OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ד'תרפ"ה

==אירועים==
*ט' בתמוז - כיבוש אוריה על ידי הערבים, הריגת רבים מיהודי העיר, ונפילתו בשבי של שבתי דונולו

==נולדו==

==נפטרו==
* ט' בתמוז - הריגת עשרה מרבני העיר אוריה שבדרום איטליה במהלך הכיבוש הערבי, ביניהם רבי חסדיה בן חננאל הנזכר במגילת אחימעץ

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תק"ח

==אירועים==
* כ"ג בשבט - "רעש השביעית" בארץ-ישראל שהחריב את בית שאן, טבריה, רמלה וחלקים מירושלים.

==נולדו==

==נפטרו==

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תקנ"ו

==אירועים==
*בר אבא, ראש ישיבה בפומבדיתא, מקבל מהגאונים שהיו לפניו<ref></ref>

==נפטרו==
==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===



== הערות שוליים ==
ד'תקנ"ח

==אירועים==

==נולדו==

== נפטרו ==

* ראש ישיבת פומפדיתא הגאון רב ישעיה הלוי בן אבא - 796-798 ד'תקנ"ו-ד'תקנ"ח

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
הירוקזו קנאזאווה

הירוֹקזוֹ קנאזאווה (ביפנית: 金澤 弘和; 3 במאי 1931 – 8 בדצמבר 2019) היה מאמן קראטה יפני בשיטת שוטוקאן.

כיהן כמאמן ראשי ונשיא התאחדות הקראטה-דוֹ העולמית (SKI), ארגון שהקים בעצמו לאחר שעזב את התאחדות הקראטה של יפן (JKA). קנאזאווה היה אחד המאסטרים המעטים שהגיעו לדרגה של דאן 10 (הדרגה הגבוהה ביותר שאליה ניתן להגיע בשוטוקאן). קנאזאווה זכה בתחרות "אליפות קראטה לכל יפן" הראשונה שנערכה בשנת 1957. הוא נרשם לאירוע הקוּמיטֶה (קרבות) עם יד שבורה מאירוע קודם, אבל כדי לא לאכזב את אמו שנסעה מרחק רב כדי לצפות בו מתחרה, הוא נלחם בכל זאת וזכה באליפות. בשנה העוקבת זכה בתואר "אלוף הקאטה" וחלק את תואר "אלוף הקומיטה" עם טקיוקי מיקמי באחד מהרגעים המדהימים בהיסטוריה של תחרויות הקראטה בשיטת השוטוקאן. מיקמי וקנאזאווה היו חברים לכיתה ושותפים לדירה לאורך כל קריירת הקראטה שלהם אבל לא לחמו אחד נגד השני בשנה הקודמת מפני שמיקמי היה בפיליפינים, שם לימד במשך שנתיים. כשלחמו אחד נגד השני בסיבוב האחרון, השתמשו במעט מאוד טכניקות מכיוון שהכירו אחד את השני כל כך טוב. הם הקיפו אחד את השני בחיפוש אחר פתיחות עד שתם הזמן. מהסיבה הזו הוחלט ששני המאמנים יהיו אלופי הקומיטה ב"אליפות קראטה לכל יפן" לשנת 1958.

קנאזאווה החל ללמוד ג'ודו בצעירותו, ואף על פי כן החל ללמוד גם קראטה בזמן שלמד באוניברסיטת טקושוקו תחת המאמן הראשי מסטושי נקיימה. קנאזאווה הוא גם אחד מהקראטקה (מתאמן בקראטה) המעטים שעודם בחיים שזכו ללמוד תחת גיצ'ין פונאקושי, המאמן הנודע מאוקינאווה שהביא את הקראטה ליפן וייסד את שיטת השוטוקאן. קנאזאווה היה גם אחד הראשונים שסיים את תוכנית האימונים למאמנים של JKA (לפני ש-JKA התחלקה וקנאזאווה עזב והקים ארגון משל עצמו). בין התלמידים שסיימו קורס זה ניתן למנות את טקיוקי מיקמי, טרויוקי אוקאזקי ואיג'י טאקורה.

נפטר ב-8 בדצמבר 2019.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20070227162458/http://www.skif.jp/index-e.htm התאחדות הקראטה-דו העולמית]
* [http://www.fightingmaster.com/legends/kanazawa/ ביוגרפיה ומבואות מראיונות]
* [https://web.archive.org/web/20070820124427/http://www.shoto.org/masterKanazawa.htm ביוגרפיה]

קטגוריה:מאמני קראטה יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1931
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2019
ד'תקס"ח

==אירועים==
ללא תאריך ידוע - בדרום הארץ, מרד בשלטון העבאסים משותף ליהודים, נוצרים ומוסלמים. דוכא בידי כוחות צבא מדמשק וממצרים. שנתיים מאוחר יותר התחדשו המרידות והביאו להתפוררות שלטון העבאסים.

==נולדו==
==נפטרו==
==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תקפ"ד

==אירועים==
==נולדו==
==נפטרו==
*רב אחונאי, חסיד גדול ומלומד בניסים ואליהו היה נראה לפעמים בישיבתו<ref></ref>

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===



== הערות שוליים ==
ד'תק"ץ

==אירועים==
*רב יוסף, ראש ישיבה בפומבדיתא, ורב הלאי, ראש ישיבה במתא מחסיא, מקבלים מהגאונים שהיו לפניהם<ref></ref>

==נולדו==

==נפטרו==

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===



== הערות שוליים ==
ד'תקצ"ו

במכתב שנתגלה בגניזה הקהירית, נאמר כי שנה זו נקבעה כשנת זחג. זאת בניגוד לכללי הדחיות בלוח העברי הנהוגים כיום, על פיהם השנה אמורה להיות שנת זשה.

==אירועים==

==נולדו==

==נפטרו==
*רב יוסף, ראש ישיבה בפומבדיתא<ref></ref>

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===


==הערות שוליים==
ד'תקצ"ז

על פי מכתב מאת ראש הגולה, שנמצא בגניזת קהיר, שנה זו נקבעה להיות שנת השא, בניגוד לכללי הדחיות הנהוגים כיום.

==אירועים==
==נולדו==
==נפטרו==
==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===



==הערות שוליים==
ד'ת"ם

==אירועים==
לאחר מות מועאויה הראשון, יזיד הראשון מוכרז ח'ליפה.
==נולדו==
רב אחא משבחא, מחבר ספר השאילתות.
==נפטרו==
א' בסיוון - מועאויה הראשון, מייסד בית אומיה.
==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
כרם אבראהים גאבר

כרם אבראהים גאבר (בערבית: كرم إبراهيم جابر; נולד ב-1 בספטמבר 1979 באלכסנדריה) הוא מתאבק מצרי, שזכה במדליית זהב באולימפיאדת אתונה (2004). גאבר, שהתחרה בסגנון יווני-רומי במשקל של עד 96 ק"ג, היה המצרי הראשון שזכה במדליית זהב אולימפית מאז 1948. 

גאבר גדל במשפחה שעסקה במסחר, והיה הרביעי מבין שבעה ילדים. אחיו הגדולים התאמנו אף הם בהיאבקות, אך לא הגיעו לרמה מקצוענית. הוא החל להתאבק בגיל 8, במרכז נוער שבו אביו, שמת שנה קודם לכן, עסק כמאמן חובב. ב-1995, והוא בן 16, הבחין בו מאמן נבחרת מצרים, יחיא קזריאן, וצירף אותו לסגל הנבחרת.

ב-1997 התמודד גאבר בטורניר בינלאומי ראשון, אליפות העולם לנוער שנערכה בפינלנד, בה זכה במדליית ארד. ב-2001 זכה במדליית זהב במשחקי הים התיכון, ובאליפויות העולם שנערכו ב-2002 במוסקבה וב-2003 בקרטיי זכה במדליית הכסף. 

עם שובו למצרים מהאליפות ב-2002, שבה הגיע להישג הגדול ביותר של ההיאבקות המצרית עד אז, התאכזב מהמענק שקיבל ממוסדות הספורט המצריים, בסך 25,000 לירות מצריות, מענק שהיה נמוך בהרבה מהסכומים שקיבלו שחקני נבחרת הכדורגל. גאבר שקל לפרוש, אך נמלך בדעתו לאחר שקיבל הצעה מהתאחדות ההיאבקות האמריקאית לקבל אזרחות אמריקאית ולהצטרף לשורותיה של נבחרתם, תמורת שכר גבוה. רק לאחר שנסע לארצות הברית, הבינו ראשי ההתאחדות במצרים שהם עלולים לאבד אותו. שרים ופקידים בכירי בממשלת מצרים גויסו לטובת השבתו למצרים, ולאחר שהוסדרו תנאי שכר, מגורים ואימון חדשים, שב גאבר לארצו.

באולימפיאדת אתונה, הרשים גאבר במשך כל הטורניר. בחצי הגמר גבר על מחמט אוזל הטורקי בתוך דקה ותשע שניות בלבד, ובקרב הגמר נזקק ל-3 דקות ו-22 שניות בלבד כדי לנצח את הגיאורגי ראמאז נזאדזה.

בשנת 2007 הורשע גאבר בתקיפת נהג מונית, ונידון ל-3 שנות מאסר. האירועים קטעו את הכנותיו לאולימפיאדת בייג'ינג (2008). באולימפיאדה עצמה כשל בניסיונתיו לזכות במדליה נוספת, והודח בשלב רבע הגמר.

לקראת אולימפיאדת לונדון (2012) הפחית גאבר ממשקלו, ובמשחקים התחרה בקטגוריית המשקל של עד 84 ק"ג. הוא זכה במדליית הכסף, לאחר שהפסיד בקרב הגמר לרוסי אלאן חוגאייב.

==קישורים חיצוניים==

<div style="direction: ltr;">
* Inas Mazhar, [https://web.archive.org/web/20121023224935/http://weekly.ahram.org.eg/2004/706/profile.htm Karam Gaber: The champ], Al Ahram, 2-8 Sep., 2004
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתאבקים בסגנון יווני-רומי
קטגוריה:ספורטאים מצרים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: היאבקות
קטגוריה:נושאי דגל מצרים באולימפיאדה
קטגוריה:מתאבקים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:מתאבקים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1979
יצחק נח

הרב חכם יצחק אליהו נח (תמוז תרמ"ח, 7 ביולי 1888–י"ד בשבט ה'תשכ"ב, 18 בינואר או 19 בינואר 1962) היה רב ואב בית דין של קהילות יהודיות בכורדיסטן, ורב מושב אלקוש שבגליל.

== ביוגרפיה ==
נולד בכורדיסטן ב-7 ביולי 1888 (ראש חודש תמוז ה'תרמ"ח) לאליהו נח ולדינה, שהייתה נצר למשפחת ברזאני שהעמידה רבנים ושוחטים בקרב קהילות כורדיסטן במשך כ-400 שנים. בשנת 1893 (ה'תרנ"ג) החל ללמוד בתלמוד תורה בארביל שבכורדיסטן, שם הצטיין בלימודיו ושקידתו בלימוד התורה הפכה לשם דבר. 

בשנת 1907 (ה'תרס"ז) קיבל הסמכה לשוחט ובודק על ידי דודיו הרבנים למשפחת ברזאני. תקופה קצרה לאחר מכן הוסמך גם על ידי חכם זכאי ברזאני ועל ידי מורו ורבו הרב אברהם אלכורדי, רב ואב בית דין של העיר ארביל. לאחר פטירת הרב אברהם אלכורדי בשנת 1918 (ה'תרע"ח), התמנה לרב ואב בית דין של העיר ארביל. 

בשנת 1927 (ה'תרפ"ז) התמנה לרבה של כוי סנג'ק שבכורדיסטן. בעיר זו כיהן כרב עד שנת 1942 (ה'תש"ב), ומשם עבר לכהן כרבה של סולמניה שבכורדיסטן, עד עלייתו ארצה. 

בשנת 1951 (ה'תשי"א) עלה לארץ ישראל יחד עם שתי נשותיו וילדיהם, ביניהם בתו יפה בן מנשה. עם עלייתו ארצה עבר בהצלחה את מבחן הסמיכה לרבנות אצל הראשון לציון בן-ציון מאיר חי עוזיאל. בתקופה זו שימש כרבה של מעברת יוחנן במשך שלוש שנים, עד שנת 1954 (ה'תשי"ד), אז החל לכהן כרב המושב אלקוש שבגליל עד פטירתו ב-2 בפברואר 1962 (י"ד בשבט ה'תשכ"ב).

כך תואר את הרב יצחק נח ובן דודו הרב יצחק ברזאני בידי אחד מבני משפחתם:

== הנהגותיו ==
עסק בחייו במקצועות הרבנות השונים, אך בישראל סירב לשמש כדיין. פסיקתו הונהגה בדרך כלל על פי הרב יוסף חיים, ודאג לשמר את מנהגיהם של יהודי כורדיסטן. עסק בקבלה ובקבלה מעשית כדוגמת כתיבת קמיעות, גורלות, וכדומה.

==מתלמידיו==
* הרב אליהו בן זכריה - רב המושב מיטב שבחבל תענך
* הרב משה בן מרדכי - הרב של טירת כרמל.
* הרב ניסים אליהו - הרב של מושב שתולה
* הרב עזרא אליהו - הרב של מושב עין יעקב

== לקריאה נוספת ==
הרב משה הלל, תולדות יצחק - תולדות חייהם של הרב יצחק נח והרב יצחק ברזאני, 1994

קטגוריה:ישראלים ילידי כורדיסטן
קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבני מושבים
קטגוריה:מועצה אזורית מעלה יוסף: אישים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:משפחת ברזאני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1888
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1962
פרשת סטרפרלו

פרשת סטרפרלו (Stra-Perlo) הייתה פרשת שחיתות שנחשפה בשנת 1935 בצמרת המפלגה הרדיקלית של ספרד, שהייתה מפלגת השלטון באותם ימים ברפובליקה הספרדית השנייה. 

== מהלך הפרשה ==
קבוצת אנשי עסקים בראשות איש העסקים ההולנדי, דוד שטראוס, דמות מפוקפקת שנאלצה לברוח ממקסיקו מספר שנים קודם לכן, ביקשו להשיג אישור לשימוש במשחק קזינו אלקטרוני בשם "סטרפרלו" בספרד, למרות האיסור על הימורים במדינה. באמצע 1934 נפגש שטראוס עם אווריליאו לרו, אחיינו של מנהיג המפלגה הרדיקלית אלחנדרו לרו ועם מנהיג המפלגה בקטלוניה, חוזה פיץ' או פון, והם הבטיחו לו אישור חוקי בתמורה ל-50% ממניות הקזינו. הם בקשו 400,000 פזטות כדי לשחד את ראש הממשלה ריקרדו סמפר ושר הפנים, אך קבלו רק שעוני זהב יקרים. הקזינו נפתח ב 12 בספטמבר 1934 אך נסגר תוך שלוש שעות בגלל שלא היה לו אישור. ניסיון נוסף להקים קזינו בפלמה דה מיורקה נכשל, ושטראוס דרש את כספו בחזרה תוך איום שאם לא יקבל את הכסף הוא יפוצץ את הפרשה. 

בעצת מנהיג האופוזיציה, מנואל אסאניה, שלח שטראוס מכתב המתאר את פרשת השוחד לנשיא הרפובליקה אלקלה סאמורה בספטמבר 1935. הנשיא סאמורה הראה את המכתב לראש הממשלה לרו שאמר שמדובר בעניין פעוט שאינו ראוי להתייחסות. כעבור כמה ימים ניצל הנשיא הזדמנות שנקרתה לו והחליף את ראש הממשלה לרו, מהמפלגה הרדיקלית, בשר האוצר הא-מפלגתי חואקווין צ'אפאפרייטה. צ'אפאפרייטה יעץ לנשיא להניח לפרשת סטרפרלו ולתת לשטראוס, אם זה רצונו, לתבוע את כספו בבית משפט. אולם לאחר שאנשי המפלגה הרדיקלית הטיחו עלבונות בנשיא על כך שהוא הדיח את לרו, ניצל הנשיא את פרשת סטרפלו כדי לנקום בהם והעביר את המכתב לידי הפרלמנט. הפרלמנט עשה מהפרשה מטעמים ונציגי האופוזיציה סייעו לשטראוס בהצגת ההאשמות אם לא בניפוחם. הרדיקלים טענו שאם מישהו חטא יש לנהל את הדיון מולו בבית משפט, שההאשמות לא נוגעות לחברי הממשלה הנוכחית, לחברי הפרלמנט או למפלגה כמפלגה ושהרדיקלים שלגביהם הועלו ההאשמות לא אפשרו את הכנסת משחק הסטרפרלו לספרד, אך טענותיהם לא עזרו להם. הפרלמנט הקים ועדת חקירה לבדיקת הפרשה והיא הגיעה למסקנה שהעובדות ברובן נכונות, אך ראש הוועדה ציין בדיון בפרלמנט בנושא ב-28 באוקטובר 1935 שהוא לא יכול לומר באופן חד-משמעי שאכן נעברה עבירה. עם זאת, הוועדה המליצה שכל אלו כלפיהם הועלו האשמות יתפטרו והם אכן עשו זאת. למחרת הדיון בפרלמנט שני השרים הבכירים של המפלגה הרדיקלית, לרו ורושה, התפטרו מהממשלה. 

ועדת חקירה שיפוטית שהחלה את עבודתה ב-6 בנובמבר מצאה שהעובדות היו נכונות והתהודה הציבורית של הפרשה הביאה ביחד עם עוד מספר פרשיות שחיתות לריסוק המפלגה הרדיקלית, מפלגת המרכז הגדולה היחידה, בבחירות שנערכו בתחילת שנת 1936. בחגיגה על הגווייה של המפלגה הרדיקלית השתתפו רוב המפלגות. ה-CEDA הימנית חשבה שתבנה מהתרסקות מפלגת המרכז ימין הרדיקלית, השמאל ביקש לרסק את מפלגות הימין והימין הקיצוני רצה לרסק את הרפובליקה בכלל. 

למרות ההשלכות החמורות של פרשת סטרפרלו על הפוליטיקה בספרד, אלפונסו בלון, החוקר הראשי של הפרשה, אמר שיחסית היה מדובר על רוב מהומה על לא מאומה.

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* Stanley G. Payne, [http://books.google.com/books?id=wx9W5olb4XoC&pg=PA122 The collapse of the Spanish Republic, 1933-1936: origins of the Civil War], 121-125
</div>
==הערות שוליים==

קטגוריה:הרפובליקה הספרדית השנייה
סטרפרלו
Xkcd

ריבוע מתוך הרצועה "[http://www.xkcd.com/220/ Philosophy]"
xkcd הוא קומיקס מקוון פרי עטו של רנדל מונרו. הקומיקס עוסק במגוון תחומים, לעיתים סביב הצהרות על משמעות החיים והאהבה ולעיתים סביב נושאים מתמטיים ובדיחות פנימיות מעולם המדע. סגנון הקומיקס פשטני והדמויות אינן יותר מדמויות גפרורים.

לשם xkcd אין שום משמעות. מונרו חיפש לעצמו כינוי ייחודי אשר יוכל להשתמש בו ברשת ומצא לנכון לחפש "נ.צ. במרחב ה-4 אותיות אשר ייצג אותו באופן ייחודי". אחד הקריטריונים החשובים לבחירת הכינוי היו שארבע האותיות לא יהיו מזוהות עם שום דבר ובמיוחד לא ראשי תיבות של ביטוי כלשהו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.xkcd.com/ האתר של xkcd]
* 
* [http://www.engadget.com/2015/09/30/xkcd-10-years/ XKCD webcomic turns 10 years old today], באתר Engadget, 30 בספטמבר 2015

קטגוריה:ובקומיקס
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2005
מחלת דרייר

מחלת דרייר (באנגלית: Darier's disease) היא לקות מולדת המתבטאת בפריחה עקשנית המועברת בדרך כלל בתורשה. הפריחה מתחילה לרוב בגיל ההתבגרות או הזקנה. בדרך כלל הפריחה מתמקדת בחזה, בצוואר, בגב, באוזניים, במצח, ובמפשעה, אך יכולה להופיע גם בחלקי גוף אחרים. בחלק מהמקרים גורמת הפריחה לריח רע. לעיתים מופיעה כטלאים קרומיים כהים על העור עם ליחה, וכן ישנם מקרים בהם המחלה מלווה בתופעה של ציפורניים שבירות עד כדי צורת V והופעת חריצים. 
המחלה יכול לגרום גם להפרעות קשב וריכוז ואף לפיגור שכלי במקרים קשים יותר. המחלה נקראת על שם מגלה - פרדיננד ג'ין-דרייר.

המחלה נגרמת עקב פגם בגן ATP2A2, ואינה מדבקת. הפריחה לרוב קשה יותר בקיץ, עקב החום ולחות, ומחריפה כתוצאה מחשיפה לשמש. גילוי המחלה מתבצע באמצעות ביופסיה ובדיקת הגן ATP2A2. כ-50% מנשאי הגן הפגום יפתחו את המחלה. 

==טיפול==
כיום, אין טיפול יעיל למחלה, אך בניסיון להקל על התסמינים נוהגים לתת תרופות כגון: רטינול, קורטיקוסטרואידים וכו'.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מומים מולדים
ולינגטון פיניקס

מועדון הכדורגל ולינגטון פיניקס (באנגלית: Wellington Phoenix FC) הוא מועדון כדורגל ניו זילנדי מהעיר וולינגטון, המשתתף בליגה האוסטרלית והוא הקבוצה היחידה מניו זילנד בטורניר זה. הקבוצה החליפה את ניו זילנד נייטס שהשתתפה בטורניר קודם לכן.

==היסטוריה==
עד לשנת 2007 הייתה בליגה האוסטרלית קבוצה אחת מניו זילנד, ניו זילנד נייטס אך זו הושעתה בשנה זו מפעילות והקבוצה פורקה. בשל כך, נותר מקום אחד חסר בליגה והיה צורך למלאו על ידי קבוצה אחרת מאוסטרליה או ניו זילנד. תחילה, הוחלט כי תשחק בליגה קבוצת מטאונסוויל שבקווינסלנד אוסטרליה כדי לתת אורכה להתאחדות הכדורגל של ניו זילנד למצוא קבוצה חדשה כדי שיהיה לה ייצוג בליגה זו.

בעל הקבוצה כיום ומנהלה, טרי סריפיסוס, הוציא לצורך הקמת הקבוצה החדשה כמיליון דולרים ניו זילנדים כדי להבטיח קיומה של קבוצה ניו זילנדית בליגה. התאחדות הכדורגל האוסטרלית נתנה אישור להתאחדות הכדורגל של ניו זילנד שמאוחר יותר אישרה את הקמת הקבוצה בוולינגטון ב-19 במרץ 2007.

השם נבחר מתוך שישה שמות שנבחרו אף הם מתוך 250 שמות שונים שהוצעו על ידי תושבי ולינגטון. השם שנבחר, "פניקס", מציין, לדברי הבעלים, את ההתחלה החדשה, מאפר, והתמיכה הרבה שהחלה בעיר לקבוצה החדשה. בנובמבר 2007 הפכה סוני בסניף בניו זילנד לאחת הספונסריות הראשיות של הקבוצה.

במשחקה הראשון בליגה האוסטרלית, הקבוצה סיימה בתיקו 2-2 עם מלבורן ויקטורי כאשר לטובת ולינגטון כבשו לקראת סיום המשחק דניאל לינס קורטז הברזילאי ושיין שמלץ הגרמני-ניו זילנדי. בספטמבר 2007 היה אמור להיערך משחק ידידות עם קבוצת לוס אנג'לס גלאקסי האמריקאית כאשר בין הקבוצות היה הסכם כי כוכבם של האמריקאים, דייוויד בקהאם האנגלי ישחק לפחות 55 דקות במשחק זה. בסופו של דבר, נדחה המשחק לדצמבר באותה השנה ובמשחק ניצחו הגאלקסי 4-1 כאשר בקהאם שיחק את מלוא 90 הדקות ואף כבש שער, בפנדל במחצית השנייה.

==שחקנים מפורסמים בעבר ובהווה==
* שיין שמלץ
* אחמד אלריך
* דניאל לינס קורטז
* מארק פאסטון
* ג'רמי כריסטי
* טוני לוצ'הד
* טים בראון
* ג'ייקוב ספונלי
* גלן מוס
* סטיבן אולד
* סטיבן אודור
* וינס ליה
* תומר חמד

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל ניו זילנדיות
קטגוריה:ולינגטון (ניו זילנד)
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2007
בריזבן רואר

מועדון הכדורגל בריזבן רואר (באנגלית: Brisbane Roar FC) הוא מועדון כדורגל אוסטרלי מהעיר בריזבן המשתתף בליגה האוסטרלית. המועדון הוא נציג מחוז קווינסלנד בליגה האוסטרלית וממוקם בבריזבן, בירת המחוז.

==היסטוריה==
בעת הקמת הליגה האוסטרלית, הועדפו תחילה הקמת מועדונים בבירות המחוזות השונים באוסטרליה. ביוני, 2004, היו שני מועדוני כדורגל בעיר בריזבן, בירת מחוז קווינסלנד, קווינסלנד ליונס סוקר קלאב ובריזבן סטרייקרס ומתוכן היו אמורים לבחור ראשי ההתאחדות ראשי הנהלה שיקימו את המועדון החדש. בסופו של דבר נבחרה הנהלת ה"ליונס" בנובמבר, 2004.

ב-2 במרץ 2005 הוקמה הקווינסלנד רואר באופן רשמי, כאשר לתפקיד המנכ"ל מונה ג'ון ריבוט, שהיה בעברו מנכ"ל קבוצות הרוגבי בריזבן ברונקוס ומלבורן סטורם ותחתיו מונה גרי וילקינס, לשעבר כדורגלן נבחרת אוסטרליה ולורנס אודנדיק, שנשאר גם מנכ"לה של קווינסלנד ליונס.

עם הקמת הליגה האוסטרלית, הייתה קווינסלנד אחת הקבוצות הנצפות ביותר באוסטרליה כולה, למרות פתיחת עונה לא טובה ודשדוש בתחתית הטבלה. כבר בעונה זו, סיימה קווינסלנד במקום השני מבחינת ממוצע צופים למשחק, הגיעה למקום השני במספר הצופים במשחק נתון והייתה לקבוצה הראשונה באוסטרליה שבשערי האצטדיון שלה עוברים יותר מ-100 אלף צופים בסך הכל. כל זאת, אף על פי שהקבוצה לא הצליחה להעפיל לפלייאוף העליון. באותה התקופה, מונה למאמן הקבוצה המאמן הישראלי מירון בלייברג.

בעונה שלאחר מכן הייתה הקבוצה ברצף ללא הפסדים של חמישה משחקים עם 11 נקודות לזכותה בטבלה ומקום שני. על אף זאת, שבעת המשחקים שלאחר מכן היו גרועים מאוד לקבוצה והיא השיגה בהם חמש נקודות בלבד כאשר בתקופה זו הקבוצה ניצחה משחק אחד בלבד. בשל כך, ירדה הקבוצה עד המקום הרביעי עם אותו מספר נקודות כשל פרת' גלורי. בשל כך, הגיש המאמן, מירון בלייברג, את התפטרותו מאימון הקבוצה לאחר תיקו 1-1 ביתי מול סנטרל קוסט מרינרס. למרות זאת, הנהלת הקבוצה לא הסכימה לקבלת פיטוריו של המאמן והוא המשיך בתפקידו. שני המשחקים לאחר מכן הסתיימו שניהם בהפסד, האחד בהפסד 0–1 משער עצמי מול ניו זילנד נייטס מתחתית הטבלה והשני הפסד לאדליד יונייטד בבית. לאחר המשחק הזה פוטר בלייברג מתפקידו אם כי מאוחר יותר התגלה כי הוא ביקש להתפטר לפני המשחק, כאשר ההנהלה התנתה את פיטוריו בהפסד, דבר שלבסוף קרה. במקומו של בלייברג מונה פרנק פרינה, כדורגלן העבר של נבחרת אוסטרליה ממוצא איטלקי, שאף זכה לאמן את הנבחרת הלאומית.

בסיומה של אותה העונה הייתה קווינסלנד זקוקה ניצחון במשחקה האחרון מול סידני כדי להבטיח את העפלתה לפלייאוף הגמר אך סיימה בתיקו 1-1 מאכזב כשאת השאר לטובת סידני כבש אלכס ברוסק, שחקנה של קווינסלנד בעברו.

ב-2009 שונה באופן רשמי שמה של הקבוצה לשמה הנוכחי "מועדון הכדורגל בריזבן רואר".

בעונת זכתה הקבוצה באליפות הראשונה בתולדותיה. בעונת 2013/14 זכתה בתואר בפעם השנייה.

==שחקנים מפורסמים בעבר ובהווה==
* סאו היוק-סו
* סיימון לינץ'
* מרסיו לואיז אדוראנס
* קרייג מור
* מאט מקאיי
* דמיאן מורי
* דייוויד ויליאמס
* מייקל זולו
* בן גריפין
* דני טיאטו
* סשה אוגננובסקי
* אלכס ברוסק
* ג'ורג' בסט

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל אוסטרליות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1957
יוהאן קרויף ארנה

יוהאן קרויף ארנה (בהולנדית: Johan Cruijff ArenA), המוכר גם בשמו המקורי, אמסטרדם ארנה (Amsterdam Arena), הוא אצטדיון באמסטרדם, בירת הולנד. בראשית תכנונו נועד האצטדיון להיות גולת הכותרת של הצעתה של אמסטרדם לארח את אולימפיאדת הקיץ 1992. לאירוח האולימפיאדה נבחרה ברצלונה ולא אמסטרדם, והתוכניות לאצטדיון השתנו לבניית מרכז כללי לספורט ואירועים. כיום, האצטדיון הוא ביתה של קבוצת הכדורגל אייאקס אמסטרדם ושל נבחרת הולנד בכדורגל.

== היסטוריה ==
האצטדיון, שנפתח בשנת 1996, הוא אחד הראשונים בעולם שבהם משטח דשא וגג שניתן להזזה. הדבר גרם למספר בעיות בהתחלה: הדשא לא צמח בצל הגג, ומשום כך הוא הוחלף ארבע פעמים בשנה. סך מקומות הישיבה הוא 56,120. העלות המשוערת לבניית האצטדיון היא כ-96 מיליון אירו. משחק הפתיחה של האצטדיון היה בין אייאקס למילאן והסתיים בניצחונה של מילאן 3 - 0. את השער הראשון באצטדיון הבקיע דז'אן סביצ'ביץ'. טינה טרנר הייתה הזמרת הראשונה שערכה קונצרט בארנה בזמן סיבוב ההופעות העולמי שלה, ואל שלוש ההופעות בספטמבר 1996 הגיעו 150,000 אנשים.

לאחר מותו של רינוס מיכלס ב-2005 ניסו אוהדי אייאקס לשכנע את דירקטוריון האצטדיון למתג מחדש את שמו לאצטדיון רינוס מיכלס, אולם בקשה זו נדחתה על ידי דירקטוריון המועדון.

במאי 2013 אירח האצטדיון את גמר הליגה האירופית בו גברה צ'לסי על בנפיקה ליסבון בתוצאה 1–2.

באפריל 2017 עיריית אמסטרדם הודיעה כי שמו של האצטדיון ישונה ויקרא על שמו של יוהאן קרויף, שחקן הקבוצה בעבר.

ב-5 באפריל 2018 פורסם כי האצטדיון עתיד לשנות את שמו באופן רשמי עם פתיחת עונת 2018–2019, אשר תחל באוגוסט 2018. ב-25 באפריל 2018, יום הולדתו של יוהאן קרוייף, הוצג הלוגו החדש של האצטדיון.

==אירועים נוספים==
למרות תלונות חוזרות לגבי האקוסטיקה של הארנה, נערכים באצטדיון קונצרטים רבים של אמנים מפורסמים. במשך השנים הופיעו באצטדיון טינה טרנר (3 פעמים), מייקל ג'קסון, ג'ורג' מייקל, דייוויד בואי, בון ג'ובי, אמינם, רובי ויליאמס, רד הוט צ'ילי פפרז, ג'סטין טימברלייק, הרולינג סטונז, סלין דיון, להקת ג'נסיס, U2, מטאליקה ומדונה.

באוגוסט 1998 נערכו באצטדיון זה טקסי הפתיחה והסיום של המשחקים הגאים בהשתתפותם של דנה אינטרנשיונל, ז'אן-פול גוטייה, בנות וית'ר ואמנים אחרים.

== קישורים חיצוניים ==
 
* 

* [http://www.stadiumguide.com/arena.htm מדריך האצטדיון לאמסטרדם ארנה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בהולנד
קטגוריה:אמסטרדם: מבנים
קטגוריה:אמסטרדם: ספורט
קטגוריה:אייאקס
קטגוריה:אצטדיוני גמר ליגת האלופות
קטגוריה:אצטדיוני גמר הליגה האירופית
טקיוקי מיקמי

טָקָיוּקי מיקמי (ביפנית: 三上 孝之, נולד ב-1933) הוא מאמן קראטה יפני בשיטת שוטוקאן, בעל דרגה של דאן 9 בשיטה זו. זכור במיוחד התיקו שחלק יחד עם הירוֹקָזוּ קָנאזאווה ב"אליפות קראטה לכל יפן" לשנת 1958. בשנה העוקבת היה מיקמי ל"אלוף הקוּמיטֶה", כמו גם "אלוף הקאטה". בשנת 1961 הצליח שוב להעפיל למקום הראשון בתואר "אלוף הקאטה". מיקמי היה הראשון שסיים את תוכנית האימונים למאמנים של ארגון JKA, אותו ייסדו מָסָטוֹשי נָקָיָמָה וגיצ'ין פוּנאקוֹשי.

==ביוגרפיה==
מיקמי נולד ב-1933 בניאיגטה שביפן. בגיל 18, בשנת 1951, נרשם לאוניברסיטה והחל להתאמן בקראטה בשיטת שוטוקאן. את החגורה השחורה שלו (דאן 1) קיבל שנתיים בלבד לאחר שהחל את אימוניו. ב-1955 מונה מיקמי לקפטן הנבחרת של מועדון הקראטה של אוניברסיטת הוסיי. בשנה העוקבת, בהיותו בן 22, נרשם מיקמי לתוכנית האימונים למאמנים של ארגון JKA שנפתחה באותה שנה. בשנת 1957 היה לראשון שסיים את תוכנית האימונים והראשון שהיה למאמן מוסמך מטעם JKA. בין חבריו לכיתה ניתן למנות את הירוקזו קנאזאווה, טרויוקי אוקאזקי ואיג'י טאקורה. גם הם סיימו את אימוניהם בשנת 1957.

מיקמי ביקש להפיץ את אמנות הלחימה שלמד בכל רחבי העולם ולשם כך החל לטייל בעולם וללמד אחרים את מה שלמד בעצמו. תחילה נשלח על ידי ה-JKA ללמד באוניברסיטת פאר איסטן שבמנילה. לאחר שנתיים הוחזר ליפן על מנת שיוכל להתאמן ולהתחרות באליפויות שהתקיימו באותה שנה. מיקמי השתתף בשנת 1958 באחד הקרבות הזכורות ביותר בתולדות תחרויות ה-JKA. מיקמי והירוקזו קנאזאווה היו חברים לכיתה ושותפים לדירה לאורך כל קריירת הקראטה שלהם אך לא לחמו אחד נגד האחר בתחרויות הלאומיות מפני שמיקמי היה בפיליפינים. כשלחמו אחד נגד השני בסיבוב האחרון, הם השתמשו במעט מאוד טכניקות מכיוון שהכירו אחד את השני כל כך טוב. הם הקיפו אחד את האחר בחיפוש אחר פתיחות עד שתם הזמן. מסיבה זו הוחלט ששני המאמנים יהיו "אלופי הקומיטה" ב"אליפות קראטה לכל יפן" לשנת 1958. בשנה העוקבת היה מיקמי ל"אלוף הקומיטה" ול"אלוף הקאטה". ב-1961 היה "אלוף הקאטה" פעם נוספת.

מיקמי היגר לארצות הברית בשנת 1963. בתחילה פתח דוג'ו בקנזס, אך לאחר שנתיים החליט לפתוח דוג'ו חדש בניו אורלינס שבלואיזיאנה. דוג'ו זה מוכר בשם LKA (Louisiana Karate Association). מיקמי הפך את ה-LKA למטה המרכזי של All South Karate Federation שפעל תחת ה-ISKF, השייכת בעצמה ל-JKA. מאז נשאר שם כמורה וכמנהל אזורי. מיקמי הגיע לדרגה של דאן 8 - הדרגה השנייה הגבוהה ביותר מבין המאמנים שעודם בחיים
בארגון ה-JKA.

בשנת 2011 קודם לדאן 9 על ידי הנהלת ה JKA.

==תפקידים==
{| class="wikitable"
|-
! ארגון
! משרה
! שנים
|-
| ISKF אזור דרומי
| מנהל
| 1965 עד יוני 2007
|-
| WUKO ועדת פיקוח על שופטים
| חבר
| 1984 עד 1990
|-
| US National Federation Technical Progress Committee
| יושב ראש
| 1986 עד 1995
|-
| US National Federation,(NGF)
| איש השנה
| 1989
|-
| JKA Technical Instructor Committee (Shihan-Kai)
| חבר
| 1989 עד 1996
|-
| Black Belt Magazine
| מאמן השנה בקראטה אמריקאי
| 1990
|-
| WKF Technical Committee
| חבר
| 1991 עד 1995
|}

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20080103061250/http://www.lka-karate.com/ אתר ארגון LKA] שפתח מיקמי
* [http://www.usakarate.org/dir.reports-articles/tech.mikami-injury.html ראיון בפגישה של ה-"PUKO technical committee"] 
* [http://www.doshinmartialarts.com/mikami_1.htm "What is Karate?"] 
* [http://www.doshinmartialarts.com/mikami_2.htm "Mind Like Water"] 

קטגוריה:מאמני קראטה יפנים
קטגוריה:יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1933
גוסטבו פרדניק

גוסטבו דניאל פרדניק (בספרדית: Gustavo Daniel Perednik; נולד ב-21 באוקטובר 1956, בארגנטינה) הוא דוקטור לחינוך, פילוסוף, סופר ומרצה ישראלי.

ספריו והרצאותיו עוסקים בעיקר בפילוסופיה יהודית ואנטישמיות, תופעה שהוא מפציר לכנות בשם "יודופוביה". ספריו של פרדניק נכתבו בשפה הספרדית וחלקם תורגמו לפורטוגזית, עברית ואנגלית. בספרו "היודופוביה" שתורגם לעברית, מציג פרדניק את מאפייניה של שנאת היהודים ותולדותיה.

פרדניק עמד בראש המכינה לתלמידים מחוץ לישראל של האוניברסיטה העברית בירושלים, בה נבחר כמרצה מצטיין, והרצה במאה ערים בחמישים ארצות שונות. בין יוזמותיו העיקריות התוכנית איי-טיאן להסברה יהודית בסין.

במהלך שנת 2009 יצא לאור ספרו "להרוג ללא סימן" (Matar sin que se note) בהוצאת פלאנטה. בספר מסופר איך במשך עשר שנים שלטונות ארגנטינה "טייחו" את הראיות נגד איראן לגבי הפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה.

בנו הוא המוזיקאי שמואל פרדניק.

== ספריו ==
* En lo de los Santander – 1980 (אצל משפחת סנטאנדר)
* Ajitofel – 1988 (אחיתופל)
* Hebreo soy – 1989 (עברי אנכי)
* 1990 – Custodia de cuatro mil años (שמירה בת ארבעת אלפי שנה)
* La judeofobia – 2001 (היודופוביה)
* España descarrilada – 2004 (ספרד ירדה מהפסים)
* El silencio de Darwin – 2006 (שתיקתו של דרווין)
* 2007 – Célebres pensadores
* 2008 – (כינור על גבם) פרשות דרכים בהיסטוריה התרבותית של עם ישראל
* 2009 – Matar sin que se note (להרוג ללא סימן)
* 2010 – La patria fue un libro (המולדת היא הייתה ספר) על נוכחותו של התנ"ך בציוויליזציה המערבית
* La humanidad y el ajedrez – 2012 (האנושות והשחמט)
* 2013 – Autopsia del socialismo (נתיחת גווייתו של הסוציאליזם), בשיתוף עם אלברטו בנגאס לינץ'
* 2014 – Desde el juicio a Eichmann (על הבנליזציה של השואה)
* 2017 – Morir por la Argentina (למות בעד ארגנטינה, על הירצחו של ידידו אלברטו ניסמן)
* 2019 – Chinos y judíos (סינים ויהודים)
* 2022 - Helenismo y Hebraísmo - La doble raíz de la Civilización Occidental (הלניזם ותרבות העבריים -השורש הכפול של הציוויליזציה המערבית).

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.jafi.org.il/education/ivrit/gosdavo.html תקציר הספר "היודופוביה"]
* [http://www.casadejacob.com/index.html?target=p_1136.html&lang=es סיקור הספר "היודופוביה" בספרדית]
* [http://www.nodulo.org/ec/2004/n031p22.htm מאמר בספרדית על הספר "ספרד ירדה מהפסים"]
* [http://www.nodulo.org/ec/2006/n057p19.htm מאמר בספרדית על הספר "שתיקתו של דרווין"]
* [https://mida.org.il/author/gustabo/ מאמריו של ד"ר גוסטבו פרדניק באתר 'מידה']

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:סופרים ארגנטינאים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארגנטינה
קטגוריה:חברי המועצה הציבורית של אם תרצו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
עשות אשקלון

מנוע היברידי - מוצר בפיתוח של עשות אשקלון
עשות אשקלון תעשיות בע"מ היא חברה העוסקת בייצור של מערכות מבוססות גלגלי שיניים, גלים למנועי סילון, ממסרות לשימושים צבאיים, תעופתיים, רכבי שטח וציוד בניה. היא מתמחה בייצור חלקי מכונות מטונגסטן, במערכות הנעה וחלקי חילוף לרכב קרבי משוריין, לצד פיתוח וייצור של מיכלולים ורכיבים לתעופה.

החברה שוכנת באשקלון ומועסקים בה כ-500 עובדים. חברת-הבת של עשות אשקלון, "Reliance Gear Corporation", שוכנת בשיקגו, ומשמשת כזרוע של "עשות אשקלון" בשוק האמריקאי. היא מתמחה בייצור גלגלי שיניים מיוחדים ובשחזור גלגלי שיניים לצורך ייצור חלקי חילוף, משרתת לקוחות מקומיים בארצות הברית ואת חברת האם.

החל מיוני 2022 החברה נמצאת בשליטת קרן פימי לאחר שקודם לכן הייתה חברה-בת של תעש מערכות.

==היסטוריה==
ראשיתו של המפעל חברת קייזר אילין, שייצרה בו מכלולים למכונית "קונטסה" שהורכבה בישראל. בשנת 1967 רכשה ממשלת ישראל את הפעילות הייצורית של המפעל, ובשנת 1970 הוכנסה פעילות זו למסגרת החברה הממשלתית "עשות אשקלון תעשיות" שהוקמה לשם כך. החברה הפכה לחברה בת של תעש מערכות. בשנת 1992 הונפקו ניירות הערך של החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, אך רק כ-15% ממניות החברה נמצאו בידי הציבור.

בתחילת המאה ה-21 נקלעה החברה למשבר כספי, אך נחלצה ממנו והפכה לרווחית. ב-2007 זכתה החברה במכרזים של משרד הביטחון לייצור מערכות הנעה לטנק המרכבה סימן 4 ולנגמ"ש ה"נמר" בהיקף 46 מיליון דולר וכן במכרז למיגון נגמ"שי נמר.

החברה יועדה להפרטה ולמכירה ב-16.5 מיליון שקל לקבוצה בהשתתפות יו"ר הכנסת לשעבר אברהם בורג. בתחקיר של "ידיעות אחרונות" מספטמבר 2005 עלה החשד כי במימון הרכישה השתתפו שני אישים שהואשמו במרמה ובהונאה, ונאסר עליהם לרכוש את המפעל. בעקבות הפרסום ובהוראת מבקר המדינה, מיכה לינדנשטראוס, הוקפאה הפרטת עשות אשקלון, ומאוחר יותר אף בוטלה.

בחודש אוקטובר 2011 רכשה החברה את חברת ".Reliance Gear Corp" בארצות הברית.

בשנת 2013 החליטה הממשלה מחדש על הפרטת החברה, כחלק מהפרטת תעש מערכות.

חלק ממניות החברה היה ישירות בידי מדינת ישראל, וגם מרבית מניות החברה האם, תעש מערכות, היו בידי המדינה. בנובמבר 2018, עם מכירת תעש מערכות לאלביט מערכות, העבירה המדינה את מניותיה ב"עשות אשקלון" לתעש מערכות, ו"עשות אשקלון" חדלה להיות חברה ממשלתית.

באוקטובר 2021 רכשה קרן פימי מאלביט מערכות 85% מהבעלות בעשות אשקלון, תמורת 285 מיליון ש"ח. השלמת העסקה כפופה להתקיימותם של תנאים מתלים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:התעשייה הצבאית
קטגוריה:אלביט מערכות
קטגוריה:אשקלון: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות ממשלתיות שהופרטו
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:תעשיית מתכת בישראל
אפונסו דה אלבוקרקי

דום אפונסו דה אלבוקרקי או אפונסו ד'אלבוקרקי (בפורטוגזית מוקדמת: Afonso de Albuquerque; 1453 - 16 בדצמבר 1515) היה פידאגלו פורטוגזי, אדמירל שפעולותיו הצבאיות והמנהליות הובילו להקמת האימפריה הפורטוגזית באוקיינוס ההודי ומושל הודו הפורטוגזית השני.

אלבוקרקי נולד באלהנדרה ב-1453.

בדרך כלל נחשב כגאון צבאי וכאסטרטג מעולה. הוכתר לדוכס הראשון של גואה בידי מלך פורטוגל מנואל הראשון, זמן קצר לפני מותו. אלבוקרקי היה לדוכס הפורטוגזי הראשון שלא היה בן לשושלת מלוכה. דה אלבוקרקי ניסה לסגור את כל המעברים הימיים שבין האוקיינוס ההודי לבין האוקיינוס האטלנטי (ראו נתיב הכף), ים סוף, המפרץ הפרסי, והאוקיינוס השקט, ולהפוך בכך את האוקיינוס ההודי ל-mare nostrum (בלטינית: "הים שלנו") פורטוגזי, ולעקוף את הטורקים ואת בעלי בריתם ההודים והמוסלמים.

מת ב-16 בדצמבר 1515, בגואה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מגלי ארצות פורטוגזים
קטגוריה:אדמירלים פורטוגזים
קטגוריה:המושלים הכלליים של הודו הפורטוגזית
קטגוריה:ילידי 1453
קטגוריה:נפטרים ב-1515
יצחק ולד

יצחק ולד (ינואר 1939 – 18 בספטמבר 2021) היה ראש עיריית כפר סבא. כיהן בתפקיד מעל ארבע קדנציות, בין השנים 1982–2003. לתקופה קצרה כיהן גם כראש הוועדה הקרואה בנהריה.

==ביוגרפיה==
ולד נולד לאליעזר ויפה ולד, מוותיקי כפר סבא, והיה פעיל בתנועת הנוער העובד והלומד. הוא למד באוניברסיטת תל אביב, והיה בעל תואר שני במנהל עסקים. ולד היה חבר במרכז ובלשכת מפלגת העבודה.

== פעילות ציבורית ==
בשנת 1974 נבחר ולד למועצת עיריית כפר סבא מהמקום התשיעי ברשימת מפלגת העבודה. בשנת 1978 היה ולד שני ברשימת המועמדים מיד לאחר ראש העיר, זאב גלר ומונה לסגן וממלא מקום ראש העיר ויו"ר איגוד ערים לתברואה בשרון. 

בשנת 1982, בעקבות פטירתו של גלר, נתמנה ולד לראש העיר. בבחירות בשנת 1983 זכה ולד לתמיכה של 74.6%, ורשימת מפלגת העבודה בראשותו הגדילה את כוחה מ-9 ל-10 מושבים מתוך 15 במועצה. עם גידול העיר התחזק בה הליכוד ואחוזי התמיכה בוולד ירדו. בבחירות 1988 הוא זכה ב-69% מהקולות ומפלגת העבודה שמרה על רוב של 9 מושבים במועצה מתוך 17. בבחירות ב-1993, זכה ולד ב-48% מהקולות מול 37% שניתנו לנציג הליכוד. בבחירות ב-1998 התמודד ולד בראשות רשימה עצמאית כשמולו התמודדו נציג של מפלגת העבודה, נציג של הליכוד ושני מתמודדים מרשימות עצמאיות. ולד זכה ב-26% מהקולות בסיבוב הראשון ובסיבוב שני גבר על נציג מפלגת העבודה, ברוב דחוק של 53%.

בשנת 2005, שימש תקופה קצרה כראש עיריית נהריה, כראש ועדה קרואה, עד לקיום בחירות חוזרות בעיר בדצמבר 2005, בעקבות ביטול תוצאות הבחירות על ידי בית המשפט. 

בנובמבר 2006 הוא מונה לראש הוועדה הקרואה של עיריית באקה-ג'ת, תפקיד שבו כיהן במשך חמש שנים.

== הוקרה ==
ב-8 בדצמבר 2010 הוענק לו תואר אזרחות כבוד של כפר סבא.

בשנת 2021, אושרה קריאת הפארק העירוני כפר סבא, פארק כפר סבא, על שמו.<ref></ref>

== חיים אישיים ==
ב-1995, נהרג בנו הבכור אלי, בפפואה גינאה החדשה. התגורר בכפר סבא, אב וסב לנכדים<ref></ref>

הוא חוסן ב־3 מנות של חיסון פייזר, אך היה בעל מחלות רקע וב-18 בספטמבר 2021, הלך לעולמו בבית החולים מאיר, לאחר שנדבק בנגיף הקורונה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.nfc.co.il/Archive/006-D-1003-00.html?tag=00-16-40 ולד, יצחק], אתר NFC 
* 
* [https://hoha.co.il/%D7%A0%D7%A4%D7%A8%D7%93%D7%99%D7%9D-%D7%9E%D7%A8%D7%90%D7%A9-%D7%94%D7%A2%D7%99%D7%A8-%D7%9C%D7%A9%D7%A2%D7%91%D7%A8-%D7%99%D7%A6%D7%97%D7%A7-%D7%95%D7%9C%D7%93-%D7%96%D7%9C נפרדים מראש העיר לשעבר יצחק ולד ז"ל]. מערכת "ירוק" 06.10.2021

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי הנוער העובד והלומד
קטגוריה:ראשי ועדות קרואות
קטגוריה:ראשי עיריית כפר סבא
קטגוריה:ראשי עיריית נהריה
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם העבודה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו במגפת הקורונה
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
הרי פמיר

הרי פמיר (Pamir) הם רכס הררי במרכז אסיה אשר נוצר מקימוט של רכסי ההרים הסובבים אותם, טיין שאן, קארקוראם, הרי קונלון, והינדו-כוש. הרי פמיר הם בין הרכסים הגבוהים בעולם. הם ידועים אף בשמם הסיני "הרי הבצל".

מרכזם של הרי פמיר בחבל גורנו-באדאחשן שבטג'יקיסטן. חלקים מרכס פמיר נמצאים אף בקירגיזסטן, אפגניסטן ופקיסטן. דרומית לגורנו-באדאחשן, עובד מסדרון וואקהאם דרך אזור פמיר, אשר כולל אף את הקצה הצפוני של פרובינציית החזית הצפון-מערבית ושל האזורים הצפוניים של פקיסטן.

==גאוגרפיה==
ארבע הפסגות הגבוהות בהרי פמיר הן:
* פסגת איסמעיל סומוני (אשר הייתה ידועה בין השנים 1932–1962 בשם "פסגת סטלין", ובין השנים 1962–1998 בשם "פסגת קומוניזם"). גובהה 7,495 מטר.
* פסגת העצמאות, גובהה 7,165 מטר.
* פסגת אבן-סינה (המוכרת גם בשם הלא פורמלי "פסגת לנין"), גובהה 7,135 מטר.
* פסגת קורז'נבסקוי, גובהה 7,105 מטר.
ברכס פמיר קרחונים רבים, כולל קרחון פדצ'נקו שאורכו 72 ק"מ, שהוא הקרחון הארוך ביותר במרחב הגאוגרפי של ברית המועצות לשעבר, והארוך ביותר מחוץ לחוג הקוטב הצפוני.

==אקלים==
רכס פמיר מכוסה בשלג-עד. עונת החורף במקום קרה ביותר וארוכה ואילו הקיץ קריר וקצר. כמות המשקעים השנתית היא כ-130 מ"מ. כמות זו מאפשרת גידול עשב אולם עצים נדירים באזור זה.

==כלכלה==
במערב אזור פמיר קיימים מכרות פחם, ועדרי כבשים הניזונים מערבות העשב מהווים את עיקר מקור ההכנסה לתושבי האזור. בשנות ה-80 התגלו בהרי פמיר מצבורים של אבני חן קלינוהומיט (Clinohumite).

==תחבורה==
כביש קארקוראם חוצה את הקצה הדרום-מזרחי של הרי פמיר ומחבר בין סין לפקיסטן. כביש פמיר, שהוא הכביש הסלול השני בגובהו בעולם, מחבר בין דושנבה בירת טג'יקיסטן לעיר אוש בקירגיזסטן ועובר דרך המחוז האוטונומי גורנו-באדאחסטן. דרך המשי העתיקה חוצה כמה מרכסי הרי פמיר.

==חשיבות אסטרטגית==
באופן היסטורי, הרי פמיר היו בעלי חשיבות אסטרטגית לצורך שליטה בדרך המשי שבין העיר קאשגאר בסין לבין קוקאנד באוזבקיסטן ולכן ידעו לאורך ההיסטוריה פלישות וכיבושים רבים. במאה ה-20 נערכה בשטח הרי פמיר מלחמת האזרחים בטג'יקיסטן, אשר פרצה במאי 1992 ונמשכה עד לשנת 1997. האזור אף ידע סכסוכי גבול בין סין לברית המועצות והקמת בסיסי צבא של המעצמות הגדולות ומנגד עניין גובר בהשקעות באזור.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.pamirs.org/ Pamirs] אתר המוקדש למראות פמיר ותרבות תושביו.
* 
* 

== הערות שוליים ==

*
בית הכנסת ישועה טובה

בית הכנסת "ישועה טובה" בבוקרשט, נבנה בשנת [[1840]]
עיטור באמצעות ניסור אמנותי בבית הכנסת ישועה טובה ב[[בוקרשט]]
דלתות בית הכנסת ישועה טובה ב[[בוקרשט]]
בית הכנסת ישועה טובה (ברומנית: Ieşua Tova או Sinagoga Eșua Tova) המכונה גם "בית הכנסת פודול מוגושואיי" (Sinagoga Podul Mogoşoaiei), הוא בית כנסת עתיק (נבנה ב-1827) ופעיל בבוקרשט, בירת רומניה. בית הכנסת שוכן ברחוב טאקה יונסקו 9, ליד כיכר אמזיי.

==אדריכלות==
בית הכנסת ישועה טובה נבנה בסגנון נאו-מורי ("התחייה המורית") והוא בימינו בית הכנסת העתיק העומד על תילו בבוקרשט. שטחו 295 מ"ר.
בית הכנסת עבר שינויים ושיפוצים חוזרים והתווספו לו מבנה בן שתי קומות הכולל בית תפילה קטן ("שול" או בהיגוי היידי המקומי "שיל"), כניסות לגברים ולנשים וחדרים נוספים. פני חזית הבניין, המורכבת משלושה חלקים, אל הרחוב והן מקושטות באמצע בעיטורי ניסור אמנותי. 
הבימה באמצע האולם הגדול והגישה לארון הקודש במזרח הן מוגבהות במקצת, ללא מעקים.
בבניין בית הכנסת נמצאת מסעדה כשרה.

בית הכנסת עבר שיפוץ בעשור הראשון של המאה ה-21 ונחנך מחדש אחרי השיפוץ ב-21 בפברואר 2007.
במשך שנים רבות בית הכנסת היה סגור אם כי לפעמים נפתח בימי שישי.
השיפוצים והחגיגה לרגל פתיחתו מחדש היו יוזמה של מרכז חב"ד בבוקרשט. בטקס נכחו הראשון לציון, הרב הראשי לישראל ונשיא בית הדין הרבני הגדול, הרב שלמה משה עמאר, והרב מנחם הכהן, שהיה בשנות ה-2000 הרב הראשי ("רב גדול") של יהדות רומניה, כמו כן שגריר ארצות הברית ברומניה, ניקולס טאובמן, לב לבייב, יושב ראש של פדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה, הרב אברהם אהרנפלד ויושב ראש פדרציית הקהילות היהודיות של רומניה, ד"ר אורל ויינר. 
בכניסה נחנכה על ידי הרב עמאר לוח עליו חקוקים שמות כל מנהיגי בית הכנסת לאורך השנים.
נוסף לשם בית הכנסת השם "תפארת דב" לזכר דב אינדיג, ישראלי יליד רומניה שנהרג במלחמת יום כיפור ושמשפחתו תרמה למען השיפוץ.

מרבית באי בית כנסת זה בימינו הם ישראלים הנמצאים בבוקרשט מסיבות שונות והשיח בו מתנהל תכופות בעברית.

==לקריאה נוספת==
*Aristide Streja, Lucian Schwarz Sinagoga în România, Hasefer, Bucureşti, 2009

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20070927211422/http://www.romanianjewish.org/db/pdf/nr268_269/speciala2.pdf כתב העת REALITATEA EVREIASCÃ - Nr. 268-269 (1068-1069) - 25 ianuarie - 25 februarie 2007]

ישועה טובה
ישועה טובה
צומח שטח

לענת המדבר
צומח שטח הוא נוף צומח אופייני למדבר לא קיצוני. במדבר זה, יורדים מי גשם מועטים, עד 200 מ"מ בשנה וגם הם באופן לא-סדיר, משנה לשנה, במשך השנה ובמיקום ירידתם. צמחים מועטים מצויים מראש המדרונות ועד לתחתיתן, היכן שמצטברים מי הנגר המועטים שיורדים, בניסוחו של מיכאל זהרי: "ככל שמדרימים, הצחיחות הולכת ויורדת. הצומח הולך ויורד מהמישור והמדרונות אל הערוצים ולבסוף משמשים הללו משכנו היחיד".

בארץ ישראל, אלו האזורים באזור יריחו בבקעת הירדן ודרומית מבאר שבע עד שדה בוקר. באזור יריחו נוף הצומח מושפע מהימצאות המלחים בקרקע ומידת שטיפת הקרקע ממי המעיינות, אשר נובעים בשיפולי ההרים ומגיעים לבקעה. לכן, צורת השטח אינה אופיינית לצומח שטח. במידה רבה היא תלויה באיזו מידה נשטפים המלחים מהקרקע.

אזור אופייני ל"צומח שטח" הוא אזור הנגב, מבאר שבע עד שדה בוקר וכן חלק ממדבר יהודה, במקומות שבהם אין מעיינות. "צומח שטח" מאופיין בצמחים - לענת המדבר ומתנן שעיר. דרומית מבאר שבע ניתן למצוא גם את חמדת המדבר ואת היפרוק התלת כנפי. באזור רביבים ניתן לראות את חבורת הלענה החד-זרעית ורותם המדבר. באזור ירוחם צומח גם זוגן השיח.

==לקריאה נוספת==
* מיכאל זהרי, נופי הצומח של ארץ ישראל - סיורים מונחים ללימוד האקולוגיה של הצומח בארץ, הוצאת עם עובד - תל אביב, 1980
* [http://www.kotar.co.il/KotarApp/Viewer.aspx?nBookID=10430511#25.8742.5.default כיווני ההתפתחות של התצורות העיקריות של צומח שטח בארץ־ישראל], מתוך: החי והצומח של ארץ-ישראל: אנציקלופדיה שימושית מאוירת - כרך 8 - הצומח של ארץ ישראל > החי והצומח של ארץ־ישראל > התפתחות הצומח בארץ־ישראל > האופי הבוטני של ארץ־ישראל, עמודים 24–27
* פרופ' יואב ויזל, [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=5233 האופי הבוטני של ארץ-ישראל], באתר מט"ח
* גדי פולק, [https://web.archive.org/web/20150118060403/http://info.smkb.ac.il/home/home.exe/21033/21056 מהו מדבר?], מחנה לימודי באילת

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פיטוגאוגרפיה
קו עולם

בפיזיקה, קו העולם של עצם הוא המסלול הייחודי של תנועתו במרחב-זמן 4-ממדי. מושג "קו העולם" הוא מושג נפרד מזה של "מסלול" או "נתיב" (כגון מסלול טיסה בחלל או נתיב הנסיעה של מכונית על מפת כבישים), משום שקיים בו גם ממד רביעי: ממד הזמן. רעיון קו העולם הוצג לראשונה על ידי אלברט איינשטיין, ומשמש בעיקר בתורת היחסות.

== ראו גם ==

*חרוט אור
*גאוגרפיה של זמן
*מסילה גאודזית
*דיאגרמת פיינמן

קטגוריה:תורת היחסות
בית ברוך מזרחי

השלט על הבית ברחוב הנבל בעיר העתיקה בירושלים המספר את סיפורו

ברוך בן דוד אלמשרקי (מזרחי) היה יהודי שעלה לירושלים בסמוך לשנת 1620, וקנה בניין בירושלים בעל 5 דירות (חדרים).

יש מסורות שונות אודות מאין הגיע ברוך בן דוד מזרחי לארץ ישראל. על פי מסורת משפחתית אחת עלה לארץ ישראל מטורקיה והוא מצאצאי רבי אליהו מזרחי (הרא"ם, 1435–1526). על פי מסורת אחרת המשפחה היא מצאצאי מגורשי ספרד והגיעה לארץ ישראל דרך ונציה.

בראש חודש חשוון שנת ה'ת"ד (1643) כתב אבי המשפחה צוואה, על פיה הוא מוריש את הבתים שקנה בירושלים לבניו, ובלבד שאלה יורישו את הבתים לבניהם ואלה יורישו את הבתים לבני בניהם ובלבד שלא ימכרו את הבתים ולא ימשכנו אותם עד קץ כל הדורות, עד ביאת המשיח, שכן ברצונו לחזור ולגור בבתים עם תחיית המתים. הבתים עברו בירושה מאב לבן, כאשר בני המשפחה מתגוררים בבתים ולא עוזבים אותם ולא עוזבים את וירושלים (למרות הגירה נמשכת של היהודים בירושלים מהלך אותה תקופה וזאת במקביל לגלי עלייה ניכרים לירושלים).

בתחילת המאה העשרים, כאשר היהודים המבוססים עזבו את העיר העתיקה בירושלים, עברו בני המשפחה לעיר החדשה ובנו בתים בה, תוך שהם ממשיכים ומשכירים הבתים. במלחמת העצמאות נפלה העיר העתיקה לידי ממשלת ירדן. במלחמת ששת הימים חזרו הבתים לידי שליטת ממשלת ישראל, אשר הפקיעה את כלל הבניינים ברובע היהודי, ותמורתם שילמה פיצויים בלבד. בני המשפחה בחרו שלא לקבל פיצויים על הפקעת הנכס, ובמקום זאת סיכמו על תליית שלט הנצחה על הבית (המצוי ברחוב המלאך בעיר העתיקה).

באחד מהסרטים על המשפחה הבטיח טדי קולק ראש עיריית ירושלים, כי ברוך מזרחי יוכל לקבל את חמשת בתיו עם ביאת המשיח. הבטחה שחודשה על ידי ראשי עיריית ירושלים הבאים, אורי לופוליאנסקי וניר ברקת.

בין הצאצאים של ברוך מזרחי: הרב ניסים חיים משה מזרחי (שהיה הראשון לציון בשנים 1745–1749), הנשיא החמישי יצחק נבון, מתורגמן ממשלת המנדט יצחק עבאדי, עו"ד גלעד שר, עו"ד שמואל שמיר שכתב רבות על המשפחה, עו"ד רפאל שמיר ובנו פרופ' רון שמיר ראש הקתדרה לביואינפורמטיקה באוניברסיטת ת"א, ועו"ד צבי שמיר.

== לקריאה נוספת ==
* שמואל שמיר (מזרחי), הצוואה והנחלה, במערכה גיליון 200
* ישראל מאיר מזרחי, [http://chabadlibrarybooks.com/pdfpager.aspx?req=1267&st=&pgnum=3 פרי הארץ חלק ג]
* מ.ד. גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:משפחות יהודיות בארץ ישראל
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:הרובע היהודי
קטגוריה:ירושלים: בתי מגורים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-17
גלוטן

גְּלוּטֵן (Gluten; בעברית: דִּבְקָן) הוא חלבון המצוי במשפחת הדגניים כחיטה, שעורה ושיפון. ייחודו של הגלוטן הוא ביכולתו (לאחר שספח כמות מספקת של מים) ליצור מעין "רשת מרחבית" בינו לחלקיקי העמילן שבקמח, ולכלוא בינו לסיבי הרשת בועיות פחמן דו-חמצני הנפלטות כתוצאה מפעילות השמרים בעת פירוק העמילן. פעולה זו נקראת 'תפיחה' והיא גורמת לגידול בנפחו של הבצק. תכונה זו של הגלוטן מאפשרת ליצור לחם במרקם אוורירי. גלוטן הוא חלבון התשמורת העיקרי בגרגר החיטה, ורכיבי הגלוטן השונים מהווים כ-90% מהחלבון בגרגיר החיטה.

הגלוטן מורכב משתי קבוצות חלבונים עיקריות: גליאדינים וגלוטנינים. הגליאדינים והגלוטנינים מכילים כמות גדולה יחסית של חומצות האמינו גלוטמין ופרולין וכן כמויות מזעריות של ליזין, ארגינין, תריאונין, וטריפטופן.

הגלוטן בודד וזוהה לראשונה בשנת 1745 על ידי פרופסור יאקופו ברתולומאו בקרי (Jacopo Bartolomeo Beccari), שהיה פרופסור לכימיה באוניברסיטת בולוניה.

רגישות לגלוטן עלולה לגרום למחלת צליאק. חולי הצליאק רגישים לגליאדין שבגלוטן.

גלוטן מהווה מרכיב עיקרי בסייטן.

==גלוטן ואיכות לחם==
הגלוטן מאפשר "הדבקה" של מרכיבי הקמח והפיכתם לבצק. במהלך פעולת הלישה, הגלוטן מתפתח, נוצרים קשרי גופרית ונוצר מבנה תלת-ממדי דחוס בו רשת סיבים דקים ואלסטיים. תכונות רשת הסיבים כגון צפיפותה, גמישותה והאלסטיות שלה תלויה בכמות הגלוטן בקמח, ביחס שבין רמת הגלוטנין לגליאדין, בנוכחות אנזימים המסייעים או מפריעים לתהליך ובנוכחות מחמצנים. תכונות אלו, וכמות הגלוטן הכללית משתנה בהתאם לסוג וזן החיטה ואיכותה. תפקידה של רשת הגלוטן התלת-ממדית בזמן התפיחות, היא "לכלוא" ו"להחזיק" את הגזים הנוצרים עקב פעילות האנזימים והשמרים, וכן את אדי המים המתהווים בתוך חללי הבצק עקב הטמפרטורה הגבוהה בזמן האפיה.

שיעור הגלוטן מושפע מתנאי הגידול והסביבה על ידי מנגנונים הקשורים לבקרת ביטוי הגנים המושפעת מתנאי הסביבה ומהרכב המינרלים בצמח. הזנה חנקתית שופעת בתקופת מילוי הגרגר מגדילה את תכולת החלבון בגרגר, טמפרטורה גבוהה ויובש מקצרת את תקופת התפתחות הגרגר ולעיתים מתקבלים גרגרים קטנים עם תכולת חלבון גבוהה מידי. לעומת זאת תקופת התפתחות ממושכת עם תנאי לחות שופעים וטמפרטורות נמוכות מביאה לעיתים להצטברות פחמימות, תכולת חלבון נמוכה ולרוב גם טקסטורה רכה יותר.

הגלוטן מופיע בזמן ההבשלה הסופית של גרגירי החיטה, גרגירי חיטה ירוקים המכונים גם "פריקה" או "פריקי" הם מאכל מסורתי באזור המזרח התיכון ומכילים ערך נמוך של גלוטן.
למרות זאת היא אינה מתאימה לאכילה על ידי חולי צליאק.

איכות הגלוטן מאופיינת במידת יכולתו להתרחב ובמידת הגמישות שלו, אלו משפיעים על נפח כיכר הלחם ועל המצאות קרעים בכיכר. תכונות אלו נקבעות על פי היחס בין רכיבי הגלוטן - הגלוטנינים והגליאדינים, המהווים כ-90% מחלבוני הגרגר, עבור אפיית לחם היחס האופטימלי בין הגלוטנינים לגליאדינים הוא 1:1. הגליאדינים, מסיסים באלכוהול ואחראים על צמיגות וכושר ההתפשטות הבצק והגלוטנינים שאינם מסיסים באלכוהול קובעים את מידת האלסטיות שלו.

==אטימולוגיה==
מקור השם הוא מהמילה הלטינית gluten, שפירושה "דבק", וממנה נגזר גם התרגום העברי "דבקן".

== ראו גם ==
* דגנת (צליאק)
* סייטן - תחליף בשר העשוי מגלוטן

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://haglutenfree.com מגזין הגלוטן FREE]
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיטה
קטגוריה:חלבונים
דניאלה בונרה

דניאלה בונרה (באיטלקית: Daniele Bonera; נולד ב-31 במאי 1981 בברשה) הוא כדורגלן עבר איטלקי, אשר שיחק בעמדת הבלם.

בונרה התחיל את הקריירה בברשה. הופעתו הראשונה הייתה בעונת בסרייה ב'. בזכות שתי עונות מרשימות בברשה צורף בונרה לסגל נבחרת איטליה. הופעתו הראשונה בנבחרת הייתה ב-5 בספטמבר 2001 נגד מרוקו.

בונרה עבר לפארמה בעונת , בה שיחק במשך ארבע שנים והביא אותה להישגים אחדים. בתאריך 28 ביולי 2006 עבר בונרה למילאן. בהופעה הראשונה שלו בליגת האלופות נגד אנדרלכט קיבל כרטיס אדום בדקה ה-47 מכיוון שבעט באחד משחקני היריבה. בסיום עונת שוחרר ממילאן לאחר תשע עונות במועדון. ב-2019, לאחר ארבע עונות בויאריאל, הודיע על פרישה וחזר למילאן כחלק מצוות האימון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:בלמי כדורגל איטלקים
קטגוריה:ברשה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ברשה
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני ויאריאל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:ספורטאים איטלקים בספרד
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1981
מוטק'ה

מוטק'ה הוא פורטל אינטרנט ראשון מסוגו שהוקם עבור בני הגיל השלישי, ופועל ללא מטרות רווח. הפורטל הוקם במטרה לייצר מוקד חברתי-קהילתי לבני הגיל השלישי, שייתן מענה לצורכיהם היומיומיים.

בפורטל מוטק'ה – רשת חברתית מקוונת למבוגרים – חברים אלפי גולשים. הרשת החברתית של מוטק'ה כוללת מערכת הכרויות למבוגרים, מערכת בלוגים, קהילות גולשים ופורומים מקצועיים במגוון תחומים. בנוסף מציע פורטל מוטק'ה לגולשיו תכנים בתחומי איכות חיים, בריאות, פנאי, תרבות, טיולים, תחביבים, בישול, כלכלה וצרכנות.

בפברואר 2023 הושקה שושק'ה, אפליקציית היכרויות ייעודית לבני הגיל השלישי הפועלות ללא מטרת רווח. האפליקציה החליפה את מדור ההיכרויות באתר מוטק'ה.<ref></ref>

האתר מופעל על ידי מכון גרטנר לחקר האפידמיולוגיה הפועל כחברה לתועלת הציבור, וכל השירותים בו ללא תשלום. יוזם הפרויקט הוא פרופ' מרדכי שני, חתן פרס ישראל לשנת 2009.

פרופ' מרדכי שני – מייסד מכון גרטנר, לשעבר מנכ"ל משרד הבריאות, מנכ"ל בית החולים שיבא בתל השומר ומי שמוביל שנים ועדות ופעילויות מגוונות בתחומי הבריאות והרווחה בישראל. בשנת 2009 זכה פרופ' שני בפרס ישראל למפעל חיים על פעילותו בתחומי הבריאות והרווחה.

מכון גרטנר – הוא מסגרת מחקרית לאומית לחקר אפידמיולוגיה ומדיניות בריאות, ומטרתו לסייע למערכת הבריאות ולמשרד הבריאות בקביעת מדיניות בריאות מושכלת ובפיתוחה.
המכון הוקם בשנת 1991 על ידי פרופ' מרדכי שני, במטרה לקדם מחקר אפידמיולוגי נרחב בתחום המחלות הכרוניות המרכזיות, וכן לסייע בגיבוש מדיניות לאומית לשרותי הבריאות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20070529071947/http://www.motke.co.il/SelectedArticle.aspx?ArticleID=611 על מחקרי אינטרנט לגיל הזהב]
* 
* 
* [http://www.mako.co.il/news-money/tech/Article-72d5db4a4c5f621004.htm&sCh=31750a2610f26110&pId=1703146783%20פייסבוק%20גרסת%20גיל%20הזהב פייסבוק גרסת גיל הזהב]

==הערות שוליים==

קטגוריה:פורטלים ישראליים
קטגוריה:זקנה
פרנאן לז'ה

ז'וזף פרנאן אנרי לז'ה (בצרפתית: Joseph Fernand Henri Léger; 4 בפברואר 1881 – 17 באוגוסט 1955) היה צייר, פסל ויוצר סרטים צרפתי.

==ביוגרפיה==
לז'ה נולד בארז'נטן שבמחוז אורן, חבל נורמנדי תחתית שבצרפת. בשנת 1899 סיים את הכשרתו באדריכלות. בשנת 1900 עבר להתגורר בפריז ועבד במשרד אדריכלים. לאחר שירות צבאי בוורסאי בשנים 1902–1903, ניסה להתקבל לבית הספר לאמנויות היפות בפריז, אך נדחה, והחל ללמוד ציור באקדמיות פרטיות. בתקופה זו, בין השנים 1905–1912, הרבה לצייר רישומי עירום בדיו. ב-1909 עבר למונפרנאס והמשיך לצייר שם.

בשנת 1914 התגייס לז'ה לצבא צרפת ולחם במלחמת העולם הראשונה בארניון. במהלך המלחמה נהג לצייר רישומים מהירים של חיילים. ב-1917 נפצע מגזים רעילים, אושפז ושוחרר מהשירות הצבאי.

ב-1922 יצר את הכרזה לסרט "הגלגל", ממנו הושפע, ובעקבותיו יצר סרט משלו, "הבלט המכני", ב-1924. בשנה זו יצר גם את ציורו "הסיפון".

ב-1931 ביקר בניו יורק וצייר עבור דירתו של נלסון רוקפלר. ב-1935 הציג תערוכה מיצירותיו במוזיאון הנודע "מומה" בעיר. במהלך מלחמת העולם השנייה התגורר בארצות הברית.

בשנות החמישים הראשונות עבד בשיתוף פעולה עם האדריכלית והמעצבת הצרפתייה שארלוט פאריו.

==קישורים חיצוניים==

* נורית טנא, [https://web.archive.org/web/20100123033431/http://www.all-art.co.il/knowledge/art-history/art-history_Nurit-Tene001.htm פרננד לז'ה], באתר "אולארט"
* 
* 

קטגוריה:פסלים צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:פסלים צרפתים במאה ה-20
קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1881
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1955