OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ביקור חולים

כיום מקובל להביא לחולה [[מתנה סמלית כאיחולי החלמה מהירה; כאן דוגמה לכך - כרטיסי ברכה וזרי פרחים בחדרו של חולה]]
ביקור חולים היא מצווה הנכללת בגמילות חסדים ועניינה לבקר אצל החולה, להשתתף בצערו, לשפר את מצב רוחו, לבדוק אם נזקק לדבר מה ולעזור בכך.

== מקור המצווה ==
מקורות למצווה זו בתנ"ך הם התגלותו של אלוהים לאברהם בעת שהיה בתקופת החלמה לאחר שמל את עצמו, וביקורו של הנביא ישעיהו אצל חזקיהו מלך יהודה כאשר חלה (מלכים ב', פרק כ' א').

חז"ל מפרשים את הפסוק על אברהם אבינו: "כִּי יְדַעְתִּיו לְמַעַן אֲשֶׁר יְצַוֶּה אֶת בָּנָיו וְאֶת בֵּיתוֹ אַחֲרָיו וְשָׁמְרוּ דֶּרֶךְ ה' לַעֲשׂוֹת צְדָקָה (ספר בראשית פרק י"ח י"ט) - זו ביקור חולים (מדרש רבה, בראשית, פרשה מט פסקה ד).ואת הפסוק "את הדרך ילכו בה" (שמות יח, כ), הם דורשים ילכו - זה ביקור חולים (תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא ל/ב).

חז"ל הפליגו בחשיבות מצווה זו, ואמרו ש. בדיון בכלל זה שואלים: אם כך, יבואו שישים איש וירפאהו, ועונים שכל מבקר נוטל אחד משישים ממה שנשאר. היא גם נקבעה כדברים שהאדם אוכל פירותיהם בעולם הזה, והקרן קיימת לו לעולם הבא. בתלמוד ישנם כמה וכמה סיפורים על חכמי ישראל שביקרו חולים וגם עזרו לריפוים.

== קיום המצווה ==
נקבע שמצווה זו היא מהדברים שאין להם שיעור מבחינת כמותה, ואפשר לקיימה פעמים רבות ביום, אפילו אצל אותו חולה (תלמוד בבלי, מסכת נדרים דף לט/ב). ישנו דגש מיוחד בביקור "בן גילו" דווקא, שכנראה במקרה כזה יש לחולה ניחומים יתרים.

בספר "סדר היום" הושם דגש על חשיבות החיזוק הנפשי, השבת נפשו של החולה, ניחומו והקלת חוליו מעליו. ואילו בספר חכמת אדם נכתב שעיקר המצווה הוא להתפלל על החולה ולבקש עליו רחמים. עוד עולה מספר זה, כי בקהילת ברלין אף מינו אדם שהיה ממונה על ביקור חולים, הנקרא "גבאי ביקור חולים".

כמו כן נכתב כי יש לסייג חולים שאין לבקר אצלם, כמו אלו שמתביישים במחלתם, או כאלה שהביקור הוא לטורח להם. במקרה כזה, הולכים לביתם אך לא נכנסים לחדרם, שואלים לשלומם ובודקים אם ניתן לסייע. 

==ראו גם==
* ליצנות רפואית
* עמותת משען לחולה
==קישורים חיצוניים==
* אוריאל בנר, [http://www.daat.ac.il/daat/kitveyet/assia/mizvat-4.htm מצוות ביקור חולים - הגדרת "חולה"], באתר "דעת"
* 
*
* 
* 

קטגוריה:גמילות חסדים
קטגוריה:רפואה והלכה
קטגוריה:מצוות עשה
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
אמנות הבמה

תיאטרון הוא ענף של אמנות הבמה
אמנות הבמה – מחול: רקוד רועים – "פשטו כבשים"
אמנות הבמה (או: אמנויות הבמה) היא סוג של אמנות, בה האמן או האמנית משתמשים בפעולה, כמו תנועה או שימוש בקול, המהווה את היצירה האמנותית. לעיתים קרובות הפעולה מתבצעת ביחס לחפץ או נושא מסוים, וזאת בניגוד לאמנות חזותית, בה החפץ עצמו הוא היצירה. פעולה זו יכולה להתבצע על ידי יחיד או קבוצה במקום ובזמן נתונים ואורכה משתנה מיצירה ליצירה.

==מאפיינים==
אמנות במה יכולה להיות כל מצב שמערב ארבעה יסודות בסיסיים: זמן, מרחב, גוף המבצע ויחסי הגומלין בין המבצע לקהל. זאת בניגוד לאמנויות כגון ציור ופיסול שבהם הפריט מהווה את היצירה. אמנות הבמה יכולה להתחולל ללא במה מוכרת, ללא במה מוצבת, ללא במה. כל מקום יכול להיות מוגדר כבמה.

לתחרות יש תפקיד מרכזי באמנות הבמה. שחקן או שחקנית אשר מצטיינים הן במשחק, הן בשירה והן בריקוד מכונים בדרך כלל איום משולש (באנגלית: triple threat). דוגמאות ידועות של אמנים שנחשבו ל"איום משולש" כוללות את ג'ין קלי, פרד אסטר, וג'ודי גרלנד.

==ענפים של אמנות הבמה==
מוזיקה היא אחד הענפים של אמנות הבמה
אמנות הבמה כוללת תחום נרחב של פעילויות אמנות, הכולל בתוכו ענפים רבים העוסקים בהופעה של האמן בפני קהל: משחק, ריקוד, מוזיקה, זמרה, תיאטרון, פנטומימה, קרקס, מאגיה ועוד.

הקהל עשוי לנכוח במקום ההופעה בעת ביצועה (בתיאטרון, באולם קונצרטים, באצטדיון וכדומה), או, לצפות בה דרך מסך (בקולנוע, בטלוויזיה, באינטרנט), בשידור חי או בהקלטה. אמני הבמה עשויים להופיע כתחביב או כמקצוע, וההופעות עשויות להיות מוצגות בתשלום או בלעדיו.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==
<div style="direction: ltr;">

</div>

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
במה
שומריה (מוסד חינוכי)

"הבית הגדול" בתמונה מתחילת שנות החמישים (אדריכל: [[יוסף נויפלד)]]
ילדים במוסד שומריה בתורנות מטבח, [[1944]]
בניין המוסד החינוכי לאחר חידושו
מוסד שוֹמריה הוא מוסד חינוכי בקיבוץ משמר העמק שבמועצה אזורית מגידו. המוסד הוקם בשנת 1931 והיה למוסד החינוכי הראשון של השומר הצעיר.

==היסטוריה==
יוזם הקמת המוסד היה מרדכי שנהבי, ומנהלו הראשון היה שמואל גולן (מילק), חבר קיבוץ משמר העמק, ועל שמו נקרא ביתן ה"מילקס" במוסד. בין מוריו היה המורה למוזיקה בנימין עומר (חתולי). בתחילת דרכו היו שותפים בו הקיבוצים משמר העמק, עין שמר, מרחביה וגן שמואל.

במהלך השנים, עם פתיחתם של מוסדות חינוך נוספים ברחבי הארץ, הפך המוסד לנחלת תושבי האזור בלבד וכיום חברים בו בעיקר הקיבוצים משמר העמק, מגידו, וגבעת עוז, והמושבים היוגב, מדרך עוז ויקנעם המושבה.

גם היום מוסיף המוסד להתקיים על פי המסורת הישנה, בה ישנים החניכים ביחד על פי קבוצות גיל, יוצרים, עובדים ומתחנכים במסורת השיתופית. בשונה מצורת הפעילות המקורית, בית הספר הופרד מן הפנימייה, וחניכי המוסד ישנים בו אך רובם הגדול לומד בבית הספר האזורי "מגידו", בקיבוץ עין השופט.

הבניין המזוהה עם המקום הוא "הבית הגדול", אשר עבר שיפוץ מקיף ובשנת 2018 הפך לבניין משרדים.

== רשימת מנהלי המוסד החינוכי שומרייה ==
במוסד החינוכי שומרייה נקראו המנהלים רכזים כחלק מהתנועה של הקיבוץ.
{| class="wikitable"
|+
!שם
!שנים
!קיבוץ
!הערות
|-
|שמאול גולן
|1933-1934
|משמר העמק
|
|-
|יעקב פדן פולי פולישוק
|1934-1935
|משמר העמק
|
|-
|בן עמי גורדון 
|1935-1936
|משמר העמק
|
|-
|בנימין עומר
|1936-1937
|משמר העמק
|
|-
|מוני אלון
|?
|?
|
|-
|ציפורה בנטוב
|?
|משמר העמק
|
|-
|מאיר מרון
|?
|הזורע
|
|-
|מנחם ראובני
|?
|?
|
|-
|דוד נסלבסקי
|1981-1984, 1989-1992
|גבעת עוז
|
|-
|יגאל תלמי
|1985-1989
|משמר העמק
|
|-
|רנה גורן
|?
|משמר העמק
|
|-
|חנן ארז
|?
|הזורע
|
|-
|אילון נווה
|?
|הזורע
|
|-
|דבורה כדיר
|?
|הזורע
|
|-
|אהוד רביב
|?
|?
|
|-
|נחשון שחם?
|
|
|<ref></ref>
|}

== ראו גם ==

*רשימת בוגרי המוסד
*צפית (מוסד חינוכי)

== לקריאה נוספת ==
* יצחק פלטק, המוסד: בית הספר הראשון של השומר הצעיר במשמר העמק 1931-1940, הוצאת יד טבנקין, 1989.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תיכונים אזוריים
קטגוריה:משמר העמק
קטגוריה:השומר הצעיר
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז צפון
קטגוריה:מוסדות חינוכיים של השומר הצעיר
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן יוסף נויפלד
*
קקאו (עץ)

Theobroma cacao
הפרי הבשל גדל מגזע העץ
קקאו (שם מדעי: Theobroma cacao) הוא עץ קטן (גודלו בין 4.5 ל-7.5 מטרים) וירוק עד ממשפחת החלמיתיים. מוצאו מאמריקה הדרומית וממרכז אמריקה. כיום הוא מגודל בכל האזורים הטרופיים, ובעיקר במערב אפריקה שמשם מגיע כמחצית מין הגידולים החקלאיים<ref></ref>. זרעיו של עץ הקקאו משמשים להכנת אבקת הקקאו – המרכיב העיקרי בשוקו ובשוקולד.

בשונה מרוב הצמחים, הפרחים גדלים על גבי הגזע, תופעה המכונה קאוליפלורה.

{| class="wikitable sortable"
|+ תפוקה שנתית של קקאו ב-2018
|-
! scope="col" | מדינה
! scope="col" | תפוקה<br /><small>(טונות)</small>
|-
| || 1,963,949
|-
| || 947,632
|-
| || 593,832
|-
| || 332,927
|-
| || 307,867
|-
| || 239,387
|-
| עולמי || 5,252,377
|-
| colspan="2" | <small>מקור: FAOSTAT of the United Nations</small><ref name="faostat18"></ref>
|}
צמח הקקאו זקוק לתנאי אקלים של יערות גשם - טמפרטורות אחידות, לחות גבוהה, גשם בשפע ואדמה עשירה בחנקן. הקקאו יכול לגדול רק בטווח של כ־20 מעלות מצפון ומדרום לקו המשווה. שינויי אקלים המביאים לעליית הטמפרטורות, משפיעים על הלחות ועל הגשם, ומפחיתים את יכולת הקקאו לשגשג. שינויי האקלים מעודדים גם מזיקים ומחלות שבמקרים מסוימים הפחיתו את תפוקת היבולים בשיעור של עד 50%<ref name=":0"></ref>.

בעבר הייתה ברזיל המגדלת הגדולה בעולם של קקאו. מחלה פטרייתית פגעה בגדולי הקקאו בברזיל בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 וצימצמה את היקפם. משרד החקלאות של ברזיל השיק ב-2023 תוכנית לייצור 400 אלף טונות קקאו עד 2030, לעומת 290 אלף ב-2023. ממשלת אקוודור הציבה יעד של 800 אלף טונות ב-2030, לעומת 420 אלף בשנת 2023<ref></ref>.

מחקר של הפאנל הבין־ממשלתי לשינויי אקלים הראה כי ללא הפחתת פליטות גזי חממה, מדינות כמו חוף השנהב וגאנה יתחממו עד אמצע המאה ה-21 בכ־2.1 מעלות וייתכן שהן לא יוכלו להמשיך לגדל קקאו באזורים המסורתיים<ref name=":0" />.

== ראו גם ==

* קקאו
* קפה (צמח)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

* שני אשכנזי, [https://www.calcalist.co.il/world_news/article/h111li2i11c בתנאי האקלים החדשים, הקקאו והקפה נקלעו לסכנה קיומית], באתר כלכליסט, 24 באפריל 2024

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:עצי יער האמזונאס
קטגוריה:קוסטה ריקה: עצים
קטגוריה:חלמיתיים
קטגוריה:גידולים חקלאיים
תל עדשים

תֵּל עֲדָשִׁים הוא מושב עובדים בעמק יזרעאל, 5 ק"מ צפונית לעפולה, בתחום השיפוט של המועצה האזורית עמק יזרעאל. היישוב נקרא על שם תל עדס<ref></ref>, יישוב ערבי ששכן בקרבת מקום.

== היסטוריה ==
היישוב הוקם בשנת 1913 כהתיישבות של חברי ארגון השומר. בשנת 1917 התפלג היישוב ונותרו בו משפחות בודדות לצורך שמירה. בשנת 1923 הגיעו למקום 40 משפחות חדשות והוא הפך למושב עובדים. המשפחות החדשות היו ברובן יוצאות רוסיה ופולין, שהתארגנו במושבות הוותיקות זכרון יעקב ופתח תקווה. 

בתחילת דרכו כ"תל עדשים" הוקם המושב כהתיישבות שיתופית, כאשר החקלאות משותפת תחת אגודה בשם "אלומה", בעוד מספר מצומצם של תושבים נמנים עם ה"בודדים" אשר העדיפו לעבד לבד. 

מדי פעם סבל המושב מפעולות של גנבה וחבלה שיצאו מהכפר אכסאל, אך מנגד התקיימו קשרים עם אנשי אכסאל ותושבי תל עדשים רכשו מהם זבל לשדות. בתחילת המרד הערבי הגדול הוצתה ערימת החציר של תל עדשים על ידי מציתים מאכסאל ובעקבות זאת הוטל קנס קיבוצי על הכפר.

כיום מתגוררות בתל עדשים 200 משפחות ויש בו שכונת הרחבה קהילתית, שתושביה שותפים לחיי הקהילה אולם אינם חברים באגודה החקלאית.
עם תושביו המפורסמים נמנה בעבר הרמטכ"ל והשר לשעבר רפאל איתן (רפול), בן המושב הקבור בו, וח"כ יגאל כהן שנולד בו.
בקרבת המושב נמצאת המכללה האקדמית עמק יזרעאל, ורבים מתלמידיה מתגוררים בו.

== חינוך ==
ילדי תל עדשים מתחנכים בגני היישוב. עם הגיעם לגיל בית הספר הם משוייכים לבית הספר היסודי בקיבוץ גניגר. בית הספר התיכון האזורי, עמקים תבור, הוא בית הספר התיכון אליו משוייכים התלמידים.

== דת ==
בתל עדשים יש בית כנסת, מבין הראשונים בעמק, שהוקם מ"חושות" בלבד. כרב היישוב משמש שליח חב"ד הרב רפאל שמשון הלוי לוינסון.

בתאריך 18 באוקטובר 2011, נשרף כליל בית הכנסת הוותיק שביישוב, שעמד על תילו מאז 1923. הסיבה היא, ככל הנראה, קצר חשמלי.

== ראו גם ==
* ירחמיאל צימבל

==לקריאה נוספת==
שבתאי גל-און, חופן עדשים, 2007

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.romgalil.org.il/cds/184/ תל עדשים] באתר הרשות לפיתוח הגליל
* 
* 
*
*[http://web.nli.org.il/sites/NLI/Hebrew/digitallibrary/pages/viewer.aspx?docid=NNL03_EDU700276185&presentorid=NLI_EDU&searchurl=http%3A%2F%2Fweb.nli.org.il%2Fsites%2Fnlis%2Fhe%2Feducation%2Fpages%2Fresults.aspx%23%3Fquery%3Dlsr16%2Cexact%2C%D7%A4%D7%A8%D7%99%D7%98+%D7%9E%D7%A7%D7%95%D7%A8%26query%3Dlsr16%2Cexact%2C%D7%A4%D7%A8%D7%99%D7%98%2B%D7%9E%D7%A7%D7%95%D7%A8%26query%3Dany%2Ccontains%2C%D7%97%D7%99%D7%A0%D7%95%D7%9A%26query%3Dlsr11%2Cexact%2C%D7%92%D7%90%D7%95%D7%92%D7%A8%D7%A4%D7%99%D7%94%26indx%3D31%26institution%3DNNL%26vid%3DNLI_EDU%26loc%3Dlocal%2Cscope%3A(NNL_EDU1)%26sortField%3Dpopularity%26bulkSize%3D10 קרקעות בעמק יזרעאל ע”י מרחביה, 1922], מפה ובה שטחי תל עדס, מתוך [http://web.nli.org.il/sites/NLIS/he/Education/Pages/default.aspx אתר החינוך] של הספרייה הלאומית
*תמונות מאוסף [https://haifa-primo.hosted.exlibrisgroup.com/primo-explore/collectionDiscovery?vid=HAU&inst=972HAI_MAIN&collectionId=81163011740002791&lang=iw_IL מושב תל עדשים] מתוך האוספים הדיגיטליים של ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה
* 

==הערות שוליים==

הכניסה למושב תל עדשים

*
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:מועצה אזורית עמק יזרעאל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1923
קטגוריה:יישובים עבריים המשמרים שם ערבי
קטגוריה:יישובים שהוקמו בעלייה השנייה
סרט פעולה

[[דאגלס פיירבנקס בסרט הפעולה האילם "רובין הוד" (1922) ]]
סרט פעולה הוא סוגה קולנועית המאופיינת במתן דגש על התרחשויות פיזיות, כגון קרבות, מרדפים, פיצוצים ופעלולים. סוגת הפעולה משולבת לעיתים קרובות עם סוגות אחרות, כגון קומדיה, מדע בדיוני או אימה.

== היסטוריה ==

שורשיהם של סרטי הפעולה בשנות ה-60 של המאה ה-20, עם יציאתה לאקרנים של סדרת סרטי "ג'יימס בונד" (אשר מכילה הרבה מהמאפיינים המקוריים של סרטי ריגול) ו-"Bullitt", הכולל את אחד ממרדפי המכוניות הראשונים, סצנה שכלולה כמעט בכל סרט פעולה.

== מאפיינים ==
סרטי פעולה הם, בדרך כלל, סרטים שניתן להגדיר במשפט אחד, לדוגמה: "מדען מחייה-מחדש דינוזאורים, רק כדי לגלות שהם מנסים לשלוט בעולם, שוב", עבור הסרט "פארק היורה", או "גיבור על שמנסה ליצור בינה מלאכותית שתגן על העולם מגלה שיש לה הגדרה אחרת להצלת העולם" עבור הסרט "הנוקמים: עידן אולטרון" וכדומה.
סרטי פעולה נוטים לכלול גם גיבור הירואי אשר מרבה לפעול בניגוד לנהלים שמפעילים עליו מפקדי הצבא או המשטרה שעל כוחותיהם הוא נמנה. לצד הגיבור מופיע לרוב שותף "Sidekick" המסייע לו ולעיתים מהווה גם אתנחתא קומית.

===הטובים נגד הרעים===
הסוגה מאופיינת לרוב בסיפור פשוט אודות "אנשים טובים" נגד "אנשים רעים".
זהות ואפיון "האנשים הטובים" ו"האנשים הרעים" תלויה במדינה ובתקופה. בסרטים הוליוודיים, "האנשים הטובים" בדרך-כלל יהיו האמריקנים הפטריוטים, ואילו "האנשים הרעים" הם פושעים או סוכנים של כוחות זרים.

בשנות ה-80 של המאה ה-20 וקודם לכן, הם היו לרוב קומוניסטים, אשר הביאו חלק מסרטי הפעולה קרוב למדרגת סרטי תעמולה. עם נפילת הקומוניזם, עברו הסרטים להתמקד בטרוריסטים מדרום אמריקה, המזרח התיכון וסוחרי סמים. מפלצות, חייזרים, שדים ויצורים על-טבעיים משמשים אף-הם כנבלים קלאסיים, שמטרתם לרוב היא השמדת האנושות.

===סצנות===
סצנות פעולה האופייניות לסרטים הוליוודים:
* קרבות ירי וחילופי אש
* מכות וקרב פנים אל פנים, לפעמים כולל אמנויות לחימה
* הגיבור מביס כנופיות של שכירי חרב ומשרתים של הנבל
* דו-קרב בין הגיבור לנבל
* מרדף, ובפרט מרדף מכוניות
* פיצוצים והרס של מבנים וכלי רכב
* הרס אפוקליפטי באמצעות נשק-על או על ידי יצורים על-טבעיים

==בעולם==
===בארצות הברית===

סרטי פעולה בקולנוע האמריקאי מופקים בתקציב גדול עבור אפקטים מיוחדים ועבודת פעלולנים. הם מתמקדים בתחום הפירוטכניקה ואביזרים חדשניים. סרטי פעולה אמריקניים רבים מתבססים במידה זו או אחרת על מדע בדיוני: אם בסיפור ובעולם ההתרחשות, או אם בטכנולוגיות ובכלי-הנשק שנמצאים ברשות הגיבור/הרשע. בלא מעט סרטים על הגיבור להילחם ברשע שהשיג נשק מודרני חדיש להשמדה המונית.

===בהונג קונג ובקוריאה הדרומית===

סרטי אקשן מהונג קונג וקוריאה הדרומית הם בעיקר וריאציות מודרנית של סרטי אמנויות לחימה. בשל שורשיהם, סרטי פעולה מהונג-קונג מתרכזים בעיקר בנושא האקרובטיקה על ידי הגיבור.

==ראו גם==
* ערכים על סרטי פעולה
* עקרון קליעת הרעים
* קומדיית פעולה
* סרט אמנויות לחימה
* סרט מלחמה
* סרט אסונות

== לקריאה נוספת ==
* 

==קישורים חיצוניים==

* [http://imdb.com/Sections/Genres/Action רשימת סרטי פעולה] , באתר IMDb

*
פעולה
פעולה
רוזן

באצולת הממלכה המאוחדת]]
רוזן (בלטינית: Comes) הוא המונח העברי לתואר אצולה אירופי שמקורו באימפריה הרומית, נמוך בחשיבותו מהמרקיז וגבוה מהויקונט, והוא מקביל לתואר הגרמני גראף (Graf).

מקור שמו במרבית השפות הוא במילה הלטינית Comes שמשמעותה בעברית בן לוויה. בן הלוויה של השליט, שהיה חבר ויועץ, הפך במרוצת הזמן לתואר שלטוני עם הגדרות הקובעות את מיקומו בסולם דרגות האצולה האירופי-פיאודלי, ואת סמכויותיו וחובותיו של בעל התואר.

המלה "רוזן" אשר אומצה כמקבילה העברית מקורה בתנ"ך ( "שִׁמְעוּ מְלָכִים, הַאֲזִינוּ רֹזְנִים", : "הַנּוֹתֵן רוֹזְנִים לְאָיִן שֹׁפְטֵי אֶרֶץ כַּתֹּהוּ עָשָׂה", : "יִתְיַצְּבוּ, מַלְכֵי-אֶרֶץ, וְרוֹזְנִים נוֹסְדוּ-יָחַד"). 

שם המשפחה "רוזן" אינו קשור לתואר האצולה, אלא מקורו במלה הגרמנית Rosen (ורדים).

== התואר בשפות שונות ==
{| class="wikitable"
|-
! שפה
! תואר לגבר
! תואר לאישה / בת זוג
! שם הטריטוריה שבשליטת הרוזן
|-
!לטינית
|Comes
|Comitissa
|Comitatus
|-
!יוונית
|Κόμης (Kómēs)
|Κόμησσα 
(Kómēssa)
|Κομητεία (Komēteía); באיים היוניים נעשה שימוש במונחים האיטלקיים Kóntes ו-Kontéssa
|-
!איטלקית
|Conte
|Contessa
|Contea, Contado, Comitato
|-
!רומאנש
|Cont
|Contessa
|
|-
!רומנית
|קונטה - Conte
|קונטסה - Contesă
|קומיטאט -Comitat
|-
!צרפתית
|Comte
|Comtesse
|Comté
|-
!גרמנית
|Graf
|Gräfin
|Grafentum, Grafschaft
|-
!אנגלית עתיקה
|Hlaford
|Hlǣfdiġe
|אינם נובעים מהמילה הלטינית comes.
|-
!אנגלית
|Count (בהתייחס לתארים שהוענקו על ידי מונרכיות אחרות מאשר הממלכה המאוחדת)
|Countess (גם כאשר נעשה שימוש ב-"Earl")
|Earldom עבור "Earl"; Countship או county עבור "count", אם כי המונח "county" משמש גם, ואף בעיקר, לציון יחידה אדמיניסטרטיבית (מחוז) במדינות אנגלו-סקסיות.
|-
!אירית
|Cunta; Iarla
|Cuntaois, Baniarla
|תואר כבוד בלבד; iarla אינו נובע מהמילה הלטינית comes אלא דווקא מהמילה האנגלית "earl".
|-
!גאלית סקוטית
|Iarla
|Ban-iarla
|תואר כבוד בלבד; iarla אינו נובע מהמילה הלטינית comes אלא דווקא מהמילה האנגלית "earl".
|-
!ולשית
|Iarll
|Iarlles
|Iarllaeth; iarll אינו נובע מהמילה הלטינית comes אלא דווקא מהמילה האנגלית "earl".
|-
!ספרדית
|Conde
|Condesa
|Condado
|-
!פורטוגזית
|Conde
|Condessa
|Condado
|-
!קטלאנית
|Comte
|Comtessa
|Comtat
|-
! אלבנית
| קונט - Kont
| קונטשה - Konteshë
|
|-
! ארמנית
| Կոմս (Koms)
| Կոմսուհի (Komsuhi)
|
|-
! מלטית
| Konti
| Kontessa
|
|-
! מונגאסקית
| Conte
| Contessa
|
|-
! פולנית
| Komes
| Komesa
| Comitates
|-
! טורקית
| Kont
| Kontes
| Kontluk
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תוארי אצולה
הרמאפרודיטוס

פסל יווני שנמצא בהרקולנאום) - להרמאפרודיטוס גוף אישה ואיבר מין זכרי.]]
הרמאפרודיטוס (מיוונית: ʽἙρμάφρόδιτός) הוא דמות מן המיתולוגיה היוונית, בנם של אפרודיטה והרמס (ומכאן שמו, שהוא הלחם של שמות הוריו). בשיטוטיו נתקל הרמאפרודיטוס בבריכתה של הניאדה סלמקיס , שניסתה לפתותו. לאחר שסירב, הערימה עליו סלמקיס וקפצה עליו בזמן שהתרחץ בבריכה, תוך שהיא נצמדת אליו בחוזקה ומתפללת לאלים כי גופיהם לא ייפרדו לעולם והם יהפכו לאחד. משאלתה התגשמה, וגופה הוטמע בתוך גופו, והם הפכו לאדם אחד דו-זוויגי – חציו גבר חציו אישה; גופו גוף נערה ואיבר המין זכרי. בצערו, הטיל הרמאפרודיטוס קללה על מי הברכה, כך שכל מי שיתרחץ בהם מעתה יעבור את השינוי שעבר עליו.

גרסה זו לסיפור מופיעה ביצירתו של המשורר הרומי אובידיוס, "מטמורפוזות": 
לפי גרסה אחרת, הרמאפרודיטוס נולד עם איברי מין זכריים ונקביים, ולכן אימו (אפרודיטה) השליכה אותו מהאולימפוס.

==דמות הרמאפרודיטית==
במחקר של יצירות ספרותיות משתמשים במושג "דמות הרמאפרודיטית" על מנת לתאר דמות בעלת מאפיינים גבריים ונשיים כאחד, בדרך כלל נער צעיר המהווה מוקד למשיכה הומוארוטית. דוגמה לכך היא דמותו של טאדז'ו בנובלה המפורסמת של תומאס מאן "מוות בוונציה".

בביולוגיה משמש המונח "הרמאפרודיט" לציון בעל חיים המייצר הן תאי זרע והן תאי ביצית, כדוגמת חלזונות.

==הרמאפרודיטוס בתרבות הפופולרית==
סיפורו של הרמאפרודיטוס הוא הבסיס לשיר "The Fountain of Salmacis" של להקת ג'נסיס, באלבומם Nursery Cryme משנת 1971.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:מגדר
קטגוריה:זהות מינית
קטגוריה:מיניות ברומא העתיקה
אחוזת ברק

אחוזת ברק (אֲחֻזַּת בָּרָק) הוא יישוב קהילתי בעמק יזרעאל, כקילומטר אחד מזרחית לעפולה עילית, בתחום השיפוט של המועצה האזורית עמק יזרעאל והוא היישוב השני בגודלו בה לאחר שמשית. היישוב הוקם על ידי היזם והקבלן שעיה חכשורי על אדמות פרטיות. אכלוסו החל בשנת 1998. באחוזת ברק גרים כ-2,400 תושבים (נכון לשנת 2022).

בראשיתו, נקרא היישוב "אחוזת דברת", על שם הקיבוץ הסמוך דברת, אך היות שהשמות היו דומים, הוחלט לשנות את שמו ל"אחוזת ברק". מאז, קרוי היישוב על שם ברק בן אבינועם, שר צבאה של דבורה הנביאה, שעל-פי המסופר בספר שופטים, הביס בעמק יזרעאל את צבאו של יבין מלך חצור.

== היסטוריה ==
רחוב ביישוב
אחוזת ברק הוקמה על אדמות עמק יזרעאל שהיו שייכות בעבר לקומונה של פועלי אגודת ישראל שנקראה "מחנה ישראל". האדמה עליה ישבה הקומונה נרכשה בשנת 1925. התוכנית הייתה להקים במקום עיר גנים לציבור החרדי ובה עתידים היו להתגורר כ-300 משפחות אשר תעסוקנה בחקלאות ובתעשייה זעירה. השטח נרכש מערביי הסביבה וחולק ל-300 חלקות. אלה נמכרו ליהודים ממזרח אירופה, רובם מהעיר לודז'. בשנת 1925 החלה ההתיישבות במקום, אך בשנת 1938 המתיישבים התפזרו והאדמות הועברו לחזקת הקרן הקיימת לישראל.

בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 הוקם במקום היישוב הקהילתי הנוכחי. משרד המכירות לבתי היישוב שכן במבנה של היישוב החרדי שנעזב.

בראשית המאה ה-21 קלט היישוב קבוצה גדולה של עולים מדרום אמריקה. היישוב מיועד להגיע עד ל-720 משקי בית.

ביישוב גני ילדים, מעון יום, בית ספר יסודי, בית כנסת ומגרשי ספורט למשחקי כדורסל וכדורגל וכן, לטניס. כמו כן, פועלים ביישוב סניפים של תנועות הנוער בני המושבים והתנועה החדשה.

במלחמת חרבות ברזל, נרצחו בדם קר 7 צעירים מבני היישוב בטבח במסיבת הטבע ליד רעים.
בין הנרצחים שני אבות ו-5 צעירים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1998
מצר הורמוז

מצר הורמוז מקשר בין מפרץ עומאן שבאוקיינוס ההודי לבין המפרץ הפרסי. בחופו הצפוני שוכנת איראן, ובחופו הדרומי איחוד האמירויות הערביות והמובלעת מוסנדם של צפון עומאן שבחצי האי מוסנדם. המצר משמש כנתיב ראשי להובלת נפט ממדינות המפרץ הפרסי, וכשליש מהתעבורה הימית העולמית של נפט עוברת דרכו.

== מקור השם ==
מקור השם פרסי. על־פי דעה אחת, השם משמו של האל הפרסי "הורמוז", אהורה מאזדה (בפרסית, "האדון החכם"), שאותו החשיבו הפרסים בני הדת הזורואסטרית כאל הטוב, האחראי לבריאת העולם. על־פי דעה אחרת, שמו נגזר מהמילה הפרסית "הור־מוך" שמשמעה "דקל התמר". גם בתלמוד (בבא בתרא י ב, עג א, ועוד), שם פרסי עם צליל דומה משמש למטרה אחרת. 

== גאוגרפיה ==
רוחבו של המצר נע בין כ-34 ק"מ בנקודה הצרה ביותר ועד כ-95 ק"מ. סמוך לחופו הצפוני מצוי האי הגדול קשם שבריבונות איראן. שלושה איים קטנים נוספים המצויים ביציאה המערבית מהמצר – טונב הגדול, טונב הקטן ואבו מוסא – נתפסו בשנת 1971 בידי איראן, בשל חשיבותם האסטרטגית בניטור ובשליטה על התעבורה הימית במצר, אך איחוד האמירויות הערביות טוענת לבעלות עליהם.

חשיבותו האסטרטגית והכלכלית של מצר הורמוז, כנתיב מעבר של נפט וסחורות ממדינות המפרץ, הוכרה כבר מראשית ההיסטוריה. אזור המצר נכבש לראשונה בידי ספנים פורטוגזים במאה ה-16, ומאז עברה השליטה בו בין סולטאנים מקומיים ומעצמות אירופאיות קולוניאליסטיות. מסוף המאה ה-18 שלטה בריטניה בחופו הדרומי של המצר כשהשתלטה על עומאן, שהפכה ב-1890 למדינת חסות בריטית עד עצמאותה ב-1971. ב-1971 זמן קצר אחרי נסיגת הבריטים מאיי טונב ואבו מוסא, טענה איראן לריבונות עליהם ופלשה אליהם.

דרך המצר עוברת מרבית תפוקת הנפט של כווית, עיראק, איראן, ערב הסעודית, בחריין, קטר ואיחוד האמירויות הערביות. נכון ל-2018, עוברות במצר הורמוז בממוצע 14 מכליות נפט ביום, ובהן כ-17.4 מיליון חביות נפט גולמי ותזקיקי נפט שהן כ-30% מהנפט המשונע בים וכ-22% מתפוקת הנפט הכלל-עולמית. בכך מהווה המצר צוואר בקבוק מהמעלה הראשונה באספקת הנפט העולמית.

ביולי 1988 הופל מטוס נוסעים איראני בשמי המצר בידי ספינת טילים אמריקאית, וכל 290 נוסעיו נהרגו. האיראנים איימו בפעולה נגד כוחות אמריקניים. עד היום נסיבות הפלתו של המטוס נותרו שנויות במחלוקת.

אזור המפרץ הפרסי בכלל ומצר הורמוז בפרט מהווים מוקד מתיחות ותשומת לב רבה במלחמה נגד הטרור הבינלאומי בתקופה שלאחר פיגועי 11 בספטמבר ב-2001 ומלחמת עיראק שהחלה ב-2003. ארצות הברית מרכזת באזור מפרץ עדן ומצר הורמוז כוחות ימיים, אוויריים ויבשתיים גדולים לשמירת האינטרסים שלה ושל העולם המערבי.

בעקבות תוכנית הגרעין האיראנית, איימה איראן בדצמבר 2011 ובינואר 2012 לחסום את מצר הורמוז בפני תנועה ימית אם יופעלו נגדה סנקציות כלכליות הכוללות איסור על קניית נפט מאיראן.

ב-2 ביוני 2021 עלתה באש ואחר כך טבעה אוניית חיל הים האיראני ח'ארג, כשהייתה במרחק של כ-140 קילומטרים ממצר הורמוז וסמוך למפרץ עומאן, ליד העיירה האיראנית ג'סק.

== ביהדות ==
בספרות התורנית נזכר אזור הורמוז בספרו של הרב שמואל לאנייאדו "כלי פז", פירושו לספר ישעיהו שנדפס ב-1657, כמקום שבו ייתכן שתעבור מלחמת אחרית הימים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==ביאורים==

==הערות שוליים==

הורמוז
הורמוז
הורמוז
הורמוז
הורמוז
קטגוריה:איראן: גבולות
קטגוריה:הורמוזגאן
מנדט

מנדט או הֶסְמֵך הוא ייפוי כוח הניתן למעצמה כלשהי לשלוט באופן זמני או חלקי על טריטוריה שאוכלוסייתה עדיין אינה בשלה לשלטון עצמי או שהוטלו עליה סנקציות מסוימות. כחלק מפעילותו של המנדט הוא מחויב להדריך, לחנוך, ולפתח את הטריטוריה כך שיתאפשר לאוכלוסייה לכונן שלטון עצמי בר קיימא. 

המנדט אינו מוגבל בזמן, אך הוא אמור להסתיים כאשר התושבים מסוגלים לנהל את ענייניהם באופן עצמאי ולהקים מדינה.

לרוב מתייחסים למושג זה בהקשר לשיטת משטר המנדטים שפיתח חבר הלאומים, על פי סעיף 5 לאמנת חבר הלאומים. במסגרת מנדט חבר הלאומים נמסרו לניהול המעצמות המנצחות במלחמת העולם הראשונה, בריטניה וצרפת, טריטוריות שהיו בשליטת מדינות שהובסו במלחמה זו, במיוחד האימפריה הגרמנית והאימפריה העות'מאנית. 

כתב המנדט שהיווה בסיס למנדט הבריטי על ארץ ישראל שונה מהמנדטים האחרים שנוצרו לשטחי האימפריה העות'מאנית לשעבר בכך שהוא כלל בתוכו גם את הצהרת בלפור, שהבטיחה הקמת בית לאומי לעם היהודי. צרפת ובריטניה הן דוגמה למדינות עם מנדט.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ממשל ומדיניות
דלק (בעל חיים)

דָּלָק (שם מדעי: Martes) הוא סוג של טורף לילי קטן ממשפחת הסמוריים ומתת-משפחת הסמורים.

== מאפיינים ==
הדלק נפוץ בשטחי החורש והיער של צפון אמריקה, אירופה ומרכז אסיה ונחשב למטפס עצים וסלעים מצוין.
הדלק גדול מהסמור ומבנה גופו מוצק יותר. הפרווה עבה והזנב עבות. למרבית המינים פרווה חומה בחלק גוף עליון ובהירה יותר בחלק התחתון. הדלקים ניצודים על ידי האדם בשל פרוותם היפה. בדומה לשאר חברי המשפחה, מפריש הדלק בשעת סכנה חומר בעל ריח חריף המבריח את אויביו. אותו חומר משמש לו גם לסימון טריטוריה. תזונת הדלק מגוונת ביותר וכוללת זוחלים, מכרסמים, עופות, פירות, ביצים ודורבנים.

בישראל מצוי מין אחד בסוג זה – דלק הסלעים, והוא בין הטורפים הקטנים בארץ.

==מיון==
מיני הסוג:
*דלק הסלעים Martes foina – נפוץ בישראל
*דלק אמריקני Martes americana
*דלק צהוב-גרון Martes flavigula
*דלק נילגירי Martes gwatkinsii
*דלק אירופאי Martes martes
*דלק יפני Martes melampus
*דלק קליפורני Martes pennanti
*דלק סיבירי Martes zibellina

==קישורים חיצוניים==

* 
[[דלק צהוב-גרון]]

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1792
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיליפ פינל
קטגוריה:סמוריים
מנצ'וריה

אזור מנצ'וריה 
מַנְצ'וּריה וצפון־מזרח סין הם שמותיו של חבל ארץ בצפון־מזרח סין שכיום מצוי בשטחה של הרפובליקה העממית של סין וגובל ברוסיה ובקוריאה הצפונית. כיום מונה אוכלוסיית החבל כ־110 מיליון איש.

במאה ה־17 פלשה קואליציה של שבטים מצפון ל, בהנהגת שבט אַיִסִין גיוֹרוֹ, ממנצ'וריה לסין, והחליפה בשלטון את שושלת מינג. השבט הקים שושלת חדשה, שושלת צ'ינג, ששלטה בסין עד תחילת המאה ה־20 והייתה לשושלת הקיסרית האחרונה ששלטה בסין.

למן העשור האחרון של המאה ה־19 עמדה מנצ'וריה התיכונה תחת השפעה רוסית חזקה, בשל בניית מסילת הברזל הסינית המזרח־אסיאתית דרך חרבין לוולדיווסטוק. אחרי מלחמת רוסיה–יפן (1904–1905) גברה השפעתה של יפן באזור, בעיקר לאור הנחת מסילת הברזל הדרום מנצ'ורית ב־1906 לדאליאן (פורט ארתור).

בשנים 1932–1945 הייתה מנצ'וריה תחת כיבוש האימפריה היפנית, והייתה למדינת חסות יפנית ששמה מנצ'וקוו. במדינה שלט שליט בובה, הקיסר הסיני לשעבר פויי, הקיסר האחרון של שושלת צ'ינג. חבל הארץ הוחזר בשנת 1945 לסין לאחר כניעתה של יפן.

ויזת כניסה למנצ'וריה משנת 1939 שניתנה על ידי הנציגות הכלכלית של מנצ'וריה בשנגחאי

== ראו גם ==
* הפלישה היפנית למנצ'וריה
* מנצ'ורית
* מבצע סערת אוגוסט

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סין: גאוגרפיה
אי השדים

אי השדים מול חופי גיאנה הצרפתית בדרום אמריקה
אי השדים
אי השדים (בצרפתית: Île du Diable) הוא אי סלעי קטן באוקיינוס האטלנטי הנמצא 11 ק"מ צפונית לגיאנה הצרפתית בקבוצת איי הישועה. שטחו 140 דונם וגובהו 40 מטרים מעל פני הים.

== היסטוריה ==
אי זה, ששימש כחלק ממושבת עונשין צרפתית אשר שכנה באיים עד לשנת 1946, מוכר בעיקר בשל הכלא המבודד שבו. הוא נפתח לראשונה על ידי הקיסר נפוליאון השלישי, והפך לאחד מבתי הכלא המפורסמים בהיסטוריה.

אי השדים, כחלק מאיי הישועה, שימש את צרפת משנת 1852 ועד לשנת 1946, והכיל מגוון אסירים, החל מאסירים פוליטיים וכלה בגנבים ורוצחים. למעלה מ־80,000 אסירים נשלחו למקום שהתאפיין בתנאי מחיה קשים ושרץ מחלות, עם שיעורי תמותה של עד 75%. לבד מהאפשרות להשתמש בספינות, הדרך היחידה להימלט מהכלא הייתה דרך ג'ונגל בלתי עביר כמעט, ולכן רק מעטים הצליחו להימלט.

הזוועות והתנאים הקשים בהם הוחזקו האסירים במקום הגיעו לתודעת הציבור בשנת 1895 עם פרסום מאסרו של אלפרד דרייפוס אשר נשלח למאסר באי השדים.

בשנת 1938 הפסיקה צרפת לשלוח אסירים למקום, ובשנת 1946 נסגר הכלא. רוב האסירים נשלחו חזרה לצרפת, אך חלקם העדיפו להישאר בגיאנה הצרפתית.

מספר סרטים וספרים נכתבו על אי השדים. המפורסם שבהם הוא הספר "פרפר", מאת אנרי שרייר, אסיר לשעבר באי השדים, המספר על החיים וניסיונות הבריחה שלו מהמקום. בשנת 1973 צולם גם סרט בשם זה, בכיכובם של סטיב מקווין ודסטין הופמן, וב-2017 יצאה לאקרנים גרסה מחודשת, בכיכובם של צ'ארלי האנם וראמי מאלק.

==בימינו ==
ב-1953 נסגרה סופית מערכת הכליאה באי והאסירים שוחררו. ב-1965 הועברה האחריות על האי ואיים נוספים לבסיס החלל האירופי קורו. האיים נמצאים במסלול שיגור הטילים המשוגרים מזרחה, והם מפונים בכל פעם שמתבצע שיגור. בשגרה הם משמשים מקום למכשירי מדידה רבים שקשורים לשיגורים. סוכנות החלל האירופית והמרכז הצרפתי הלאומי לחקר החלל, יחד עם סוכנויות נוספות, שיקמה מבנים המשמשים אנדרטאות היסטוריות. בימינו מבקרים באיים מדי שנה כ-50 אלף איש.

==קישורים חיצוניים==

* [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=22545 דרייפוס בבית הסוהר - "באי השדים"]
* 
*
*

קטגוריה:איים באוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:גיאנה הצרפתית: גאוגרפיה
שדים
שדים
קטגוריה:צרפת: בתי סוהר לשעבר
קטגוריה:מקומות ששימשו כמושבת עונשין
ויטמין B1

ויטמין B<sub>1</sub> (תיאמין) הוא ויטמין שמשתתף במטבוליזם הפחמימות ובתהליכי הפקת אנרגיה בגוף, וכן משתתף ביצירת חומר מתווך במערכת העצבים. תיאמין התגלה לראשונה בשנת 1897, והיה לוויטמין הראשון מקבוצת B להיות מבודד בשנת 1936.

מזון ממנו ניתן להפיק את הוויטמין:
*מהחי - בשר (בעיקר כבד), איברים פנימיים אחרים וחלב.
*מהצומח - אורז מלא, קטניות, שמרים, נבט חיטה, אגוזים, בוטנים, גרעינים וזרעונים וקמח מלא.

== תסמינים של מחסור בוויטמין וטיפול ==

מחסור בוויטמין B<sub>1</sub>, (או TPP) גורם לפגיעה באנזים Pyruvate Dehydrogenase) PDH); אנזים, שללא תפקודו נפגע ניצול הגלוקוז כמקור אנרגיה. המחסור מונע כניסה של הפירובט למעגל קרבס, ונוצרת פגיעה חמורה במאזן האנרגטי של התא. ויטמין B<sub>1</sub> בתינוקות נאגר בכבד, אך זה מידלדל במהרה. הנזק מתבטא באגירת כמויות גדולות של חומרי הגלם פירובט ולאקטט, שמביאים לחמצת מטבולית ומחסור ב-Acetyl CoA. רקמת המוח, שיודעת לנצל בטווח המיידי רק גלוקוז כמקור אנרגיה, היא הראשונה שנפגעת – גם כתוצאה מחוסר האנרגיה וגם מהצטברות הלאקטט.

התסמינים הם: תשישות, רגזנות, פגמים בזיכרון, חוסר תיאבון, הפרעות שינה, תחושת מועקה בבטן, ירידה במשקל, בחילה, כאבי שרירים, רעד בגפיים, ירידה במהירות הרפלקסים ובלבול. מחסור בוויטמין B<sub>1</sub> יכול לגרום למחלת בריברי.

צריכת יתר עלולה לגרום למחסור בשאר הוויטמינים מקבוצה B.

==ראו גם==
* פרשת רמדיה

==קישורים חיצוניים==

* צבי עצמון, [http://telem.openu.ac.il/courses/c20214/thiamine-g.htm "תיאמין לא אמין"], באתר גליליאו, דצמבר 2003
* 

B01
קטגוריה:קואנזימים
ויטמין B2

המבנה הכימי
ויטמין B<sub>2</sub> (ריבופלאבין) הוא ויטמין השייך לקבוצת הפלאבינים, המשתתף בתהליכים ביוכימיים בגוף, החיוני להפקת אנרגיה זמינה. הוויטמין חשוב לגדילה תקינה של שיער וציפורניים ולבריאותו של העור.

הוויטמין התגלה על ידי וארבורג וכריסטיאן בשנת 1932 וכונה 'הפיגמנט הצהוב' (פלאבו=צהוב) בשמרים. הרכבו תואר על ידי קון וקרר ב-1935. החלק הפעיל של החומר שבודד מחלב נקרא בתחילה לאקטופלאבין ושמו שונה לריבופלאבין בשל קבוצת סוכר הריבוזה שבו.

בגלל צבעו החזק משתמשים בו בתור צבע מאכל (E101).

==תפקוד==
ריבופלאבין הוא חומר מסיס במים, מתפרק באור ובתמיסות בסיסיות ועמיד לחום. מהווה חלק מקומפלקס ויטמיני B. יוצר זריחה פלואורסצנטית בגווני צהוב-ירקרק בהמסתו במים, משקלו המולקולרי 376 דלטון. הוא מורכב מדימתיל-איזולוקסאצין ומריבוזה ומבנהו מכיל טבעת בנזן הקשורה לפטרין. הזרחן שבו נקשר ל-AMP ליצירת פלאבין-אדנין-דינוקלאוטיד FAD שהוא בעל תפקיד כקואנזים בתהליכי חמצון תוך תאיים. תרכובת פלאבין פחותה בכמותה היא ריבופלאבין פוספט הקרוי גם מונונוקלאוטיד פלאבין FMN הנוצר מריבופלאבין ו-ATP בעזרת האנזים ריבוקינאזה. פלאבין הוא מרכיב החשוב גם לפעילות האנזימים Succinate dehydrogenase ו-Monamine oxidase.

==צריכה==
ב-100 גרם שקדים 60% מההמלצה היומית
הצריכה היומית המומלצת של הוויטמין היא 1.5 מ"ג ליממה בגברים צעירים ו-1.1 מ"ג ליממה בנשים. ילוד זקוק ל-0.4 מ"ג ליממה. ספיגת הוויטמין במעי הדק היא באמצעות הובלה פעילה בתצורת ריבופלאבין חופשי או כזה הקשור לזרחן בעמדה 5. הוויטמין נאגר בעיקר בכבד ובשרירים. רוב הריבופלאבין שבגוף מחובר לאנזימים.

מקורות מהם ניתן להפיק את הוויטמין:
*מהחי - איברים פנימיים ככבד, לב, שרירים וכליות, ביצים, חלב ומוצרי חלב.
*מהצומח - ירקות עליים, נבטים, סובין קמח מלא, אורז, שמרי בירה ופטריות (למשל פטריות שנטרל).

חסר בוויטמין יראה כחלק ממקרי תת תזונה כלליים ובעיקר של חסר בחלבון, באלכוהוליסטים ובעת שימוש בתרופות כגון פנותיאזינים וגלולות למניעת הריון. עלייה בדרישת הגוף לריבופלאבין תראה במטופלי דיאליזה. בישול יגרום לאיבוד חלק קטן מהריבופלאבין במזון, אך חשיפה ממושכת לאור תגרור איבוד כמות גדולה של הוויטמין.

==השלכות חוסר בוויטמין==
סימנים העשויים לרמוז על מחסור בוויטמין: כאבי גרון, אודם ובצקת בריריות הפה, יובש בשפתיים, סדקים בזויות הפה והאף - כיליוזיס ואנגולר סטומטיטיס, דלקות בדופן הקיבה, בפה ובלשון - גלוסיטיס, צריבה או גירוי בלחמית העין (קונגוקטיביטיס) ובקרנית (קרטיטיס). ודלקות בעיניים. בעור תראה דלקת עור קשקשית - סבוריאה דרמטיטיס. כמו כן תיראה אנמיה עקב ירידה בייצור כדוריות דם אדומות במח העצם. בבעלי חיים תוארו בעת חסר ריבופלאבין גם פיגור בגדילה ושיתוק גפיים.

זיהוי החסר יעשה על פי הרקע התזונתי ומדידת רמת הפרשת ויטמין נמוכה בשתן.
הטיפול יעשה על ידי מתן ריבופלאבין, 3 - 10 מ"ג ליממה תוך מדידת רמות ההפרשה בשתן עד לתיקון החסר, ומקובל לטפל בתוספת של כל ויטמיני קומפלקס B מתוך הנחה כי חסר קיים גם בהם.

==ראו גם==
* פאול קארר - כימאי שווייצרי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1937 (במשותף עם הכימאי הבריטי וולטר הוורת'), "על עבודתו על קרוטנואידים, פלאבינים והוויטמינים A ו-B<sub>2</sub>".

==קישורים חיצוניים==

* 

B02
ויטמין B3

ויטמין B<sub>3</sub> הוא ויטמין שמשתתף בייצור חומצות שומן, בפירוק הגלוקוז ובמטבוליזם של חלבון. הוא משפיע גם על מערכות העצבים והעיכול.

שתי מולקולות דומות נקראות ויטמין B<sub>3</sub> - ניאצין וניקוטינאמיד. ניאצין (קרוי גם חומצה ניקוטינית) היא נגזרת של חומצת האמינו טריפטופן; ניקוטינאמיד היא האמיד של ניאצין. בבני אדם, המרת הטריפטופן לניאצין מתבצעת בכבד בקצב איטי למדי, לכן חיוני לצרוך ניאצין מהמזון. מחסור מתמשך בניאצין עלול לחולל את המחלה הקטלנית פלגרה. בין תסמיני המחלה: עייפות, רגישות לאור השמש, דלקות בעור, הפרעות עיכול, בלבול ולבסוף שיטיון ומוות.

מזונות עשירים בוויטמין B<sub>3</sub>:
*מהחי – איברים פנימיים, דגים, בשר לסוגיו, ביצים ומוצרי חלב.
*מהצומח - שומשום, דגנים מלאים (4-29.5 מ"ג ל-100 גרם), אגוזים, קטניות, נבטים.

צריכה מקסימלית מותרת: 1.5 עד 6 גרם ליום (בהוראת רופא). צריכה מעל לכמות זו, או צריכה של ניאצין כתוסף תזונה (שמתפרק מהר) עשויה לגרום להרחבת כלי הדם, עקצוץ בעור, הפרעות במערכת העיכול והרגשת בעירה בפנים. כ-10% מהאוכלוסייה עשויים לסבול מתופעת לווי של הרגשת בעירה בכל הגוף (באנגלית: Niacin Flush) גם במינון נמוך מאוד, כאשר ניאצין נלקח כתוסף תזונה.

ויטמין B<sub>3</sub> בעל סגולות רפואיות חשובות בגוף האדם, שכן הוא מסייע בהתפתחות תאי עצב ומעלה את סיכוי ההישרדות שלהם. צריכה אופטימלית של ויטמין B<sub>3</sub> מסייעת בהפחתת ניוון עצבי ומורידה את הסיכוי לפיתוח מחלות כמו דמנציה והפרעות נוירולוגיות.בניסוי שנערך על עכברים נמצאו שיפורים בריאותיים כמו הארכת תוחלת חיים, ירידה בהתפתחות מחלת אלצהיימר, מניעה של אובדן שמיעה והידרדרות בראייה.<ref></ref> לצורת האמיד בוויטמין B<sub>3</sub> מסוג ניקוטינאמיד יכולת לסייע בטיפול בבעיות עור שונות, בין היתר שלפוחיות בעור, אקנה, הזדקנות של תאי עור ודלקות עור. בנוסף לכך, מספר מחקרים מצביעים על יעילות נגד התפתחות סרטן העור.<ref></ref> מחקרים חדשניים שבוצעו על שיער אנושי, סייעו לפיתוח שיטה לזיהוי מולקולת הניקוטינאמיד שידועה כצורת אמיד בוויטמין B<sub>3</sub>. בעזרת גילוי זה בדיקות שיער משמשות לטווח הארוך והקצר כבדיקות קליניות לכימות ערכי הניקוטינאמיד ובדיקות משלימות, ובהן בדיקות שתן ודם.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* בן-עמי סלע, 
* 

== הערות שוליים ==

B03
התיקון ה-18 לחוקת ארצות הברית

התיקון ה-18 לחוקת ארצות הברית
התיקון השמונה-עשר לחוקת ארצות הברית, הקרוי גם חוק היובש, הוא חוק יובש אשר אסר על ייצור, הובלה ומכירה של משקאות חריפים בכל ארצות הברית. התיקון נחקק ב-16 בינואר 1919 ועם כניסתו לתוקף שנה מאוחר יותר (ב-16 בינואר 1920) החלה בארצות הברית תקופת היובש.

חוק זה בוטל על ידי התיקון ה-21 לחוקת ארצות הברית מ-17 בפברואר 1933, שהתיר מחדש מכירת משקאות אלכוהוליים.

==תוכן התיקון==
===מקור===
<blockquote>

<div dir=ltr align=left>
<big>Article 1</big>

After one year from the ratification of this article the manufacture, sale, or transportation of intoxicating liquors within, the importation thereof into, or the exportation thereof from the United States and all territory subject to the jurisdiction thereof for beverage purposes is hereby prohibited.

<big>Article 2</big>

The Congress and the several States shall have concurrent power to enforce this article by appropriate legislation.

<big>Article 3</big>

This article shall be inoperative unless it shall have been ratified as an amendment to the Constitution by the legislatures of the several States, as provided in the Constitution, within seven years from the date of the submission hereof to the States by the Congress.</div>
</blockquote>

===תרגום===
<big> סעיף 1 </big>

במלאת שנה לאשרור סעיף זה, נאסר בזאת לייצר, למכור או לסחור במשקאות משכרים בתחומי ארצות הברית וכל שטח הנתון לשיפוטה, וכן לייבאם אל אותם שטחים ולייצאם מהם.

<big> סעיף 2 </big>

בסמכותם של הקונגרס ושל מדינות הברית לאכוף סעיף זה בחקיקה מתאימה.

<big> סעיף 3 </big>

סעיף זה לא ייכנס לתוקפו אלא אם כן יאושרר כתיקון לחוקה על ידי בתי המחוקקים של מדינות הברית, כפי שנקבע בחוקה, עד שבע שנים ממועד הגשת הסעיף למדינות על ידי הקונגרס.

== תולדות ==
התיקון הוצע בשנת 1917 וב-18 בדצמבר אותה שנה עבר בסנאט. ב-16 בינואר 1919 התיקון אושר על ידי המדינות ונכנס לתוקף שנה מאוחר יותר.

לתיקון זה לראשונה הוצמד "תאריך תפוגה": אם לא היה מאושר תוך פרק הזמן הנקוב, היו רואים אותו כאילו לא אושר מעולם בקונגרס, והיה על מי שרצה להעבירו להתחיל במלאכת החקיקה מהתחלה.

התוצאה הישירה של התיקון הייתה עלייה חדה בתזרים המזומנים של הפשע המאורגן האמריקני; זאת, מכיוון ששוק שחור של משקאות חריפים ומסבאות לא חוקיות החל לשגשג במהירות, ומרווחי שוק שחור זה בנו ראשי המאפיה לעתיד את הונם. משום כך, התיקון בוטל לבסוף ב-5 בדצמבר 1933 על ידי התיקון ה-21 לחוקת ארצות הברית, לאחר שהרשויות הבינו שלא ניתן לפקח על ההברחה.

==ראו גם==
*חוק יובש
*תקופת היובש
*מפלגת האיסור
==קישורים חיצוניים==

* [http://www.youtube.com/watch?v=Xg8oAHEnG5s&feature=youtu.be קישור] להרצאה בנושא "תקופת היובש", והתיקון ה-18, על ידי ד"ר פנינה לוי מאוניברסיטת בר-אילן:
* 
* 
* [https://youtu.be/2riJ2PxFAz8 אכיפת חוקי היובש (1917)], ארכיון הסרטונים של AP
* [https://youtu.be/GG17GkfNaR8 חוק היובש מגיע לקצו], 5 בדצמבר 1933, ארכיון הסרטונים של AP
* 

קטגוריה:תיקונים לחוקת ארצות הברית
קטגוריה:תקופת היובש
תסביך אלקטרה

אלקטרה ליד קברו של אביה בציורו של הצייר האנגלי [[פרדריק לייטון, 1869|ממוזער|166 פיקסלים]]
תסביך אלקטרה הוא מושג בפסיכואנליזה שנועד להסביר את תהליך ההתפתחות המינית של האישה. נוהגים להתייחס אליו כאל המקבילה הנשית של תסביך אדיפוס. מקור השם בסיפור מן המיתולוגיה היוונית על אלקטרה, בתו של אגממנון, שסייעה לאחיה אורסטס לרצוח את אמם קליטמנסטרה כנקמה על רצח אביהם בידי המאהב של האם.

קרל גוסטב יונג העניק את השם לרעיון שהגה זיגמונד פרויד בנוגע ל"התנהגות אדיפלית נשית" אצל ילדות קטנות. על פי פרויד, בתחילה קשורה הילדה לאם, אך כאשר היא מגלה שאין לה פין, היא מאשימה בכך את האם וכועסת עליה. ההיקשרות של הילדה עוברת לאב, והיא מדמיינת שהאב יעבר אותה. היא מאמינה כי ההיריון ישמש כתחליף לפין בו היא מקנאה (קנאת פין) ויעניק לה מעמד שווה לאביה.

רעיון קיומו של תסביך אלקטרה מקובל על הפסיכואנליטיקאים הקרובים לגישתו של פרויד. אי פתרון של תסביך אלקטרה יכול להביא נשים לקיים מערכות יחסים בעיתיות עם בני זוגן וגם להביא לפיתוח נוירוזות שונות.

פמיניסטים רבים רואים תאוריה זו כסקסיסטית. הדעה כי נשים חוות קנאת פין נובעת לדעתם מהנחה סמויה שאברי המין הגבריים עדיפים על אלה הנשיים, וכי לגבר ככלל עדיפות על האישה, ושאלו ההנחות הגורמות לנשים בתת-המודע לשאוף להידמות לגברים מבחינה גופנית.

על אף שהתאוריה בנוגע לתסביך הייתה נפוצה במשך שנים רבות, ירידת מעמדה של הפסיכואנליזה בשנים האחרונות הביאה לכך שפסיכולוגים רבים מאסכולות אחרות מתנגדים לה. חלופה לתסביך אלקטרה הוצעה באפקט ווסטרמרק, המראה שילדים וילדות לא מפתחים משיכה מינית לאנשים שאיתם הם גדלו. לא לילדים איתם גדלו ולא למבוגרים איתם גדלו. מנגנון זה הוא מנגנון החתמה אבולוציוני שנועד למנוע זיווגי קרובים.

באופן כללי, למרות שהתיאוריה הפסיכואנליטית מוכרת בפסיכולוגיה הפופולרית, מופנית כלפיה ביקורת לא מעטה. יש הטוענים כי היא אינה מבוססת מדעית,<ref name=":42"></ref> ואף יכולה להיחשב לפסאודו־מדע.<ref></ref> 

==ראו גם==
* פסיכואנליזה - מונחים
* תסביך אדיפוס

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסיכואנליזה
אלקטרה
סלוויה דיווינורום

סלוויה דיווינורום (שם מדעי: Salvia divinorum) הוא מין של מרווה הגדל במקסיקו וגורם להזיות. שמו המדעי, שפירושו "מרוות המתנבאים", ניתן לו משום שהוא משמש לכאורה שמאנים אינדיאנים לריפוי.

==תיאור הצמח==
סלוויה דיווינורום הוא עשב רב-שנתי אנדמי ליערות העננים בהרי סיירה מדרה דה אואחאקה במדינת אואחאקה שבדרום מקסיקו, שם הוא גדל בסביבות לחות ומוצלות. עליו דמויי ביצה ומשוננים, באורך 10 עד 30 סנטימטרים. הצמח גדל לגובה מטר ואף יותר, על גבעול מרובע וחלול. הפריחה נדירה יחסית, בפרחים שפתניים לבנים ושעירים ובעלי גביע סגול, המסודרים בדוּרים בתפרחת אשכול שאורכה מגיע לכ-30 ס"מ. יצירת פרי וזרעים נדירה גם כאשר יש פריחה, והצמח מתרבה רבייה וגטטיבית, כאשר גבעוליו נשברים בקלות או משתרעים על האדמה מכובד משקלם, ומכים שורשים מפרקיהם וממפרקיהם.

הצמח תועד לראשונה בספרות הבוטנית בשנת 1939, אך הוגדר רק ב-1962. מגבלות הרבייה המינית שלו מעידים כנראה על היותו מין שעבר שינויים, אולם טרם התבהר האם מדובר במכלוא או בפיתוח תרבותי, ולא זוהו בבירור המינים שמהם פותח.

==הצמח כסם==

בניגוד לסמים הלוצינוגניים מסוימים (כגון מסקלין), החומר הפעיל בסלוויה דיווינורום אינו אלקלואיד, אלא טרפנואיד בשם סלווינורין A (באנגלית: Salvinorin A), ואופן פעולתו אינו מובן עדיין לחלוטין למדע.

בארץ המוצא שלו משתמשים רופאי אליל (שמאנים) אינדיאנים בצמח כדי "לתקשר עם עולם המתים ועם רוחות", שלפי הדת המקומית יכולות למסור לרופא האליל מידע שימושי על מחלות, תחזיות לעתיד, ודברי חוכמה שנצברו מניסיונם. השמאן טוחן את העלים הטריים של הצמח ושותה אותם כחליטה. השפעת הצמח בחליטה נמשכת מספר שעות, ובמהלכם נכנס השמאן לטראנס דמוי קטלפסיה.

Salvinorin A לא נספג דרך מערכת העיכול כך שאי אפשר לאכול סלוויה, אבל אפשר לספוג אותה דרך ריריות הפה. 
למשל להכין תה ואז להחזיק כל שלוק 15-20 שניות בחלל הפה. 
או ללעוס עלים טריים לאורך זמן ממושך ולתת לחומר הפעיל להיספג בחלל הפה.

בעולם המערבי משתמשים בצמח על ידי עישון בבאנג, סיגריות או במקטרות. בעישון ההשפעה נמשכת דקות ספורות, אך האפקט חזק משמעותית.

הצמח אינו חוקי באוסטרליה ובכמה ממדינות אירופה וארצות הברית. ביתר מדינות המערב, לרבות ישראל, הוא חוקי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* , 27 באוקטובר 2005
* 

קטגוריה:שפתניים
קטגוריה:סמים דיסוציאטיביים
קטגוריה:עישון
אביבה הד

אביבה הד (נולדה ב-27 בינואר 1950) היא זמרת ישראלית שהתפרסמה כזמרת הליווי של עקיבא נוף במופע שערך בתחילת שנות ה-70 וכן השתתפה באלבום קובץ שיריו בשם "הבוקר שאחרי".

== קריירה ==
"איזבל", מהאלבום שירי קיץ, הגיע מיד עם הקלטתו לראש מצעד הפזמונים הן של קול ישראל והן של גלי צה"ל. בעקבות ההצלחה ברדיו הוקלט הפזמון כקליפ לטלוויזיה, שבו צולמה לראשונה נערה צעירה בדמות איזבל, שלימים נודעה כפנינה רוזנבלום. בתקליט ובקליפ מבוצע השיר על ידי נוף עצמו כסולן, כשמלווה אותו שלישיית בנות אלמוניות, אביבה הד, חגית זמיר וטובה ליבנה.
בביצוע המקורי של השיר היה בלהקה גם שמואל שילנסקי (בנו של יו"ר הכנסת לשעבר דב שילנסקי), לימים וטרינר.

ב-1970 השתתפה במופע שממנו יצא תקליט שנקרא "פסטיבל הזמר תל אביב" ששיריו עובדו מוזיקלית על ידי אלברט פיאמנטה. הד שרה בו את השיר "חם היום בעיר".

המשך דרכה היה עם כזמרת בלהקת פיאמנטה ב-1975 (של הגיטריסט יוסי פיאמנטה ואחיו נגן החליל אבי פיאמנטה)

כזמרת עצמאית פרסמה אביבה הד את השירים: "שיר מתוק על אהבה", שכתבה לה מירית שם אור ללחן של נורית הירש.

שני להיטים נוספים שלה היו (של אותן צמד יוצרות) "אני אוהבת רק לרקוד", שיר שהופיע באוסף "להיטים לוהטים", שיצא לאור בסוף שנות ה-70 וכלל להיטים מאותה תקופה.

בתחילת 1980 הוציאה לרדיו את "האישה האחרת" שהלחינה למילים של פניה ברגשטיין ועיבוד של בני נגרי. עוד שיר ב"נוסח אישי" בשם "אני גרה לבד וטוב לי" מאותה שנה שיצא על גבי תקליט שדרים, זכה להצלחה יחסית והפך לשירה המזוהה ביותר עימה.

שירים אלו לא הובילו לאלבום שלם, והד מיעטה בקריירה המוזיקלית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:משתתפות פסטיבל הזמר המזרחי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
אכו

אכו, ציור מאת [[ניקולא פוסן]]
אכו (ביוונית עתיקה: Ηχώ) הייתה נימפה במיתולוגיה היוונית שקולה היה כה אהוב עליה עד כי לא חדלה מלדבר. הגרסה הנודעת ביותר של סיפורה היא דווקא הגרסה הרומאית, כפי שסופרה על ידי אובידיוס. 

תפקידה של אכו היה להעסיק את הרה, אשתו של זאוס, בדיבורים כדי שלא תתפוס את בעלה בשעת ניאופיו עם חברותיה הנימפות. כאשר גילתה זאת הרה, היא קיללה אותה שהיא רק תוכל לחזור על דברי אחרים ולעולם לא תוכל לדבר כרצונה (מכאן באה המילה האנגלית להד - Echo).

אחר הדברים הללו, אכו התאהבה בבן האנוש יפה-התואר נרקיסוס, אך הוא היה מאוהב במראה של עצמו ולא אהב אדם אחר מלבדו. כיוון שכך, הוא דחה את חיזוריה המהוססים של אכו, והותיר אותה שבורת לב ובוכייה. אך גאוותו של נרקיסוס הייתה בעוכריו: מסופר שיום אחד, בשעת טיולו על יד אגם, נרקיסוס הבחין בבבואתו הנשקפת אליו מן המים, ומיד התאהב בה ולא יכול היה לנתק את מבטו ממנה, עד שמת. בכל אותו זמן, אכו לא התיקה את מבטה מאהובה, עד שגם היא מתה, ורק קולה נשאר על פני האדמה; זכר ועדות לאהבה נכזבת.

הגרסה היוונית של המיתוס מספרת כי אכו הייתה נימפה שהצטיינה בשירה, בנגינה ובמחול. רבים התאהבו בה, אך היא בזה להם ודחתה את חיזוריהם. דבר זה הכעיס את אל הרועים פאן, שציווה על חסידיו לרצוח את אכו ולפזר את חלקי גופתה על פני ארבעה קצוות תבל. גאיה, אלת האדמה, אספה את חלקי גופתה המבותרת של אכו, וכך שימרה את קולה הערב ואת כשרונותיה של הנימפה המתה.

האסטרואיד 60 Echo שהתגלה ב-14 בספטמבר 1860 על ידי ג'יימס פרגוסון, אסטרונום אמריקאי נקרא על שמה.

== ראו גם ==
* נימפה

==קישורים חיצוניים==

* יעל רנן, [https://eisental.github.io/yael-renan-essays/essays/1-greek-and-roman-mythology/4-ovidius-metamorphoses/2-narcissus-and-echo/ נרקיס ואקו], מתוך: [https://eisental.github.io/yael-renan-essays/ ספרות המערב - קובץ מסות].
* 

קטגוריה:נימפות
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
גני עם

גַּנֵּי עַם הוא מושב עובדים הנמצא מדרום לעיר הוד השרון ובצמוד לה, ומצפון למושב ירקונה. המושב נוסד בשנת 1932 ומשתייך למועצה האזורית דרום השרון. שטח המושב כ-350 דונם.

==היסטוריה==
בספטמבר 1931, לאחר משא ומתן ארוך, הוסכם עם הקרן הקיימת על מסירת 50 דונם מיער הקרן הקיימת בקרבת כפר מל"ל, לצורך התיישבות של 20 משפחות. המתיישבים, רובם מפועלי מגדיאל ומיעוטם נהגים בחברת "השרון", שנקבעו על ידי מועצת פועלי מגדיאל. רובם היו מבני העלייה השנייה והשלישית. באוקטובר 1932 הורחב ההסכם ל-30 מתיישבים. לקראת סוף 1932 נעקר חלק מהיער לצורך התחלת הבנייה. בספטמבר 1932 פורסם שמתכוננים להתחיל בבניית הבתים במסגרת התיישבות האלף ובתי המתיישבים נבנו בשנת 1933. כל מתיישב קיבל מגרש בן 2.5 דונם עליו נבנה הבית. הבטחה לתת לכל מתיישב חלקה של 10 דונם לעיבוד חקלאי לא מולאה, והאמרת מחירי הקרקעות בסביבה סיכלה רכישת עוד קרקעות. בתחילה סירבו המתיישבים להיכנס לבתים בגלל הריבית הגבוהה על המשכנתאות והפרת ההבטחה ל-10 דונם נוספים לכל מתיישב לצורך עיבוד חקלאי. לבסוף ניתן למתיישבים הלוואה נוספת להקמת המשק ו-3.5 דונם נוספים לעיבוד חקלאי.

באפריל 1935 היה במושב גן ילדים וילדי בית הספר למדו בכפר מל"ל. באוקטובר 1935 חתמו המתיישבים על חוזי חכירה ומשכנתאות. בשנת 1938 שונה שם היישוב ל"גני עם". בספטמבר 1939 התגוררו במושב 129 נפשות ב-31 משקים על שטח של 231 דונם. עד תחילת 1940 עזבו חלק מהמתיישבים הראשונים ומכרו את בתיהם לעולי גרמניה. בנוסף, הוקם בסמיכות לגני עם שכונה של 18 בתים של עולי גרמניה. בתחילה קנו התושבים מים מהבאר של כפר מל"ל. אחרי שזו התקלקלה קנו מים ממגדיאל, במחיר שהקשה על גידול ירקות. רוב התושבים עבדו בעבודות חוץ. בדצמבר 1946 ציינו בר מצווה למושב יחד עם חנוכת בית לבית העם ואיחוד עם שכונת היער הסמוכה, של עולי גרמניה.

במהלך מלחמת העצמאות הותקף המושב בירי קליעים על ידי תושבי הכפר הערבי השכן ביאר עדס.

בעבר התגורר בגני עם המשורר ע. הילל ולימים רכשה את ביתו המלחינה נורית הירש.

כיום נותרו במושב מעט חקלאים, ורוב תושביו בעלי מקצועות חופשיים.

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20080121050217/http://www.drom-hasharon.org.il/580/ גני עם - באתר המועצה האזורית דרום השרון]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1932
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובי התיישבות האלף
קטגוריה:מושבי העובד הציוני
קטגוריה:יישובי המועצה האזורית דרום השרון
קטגוריה:יישובי האיחוד החקלאי
יוראי אורון

יוראי אורון (נולד ב-1965) הוא נגן גיטרה בס וקונטרבס ישראלי. מלמד בבית הספר למוזיקה רימון וב.

תחילת דרכו הייתה בירושלים, אז חבר למוזיקאי ירון גוטפריד (בנו של הפסנתרן דני גוטפריד) ולמתופף יקי לוי. אחרי שיתוף פעולה ארוך שנים, הקימו בשנת 1998 את להקת "קדמה", שניגנה בבימות הג'אז בארץ, בפסטיבל הג'אז באילת, ואף הופיעה בקונצ'רטי יחד עם התזמורת הקאמרית הישראלית. 

את עיקר פרסומו קיבל בתוכנית הטלוויזיה לילה גוב. הוא היה חבר בלהקת התוכנית "התנינים" בראשות מוטי דיכנה. שירי התוכנית יצאו בשני אלבומים בשנים 1995 ו-1997 וזכו להשמעות רבות ברדיו ובטלוויזיה. 

היה חבר בלהקתו של רמי קלינשטיין - "המועצה", ואף הופיע על עטיפת תקליטו "תפוחים ותמרים". כמו כן שיתף פעולה עם זמרים רבים.

אורון הוא בוגר מכללת ברקלי למוזיקה בהצטיינות יתרה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180528215849/http://www.mynet.co.il/articles/0,7340,L-3883563,00.html דואט מאוחר], 2 במאי 2010, באתר mynet

==הערות שוליים==

קטגוריה:נגני ג'אז: בסיסטים
קטגוריה:בסיסטים ישראלים
קטגוריה:נגני קונטרבס
ג'ון יום

ג'ון יום (באנגלית: John Hume; 18 בינואר 1937 – 3 באוגוסט 2020) היה פוליטיקאי מצפון אירלנד. זכה בפרס נובל לשלום ופרס גנדי לשלום ביחד עם דייוויד טרימבל, על חלקם בהשגת הסכם יום שישי הטוב.

==ביוגרפיה==
יום נולד בעיר דרי (לונדונדרי) בצפון אירלנד. התחנך בקולג' מינות', הסמינר המוביל לכמרים קתולים באירלנד, והתעתד להיות כומר קתולי. הוא לא השלים את הסמכתו לכמורה וחזר לעיר מולדתו על מנת לשמש שם כמורה. הוא הפך לדמות מובילה בתנועת זכויות האזרח בדרי, בסוף שנות ה־60. הוא נבחר כחבר עצמאי לפרלמנט האירי בשנת 1969. פרלמנט זה פוזר בשנת 1972. הוא נבחר כחבר הפרלמנט הבריטי בשנת 1983. יום היה ממייסדי מפלגת העבודה הסוציאל-דמוקרטית של צפון אירלנד (SDLP), והפך למנהיגה בשנת 1979. כן שימש כאחד מנציגי צפון אירלנד בפרלמנט האירופי.

יום נחשב לאחד מאבות תהליך השלום בצפון אירלנד, ובמיוחד רב חלקו בהשגת הסכם יום שישי הטוב. הוא זכה בפרס נובל לשלום בשנת 1998 ביחד עם דייוויד טרימבל מנהיג המפלגה הפרוטסטנטית "המפלגה היוניוניסטית של אלסטר". כאשר פרש ממנהיגות ה-SDLP בשנת 2001 זכה לשבחים מכל קצווי המפה הפוליטית, ואף מיריבו מזה שנים רבות, הפרוטסטנט והיוניוניסט איאן פייזלי.

ב-4 בפברואר 2004 הכריז יום על פרישתו המוחלטת מן הפוליטיקה.

נפטר ב-3 באוגוסט 2020.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:אירלנד: היסטוריה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשלום
קטגוריה:חברי הפרלמנט האירופי
קטגוריה:פוליטיקאים צפון אירים
קטגוריה:זוכי פרס נובל בריטים
קטגוריה:זוכי פרס גנדי לשלום
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1937
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2020