ארלס קונקורדיה
* 2000 - אנדרו גרוב
* 2001 - הרוויג קוגלניק
* 2002 - הרברט קרמר
* 2003 - ניק הולוניאק
* 2004 - טודהירו סקימוטו
* 2005 - ג'יימס פלנגן
* 2006 - ג'יימס מיינדל
* 2007 - תומאס קאילאת'
* 2008 - גורדון מור
* 2009 - רוברט דנארד
* 2010 - אנדרו ויטרבי
* 2011 - מוריס צ'אנג
* 2012 - ג'ון הנסי
* 2013 - ארווין ג'ייקובס
* 2015 - מילדרד דרסלהוז
* 2016 - דייב פורני
* 2017 - קיס שוהמר אימינק
* 2018 - ברדפורד פרקינסון
* 2019 - קורט פטרסן
* 2020 - צ'נמינג הו
* 2021 - יעקב זיו
* 2022 - אסד מאדני
* 2023 - וינט סרף
* 2024 - בוב קאהן
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 
*
קטגוריה:פרסים מדעיים
קטגוריה:רשימות אישים
קטגוריה:IEEE
אברהם רונן (ארכאולוג)

אברהם רונן (1935 – 15 בדצמבר 2018) היה ארכאולוג ישראלי, פרופסור אמריטוס בחוג לארכאולוגיה באוניברסיטת חיפה. מומחה לארכאולוגיה פרה-היסטורית.

== ביוגרפיה ==
רונן נולד בירושלים בשנת 1935. הוא למד ארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים ובצרפת. עם חזרתו לארץ החל ללמד באוניברסיטת חיפה. בשנת 1975 הקים את המכון לארכאולוגיה ע"ש זינמן באוניברסיטת חיפה.

הוא ניהל הסקר הארכאולוגי של אזור הכרמל יחד עם יעקב עולמי בשנים 1964–1968.

בין השנים 1965–1970 חפר במערת ספונים. במערה התגלו ממצאים מתקופות פרהיסטוריות שונות, בין היתר המוסטרית, הכבארית, הנאטופית, הנאוליתית והכלקוליתית. בנוסף נמצאו גם ממצאים המעידים על שימוש שנעשה במערה גם בתקופות היסטוריות מאוחרות יותר.

== ספרים ==
* פריהיסטוריה מהי?, הוצאת כתר, 1979
* מדריך למבקר במערות הכרמל, המועצה האזורית חוף הכרמל, 1976
* מפת חיפה מערב (22), סקר ארכאולוגי של ישראל, רשות העתיקות, 2003

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20070702170923/http://archlgy.haifa.ac.il/staff/Aronen.htm דף אישי], באתר אוניברסיטת חיפה
* [http://www.hofesh.org.il/articles/science/creationist4/fire.html האש עשתה אותנו לבני אנוש], באתר חופש
* [http://www.rotaryhaifa.org.il/htmls/article.aspx?c0=12893&bsp=12561 הרצאת פרופסור אברהם רונן] במועדון רוטרי, חיפה
* [http://www.haaretz.com/hasite/spages/1136252.html אחי, הארכאולוגים הנאורים], הארץ, 20 בדצמבר 2009
* 

קטגוריה:ארכאולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה: ארכאולוגיה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות תל רגב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
ג'רלד קרומר

ג'רלד קרומר (באנגלית: Gerald Cromer; 23 בדצמבר 1944 - 30 במרץ 2008) היה סוציולוג וקרימינולוג ישראלי, פרופסור במחלקה לקרימינולוגיה באוניברסיטת בר-אילן.

== חייו ==
קרומר נולד בלונדון. למד ב, ולאחר מכן למד שנה בישיבת "בית יוסף" בגייטסהד.

קרומר למד סוציולוגיה וסיים תואר ראשון בהצטיינות בשנת 1967 בבית הספר לכלכלה של לונדון. בשנת 1970 מונה לנהל את מועדון הסטודנט היהודי בבני ברית, אך בשנת 1971 עזב את התפקיד כדי לסיים את הלימודים. קרומר כתב את עבודת הדוקטורט באוניברסיטת נוטינגהאם, בהנחיית פרופסור . בשנת 1972 עלה לישראל. עד למותו היה חבר סגל במחלקה לקרימינולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, שם מונה לפרופסור חבר בשנת 1995.

מחקריו בקרימינולוגיה היו מתוך גישה סוציולוגית, בניגוד לגישה הפסיכולוגית שרווחה באוניברסיטת בר-אילן. הוא עסק בנושאים הקשורים ליהדות ולהוויה הישראלית: עמלק, כהניזם, אלימות בספורט, החרדים, הפנתרים השחורים, יום האדמה, ועוד.

קרומר האמין ופעל למען זכויות האדם, שלום, פלורליזם וסובלנות דתית. הוא היה ממייסדי תנועת השמאל הדתית נתיבות שלום, וכן היה חבר בוועד המנהל של הקרן החדשה לישראל. בקיץ 2006, עם תחילת ההתנתקות, הוביל אירוע ציבורי למען אחדות בעם בשם "על אלה אני בוכייה", שהתקיים בתשעה באב בגן פעמון הדרור בירושלים.

באמצע שנות השבעים היה ממקימי בית הכנסת "ידידיה" בירושלים<ref></ref> ובית הספר הממלכתי דתי "אפרתה".<ref></ref>

קרומר היה נשוי לחנה לבית רוטשטיין, אמנית, ואב לבת ושלושה בנים. נפטר ב-30 במרץ 2008 ממחלת הסרטן, בגיל 63. לאחר מותו הוקמה על ידי בני משפחתו קרן לזכרו, בשם "קרן דרכי שלום ע"ש ג'רלד קרומר ז"ל".<ref></ref> הקרן תומכת בנושאים שהיו קרובים לליבו.

== מספריו ==
<div style="direction: ltr;">
* "The Writing Was On the Wall": Constructing Political Deviance in Israel. Bar Ilan University Press: Ramat Gan, 1998, 168pp.
* Narratives of Violence Ashgate: Aldershot 2001 116pp.The first chapter, Terrorist Tales, will be reprinted in David Rapoport (ed) Terrorism: Critical Concepts in Political Science Routledge: London.
* A War of Words: Political Violence and Public Debate in Israel Frank Cass: London (in press). Manuscript 190pp.
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.nif.org.il/?id=1481 פרופ' ג'רלד קרומר ז"ל, (1944-2008)], באתר הקרן החדשה לישראל
* [https://archive.today/20121218120934/www.biu.ac.il/SOC/news/03_04_08_01.html דברים לזכרו של פרופ' ג'רלד קרומר ז"ל], פרופ' ישראל נחשון, באתר אוניברסיטת בר-אילן
* [http://www.thejc.com/social/obituaries/gerald-cromer ביוגרפיה], באתר The Jewish Chronicle
* [http://www.haaretz.com/hasen/pages/ShArt.jhtml?itemNo=971778 Gerald Cromer, religious peace camp leader and professor, 63], הארץ
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים ילידי אנגליה
קטגוריה:בוגרי בית הספר לכלכלה של לונדון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: קרימינולוגיה
קטגוריה:סוציולוגים ישראלים
קטגוריה:קרימינולוגים ישראלים
קטגוריה:פעילי עוז ושלום - נתיבות שלום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
אסכולת לבוב במתמטיקה

המחברת מ"הקפה הסקוטי", ובה הערותיהם של בנך ואולם
אסכולת לבוב במתמטיקה, 1930
אסכולת לבוב במתמטיקה (בפולנית: lwowska szkoła matematyczna) היא קבוצה של מתמטיקאים שפעלו בין שתי מלחמות העולם בלבוב, שהייתה באותה עת חלק מפולין.

חברי הקבוצה נפגשו לעיתים קרובות ב"הקפה הסקוטי", דנו בנושאים מתמטיים, ובפרט באנליזה פונקציונלית. הבעיות שבהן דנו נכתבו במחברת שהוחזקה דרך קבע בבית הקפה, והפכה למסמך מדעי רב ערך. את ממצאיהם פרסמו בכתב העת Studia Mathematica שנוסד בשנת 1929 על ידי ראשי הקבוצה, בנך ושטיינהאוס, והפך לכתב עת מרכזי לאנליזה פונקציונלית. 

אחדים מחברי הקבוצה, ובראשם סטניסלב אולם, היגרו אל מחוץ לפולין. רבים מחברי הקבוצה נספו במלחמת העולם השנייה, בפרט בטבח הפרופסורים בלבוב ובגטו לבוב. לאחר המלחמה נעשה ניסיון לחדש את פעילות הקבוצה בוורוצלב, בהשתתפות שטיינהאוס ואחדים מחברי הקבוצה המקורית. 

חברים בולטים של אסכולת לבוב במתמטיקה הם:
* סטפן בנך (1892–1945)
* הוגו שטיינהאוס (1972-1887)
* סטניסלב אולם (1984-1909)
* פליקס ברנסקי (2006-1915)
* ולדיסלב אורליץ (1990-1903)
* סטניסלב סאקס (1942-1897)
* סטניסלב מזור (1981-1905)
* יוליוס שאודר (1943-1899)
* מארק כץ (1984-1914)
* אנטוני לומניצקי (1941-1881)
* סטפן קצמרץ (1940-1895)
* הרמן אורבך (1942-1901)
* ולודזימיירז סטוז'ק (1941-1883)
* סטניסלב רוזייביץ' (1941-1889)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www-groups.dcs.st-and.ac.uk/~history/HistTopics/Scottish_Book.html The Scottish Book], באתר MacTutor

קטגוריה:היסטוריה של המתמטיקה
קטגוריה:פולין: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:לבוב: היסטוריה
קטגוריה:יהדות לבוב
Studia Mathematica

Studia Mathematica הוא כתב עת מדעי פולני בנושא מתמטיקה. כתב העת נוסד בשנת 1929 על ידי הוגו שטיינהאוס וסטפן בנך, ראשי אסכולת לבוב במתמטיקה, והיווה במה מרכזית למחקרים ודיונים באנליזה פונקציונלית. המאמרים בכתב עת פורסמו באנגלית, גרמנית, צרפתית ורוסית. 

בעקבות מלחמת העולם השנייה הופסקה הוצאת כתב העת לאור בשנת 1940 והתחדשה בשנת 1948.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://matwbn.icm.edu.pl/spis.php?wyd=2 ארכיון גליונות מקוון]

קטגוריה:כתבי עת מתמטיים
ג'פרי שנדלר

ג'פרי שנדלר (אנגלית: Jeffrey Shandler) (נולד ב-2 בדצמבר 1956) הוא חוקר תרבות יהודית ויידיש, ופרופסור חבר במחלקה למדעי היהדות באוניברסיטת ראטגרס. מחקריו עוסקים בתרבות וספרות יידיש, היהודים והתקשורת, יצוג השואה בתקשורת, פולקלור יהדות מזרח אירופה, ספרות ותרבות יהודי ארצות הברית.

==ביוגרפיה==

שנדלר קיבל תואר ראשון בספרות מסוורת'מור קולג' (Swarthmore College) בפילדלפיה, ותואר שני ודוקטורט בתוכנית ללימודי יידיש באוניברסיטת קולומביה בניו יורק. היה עמית פוסט-דוקטורט במרכז ללימודי יהדות באוניברסיטת פנסילבניה. לימד במחלקה לעברית וללימודי יהדות באוניברסיטת ניו יורק, וכיום הוא פרופסור חבר באוניברסיטת ראטגרס.

בשנת 1999 יצא ספרו באנגלית "בזמן שאמריקה צופה: השואה בטלוויזיה" (While America Watches: Televising the Holocaust), אשר בוחן את ייצוג השואה במדיום הטלוויזיוני.

בשנת 2005 יצא ספרו באנגלית "הרפתקאות ביידיש-לנד" (Adventures in Yiddishland), אשר בוחן את השינויים שעברה השפה והתרבות היידית מתום מלחמת העולם השנייה, שבה הייתה שפה חיה ושימשה כשפת דיבור יום-יומית, לשפה בעלת משמעויות סימבוליות.

בשנת 2006 תרגם שנדלר את הספר "אמיל וקארל", שכתב בשנת 1938 הסופר היידי יעקב גלאטשטיין.

בשנת 2009 יצא ספרו באנגלית "יהודים, אלוהים ווידאוטייפ: דת ומדיה בארצות הברית" (Jews, God, and videotape: religion and media in America), אשר בוחן את השפעות אמצעי המדיה והתקשורת החדשים על החיים והטקסים היהודים בארצות הברית במחצית השנייה של המאה ה-20.

שנדלר חי עם בן זוגו, סטיוארט שיר.

== מספריו ==
<div style="direction: ltr;">
* Jews, God, and Videotape: Religion and Media in America, New York University Press, 2009
* Adventures in Yiddishland: Postvernacular Language and Culture, University of California Press, 2005
* While America Watches: Televising the Holocaust, Oxford University Press, 1999
* Entertaining America: Jews, Movies, and Broadcasting, Princeton University Press/The Jewish Museum, New York, 2003. (co-author/co-editor), with J. Hoberman
* Awakening Lives: Autobiographies of Jewish Youth in Poland before the Holocaust, Yale University Press/YIVO Institute, 2002 (editor)
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [http://jewishstudies.rutgers.edu/index.php?option=com_content&task=view&id=128&Itemid=5 דף אישי] באתר
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:פולקלוריסטים יהודים
קטגוריה:חוקרי יהדות מזרח אירופה
קטגוריה:חוקרי השפה היידית
קטגוריה:חוקרי ספרות יידיש
קטגוריה:חוקרי תקשורת המונים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת סווארת'מור
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:מתרגמים יהודים
קטגוריה:מתרגמים אמריקאים
קטגוריה:תרבות יהודית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
רבי יוסי בר חנינא

רבי יוסי בר חנינא היה אמורא ארצישראלי חשוב, משלהי הדור השני ומהדור השלישי של התקופה. היה מתלמידי רבי יוחנן, ושימש כדיין.

==ביוגרפיה==
רבי יוסי בר חנינא נסמך לרבנות בידי רבו רבי יוחנן, ובהמשך הפך רבי יוסי לגדול בתורה, עד שנחשב לתלמיד חבר של רבי יוחנן, ואף נחלק איתו כמה פעמים בהלכה. כך גם הכיר את ריש לקיש ורבי אלעזר בן פדת, וגם עמם מוזכר שנחלק כמה פעמים בהלכה. בתלמוד הוא מוזכר פעמים רבות, ומספר אמוראים שמסרו בשמו דברי הלכה, ביניהם רבי אבהו ורב חמא בר עוקבא. בכמה מקומות מוצאים כי רבי יוסי עסק גם בדברי אגדה ולא רק בהלכה.

ייתכן שהיה בנו של רבי חנינא בר חמא ודודו היה רבי פנחס בר חמא הכהן. אבל ככל הנראה, אביו רבי חנינא, לא היה אותו רב חנינא, שעליו מסופר, כי רבי יוחנן רצה לסומכו לרבנות, אך לא עלה בידו, עד שרבי חנינא הסביר לו כי הוא צאצא של בית עלי הכהן, שעליו נאמרה הקללה , קללה המכוונת שלא יהיה זקן במשמעותו התורנית - רב - מצאצאיו של עלי, ואילו רבי יוסי ברבי חנינא - הוסמך, ובכל אופן יוצא כי רבי יוסי התייחס ככהן.

הערכי תנאים ואמוראים מוכיח כי הגרסה הפוכה, ורבי יוסי בר חנינא הוא זה שרצה לסמוך את רבי שמעון בן אליקים, שהיה צעיר יותר, והיה תלמידו של ריש לקיש.

מכיוון שהיה דיין מומחה, ישנם ראשונים, כדוגמת הרמב"ם והרמ"ה, המצדדים לפסוק כמותו אף במקום שנחלק עם רבי יוחנן שהיה רבו המובהק. אולם, הרשב"א סבור כי במקרה שנחלק עם רבי יוחנן יש לפסוק כרבי יוחנן, ולדעת הרא"ש טעמו מפני שרבי יוחנן היה רבו המובהק.

==הערכה==
רב אסי כינה את רבי יוסי בר חנינא: ". כמו כן, בהיותו יושב כדיין, נאמר עליו שהוא יודע לרדת לעומקו של דין. נחשב לחכם מרכזי ומשפיע, כך שבכל פעם שנאמר בתלמוד "מחכו עליה במערבא" (גיחכו על חידוש כלשהו בארץ ישראל), הכוונה היא לרבי יוסי בר חנינא.

לאחר פטירתו של רבי יוסי בר חנינא, אמר רבי זירא כי הוא נגלה אליו בחלום, וסיפר לו על מקומו בגן עדן: 

==מתורתו==

נהג לומר כך גם היה אומר: 

==פסקיו==
*חצרו של אדם קונה שלא מדעתו
*תפילות, אבות תקנום

==לקריאה נוספת==
* י"ש צורי, רבי יוסי בר חנינא מקסרין, ירושלים: ספריה ביוגרפית-תלמודית (דפוס ציון), תרפ"ו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

יוסי בר חנינא
יוסי בר חנינא
קטגוריה:אמוראים כהנים
קטגוריה:תלמידי רבי יוחנן
קטגוריה:תלמידי ריש לקיש