OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פנס קסם

פנס קסם
שרטוט של מנגנון פנס קסם
פנס קסם (בלטינית: Laterna magica) הוא מכשיר אופטי המשמש להקרנת תמונות על מסך. פנס הקסם היה המקור למספר פיתוחים בתחום הקולנוע והאנימציה.

==עקרון פעולה==
עקרון פעולתו של פנס קסם זהה לעקרון הפעולה של מקרן שקופיות. המכשיר מורכב ממקור אור ומכלול של עדשות. אם מציבים תמונה שקופה למחצה בין מקור האור לעדשות ניתן להקרין את התמונה על מסך שמוצב במרחק מה מהמכשיר. העדשות משמשות לצורך מיקוד התמונה על המסך.

==היסטוריה==
פנס קסם נטול עדשות הומצא בתחילת המאה ה-15 על ידי ג'ובאני דה פונטנה, רופא איטלקי. לא ברור אם דה פונטנה בנה בפועל פנס קסם או שהוא הסתפק ברישום ההמצאה בספרו Liber Instrumentorum.

יש המייחסים את המצאת פנס הקסם לאתנסיוס קירכר, כומר גרמני, שתיאר בשנת 1671 באופן מפורט מקרן המבוסס על מנורת שמן. התמונות, שצוירו על זכוכית, הוקרנו על מסך, אשר הוצב במרחק של מטרים ספורים מהמכשיר. השאלה אם קירכר השתמש בהמצאה שלו בעדשות טרם הוכרעה.

מבין המפתחים הראשיים של פנס קסם בעל עדשות, ראוי להזכיר את כריסטיאן הויגינס ההולנדי ואת תומאס רסמוסון ולגנשטיין הדני. האחרון היה גם זה שטבע את השם פנס קסם, ועסק בצורה נמרצת בהפצת המכשיר ברחבי אירופה.

==פיתוחים שמקורם בפנס קסם==
במהלך המאה ה-18 והמאה ה-19 רווח השימוש בפנסי קסם לצורך מופעים לקהל הרחב. מופעים אלו, שהיו אבות הקולנוע המודרני, נעשו על ידי בעלי מקצוע, אשר נדדו מעיר לעיר. הגרסאות הראשונות של מקרני הקולנוע, כמו הזואטרופ, הזואופרקסיסקופ (zoopraxiscope) והפרקסינוסקופ היו מבוססים על פנס קסם. פרקסינוסקופ הבנוי מפנס קסם הומצא על ידי אמיל ריינו בשנת 1878, ושימש אותו כעבור 14 שנה לצורך מופע הקרוי תיאטרון חזותי. הזואופרקסיסקופ הומצא בשנת 1879 על ידי אדוארד מויברידג' במסגרת ניסוייו לרשום בעזרת מערך של מצלמות את תנועת הרגליים של סוס דוהר. המכשיר שימש אותו בהרצאות שנשא על ממצאיו.

==ראו גם==
* קמרה אובסקורה
* פנקיסטיסקופ
* זואופרקסיסקופ
* פנטזמגוריה

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.magiclantern.org.uk/ אתר אגודת פנס הקסם בבריטניה].
*[https://web.archive.org/web/20070202055400/http://user.bahnhof.se/~rendel/engint.html פנס הקסם של קירכר].

קטגוריה:ראינוע
קטגוריה:טכנולוגיות תצוגה
קטגוריה:איטליה: המצאות
קטגוריה:טכנולוגיות מיושנות
הטרמה

הטרמה (Priming) הוא מונח המתאר הפעלה חלקית של ייצוגים או אסוציאציות בזיכרון, לפני ביצוע פעולה או משימה.
ההטרמה מגבירה את הזמינות של מידע בזיכרון או במודעות כתוצאה מחשיפה לגירוי או אירוע מסוים.

הטרמה היא הפעלה זמנית של סכמה קוגניטיבית. אם הסכמה תבוא לידי ביטוי במעשה או במחשבה ההטרמה תתבטל (Unpriming).

הטרמה אוטומטית היא מצב בו גירוי מסוים מצליח ליצור הטרמה אף על פי שהאדם אינו מודע לקיומו.
אפקט ההטרמה בעקבות חזרתיות (Repetition Priming Effect) מיוחס לזיכרון הנהלי של הזיכרון המרומז.

==המנגנון הנוירולוגי==

במוח האדם, המידע שמור ברשתות עצביות המאוגדות בצבירים. צבירי הרשתות מחוברים ביניהם ברמה דומה, פחות או יותר. כשצביר מסוים מופעל בשל קלט חושי, צבירים המחוברים אליו טוב יותר, לדוגמה, מפני שהם מייצגים מידע דומה או קשור, הופכים פעילים יותר וסיכוייהם לחצות את סף המודעות גבוהים יותר.

לדוגמה, כאשר הצביר המייצג את המושג "פרח" מופעל, צבירים מסוימים נוספים יהפכו פעילים יותר מאחרים - אלה המייצגים סוגים של פרחים. האסוציאציות האלה נחשבות לרוב כלא-מודעוֹת, אך בהחלט ייתכן שיפעפעו למודעות, במיוחד אם קלטים נוספים לצבירים אלה יחזקו את עוררות הנוירונים שכבר הופעלו.

==מחקר==
בניסויים שנערכו, התבקשו נבדקים לקבוע אם מחרוזת אותיות מסוימת היא מילה תקנית בשפה. נמצא, כי זמן הקביעה למילה 'אחות' התקצר אם קדמה לה חשיפה למילה כגון 'רופא'.

מחקרים רבים הראו שכאשר מעובדת מילה דו-משמעית, מופעלות כל המשמעויות שלה. רק אחר כך ההקשר מנחה בבחירת המשמעות המתאימה, בעוד המשמעויות האחרות אובדות בתוך שנייה וחצי. הפעלה ממושכת של שתי המשמעויות של מילה דו-משמעית איננה רגילה, ונחשבת הומוריסטית:

==הטרמה בתקשורת==
אמצעי התקשורת מבליטים היבטים מסוימים של נושא כלשהו ובכך מטרימים לציבור סטנדרטים לניתוח המציאות. הדימויים של קבוצות חברתיות במדיה למשל מספקים "תסריטים" או "מודלים מצביים" לניתוחן במציאות.

דוגמה: בעת עיסוקה במאבק נגד גירוש העובדים הזרים, התקשורת בחרה להציג את העניין מזווית הראייה של ילדי העובדים הזרים. הטרמה זו נועדה להגביר את הרגישות לנושא מצד ישראלים. רגישות לילדים ומשפחה היא מן הערכים הבולטים בחברה הישראלית, ובשל כך קישורה האסוציאטיבי לנושא הוא אפקטיבי.

==ראו גם==
*הוראה מתקנת
*זיכרון מרומז

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.textologia.net/?p=31909 הטרמה והקשר שלה לזיכרון ולמידה] באתר טקסטולוגיה

==הערות שוליים==

קטגוריה:נוירולוגיה
קטגוריה:קוגניציה
קטגוריה:פסיכולוגיה קוגניטיבית

de:Bahnung
ליבורנה

ליבורנה
ליבורנה (בלטינית: liburna, liburnis, liburnica; ביוונית: λιβυρνικόν - "ליבירניקון" או λιβυρνίς - "ליבירניס") היא ספינת משוטים דו-טורית קלה ומהירה (במקורה חד-טורית), שהייתה ספינת הקרב הסטנדרטית בציים הרומיים בתקופת האימפריה, ושימשה בעיקר לתפקידי סיור ושיטור. היא פותחה, ככל הנראה, על ידי הליבורנים (Liburni), שבט בחופה הצפוני של איליריה, שעיקר עיסוקם היה בשוד ימי. בתלמוד נקראת "בורני" או "ליברנין".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:האימפריה הרומית
קטגוריה:ספינות מלחמה עתיקות
אינקסקייפ

אינקסקייפ (באנגלית: Inkscape) היא תוכנה חופשית, המיועדת לעיבוד גרפיקה וקטורית, בעיקר בקובצי SVG. ניתן לייבא ולייצא גם סוגי קבצים אחרים.<ref></ref>

אינקסקייפ מופצת תחת הרישיון הציבורי הכללי של GNU.
מטרת המיזם היא להוות כלי רב־עוצמה עם תאימות מלאה בתקנים SVG, XML ו־CSS.

אינקסקייפ היא תוכנה חוצה־פלטפורמות שרצה על Mac OS X, מערכות דמויות יוניקס (Unix-like) ו־Microsoft Windows.

תוכנה זו התפצלה בשנת 2003 מתוכנת סודיפודי (Sodipodi)<ref name=":0"></ref> שבה היה הדגש על יצירת עורך גרפיקה וקטורית למטרות כלליות, כאשר הרצון באינקסקייפ הוא התמקדות בפיתוח יישום תקן SVG מלא. מאז הפיצול התוכנה שוכתבה מחדש והועברה משפת C לשפת C++, אימוץ של GTK+. אף שיש שיפור בתקני SVG, עדיין אין תמיכה מלאה בתקנים SVG ו-CSS.

התוכנה תורגמה לעברית במלואה בתחילת שנת 2008 לקראת יציאת הגרסה היציבה 0.46.

נכון ל־2021, אינקסקייפ נמצאת בפיתוח פעיל.

== היסטוריה ==
אינקסקייפ התחילה בשנת 2003 בתור פיצול ממיזם סודיפודי (Sodipodi).<ref name=":0" /> פיתוחו של מיזם סודיפודי התחיל בשנת 1999, וגם הוא, בתור פיצול – מ־Gill (ר״ת של יישום האיור של GNOME; GNOME Illustration Application) שיצר ראף לוִוין.<ref></ref> אחת מהמטרות העיקריות של המיזם הייתה אחידות ממשק המשתמש ושמישות, לפי הנחיות עיצוב ממשקי המשתמש של GNOME.<ref name=":0" />

לפי עמוד השאלות הנפוצות של אינקסקייפ, שם המיזם הוא הלחם של המילים ink (אינק, דיו) ו־scape (סקייפ, נוף).<ref></ref>

ארבעה מפתחים לשעבר של סודיפודי (טד גוּלד, ברייס הרינגטון, נתן הרסט ו־MenTaLguY) הובילו את הפיצול, וציינו הבדלים ביעדי המיזם, פתיחות לתרומות צד שלישי, ומחלוקות טכניות.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://wiki.inkscape.org/wiki/index.php/Inkscape הוויקי של אינקסקייפ]
* [http://tavmjong.free.fr/INKSCAPE/ A guide to Inkscape] - ספר מקוון המלמד שימוש בתוכנה 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנות לעיבוד תמונה וקטורית
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:GTK+
קטגוריה:תוכנות גרפיות
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2003
פיני חוזז

פנחס "פיני" חוזז (נולד ב-8 בספטמבר 1957) הוא כדורסלן עבר ישראלי אשר שיחק בתפקידי הפורוורד והגארד. גובהו 1.97 מטרים. את מרבית הקריירה שלו עשה חוזז בקבוצת הפועל תל אביב, שבה החל לשחק בעונת 1974/75.

נולד בתל אביב ולמד בבית הספר התיכון הדתי צייטלין עד כיתה י"א.

בעונת 1979/80 עבר לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת פורטלנד לעונה אחת, ולאחר מכן חזר להפועל תל אביב בה הפך, לאחר מספר עונות, לשחקן חשוב ומצטיין בזריקות מבחוץ. זכה עם הקבוצה בגביע המדינה בעונת 1983/84. לאחר מכן שיחק בקבוצות הפועל חיפה, אליצור רמלה, בית"ר תל אביב ובני הרצליה, עימה זכה שוב כקפטן בגביע המדינה בעונתו האחרונה כשחקן פעיל (עונת 1994/95), לאחר כמעט 20 עונות כשחקן.

חוזז היה חבר בנבחרת הנוער שאחריה הוקפץ לבוגרת בגיל 20. שותף בשלוש אליפויות אירופה (1977, 1979, 1981). באליפות שנערכה באיטליה ב-1979 שבה זכתה הנבחרת במדליית הכסף היה לו חלק חשוב בניצחון על יוגוסלביה בבית המוקדם 76:77.

אחרי שמיקי ברקוביץ' קלע את מה שבדיעבד היה סל הניצחון, יצאו היוגוסלבים להתקפה אחרונה. דראגן קיצ'נוביץ' היוגוסלבי פרץ לסל במטרה לקלוע את סל הניצחון אבל חוזז בלם אותו בכך שדחף אותו לקו החוץ. במפתיע, השופטים סימנו לכדור חוץ שהבטיח את הניצחון וסלל את הדרך למקום השני באליפות. בסך הכול שיחק חוזז 83 פעמים במדי הנבחרת, שבהן קלע 415 נקודות.

חוזז ממוקם במקום ה-22 בקלעי כל הזמנים של ליגת העל עם 4,630 נקודות.

חוזז מנהל כיום (2021) סוכנות לביטוח.

==הערות שוליים==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורסלני בני הרצליה
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורסלני אליצור רמלה
קטגוריה:כדורסלני בית"ר תל אביב
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת פורטלנד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
גומי ערבי

שיטת סנגל (Senegalia senegal). גומי ערבי הוא השרף המופק מקליפת העץ
גומי ערבי או "גאם ערביק" כפי שהוא לעיתים מכונה בישראל, ומשווק גם תחת הכינוי "אקציה גאם", הוא סוג של שרף המופרש מקליפת עץ הסנגליית סנגל. זהו עץ שיטה נשיר קטן שמוצאו באזורים מדבריים למחצה באפריקה שמדרום לסהרה. מכל עץ מופקים 200–300 גרם שרף על ידי חיתוך בקליפה. השרף הוא תערובת של רב-סוכרים וגליקופרוטאינים. גומי ערבי מסיס מאוד במים וניתן להגיע לתמיסה בריכוז משקלי של 55%, בניגוד לשרפים אחרים החומר מסיס גם במים קרים. החומר הגולמי שקוף או צהוב בהיר.
איכות החומר משתנה בין זנים שונים של עצי השיטה ואפילו בין עצים שונים מאותו זן. האיכות תלויה גם בתנאי מזג האוויר, הקרקע ואופן ההפקה.
{| class="wikitable" border="1"
! מרכיב
! ריכוז
! הערות
|-
| לחות
|13%-15%
|אחוז משקלי
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| חלבון
| 1.8%-3%
| נקבע לפי תכולת החנקן בשרף
|-
| סידן
| 0.7 גרם ל 100 גרם
|
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| מגנזיום
| 0.2 גרם ל 100 גרם
|
|-
| אשלגן
| 0.95 גרם ל 100 גרם
|
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| נתרן
| 0.014 גרם ל 100 גרם
|
|-
| ברזל
| 0.001 גרם ל 100 גרם
|
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| זרחן
| 0.6 גרם ל 100 גרם
|
|-
| חומציות
| 4-4.4
| בתמיסה של 25% שרף במים.
|}
==שימושים==
===תוסף מזון===
כדרכם של שרפים, החומר דביק וצמיג ולכן משמש בתעשיית המזון כחומר מקשה בסוכריות או להעלאת הצמיגות של סירופים (להקנות לסירופ זרימה "דבשית"). גומי ערבי הוא גם חומר מתחלב (אמולסיפייר) המאפשר פיזור שמנים בפאזה מיימית. יתרון נוסף של גומי ערבי בתעשיית המזון הוא העדר טעם לוואי. ברשימת המרכיבים של מוצרי מזון יקרא בדרך כלל במספר E: "E414".

===דבק===
בנוסף, משמש השרף כדבק להצמדת פיגמנטים (בצבעים, משחות נעליים ותכשירים קוסמטיים). בשל מסיסותו במים הוא החומר המקשה בצבעי מים, הפיגמנט מעורב ומפוזר בשרף, המים משמשים לדילול ואחרי הצביעה והתנדפות המים הגומי הערבי הוא שמדביק את הפיגמנטים לנייר. בשל דביקותו משמש השרף כמרכיב בדיו סת"ם.
שימוש נוסף בגומי ערבי הוא כדבק להדבקה של בול למעטפה. גומי ערבי נמרח על צידו האחורי של גיליון הבולים לאחר שלב ההדפסה באמצעות מכבש דפוס. בעיה בבולים שנמרחו בגומי ערבי היא נטייה להתעוות או להתגלגל בשל שוני בספיחת לחות מהאוויר בגומי לעומת הנייר. בעיה זו נפתרה על ידי "הדפסת" השרף על הבול בצורה לא רציפה כך שהתנפחות או התכווצות של הדבק לא יעוותו את הבול.

===אמצעי מניעה===
תערובת גומי ערבי, דבש, ותמרים המוספגים בצמר גפן המוחדר לנרתיק לפני המשגל צוינה בפפירוס אברס (בערך 1500 לפני הספירה) כאמצעי למניעת הריון.
סביר שאמצעי זה היה אכן יעיל הן בשל החסימה המכנית שמקנה הנוזל הצמיג והן בשל הפרשת חומצה לקטית (חומצת חלב) מהגומי הערבי. חומצה לקטית היא החומר הפעיל גם בג'לים קוטלי זרע מודרניים.

==ייצור==
גומי ערבי מהווה אחד מענפי הייצוא החשובים של מדינות כסודאן (המספקת כ-70% מהתצרוכת העולמית) וצ'אד. הצריכה העולמית בשנת 2000 הייתה מעל 100,000 טונות. הקטנה משמעותית בייצור עקב בצורת ב-1970 ו-1985 הביאה לניסיונות לפתח את השרף בשיטות הנדסה גנטית.

==ראו גם==
* שרף
* מור (עץ)
* ענבר
* לבונה
* מסטיקא

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תוספי מזון
קטגוריה:חומרי גלם
קטגוריה:תבלינים
וילה אנכית

דגם של וילה אנכית
וילה אנכית היא וילה הבנויה על שטח קרקע מצומצם ועל פני קומות רבות. הווילה אמורה לספק יחידת דיור המקבילה בשטחה הפונקציונלי לבית צמוד קרקע על שמינית מהשטח המקובל, כדי לנצל ביעילות את רבה יותר את משאבי הקרקע. את הפרויקט הגו האדריכלים הישראלים יוסי קורי ואייל מלכא והוא זכה במקום שלישי בתחרות ביפן[https://web.archive.org/web/20070312131900/http://www.japan-architect.co.jp/english/5info/topics/skcompe2005/skcompe2005.html ]. וכן ב"פרס פרויקט השנה" בישראל לשנת 2006, בקטגוריית המבנים הרעיוניים.

==תיאור==
הקומות נערמות אחת על השנייה כאשר שטח כל קומה הוא 36 מ"ר, שטח שאמור להספיק למטבח, פינת אוכל וסלון. הדבר מאפשר בניית יחידת מגורים פרטית על שטח של שמינית דונם, לעומת הבנייה המקובלת הדורשת לפחות חצי דונם - כלומר ניצול של 25% מהשטח בלבד. לטענת המתכננים עלות הקרקע יכולה להגיע ל 50% מעלות הבניה הכוללת (דבר זה משתנה בהתחשב במיקום הבית). כלומר הווילה אמורה להביא לחיסכון של כ 37% מעלות הבית. 

שאר הקומות יכולות להיבנות ולהתפרק בהתאם לצרכים. לבניין מערכת קירור פאסיבית המבוססת על מלכודת רוח שמקובלת בבניה המזרח תיכונית והפרסית במשך מאות שנים. 

תכנון הבית חסכוני באנרגיה: בראש הבית ישנה קובייה המצופה בתאים פוטו-וולטאים המספקים חשמל, ומותקן בה מכל לאיסוף מי גשם. הבית אמור להיות עצמאי מבחינת צריכת האנרגיה ומי הקולחין שלו.

==השלכות חברתיות וסביבתיות==
הבניין מאפשר חיסכון בקרקע על ידי בנייה צפופה יותר יחסית לווילות רגילות ובכך להקטין בעיות סביבתיות וחברתיות של הפרבור. הגדלת צפיפות של שכונה פרברית יכולה לאפשר הגדלת היעילות של שירותים תלויי שטח כמו תחבורה, ביוב, מים, חשמל, שיטור, תובלה, רפואה וכו'. מצד שני, הוזלת עלות ההקמה עלולה לעודד פרבור.

הבניין יביל ומודולרי, דבר המאפשר להעתיק אותו ממקום למקום, לשנות את העיצוב שלו ולהוסיף או להוריד או לשנות חלקים משמעותיים במבנה הבית בקלות רבה יחסית. דבר זה מאפשר גיוון אפשרויות הדיור הניצבות בפני האנשים, מראה מגוון וחי יותר של השכונה ובאופן כללי מהווה מעבר למודל ביזורי יותר של מגורים. ייתכן חיסכון משמעותי בהוצאות הכרוכות במעבר בין דירות על ידי שינוע כל הבית הקודם למיקום החדש. 

השימוש בארבעה יסודות בלבד, מאפשר לשלב בוילה האנכית פתרונות כמו יסודות סופגים (base isolation foundation) בעלות נמוכה יותר מבמבנים אחרים. מסיבה זו הבית עשוי לספק תשובה זולה לרעידות אדמה גם לאוכלוסייה ענייה יחסית.

המטרה המקורית של המתכננים הייתה לאפשר צדק חלוקתי על ידי מתן האפשרות לדירה יוקרתית לחלקים נרחבים באוכלוסייה ולאפשר קיימות אקולוגית.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.inhabitat.com/2007/05/11/metropolis%e2%80%99-next-generation-i-rise כתבה מתוך מגזין מקוון] באתר inhabitat
*[http://www.geotectura.com תמונות של הפרויקט] באתר המתכננים
קטגוריה:אדריכלות תאורטית
יפה גבאי

דון לני גבאי]]
יפה גבאי (נולדה ב-4 באוגוסט 1955) היא שחקנית, מדבבת ובמאית דיבוב ישראלית. מבכירי המדבבים בישראל; בין היתר דיבבה גבאי את הדמויות המונפשות מרקו, בינבה, פומיקי, עליסה בארץ הפלאות ודני שובבני.

==ביוגרפיה==
נולדה במושב פעמי תש"ז, ובגיל שבע עברה עם משפחתה לגור בשכונת הרכבת בלוד.

כבר מגיל צעיר רצתה להיות שחקנית. את לימודיה בסטודיו למשחק ניסן נתיב החלה במקרה, לאחר שהצטרפה לידיד לאודישן במהלכו התגלתה על ידי ניסן נתיב, אשר על מנת לאפשר את לימודיה העניק לה מלגת לימודים בבית הספר. בהמשך, עברה גם קורס קריינים ב"קול ישראל" והשתתפה בתסכיתים שהוקלטו ושודרו בקול ישראל.
יפה גבאי
בשנת 1975 היא הופיעה בשניים מפרקי הסדרה "גם אנו שופטים", בטלוויזיה הלימודית.

בשנת 1983 בחרה בב במאית הדיבוב הבכירה שפרירה זכאי לדבב את קולו של מרקו מהסדרה "הלב" ובהמשך הן שיתפו פעולה בעוד סדרות כמו "עליסה בארץ הפלאות" (עליסה), "פומיקי" (פומיקי), "ניצנץ מארץ החלומות" (ניצנץ) ו"דובוני אכפת לי". בנוסף יפה דיבבה בסדרות "דני שובבני" (דני), "היי! בינבה" (בינבה), "קופידו" (קופידו), "קוסמים קטנים" (דוראל), "ג'ימבו" (ג'ימבו), "באי הקסום" (תני).

יפה גבאי ביימה ושיחקה (גם כיום) במספר רב של הצגות תיאטרון לילדים, בהן: "האריה והעכבר – השועל והעורב", "מפלצת מותק", "הלב", "סימבה", "דובי לא לא", "טרופותי", "רציתי שתדע" שירי עוזי חיטמן.

כיום יפה גבאי מנהלת תיאטרון ילדים ומנחה קורס דיבוב באולפני ביאליק בת"א,

היא גם מביימת סדרות, סרטים מצוירים ומשחקי מחשב וכמו כן משתתפת במפגשים בנושא דיבוב.

בין הסדרות שביימה: "פוקימון", "בובספוג מכנסמרובע", "סוניק X", "קפטן פלמינגו", "סופר פיג", "סופרמן", "רובוקופ", "מרווין הסוס המרקד", "הברווזון המכוער", "וולטר מלון" ועוד.

סרטי קולנוע: "מפצח האגוזים", "מקס בעולם המים", "קואלה קיד", "הרוח הקטנה", "אלמ"ו, "פרדי שיגועים" ועוד.

גבאי שיחקה גם בתור אלכסנדרה מגדת העתידות בכמה פרקים בעונה השנייה והשלישית בסדרה "השמיניה", בה כיכבה בתה.

==חיים אישיים==
גבאי גרושה ואם לארבעה, בהם השחקניות והמדבבות דון לני-גבאי וטומיקה לני-גבאי.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדבבות ישראליות
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:בוגרות הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:נשות המושב
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
קטגוריה:מועצה אזורית מרחבים: אישים
דגל מינסוטה

דגל מדינת מינסוטה הוא דגל בצבע תכלת עם צורה מהקצה השמאלי של הדגל (המוט) המייצגת את צורתה של מינסוטה, כאשר כוכב מייצג את כוכב הצפון. הוא אומץ ב-11 במאי 2024.

== היסטוריה==
הדגל הקודם, שהיה בשימוש עד 2024, עוצב במקור בשנת 1893 על ידי אמיליה הייד סנטר ממיניאפוליס. במקור, צד אחד של הדגל היה לבן והצד השני כחול. כמו כן, הכוכבים לא היו בתוך טבעת לבנה, אלא ישר על הרקע, וסרט אדום הופיע בתחתית הדגל ביחד עם הכיתוב "מינסוטה". בשנת 1957 שונה הדגל למתכונת חדשה כדי שיהיה יותר פשוט. בשנת 1983 שונה סמל המדינה ובהתאם גם הדגל השתנה, ומאז הוא היה בשימוש עד 11 במאי 2024, אז הוכרז הדגל החדש שנבחר לאחר תחרות.

== קישורים חיצוניים==

* 
* 

מינסוטה
מינוסוטה
קטגוריה:מינסוטה: סמלים
קטגוריה:סוסים בתרבות
מקסיקו (אפקוט)

חזית הביתן 
פנים המבנה 
מקסיקו הוא ביתן באזור "תצוגת העולם" של פארק השעשועים אפקוט באתר הנופש דיסניוורלד שבפלורידה, שמכיל אלמנטים הקשורים לתרבות המקסיקנית.
== פעילות ==
הביתן נפתח עם הקמת הפארק, ב-1 באוקטובר 1982. 
ביתן מקסיקו יוצא דופן בצורתו בין ביתני המדינות, בכך שהוא מצוי כולו בתוך מבנה מקורה. לחזית המבנה צורת פירמידה אצטקית. היות הביתן כולו מקורה מאפשר יצירת תמה לילית לביתן. המבנה תוכנן על ידי האדריכל ארטורו דולזיידס.

בכניסה למבנה, מתחת הפרמידה, מצויה תערוכה הנערכת בחסות משרד התיירות המקסיקני, המציגה אמנות פיסולית מקסיקנית מתוך אוסף "Animales Fantasticos".

חלקו העיקרי של המבנה בנוי ככיכר שוק מקסיקנית טיפוסית, הנקראת "פלאזה דה לוס אמיגוס" (בספרדית: Plaza de los Amigos - כיכר החברים). בכיכר שוק טיפוסי, היורד לעבר "נהר" המהווה חלק מהמתקן "אל ריו דל טיימפו" (נהר הזמן). מעברו השני של הנהר מציגה התפאורה יערות גשם והר געש עשן.

ביתן זה (כמו גם הביתן הקנדי) היו שנים משלושת הביתנים שהוחלט על הקמתם ועל מיקומם מבלי קשר לקבלת מימון מהמדינה לצורך הקמתם (אף שמשרד התיירות של מקסיקו אכן מימן את בניית הביתן ואת תפעולו). חברת וולט דיסני החליטה שהביתן של ארצות הברית יהיה במרכז תצוגת העולם, ושתי הארצות הגובלות בה - מקסיקו וקנדה, תהיינה בשתי קצות תצוגת העולם [https://web.archive.org/web/20070208021122/http://disneyworldtrivia.com/trivia/epcot/worldshowcase/ws_trivia.php].

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:דיסני: פארקי שעשועים
קטגוריה:אפקוט
NMEA 0183

NMEA 0183 (גרסה מתקדמת של NMEA 0180 ו-NMEA 0182) הוא תקן תקשורת המקשר בין מכשירי אלקטרוניקה ימיים, כגון סונארים, מדי רוח, ג'ירוקומפסים, מקלטי GPS וכו'. התקן הוגדר ונשלט על ידי איגוד האלקטרוניקה הימית, הממוקם בארצות הברית.
 
NMEA מגדיר את אופן השימוש בקידוד ASCII פשוט, ובתקשורת טורית, לטובת שידור "משפט" מ"שדר" אחד ל"מאזין" אחד או יותר. NMEA גם מגדיר את התוכן של כל אחד מסוגי המשפטים (הודעות), כך שכל המאזינים יוכלו לנתח את ההודעות בצורה נכונה.

למרות ששימוש בתקן NMEA הוא יקר מאוד, ברוב התכונות שלו בוצעו "הנדסה הפוכה" ממקורות ציבוריים ואפשר למצוא אותו באינטרנט.

== דוגמה למשפט ==

Waypoint Arrival Alarm: 
$GPAAM,A,A,0.10,N,WPTNME*43

פירוש השדות במשפט:

* $ התו המתחיל בכל הודעה הוא סימן הדולר
* חמשת התווים הבאים מגדירות את סוג ההודעה:
** GP
** AAM - Arrival Alarm 
* כל שדות המידע הבאים בהמשך מופרדים בפסיק:
** A - Arrival circle entered 
** A - Perpendicular passed 
** 0.10 - Circle radius
** N - Nautical miles
** WPTNME - Waypoint name
* התו הראשון הבא מיד לאחר התו של שדה המידע האחרון הוא כוכבית.
* מיד לאחר הכוכבית בא סכום ביקורת (CHECKSUM) בעל שתי ספרות:
* *43 - Checksum data

== תוספות יצרנים ==
רוב יצרני ה-GPS כוללים הודעות מיוחדות בתוספת לתקן ה-NMEA, לכל מיני בדיקות. ההודעות הנוספות האלו לא נכנסו לשום תקן והן משתנות מיצרן ליצרן.

== 2000 NMEA ==
2000 NMEA הוא תקן חדש שמאפשר לכמה "שדרים" לשדר במהירות גבוהה יותר, ללא שימוש במפצל מרכזי חכם.

== ראו גם ==
* ASCII
* GPS

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.nmea.org/pub/0183/ הסבר על ה-Nmea 0183 מתוך אתר ה-NMEA]

קטגוריה:טכנולוגיה תקשורתית
קטניה (נפה)

קטניה (באיטלקית: Provincia di Catania) הייתה נפה במחוז האוטונומי סיציליה שבאיטליה.

==היסטוריה==

נפת קטניה בממלכת שתי הסיציליות התקיימה בין השנים 1818–1865. הנפה שכנה בקצה המזרחי של האי סיציליה וגבלה בנפת נוטו מדרום ובנפת מסינה מצפון. בשנת 1840 מנתה אוכלוסייתה 50,262 נפשות. בירת נפת קטניה הייתה העיר קטניה.

שמה של הממלכה ניתן לה בידי המלך פרדיננד השישי, אשר נודע, לאחר שינוי שמה, כ"פרדיננד הראשון של ממלכת שתי הסיציליות". ב־1860 נכבשה הממלכה במסגרת "מסע האלף" של ג'וזפה גריבלדי. בעקבות כך סופחה לממלכת סרדיניה־פיימונטה ולבסוף לממלכת איטליה המאוחדת.
<gallery>
 KingdomoftheTwoSicilies.png|ממלכת שתי הסיציליות

Provincie duosiciliane con confronto.png|ממלכת שתי הסיציליות
Provincia di Catania Two Sicilies map.png|נפת קטניה בממלכת שתי הסיציליות באדום
</gallery>

==גאוגרפיה==
נפת קטניה שוכנת במזרח סיציליה וגובלת בנפת מסינה מצפון; בנפת סירקוזה מדרום; בנפת אנה ממערב; ובים הטירני ממזרח.

הנפה משתרעת על שטח של 3,552 קמ"ר, חיו בה כ־1,116,917 (נכון ל־2015) תושבים, ובירתה היא העיר קטניה.

תווי נהר הסימטו (איטלקית Simeto) שאורכו 113 ק"מ עובר בנפת קטניה. נהר האמנאנו (איטלקית Amenano) או נהר היודיצ'לו (איטלקית Judicello), נהר האוניינה (איטלקית Ognina), נהר האצ'י (איטלקית Aci) ונהר הלוניינה (איטלקית Lognina), הם הנהרות תת־קרקעיים הזורמים מתחת נפת קטניה. נהר היודיצ'לו (איטלקית Judicello) הוא נהר תת־קרקעי הזורם מתחת העיר קטניה וחוצה את הגטו היהודי בקטניה.

בירת נפת קטניה היא קטניה. שמה של הנפה נגזר משם שבט היוונים "קטנה "(Κατάνη) (Katánē) שמשמעותו "(Αἴτνη (Aítnē".

==כלכלה==
הגידולים החקלאיים בנפה הם זיתים, דגנים, שקדים, תאנים, הדרים, גפנים, כותנה ועוד. משק החי כולל גידול כבשים, עזים ובקר.

הערים העיקריות בנפה, נוסף על קטניה, הן אצ'יריאלה, קסטל די יהודיקה ופטירנו.
העיר בה מופקים גופרית ומלח מאובן היא רמקה.

המינרלים המופקים בנפה הם מלח מאובן, גופרית ושיש.

==ספורט==
לקטניה יש קבוצת כדורגל בסרייה א' ושמה קטניה (באיטלקית: Calcio Catania 1946 S.p). מגרשה הביתי של קטניה הוא אצטדיון אנג'לו מאסימינו (איטלקית Stadio Angelo Massimino).

==גסטרונומיה==
המטבח של מחוז קטניה מושפע בעיקר ממטבחים של העמים שחיו בו, כמו הרומאים, אך בחלקים מסוימים של קטניה ניתן להבחין בהשפעות של המטבח הערבי והמטבח העברי המסורתי.
*גרניטה (Granita) (שפירושו באיטלקית: הקרח ) היא סורבה של מחוז קטניה העשוי בדרך כלל ממיצי פירות, קפה או יין מערבבים עם סירופ סוכר. הגרניטה מוקפאת למשך כמה שעות כשמדי זמן מה מערבלים אותה ידנית במזלג, מה שמקנה לה מרקם של ברד עשוי גרגרי קרח עדינים. במחוז קטניה נהוג להכין גרניטה משוקולד.
*קנולי (Cannoli) (שפירושו באיטלקית: הצינור קטן) הוא מאפה של מחוז קטניה העשוי מבצק פסטה דמוי צינור וממולא במילוי מתוק, לרוב מגבינת ריקוטה, וניל, שוקולד או שבבי שוקולד. הקנולי, כקינוחים רבים אחרים, התפתח במחוז קטניה לפני מאות שנים. את הקנולי ניתן למצוא במאפיות ובמסעדות המובחרות במחוז קטניה והוא חלק בלתי נפרד מן המטבח הסיציליאני. המילה קנולי היא צורת הרבים של המילה "קנולו" ופירושה המילולי הוא ״צינור קטן״.

== יהודים==
בנפת קטניה התקיימו מספר קהילות יהודיות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סיציליה: נפות
קטגוריה:איטליה: נפות לשעבר
Exile on Main Street

Exile On Main Street (שנקרא בקיצור גם .Exile On Main St) הוא אלבום כפול מאת להקת הרוק הבריטית הרולינג סטונז שיצא לאור ב-1972.
== הפקה ==
האלבום כולל 18 שירים, מהם יצאו רק שני סינגלים. השיר המצליח ביותר באלבום היה Tumbling Dice, אך הוא הצליח פחות ממספר להיטים שיצאו לפניו (Sympathy For The Devil, Satisfaction ועוד). להיט מוצלח נוסף מהאלבום הוא Happy.

Sweet Black Angel ו-All Down The Line יצאו כבי-סייד ל-Happy ו-Tumbling Dice.

בהשראת הבנד והאהבה העמוקה של קית' ריצ'רדס לשירי בלוז וקאנטרי ישנים, ההפקה באלבום מחוספסת מאוד וקיבלה ביקורות מעורבות ממבקרי המוזיקה. לאורך השנים הוא קיבל ביקורות טובות יותר וכיום נחשב לאחד מאלבומי הרוק הטובים ביותר בכל הזמנים. הוא שהה במקום הראשון, ושהה במצעד האמריקאי 43 שבועות, יותר מחצי שנה. למרות זאת האלבום זכה רק בפלטינה אחת. הרולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-7 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים. המגזין Q דירג את האלבום במקום ה-42 באלבום הטוב ביותר. האלבום הגיע למקום ה-12 בסקר האלבום הטוב ביותר שערכה רשת הטלוויזיה VH1. ב-1972 עלה למקום הראשון במצעד בילבורד אך לאחר שנה נדחק למקום ה-137.

האלבום גם נחשב אחד מארבעת האלבומים הטובים ביותר של הרולינג סטונס מבחינה אומנותית. שלושת האחרים הם: Beggars Banquet, Sticky Fingers ו-Let It Bleed.

== רשימת שירים ==
# Rocks Off
# Rip This Joint
# Shake Your Hips
# Casino Boogie
# Tumbling Dice
# Sweet Virginia
# Torn And Frayed
# Sweet Black Angel
# Loving Cup
# Happy
# Turd On The Run
# Ventilator Blues
# I Just Want To See His Face
# Let It Loose
# All Down The Line
# Stop Breaking Down
# Shine A Light
# Soul Survivor

== משתתפים ==
*מיק ג'אגר - שירה, גיטרה, מפוחית, קלידים
*קית' ריצ'רדס - שירה, גיטרה, בס, פסנתר, קלידים
*מיק טיילור - גיטרה, בס
*צ'ארלי ווטס - תופים
*ביל וויימן - שירה, בס, קלידים

== קישורים חיצוניים ==

* בועז כהן, [http://www.nrg.co.il/online/47/ART2/115/395.html?hp=0&loc=133&tmp=975 האבנים המתבלבלות: על Exile On Main Street של הרולינג סטונז], nrg, 5 ביוני 2010
* משה מזרחי, , nrg, 5 ביוני 2010
* 

קטגוריה:אלבומי 1972
קטגוריה:אלבומי הרולינג סטונז
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפן ביתי
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני אולימפיק
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי חברת וירג'ין רקורדס
נאזם אל-ע'זאלי

נאזם אל-ע'זאלי (בערבית: ناظم الغزالي, תעתיק מדויק: נאט'ם אלע'זאלי; ספטמבר 1921 - 23 באוקטובר 1963) היה אחד הזמרים הפופולריים ביותר בעיראק בכל הזמנים.

== חייו ==
נאזם אל-ע'ז'אלי נולד ברובע אל-חיידר ח'אנה בבגדאד, וחי עם אמו העיוורת ודודתו בדירת חדר. על אף קשייו הרבים הצליח להשלים ולסיים את לימודי התיכון בבית ספר המקצועי בבגדאד. הוא החל לעבוד כמואזין במסגד המקומי. לאחר מות אמו כשהיה בן 16, טיפחה אותו דודתו אשר זיהתה את יכולת שירתו וחושו המוזיקלי. לאחר קשיים רבים, הצטרף למכון לאומנויות לחוג התיאטרון אשר נוהל באותה עת על ידי האמן העיראקי הגדול חאקי שבלי.
שבלי, שזיהה את הפוטנציאל הרב הגלום באל-ע'ז'אלי, ועודד אותו. אך תנאי חייו הקשים התישו אותו פיזית ונפשית. העוני הרב בו הייתה מצויה משפחתו אילץ אותו לעזוב את המכון ואת לימודיו לטובת עבודת כפיים בעיר הבירה.

בשנת 1942 שיחק אל-ע'ז'אלי בתיאטרון במחזה שנקרא "מג'נון לילא" (مجنون ليلى) המספר על אהבתו העזה של קייס ללילא. המשורר אחמד שאוקי כתב את השירים למחזה וע'ז'אלי שר אותם.
באותה שנה הגיע שירו של ע'ז'אלי "ברוך הבא, ברוך הבא" אל הרדיו. הוא עזב את המשחק בתיאטרון כדי להקדיש את עצמו רק למוזיקה. על מנת לבדוק את האפשרויות הטמונות ברדיו ובטלוויזיה, הצטרף נאזם אל-ע'ז'אלי בין השנים 1947 ו-1948 ללהקת זמר בפיקוחו ובניצוחו של השייח' עלי דרוויש. בלהקה היו מספר רב של זמרים וזמרות ושיריה הושמעו ברדיו ובטלוויזיה באופן קבוע באותה עת. קול הטנור שלו הפך אותו לסולן בלהקה תוך זמן קצר.

אל-ע'ז'אלי סיים תואר במוזיקה במכון לאומנויות.

בשנת 1948 יצא ע'זאלי את גבולות עיראק בפעם הראשונה בחייו והתחנה הראשונה שלו הייתה ארץ ישראל. הגעתו לישראל היא פלשתינה באותה עת, נדחתה ולא התאפשרה. בעקבות הכרזת העצמאות של ישראל באותה שנה, לא התאפשרה לו הגעה לישראל שוב. היציאה שלו הייתה לצורך מסע תמיכה בעיראק בעיני המדינות הערביות והוא אף נפגש עם עבדל סלאם עארף, לימים נשיא עיראק.

בין המשוררים שכתבו לו שירים נמנים איליא אבו מאדי, אחמד שוקי, אבו פראס אל-חמדאני ועלי עבאס. ע'ז'אלי הקפיד לבחור את השירים שנכתבו לו והשתדל להימנע משירה בעלת אופי פוליטי. המשורר העיראקי ג'בורי א-נג'אר חידש כמה שירים שנכתבו במקור כשירי דת על ידי מולא עותמאן אל-מוסולי, ואותם ביצע נאזם אל-ע'ז'אלי; שירים אלה פופולרים עד היום. שירים כמו: "יצאה מבית אביה", "השחור בעיניים", "בין עצי הדקלים" ועוד.

==נישואיו לסלימה מוראד==
סיפור נישואיו בשנת 1953 לזמרת היהודיה סלימה מוראד שהייתה גדולה ממנו בשש עשרה שנים היה שנוי במחלוקת. השניים שיתפו פעולה בתחום המוזיקה במהלך חייהם המשותפים: בין היתר, ערכו מספר קונצרטים בעיראק ומחוצה לה, בפריז, לונדון, וביירות. בשנת 1961 השניים הקימו מועדון לילה בבגדאד. לפני מותו נסע לביירות. כשחזר לבגדד ב-23 באוקטובר 1963, קיבל התקף לב ומת בעת שהתגלח בחדר הרחצה בביתו. מותו הכה בתדהמה את כל העם העיראקי והעולם הערבי.

בין שיריו: 'עיירתני בישייב', 'יאמל עיון אל סוד', 'פוג אל נחל', 'טלעה מין בית אבוה', 'מייחנה', 'גולי יה חילו', 'תסבח עלא חיר', 'כ'ייף עילהה', 'שלון' ועוד רבים אחרים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:זמרים השרים בערבית
קטגוריה:ילידי 1921

קטגוריה:נפטרים ב-1963
פוג'ה

פנדיט (מלומד) עורך פוג'ה לאלה קאלי
הפּוּגָ'ה (בתרגום מילולי מסנסקריט: לכבד, להעריץ, לסגוד), היא הטקס והפולחן הבסיסי שעורך המאמין הדתי בהינדואיזם. הפוג'ה היא חלק ממערכת יחסים יומיומית ואינטימית שבין אדם לבין האל שלו הנוכח לפניו באופן מוחשי ויומיומי בצלמו (ארצ'ה). לפוג'ה צורות שונות ורמות מורכבות משתנות, והיא יכולה להיות טקס פשוט ומצומצם או טקס ארוך ומורכב, טקס יומיומי או חלק מפסטיבל מיוחד. היא יכולה להתבצע במקדש, בסיועו של הכהן (הפוג'ארי), מול צלם האל בבית, בקרן הרחוב, בעסק המשפחתי, בריקשה בתחילתו של יום עבודה, ליד הגנגס ואף באינטרנט כפוג'ה וירטואלית. 
הפוג'ה היא בעיקרה טקס של שירות של האל והענקת מנחות לאל, והיא מעוצבת בתבנית יחסי השירות והכבוד של מארח כלפי אורח מכובד ושל נתין כלפי מלכו.

משתתפי הטקס נוהגים לטבול עצמם לפני תחילתו במקור מים, לרוב כזה המקודש לדת ההינדית, על מנת לשטוף מעל עצמם את חטאיהם וכך להגיע אל הטקס טהורים. הטקס מבוצע גם לציון אירועים משמחים, כגון חגים וחתונות. על פי רוב הטבילה מלווה בדקלום מנטרות אישיות המותאמות לאירוע. לעיתים רבות משיטים המשתתפים נרות על מקור המים בו מתבצע הטקס.

טקסי הפוג'ה החשובים והידועים ביותר מתבצעים בהודו למרגלות נהר הגנגס המקודש, בערי הקודש ואראנסי, רישיקש, הארידוואר ועוד. פוג'ה ידועה נוספת מתבצעת באגם הקדוש בפושקאר שבמדינת ראג'אסטן.

<gallery>
תמונה:Bhoga.jpg|מנחה לאל (חלק מהפוג'ה)
תמונה:Flower-bedecked shrine.jpg|המנחה לפני צלם האלוהות
</gallery>

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

קטגוריה:הינדואיזם
קטגוריה:טקסים

de:Puja
סמל ניקרגואה

סמל ניקרגואה מבוסס על סמלה של הרפובליקה של מרכז אמריקה שהוקמה ב-1823 ואשר ניקרגואה הייתה אחת מחמש הרפובליקות הכלולות בה. הסמל עבר מספר שינויים וגרסתו הנוכחית התקבלה ב-1971. במרכז הסמל משולש, המסמל את השוויון. בחלקו התחתון של המשולש חמישה הרים הטובלים בים, שמסמלים את חמש הרפובליקות של מרכז אמריקה, ארצות השוכנות בין שני אוקיינוסים ובמרכזן רכסי הרים. במרכז המשולש קורנת מצנפת פריגית, סמל מהפכני מקובל במאה ה-19, המסמלת את החירות. הקשת בחלק העליון מסמלת את השלום. סביב למשולש מופיעה הכתובת: הרפובליקה של ניקרגואה, אמריקה המרכזית.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100819025132/http://www.atlasgeo.net/fotw/flags/ni.html#coa מידע על סמל ניקרגואה]

קטגוריה:ניקרגואה: סמלים לאומיים
ניקרגואה

ניקרגואה
הדליה

הדליה היא פעולה חקלאית שייעודה הוא מתן תמיכה לצמחים, בעיקר מטפסים, על ידי מתקן עזר ייעודי.

להדליה כמה מטרות:
* לרוב, עיצוב הצמח במבנה מרחבי המאפשר גישה נוחה לעבודות חקלאיות כגון דילול, ריסוס, קטיף, בציר וכדומה.
* יצירת צל תוך כדי שהצמח משתרג מסביב למתקן.
* שיפור תנאי האקלים של הצמח - לשמור מפני רוח ולהגביר את החום. 
* הפחתה של כמות המזיקים היכולים להגיע מהקרקע, אילו הצמח היה שרוע.

ראשיתה של ההדליה בעת העתיקה, אז היו מגדלים סוכות גפנים. בתנ"ך מוזכרות הגפנים הדליות לעומת הרוגליות, כלומר המודלות מול אלו שאינן כאלה.

הדליה חקלאית מתבצעת על עמודי מתכת (ובחו"ל גם על חומרים אחרים) שאליהם מחוברת רשת חוטי ברזל. כיום יש מגוון רחב של שיטות הדליה בגפן, מהן המצמצמות את נוף הגפן (בדרך כלל) לענבי יין. ומהן בסגנון הוורנדה הכפולה (בצורת האות Y) לענבי מאכל. בשנים האחרונות מיובאות שיטות חדשות-ישנות בדמות סוכות צ'ילאניות.

בגידולים רבים נעשה שימוש בהדליה, בהם הפיטאיה, הקיווי והשעונית הנאכלת (פסיפלורה).
<gallery>
Hauswand-mit-Spalierobst.jpg|הדליית עץ פרי להגנה מפני רוח והגברת החום
Rosa 'Uncle Walter CL'.JPG|הדליית ורדים מטפסים
Weinbau Schnarrenberg Stuttgart.jpg|הדליית גפנים בכרם, גרמניה
Spindlebush fruittreeform.JPG|הדליית תפוחים
Park Sanssouci Passage.jpg|הדליה לנוי בפארק ארמון סנסוסי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתקני גידול
קטגוריה:פעולות חקלאיות
ביזינגן

ביזינגן (או בשמה המלא ביזינגן אם הוכריין) (בגרמנית: Büsingen am Hochrhein) היא עיר גרמנית השוכנת במובלעת הקרויה על שמה ומוקפת מכל עבריה בקנטונים השווייצרים שפהאוזן, ציריך ותורגאו. שטחה של העיר 7.62 קילומטר רבוע, ואוכלוסייתה מונה כ-1,450 איש. המובלעת הגרמנית נוצרה בסוף המאה ה-18 ומופרדת משטחה העיקרי של גרמניה ברצועת צרה שרוחבה פחות מקילומטר אחד בחלק מהמקומות, והכוללת את היישוב השווייצרי דורפלינגן (Dörflingen).

מבחינה מנהלית העיר היא חלק ממחוז קונסטנץ הגרמני, השייך למדינת באדן-וירטמברג. מבחינה כלכלית היא מהווה חלק מאזור המכס השווייצרי, בדומה למובלעות שווייץ אחרות כקמפיונה ד'איטליה ולנסיכות העצמאית ליכטנשטיין. גם לפני החלת אמנת שנגן על שווייץ, היה הגבול בין ביזינגן ושווייץ פתוח למעבר חופשי, אך המעבר משווייץ לגרמניה חייב ביקורת דרכונים במעבר גבול.

העיר ידועה כיעד חופשה מועדף הן בקרב הגרמנים והן בקרב השווייצרים, וכמו כן פועל בה מוסד אקדמי דתי גדול, יחסית לגודלה של העיר.

==מעמדה הלאומי של העיר==
===מטבע===
למרות שההילך החוקי בביזינגן, בהיותה חלק מגרמניה, הוא האירו, השימוש בפרנק שווייצרי מקובל הרבה יותר. מרבית התושבים עורכים את קניותיהם בשווייץ ולא מעבר לגבול, בגרמניה.

===שירותים===
עקב מצבה הגאופוליטי הייחודי של העיר קיימות בה כפילויות יוצאות דופן של מערכות השירותים, כמו תחבורה ציבורית, דואר וטלפון. מכתב המיועד לביזינגן יכול שישלח ל"ביזינגן, שווייץ" או ל"ביזינגן, גרמניה", ובשני המקרים יגיע לתעודתו. כמו כן קיימים לביזינגן שני מספרי מיקוד, ושתי קידומות טלפון, גרמנית ושווייצרית. בעת הצורך מוזנקים שירותי החירום (אמבולנסים, כבאות, משטרה) מגרמניה ומשווייץ במקביל (למרות שהשווייצרים מגיעים בדרך כלל ראשונים). ביצוע צו חיפוש בעיר מצריך נוכחות של שוטרים משתי המדינות. 

===אזרחות===
גרמנים המתגוררים בביזינגן מעל עשר שנים מקבלים מעמד של "תושבי ביזינגן ותיקים" (Alt Büsinger) הדומה במידה רבה לאזרחות שווייצרית. בין היתר מקנה המעמד זכות לרכוש נדל"ן בשווייץ (השמורה בדרך כלל לאזרחים שווייצרים בלבד), וכן זכות לעבוד בה. 

===חינוך===
ילדי ביזינגן לומדים בבית ספר יסודי בעיר, ולאחר סיומו זכאים להמשיך את לימודיהם בשווייץ או בגרמניה, לפי בחירתם. כשבעים אחוזים בוחרים ללמוד בשווייץ. 

===ספורט===
קבוצת הכדורגל המקומית, FC Büsingen היא הקבוצה הגרמנית היחידה המשחקת בליגה השווייצרית. 

==היסטוריית המובלעת==
בשנת 1918 התקיים משאל עם בביזינגן בשאלת שייכותה הלאומית של העיר. תשעים ושישה אחוזים מהתושבים בחרו להפוך לחלק משווייץ, אולם הדבר לא התבצע מפני שלא אותר שטח שווייצרי שניתן היה למסור לגרמניה בתמורה. ניסיונות מאוחרים יותר לשנות את שייכותה הלאומית של העיר נדחו על ידי שווייץ.

ב-23 בנובמבר 1964 נחתם הסכם בין גרמניה לשווייץ שנכנס לתוקף באוקטובר 1967 והסדיר את הכללת ביזינגן בתחום המכס של שווייץ וכן את התחומים המועטים בהם החוק השווייצרי ולא הגרמני מוחל על ביזינגן, בהם תקנות הנוגעות לחקלאות, ביקורת בריאותית של מזון והתגוננות לשעת חרום. ההסכם גם הפך את המובלעת הגרמנית וורנהוף (Verenahof), ובה שלושה בתים בלבד ופחות משנים עשר איש, לחלק משווייץ.

==ראו גם==
* מובלעות שווייץ

==קישורים חיצוניים==

* 
*[http://geosite.jankrogh.com/busingen.htm מפת העיר]

==הערות שוליים==

קטגוריה:באדן-וירטמברג: ערים
קטגוריה:אירופה: מובלעות
ניבים דרום-רוסיים

מפת הניבים הרוסיים (באדום הניבים הדרום רוסיים)
הניבים הרוסיים הדרומיים הם קבוצת ניבים של השפה הרוסית.

אחד המאפיינים הבולטים של ניבים אלו הוא הפיכתה של הפונמה /g/ ל־[ɦ] (כפי שנהגית האות Г באוקראינית ובבלארוסית). לניבים אלו הייתה השפעה משמעותית על ההגייה הרוסית התקנית.

== ראו גם ==
* ניבים צפון-רוסיים

קטגוריה:רוסית
ניבים צפון-רוסיים

הניבים הרוסיים הצפוניים הם קבוצת ניבים של השפה הרוסית.

בניבים אלו נפוצות תופעות ה"אוקנייה" וה"יקנייה", כלומר, היעדר רדוקציה של תנועות בלתי-מוטעמות. משמע בניבים אלה האותיות O ו־E תמיד נהגות /o/ ו־/je/, בהתאמה.

ניבים רבים של רוסית שייכים לקבוצה זו, והם מדוברים גם בפינלנד.

הניבים הללו מתחלקים למספר קבוצות:
*ניבים פומוריים
*קבוצת אולונץ
*קבוצת נובגורוד
*קבוצת וולגודה-קירוב
*קבוצת ולדימיר-וולגה

קטגוריה:רוסית
ABS (פלסטיק)

רכיבי ה-ABS
אקרילוניטריל בוטאדיאן סטירן או ABS (שם מלא באנגלית: Acrylonitrile butadiene styrene) הוא פולימר סינתטי אמורפי תרמופלסטי נפוץ (פלסטיק). ABS משמש לייצור רכיבים קלים וקשיחים ביציקה או בוואקום פורמינג כגון צינורות, ראשי מחבטי גולף (בשל היותו בולם זעזועים טוב), חלקי רכב, צלחות נוי לגלגלים, קופסאות, קסדות מגן וצעצועים כגון לבני ("קוביות") "לגו".

== הרכב כימי וייצור ==
נוסחתו הכימית של ה-ABS היא (C<sub>8</sub>H<sub>8</sub>· C<sub>4</sub>H<sub>6</sub>·C<sub>3</sub>H<sub>3</sub>N)<sub>x</sub>.

זהו קופולימר המיוצר מפילמור של סטירן ואקרילוניטריל בנוכחות פוליבוטאדיאן. היחסים נעים בין 15%-35% אקרילוניטריל, 5%-30% בוטאדיאן ו-40%-60% סטירן. יחסים שונים של חומרי הגלם מקנים תכונות שונות לתוצר הסופי.

אקרילוניטריל הוא מונומר סינתטי המופק מפרופילן ואמוניה, בוטאדיאן הוא פחמימן המופק מבוטאן וסטירן הוא מונומר המופק מפחם.

התוצר הוא פולימר ארוך של פוליבוטאדיאן המשובץ במקטעים קצרים יותר של פוליסטירן ופוליאקרילוניטריל.

קבוצות הניטריל משרשראות פולימר סמוכות נמשכות זו לזו בשל קוטביותן והופכות את ה-ABS לחזק יותר מפוליסטירן. הסטירן מקנה לחומר את פני השטח החלקים והנוצצים והבוטאדיאן מקנה גמישות גם בטמפרטורות נמוכות. ל-ABS תכונות שימושיות בטמפרטורות של 20- ועד 80 מעלות צלזיוס. ABS מצטיין בקשיחותו, עמידותו לשחיקה וגזירה, חומצות ובסיסים וממסים שומניים בטווח רחב של טמפרטורות ואחוזי לחות. ניתן להקנות לו גם עמידות בפני חמצון, קרינת אולטרה סגול וחסינות לאש על ידי תוספים מתאימים.
חומצה חנקתית וחומצה גופרתית מרוכזות פוגעות ב-ABS, כמו גם פחמן ארבע-כלורי ואצטון.

לשם ייצור קילוגרם אחד של ABS משתמשים בכ-2 ק"ג של נפט לחומרי גלם ואנרגיה, אך ניתן למחזרו בקלות מספר רב יחסית של פעמים. חומר שמוחזר 4–5 פעמים מאבד מעמידותו וגמישותו ועל כן מתאים למספר מצומצם של שימושים.

עלות ייצורו של ABS כפולה בקירוב מזו של פוליסטירן, ולכן משתמשים בו כאשר יש דרישה לעמידות, ברק, קשיות ובידוד חשמל המצדיקות את תוספת המחיר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:תרכובות אורגניות
קטגוריה:חומרי גלם
קטגוריה:פולימרים
קטגוריה:מוצרי נפט
ישיבת לייקווד

ישיבת לייקווד (שמה הרשמי: "בית מדרש גבוה") היא ישיבה ליטאית, אחת משתי הישיבות הגדולות בעולם (יחד עם ישיבת מיר).

== היסטוריה ==
ישיבת לייקווד שוכנת בלייקווד, ניו ג'רזי. היא הוקמה על ידי הרב אהרן קוטלר בשנת 1943 בלייקווד עם גרעין מייסד של כעשרה תלמידים. עם פטירתו של הרב אהרן קוטלר (ב-1962) הגיע מספר התלמידים ל-120. לאחר פטירתו כיהן כראש ישיבה בנו של הרב אהרן, הרב שניאור קוטלר, עד לפטירתו (בשנת 1982). בשנת 2012 הישיבה מנתה כ-6,500 תלמידים, כשני שלישים מהם נשואים ונמצאים במסגרת הכולל של הישיבה.

בישיבה מכהנים ארבעה ראשי ישיבה: הרב אריה מלכיאל קוטלר (נכדו של המייסד, הרב אהרון קוטלר), הרב דוד שוסטאל (גיסו של הרב מלכיאל קוטלר), הרב ירוחם אולשין והרב ישראל ניומאן (שניהם נשואים לנכדות הרב אהרן קוטלר).

הלימודים בישיבה מתנהלים בתשעה בתי מדרש: בית המדרש הישן (800 מקומות), בית שלום (1,300 מקומות), בית אליהו (900 מקומות), בית אהרן (900 מקומות), קליימן (750 מקומות), מזרח (450 מקומות), מערב (750 מקומות), חדר אוכל (800 מקומות) ובית המדרש שברחוב החמישי (fifth street).

מקומות הלימוד בהיכלי הישיבה נמסרים לקבוצות מוגדרות. כל קבוצה צריכה להגיש לוועדה המסדרת רשימת משתתפים ואת נושאי הלימוד שמשתתפיה חפצים בו. בראש הקבוצה צריך לעמוד תלמיד בעל ותק של מעל חמש שנים בישיבה ושגילו מעל שלושים. בדרך כלל העומד בראש החבורה מוסר שיעור שבועי לבני החבורה בלבד, אך הדבר נתון לשיקול דעת הקבוצה. ישנן חבורות שאין בהן שיעורים כלל, וישנן חבורות שבהן כל אחד מבני החבורה מוסר שיעור במחזוריות קבועה מראש. נכון לשנת 2010 מחולקת הישיבה ל-260 חבורות.

לרשות בחורי הישיבה עומדות שלוש פנימיות למגורים (1,500 מקומות). 

שלוש ספריות תורניות גדולות, המכילות כ-15 אלף ספרים כל אחת, ושבע ספריות קטנות משמשות את לומדי הישיבה, בראשות הספרן הראשי, הרב בנימין שפיגל. 

מכון משנת רבי אהרן, בראשותו של הרב צבי רוטברג הפועל ליד הישיבה, עוסק בהוצאה לאור של ספרות תורנית, בעיקר פרי עבודתם של רבני הישיבה ותלמידיה.

==תוכנית הלימודים בישיבה==
בישיבה נלמדות כל מסכתות הש"ס מלבד המסכת הקבועה לפי המחזור (בשונה מרוב הישיבות שבהן לומדים רק "מסכתות ישיבתיות" מסדרי נזיקין ונשים בעיקר). הישיבה מחולקת ל-260 קבוצות (המכונות "חבורות"), שכ-130 מהן מתמקדות כל אחת בנושא אחר (שאר מסכתות, תוכנית דף ליום או עמוד, משניות זרעים טהרות, הלכה).

ישיבת לייקווד סייעה להעתקת מודל חברת הלומדים של הגבר החרדי המקדיש כל ימיו ללימוד תורה ואינו עסוק בפרנסה אל יהדות ארצות הברית.

==צוות הישיבה (מלבד ראשי הישיבה)==
*הרב נתן מאיר וכטפוגל – משגיח רוחני בעבר
*הרב מתתיהו חיים סלומון – משגיח רוחני בהווה
*הרב יהושע קרופני – ראש הכולל
*הרב אברהם יורקנסקי – ר"מ בישיבה
*הרב גרשון ריבנר – ר"מ בישיבה בעבר
*הרב יהודה יעקבס – משגיח רוחני בעבר 
*הרב יעקב פארכהיימר – פוסק הלכה

 מנהלי הישיבה 
* אהרן קוטלר
* שרגא קוטלר

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.twp.lakewood.nj.us/educ.htm#bmedgov ישיבת לייקווד באתר העיר לייקווד] 
* 

*
*
לייקווד
לייקווד
לייקווד
רוברט קיוסאקי

רוברט קיוסאקי, 2006
רוברט טורו קיוסאקי (באנגלית: Robert Toru Kiyosaki, ביפנית: ロバート・トール・キヨサキ ; נולד ב-8 באפריל 1947) הוא איש עסקים וסופר אמריקני. התפרסם בזכות כתיבת הספר "אבא עשיר אבא עני".

== קורות חייו ==
קיוסאקי הוא אמריקני, ממוצא יפני, דור רביעי בארצות הברית, שנולד וגדל בהוואי. הוא בא ממשפחה ידועה של מחנכים: אביו עמד בראש משרד החינוך בהוואי. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון למד קיוסאקי בניו יורק, ובתום הלימודים התגייס לכוח הנחתים של צבא ארצות הברית ושירת במלחמת וייטנאם כקצין וכטייס מסוקי תקיפה.

ב-1974 אחר שחזר מהמלחמה, החלה הקריירה העסקית שלו. ב-1977 הוא הקים חברה שהביאה בראשונה לשוק את ארנקי הניילון וצמדן, שזכו למכירות בהיקף של מיליוני דולרים. ב-1985 הקים חברה חינוכית שפעלה בשבע מדינות (ארצות הברית, רוסיה, נורווגיה, יפן, ברזיל, קוריאה הדרומית וסינגפור), ולימדה עסקים והשקעות לעשרות אלפי תלמידים בעלי תואר ראשון. תוכנית הטלוויזיה שלו שודרה בארצות הברית במשך שנה בערוץ הנוסטלגיה, והפיצה את המסר החינוכי שלו.

קיוסאקי פרש בגיל 47 ופנה להשקעות ולנדל"ן. הוא מעביר קורסים שנמשכים החל משעה אחת וכלה בשלושה ימים, ובהם הוא "מלמד אנשים את סודותיהם של העשירים".

קיוסאקי התפרסם לאחר שפרסם את ספרו הראשון, "אבא עשיר אבא עני" ("Rich Dad, Poor Dad"). הוא פרסם 18 ספרים העוסקים בעשיית עושר שלא מעבודה, ובשיווק רב שכבתי, ובתוכם תורגמו לעברית הספרים "לפרוש צעיר לפרוש עשיר", "אם אתם רוצים להיות עשירים ומאושרים אל תלכו לבית ספר?". כמו כן שיווק מספר משחקי קופסה ומשחקי מחשב העוסקים בכספים ובניהול נכסים. המטרה הראשית של כל מוצריו היא לימוד השכלה פיננסית.

באוקטובר 2012 הוכרזה חברה בבעלותו כפושטת רגל בשל חוב של 24 מיליון דולר לנושים.

==רשימת ספרים רבי מכר בהוצאתו==
*"בית הספר לעסקים"- עוסק בשיווק רב שכבתי.
*"סיפורי הצלחה"- אנשים המשתפים בסיפוריהם, שלמדו לקחים מהספר הראשון "אבא עשיר, אבא עני".
*"כך תהיה עשיר"- עושר מהשכלה פיננסית ולא עצות פיננסיות פשטניות וילדותיות להחריד.
*"אבא עשיר, אבא עני לבני נוער"- להתחיל בגיל צעיר.
*"מי לקח את הכסף שלי"- כיצד להניע את הכסף שלנו במקום להחנות אותו בחיסכון.
*"רבעי תזרים המזומנים"- המדריך לעצמאות פיננסית של אבא עשיר. מציג את עקרונות רבעי תזרים המזומנים (cashflow- quadrant).
*"IQ פיננסי"- כיצד לנהל בחוכמה את ענייננו הכספיים ולהשיג עושר ועצמאות כלכלית.
*"אח עשיר, אחות עשירה"- ספר העוסק בו ובאחותו אמי קיוסאקי שפנתה לנזירות בודהיסטית, מציג את הפן הרוחני.
*למה אנחנו רוצים שתהיה עשיר: שני אנשים, מסר אחד יחד עם נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ 2006.
בנוסף כתב קיואסקי הקדמה לספרו של טראמפ תחשוב כמו מנצח.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 
* [http://www.globes.co.il/GlobesTV/player.HomePage.aspx?did=1000267160&AutoStartRun=true אבא עשיר, אבא עני - גרסת הווידאו], הרצאה של קיוסאקי (55 דק') במסגרת "נטוורקינג 2007" - 22 באוקטובר 2007, באתר גלובס
* * [http://www.nypost.com/p/pagesix/rich_dad_bankrupt_dad_UNJgqVDYCEthW1TEAYYwXN כתבה על פשיטת רגל של חברה בבעלותו], ניו יורק פוסט 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:טייסי חיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
מעלה בני המושבים

<mapframe latitude="31.460768" longitude="35.367774" zoom="14" width="450" height="400" align="left">{
 "type": "FeatureCollection",
 "features": [
 {
 "type": "Feature",
 "properties": {},
 "geometry": {
 "type": "LineString",
 "coordinates": [
 [
 35.366079,
 31.456406
 ],
 [
 35.367345,
 31.45777
 ],
 [
 35.366283,
 31.458054
 ],
 [
 35.366648,
 31.46047
 ],
 [
 35.36697,
 31.460553
 ],
 [
 35.367764,
 31.460608
 ],
 [
 35.367334,
 31.461761
 ],
 [
 35.367839,
 31.461944
 ],
 [
 35.3686,
 31.461001
 ],
 [
 35.368901,
 31.461175
 ],
 [
 35.368418,
 31.461953
 ],
 [
 35.368879,
 31.463161
 ]
 ]
 }
 }
 ]
}</mapframe>מעלה בני המושבים הוא שביל הסימון הראשון שנפרץ במדבר יהודה. הוא נקרא על שם חטיבת בני המושבים אשר ביצעה את עבודות הפריצה והסלילה של השביל.

פריצת השביל הוצעה בשנת 1963 על ידי איתן גולן, יוסי פלדמן ולוי יהב שהיה ממקימי בית ספר שדה עין גדי, בזמן ההכנות לטיול התנועה למדבר יהודה. בחג הפורים באותה שנה, יצאה קבוצת נערים מטעם חטיבת בני המושבים למצוק הצפוני של נחל ערוגות. במהלך ארבעה ימי עבודה סללו החניכים, בהנחיית פלדמן וגולן, את השביל התלול המחבר את נחל ערוגות למצודה הישראלית בראש הר מצפה עין גדי.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://cms.education.gov.il/EducationCMS/Units/Tiyulim/maslulim/BikatHyarden/BikatHyarden1/ms1104.htm מסלול טיול במעלה בני המושבים]

קטגוריה:סיירות
בני המושבים
קטגוריה:עין גדי
We Are the Champions

"We Are the Champions" (בעברית: "אנחנו האלופים") היא בלדת רוק של להקת הרוק הבריטית קווין, מתוך אלבומה השישי News of the World. את השיר כתב סולן הלהקה פרדי מרקיורי, והוא זכה לפרסום רב ולהצלחה במצעדי המוזיקה של מדינות רבות ברחבי העולם. השיר מושמע בתור המנון מנצחים בתחרויות ספורט שונות.

מרקיורי אמר בראיון בשנת 1978:

את השיר ניגנו חברי להקת קווין כאשר מרקיורי על הפסנתר, רוג'ר טיילור על התופים, ג'ון דיקון על גיטרת הבס ובריאן מיי על הגיטרה החשמלית. מאחר שהקול העיקרי בשיר הוא תובעני במיוחד ודורש שירה באוקטבה גבוהה, נהג טיילור לשיר קטעים מסוימים בהופעות חיות.

בצדו השני של הסינגל נמצא השיר We Will Rock You, שזכה אף הוא להצלחה מרובה. תחנות רדיו אמריקאיות נהגו להשמיע את שני השירים ברצף. לכן, חברת התקליטים האמריקאית של קווין הפיצה את שני השירים בתור שני צדי א'.

הביצוע הזכור ביותר של השיר הוא במופע לייב אייד, שם ניגנו אותו אחרי השיר We Will Rock You, וגם זכה לביצוע של לייזה מינלי בסיום המופע לזכרו של פרדי מרקיורי ב-1992.

לשיר גרסאות כיסוי רבות, כמו גם השמעות רבות בסרטים ובסדרות טלוויזיה. השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שירי 1977
קטגוריה:סינגלים מ-1977
קטגוריה:שירי קווין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי גביע העולם בכדורגל
קטגוריה:שירים על אושר
קטגוריה:בלדות משנות ה-1970
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הוליווד רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין EMI רקורדס
בועז פייפר

בועז פייפר (נולד ב-8 ביוני 1968) הוא שחקן, זמר, במאי תיאטרון, מפיק ומעצב גרפי ישראלי.
== ביוגרפיה ==
פייפר הוא יליד רמת השרון.

לאחר שירות סדיר בחיל השריון המשיך לשירות מילואים בחטיבת מרכבות הפלדה.

פייפר למד עיצוב תיאטרון בחוג לאמנויות התיאטרון של אוניברסיטת תל אביב, שם פגש את חבריו ללהקת הדראג "בנות פסיה". שם הבמה שלו היה "רות צסנה". הלהקה פעלה בין השנים 1995–2001, וזכתה לפופולריות רבה' לאחר שהופיעה בפינה קבועה בתוכנית הטלוויזיה השבועית "סוגרים שבוע" עם אמנון לוי, בערוץ הראשון. יחד עם "בנות פסיה" ומיכל ינאי השתתף במחזמר "הכל אגדה" (בימוי: אורי פסטר), שזכתה בפרס התיאטרון הישראלי לשנת 1998. במקביל ל"בנות פסיה", השתתף כשחקן וזמר במופע "צלילי המיוזיקל", אשר שודר בערוץ הראשון ועלה מספר פעמים בתיאטרון ירושלים ובבריכת הסולטאן.

בשנת 2001 השתתף במופע "האישה באדון", שגם זכתה בפרס התיאטרון הישראלי.

בשנת 2002 יזם, הפיק ושימש תחקירן ראשי של הסרט התיעודי "מייק ברנט-לס מואה טמה", על חייו של הזמר מייק ברנט. באותת שנה פייפר השתתף באופרה "חילול הקסם" עם קבוצת "אופרה אחרת". קבוצת "אופרה אחרת" ביקשה להציב אלטרנטיווה להפקת אופרה בגרסאות צנועות, עם תזמורת קטנה.

בשנת 2003 השתתף במופע "בכל זאת יש בה משהו"- שירי תל אביב הקטנה- עם נחום היימן, דורית פרקש ובמופע "מעבר לתכלת" - משירי סשה ארגוב - שודר ברשת ג' וצולם לטלוויזיה. בנוסף השתתף במופע "אספחו- Espejo " של להקת הפלמנקו הישראלית.

מופעים נוספים בהם השתתף, הפיק, כתב וביים היו:
*"הפרוטה והירח" - משירי חיים חפר
*"ערב קיץ ויונים" - משירי מוני אמריליו - שודר ברשת ג' וצולם לטלוויזיה
*"בצילה"- במלאת חודש לפטירתה של צילה דגן - שודר בגלי צה"ל

בשנת 2010, ערך וביים את המופע "הדיוות", שבו נפגשו לראשונה על במה אחת השחקניות-זמרות רמה מסינגר, חני נחמיאס ורבקה רז לביצוע מיטב השירים המזוהים עם הקריירות שלהן.

בדצמבר 2010, ערך והגיש מופע הצדעה לזמרת יפה ירקוני לציון יום הולדתה ה-85.

באוקטובר 2011 הופיע, ערך הגיש ושר בערב מחווה לזמר שמעון ישראלי, במועדון "צוותא" בתל אביב.

החל משנת 2013 פייפר מתגורר רוב הזמן בגרמניה, ועובד כמדריך טיולים לתירים ישראלים בברלין, ובהמבורג. במקביל ממשיך להופיע בישראל מדי פעם.

==פרסים והוקרה==
בשנת 2002 זכה בפרס אופיר לסרט התיעודי הטוב ביותר על סרטו "מייק ברנט-לס מואה טמה".
==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:מפיקים ישראלים
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:בוגרי תיכון רוטברג (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: החוג לתיאטרון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968