OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סמית' תומפסון

סמית' תומפסון (באנגלית: Smith Thompson; ) היה מזכיר הצי של ארצות הברית בין השנים 1819–1823 ושופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית משנת 1823 ועד מותו ב-1843.
==ראשית חייו==
סמית' תומפסון נולד באמיניה שבמדינת ניו יורק. ב-1788 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון (אז קולג' ניו ג'רזי). לזמן קצר הוא עסק בהוראה ולאחר מכן למד משפטים אצל ג'יימס קנט. בין השנים 1792–1793 הוא עסק בעריכת דין בעיר טרוי שבניו יורק ולאחר מכן ועד 1802 הוא המשיך את עיסוקו בעיר פוקיפסי שבניו יורק.
==קריירה פוליטית ושיפוטית==
ב-1800 נבחר תומפסון לאספה המחוקקת של מדינת ניו יורק והיה נציג בכינוס החוקתי של 1801. ב-1802 הוא מנה כשופט בבית המשפט העליון של ניו יורק וכיהן בתפקיד זה עד 1814. לאחר מכן ועד 1818 הוא כיהן כנשיא בית המשפט.

ב-1819 מונה תומפסון כמזכיר הצי של ארצות הברית על ידי נשיא ארצות הברית ג'יימס מונרו. ב-1823–1824 הוא הציג את מועמדותו לנשיאות מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לקראת הבחירות לנשיאות של 1824. הוא הסיר את מועמדותו לאחר שהובס על ידי שאר המועמדים.

ב-1 בספטמבר 1823 קיבל תומפסון מהנשיא ג'יימס מונרו באי-רצון מינוי פגרה כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. הוא מילא את מקומו של השופט הנרי ברוקהולסט ליווינגסטון שנפטר. מינויו הרשמי היה ב-5 בדצמבר 1823 והוא אושר על ידי סנאט ארצות הברית ב-9 בדצמבר אותה שנה. במשך כל שנות כהונתו בתפקיד הוא היה יריבו המושבע של נשיא בית המשפט העליון ג'ון מרשל.

במהלך שנחשב כיום ליוצא דופן, אך היה אז מקובל, המשיך תומפסון לקדם את שאיפותיו הפוליטיות והתמודד על משרות ציבוריות בעודו יושב על כס השיפוט. בבחירות על משרת מושל ניו יורק ב-1828 הוא נחל תבוסה, זאת בניגוד לדוגמה של נשיא בית המשפט העליון ג'ון ג'יי שהתמודד בהצלחה על אותה משרה ב-1795, גם הוא תוך כדי שהוא יושב עדיין על כס השיפוט. לאחר תבוסה זאת ויתר תומפסון על שאיפותיו הפוליטיות.

סמית' תומפסון נפטר ב-18 בדצמבר 1843 בפוקיפסי בעודו מכהן כשופט.
==משפחתו==
אשתו הראשונה של סמית' תומפסון הייתה שרה ליווינגסטון, בתו של גילברט ליווינגסטון, שותפו למשרד עורכי הדין של תומפסון. לשניים נולדו ארבעה ילדים. אשתו השנייה הייתה אליזבת דוונפורט ליווינגסטון, בתו של הנרי ליווינגסטון הבן. גילברט והנרי היו אחים ולפיכך, היו שתי נשותיו של תומפסון בנות דוד מדרגה ראשונה. שרה ליווינגסטון הייתה גם בת דודו של קודמו בתפקיד של בעלה, הנרי ברוקהולסט ליווינגסטון דרך אבותיהם המשותפים רוברט ליווינגסטון הזקן ואלידה סקיילר שחיו במזרח ניו יורק במהלך המאה ה-18.

אחד מבניו של תומפסון, גילברט ליווינגסטון תומפסון, נשא לאישה את אריאטה מינת'ורן תומפקינס, בתו של סגן נשיא ארצות הברית דניאל טומפקינס. בתו, אריאטה ליווינגסטון תומפסון, הייתה אמו של גאי ורנור הנרי, קצין בצבא ארצות הברית וסבתו של גאי ורנור הנרי הבן, גם הוא קצין בצבא ארצות הברית.
==מורשתו והנצחתו==
במאי 1816 היה תומפסון סגן הנשיא המייסד של אגודת התנ"ך האמריקאית ובעת כהונתו כמזכיר הצי הוא דאג שעותק של התנ"ך יוענק לכל קציני וחיילי צי ארצות הברית עם התגייסותם.

ב-1919 נקראה על שמו המשחתת USS Smith Thompson לציון 100 שנים למינויו כמזכיר הצי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מזכירי הצי של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'יימס מונרו
קטגוריה:שופטי בית המשפט העליון של ארצות הברית
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת ניו יורק
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-18
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1768
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1843
רמלה בנת אבי סופיאן

רמלה בנת אבי סופיאן (בערבית: رملة بنت أبي سفيان) הידועה גם בכינוי אום חבּיבּה (בערבית: أم حبيبة) הייתה אחת מנשותיו של מוחמד, נביא האסלאם.

== חייה ==
רמלה נולדה לאבו סופיאן וצפייה בנת אבי אלעאס. ההיסטוריונים חלוקים בדעותיהם בנוגע לשנת לידתה. יש האומרים שהיא נולדה בשנת 589, בעוד אחרים גורסים כי היא נולדה בשנת 594<ref></ref>.

=== נישואים ראשונים ===
בעלה הראשון היה עובייד אללה בן ג'חש, אחיה של זינב בנת ג'חש. בשנת 616, בעקבות הרדיפות שהחלו במכה נגד המוסלמים, היגרו רמלה ובעלה לחבש, שם היא ילדה את בתה, חביבה. הם נשארו נשואים עד להתנצרותו של עובייד, דבר שהוביל לפרידתם. הם המשיכו לגור בחבש עד לפטירתו של עובייד אללה, בשנת 627.

=== נישואים למוחמד ===
מספר חודשים לאחר שהתגרשה מבעלה הראשון, נישאה רמלה למוחמד<ref></ref>.

== פטירתה ==
כמו בדבר שנת הלידתה, גם בנוגע לשנת פטירתה יש חילוקי דעות קלים בקרב ההיסטוריונים. דעה אחת היא שהיא נפטרה בשנת 664, בעוד שדעה אחרת אומר שהיא נפטרה בשנת 665. בדומה לשאר נשותיו של מוחמד, נקברה גם רמלה באל-בקיע.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נשות מוחמד
קטגוריה:נשים במאה ה-6
קטגוריה:נשים במאה ה-7
שביט נוי

שביט נוי (נולד ב-5 בספטמבר 1989) הוא זמר וכותב שירים ישראלי.

==ביוגרפיה==

נוי נולד במושב כוכב מיכאל. בהמשך משפחתו עברה לקיבוץ ניר עם, משם לעיר שדרות, שם גדל, ולבסוף לכפר עזה.

נוי התחיל לנגן בגיטרה קלאסית בגיל 13. הוא למד בבית חינוך שער הנגב במגמת מוזיקה. נוי היה הגיטריסט של תזמורת הביג בנד של בית הספר, ובאותה תקופה החל לכתוב שירים. ב-2007 התגייס לצה"ל ושרת בחיל התותחנים.

ב-2011 התחיל נוי לימודי קומפוזיציה בבית הספר רימון. באותה שנה התחיל להופיע עם להקת חברים שניגנו יחד חומרים מקוריים שלו.

באוקטובר 2019 הוציא נוי את אלבומו הראשון, בין מסדרונות הזמן. נוי הפיק את האלבום מוזיקלית, ופטריק סבג הפיק מוזיקלית שניים מן השירים. באלבום משתתפים מוזיקאים נוספים, ביניהם עדי רנרט, דקל דביר, עדי הר-צבי וסיוון עמרן.

במאי 2022 הוציא נוי את אלבומו השני, רחוק אבל אולי קיים. נוי הפיק והקליט את האלבום במשך שנה בדירה בעיר שדרות בזמן מגפת הקורונה.

ביוני 2024 הוציא נוי את אלבומו השלישי, בקצה של הסתיו. הקלטות האלבום התקיימו בינואר 2024, שלושה חודשים אחרי שחולץ מביתו בקיבוץ כפר עזה בזמן מתקפת הפתע על ישראל. האלבום הוקלט בשיטת הקלטה חיה ומאגד תשעה שירים העוסקים בחיים בעוטף עזה, באבדן ובתקומה. מתארחות באלבום היוצרות ענבר חץ רוני וסיגל אמסלם.

== דיסקוגרפיה ==
* בין מסדרונות הזמן, 2019
* רחוק אבל קיים, 2022
* בקצה של הסתיו, 2024

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 

קטגוריה:זמרים-יוצרים ישראלים
קטגוריה:כפר עזה: אישים
קטגוריה:בוגרי בית חינוך שער הנגב
קטגוריה:בוגרי רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
הירי בנאקון ראטצ'אסימה

הירי בנאקון ראטצ'אסימה הוא פיגוע ירי שביצע חייל מהצבא המלכותי של תאילנד ב-8 ו-9 בפברואר 2020 בעיר נאקון ראטצ'אסימה שבתאילנד ובו נהרגו לפחות 29 בני אדם ונפצעו לפחות 58 נוספים.<ref name="BBC"></ref> הפיגוע היה אירוע הירי ההמוני הקטלני ביותר בתולדות תאילנד.<ref></ref>

==המפגע==
היורה היה ג'אקראפאנת' ת'ומה (จักรพันธ์ ถมมา), חייל בן 32 בדרגת סמל בגדוד החימוש ה-22 בצבא התאילנדי ששימש כצלף.<ref name="thairath.co.th"></ref>

==הירי==
האירוע החל בשעה 15:30 במחנה הצבאי סוראתמפיתאק (ค่ายสุรธรรมพิทักษ์), כאשר היורה התעמת עם מפקדו, אלוף-משנה אננת'ארוט קראסה. הוא חטף את נשקו של המפקד, אקדח סמית' וסון מודל 29 , וירה במפקד ובחמותו של המפקד.

לאחר מכן גנב ת'ומה רובה סער מדגם HK33 של הקלר וקוך, כשהוא הורג חייל נוסף. הוא גנב רכב HMMWV צבאי ופצע את הנהג. הוא פתח באש ופצע שני שוטרים ושני אזרחים, כשהשוטרים סופגים את היריות בעיקר בגבם וברגליהם.<ref name="nationthailand"></ref>

==התבצרות==
לאחר שנמלט החל ת'ומה לירות בהולכים ברחוב, כשבין היתר הוא ירה מחוץ למקדש בודהיסטי. הוא הגיע עם רכבו לקניון "טרמינל 21 קוראט" , יצא מהרכב והחל לירות.<ref name="aljazeera"></ref> הוא הרג שם לפחות 21 אזרחים, כשארבעה מתוכם מתו בבית החולים. הוא ירה ופוצץ מכל גז ולאחר מכן לקח 16 בני ערובה והתבצר בקומה הרביעית של הקניון. חלק מבני הערובה הצליחו ליצור קשר עם בני משפחתם ולדווח על לכידתם.<ref></ref>

היורה שידר את האירוע בסטרימינג בשידור חי בחשבון הפייסבוק שלו, שהושבת לאחר זמן קצר על ידי חברת פייסבוק.<ref name="thairath.co.th"/><ref name="NBC"></ref>

שוטרים וחיילים הסתערו על הקניון ודרשו את כניעתו של ת'ומה, אך זה הגיב ביריות, הרג שוטר ופצע שלושה נוספים. הוא נשאר בקניון מספר שעות, במהלכן אמו הובאה למקום על ידי הרשויות כדי לנסות לשכנע אותו להיכנע.<ref></ref>

==סיום האירוע==
ב-9 בפברואר 2020, בשעה 9:13 בבוקר, הודיעה משטרת תאילנד כי המפגע נורה ונהרג בחילופי אש עם שוטרים.<ref></ref><ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:פשע בתאילנד
קטגוריה:מעשי טבח
קטגוריה:2020
קטגוריה:נאקון ראטצ'אסימה
קטגוריה:רציחות ששודרו בשידור חי
הארי מט דה בלס

הארי מט דה בלס, נוף, 1525-1550
הארי מט דה בלס (בהולנדית: Herri met de Bles; הידוע גם בשם אנרי בלס, ארי דיננט, האר דה פטיניר וסיבטה; בערך 1510 – בערך 1555–1560) היה צייר נוף רנסאנס ומנייריזם צפון פלמי, יליד בוביני או דיננט (בהווה בבלגיה).<ref>Fraiture, Pascale (2 November 2004). "Contribution of scientific methods to the understanding of the work of the 16th century painter, Henri Bles". Dendrochronologia. 20 (3): 285–299</ref>

== ביוגרפיה ==
מעט מאוד ידוע על האמן. ייתכן שהוא זהה לצייר בשם אנדרה דה פטניר שהצטרף לגילדת לוקאס הקדוש באנטוורפן בשנת 1535. ייתכן שהוא היה קשור לצייר הנוף יואכים פטיניר, אם כי ייתכן שהוא לא הוכשר אצלו בגלל הפרש הגילים.<ref name=":0">Liechtenstein, the Princely Collections, Metropolitan Museum of Art, 1985, p. 279-280</ref>

ייתכן שהוא ביקר באיטליה, אך אין שום עדות תיעודית לכך. עבודתו הייתה פופולרית באיטליה, שם היה ידוע בשם 'סיבטה' בגלל הינשוף הקטן שמופיע לעיתים קרובות בציוריו (בדרך כלל בעץ חלול או בחלל בין כמה סלעים). הביוגרף מהמאה ה-17 קרל ואן מנדר ראה מוטיב זה כחתימתו.<ref name=":1">Hans Devisscher: "Bles [Blesio, Blesius, Blessio; de Dinant, de Patinir], Herri met de [Henri, Henrico; Herry (met de)] [Civetta]" Grove Art Online. Oxford University Press, [accessed 11 July 2014]</ref> השם Herri met de Bles מתורגם מילולית מהולנדית כמו הארי עם להבה, ולפי הדיווחים, ניתן לו עקב השימוש בלבן האופייני לו.<ref name=":0" />

== יצירתו ==
הארי נט דה בלס, דויד ובת שבע, 1535-1540
הוא תרם, יחד עם יואכים פטיניר, לסגנון מובהק של ציור נוף רנסאנס בצפון אירופה, ששילב אירועי היסטוריה או סצנות דתיות לקומפוזיציות שהוגדרו על ידי פרספקטיבה ואפקטים אטמוספיריים. שניהם ציירו נופים (נופי עולם) שנראו מנקודת מבט גבוהה וסלעים רבים. הם לא התכוונו ליצור תיאור ריאליסטי אלא אפקט של אווירה מיוחדת. הארי מט את דה בלס כלל תמיד בציור כמה דמויות קטנות שהיו מעורבות בפעילות כרייה, אפיזודה דתית או פעילויות יומיומיות כמו חקלאות או סחר.

נופיו שונים מאלה של פטיניר בהיבטים שונים: עבודתו של דה בלס מציגה נופים קדמיים יותר, קומפוזיציה רופפת יותר ופירוט רב יותר. בחירת הצבעים שלו בדרך כלל עשירה פחות מזו של פטיניר.<ref name=":1" />

יחד עם קבוצה של חסידי הירונימוס בוש מאנטוורפן שכללה את יאן מנדן, פיטר הויס ויאן וולנס דה קוק, המשיך דה בלס את מסורת הדימויים הפנטסטיים אל המאנריזם הצפוני.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Norman E. Muller (Ed.): Herri met de Bles: Studies and Explorations of the World Landscape Tradition. Brepols, Turnhout 1998, 
* Michel Weemans. "Herri met de Bles's sleeping peddler: an exegetical and anthropomorphic landscape". Art Bulletin, Sept 2006.
* Weemans, Michel. "Herri Met de Bles's Way to Calvary: A Silenic Landscape," Art History, 32,2 (2009), 307-331.
</div>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים פלמים
קטגוריה:נפטרים ב-1555
אדם זר (מיני-סדרה)

אדם זר (באנגלית: The Stranger) היא מיני-סדרה בריטית המבוססת על ספרו באותו השם של סופר המתח הרלן קובן.

מיני-הסדרה עלתה לשידור בכל הפלטפורמות של שירות הזרמת המדיה נטפליקס ב-30 בינואר 2020.

==תקציר העלילה==
זרה מוחלטת ניגשת לאדם פרייס, אדם בעל משפחה מושלמת לכאורה, ומספרת לו סוד מפתיע על אשתו. הוא מחליט לצאת לחפש תשובות ושוקע בתעלומה סבוכה שממוטטת את חייו המושלמים.
==צוות השחקנים==
===ראשי===
* ריצ'רד ארמיטאג' - אדם פרייס
* שיבון פינרן - ג'ואנה גריפין
* ג'ניפר סונדרס - היידי דויל
* שון דולי - דאג טריפ
* פול קיי - פטריק קאץ
* דרוולה קירוואן - קורין פרייס
* קדיף קירוואן - וסלי רוס
* ג'ייקוב דודמן - תומאס פרייס
* אלה-ריי סמית' - דייזי הוי
* ברנדון פלוס - מייק טריפ
* מישה הנדלי - ראיין פרייס
* אנתוני הד - אדגר פרייס
* האנה ג'ון-קאמן - הזרה
* סטיבן ריאה - מרטין קילאן

===משני===
* קאי אלכסנדר - דנטה גונארסון
* טמיקה גרינאווי - מריסה דספורד
* לילי לאבלס - אינגריד פריזבי

==הפקה==
===פיתוח וליהוק===
בינואר 2019, הוכרז כי נטפליקס החלה בפיתוח מיני-סדרה שתבסס על הרומן "אדם זר" של הרלן קובן, כאשר העיבוד ייכתב על ידי דני ברוקלהורסט ויככב בו השחקן ריצ'רד ארמיטאג' בתפקיד ראשי. עד חודש מרץ, ליהוק צוות השחקנים הושלם, כולל שיבון פינרן, האנה ג'ון-קאמן, ג'ניפר סונדרס, אנתוני הד וסטיבן ריאה.

===צילומים===
צילומי מיני-הסדרה החלו במרץ 2019, והתקיימו במנצ'סטר. באפריל, הצילומים התקיימו בבורי ובבולטון, ובסטוקפורט ביוני.

==ביקורות==
אתר הביקורות "Rotten Tomatoes" דיווח על הציון 87% עם דירוג ממוצע של 6.25/10, על בסיס על 11 ביקורות. הקונצנזוס הביקורתי באתר קובע כי "אם לא היא לא ממכרת ממש כמו חומר המקור שלה, "אדם זר" היא בעלת צוות שחקנים חזק ומותחת מספיק כדי להותיר את הצופים בקצה מושבם." באתר "Metacritic", המיני-סדרה זכתה לציון ממוצע משוקלל של 62 מתוך 100, על בסיס 5 ביקורות, דבר המציין "ביקורות חיוביות לרוב".

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות דרמה בריטיות
קטגוריה:סדרות מתח בריטיות
קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
ג'רזי ג'איינט

תרנגול ג'רזי ג'איינט (באנגלית: Jersey Giant) הוא גזע של תרנגול מבוית שנוצר במדינת ניו ג'רזי שבארצות הברית בשלהי המאה ה-19.

== היסטוריה ==
הגזע נוצר על ידי ג'ון ותומס בלאק, במטרה להוות תחליף לתרנגול הודו ששימושו היה בעיקר בתעשיית הבשר. הגזע הוא תוצר של הכלאות של תרנגול ג'אווה שחור, לאנגשאן שחור וברהמה כהה.

==מאפיינים פיזיים ומראה==
גזע תרנגול הג'רזי ג'איינט הוא מבין התרנגולים הגדולים ביותר בעולם. משקל הנקבה הוא 4.5 ק"ג ואילו הזכר מגיע עד למשקל של 6 ק"ג. התרנגול נמצא במיקום שלושת הגדולים (תרנגולי הבית הגדולים בישראל),יחד עם הגזעים קוצ'ין, ברהמה. למרות גודלו המרשים, הכרבולת קטנה יחסית, אצל הנקבה כמעט ובלתי ניתן להבחין בה. אצל הזכר ניתן להבחין בכרבולת, וניתן לראות 5 זיזים כאשר 3 מהם בולטים. המקור שלו שחור כתום, ורגליו שחורות גם הן. התרנגול נמצא בצבע עיקרי אחד (שחור).

===מאפייני הטלה===
התרנגולות הנקבות אינן מטילות מרשימות ביותר מבחינת כמות הביצים, והן מטילות 180–220 ביצים בשנה אבל עם זאת, יכולות ההטלה שלהן טובות גם בחורף, ואין הבדל משמעותי בין מספר הביצים בחורף לבין מספר הביצים בקיץ ובאביב. למרות הכמות המועטת של הביצים, הביצים דווקא די גדולות ומשקלן נע בין 65 ל-75 גרם. צבע קליפת הביצים חום בהיר.

==מזג==
הג'רזי ג'איינט נחשבים לתרנגולים מצוינים לגידול ביתי, אף על פי גודלם המרשים הם שקטים, חברותיים מאוד והם בין היתר התרנגולים בעלי המזג הכי רגוע לגודל שלהם. בשל משקלם, הם לא מסוגלים לעוף או לקפוץ גבוה, ולרוב הם לא רצים. בשל המזג העדין והרגוע של תרנגולי הג'רזי ג'איינט, הם הפכו בשנים האחרונות ליותר ויותר נפוצים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://iw.erch2014.com/dom-i-semya/19271-dzhersiyskiy-gigant-poroda-kur-foto.html ענק ג'רזי - גזע התרנגולות (צילום)]
* [https://www.mypetchicken.com/chicken-breeds/Jersey-Giant-B57.aspx Jersey Giant]
*[http://www.livestockconservancy.org/index.php/heritage/internal/jerseygiant שמירת בעלי החיים תרנגול הג'רזי ג'אינט] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גזעי תרנגולים
Fai rumore

"Fai rumore" (בעברית: "עושה רעש") הוא שיר באיטלקית, שנכתב והולחן על ידי דיודאטו ואדווין רוברטס ובוצע על ידי דיודאטו. השיר היה אמור לייצג את איטליה באירוויזיון 2020 ברוטרדם, הולנד, בעקבות זכייתו במקום הראשון בפסטיבל סן רמו. אך בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בעולם הוחלט לבטל את אירוויזיון 2020.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2020
קטגוריה:שירי איטליה באירוויזיון
קטגוריה:שירי פסטיבל סן רמו 2020
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
שגרירות צרפת בישראל

שגרירות צרפת בישראל היא השגרירות, הנציגות הדיפלומטית ומקום משכן שגריר ממשלת צרפת בישראל. השגרירות נמצאת בתל אביב, במקביל לקונסוליה הצרפתית בירושלים.

== היסטוריה ==
הנציגות הדיפלומטית הצרפתית הראשונה בארץ ישראל היא הקונסוליה הצרפתית בירושלים, שהוקמה כדי לייצג את האינטרסים הצרפתיים בירושלים בפני שלטונות האימפריה העות'מאנית. הקונסוליה פעלה גם בימי המנדט הבריטי, ועם הקמת מדינת ישראל הקימה צרפת שגרירות בתל אביב. מכיוון שצרפת לא מכירה בירושלים כבירת מדינת ישראל לא אוחדו הנציגויות. השגרירות בתל אביב ממונה על יחסי ישראל–צרפת בעוד הקונסוליה בירושלים מספקת שירותים לאזרחי צרפת בירושלים ובשטחי הרשות הפלסטינית.

השגרירות ייצגה בעבר את ענייני סנגל בישראל.

== שגרירים ==
* אלבר ונטיה (Albert Vanthier) 1949–1949 (ציר)
* אדואר פליקס גואן 1949–1952 (ציר עד 1952)
* פייר ז'ילבר 1952–1959
* ז'ן בורדייט 1959–1965
* ברטראן דה לה-סבלייה 1965–1968
* פרנסואה אירה 1968–1973
* ז'אן ארלי 1973–1977
* מארק בונפוס 1977–1982
* ז'אק דופון 1982–1986
* אלן פיירה 1986–1991
* ז'אן-לואי לוסה 1991–1993
* פייר ברושאן 1993–1995
* ז'אן-נואל לאקוסט 1995–1999
* ז'אק הונצינגר 1999–2003
* ז'ראר ארו 2003–2006
* ז'אן-מישל קזה 2006–2009
* כריסטוף ביז'ו 2009–2013
* פטריק מייסונבה 2013–2016
* הלן לה גל 2016–2019
* אריק דנון 2019–2023
* פרדריק ז'ורנס 2023–נוכחי

== קונסוליות ==
קונסוליות נוספות של צרפת נמצאות בירושלים ובחיפה, וקונסולי כבוד יש בבאר שבע ובאילת.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יחסי ישראל–צרפת
צרפת
ישראל
ג'ון בראנץ'

ג'ון בראנץ' הבן (באנגלית: John Branch Jr.; 4 בנובמבר 1782 – 3 בינואר 1863) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית, מזכיר הצי של ארצות הברית, מושל קרוליינה הצפונית והמושל האחרון של טריטוריית פלורידה.
==ביוגרפיה==
ג'ון בראנץ' נולד ב-4 בנובמבר 1782 במחוז הליפקס שבקרוליינה הצפונית למשפחה עשירה בעלת קרקעות. הוא למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, שם הוא היה חבר באגודה פילנתרופית. הוא העסיק את עצמו כבעל מטעים וכאיש ציבור. בין השנים 1811 -1817 הוא כיהן כחבר הסנאט של קרוליינה הצפונית ולאחר מכן ועד 1820 הוא כיהן כמושל המדינה. לאחר תקופת כהונה נוספת בסנאט המדינה הוא ייצג אותה בסנאט של ארצות הברית בין השנים 1823–1829 והיה מתומכיו הבולטים של אנדרו ג'קסון.

כאשר נבחר ג'קסון לנשיאות ארצות הברית הוא בחר בבראנץ' לתפקיד מזכיר הצי. בתפקידו זה קידם בראנץ' מספר רפורמות במדיניות ובמנהלה של צי ארצות הברית, שרבות מהן לא יושמו אלא שנים רבות לאחר מכן. הוא צמצם את המשאבים שהוקצו לטובת בניית ספינות חדשות, תוך כדי שהוא הרחיב את המשאבים שהוקצו לטובת שיפוצים נרחבים של ספינות קיימות. בראנץ' גם דאג לשליחתה של הפריגטה USS Potomac אל המזרח הרחוק כדי להעניש את רוצחי צוותי ספינות סוחר אמריקאיות וכדי לקדם באופן כללי את הגנת הסחר האמריקאי באזור.

ב-1831 התפטר בראנץ' מתפקידו במהלך מה שנודע כפרשיית התחתונית שבה היה מעורב נידוי חברתי של פגי איטון, רעייתו של מזכיר המלחמה ג'ון איטון, על ידי קבוצה של חברי הקבינט של ארצות הברית ונשותיהם בהובלתה של פלוריד קלהון, רעייתו של סגן הנשיא ג'ון קלהון. מאוחר יותר באותה השנה נבחר בראנץ' כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית ובהמשך למשרות פוליטיות שונות בקרוליינה הצפונית. באמצע שנות ה-30 של המאה ה-19 הוא עבר למחוז לאון שבפלורידה, שם הוא חי במשך רוב 15 השנים הבאות באחוזת לייב אוק שבבעלותו. ב-1844 מינה אותו הנשיא ג'ון טיילר למושל פלורידה, שהייתה אז עדיין טריטוריה ובתפקיד זה הוא כיהן עד לבחירות הראשונות למשרת מושל המדינה ב-1845 שנערכו לרגל קבלתה של פלורידה כמדינה. בראשית שנות ה-50 של המאה ה-19 שב בראנץ' לקרוליינה הצפונית.

ג'ון בראנץ' נפטר באנפילד שבקרוליינה הצפונית ב-4 בינואר 1863. הוא נטמן בבית הקברות אלמווד שבמקום. הוא היה דודו של גנרל צבא הקונפדרציה לורנס אובריאן בראנץ'. בתו נישאה לדניאל סמית' דונלסון, פוליטיקאי ואיש צבא ואחיינו של הנשיא ג'קסון. על שמו של בראנץ' קרוי מחוז במישיגן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:מזכירי הצי של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל אנדרו ג'קסון
קטגוריה:מושלי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:מושלי פלורידה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1782
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1863
חואן ארסה

חואן ארסה (בספרדית: Juan Arza; 12 ביוני 1923 – 11 ביולי 2011) היה כדורגלן ומאמן ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ.

הוא שיחק במהלך רוב הקריירה שלו בסביליה, וערך בסך 349 הופעות ליגה בהן כבש 182 שערים ב-16 עונות. לאחר הקריירה שלו גם אימן אותה מספר פעמים.

==ביוגרפיה==

ארסה נולד באסטלה, מחוז נווארה, שבספרד בשנת 1923, וקבוצתו הראשונה הייתה קבוצת עיר הולדתו איזארה. הוא עבר לקבוצת דפורטיבו אלאבס מחבל הבסקים, ולאחר מכן שיחק במשך שנה אחת במלאגה. בשנת 1943, בגיל 20, הצטרף ארסה לקבוצה סביליה שמאנדלוסיה. בהופעת הבכורה שלו כבש שלושער במשחק הבית נגד סבדל, ומשם המשיך לכבוש 57 שערים בארבע עונותיו הראשונות שם, תוך כדי שהוא זוכה עימה בתואר ליגה ראשון (ויחידי עד כה) של הקבוצה בהיסטוריה בעונת 1945/46. הוא היה גם שותף בזכייתה בגביע הספרדי של 1948, וגם כבש במשחק הגמר נגד סלטה ויגו.

כינויו של ארסה היה "El Nino de Oro" ("נער הזהב"), ובעונת 1954/55 הוא כבש 29 שערי ליגה שהעניקו לו את תואר הפיצ'יצ'י. עונתו האחרונה בסביליה הייתה עונת 1959/60 בה שיחק רק שבעה משחקים, ובסיומה עזב אותה בגיל 36. קבוצתו האחרונה בקריירה הייתה אתלטיקו אלמריה בה שיחק במשך שנה אחת לפני שפרש. ארסה הוא השחקן שכבש הכי הרבה שערי ליגה במדי סביליה במהלך ההיסטוריה, עם 182 שערים, ובכל המסגרות הוא ממוקם במקום השני אחרי קמפנאל. בטבלת ההופעות הוא ממוקם במקום השני עם 414 הופעות בסך, אחרי חסוס נבאס. כמאמן הוא אימן מספר עונות את סביליה וסלטה ויגו.

ארסה ערך רק 2 הופעות במדי נבחרת ספרד במשך 5 שנים, והופעת הבכורה שלו הייתה בהפסד 3–2 לאירלנד. הוא גם שיחק בספרד ב' בה ערך הופעה אחת בשנת 1954.

ארסה נפטר ב-17 ביולי 2011 בסביליה שבספרד, בגיל 88.

==תארים==
;סביליה
* אליפות ספרד: 1945/46
* הגביע הספרדי: 1948

;אישיים
* תואר הפיצ'יצ'י: 1954/55

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חלוצי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו אלאבס
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:מאמני כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:מאמני סביליה
קטגוריה:מאמני סלטה ויגו
קטגוריה:מאמני דפורטיבו לה קורוניה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2011
טום וג'רי: בחזרה לארץ עוץ

טום וג'רי: בחזרה לארץ עוץ (באנגלית: Tom and Jerry: Back to Oz) הוא סרט אנימציה אמריקאי לילדים מסוגת קומדיה, פנטזיה והרפתקאות. הסרט הוא עיבוד לסרט "הקוסם מארץ עוץ" שהופץ בשנת 1939 על ידי מטרו גולדווין מאייר, ומבוסס על הסיפור "הקוסם מארץ עוץ" שכתב ליימן פרנק באום כחלק מסדרת ספרי עוץ. הסרט בוים על ידי ספייק ברנדט וטוני סרוון ונכתב על ידי גן גרילו. זהו סרט המשך לטום וג'רי והקוסם מארץ עוץ משנת 2011.

הסרט הופץ לראשונה ב-DVD בארצות הברית ב-21 באוגוסט 2016.

== תקציר העלילה ==
לאחר שהמכשפה המרשעת נעלמה מארץ עוץ, טום החתול וג'רי העכבר, ביחד עם דורותי, חוזרים לקנזס. לרוע המזל, נבל חדש מגיח ממעמקי העיר הקסומה: מלך הננסים המרושע. לאחר שחטף את גלינדה המכשפה הטובה, המלך המרושע וצבאו הורסים בארץ עוץ, כשרק דבר אחד מונע מהם לשלוט בארץ עוץ: הנעליים האדומות של דורותי. כעת טום וג'רי חוזרים לארץ עוץ ולהציל את המקום האהוב עליהם יחד עם הקוסם, דורותי, טוטו, הדחליל, איש הפח והאריה הפחדן.

== הדמויות והמדבבים ==
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! |שם הדמות
!מדבב/ת באנגלית
|-
|דורותי
|גריי דליסל (דיאלוג)איימי פמברטון (שירה)
|-
|טום וג'רי
|בילי וסט ובוב ברגן
|-
|הקוסם מארץ עוץ, בוטץ', דרופי
|ג'ו אלסקי
|-
|האנק, הדחליל
|מיכאל גוה
|-
|היקורי, איש הפח
|רוב פאולסן
|-
|זקה, האריה
|טוד סטאשוויק
|-
|דודה אם, גלינדה
|פרנסס קונרוי
|-
|המכשפה המרשעת מן המערב
|לריין ניומן
|-
|דוד הנרי, עורב
|סטיפן רוט
|-
|טופי עכבר מונצ'קין, טרקטור
|קאת' סוסי
|-
|מר ביב, מלך הננסים
|ג'ייסון אלכסנדר
|-
|מלכת העכברים
|איימי פמברטון
|-
|הנמרה הרעבה
|אנדראה מרטין
|-
|קאלווין קרני, גחלילית
|ג'יימס מונרו איגלהארט
|-
|ספייק
|ספייק ברנדט
|}

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:הקוסם מארץ עוץ: עיבודים לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הנפשה מוזיקליים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי ילדים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי טום וג'רי
קטגוריה:סרטי קרוס-אובר
קטגוריה:האחים וורנר הנפשה: סרטים
קטגוריה:סרטי אנימציה שיצאו ישירות בפורמט לצפייה ביתית
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קוורסילורוס

קוורסילורוס (שם מדעי: Quercylurus; מילולית: "החתול של קוורסי ") הוא סוג נכחד של טורף ממשפחת הנימרווידיים, שחי בתחילת האוליגוקן של אירופה. הממצאים שלו התגלו בחפירות בצרפת ותוארו ב-1979 בידי החוקר גינצבורג. תחילה הוא סווג למשפחת החתוליים אך הועבר למשפחת הנימרווידיים הקרובה, אשר הכילה מינים בעלי ניבי חרב שכונו "שנחרבים מזויפים". בסוג זה ישנו מין אחד - Quercylurus major.

ככל הנראה הקוורסילורוס היה הגדול שבבני משפחתו, גדול גם יותר מההופלופונאוס. הוא הגיע לגודל של דב חום בינוני במשקל 200 עד 400 קילוגרם ולגובה מטר. בקדמת פיו בלטו ניבים גדולים ארוכים שדמו לניבי השנחרבים ועזרו להריגת טרף במהירות. בדומה לדובים הוא הלך על כפותיו, ואולי היה בעל טפרים נשלפים גדולים.

טורף זה מילא את גומחת האריות והטיגריסים המודרניים, והוא היה כבד מכדי לרוץ במהירות אחרי טרף ובמקום זה ארב לו במסתור, ואז הרג אותו בנשיכה חזקה בגרון. בדומה ליונק קרוב שנמצא באתר - האאופליס הוא היה יכול כנראה לטפס על עצים בדומה לנמר בעזרת שרירי הרגליים והחזה הגדולים, שם אולי ניזון מהטרף בלי חשש מאוכלי נבלות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נימרווידיים
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באירואסיה
קטגוריה:יונקים שחיו באוליגוקן באירופה
קטגוריה:טורפים שחיו בפלאוגן
טום וג'רי: וילי וונקה ומפעל השוקולד

טום וג'רי: וילי וונקה ומפעל השוקולד (באנגלית: Tom and Jerry: Willy Wonka and the Chocolate Factory) הוא סרט אנימציה אמריקאי לילדים מסוגת קומדיה, פנטזיה והרפתקאות. הסרט הוא עיבוד לסרט "וילי וונקה ומפעל השוקולד" שהופץ בשנת 1971 על ידי האחים וורנר, ומבוסס על הסיפור "צ'ארלי והשוקולדה" שכתב רואלד דאל. הסרט בוים על ידי ספייק ברנדט וטוני סרוון ונכתב על ידי ג'ין גרילו. הסרט מספר את סיפור "וילי וונקה ומפעל השוקולד" מנקודת מבטם של טום וג'רי.

הסרט הופץ לראשונה ב-VOD בארצות הברית ב-27 ביוני 2017 וב-DVD ב-11 ביולי 2017.

== תקציר העלילה ==
הסרט מספר על טום החתול וג'רי העכבר, אשר הצטרפו אל צ'ארלי באקט וסבא ג'ו אל מפעל השוקולד הקסום של וילי וונקה.

== הדמויות והמדבבים ==
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! |שם הדמות
!מדבב/ת באנגלית
|-
|טום וג'רי, ספייק
|ספייק ברנדט
|-
|וילי וונקה
|ג'יי פי קארליאק
|-
|סבא ג'ו, ביל מנהל חנות הממתקים, מר סם ביוריגרד
|ג'ס הארנל
|-
|צ'ארלי באקט
|לינקולן מלצ'ר
|-
|מר סלאגוורת' / מר ווילקינסון
|מיק ווינגרט
|-
|גב' טי.וי.
|לורי אלן
|-
|דרופי, כתב אמריקאי
|ג'ף ברגמן
|-
|אוגוסטוס גלופ, ווינקלמן
|רייצ'ל בוטרה
|-
|גברת באקט
|קייט היגינס
|-
|ויולט ביוריגרד
|דאלאס לובטו
|-
|ורוקה סולט
|אמיל אובריין
|-
|מר סולט, מר טורקנטי
|שון שאמל
|-
|טאפי
|קאת' סוסי
|-
|קריין, כתב גרמני
|ג'ים וורד
|-
|גברת גלופ
|אודרי ווסילבסקי
|-
|מייק טי.וי.
|לורן וויסמן
|}

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:צ'ארלי בממלכת השוקולדה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הנפשה מוזיקליים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי ילדים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי טום וג'רי
קטגוריה:סרטי קרוס-אובר
קטגוריה:האחים וורנר הנפשה: סרטים
קטגוריה:סרטי אנימציה שיצאו ישירות בפורמט לצפייה ביתית
קטגוריה:סרטים המבוססים על ספרי רואלד דאל
טיי דולה סיין

טיירון ויליאם גריפין ג'וניור (באנגלית: ; נולד ב-13 באפריל 1985), ידוע בשם הבמה טיי דולה סיין (Ty Dolla Sign; מעוצב כ-Ty Dolla $ign), הוא ראפר, זמר, פזמונאי ומפיק מוזיקלי אמריקאי.

== קריירה ==
טיי דולה סיין זכה להכרה לראשונה ב-2010, בזכות הופעת האורח שלו בשירו של הראפר וואי ג'י , "Toot It and Boot It", אותו כתב והפיק עבור חברת התקליטים דאף ג'אם.

ב-2012 חתם טיי דולה סיין על חוזה הקלטות עם חברת אטלנטיק רקורדס. לאחר חתימתו עם אטלנטיק, ב-1 באוקטובר 2012 הוציא את מיקסטייפ הבכורה שלו, Beach House.

בקיץ 2013, נחשף כי טיי דולה סיין חתם בחברת התקליטים של הראפר ויז קאליפה, טיילור גאנג . באותה שנה הוציאו יחד טיי דולה סיין וויז קאליפה מיני-אלבום משותף בשם Talk About It in the Morning.

בנובמבר 2015 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Free TC, שזכה להצלחה רבה והגיע למקום ה-14 בבילבורד 200. ב-2018, השתתף בשירו של פוסט מאלון, "Psycho", שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100.<ref></ref>

ב-3 בספטמבר 2020 הוציאה הזמרת סיזה את הסינגל "Hit Different", בהשתתפותו.<ref></ref> באוקטובר, הוציא את אלבומו השלישי, Featuring Ty Dolla Sign, שהגיע למקום הרביעי במצעד בילבורד 200.<ref name="Billboard 200"></ref>

ב-2021, הוציא יחד עם הצמד המוזיקלי Dvsn את האלבום Cheers to the Best Memories. באותה השנה, השתתף באלבומו של קניה וסט, Donda, בשיר "Junya, Pt. 2", ובאלבומו של דרייק, Certified Lover Boy, בשיר "Get Along Better".

ב-17 ביולי 2023 הוציא את הסינגל "Motion" בהשתתפות כריס בראון. בשנה זו, הכריז טיי דולה סיין על אלבום משותף יחד עם הראפר קניה וסט, שייצא לאור תחת שם הצמד . הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Vultures" יצא לאור בנובמבר 2023. האלבום יצא בפברואר 2024, תחת השם Vultures 1.<ref></ref> האלבום היה לאלבומו הראשון שהגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200. מתוך האלבום יצא הסינגל "Carnival", שהגיע למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100, והיה לשירו השני שהגיע להישג זה.

== חיים אישיים ==
טיירון ויליאם גריפין ג'וניור נולד ב-13 באפריל 1985 בלוס אנג'לס. מ-2017 עד 2019 ניהל זוגיות יחד עם הזמרת האמריקאית לורן ג'אורגוי .

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===

* Free TC (2015)
* Beach House 3 (2017)
* Featuring Ty Dolla Sign (2020)

=== מיני-אלבומים ===
* 
* 

=== מיקסטייפים ===
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:פזמונאים אמריקאים
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:מפיקי היפ הופ אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
סנסנוסמילוס

סנסנוסמילוס (שם מדעי: Sansanosmilus) הוא סוג נכחד של טורף דמויי חתול גדול ממשפחת הברבורופליים. הוא חי בסוף תקופת המיוקן שלפני 13.6—11.1 מיליון שנה מזמננו, למשך 2.5 מיליון שנה בקירוב באזור של אירופה ואסיה.

היונק הטורף היה קרובו של הברבורופליס בעל ניבי הענק. הוא דמה לו במראהו, אך היה קטן יותר ולא על על 80 קילוגרם ועל אורך 1.5 מטר. למרות זאת היה טורף-על מפחיד באזור חיותו והיה בעל לסתות גדולות שהזכירו לסתות של נמרים או של חתולים מוקדמים שונים. היונק היה בעל רגליים חזקות עם כפות דומות לכפות דובים, אך קצרות יחסית ובעל זנב ארוך וגמיש.

==מינים==
יונק זה הוגדר ב-1929 בידי החוקר ההונגרי מיקלוש קרצוי ששייך אותו יחד עם סוגים קרובים למשפחת הנימרוידיים. בהמשך הועבר למשפחת הברבורופליים.

כיום ישנם 3 מינים קיימים בסוג:
* Sansanosmilus jourdani - התגלה בממצאים בצרפת, ספרד וגרמניה
* Sansanosmilus palmidens - התגלה בממצאים בצרפת ובסין
* Sansanosmilus vallesiensis - התגלה בממצאים בספרד. מספר חוקרים רואים בו תת-מין של S. jourdani.

מינים נוספים הועברו ב-2013 לסוג קרוב - האלבנוסמילוס.

==קישורים חיצוניים==

סנסנוסמילוס לצד [[נקרומאניס (Necromanis), מסדרת הפנגולינאים.]]

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1929
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מיקלוש קרצוי
קטגוריה:ברבורופליים
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באירואסיה
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן באסיה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1929
אלבנוסמילוס

אלבנוסמילוס (שם מדעי: Albanosmilus) הוא סוג נכחד של טורף דמויי חתול ממשפחת הברבורופליים, שבמקור השתייך למשפחת הנימרוידיים. הוא חי בסוף המיוקן שלפני 12 עד 9.5 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו באירופה, באסיה ובאמריקה הצפונית. הסוג הוגדר ב-1929 בידי החוקר ההונגרי מיקלוש קרצוי , אשר בתחילה סיווג אותו כחלק מהסוג הקרוב סנסנוסמילוס. ידוע רק מין אחד מהסוג - Albanosmilus jordani. משמעות שמו היא: "החתול של אלבן ", חבל במחוז טארן שבצרפת בו התגלה.

האלבנוסמילוס היה טורף גדול באורך 1.6 מטר ומשקל של 120 עד 200 קילוגרם בממוצע. מבנה הלסתות שלו היה מעט מוארך יותר משל החתוליים, אך הוא הכיל ניבים גדולים כמו של הברבורופליס ושל השנחרבים. הוא היה דומה לאריה או לדוב בצורתו, והוא היה כבד מכדי לרדוף במהירות אחרי טרף, כך שהוא ניזון ממארב לטרף במחבוא או שניזון ממינים גדולים כמו פרסתנים גדולים, אותם דקר באמצעות ניביו החדים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ברבורופליים
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באירואסיה
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באמריקה הצפונית
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן באירופה
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן באסיה
חדשות היום

חדשות היום היא תוכנית אקטואליה יומית ישראלית המסקרת את אירועי היום בהגשת אלי ראכלין. התוכנית משודרת החל מ-9 בפברואר 2020 ברשת 13. בעבר התוכנית הוגשה בהגשה זוגית של מירי נבו ואלי אילדיס ועל ידי אלמוג בוקר.

== מבנה התוכנית ==
התוכנית מסקרת את אירועי היום בישראל ומחוצה לה יחד עם פאנל קבוע לצד כתבי ופרשני "חדשות 13". במהלך התוכנית מתקיימים ראיונות שונים ומתעדכנים בחדשות מתחומים שונים.

== היסטוריה ==
לגו התוכנית הראשון והקודם
לפני עליית התוכנית שודרה התוכנית "הכל כלול". בעקבות בקשתה של המגישה סיוון כהן לצאת לפגרה של שנה בעקבות הריונה, התוכנית יצאה לפגרה.

התוכנית "הדו"ח היומי" נבחרה לקבל את הרצועה של השעה 16:00, אך לא הצליחה להשיג נתוני מדורג גבוהים מאלו שהשיגה ברצועה של השעה 15:00.

ב-17 בדצמבר 2019 פורסם שמירי נבו ואלי אילדיס יגישו תוכנית אקטואליה ברשת 13, וב-9 בפברואר 2020 התוכנית עלתה לאוויר.

ב-7 באפריל 2020 שודרה התוכנית האחרונה לפני יציאתה לפגרה של התוכנית בעקבות קיצוצים וסכסוכי עבודה ב"חדשות 13". ב-9 ביולי 2020 פורסם שמגישי התוכנית מירי נבו ואלי אילדיס לא יחזרו לתפקידים.

ב-2 באוגוסט 2020 חזרה התוכנית מפגרה ושובצה מחדש בשעה 15:00. אלמוג בוקר, שהגיש את "חדשות 16:00" ברצועת השידור של התוכנית בזמן הפגרה, נבחר להגיש את התוכנית.

ב-27 באוגוסט 2020 הושק הפתיח הגרפי של התוכנית. לפני כן, בתוכנית נעשה שימוש בפתיח של משדר מיוחד.

נעימת הפתיחה הראשונה של התוכנית שימשה גם התוכנית "אוטוטו שבת" (ששודרה בימי שישי בעידן ערוץ עשר). נעימת הפתיחה הנוכחית של התוכנית הייתה גם בשימוש בתוכנית "חדשות 16:00" ששודרה בזמן פגרת התוכנית.

ב-5 באוקטובר 2023 שודרה התוכנית האחרונה לפני היציאה לפגרה לא מתוכננת בעקבות פריצתה של מלחמת חרבות ברזל שגרמה לשינויים בלוח השידורים הרגיל.

ב-30 באפריל 2024 חזרה התוכנית למסך, הפעם בהגשת אלי ראכלין, והיא שובצה בשעה 16:00. בנוסף, התוכנית עברה להיות משודרת מאולפני "רשת" הנמצאים ברמת החייל.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות חדשות ואקטואליה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2020
קטגוריה:חדשות 13
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
שגרירות אוקראינה בישראל

שגרירות אוקראינה בישראל היא הנציגות הדיפלומטית של אוקראינה בישראל. החל מספטמבר 2020 מכהן יבהן קורניצ'וק כשגריר.

== היסטוריה ==
מדינת ישראל הכירה בעצמאות אוקראינה ב-25 בדצמבר 1991, אחרי פירוק ברית המועצות. ב-26 בדצמבר כוננו היחסים הדיפלומטיים בין המדינות, ובאוקטובר 1992 נפתחה שגרירות אוקראינה בתל אביב. שגרירות ישראל באוקראינה נפתחה בקייב בתחילת 1993.

בדצמבר 2021, בטקס לציון 30 שנה ליחסים בין המדינות אמר שגריר אוקראינה בישראל, יבהן קורניצ'וק כי מדינתו מכירה בירושלים כבירת ישראל ושתיפתח בה שלוחה של שגרירות אוקראינה.

== קונסוליות ==
חוץ מהשגרירות המרכזית בתל אביב פעלה בין השנים 2008–2014 קונסוליה בחיפה. קונסולי כבוד יש גם בירושלים ובחיפה.

== ראו גם ==
* שגרירות ישראל באוקראינה

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחסי אוקראינה–ישראל
אוקראינה
קטגוריה:נציגויות דיפלומטיות של אוקראינה בעולם
סלעי אדמס (אנטארקטיקה)

סלעי אדמס (באנגלית: Adams Rocks) הם זוג מצוקים חשופים, בארץ מרי בירד, שבאנטארקטיקה.

המצוקים מתנשאים מעל מפרץ בלוק, מצפון לו; וממוקמים 13 קילומטרים מערבית מהר ג'ון בהרי פיליפס, שברכסי פורד.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הצוקים ===

הצוקים מופו על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית, בין השנים 1939–1941; ולאחר מכן על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, באמצעות סקרים על הקרקע, ותצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1959–1965.

=== מקור השם ===

שמם של הצוקים ניתן להם על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

המצוקים נקראים על שמו של ג'יימס ג'י. אדמס (James G. Adams), שהיה בנאי מטעם צי ארצות הברית בתחנת בירד בשנת 1967.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:74 סלעי אדמס] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=121582 סלאי אדמס] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=61&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR סלעי אדמס] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

אדמס
אילורודון

אילורודון (שם מדעי: Aelurodon) הוא סוג יונק נכחד ממשפחת הכלביים, שחי במהלך תקופת המיוקן באמריקה הצפונית לפני 16 עד 53 מיליון שנים מזמננו. הוא הוגדר ב-1858 בידי החוקר ג'וזף ליידי ובסוגו נכללו 6 מינים. טורף זה היה נפוץ מאוד בתקופתו וזאת לפי ממצאי מאובנים שהתגלו במדינות רבות ביניהם: טקסס, נברסקה, נבדה, קולורדו, קליפורניה, מונטנה, קנזס ופלורידה.

==מאפיינים==
האילורודון הגיע לאורך של מטר וחצי ולמשקל של 40 קילוגרם בקירוב. הוא היה בעל חוטם קצר מאוד, שונה מכל כלב מודרני והיה בעל חוש ריח גרוע יותר. עם זאת היו לו לסתות חזקות כמו לסתות צבוע שאיתן היה יכול ללנשוך בעוצמה רבה. מבנה זה רמז שהוא ניזון כהיפרקרניבור והתבסס בעיקר על בשר חיות קטנות עד בינוניות במישורים. להקת כלבים יכלה להרוג טרף הגדול מהן בהרבה. עם זאת בדומה לצבועים אולי הוא ניזון בעיקר מנבלות שהיו פזורות במישורים ועם לסתותיו היה יכול לרסק עצמות.

הוא היה אחד מאחרוני בני תת-משפחת הבורופגיים - תת-משפחת כלביים קדומה שהכילה טורפים בעלי לסתות חזקות, כמו האפיסיון והבורופאגוס. קבוצה זו התפתחה באמריקה הצפונית לאורך הערבות והפרריה הקדומה, בה רעו אייליים, גמליים קדומים ואף מפריטי פרסה כמו סוסים וקרנפים קדומים. כלבים אלה שלטו בערבה, אך החלו להיכחד עקב תחרות עם הטורפים המקומיים, ובהם שנחרבים, צבועים, הדוב הקדום אינדרקטוס וגם כלבים קטנים יותר מהסוג כלב שהחלו לגדול בסוף המיוקן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בורופגיים
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באמריקה הצפונית
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1858
איסכירוקיון

איסכירוקיון (שם מדעי: Ischyrocyon) הוא סוג נכחד של טורף מהמשפחה כלבי דב, אשר חי באמצע תקופת המיוקן שלפני 13.6 עד 10.3 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בארצות הברית והוגדרו ב-1904 בידי החוקרים מתיו וגידלי. בסוג זה היו שני מינים: Ischyrocyon gidleyi שהוגדרו ב-1902 ו-Ischyrocyon hyaenodus שהוגדר ב-1904.

האיסכירוקיון היה טורף בגודל של דוב והוא הגיע לאורך 2.2 מטרים ולמשקל של 300 קילוגרמים. היו לו רגליים חזקות, זנב קצר ועצמות לסת גדולות שיכלו לשבור עצמות ועזרו לו להרוג טרף ביעילות. הוא היה קרוב לאמפיקיון אך קטן יותר ובמראהו דמה מעט לדוב.

המבנה של טורף זה הותאם למרדפים קצרים אחרי טרף. הוא היה איטי יותר ממרבית החתוליים ונראה שצד ממארב. ייתכן גם שחטף טרף לטורפים נוספים שחיו באזור כמו כלביים קדומים או ההאינדון דמוי הצבוע.

==מאובנים==
מאובני האיסכירוקיון התגלו באזורים הבאים:
* צומת בלייר, מחוז אזמרלדה , נבדה
* מחצבת המיקיון, סן ברנרדינו, קליפורניה
* חוות אדם ריסלי מחוז דונליי , טקסס
* וואקיניי (אתר C), מחוז טרגו , קנזס
* גבעת אולקוט, מחוז סיוקס , נברסקה
* אתר קניון איירון , מחוז קרן, קליפורניה
* מחצבת בלוג'אי, מחוז אנטילופ , נברסקה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלבי דב
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באמריקה הצפונית
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן באמריקה הצפונית
דן ברוייט

דני ריי ברוייט (באנגלית: Danny Ray Brouillette; נולד ב-18 באוגוסט 1962) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמזכיר האנרגיה של ארצות הברית מדצמבר 2019 עד ינואר 2021. טרם כהונתו כמזכיר מחלקת האנרגיה היה סגן מזכיר האנרגיה בשנים 2017–2019.

== ביוגרפיה ==
ברוייט נולד בעיירה פיינקורטוויל (Paincourtville) השוכנת בדרום מדינת לואיזיאנה, ולמד באוניברסיטת מרילנד. אחרי שירותו בצבא ארצות הברית, היה ברוייט בין השנים 1989–1997 עוזרו הפרלמנטרי של חבר בית הנבחרים בילי טאוזין, נציג מחוז הקונגרס השלישי של לואיזיאנה. ב-1997 שימש כסגן נשיא בכיר בחברת R. Duffy Wall & Associates עד לשנת 2000. בשנים 2001–2003 היה עוזר המזכיר לעניינים בין-ממשלתיים וקונגרסיאליים במחלקת האנרגיה של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש.

לאחר מכן חזר לעבוד תחת בילי טאוזין, הפעם כראש הסגל שלו, והיה גם מנהל הסגל בוועדת האנרגיה והמסחר של בית הנבחרים בין השנים 2003–2004, אז היה טאוזין יושב ראש הוועדה. ברוייט היה מעורבת בהכנת הוראות הכלולות בחוק מדיניות האנרגיה משנת 2005, במיוחד ביחס לתוכנית עירבון להלוואות של מחלקת האנרגיה והרשאה פדרלית ליבוא ויצוא של גז טבעי נוזלי.

בשנים 2004–2006 היה ברוייט סגן נשיא בחברת פורד, וניהל את צוותי המדיניות הפנימית של התאגיד. הוא שירת גם בוועדת התפעול של פורד באמריקה הצפונית. ב-2006 נשכר ברוייט לראש המדיניות הציבורית וסגן נשיא בכיר באיגוד הרכב של ארצות הברית, המציע שירותים פיננסיים לאנשים ומשפחות המשרתים או ששירתו בעבר בכוחות המזוינים של ארצות הברית. נוסף על כך, בשנים 2013–2016 היה ברוייט חבר במועצת המינרלים והאנרגיה הארצית של מדינת לואיזיאנה.

ב-3 באפריל 2017 הודיע הנשיא דונלד טראמפ כי ימנה את ברוייט לתפקיד סגן מזכיר האנרגיה של ארצות הברית. ב-3 באוגוסט 2017 אושר מינויו בידי הסנאט של ארצות הברית, וב-8 באוגוסט ברוייט הושבע לתפקידו.

ב-18 באוקטובר 2019 הנשיא טראמפ הודיע כי בכוונתו למנות את ברוייט לתפקיד מזכיר האנרגיה של ארצות הברית במקומו של ריק פרי, שהתפטר מתפקיד על רקע פרשת טראמפ–אוקראינה. ב-7 בנובמבר 2019 שלח הנשיא טראמפ את מועמדותו לסנאט, שם דנה ועדת האנרגיה ומשאבי הטבע של הסנאט של ארצות הברית במועמדותו. ב-1 בדצמבר 2019 התפטר פרי באורח רשמי מהקבינט של ארצות הברית ובכך נהפך ברוייט למזכיר המחלקה בפועל שכן אישור מינויו עדיין היה עומד ותלוי בידי מליאת הסנאט. ב-2 בדצמבר אישר הסנאט את מועמדותו ברוב של 70-15. הוא הושבע לתפקיד ב-11 בדצמבר<ref></ref>. על פי מסמכים שהושגו בידי העיתון "Aiken Standard", ברויל האציל רבים מסמכויותיו ותחומי האחריות שלו לתת-מזכיר האנרגיה מארק מנז.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מזכירי האנרגיה של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל דונלד טראמפ
קטגוריה:ראשי סגל בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מרילנד
קטגוריה:משנים למזכירי מחלקות בקבינט של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
מגאריקיון

מגאריקיון (שם מדעי: Magericyon) הוא סוג נכחד של יונק טורף, שחי באירופה של תקופת המיוקן לפני 10 עד 9 מיליון שנה מזמננו. יונק זה היה בעל דמיון לכלביים ולדוביים, אך השתייך למשפחה נפרדת - כלבי דב. המאובנים של טורף זה התגלו בספרד המודרנית ותוארו בשנת 2008. הסוג כולל שני מינים: Magericyon anceps ו-Magericyon castellanus.
== מאפיינים ==
טורף זה היה היפרקרניבור גדול מאוד באורך של 2.2 מטרים ומשקל של עד 200 קילוגרם. הוא היה בעל רגליים חזקות שצוידו בטפרים רחבים, אך לא התאימו לריצה מהירה, והיה בעל לסתות דומות ללסתות של זאב או שועל, אך היו חזקות בהרבה. השיניים הטוחנות שלו היו שטוחות והניבים היו רחבים וקצרים יחסית, אך מחודדים ומותאמים לניפוץ עצמות. טורף זה היה בעל עוצמת נשיכה חזקה משל צבועיים, בשל מבנה שרירי הלסת והצוואר החזקים.

השלד של יונק זה נחשף במהלך 1981 במדריד בספרד, והוא נחשב תחילה לממצא של אמפיקיון, טורף קרוב מאותה המשפחה. בהמשך העבירו אותו לסוג נפרד.

הטורף הקדום חי ביערות ושטחי המרעה העשבוניים של ספרד הקדומה שבאותו זמן קיימה עדרי פרסתנים כמו הקרנף אצרתריום, ההיפריון, החזיר Microstonyx והפילאי Tetralophodon וכן כמה מיני אנטילופות וג'ירפיים. במישורים אלה התקיימו גם טורפים כמו המכיירודוס ועוד שנחרבים, דוביים כמו האגריותריום והאינדרקטוס והצבוע הקדום פרוטיקטיתריום. מרבית טורפים אלה היו זריזים יותר מהמגאריקיון, ואולי הוא חטף להם את טרפם בהנחה שצדו בכמות גדולה יחסית לגופו. התחרות עם טורפים מוצלחים כמו השנחרבים עיצבה את יחסי הגומלין בין שתי הקבוצות והובילה לשגשוג הדדי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלבי דב
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באירואסיה
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן באירופה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2008
מועדון דג הזהב

סמליל המועדון
מועדון דג הזהב (באנגלית: Goldfish Club) הוא מועדון בינלאומי המאגד אנשים שניצלו ממטוסים מתפוצצים על ידי צניחה לתוך המים, או שכלי הטיס שלהם התרסק במים וחייהם נצלו על ידי חגורת הצלה, סירה מתנפחת וכדומה.

הסמליל של המועדון הוא דג זהב עם כנפיים לבנות שעף מעל שני גלים כחולים. המטרה העיקרית של המועדון היא "לשמור על רוח החברה המיוחדת המשותפת לעוברי חוויית השרדות".<ref></ref>

==היסטוריה==
===מלחמת העולם השנייה===
מועדון דג הזהב הוקם בנובמבר 1942 על ידי C.A. רוברטסון, בריטי שעבר באחת מחברות הייצור הגדולות בעולם של ציוד הצלה אווירי לשורדי התרסקויות. לאחר ששמע על חוויותיהם של אנשי טיסה ששרדו התרסקות בים, החליט רוברטסון להקים מועדון אקסקלוסיבי לאנשי האוויר שחייבים את חייהם לחגורות הצלה, מועדון שיאפשר לשורדים להיפגש ולהחליף חוויות.<ref></ref>

בתמיכת החברה, נקרא המועדון "מועדון דג הזהב": זהב לערך החיים, ודגים למים. כל אחד מהחברים קיבל כרטיס חבר ותג רקום על בגדו, אך תקנות לבוש אחידות אסרו לענוד את טלאי דג הזהב על מדים בריטיים ואמריקאיים. בשל כך, רבים מחיילי חיל האוויר האמריקאי וחיל האוויר המלכותי שלחמו במלחמת העולם השנייה תפרו את התג לחגורת ההצלה שלהם.

למועדון הצטרפו גם טייסים ממלחמת העולם הראשונה, שמטוסיהם הופלו יותר מעשרים שנה לפני שהמועדון התחיל.

===לאחר המלחמה===
לאחר המלחמה היו במועדון כ-9,000 חברים מכל סניפי כוחות בעלות הברית. המועדון ניסה לסיים את מתן החברות, אך בקשות המשיכו להגיע. כאשר עזב רוברטסון את עבודתו בשנת 1947, הוא שמר על רשומות המועדון והמשיך להפעיל אותו על חשבונו.

במועדון ישנו חבר איטלקי אחד, משום שהציל טייס של בנות הברית לאחר שמטוסיהם הופלו מעל הים התיכון. במועדון גם חבר גרמני אחד, שמטוס ה-F-104 סטארפייטר שלו התרסק במשימת נאט"ו ב-1971.

נכון ל-2013 יש במועדון כ-500 חברים.<ref></ref>

==בתרבות==
המועדון הוזכר במספר כתבות בעיתונות ואורגנו מטעמו מספר "ארוחות ערב איחוד". כמו כן היו מספר מועדונים שנפתחו מטעמו.

על המועדון פורסמו שני ספרים: "'Down in the Drink" ו-"The Goldfish Club".<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.303rdbg.com/goldfish.html הסבר על המועדון], באתר 303rdbg

==הערות שוליים==

קטגוריה:צניחה
קטגוריה:ארגונים
דפואנודון

דפואנודון (שם מדעי: Daphoenodon) הוא סוג נכחד של יונק טורף בן למשפחה כלבי דוב, שחי בתקופת המיוקן באמריקה הצפונית שלפני 20.43 עד 15.97 מיליון שנה מזמננו. הוא היה קרובו של האמפיקיון, אך היה בעל מבנה מותאם לריצה מהירה יותר.

המאובנים של היונק התגלו בשטחי המדינות: נברסקה, טקסס, ויומינג, ניו מקסיקו, אורגון, קליפורניה ופלורידה והוגדרו ב-1909 בידי החוקר פיטרסון. במקור נקרא הסוג בשם Borocyon. סוג זה כלל חמישה מינים שונים. משמעות שמו היא: "שיני דפואנוס" - סוג קרוב.

הדפואנודון היה טורף בעל מבנה גוף של זאב, אך היה בעל רגליים חזקות שיכלו להאיץ קדימה. הוא הגיע למשקל של 100 קילוגרם ולגובה 80 סנטימטרים וראשו הזכיר מעט צבוע עם לסתות חזקות קצרות וחוטם קצר. הממצאים הכילו דו-צורתיות זוויגית בה הזכרים היו גדולים בהרבה מהנקבות שמבנם התאים יותר לריצה מהירה, ואולי הוא חי בלהקה דומה ללהקת אריות.

טורפים אלה צדו בחבורות קטנות במישורי אמריקה, בהם שוטטו מיני פרסתנים שונים והיו הרבה טורפים כמו ההאינדון, מינים של כלביים ושל שנחרבים. באמצעות מבנה הלסתות והשיניים הרחבות שלהם הם היו טורפים קשוחים מאוד.

== גלריה ==
<gallery mode=packed widths="150px" heights="128px" >
קובץ:Daphoenodon superbus restoration & skeleton.png
קובץ:Daphoenus.jpg
קובץ:Description of new carnivores from the Miocene of western Nebraska (1910) Plate LXXXIII.png|איור שלד של דפואנודון
קובץ:Daphoenus royal tyrrell.jpg|גולגולת של דפואנודון
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלבי דב
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באמריקה הצפונית
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן באמריקה הצפונית
דפואנוס

דפואנוס (שם מדעי: Daphoenus) הוא סוג נכחד של יונק טורף בן למשפחה כלבי דוב. הוא חי מאמצע האאוקן עד לאמצע המיוקן שלפני 42 עד 16.3 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו נמצאו באמריקה הצפונית. הם הוגדרו בידי החוקר ג'וזף ליידי ב-1853 והם היו נפוצים סביב המישורים הגדולים. המאובנים התגלו מאלברטה, קנדה בצפון עד לפלורידה וקליפורניה בדרום.

סוג זה הוא הקדום ביותר בבני משפחתו והוא היה בעל מבנה דומה לשועל או לקויוט. הוא היה בינוני בגודלו במשקל 10 עד 25 ק"ג בממוצע והיו לו רגליים חזקות אך קצרות שהתאימו לתנועה זריזה אך לא לריצה למרחקים כמו זאבים. מעריכים שטורף זה ארב בסבך לטרפו ואז האיץ לעברו וייתכן שגם ניזון מנבלות. הגולגולת שלו הגיעה לאורך 20 ס"מ והייתה בעלת ניבים גדולים ושיניים טוחנות רחבות יחסית, מבנה שהתאים לקריעת בשר. הוא הילך על הכפות הגדולות שלו שדמו לכפות דובים. בשל גודלו הקטן הוא חפר מחילות לגוריו כדי להגן עליהם מטורפים.

הדפואנוס היה אחד הפרימיטיביים בין כלבי הדוב שהיו בעלי מאפיינים הן של כלביים והן של דוביים. משפחה זו הייתה בעלת נציגים גדולים כמו האמפיקיון שהיה גדול מדוב קוטב, אך המינים הראשונים היו קטנים בהרבה. הוא התפתח לטורפים מותאמים יותר למרדף אחרי טרף כמו הדפואנודון והברכירינכוקיון .

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1853
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'וזף ליידי
קטגוריה:כלבי דב
קטגוריה:יונקים שחיו בפלאוגן באמריקה הצפונית
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1853
סאמותריום

סאמותריום (שם מדעי: Samotherium; מילולית: "הבהמה של סאמוס") הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת הג'ירפיים, אשר חי במשך המיוקן והפליוקן באירואסיה ובאפריקה. יונק זה הוגדר ב-1888 והוא נקרא על שם הימצאו באי סאמוס שביוון לראשונה. מאובנים נוספים התגלו בקזחסטן, מונגוליה, אוקראינה, מולדובה ובאפריקה.

הסאמותריום היה ג'ירף קדום בעל צוואר באורך בינוני, שלב מעבר בין האוקפי לג'ירף מודרני והיה קרוב לסוג הנכחד שאנסיתריום. הוא הגיע עד לגובה 1.9–2.3 מטרים והגיע למשקל 300 עד 650 קילוגרם אצל המינים הגדולים ביותר. היו לו רגליים חזקות וארוכות שעזרו לו לרוץ במהירות מטורפים ובקדמת ראשו היו זוג קרניים דקות וחדות. קרניים אלה דמו לקרני ג'ירף אך היו ישרות יותר עם דמיון לקרני אנטילופה.

אורח חייו של הסאמותריום התאים ללעיסת עלים וצמחייה נמוכה עד בינונית, אך המינים הגדולים יכלו לרעות מצמרות עצים נמוכים, מה שהוביל להשתרשות הצוואר הארוך שלהם. המבנה של הטוחנות שהיה בעל מחיצה גבוהה הותאם גם ללעיסת צמחים קשיחים יחסית ונראה שהייתה לו גם לשון ארוכה. התאמה זו עזרה לג'ירף לשרוד בתקופה בה נעלמו מרבית היערות השופעים ואת מקומם תפסו סוואנות בעלות מעט עלים ועצים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1888
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי צ'ארלס עמנואל פורסיית' מיג'ור
קטגוריה:ג'ירפיים פרהיסטוריים
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באירואסיה
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באפריקה
קטגוריה:יונקים שחיו בנאוגן באסיה
קטגוריה:מכפילי פרסה שחיו בנאוגן
יחסי יוון–צ'ילה

יחסי יוון–צ'ילה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה של צ'ילה לבין הרפובליקה ההלנית. הפזורה היוונית בצ'ילה היא הגדולה ביותר באמריקה הלטינית, עם כ-120 אלף ממוצא יווני.

== היסטוריה ==
היחסים בין שתי המדינות החלו בתחילת המאה ה-20, עם הגירה מסיבית של היוונים לצ'ילה, אשר התיישבו בעיקר בערי החוף של אנטופגסטה, לה סרנה וולפראיסו. זרם הגירה זה הביא ליצירתה של קהילה יוונית שנמצאת בצ'ילה עד ימינו, ובא לידי ביטוי באמצעות מוסדות סוציו-תרבותיים שונים, כמו גם יסוד הכנסייה היוונית האורתודוקסית של סנט קונסטנטין ואלנה, הכנסייה הראשונה בצ'ילה, שהוקמה לכבוד היחסים הטובים בין שתי המדינות.

בשנת 1968 הוקם המרכז ללימודים יוונים, ביזנטיים ונאו-הלניים של אוניברסיטת צ'ילה, אשר לקח כמטרותיו פרסום מאמרים, מחקר והפצת תרבות והיסטוריה של אומות הבלקן במדינות דרום אמריקה.

על פי נתוני המכון הלאומי לסטטיסטיקה של צ'ילה, בשנת 2005 התגוררו ביוון 612 אזרחי צ'ילה, בגלל השיעור הנמוך של ההגירה הצ'יליאנית, זו אחת מ-40 הקהילות הגדולות ביותר של צ'יליאנים בעולם.

== יחסי כלכלה ==
יחסי המסחר היווניים נשלטים על ידי הסכם השותפות הכלכלית הצ'יליאני (EPA) שנחתם עם האיחוד האירופי בשנת 2002, ונכנס לתוקף ב-1 בפברואר 2003. בנוסף, "הסכם להגנת הקידום הדדי של השקעות" בין וממשלות יוון וצ'ילה נחתם ביולי 1996. שתי המדינות חברות בארגון לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי (OECD).

בתחום התיירות, אזרחים יוונים וצ'יליאנים רשאים להיכנס באופן חופשי ממדינה אחת לשנייה, מאז שצ'ילה הצטרפה לוויתור על ויזה למשך 90 ימים עד 180 ימים בתוך אזור שנגן, שבו יוון חברה כחלק מחברותה באיחוד האירופי. ממשלת צ'ילה מצידה, כחלק מעקרון ההדדיות, מעניקה פטור למשך 90 יום לאזרחי יוון.

== נציגויות דיפלומטיות ==
היחסים הדיפלומטיים ההדדיים הושעו ברמת השגרירות בתגובה להפיכה בצ'ילה בשנת 1973, וכוננו מחדש בשנת 1992.

יוון מחזיקה בצ'ילה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה, ו-2 קונסוליות באנטופגסטה וולפראיסו. מאידך, צ'ילה מחזיקה ביוון שגרירות באתונה ו-3 קונסוליות בפיראוס, רודוס וסלוניקי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==