OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הגנים הבוטניים של ברוקלין

הגנים הבוטניים
הגנים הבוטניים של ברוקלין (באנגלית: Brooklyn Botanic Gardens) הוקמו בשנת 1910 ה'תרע"א וממוקמים בקצה הצפון מזרחי של פארק פרוספקט ברובע ברוקלין בעיר ניו יורק, במדינת ניו יורק שבארצות הברית.

הגנים נחשבים לאחד מהגנים הבוטניים הטובים ביותר בארצות הברית. בעיר ניו יורק גנים בוטניים נוספים - הגנים הבוטניים של ניו יורק הנמצאים ברובע הברונקס.

בשנת 2005 החל פרויקט לשיקום ושיפוץ הגן.

הגנים כוללים אזור של עצי דובדבן, גן ורדים ששטחו 4,000 מ"ר, גן יפני, גן סלעים, אוסף עצי בונסאי, וכן גן ריחות לעיוורים.

==גן הוורדים על שם קנפורד==
גן הוורדים
גן הוורדים על שם קנפורד נפתח ביוני 1928. הגן תוכנן על ידי האדריכלים הסביבתיים הארולד קאפרן ומונטגיו פרי, שהיה הבוטנאי של הגנים הבוטניים. בעת הקמתו היו מוצגים בגן למעלה מ-650 זני ורדים. כיום מוצגים בגן 1,200 זנים ו-5,000 שיחי ורדים.

==עצי הדובדבן==
בגן עצי הדובדבן למעלה מ-200 עצי דובדבן מ-42 זנים שונים. העצים נשתלו בגנים הבוטניים לאחר מלחמת העולם הראשונה והיו מתנה מממשלת יפן. בכל שנה באביב, בזמן שהעצים פורחים נערך בגן פסטיבל "סאקורה מטסוקי".

==הגן היפני==
הגן היפני
בית התה היפני בשנת 1915.]]
הגן היפני תוכנן על ידי אדריכל הנוף היפני טאיקאו שיוטה. הגן נפתח לקהל בשנת 1915, וכולל מקדש שינטו קטן, אגם קרפיונים, בית תה יפני, מפל ואי קטן.

==הגן השייקספירי==
הגן השייקספירי הוא גן אנגלי המציג צמחים המוזכרים במחזותיו ושיריו של ויליאם שייקספיר. בגן 80 זני צמחים ופרחים המוזכרים ביצירותיו של שייקספיר.

==גן הריחות==
לצד הגן השייקספירי נמצא גן הריחות המיועד לעיוורים. הגן כולל שילוט בכתב ברייל המציג מידע אודות הצמחים השונים, והמבקרים מתבקשים לגעת בעלים השונים.
לגן הריחות ארבעה חלקים:
# צמחים שמיועדים שייגעו בהם.
# צמחים עם עלים ריחניים.
# צמחים עם פרחים ריחניים.
# צמחי תבלין.
הגן נגיש לנכים, וכל הצמחים בגובה המתאים לגישה לאנשים בכיסאות גלגלים.
מזרקה עם מים נקיים מאפשרת שטיפת הידיים לאחר המגע בצמחים.

== ראו גם ==
* הגנים הבוטניים של ניו יורק

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.bbg.org/cgi/hic/hic_search.cgi האוספים ההיסטוריים של הגנים הבוטניים]
* 

קטגוריה:ברוקלין
ברוקלין
סוק און-מי

סוֹק אוּן-מִי (בקוריאנית: 석은미; ) היא טניסאית שולחן דרום קוריאנית.

דירוג השיא שלה היה 21 בעולם. שותפתה למשחקי הזוגות היא לי און-סיל.

== הישגים בולטים ==
{| border="1"
|-
| תחרות || שנה || תוצאות
|-
| אליפות העולם || 1997 ||קבוצה: מקום רביעי
|-
| אליפות העולם || 1999 ||קבוצה: מקום שלישי, יחידות: שמינית גמר, זוגות: רבע גמר, זוגות מעורבים: שמינית גמר
|-
| אליפות העולם || 2001 ||קבוצה: מקום שלישי, זוגות: רבע הגמר
|-
| אליפות העולם || 2003 ||קבוצה: מקום רביעי, יחידות: שמינית גמר, זוגות: חצי גמר, זוגות מעורבים: רבע גמר
|-
| גביע העולם || 2002 ||יחידות: רבע גמר
|-
| משחקי אסיה || 2002 ||זוגות: מקום ראשון
|-
| אליפות אסיה || 1996 ||זוגות: רבע גמר
|-
| אליפות אסיה || 2000 ||יחידות: חצי גמר, זוגות: מקום ראשון
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות טניס שולחן דרום קוריאניות
קטגוריה:דרום קוריאניות שנולדו ב-1976
ערפד שעיר-רגליים

ערפד שעיר-רגליים (שם מדעי: Diphylla ecaudata) הוא מין עטלף יחיד בסוגו. הערפד שעיר-הרגליים משתייך לתת משפחה הערפדים של משפחת הזיזפיים.

הערפד נדיר ביותר, אולם ניתן למצוא מספר תת-מינים באזורים טרופיים וסובטרופיים, בעיקר ביערות גואטמלה. הוא שוכן בחללים, במערות ובעצים. לערפד פרווה שצבעה שחור בעל גוון חום באזור הבטן. הערפד זהה במידותיו לערפד המצוי אולם ניתן להבחין ברגליו, עליהן גדל שיער צפוף וזיפי. שיער זה שונה לחלוטין מהפרווה שלו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iucnredlist.org/search/details.php/6628/summ ערפד שעיר-רגליים] באתר [http://www.iucnredlist.org/ הרשימה האדומה של IUCN]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1823
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן בפטיסט פון ספיקס
קטגוריה:זיזפיים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:גואטמלה: יונקים
מכפלת וודג'

מכפלת וודג (באנגלית: wedge product, בתרגום חופשי: מכפלת טריז) המסומנת <math>\and</math> היא העתקה ביליניארית אנטי-סימטרית מעל מרחב וקטורי המצויד במבנה של אלגברה. כלומר:
:<math>\and:A\times A\to A</math>
התכונה העיקרית של מכפלה זו היא היותה אנטי-סימטרית, כלומר:
:<math>\forall u,v\in A:\ u\and v=-v\and u</math>
מעל סופר-אלגברה, היפוך הסימן של המכפלה תלוי בזוגיות האיברים שלו.

מכפלת וודג' משמשת בגאומטריה דיפרנציאלית על מנת לבנות את מרחב כל התבניות האנטי-סימטריות מעל יריעה, כאשר היא מאפשרת כיצד לבנות <math>k</math>-תבניות מחד-תבניות, על ידי הגדרת מכפלת וודג' על איברי הבסיס <math>dx^\mu</math>. למשל: מעל <math>\R^3</math> אפשר לרשום את המכפלה במפורש עבור תלת-תבניות:
:<math>dx^\mu\and dx^\nu\and dx^\rho=\epsilon_{\mu\nu\rho}dx^\mu dx^\nu dx^\rho</math>
כאשר אפסילון הוא טנזור לוי-צ'יויטה.

==ראו גם==
*מכפלה
*אלגברה
*תבניות
*דיפרנציאל דה-ראם
*גאומטריה דיפרנציאלית

==קישורים חיצוניים==

*

קטגוריה:גאומטריה דיפרנציאלית
קטגוריה:אלגברה
קטגוריה:פעולות בינאריות
היו

היו (באסטונית: Hiiu maakond), הוא אחד מבין 15 מחוזות אסטוניה. המחוז כולל את האי היומאה (האי השני בגודלו באסטוניה) ומספר איים קטנים יותר מסביב. המחוז גובל במחוז לאנה ממזרח ובמחוז סארה מדרום.
המחוז כולל נפה כפרית אחת, ששמה גם הוא "היו" (Hiiu vald). 
מושל המחוז מאז שנת 2004 הוא הנס מאסל.

==גאוגרפיה, פלורה ופאונה==

המחוז כולל את האי היומאה (980 קמ"ר) וקאסארי (19 קמ"ר) ומספר איים קטנים מסביב. הנקודה הגבוהה ביותר היא גבעת טורנימאגי (68 מטר מעל פני הים), והנהר הארוך ביותר הוא לוגוזה (21 ק"מ). 

בנוף ניתן למצוא יערות מחטניים, ביצות ואחו בקרבת חוף הים. עצי אורן מהווים חצי מהיערות במחוז. ישנם מעל 900 מינים של צמחים במחוז, מתוכם כ-100 מוגנים. מתוך 30 זני יונקים, איילים, שועלים, חזירי-בר וחתולי-בר משוטטים חופשי באיים והם נפוצים מאוד באזור. ישנם 250 זני ציפורים על האיים, מתוכם 195 מקננות באופן קבוע.

היו הוא המיוער ביותר מבין מחוזות אסטוניה כאשר יותר מ-60% משטח המחוז מכוסה ביערות. 7% של המחוז מכוסה בביצות, ורק 23% משטחו מעובד ומיושב.

==סמל ודגל המחוז==
הסמל נוצר ב-23 במאי 1994, והפך להיות הסמל הרשמי ב-25 בנובמבר 1996. ארבע החבצלות (פלר דה ליס) מייצגות את ארבע הנפות הכפריות, ומקור החבל מתוך אגדה מקומית. הסיבה מדוע ישנם שלושה קשרים אינה ידועה, כמו גם מדוע השתמשו בחבצלות, שכידוע, מקורן בצרפת.

בבולים של רשות הדואר המקומית של מחוז היו, בקצה מצוירת חבצלת יחידה וחבל אשר מקיף אותה ונקשר מתחתיה.

דגל מחוז היו נוצר ב-25 בנובמבר 1996, לפי הסמל שנוצר שנתיים קודם. בדגל מופיע הסמל על הרקע הירוק-לבן שמשותף לכל דגלי מחוזות אסטוניה.
==נפת היו==
בשנת 2013 הוקמה הנפה הכפרית היו, אליה מוזגו כל הנפות האחרות באוקטובר 2017.
שטח הנפה כולל 1,032 קמ"ר והוא מנה 9,387 תושבים בתחילת ינואר 2018.
===נפות לשעבר===
בשנים 1992–2013 כלל המחוז 5 נפות:
* נפה עירונית אחת (באסטונית: linn, עיר): קרדלה
4 נפות כפריות (vallad):
* אמאסטה
* קורגסארה
* קיינה
* פהלפה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hiiumaa.ee/ האי היומאה והמחוז היו - הפורטל] 

==הערות שוליים==

היו
היומאה

היומאה (באסטונית: Hiiumaa) הוא האי השני בגודלו באסטוניה הממוקם בים הבלטי, מצפון לאי סארמאה. בגרמנית ידוע האי בשם Tagö ("אי היממה"), בשוודית Dagö ("אי היממה"), ובפינית כ-Hiidenmaa ("ארץ השטן"). היומאה הוא האי המרכזי במחוז היו.

==היסטוריה==
התיישבות אנושית באי היומאה נמצאה כבר במאה החמישית לפנה"ס. בחצי האי קוֹפּוּ נמצאו יישובים מתקופת האבן של ציידי כלבי-ים. בשנת 1228 האי הוזכר לראשונה בכתב תחת השם "דָּגֶּיידָּה". בשנת 1563 היומאה סופחה לשוודיה. בשנת 1710 נכבש האי על ידי האימפריה הרוסית.
בשנת 1782 היגרו כ-500 תושבים ממוצא שוודי לפלך חרסון (כיום באוקראינה) והקימו שם את הכפר גמלסוונסקבי (Gammalsvenskby). בשנת 1929 איפשרו שלטונות ברית המועצות לצאצאים לצאת לשוודיה.

במלחמת העולם הראשונה נכבש האי בידי גרמניה. עם נסיגת צבאות גרמניה, האי הצטרף לרפובליקת אסטוניה, רק כדי להיכבש שוב בידי הגרמנים במלחמת העולם השנייה. משנת 1944 עד שנת 1991 היה תחת שליטת ברית המועצות ועם התפרקותה הצטרף האי כמחוז לרפובליקת אסטוניה.

בחצי-האי קופו עדיין עומד על תילו מגדלור בשם דאגרורט, שנבנה במאה ה-14, והוא נחשב כמגדלור השלישי בעתיקותו בעולם שעדיין עומד על תילו. הוא עדיין מאיר למרחק של 50 קילומטרים.

==גאוגרפיה ואקולוגיה==

שטח האי הוא 989 קמ"ר.

הנקודה הגבוהה ביותר היא גבעת טורנימאגי (68 מטר מעל פני הים), והנהר הארוך ביותר הוא לוגוזה (21 ק"מ).

בנוף ניתן למצוא יערות מחטניים, ביצות ואחו בקרבת חוף הים. עצי אורן מהווים חצי מהיערות באי. ישנם מעל 900 מינים של צמחים במחוז, מתוכם כ-100 מוגנים. מתוך 30 זני יונקים, איילים, שועלים, חזירי-בר וחתולי-בר משוטטים חופשי באיים ונפוצים מאוד באזור. ישנם 250 זני ציפורים על האיים, מתוכם 195 מקננות באופן קבוע.

יותר מ-60% משטח האי מכוסה ביערות - כמו גם 7% של ביצות, ורק 23% אדמה מעובדת ומיושבת.

== גלריה ==
<gallery>
Lammashaka.JPG|אחו בקרבת חופו הצפוני של היומאה
Talo Tammelan kylässä.JPG|אחו בקרבת חופו הצפוני של היומאה
Sorven museo.JPG|אחו בקרבת חופו הצפוני של היומאה
Tahkuna.jpg|אחו בקרבת חופו הצפוני של היומאה
Tahkunan majakka.jpg|אחו בקרבת חופו הצפוני של היומאה
</gallery>
==ראו גם==
* מחוז היו

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hiiumaa.ee האי היומאה והמחוז היו - הפורטל] 
* 

קטגוריה:אסטוניה: איים
מצ'רטה

מַצֶ'רַטָה (איטלקית: Macerata) היא עיירה ובירת נפת מצ'רטה במחוז מארקה באיטליה.

==אתרים==

המרכז ההיסטורי (centro storico) של העיירה ממוקם על גבעה בין הנהרות קיאנטי ופוטנצה. במרכז ובעיירה המודרנית, המשתרעת על המישור למרגלות הגבעה, מתגוררים כ-42,000 איש. מעלית מחברת בין שתי העיירות. רוב המבנים במרכז ההיסטורי נבנו החל מהמאה ה-17 ועד למאה ה-20, אך בחזית "בית הסוחרים" (Loggia dei Mercanti) שבכיכר המרכזית פיאצה דלה ליברטה (Piazza della Libertà) יש מעבר קשתות מקומר בן שתי קומות המתוארך לרנסאנס. 

במצ'רטה כמה ארמונות מרשימים, בעיקר לאורך רחוב קורסו מאטאוטי. רחוב קורסו דלה רפובליקה המתחיל סמוך ל"בית הסוחרים" מוביל לכיכר ויטוריו ונטו שבו בארמון ריצ'י (Palazzo Ricci) יש מוזיאון וגלריה לאומנות – מומלצת במיוחד תמונת "המדונה עם הילד" של קרלו קריוולי. מוזיאון נוסף הוא מוזיאון המרכבות (Museo delle Carrozze).

הקתדרלה נבנתה במאה ה-12.

האוניברסיטה בעיירה היא אחת העתיקות באיטליה ונוסדה בשנת 1290 (גרסה אחרת 1540) כמו כן יש בעיירה בית ספר לאמנות.

==אצטדיון ספריסטריו ופסטיבל מצ'רטה==

באיטליה של המאה ה-19 היה הספורט הלאומי סוג של כדוריד. תושבי מצ'רטה החליטו כי הם זקוקים לאתר שבו ניתן יהיה לשחק ולצפות במשחק, ושבו ניתן יהיה להשתמש למופעים ציבוריים כדוגמת קרקסים ואף מלחמת שוורים. כמאה תושבים הצליחו לאסוף את הכסף הדרוש ושכרו את אירנאו אלנדרי לתכנן ולבנות אותו. אצטדיון ספריסטריו (Sferisterio) נבנה ב-1820, והתכנון כלל הריסה ובנייה מחדש של חלק מהחומה ההיסטורית בסמוך לשער "פורטה מרקטו".

החזית הישרה של האצטדיון היא קיר בגובה 18 מטרים ובאורך של 88 מטרים, שלאורכו יש שורת קשתות מופרדות על ידי 56 עמודים הנושאים שורה כפולה של תאים ויציע אבן, כולם בסגנון הנאו קלאסי.

במשך השנים הלכה ופחתה הפופולריות של הכדוריד והכדורגל החליף אותו. ב-1909 יושר המשטח על מנת לאפשר משחקי כדורגל ומגרשי טניס. החל מ-1871 הועלו מדי פעם הצגות תיאטרון באצטדיון, ומ-1914 החלו להציג באצטדיון מופעי אופרה. לאחר מלחמת העולם הראשונה ביים פייראלברטו קונטי את אאידה – כל חלקי האצטדיון שופצו והוא חובר לרשת החשמל.

כיום יש באצטדיון מקום ל-3,000 צופים. עומק הבמה 14.5 מטר ורוחבה כ-40 מטר כשמשני צדדיה אגפים ברוחב של 10 מטר. כמקום למופעים מוזיקליים יש לבמה מבנה מוזר (הנגנים משני צדי עמדת התזמורת אינם יכולים לשמוע האחד את משנהו) אך באופן מפליא האקוסטיקה טובה (לפחות במרכז).

בכל שנה בחודש יולי נערך במצ'רטה פסטיבל אופרה. רוב המופעים מבוצעים באצטדיון, כשחלק מהאופרות מבוצעות בתיאטרון שנבנה על ידי אנטוניו ביבנה ב-1767 והמוקדש למוזיקאי לאורו רוסי שנולד בעיירה.

==בקרבת מקום==
מצפון לעיירה, בווילה פוטנצה מצויים שרידיה של "הלוויה ריקינה" (Helvia Ricina) יישוב רומי עתיק שנחרב על ידי הויזיגותים.

מדרום לעיירה מצויה הכנסייה הרומנסקית "סן קלאודיו אל קיאנטי" – צורתה הבלתי רגילה נובעת מהעובדה שכנסייה אחת נבנתה על שרידים של כנסייה אחרת.

==כללי==
במצ'רטה נולד המיסיונר הישועי מטאו ריצ'י (1552 – 1610) שהיה המערבי הראשון שנכנס לסין אחרי שהייתה סגורה במשך מאות שנים לזרים, ותרגם את כתבי קונפוציוס לראשונה לשפה אירופאית.

הקדוש המקומי הוא סן ג'וליאנו. יום חגו הוא 31 באוגוסט.

==קישורים חיצוניים==

*
* 
* 

קטגוריה:מארקה: ערים
מרלין ריס

מרלין ריס (באנגלית: Merlyn Rees;
18 בדצמבר 1920 - 5 בינואר 2006) היה חבר הפרלמנט של הממלכה המאוחדת מטעם מפלגת הלייבור מ-1963 עד 1992. בשנה זו קיבל תואר אצולה ונכנס לבית הלורדים. על מנת שיוכל להיות ידוע כלורד מרלין-ריס, שינה את שם משפחתו החוקי למרלין-ריס.

ריס נולד בסילפינד, ליד פונטיפריד שבדרום ויילס ולמד בגולדסמית'ס קולג' שם היה ראש אגודת הסטודנטים מ-1939 עד 1941. הוא שירת בחיל האוויר המלכותי בזמן מלחמת העולם השנייה והפך למפקד טייסת בגיל 25. לאחר מכן למד בבית הספר לכלכלה של לונדון. הוא מונה למנהל בית ספר בבית ספרו הישן בהרואו, לונדון ב-1949, שם לימד כלכלה והיסטוריה כאחת עשרה שנה. במשך זמן זה התמודד שלוש פעמים ללא הצלחה על תפקיד חבר הפרלמנט מטעם מזרח הרואו. הוא היה חבר במוסד לחינוך של אוניברסיטת לונדון מ-1959 עד 1962.

ב-1963 זכה בבחירות הביניים במושב בפרלמנט מטעם מחוז דרום לידס, אותו אייש במשך כשלושה עשורים (מאז 1983 מטעם מחוז מורלי ודרום לידס) עד עזיבתו לבית הלורדים ב-1992. הוא היה השר לענייני צפון אירלנד ממרץ 1974 עד ספטמבר 1976, אז עבר חזרה ללונדון כדי להתמנות לשר הפנים. בשנתיים שלפני עליית מפלגת הלייבור לשלטון ב-1974 היה דובר המפלגה בענייני צפון אירלנד. ריס כתב את דעותיו על צפון אירלנד בספר "צפון אירלנד: פרספקטיבה אישית".

הוא היה נשיא המועצה לתקני וידאו מ-1990 והנשיא הראשון של אוניברסיטת גלמורגן שבויילס מ-1994 עד 2002.

ריס סבל מפציעות ממספר נפילות ולא הצליח להחלים מהן. הוא נכנס לתרדמת ומת בגיל 85. לריס ואשתו הליידי קולין פיית' מרלין-ריס נולדו שלושה בנים.

==קישורים חיצוניים==
https://www.dib.ie/biography/rees-merlyn-a9415

https://members.parliament.uk/member/936/career<nowiki/>

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1959–1964)
קטגוריה:טייסים בריטים
קטגוריה:טייסי חיל האוויר המלכותי במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:לורדים לימי חייהם
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:חברי מפלגת הלייבור (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:מזכירי המדינה לענייני צפון אירלנד
קטגוריה:מזכירי הפנים של בריטניה
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1964–1966)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1966–1970)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1970–1974)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1974)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1974–1979)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1979–1983)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1983–1987)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1987–1992)
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1920
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2006
גיל ריבה

גיל ריבה (נולד ב-13 באוקטובר 1976) הוא עיתונאי ומגיש טלוויזיה ישראלי.

== ביוגרפיה ==
ריבה נולד וגדל ברעננה. אביו מהנדס ואמו הייתה בכירה בשב"כ. את שירותו בצה"ל עשה במשטרה הצבאית כמדריך כלואים. בגיל 21 גילה בבדיקה שגרתית כי נולד עם כליה אחת.

במחצית שנות התשעים השתלב בעולם העיתונות, בעיתון "צומת השרון". במהרה השתלב בעיתון "ידיעות אחרונות", בו כתב במשך שנים את טור הרכילות "שליחות קטלנית". במקביל, כתב את הטור "בשם האב" במוסף. כעבור שנים עבר לעיתון "מעריב", בו כתב את "שליחות ממלכתית", טור אישי פובליציסטי.

בשנת 2002 פנה ריבה לקריירה טלוויזיונית, כשהחל להנחות את "לימוזינה" בערוץ 10, לצד פינה בהגשת גלית גוטמן. בין מרואייניו הבולטים: לריסה טרימבובלר, יהודה משי זהב, יוסף פריצקי, דניאלה וייס ואביבה גרנות. בשנת 2004 החל ריבה להופיע בתוכנית הסאטירה "משחק מכור" ב"רשת" של הערוץ השני ובשנת 2005 חזר להגיש את העונה השלישית של "לימוזינה". בסוף 2005 הצטרף לצוות כתבי "אולפן שישי" של חדשות ערוץ 2 ככתב בידור וצבע. בשנת 2007 עלה ריבה בתוכנית ראיונות יומית "אישי עם גיל ריבה" בערוץ "הוט 3" של חברת הכבלים "הוט". 

בשנת 2008 יצר סרט תיעודי, "אורנה בלי דץ", אודות אורנה דץ, אשר שודר ב"רשת", ערוץ 2. בשנת 2009 עלתה ב"רשת" תוכנית ראיונות נוספת של ריבה, "גיל ריבה עד הבית", בה מתארח בבתי דמויות מוכרות. 

בשנת 2010 החל לשדר את תוכנית הבוקר "שניים בעשר" בערוץ המוזיקה 24, לצד דידי הררי. משנת 2011 עד לשנת 2013 ניהל הערוץ הים תיכוני). משנת 2012 לריבה תוכנית בשם "ארוחת ערב עם גיל ריבה" המבוססת על הפורמט הבריטי של ה-BBC (ערוץ 10). באפריל 2013 עזב ריבה את ערוץ 2, והצטרף למהדורת החדשות החדשה של ערוץ 10.

בדצמבר 2014 יצא הספר "הקוקיות של סבא" בהוצאת כנרת, הספר נכתב על ידי גיל ריבה ואמו תמר ריבה. ב-2021 יצא לאור בהוצאה עצמית ספרו "הרגלים מגונים". הוצאת הספר מומנה במימון המונים.

ב-18 במרץ 2018 פורסם ראיון שבו מראיין ריבה את ראש הממשלה אהוד אולמרט, ראיון ראשון לכלי התקשורת לאחר צאתו מהכלא.

==חיים אישיים==
ריבה נשוי לרונית זק ולהם שלושה ילדים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:כתבי רכילות ישראלים
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:משתתפי פעם בחיים
קטגוריה:ערוץ עשר: שדרנים, שחקנים ומנחים
קטגוריה:בוגרי בית ספר היובל (רעננה)
קטגוריה:בוגרי תיכון מור מטרו-ווסט רעננה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
גראוצ'ו מרקס

ג'וליוס הנרי מרקס (באנגלית: Julius Henry "Groucho" Marx; 2 באוקטובר 1890 – 19 באוגוסט 1977), הידוע יותר בשם הבמה שלו, גְרָאוּצ'ו מרקס, היה קומיקאי יהודי-אמריקאי, אשר עבד הן עם אחיו במסגרת האחים מרקס, והן באופן עצמאי.

== ביוגרפיה ==
מרקס היה בן שלישי למשפחה יהודית מגרמניה שהיגרה לניו יורק. גראוצ'ו מרקס ואחיו גדלו באפר איסט סייד מנהטן, תוך שהם סופגים השפעות של סביבת המהגרים האירים, הגרמנים והאיטלקים. משפחתם של האחים הייתה משפחה של אמנים, והוריהם עודדו את כישרונם מגיל מוקדם. גראוצ'ו ניגן בגיטרה.

סימני ההיכר החיצוניים של גראוצ'ו מרקס היו שפמו ומשקפיו. מרקס התפרסם בשל אופן דיבור מהיר ומתוחכם, בדיחות "גבוהות" והומור עצמי.

על פעילותו במסגרת האחים מרקס, בשנים 1949–1905 ראו בהרחבה בערך עליהם.

בשנת 1947 החלו האחים בפיתוח קריירות נפרדות. לאחר שהופיע בתוכנית רדיו עם בוב הופ החל גראוצ'ו להנחות חידון קומי בשם "אתה יכול להתערב על החיים שלך" ("You Bet Your Life") ששודר ברדיו בשנים 1947–1951 ובגרסה טלוויזיונית בשנים 1951–1961. החידון נחשב לפורץ דרך בתחום השעשועונים הטלוויזיוניים. בשנת 1959 פרסם גראוצ'ו את ספר זיכרונותיו "גראוצ'ו ואני" ובשנת 1964 ספר פרוזה בשם "זיכרונותיו של מאהב מדובלל".

על שמו קרוי "תסביך מרקס", המתבטא בגישה התואמת את הציטוט שלו: "אינני רוצה להיות חבר במועדון אשר יסכים לקבל אותי כחבר".

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו יורק: אישים
גראוצ'ו
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:כותבי מכתבים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: רדיו
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אלזסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1890
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1977
אבא שלי כוכב רוק

אַבָּא שֶׁלִּי כּוֹכַב רוֹק (באנגלית: My Dad the Rock Star) היא סדרת טלוויזיה מונפשת קנדית-צרפתית, שנוצרה על ידי ג'ין סימונס, הבסיסט של להקת הגלאם רוק האמריקאית קיס. הסדרה מספרת על ילד בן 12 בשם וילי שמתמודד בשגרת יומו עם היותו של אביו כוכב רוק מפורסם.

== דמויות בסדרה ==
=== משפחת זילה ===
* וילי זילה: נער בן 12 והכוכב הראשי של הסדרה. מאוהב באליסה. מנסה לנהל חיים נורמליים, אך לא מצליח כל כך.
* רוק זילה: אביו של וילי וכוכב רוק.
* קריסטל זילה: אמו של וילי שמתעניינת במיסטיקה.
* סראנטי זילה: אחותו הסנובית של וילי בת ה-17.

=== דמויות אחרות ===
* סקאנק: חבר של המשפחה ולשעבר נהג אוטובוס ההופעות של רוק זילה.
* אליסה: חברתו הטובה ביותר של וילי ומאוהבת בו.
* קווינסי "קיו": חברו הטוב ביותר של וילי. במשך כל העונה הוא לא מודע לכך ששני חבריו מאוהבים זה בזו.
* בילי "באז" סוואצ'ק: הבריון של בית הספר. אויבו של וילי.
* סאלי: הילדה המקובלת בבית הספר.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סדרות הנפשה קנדיות
קטגוריה:סדרות הנפשה צרפתיות
חזי כרמל

חזי כרמל (24 במרץ 1937 – 22 באפריל 2007) היה דיפלומט ועיתונאי ישראלי.

==ביוגרפיה==
כרמל שירת בצה"ל כקצין קישור והיה חבר ועדת שביתת הנשק ישראל-סוריה. סיים את לימודיו האקדמיים במכון למדעי המדינה בפריז בראשית שנות השישים ובמקביל מילא תפקידים שונים במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים כראש לשכתו של מאיר עמית וראש שלוחת אגף תבל בדרום מזרח אסיה, וכן בשירות החוץ הישראלי, כדיפלומט בשגרירויות ישראל בפריז, באביג'אן, בקינשאסה, בבנגקוק בטוקיו ובסינגפור. בספטמבר 1970 מונה לקונסול ישראל בלוס אנג'לס ושימש בתפקיד עד-1972.

מיד לאחר מלחמת ששת הימים יזמה תנועת העולם הזה-כוח חדש בראשות אורי אבנרי, שייצג אותה בכנסת, את הקמת "הוועד לפדרציה ישראל - פלסתין", שהיה הראשון לקרוא לשתי מדינות לשני העמים. כרמל הצטרף לוועד זה, ביחד עם אחרים ובהם אורי אבנרי, שלום כהן, בועז עברון, נתן ילין-מור ואמנון זכרוני. בניגוד לעמדת חוגים אחרים בשמאל שדרשו להחזיר את השטחים שנכבשו במלחמה לירדן, למצרים ולסוריה, צידד הוועד בחלוקת ארץ ישראל לשתי מדינות: מדינת ישראל ומדינה פלסטינית.

ב-1968 מונה כרמל לכתב לענייני צבא וביטחון בעיתון מעריב, אחר כך שימש כפרשן לענייני ישראל והמזרח התיכון בשבועון הצרפתי "ל'אקספרס", במשך שלושים שנה.

במלחמת יום הכיפורים נלווה כרמל ככתב לכח צנחנים שחצה את תעלת סואץ. כרמל היה אחד מקבוצת עיתונאים (שכללה מלבדו את אורי דן, איתן הבר, אלי תבור, ישעיהו בן-פורת, יהונתן גפן ואלי לנדאו) שפרסמו בשנת 1973 את הספר "המחדל", שהיה הספר הראשון שראה אור מיד לאחר מלחמת יום הכיפורים ובו ביקורת על מחדליה ותיאור עז משדות הקרב, על החללים, הנפגעים ואובדן הציוד שהיו בהם. הספר עורר בזמנו הד רב בדעת הקהל.

ב-1979 השתתף בתפקיד קטן בסרט "פרשת וינשל" בבימויו של אברהם הפנר.

בשנת השמונים פנה לעסקים. בשנת 1980 הוביל קבוצה של משקיעים שביקשה להפיק סדרת טלוויזיה על התנ"ך, שבמסגרתה יוקם גם סט צילום בסגנון תנכי שיהפוך אחר כך לאטרקציה תיירותית. ב-1981 יזם יחד עם האלוף במילואים מאיר עמית את פרויקט לוויין התקשורת הישראלי עמוס. לצורך כך הקימו יחד עם איש עסקים צרפתי ז'אן פרידמן את "החברה הכללית לשירותי לוויין", וגייסו משקיעים נוספים בישראל ובארצות הברית. החברה החזיקה אחר כך כ-25% מחברת חלל תקשורת שהפעילה את הלוויינים. ב-1990 התמודד על זיכיון אזורי לטלוויזיה בכבלים. ב-1999 היה שותף להקמת חברת "אינטרטיווי" שביקשה לפתח שירותי טלוויזיה דיגיטליים באמצעות רשת האינטרנט.

בשנת 2000 ראיין כרמל את ולדימיר קריוצ'קוב שהיה ראש הק.ג.ב. האחרון. המרואיין ניסה להפריך את הטענה שהושמעה במשפטו של ג'ונתן פולארד כי פגע בביטחון ארצות הברית, משום שהמידע שהעביר לישראל הגיע לידי הק.ג.ב.. כרמל הביע בעקבות הראיון את הסברה כי ה-CIA העלה את הטענה כי המידע שהעביר פולארד לישראל הגיע לידי הרוסים, כדי לחפות על העובדה כי חפרפרת רוסית, בדמותו של אולדריץ' איימס, פעלה באין מפריע בצמרת סוכנות הביון המרכזית וגרמה לארצות הברית נזקים ביטחוניים כבדים.

==ספריו==
*המחדל (ביחד עם עיתונאים נוספים), הוצאה מיוחדת, 1973.
*קשר K - היומן הסודי של הסדר הביניים הישראלי - מצרי (ביחד עם ג'ודי קיפר), הוצאת פלג, 1975.
*מודיעין לשלום - על תפקידו של המודיעין בעיתות שלום (בעריכתו של חזי כרמל), הוצאת פלג, 1975.
*שגרירות (ביחד עם רני כרמל), הוצאת רקע, 1980.

==ממאמריו==
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אקול פוליטקניק
קטגוריה:אנשי המוסד
קטגוריה:קונסולי ישראל בלוס אנג'לס
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
כספת

כספת ביתית
כספת היא בית קיבול מאובטח לשמירת כספים, חפצי ערך ומסמכים יקרי-ערך מפני גנבה, נזק או גישה של גורמים לא רצויים. הכספת בנויה לרוב בצורת תיבה חלולה, שאחד מצדדיה משמש כדלת לתוכן הכספת. הגוף והדלת של הכספת עשויים לרוב ממתכת יצוקה כגון ברזל.

אחד מחלקיה החשובים ביותר של הכספת הוא המנעול, המשמש כאמצעי האבטחה והגישה לתוכן הכספת. המנעול יכול להיות מכני (כגון מנעול צילינדר), חשמלי, דיגיטלי או ביומטרי. יש כספות הכוללות מספר מנגנוני אבטחה ומנעולים.

לעיתים כספות מקובעות למבנה, על מנת להקשות על גנבתן ופריצתן מאוחר יותר. בנקים ומוסדות גדולים אף בונים חדרים שלמים המשמשים ככספת.

== סוגים ==

מקובל להפריד בין שני סוגי כספות מרכזיים, כספות פנימיות וחיצוניות.
כספות פנימיות מקובעות בתוך קיר (מבטון בדרך כלל), בעוד כספות חיצוניות מקובעות לקיר באמצעות דיבל ג'מבו חזק.

בנוסף לכספות המותקנות בבתים, משרדים וכו' לשימושם הפרטי, מציעים חלק מסניפי הבנקים שירותי השכרת כספות הנמצאות בסניף הבנק.

==קישורים חיצוניים==

* רות פלאטו-שנער, [https://web.archive.org/web/20140104030313/http://www.netanya.ac.il/Schools/LawSchool/Journal/Documents/DRRUTHPL.pdf מהותו המשפטית של הסכם הכספת הבנקאית], מאזני משפט א, 2000

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אבטחה
קטגוריה:אמצעים לאחסון כסף
סקרלט ספיידר

סקרלט ספיידר (באנגלית: Scarlet Spider, "עכביש השני") הוא דמות בדיונית של גיבור-על שהופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The Amazing Spider-Man #149 מאוקטובר 1975, ונוצרה על ידי הכותב ג'רי קונוויי והמאייר רוס אנדרו.

סקרלט ספיידר הוא האלטר אגו של בן ריילי, שיבוט של פיטר פארקר שנוצר בתקופת "סאגת המשובטים" על ידי פרופסור מיילס וורן. וורן היה מדען מטורף שידוע בכינויו "התן", אשר לקח דגימת DNA מפיטר פארקר ויצר לו מספר שכפולים שלהם העניק את זכרונותיו, אישיותו ותודעתו. אולם, כל שאר השכפולים, מלבד בן ריילי, לא הצליחו.

בן ריילי (בן על שם הדוד בן, ריילי - שם הנעורים של דודה מיי), בן דמותו של פיטר פארקר, חושב שהוא השכפול ונודד ברחבי ארצות הברית. עד שיום אחד נתקל בן בקיין, שכפול נוסף אשר כשל וגופו כולו מכוסה בגידולים סרטניים הרסניים, אשר שופך אור חדש על עברם המשותף. במקביל התן מגלה לפיטר פארקר את אשר נעשה וגורם לפארקר עצמו לפקפק בזהותו.

ריילי חוזר לניו יורק, עיר מגוריו של פארקר, ומפתח לעצמו זהות סודית בשם "סקרלט ספיידר" (עכביש השני) אשר מעוררת את סקרנותו של פארקר ומובילה למפגש הבלתי נמנע בין השניים. במהלך קרב של השניים נגד הגובלין הירוק, ריילי נהרג והוכח כי הוא השיבוט. שנים לאחר מכן, ריילי הוחיה והחל לפעול כ"תן", ובזהות זו החל להחיות דמויות רבות שנהרגו בידי ספיידרמן, שנהרגו כתוצאה ממעשיו או שנהרגו תחת משמרתו - ביניהם גוון סטייסי, ג'ורג' סטייסי, אוטו אוקטביוס, מאטי פרנקלין, אליסטר סמיית, מיסטריו וג'ק-או-לנטרן.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.marvel.com/characters/scarlet-spider-ben-reilly דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [http://marvel.wikia.com/wiki/Ben_Reilly דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:ספיידרמן: דמויות
קטגוריה:מורים בדיוניים
Eat Static

Eat Static הוא הרכב-טראנס של מוזיקת דאנס מאנגליה אשר הוקם בשנת 1990, וחברים בו מרב פפלר וג'ואי הינטון.

== היסטוריה ==
מרב וג'ואי נפגשו כמתופף ונגן קלידים בלהקה Ozric Tentacles מסאמרסט, אנגליה. להקה זו היא בין הלהקות הראשנות שהשתמשו באלמנטים מעולם המוזיקה האלקטרונית. בזכות ההתנסות שלהם ב-Ozric עם הסינתסייזר והמוזיקה האלקטרונית הם הקימו ב-1990 את Eat Static, אך המשיכו לעבוד במקביל עם להקתם והוציאו את האלבום Abduction. בשנת 1994 הם התנתקו סופית מ-Ozric Tentacles ועבדו אך ורק במסגרת ההרכב שלהם.

== סוגת המוזיקה ==
המוזיקה של Eat Static נחשבת כטראנס פסיכדלי, אך ניתן להגיד שהלהקה משלבת את כל סוגי המוזיקה האלקטרונית, כמו: טראנס, טכנו וברייק ביט. לפעמים הם משלבים גם אלמנטים מסוגי מוזיקה אחרים כמו מוזיקה לטינית, מוזיקת עולם וג'אז ואפילו עם סימפולים של קטעי "קיטץ' מסרטים סוג ב'".

== דיסקוגרפיה ==
* Abduction - 1993
* Implant - 1994
* 1995 - Epsylon
* Science of the Gods - 1997
* B-World -1998
* Alien EPs - 1999
* DecaDance - 1999 
* Crash and Burn! - 2000
* Prepare Your Spirit - 2000 
* In the Nude! - 2001
* Alien Artifacts - 2004
* De-Classified - 2007
* 2008 - Back to Earth
* 2011 - Live In Frome

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:הרכבי טראנס בריטים
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית בריטים
נבחרת דרום תימן בכדורגל

נבחרת דרום תימן בכדורגל הייתה נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת דרום תימן מ-1965 עד 1989.

נבחרת דרום תימן השתתפה פעם אחת בגביע אסיה (1976) ולא עברה את הסיבוב הראשון. ב-1990 התאחדה הנבחרת עם נבחרת צפון תימן.

הנבחרת ערכה את משחקה האחרון בכווית סיטי, כווית ב-5 בנובמבר 1989 מול נבחרת גינאה, במשחק שנגמר בניצחון 0–1 של דרום תימן.

==כל גביעי העולם==
*1930 עד 1982 - לא נכנסה
*1986 - לא העפילה
*1990 - פרשה

==כל גביעי אסיה==
*1956 עד 1972 - לא נכנסה
*1976 - סיבוב ראשון
*1980 עד 1984 - לא נכנסה
*1988 - לא העפילה

דרום תימן
נבחרת דרום תימן
מולא

מולא (בערבית: مولى, בפרסית: ملا, תעתיק: מֻלא) הוא כהן דת מוסלמי. על המולא ללמוד את הקוראן על בוריו, רצוי בעל פה (אז הוא קרוי "חאפִז"). כמו כן עליו להיות בקיא בחדית' ובהלכה האיסלאמית. מורים מוסלמים ומלומדים מוסלמים אחרים מכונים לעיתים "מולא" כתואר של כבוד, אף על פי שאין להם את ההשכלה אשר נדרשת רשמית כדי להיקרא מולא.

השם "מולא" נפוץ בעיקר ביחס לאנשי דת שיעים באיראן, אך קיים גם בשפת אורדו המדוברת בפקיסטן ובחלק מצפון הודו, ובה הוא מתאר איש דת מוסלמי, יהא שיעי או סוני. בארצות ערביות לא משתמשים במושג מולא, והמקבילות הקרובות ביותר אליו הן שייח' במובן של מלומד מוסלמי, אימאם ועולמא. עם זאת, בעולם הסוני יש פחות משמעות לתפקיד כוהן הדת לעומת השיעה.

המונח "מולא" משמש לעיתים בפי העם באיראן כמונח מזלזל בקיצוניים אסלאמיים נבערים המנסים לכפות את הדת על אחרים. בפקיסטן, המונח מולא משמש לציין כל אדם המשתייך לווהאביה או לסלפיה, לעיתים מתוך זלזול, שכן אנשי תנועות אלו הולכים עם זקן ארוך כמו של חכמי הדת.

== אצל יהודים ==
התואר "מולא" מצוי בקהילות יהודיות ספרדיות מסוימות כדי להתייחס למנהיגות הקהילה, ובמיוחד למנהיגות הדתית. בשימוש אצל יהודים באיראן, בבוכרה, באפגניסטן ובשאר אזורי מרכז אסיה. אצל יהודים מאזורים אלו מצויים שמות משפחה כגון: מולא, מולאקנדוף, מולאיוף, ומולאזדה שמאזכרים את התואר מולא עם סיומות שמשמעותן היא "בן".

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תארים ותפקידים באסלאם
עולת ראיה (סידור)

עולת ראיה הוא סידור תפילה המפורש בידי הרב קוק. הסידור נערך על ידי בנו של הרב קוק, הרב צבי יהודה הכהן קוק, ויוצא לאור על ידי מוסד הרב קוק בשני כרכים, כחלק מכתבי הראי"ה. הפירוש על הגדה של פסח המופיע בסידור יצא לאור גם בכרך נפרד.

== מבנה הספר ==
בפתח הסידור ישנן הקדמות בנושא חשיבות התפילה ופעולתה, המורכבות מפסקאות שונות שלוקטו מכתביו השונים של הרב קוק. הספר מכיל בחלקו כתבים שהוקדשו על ידי הרב קוק במיוחד לצורך כך, ובחלקו ליקוטים מכתביו השונים - בעיקר מספרו עין איה - הנוגעים לענייני התפילה. הסידור בנוסח אשכנז, כנוסח סידורו של הרב קוק בחייו. לפירוש נוספו הלכות בנושא תפילה אשר תומצתו על ידי הרב צבי יהודה קוק מהספר משנה ברורה.

== שם הספר ==
שמו של הספר, "עולת ראיה", נקרא בשם הקורבן שיש להביא כשעולים לבית המקדש בשלוש הרגלים. בשם זה מרמז הרב קוק על התפילה כתחליף לקורבנות מאז חרב בית המקדש, עניין הנלמד מהפסוק: "ונשלמה פרים שפתינו" (הושע י"ד, ג'). כמו כן, המילה "ראיה" מרמזת לשם המחבר: הרב אברהם יצחק הכהן.

==ביאורים על הספר==

* הרב צבי טאו, לאמונת עתנו - כרך ה, על עקידת יצחק על פי פירוש עולת ראיה, חוסן ישועות.
* הרב יהושע מגנס, תורת העולה - ביאור לסימני ליל הסדר בספר "עולת ראיה" של הרב קוק, ירושלים תשס"ו. מהדורה שנייה מורחבת תשע"ח.
* הרב יהושע מגנס, התפילה המתמדת - על ההקדמה לעולת ראיה. מכון מים חיים, ירושלים, תשע"ט.

קטגוריה:סידורים
קטגוריה:חיבורי הראי"ה שהתפרסמו לאחר מותו
גנון

איור של ראשי כמה מיני גנונים
גנון (שם מדעי: Cercopithecus) הוא סוג של קופים צבעוניים שוכני עצים הנפוצים באפריקה ושייכים לתת-משפחת הגנונים שבמשפחה קופים בעלי זנב.

== מאפיינים ==
הגנונים נפוצים בכל רחבי אפריקה המשוונית שמדרום לסהרה ובאיי בורנאו (קופי גוחן). הם חיים באזורי ביצה, יער גשם טרופי ובאזורים הרריים, בכל הגבהים - מגובה פני הים ועד לפסגות ההרים. בניגוד לקופים שוכני עצים אחרים, מזונם של הגנונים אינו מוגבל לעלים והם ניזונים גם מפירות ומגרעינים, ולעיתים אף חרקים, זוחלים קטנים ואפילו יונקים קטנים. לכן, לרוב המינים מערכת עיכול קצרה המסוגלת להתמודד עם מגוון המזונות, אך מתקשה לעכל ביעילות עלים. הגנונים מאחסנים את האוכל שהם אוספים בכיסי הלחיים המגודלים שלהם, המכילים כמעט אותה כמות מזון כמו קיבותיהם.

החפיפה הגדולה בשטחי המחיה של הגנונים מחייבת יצירת הבדלים בין המינים. אלו שונים זה מזה בצבעיהם - לכל מין יש צבעים מיוחדים המאפיינים אותו, צבעים המופיעים גם על אחורי הפרטים ומאפשרים זיהוי מכל כיוון.

רוב מיני הגנונים מעבירים את כל חייהם בצמרות העצים, בקבוצות גדולות. הם אף חולקים פעמים רבות שטחי מחיה עם מיני גנונים אחרים ואף עם סוגי קופים אחרים. קבוצות הגנונים מכילות לרוב נקבות רבות ולפחות זכר אחד. זכרים אחרים מסתובבים בשולי טריטוריות הנקבות. לעיתים הזכרים מקימים 'קבוצות רווקים'. המין גנון דברזה (Cercopithecus neglectus) הוא מונוגמי וחי בזוגות של זכר ונקבה. מין נוסף הוא גנון זאב (Cercopithecus wolfi) החי בקבוצה של זכר יחיד ומספר נקבות.

לגנונים רגליים אחוריות חזקות וגוף צנום, המאפשרים להם לזנק בקלות מעץ לעץ. זינוקים אלו נעשים בדרך ייחודית - הגנונים לא מכוונים את קפיצתם לענף אחר, כמו רוב הקופים, אלא קופצים אל תוך העלווה ונתפסים על הענפונים שבה. הם חסרי זנב לופת - זנבם חסר את הקצה חסר השער דמוי-האצבע של רבים מקופי העולם החדש, והם אינם יכולים להשתמש בו כדי לתפוס ענפים או לתפעל עצמים. עם זאת, גנונים צעירים עשויים להיתלות על ענפים מזנבם מפעם לפעם, וגורים תופסים את אימהותיהן גם בעזרת הזנב.

הטורפים הטבעיים של הגנונים הם שימפנזות,פיתוניים, נמרים ועיטים. עם החדירה המתרחבת של האדם למרכז אפריקה, הופכים הגנונים מטרה לצייד למזון, ומספר מינים אף הגיעו לסף סכנת הכחדה.

== מינים ==
[[גנון לבן שת]]
[[גנון לבן שפה]]
* Cercopithecus dryas
*גנון דיאנה (Cercopithecus diana)
*גנון רולוואי (Cercopithecus roloway)
*גנון לבן-אף (Cercopithecus nictitans)
*גנון כחול (Cercopithecus mitis)
*גנון דוגטי (Cercopithecus doggetti)
*גנון זהוב (Cercopithecus kandti)
*גנון סייקס (Cercopithecus albogularis)
*גנון לבן שת (Cercopithecus mona)
*גנון קמפבל (Cercopithecus campbelli)
*גנון לאווי (Cercopithecus lowei)
*גנון בעל כתר (Cercopithecus pogonias)
*גנון וולף (Cercopithecus wolfi)
*גנון דנט (Cercopithecus denti)
*גנון לבן-אף קטן (Cercopithecus petaurista)
*גנון לבן-גרון (Cercopithecus erythrogaster)
* Cercopithecus sclateri
*גנון אדום אוזניים (Cercopithecus erythrotis)
*גנון לבן שפה (Cercopithecus cephus)
*גנון אדום זנב (Cercopithecus ascanius)
*גנון ל'הוסט (Cercopithecus lhoesti)
*גנון פרוס (Cercopithecus preussi)
*גנון זנב-שמש (Cercopithecus solatus)
*גנון המלין (Cercopithecus hamlyni)
*לזולה (Cercopithecus lomamiensis)
*גנון דברזה (Cercopithecus neglectus)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:גנונים
שלמה אבן-שושן

שלמה אבן-שושן (רוזנשטיין; 10 בפברואר 1910 – 14 בספטמבר 2004) היה מתרגם עברי, עורך וסופר.

==ביוגרפיה==
אבן-שושן נולד בשנת 1910 בעיר מינסק שבתחום המושב של האימפריה הרוסית (מאוחר יותר בבלארוס), וזכה לחינוך עברי מילדות, מאביו, חיים דוד רוזנשטיין, שהיה סופר עברי. בשנת 1925, בהיותו נער, עלה לארץ ישראל, ולמד חקלאות בבית הספר החקלאי מקוה ישראל. עם תום לימודיו, נדד בארץ ישראל ועבד בחקלאות ביישובים שונים, עד שהצטרף לגרעין המייסדים של קיבוץ שדה נחום, שנקרא אז "קיבוץ השדה". קיבוץ שדה נחום עלה על הקרקע בשנת 1937, ושלמה אבן-שושן עשה בו את כל שנותיו הארוכות.
נולדו לו שני ילדים, דוד ושולה, אשר התייתמו מאימם בגיל צעיר מאוד.

שלמה אבן-שושן החל מפרסם מיצירותיו, שירה וסיפורת, בעיתון הנוער העובד "במעלה". שיריו הראשונים נדפסו בשנת 1931. בד בבד עם כתיבתו עסק גם בעריכה, והיה בין עורכי העיתונות הקיבוצית, "מבפנים" ו"צרור מכתבים", ובין העורכים הראשונים בהוצאת הקיבוץ המאוחד. בין היתר ערך את כתביהם של פניה ברגשטיין, המשורר יצחק קצנלסון, וכן ערך ספרי זיכרון לאישים ולקהילות ישראל שחרבו. פרסם מאמרים בעיתונות בשם הספרותי "ש. בר־חדקא" (אביו, חיים דוד רוזנשטיין, אימץ את השם הספרותי: ר' חדקא).

שלמה אבן-שושן מוכר בעיקר כמתרגם מעולה ופורה מאוד. הוא תרגם משנות החמישים ואילך מיצירותיהם של גדולי היוצרים היהודים שכתבו רוסית ויידיש, וכן מיצירותיהם של גדולי הספרות הרוסית. הוא גם יצר קשר אישי ראשוני עם כמה מהיוצרים היהודים בברית המועצות, בהם דב גפונוב, דוד מרקיש, כאשר קשרים כאלה עוד היו אסורים.

שלמה אבן-שושן שלח ידו גם בכתיבת ביוגרפיות, ספרי זיכרונות ושירה ממוארית משלו עצמו, כתב וערך ספרי "תנועה", ספרי קיבוץ וספרים של חברי קיבוצים.

נפטר ב-14 בספטמבר 2004 ונקבר בקיבוצו.

אחיו היה המילונאי אברהם אבן-שושן. שלמה אבן-שושן פרסם ספר על חייו של אחיו, "אברהם אבן-שושן, מחנך ומילונאי".

==מתרגומיו של שלמה אבן-שושן==
*אנשי פאנפילוב, מאת אלכסנדר בק, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1946.
*בדל עשב, מאת יבגני יבטושנקו, הקיבוץ המאוחד, 1988. 
*בחלום ובהקיץ, סיפורי ילדים של יצחק כצנלסון, הקיבוץ המאוחד, 1955. 
*חפיר, מאת אנדרי ווזנסנסקי, הקיבוץ המאוחד, 1993.
*כביש הנלהבים, שירים של יבטושנקו, הקיבוץ המאוחד, 1962.
*כיוון לא צפוי, שירים, מאת פרץ מרקיש, הקיבוץ המאוחד, 1978.
*כלבא, רומן, משל דוד מרקיש, הקיבוץ המאוחד, 1984.
*עימך ובלעדיך, שירים, מאת קונסטנטין סימונוב, הקיבוץ המאוחד, 1944.
*שירים, מאת מרינה צווטייבה, הקיבוץ המאוחד, 2002.
*שירים, משל אוסיפ מנדלשטם, הקיבוץ המאוחד, 2000.
*שירים, משל אנה אחמטובה, הקיבוץ המאוחד, 2000.

==ספרים שההדיר==
* חנה סנש, חייה, שליחותה ומותה, עריכה: משה ברסלבסקי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1966.
* מן המיצר, שירים מן הגיטאות והמחנות ושירי מרד, ארנסט הורוביץ, עיבוד גיל אלדמע, (סדרת ספרים ע"ש יצחק צוקרמן}, (ספר גיטו 2), מו"ל : לוחמי הגיטאות, הקיבוץ המאוחד, 1987

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* איתמר לוי, [http://www.itamar-books.co.il/?mode=nl&n=78 צוואתו של אח]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:עורכי עיתונים בשפה העברית
קטגוריה:עורכים ספרותיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי בלארוס
קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:שדה נחום: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
סארה (מחוז)

מחוז סארה (באסטונית: Saare maakond, "מחוז האי") הוא אחד מבין 15 מחוזות אסטוניה. נפוץ מאוד השימוש בשם סארמאה (Saaremaa), משום שזה שם האי עליו הוא ממוקם. המחוז כולל את האי סארמאה, האי הגדול ביותר באסטוניה, ומספר איים קטנים יותר מסביב. מימי המחוז גובלים במחוז לאנה ממזרח ובמחוז היו מצפון.

== היסטוריה ==
בשנת 1950 פורק מחוז סארה לשני ראיונים – קורסארה במערב ואוריסארה במזרח. שנתיים לאחר מכן שונה שמו של ראיון קורסארה לקינגיספ.
בשנת 1959 צורף ראיון אוריסארה במזרח האי לראיון קינגיספ. בינואר 1990 שונה השם פעמיים – קודם למחוז קינגיספ ולבסוף למחוז סארה. 

== גאוגרפיה ==
האיים הגדולים במחוז הם סארמאה, מוהו, רוהנו, אברוקה ווילסאנדי. ישנם 570 קמ"ר של שטחים חקלאיים במחוז. ממוצע הטמפרטורה השנתי עומד על 6°C וכמות המשקעים הממוצעת היא 590 מ"מ בשנה.
במערב האי נמצא רכס גבעות נמוכות באורך כ-50 קילומטרים וברוחב של כ-25 קילומטרים. הרכס מזדקר לגובה מקסימלי של 54 מטרים מעל פני הים.
בדרום האי, בנפות ואליאלה ופיכטלה, שוכנת שמורת הטבע לאידוואכה (Laidevahe).
במערב האי, בנפות קיהלקונה ולמאנדה, שוכנת שמורת הטבע וילסאנדי, הכוללת גם כמאה איונים ואת כל שטחו של האי וילסאנדי ומכסה שטח כולל של מעל 237 קילומטרים רבועים.

== אוכלוסייה ==
לפי נתונים משנת 2006 הורכבה האוכלוסייה מן הקבוצות האתניות הבאות:
* אסטונים – 98.3%
* רוסים – 1.0%
* אחרים – 0.7%
== ממשלת המחוז ==
בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (maavanem), אשר ממונה בידי הממשלה לקדנציה בת חמש שנים. משנת 2017 משמש יאן לייווטגייה כמושל המחוז.
===מושלי המחוז===
* 1990–1991: אנטס טאמלכט (Ants Tammleht)
* 1992–2003: יורי סאר (Jüri Saar)
* 2006–2010: טומאס קזמאה (Toomas Kasemaa)
* 2011–2017: קאידו קאסיק (Kaido Kaasik)
* –2017: יאן לייווטגייה (Jaan Leivategija)

==נפות והרכב מנהלי==
במחוז עיר אחת, 9 רשויות מקומיות (alevik) ו-490 כפרים.
המחוז מפוצל ל-3 נפות כפריות (vallad):
* מוהו
* סארמאה (נפה) (Saaremaa vald)
* רוהנו
===נפות לשעבר===
החלוקה לנפות בין השנים 1999-2014
עד לרפורמה המנהלית באוקטובר 2017 מנה המחוז 17 נפות, מתוכן 1 עירונית והשאר כפריות.

נפה עירונית:
* קורסארה

נפות כפריות:
* אוריסארה
* ואליאלה
* טורגו
* ליימיאלה
* לייסי
* למאנדה
* מוסטיאלה
* סאלמה
* פיהטלה
* פיידה
* קארלה
* קארמה
* קיהלקונה
* רוהנו

==ראו גם==
* סארמאה
*דגל מחוז סארה
*סמל מחוז סארה

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20091212113749/http://www.saare.ee/aare.nsf אתר מחוז סארה] 

סארה
בואינג X-37

בואינג X-37 הוא כלי חלל לא מאויש המפותח על ידי חברת בואינג. הכלי מיועד לשמש כמדגים טכנולוגי למעבורת חלל קטנה ובלתי מאוישת שתשנע מטענים קלים במחיר זול לעומת מעבורת החלל.

הכלי יכול להשיג מהירות מסלולית ולהישאר בחלל עד 908 יום. הוא מיועד למיזמים אזרחים וצבאיים כאחד. הכלי נבנה בשיטה מודלית וכך יתאפשר פיתוח עד כדי הפיכתו לכלי השיגור העיקרי של מטענים לחלל.

אורכו 8.9 מטרים ומוטת כנפיו 4.5 מטרים. הוא משוגר לחלל בחרטומו של טיל, ובעל יכולת חזרה בנחיתה עצמית על גלגליו בשדה התעופה, לשימוש חוזר.

משימת הניסוי הראשונה של המעבורת בוצעה בהצלחה לאחר ששוגרה ב-22 באפריל 2010 מנמל החלל קייפ קנוורל, ונחתה ב-3 בדצמבר 2010.

ב-11 בדצמבר 2012 שוגר X-37 מנמל החלל קייפ קנוורל וחזר לכדור הארץ ב-17 באוקטובר 2014. 

ב-20 במאי 2015 שוגר X-37B למשימת USA-261 וחזר לכדור הארץ ב-7 במאי 2017.

הכלי שוגר בפעם השישית ב-17 במאי 2020, במשימה של חיל החלל של ארצות הברית.

ב-28 בדצמבר 2023 שוגר X-37B למשימתו השביעית.

פרטים על הפעילות של כלי הרכב ומטרת שיגורו לא נחשפו על ידי זרוע החלל של ארצות הברית. גם מיקומו נשמר בסוד, אם כי תצפיות של חובבי עקיבה אחר לוויינים גילו שהוא מקיף את כדור הארץ במסלול אליפטי מוארך, בגבהים שבין 320 לבין 39,000 ק"מ, ובנטיה של 59 מעלות ביחס לקו המשוה.

==ראו גם==
*בואינג X-40

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעבורות חלל אמריקאיות
קטגוריה:מטוסים ניסיוניים אמריקאיים
X-37
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים אמריקאיים
הת'ר או'ריילי

הת'ר או'ריילי
הת'ר אן או'ריילי (באנגלית: Heather Ann O'Reilly; נולדה ב-2 בינואר 1985) היא שחקנית כדורגל אמריקאית.

== קריירה ==
או'ריילי, המכונה HAO, נולדה בניו ג'רזי. היא שיחקה כחלוצה בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, בנבחרת ארצות הברית ובקבוצת ניו ג'רזי ויילדקטס מליגת הדבליו-ליג.

הופעת הבכורה של או'ריילי בנבחרת ארצות הברית הייתה ב-1 במרץ 2002, במשחק נגד נבחרת שוודיה. ב-23 באוגוסט 2004 כבשה או'ריילי את שער הניצחון על נבחרת גרמניה, ברבע הגמר של טורניר הכדורגל של אולימפיאדת אתונה. השער שבושל על ידי מיה האם, הפך לסמל הקשר בין הדור הוותיק של הנבחרת לבין הדור הצעיר שלה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כדורגלניות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:קשריות כדורגל אמריקאיות
קטגוריה:כדורגלניות אמריקאיות
קטגוריה:קשרי כדורגל אמריקאים
קטגוריה:כדורגלניות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: כדורגל
קטגוריה:כדורגלניות אמריקאיות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1985
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
צ'אנגג'נג

המשגר צעדה ארוכה 3B
צ'אנגג'נג או צעדה ארוכה (בסינית: 长征, בפין-יין: Chángzhēng, "המצעד הארוך" – על שם מצעדו המפורסם של מאו דזה־דונג) הוא שמה של משפחת משגרי לוויינים וחלליות מתוצרת סין העממית. המשגרים פותחו ומיוצרים על ידי "חברת התעשייה החומה הגדולה של סין" (China Great Wall Industry Corporation).

במשפחת משגרי צעדה ארוכה חמישה דגמים עיקריים (לחלקם גם דגמי משנה):
* צ'אנגג'נג 1: פיתוחו החל בשנת 1965. משגר מדגם זה שימש את סין לשיגור הלוויין הראשון שלה לחלל בשנת 1970. משגר זה אינו מיוצר עוד.
* צ'אנגג'נג 2: משגר תלת־שלבי, שוגר לראשונה בשנת 1974. אורכו 31 מטרים (אם כי יש דגמים ארוכים יותר) ומשקלו 191 טון. מסוגל לשגר מטען במשקל 2,200 ק"ג למסלול נמוך בחלל.
* צ'אנגג'נג 3: שוגר לראשונה בשנת 1984. אורכו 43.25 מטרים ומשקלו 200 טון. יכול לשגר מטען במשקל 1,500 ק"ג למסלול גבוה בחלל. המשגר יצא משימוש.
* צ'אנגג'נג 4: שוגר לראשונה בשנת 1986. אורכו 42 מטרים ומשקלו 249 טון. כושר הנשיאה שלו מגיע ל־4 טון למסלול נמוך ו־1,500 ק"ג למסלול גבוה.
* צ'אנגג'נג 5: הדור הבא של סדרת הצ'אנגג'נג, שוגר בהצלחה בנובמבר 2016.
*צ'אנגג'נג 6: משגר המיועד ללוויינים קטנים. שיגור בכורה בוצע בשנת 2015.
*צ'אנגג'נג 7: גרסה חדשה של משגר לוויינים שנועד להחליף לבסוף את הדגם הנפוץ צ'אנגג'נג 4. שיגור בכורה בוצע ביוני 2016.
* צ'אנגג'נג 8: המשגר מבוסס על צ'אנגג'נג 7. הוא יכול לשאת עד 5,000 ק"ג למסלול מסונכרן-שמש בגובה 700 ק"מ. שיגור בכורה בוצע בשנת 2020. 
*צ'אנגג'נג 9: סופר משגר שנמצא עדיין בתחילת פיתוחו, הוא מיועד לשאת 130,000 ק"ג למסלול לוויני נמוך' או 50 טון למסלול לירח. התכנון להביא ציוד וטיסות מאוישות לירח בשנות ה-2030.
*צ'אנגג'נג 11: משגר תלת שלבי מונע בדלק מוצק, המשוגר מרכב ייעודי. נועד לשיגור מהיר של לוויינים. שיגור בכורה בוצע בשנת 2015.

סין העממית מציעה את המשגרים שלה במחיר זול לצורך שיגור לוויינים, ואכן, בעקבות המחסור החמור באמצעי שיגור והדרישה המוגברת לשיגור לוויינים לחלל, ניצלו זאת מדינות שונות. המשגרים הסיניים נחשבים לאמינים ויש להם תקלות מועטות.

==מגבלות אמריקאיות על שיגור לוויינים מסין==
ארצות הברית הובילה מהלך שמטרתו לנוון את יכולתה של סין לשגר לוויינים על בסיס מסחרי, בטיעון העיקרי של חשש מדליפת טכנולוגיות רגישות לסין, וסיוע לתוכנית הטילים הבליסטיים של המדינה. כתוצאה מאיסור מוחלט של הממשל האמריקני על חברות מארצות הברית לשגר לוויינים באמצעות טילים סיניים נפגעה מאוד היכולת המסחרית של סין לשגר לוויינים, שכן המגבלות האמריקאיות נוגעות גם ללוויינים הכוללים מרכיבים שמיוצרים בארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.cgwic.com/ אתר האינטרנט של יצרן המשגרים]
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:משגרי לוויינים וחלליות
קטגוריה:תוכנית החלל הסינית
נפאלם דת'

הלוגו של הלהקה
נפאלם דת (באנגלית: Napalm Death, מבוטא נייפם דת) היא להקת גריינדקור ודת'גריינד מברמינגהאם, אנגליה. הלהקה ידועה בתור חלוצה בסגנון הגריינדקור, והיא בעלת ליריקה שנוטה לעסוק בסוציולוגיה פוליטית ובאנטי-פשיזם. הלהקה דוגלת באנרכיזם ובסוציאליזם.

הלהקה נוסדה בשנת 1982. במהלך שנותיה הראשונות, ניגנה נפאלם הארדקור פאנק שלא היה קיצוני במיוחד. בהמשך, היא שילבה אלמנטים של אקסטרים מטאל בשיריה. התוצאה הייתה פיתוח סוג חדש של מטאל, אשר נקרא סגנון ה"גריינדקור". במספר אלבומים של הלהקה, בעיקר בין השנים 1994–1998, היא זנחה את סגנון הגריינדקור, על מנת לנגן דת' מטאל. באלבומים שלאחר מכן, הלהקה החזירה את האלמנטים של הגריינדקור, והחלה לנגן דת'גריינד.

שירם "You Suffer" זכה להיכנס לספר השיאים של גינס כשיר הקצר ביותר שהוקלט אי פעם (1.316 שניות).

== חברי הלהקה ==
* מייק גרינווי - שירה
* שיין אמבורי - גיטרה בס
* מיטץ' האריס - גיטרה
* דני הררה - תופים

=== חברים לשעבר ===
* לי דוריה
* ג'סי פינטדו
* ג'סטין ברודריק
* ביל סטיר
* פיל ויין
* ניקולס ג'יימס בולן
* ג'ים וייטלי
* מילס רטלדג'

== דיסקוגרפיה ==

* (Scum (1987
* (From Enslavement to Obliteration (1988
* (Harmony Corruption (1990
* (Utopia Banished (1992
* (Fear Emptiness Despair (1994
* (Diatribes (1996
* (Inside The Torn Apart (1997
* (Words From The Exit Wound (1998
* (Enemy of The Music Business (2000
* (Order of The Leech (2002
* (Leaders Not Followers: Part 2 (2004
* (The Code Is Red... Long Live The Code (2005
* (Smear Campaign (2006
* (2009) Time Waits For No Slave
* (2012) Utilitarian
* (2015) Apex Predator - Easy Meat
* (2020) Throes of Joy in the Jaws of Defeatism

== ראו גם ==
* קארקאס

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:להקות בריטיות
קטגוריה:להקות דת' מטאל
סארמאה

סארמאה (באסטונית: Saaremaa, בגרמנית ובשוודית: Ösel, בדנית: Øsel) הוא האי הגדול ביותר באסטוניה. שטחו 2,672 קמ"ר והוא נמצא בים הבלטי, בכניסה למפרץ ריגה ומדרום לאי היומאה. סארמאה הוא האי המרכזי במחוז סארה וחיים בו כ־31,000 תושבים.

==היסטוריה==
לפי ממצאים ארכאולוגיים, סארמאה היה מיושב לפחות מהאלף השלישי לפנה"ס. בסאגות סקנדינביות עתיקות, סארמאה מוזכר תחת השם "אֵיְסִיסְלָה", שפירושו כמו באסטונית: "אי המחוז". זהו מקור השם הגרמני והשוודי של האי: אֶסֵל (Ösel), או בלטינית אוֹסִילִיה (Osilia). בסאגות מדובר על מקרי טבח רבים בין הויקינגים לבין תושבי האיים. סארמאה היה המחוז העשיר ביותר באסטוניה העתיקה וארץ מוצאם של הרבה שודדי-ים אסטונים, לפעמים ידועים בשם "הוויקינגים המזרחיים". בכתבי-יד מלטביה מסופר על התארגנות של שש־עשרה ספינות ו-500 אנשי סארמאה שבזזו ערי־חוף בדרום שוודיה, אזור שבעבר היה שייך לדנמרק.

בשנת 1227 סארמאה נכבשה בידי המסדר הליבוני, אבל הפכה למוקד מרד אסטוני. כשהמסדר הובס בידי הצבא הליטאי בשנת 1236, תושבי האי סארמאה מרדו.

בשנת 1560 נמכר האי לדנמרק, אך כעבור 85 שנה השליטה באי ניתנה לשוודיה.

בשנת 1721 עברה השליטה בסארמאה לאימפריה הרוסית ביחד עם שאר אסטוניה השוודית, בהתאם להסכם ניסטאד. האי המשיך להיות תחת שליטה רוסית עד שנכבש על ידי גרמניה באוקטובר 1917. לאחר מלחמת העולם הראשונה קיבלה אסטוניה עצמאות והאי סארמאה היה לחלק מאסטוניה. ב-1940 סופחה אסטוניה ביחד עם האי סארמאה לברית המועצות כרפובליקה סובייטית. האי נכבש באופן זמני בידי גרמניה במלחמת העולם השנייה.

כאשר קיבלה אסטוניה עצמאות ב-20 באוגוסט 1991, צורף סארמאה לרפובליקה כמחוז סארה.

טחנת קמח בסארמאה

==גאוגרפיה==
שטח האי 2,672 קמ"ר. האי שטוח למדי, וחופיו סלעיים ברובם. ביולי ובאוגוסט הטמפרטורה עומדת על 15-25 °C ובפברואר 4- °C, מה שהופך אותו לחודש הקר בסארמאה.
מכתש קאלי הוא מקבץ של תשעה מכתשים קטנים במרכז האי. הוא נוצר בפגיעת מטאוריט לפני כמה אלפי שנים. קוטרו של המכתש העיקרי 110 מטרים ובאמצעו קיימת בריכה טבעית.

==חי וצומח==
בזכות האקלים הימי המתון שבו, הטבע באי עשיר מאוד – 80% ממיני הצמחים המצויים באסטוניה מיוצגים גם בו, ו־120 מינים מתוכם נחשבים מוגנים. יש בו גם 35 מינים של סחלביים. 40% משטח האי מיוערים.

המים הטריטוריאליים של סארמאה הם ביתם של בעלי חיים ימיים מגוונים. כלבי ים נפוצים בחופי האי ומקיימים בהם שלוש מושבות קבועות.

האי שוכן בנתיב הנדידה המזרח־אטלנטי המחבר בין האזור הארקטי לצפון יבשת אירופה. הודות לכך מבקרות באי מאות אלפי ציפורים נודדות בעונות האביב והסתיו. מיני עופות מים שונים, כמו ברבור מצוי, ברבור שר, אדרית, ברנטה לבנת-לחי וטדורנה ירוקת-ראש, קיבלו מעמד מוגן באי.

בקרב מיני חיות היבשה מציג האי מגוון נחות לעומת אסטוניה היבשתית. הדוב החום והשונר נראים בו במקרים נדירים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070108161842/http://www.saaremaa.ee/eng/ האי סארמאה ומחוז סארה - הפורטל] 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איים בים הבלטי
קטגוריה:אסטוניה: איים
קטגוריה:מפרץ ריגה