OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
תלפינו

תֵלִפִּינוּ או תֵלִפִּינוּש<ref>שמות חתיים של מקומות, אלים ואנשים יכולים להיות מתועתקים עם סיומת ־ש, המציינת את יחסת הנושא , או בצורה הבסיסית ללא היחסה; בספרות המקצועית רווחת יותר השיטה השנייה. ראו .</ref> היה מלך החתים בין השנים 1525–1500 לפנה"ס. הוא היה חותנו של חוזיה הראשון.

שמועות הגיעו לאוזני תלפינו שחוזיה הראשון תכנן לרצוח אותו. הוא אמנם הצליח להנצל, אך אשתו אִישְתַפָרִיַה (אחותו של חוזיה הראשון) מצאה את מותה באותו ניסיון ההתנקשות. תלפינו הגיב ביד קשה על האירוע והיגלה את חוזיה הראשון יחד עם חמשת אחיו הצעירים לפרובינציות שונות בממלכה, וכך בעצם השתלט על כס המלוכה החתי.

חוזיה הראשון יחד עם חמשת אחיו נרצחו בשנים הראשונות לשלטונו של תלפינו על ידי תַנוּוַה, עוזרו האישי של תלפינו. בעקבות האירוע הזה נערך משפט לתנווה ולשותפיו להתנקשות. הם הורשעו בדינם אך המלך חנן אותם והפכם לאיכרים.

תלפינו ירש ממלכה חלשה, שאיבדה שטחים נרחבים והתכווצה עד לממדים שלפני כיבושי לברנה הראשון. עם זאת ניתן לומר בוודאות כי תלפינו השתתף במספר מסעות מלחמה ואף הצליח לכבוש שטחים מעטים מממלכת מיתני על ידי כריתת חוזה ידידות עם החורים של כיזוואתנה (אנטוליה של היום). עובדות אלה נזכרו בהצהרת תלפינו, מסמך בעל ערך היסטורי שנכתב בזמן שלטונו. 

עם מותו נכנסה הממלכה החתית לתקופה בת כ-70 שנה שחלק מהחוקרים מכנים "הממלכה החתית התיכונה". התקופה התבטאה בעיקר בחוסר יציבות שלטונית ואובדן שטחים נוספים.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Michael Roaf, Cultural Atlas Of Mesopotamia and the Ancient Near East, 1991.
</div>

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.hittites.info/history.aspx?text=history%2fMiddle+Empire.htm תלפינו], באתר על מלכי החתים
*[https://web.archive.org/web/20120422094002/http://history-world.org/hittites.htm החתים], באתר היסטוריית העולם
*[http://www.hittites.info/translations.aspx?text=translations/historical%2fTelipinuProclamation.html הצהרת תלפינו], באתר על מלכי החתים
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:מלכי החתים
שרק (דמות)

שרק (באנגלית: Shrek) הוא דמות של עוג מפלצתי ירוק המופיע בסרטי "שרק" של אולפני דרימוורקס וכן בסרטונים "שרק 4-D" ו"חג שמח עם שרק".

== אישיות ==
שרק, עוג מפלצתי, מכוער וחסר נימוסים בעל עור ירקרק, חי את חייו השקטים בבקתה קטנה במרכז ביצה נידחת המרוחקת משאון העיר. סדר יומו כולל מקלחת בוץ, ואכילה של חרקים ומזון לא רגיל אחר. מדי פעם, מנסים אנשי הכפר השכן לצוד את העוג הענק ולהפר את מנוחתו, וזאת בשל דעה קדומה כי שרק הוא מפלצת אימתנית אשר כל רצונה בחיים הוא להרוג בני אדם חפים מפשע.

== מקור השראה ==
העיצוב של מראה הדמות התבססה על המראה של המתאבק המקצועי הצרפתי מוריס טייה אשר סבל מאקרומגליה.

== בסרטים ==
=== שרק (2001) ===

שרק, הרגיל להיות בודד בשלוותו, מאבד אותה כאשר כל היצורים הקסומים ממלאים את אזור ביתו על פי פקודת לורד פרקווד. שרק מתעצבן ופונה יחד עם החמור לממלכתו, 'דולוק', משם הוא נשלח להציל את הנסיכה פיונה, משימה שאם תצליח, על פי מילותיו של הלורד, תחזיר את הביצה השלווה של שרק. אט אט, שרק מבין שמצא את אהבתו האמיתית ועובר תהליך חשוב ומשמעותי שמשנה את חייו לגמרי. בסוף הסרט, שרק מונע את החתונה בין פיונה לפרקווד וזוכה בליבה.

=== שרק 2 (2004) ===

שרק ופיונה חוזרים לביצה שלהם לאחר ירח דבש. בהמשך הם מקבלים הזמנה מפתיעה של המלך והמלכה - הוריה של פיונה. לאחר הגעתם לארץ "הרחק הרחק מכאן" מגלה פיונה שהיא הייתה בכלל מאורסת, לנסיך מקסים יפה התואר אשר איננו מוכן לוותר על כס המלכות. בעקבות כך שרק נאלץ להתמודד מול הפיה הסנדקית (אימו של הנסיך) אשר המנסה להרוס כל קשר בינו לבין הנסיכה.

=== שרק השלישי (2007) ===

לאחר הסרט השני, ממלכת "הרחק, הרחק מכאן" נותרה עם המלך הארולד בצורת קרפד, ועל כן שרק ופיונה מכהנים כמנהיגי הממלכה. כאשר השניים מודיעים על אי נוחיותם בתפקידים אלו, שרק יוצא יחד עם החבורה למצוא יורש.

=== שרק לנצח (2010) ===

שרק הפך לאיש משפחה אשר התרגל לחיי הבית. בשל געגועיו לימים בהם הוא הרגיש כמו "עוג אמיתי", מפחיד ומרתיע. בעקבות כך שרק חותם על הסכם עם עוץ לי גוץ לי אשר בעקבותיו שרק מוצא את עצמו במציאות חלופית מעוותת בה העוגים ניצודים ועוץ לי גוץ לי הוא המלך, לורד פרקווד עדיין חי, ובו שרק מעולם לא פגש את הנסיכה פיונה. בעקבות כך שרק יוצא למסע שבמהלכו מנסה לבטל את הכישוף על מנת להחזיר את עולמו לקדמותו, ולחזור לחיק משפחתו ואהובתו.

== מדבבים ==
*מייק מאיירס - באנגלית
*יובל דור - בעברית

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דמויות שרק
קטגוריה:דרימוורקס: דמויות
קטגוריה:דמויות אנימציה
קטגוריה:דמויות קולנועיות
קטגוריה:דמויות בדיוניות שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד
פיחות מטבע

פיחות המטבע (או בקיצור פיחות) הוא הפחתת ערכו של מטבע ביחס למטבעות אחרים. בשימוש המודרני, מציין המונח "פיחות" הפחתה רשמית של שער המטבע של מדינה הנעשית על ידי המדינה או מטעמה.

המונח בעל המשמעות ההפוכה לפיחות הוא ייסוף (או ייסוף המטבע, אך לא "תיסוף"), המציין העלאה רשמית של שער המטבע.

הפחתה של ערך המטבע לעומת מטבעות אחרים, שאינה נעשית באופן רשמי, אינה נכללת בהגדרה של "פיחות", אולם, במקרים רבים, היא מכונה בציבור גם כן בשם זה. כמו כן עליה של שער המטבע ביחס למטבעות אחרים שאינה נעשית בתוקף החלטה רשמית מכונה במקרים רבים בשם "ייסוף" גם אם אינה נכללת בהגדרה המדויקת של מונח זה.

הפחתת ערך המטבע לעומת מטבעות אחרים בכלל ופיחות בפרט מתייחסים לירידת ערך המטבע לעומת מטבעות אחרים. מונח אחר, הקשור במונחים אלה, אך אינו זהה להם, הוא אינפלציה המתייחסת לירידת ערך המטבע במונחים של סחורות ושירותים.

פיחות זוחל (Crawling Peg) הוא שיטה מקובלת להפחתות יזומות של שער החליפין של מטבע לעומת מטבעות אחרים. כאשר השינויים היזומים נעשים לא רק בכיון הפחתת שער החליפין של המטבע - ניתן לקרוא לתהליך "זחילת שער". התאמות כאלה נועדו למנוע פעילות ספקולטיבית בכך שהן מבטלות את הציפייה לפיחות גדול יותר וכתוצאה מכך אגירה של מטבע חוץ במטרה להרוויח מהפיחות.

הפיחות הזוחל הופעל בעולם החל משנת 1944 כאשר הונהגו שערי חליפין הדדיים בין מדינות, והוכר הצורך בקביעת מנגנון מסודר למדינות שלא יוכלו להנהיג שער חליפין קבוע במשך תקופה ארוכה.

גם בישראל הונהג פיחות זוחל בשנת 1975 על ידי שר האוצר יהושע רבינוביץ'. בשנה זו גאתה האינפלציה והגיעה לממדים שהמשק לא יכול היה לשאת (50 אחוז ויותר). צוות כלכלנים ובראשם מיכאל ברונו הציעו לרבינוביץ' ליישם את שיטת זחילת השער המקורית, זו אשר בה משתנים השערים למעלה ולמטה. רבינוביץ' קבע בסופו של דבר פיחות זוחל רק כלפי מעלה. שיטה זו חדלה להתקיים כעבור שנתיים עם הנהגת הליברליזציה בשוק ההון, בשנת 1977.

==ראו גם==
* הגנות מטבע
* מלחמת מטבעות

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלכלה
קטיף (ערב הסעודית)

קטיף (בערבית: القطيف - אל-קטיף) הוא שמו של אזור נווה מדבר מיושב במחוז א-שרקייה שבצפון-מזרח ערב הסעודית. האזור משתרע מראס תנורה וג'ובייל בצפון עד לדמאם בדרום. כלולות בו העיירה קטיף, עיירות קטנות נוספות וכפרים. משמעות המילה "קטיף" בערבית זהה לזו שבעברית, כלומר, הפירות הבשלים שנאספו במועדם.

האזור מתאפיין בשפע של מעיינות מים מתוקים ומפורסם בתמרים הגדלים בו. כמו כן קיימת באזור חקלאות שלחין מגוונת כמו בננות, כרמים, רימונים, תאנים וירקות, בעיקר עגבניות, צנונים ובצלים.

האקלים בקטיף מתאפיין בקיץ חם מאוד, עם טמפרטורות של עד 50 מעלות צלזיוס, ולחות יחסית של 90%. בחורף שוררות טמפרטורות של 18 עד 25 מעלות. בחודשי האביב, מאי ויוני נושבות רוחות עונתיות הנקראות "אלבווארה". כמות המשקעים באזור נמוכה מאוד לאורך השנה.

קו החוף של קטיף ב עשיר בדגה ושוכן בו שוק הדגים הגדול ביותר בערב הסעודית.

האזור הוא המרכז הגדול ביותר של אסלאם שיעי בערב הסעודית שבה דומיננטי האסלאם הסוני. התושבים מציינים בפומבי את העשוראא וימים אחרים הקדושים לשיעים, אף על פי שהדבר אסור על פי חוקי ערב הסעודית.

האזור מקושר תחבורתית למרכזי אוכלוסייה אחרים בערב הסעודית באמצעות מספר כבישים מהירים וסמוך לגשר המחבר את ערב הסעודית עם בחריין. נמל התעופה הגדול בעולם (מבחינת שטחו), נמל התעופה הבין-לאומי המלך פהד, משרת את האזור.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערב הסעודית: ערי חוף
לייגר

הלייגר (באנגלית: Liger) הוא בן-כלאיים של אריה ושל נקבת טיגריס (מקור שמו הוא הלחם של המילים האנגליות ל"אריה" ול"טיגריס" - Lion ו-Tiger).

== מאפיינים ==
הלייגר גדול מהוריו. לייגרים גדלים גופנית עד הגיעם לגיל שש. בעבר סברו בטעות כי בלייגר מופרש הורמון גדילה כל חייו באופן כזה שאינו חדל לגדול פיזית.

הלייגר יחד עם הטיילייגר הם החתולים הגדולים ביותר, אולם בטבע החתולים הגדולים ביותר הם מתת המין טיגריס סיבירי.

נכון לספטמבר 2013 משקל הלייגר הגדול ביותר שתועד הוא 418.2 ק"ג, אורכו 3.33 מטר וגובהו 1.25 מטר בכתפיים וכונה "הרקולס".

הלייגר הזכר עקר, אך למרות זאת מתבגר מבחינה מינית ומזדווג עם הנקבות. לייגר ממין נקבה, לעומת זאת, לרוב פורייה, ומסוגלת להעמיד צאצאים.

הלייגר מתאפיין בפסים הדומים לפספוס הטיגריס, ובצבע חום־צהבהב הדומה לאריה. הגורים נושאים את רעמת האריה, שנעלמת אט אט עם הגיל, כאשר בחלק מהמקרים נשאר רק סימן לכך שהייתה רעמה ובחלק נשארת רעמה קטנה.

ישנן עדויות שונות לאורך ההיסטוריה על קיומם של לייגרים, כגון גילוף של גורי הלייגר שנעשה על ידי G.B. Whittaker בשנת 1825, ציורים, שני גורים שנולדו בשבי בשנת 1837 והוצגו לוויליאם הרביעי וויקטוריה, ועדויות שונות משנת 1900 ואילך. משקלו וגודלו של הלייגר אינו מאפשר לו לצוד מחמת חוסר היכולת שלו לרדוף אחרי טרף נמלט, וכך גם אם ירגילו לייגר לטבע, סביר להניח כי הוא ימות מרעב. הלייגרים יכולים אפוא להתקיים רק בגני חיות. הלייגר נוטה למות בגיל צעיר בגלל פגמים גנטיים.
זכר ונקבה

== ראו גם ==
* כלאי חתוליים
* טייגון
* טיילייגר
* לאופון

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.messybeast.com/genetics/hyb-liger.htm מאמר רחב על הלייגר עם תמונות, מקורות לקריאה נוספת ושיר]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אריה
קטגוריה:טיגריס
קטגוריה:פנתר
קטגוריה:חיות כלאיים
פרנססק אנטיק אי אוליבה

פרנססק אנטיק אי אוליבה (בקטלאנית: Francesc Antich i Oliver; נולד ב-28 בנובמבר 1958) הוא פוליטיקאי מהאיים הבלאריים שכיהן כנשיא ממשלת הקהילה האוטונומית בשנים 1999–2003 ו-2007–2011.

==ביוגרפיה==
אוליבה נולד בקרקס בוונצואלה, ובילדותו חזר לעיירת הולדתם של הוריו אלגיידה במיורקה. למד משפטים באוניברסיטה של מיורקה. בתחילת שנות ה־90 כיהן כראש המועצה המקומית של אלגיידה.

ב-1999 היה אוליבה מועמד המפלגה הסוציאליסטית (PSIB-PSOE) לנשיאות הקהילה האוטונומית, וגבר על הנשיא הקודם מהמפלגה העממית ז'אומה מאטס. אולם בבחירות שאחריהן זכה שוב מאטס. אנטיק נבחר לבית הנבחרים הספרדי כאחד הצירים מהאיים הבלאריים, שם כיהן עד שב-2007 זכה שוב בבחירות בקהילה האוטונומית.

ב-2011 הביע את התנצלות ממשלת האיים הבלאריים על רדיפת היהודים והמומרים במיורקה על ידי האינקוויזיציה, והעלאתם על המוקד ב-1691.

בבחירות שהתקיימו באותה שנה עמד שוב בראש מפלגתו אשר הפסידה, והוא הוחלף על ידי מועמד המפלגה העממית חוסה רמון באוסה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים ספרדים
קטגוריה:ילידי 1958
מנפרד גרלך

מנפרד גרלך (בגרמנית: Manfred Gerlach; 8 במאי 1928 – 17 באוקטובר 2011) היה פוליטיקאי מזרח גרמני והמנהיג הקומוניסטי האחרון של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית, מ-6 בדצמבר 1989 ועד 5 באפריל 1990.
== חייו ==
גרלך נולד בלייפציג ולחם במלחמת העולם השנייה בצד הקומוניסטי. בשנת 1946 הוא חזר לשטח הכיבוש הסובייטי שהפך להיות מזרח גרמניה. הוא הצטרף למפלגה הליברלית דמוקרטית של גרמניה ונעשה ליושב ראש המפלגה בלייפציג עיר הולדתו. משנת 1949 עד שנת 1990 היה חבר בפולקסקאמר. ב-6 בדצמבר 1989, לאחר שווילי שטוף התפטר מתפקידו כראש הממשלה של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית, מונה גרלך להיות יורשו על ידי אגון קרנץ. לאחר איחוד גרמניה גרלך נעשה חבר במפלגה החופשית-דמוקרטית.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20070928044607/http://www.politik-fuer-die-freiheit.de/webcom/show_page.php/_c-195/_nr-1/i.html קורות חיים] 

קטגוריה:פוליטיקאים מזרח גרמנים
קטגוריה:מקבלי עיטור קרל מרקס
קטגוריה:לייפציג: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1928
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2011
פרץ מימון

הרב פרץ מימון (7 באוקטובר 1917, כ"א בתשרי ה'תרע"ח, גאבס, תוניסיה - 17 בספטמבר 2002, י"ב בתשרי ה'תשס"ג, גילת) היה רב תוניסאי-ישראלי, כיהן כרב מושב גילת, רב מועצה אזורית מרחבים ורב העיר אופקים.

==ביוגרפיה==
נולד בגאבס. למד אצל הרב חיים חורי והרב מכלוף עידאן. נסמך לרבנות בגיל צעיר, ונשא את נינה, בתו הבכורה של הרב חורי. בשנת ה'תשי"ד (1953/1954) עלה ארצה והחל לשמש כרב מושב גילת שבנגב המערבי, שאוכלס על ידי עולים מתוניסיה, וכרב המועצה האזורית מרחבים. בתפקיד זה כיהן כ-50 שנה. לאחר פטירת רב העיר אופקים, הרב יעקב כהן, מילא את מקומו למשך שבע שנים. 

בנוסף להיותו רב הקהילה שימש גם שוחט, מוהל, חזן ובעל קורא, עסק בהשכנת שלום וביישוב סכסוכים במערב הנגב, ועסק במנהגי העדה התוניסאית. מתוקף תפקידו כרב אזוק חקלאי, עסק רבות בשאלות הלכתיות הקשורות בחקלאות כמו מצוות התלויות בארץ וחליבה בשבת. סייע חחקלאים למצוא תעסוקה חלופית בשנת השמיטה. הוא פעל למניעת משחקי כדורגל בגילת, מחשש לחילול שבת. במשך עשרות שנים ערך סדר פדיון נפש פעם בשלושה חודשים בבית הכנסת "שנות חיים" ע"ש חמיו הרב חיים חורי.

==חיבוריו==
* תולדות פרץ - סדרה בת ארבעה כרכים הכוללת שו"ת, פסקי הלכה, חידושים על כל מסכתות התלמוד ועל והשולחן ערוך ודרשות לפרשיות השבוע ולאירועים.

==לקריאה נוספת==
* רב הדומה למלאך

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.youtube.com/watch?v=4l4u0gAdGK0/ סרט על הרב פרץ מימון], בהפקת "אולפני אתרוג"

קטגוריה:רבני מושבים
קטגוריה:רבני מועצות אזוריות
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבני ערים בישראל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:אופקים: רבנים
קטגוריה:גילת: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי תוניסיה
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:אישים הקבורים בנתיבות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
מפתח ראשי

מַפתח ראשי (או מפתח חד-חד ערכי) הוא מונח מעולם מסדי הנתונים היחסיים. בעיצוב מסדי נתונים יחסיים משתמשים במפתח ראשי כדי לזהות שורה באופן חד-חד ערכי (Unique) בטבלה, כך שהיא תקבל כל ערך פעם אחת לכל היותר. מפתח ראשי מורכב משדה אחד או יותר (מפתח מורכב) כך שלא יתקיימו שתי רשומות בטבלה שלהן יש את אותו השילוב של ערכים בשדות המגדירים את המפתח. לטבלה אחת יכולים להיות מספר מפתחות ייחודיים (בהתאם לעיצוב הטבלה) אך רק מפתח ראשי אחד.

עבור ארגונים, מהווה המפתח הראשי מעין לקסיקון המשמש את הארגון לתיוג הלקוחות ולחיפוש רשומה במאגר המידע בעת הצורך. ההבדל העיקרי בין מפתח ראשי לבין מפתח חד-חד ערכי הוא העובדה שמפתח חד-חד ערכי יכול לקבל NULL (שדה ריק) כערך תקין ואילו מפתח ראשי לא מאפשר זאת. מפתחות ראשיים ומפתחות חד-חד ערכיים משמשים גם לזהות רשומות על ידי מפתחות זרים.

==דוגמאות למפתחות ראשיים==
מפתח ראשי חייב להיות כזה המסוגל לזהות את כל הרשומות בטבלה ולא רק רשומות שקיימות בו בזמן נתון. דוגמה נפוצה למפתח ראשי היא מספר תעודת זהות, כיוון שלכל אזרח יש מספר אחד ויחיד, ואין שני אזרחים בעלי מספר זהות זהה. לחלופין, ניתן להעניק לכל לקוח מספר ייחודי, המשמש לזיהויו. לעומת זאת, שם פרטי ושם משפחה (בנפרד או ביחד) אינם יכולים להוות מפתח ראשי, מכיוון שהם אינם מהווים יחס חד-חד ערכי, בשל העובדה שייתכנו שני אזרחים עם שם זהה. 

דוגמה נוספת למפתח חד-חד-ערכי הוא במפתח שלפיו פותרים חידה בתשבץ. התשובה היא אחת, אך יכול להיות מצב שבו אותה תשובה מופיעה פעמיים (כפרטים דומים בין שתי רשומות או כפי שהרשומות נקראות "רשומות זהות", הזהות בפרטיהן). למשל, ההגדרה של התכנסות היא "ועידה" אך גם ההגדרה של קבוצה של אנשים הנאספת לשם מטרה מסוימת היא ועידה. 

==ראו גם==
* מסדי נתונים - מונחים

קטגוריה:מסדי נתונים
הסכם אוחריד

הסכם אוחריד, המכונה OFA Ohrid Framework Agreement, הוא הסכם אשר נחתם בעיר המקדונית אוחריד בין שני חלקיה של מקדוניה הצפונית (המקדוני והאלבני) ב־2001. מאז ההכרזה על עצמאותה של מקדוניה ב-1991 (לאחר פירוק יוגוסלביה) התפתח עימות בין שני הצדדים, עקב הכרזתו של הרוב המקדוני על המדינה כ"מדינת הלאום של העם המקדוני". האלבנים, ששאפו להגדרה עצמית לאומית אף הם, יצאו כנגד הגדרתה הלאומית של המדינה, ונאבקו כנגד מה שכינו "קיפוח פוליטי, כלכלי וחברתי".

ב-13 באוגוסט 2001, לאחר התערבות נציגי האיחוד האירופי, נחתם ההסכם, אשר עיקריו הם הגדרתה של מקדוניה כמדינתם הרשמית של שני הלאומים. ההסכם מעניק שוויון לאלבנים במערכות השלטון והחקיקה. החותמים על ה- OFA היו מנהיגי ארבע המפלגות הפוליטיות הגדולות ביותר במקדוניה (שתי המקדוניות האתניות הגדולות ושתי המפלגות האלבניות האתניות הגדולות ביותר), הנשיא ונציג מיוחד אחד של ארצות הברית והאיחוד האירופי.<ref></ref>

ההסכם כולל, למשל, דיון בשפתה הרשמית של המדינה. עד אז הייתה רק המקדונית שפה רשמית במדינה. ההסכם מעניק לכל שפה שאותה דוברים למעלה מעשרים אחוזים מתושבי המדינה מעמד רשמי לצד המקדונית. נכון להיום, רק האלבנית עומדת בקריטריון זה, והיא מדוברת על ידי 25% מתושבי מקדוניה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20070113074850/http://www.coe.int/t/e/legal_affairs/legal_co-operation/police_and_internal_security/OHRID%20Agreement%2013august2001.asp ההסכם המלא] באתר מועצת אירופה

==הערות שוליים==

אוחריד
קטגוריה:מקדוניה הצפונית: פוליטיקה
קטגוריה:2001 בפוליטיקה
קטגוריה:אוחריד
אוחריד
קטגוריה:מקדוניה הצפונית: חוק ומשפט
ארמון לינלית'גו

ארמון לינלית'גו (באנגלית: Linlithgow Palace) היה ארמון ששימש את בית המלוכה הסקוטי, ששרידיו ממוקמים בקרבת העיר לינלת'גו שבמערב לות'יאן בסקוטלנד, כ-20 קילומטר מערבית לאדינבורו.

==היסטוריה==
החל מהמאה ה-12 הייתה במקום בו נמצאים כיום שרידי הארמון אחוזה השייכת לבית המלוכה הסקוטי. האחוזה נהרסה ובמקומה נבנתה מצודה מבוצרת על ידי כוחות אנגליים במאה ה-14 בהוראתו של מלך אנגליה אדוארד הראשון, בשל מיקומו האסטרטגי של המבנה (בין טירת אדינבורו לטירת סטירלינג).

בשנת 1424 החל מלך סקוטלנד ג'יימס הראשון לבנות במקום ארמון עבור בית המלוכה הסקוטי. סביב הארמון נבנו גנים רשמיים. הארמון הורחב על ידי המלכים ג'יימס השלישי, ג'יימס הרביעי וג'יימס החמישי (אשר נולד בארמון) - שבנה את בית השער של הארמון ואת המזרקה המפוארת בחצר הארמון. מרי מלכת הסקוטים נולדה בארמון בשנת 1542 ונהגה להתגורר בו במהלך שנות מלכותה.

לאחר איחוד הכתרים בשנת 1603 עברה חצר המלוכה ללונדון ופסק השימוש בארמון לינלת'גו. המלך אנגליה ג'יימס הראשון נהג לבקר במקום ואף הרחיב אותו בין השנים 1618–1622, אולם לאחר מלכותו של ג'יימס הראשון לא ביקרו מלכי אנגליה בארמון (למעט המלך צ'ארלס הראשון שישן בארמון לילה אחד בשנת 1633).

בשנת 1745 שהה בארמון הנסיך צ'ארלי היפה זמן קצר, אולם לא לן בו. בינואר 1746 צבאו של דוכס קמברלנד העלה את הארמון באש.

מאז המאה ה-19 נעשו מספר פעולות לשימור הארמון, וכיום הארמון פתוח לציבור ומנוהל על ידי קרן סקוטלנד ההיסטורית.

== גלריה ==
<gallery>
Am linlithgow palace south.jpg|החזית הדרומית של הארמון
Am linlithgow palace east.jpg|החזית המזרחית של הארמון
Am linlithgow palace north west.jpg|החזית הצפונית והמערבית של הארמון
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

לינלית'גו, ארמון
קטגוריה:סקוטלנד: מבנים רשומים דרגה A
קטגוריה:מונומנטים רשומים
ג'ו טורה

ג'וזף "ג'ו" פול טורה (באנגלית: Joseph "Joe" Paul Torre; נולד ב-18 ביולי 1940 בברוקלין ניו יורק) הוא שחקן ומנג'ר בייסבול אמריקאי לשעבר מליגת ה-MLB. לטורה 2,326 ניצחונות כמנג'ר והוא ממוקם במקום החמישי ברשימת המנצחים של כל הזמנים במייג'ור ליג בייסבול.

==קריירה כשחקן==
טורה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת מילווקי ברייבס בה שיחק מ-1960 ועד 1968, בשנת 1969 טורה עבר לסנט לואיס קרדינלס שם שיחק עד שנת 1974. בשנת 1975 עבר טורה לניו יורק מטס בה שימש כמאמן שחקן.

==קריירת המנג'ר==
ב-1977 פרש המנג'ר של המטס, וג'ו טורה נבחר להחליפו, מאחר שהאמין כי לא יוכל לשמש בשני התפקידים במקביל פרש ממשחק פעיל ושימש בתפקיד המנג'ר של הקבוצה עד שנת 1981, במהלך תקופה זו לא רשם עונה עם מאזן ניצחונות חיובי. בשנת 1982 חזר טורה לאטלנטה ברייבס בתור מנג'ר וכבר בעונתו הראשונה הצעיד את הקבוצה לזכייה בראשות הבית הוא נשאר בתפקיד עד שנת 1984. בשנת 1985 עשה טורה הפסקה מאימון ועבר לשמש כשדרן ופרשן ספורט, הוא חזר לקריירת האימון רק בשנת 1990, כמנג'ר של הסנט לואיס קרדינלס. בשנת 1996 טורה עבר לניו יורק יאנקיז ובעונה הראשונה תחת הנהגתו הקבוצה זכתה בוורלד סיריס אחרי 18 שנות בצורת. בשנים 1998-2000 הוביל את היאנקיז לזכייה ב-3 אליפויות רצופות נוספות. לאחר עונת 2007 התפוטר טורה, ומונה למנג'ר של הלוס אנג'לס דודג'רס.

===הישגים===
* MVP של ה-MLB לשנת 1971
* נבחרת האולסטאר של הנשיונל ליג 9 פעמים - 1963, 1964, 1965, 1966, 1967, 1970, 1971, 1972, 1973
* פעמיים מאמן השנה באמריקן ליג - 1996 ו-1998

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני בייסבול אמריקאים
קטגוריה:מאמני בייסבול
קטגוריה:תופסים
קטגוריה:שחקני בסיס ראשון
קטגוריה:שחקני בסיס שלישי
קטגוריה:זוכי פרס ESPY: מאמן השנה
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הבייסבול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של העונה הסדירה ב-MLB
קטגוריה:שחקני ניו יורק יאנקיז
קטגוריה:שחקני אטלנטה ברייבס
קטגוריה:שחקני ניו יורק מטס
קטגוריה:שחקני סנט לואיס קרדינלס
קטגוריה:אטלנטה ברייבס
קטגוריה:לוס אנג'לס דודג'רס
קטגוריה:ניו יורק יאנקיז
קטגוריה:ניו יורק מטס
קטגוריה:סנט לואיס קרדינלס
קונור אוברסט

קונור מולן אוברסט (באנגלית: Conor Mullen Oberst; נולד ב-15 בפברואר 1980) הוא זמר-יוצר אמריקאי, הידוע בעיקר כחבר הלהקה ברייט אייז. בעברו אוברסט היה גם חבר בלהקות נוספות, בהן קומנדר ונוס (Commander Venus), דספרסידוס (Desaparecidos) ופארק אבניו (.Park Ave).

=="סאדל קריק" ו"טים לאב"==
אוברסט הוא אחד מחבריה המייסדים של חברת התקליטים העצמאית סאדל קריק, המפיצה להקות שונות, בהן קרסיב (Cursive), דספרסידוס (Desaparecidos), הפיינט (The Faint), ריילו קיילי (Rilo Kiley), ברייט אייז.

אוברסט ייסד את חברת התקליטים טים לאב (Team Love). מטרת הקמת החברה הייתה, במילותיו, כגון אלבומי הסולו של טילי והוול (Tilly and the Wall) והזמרת ג'ני לואיס יחד עם התאומות ווטסון (The Watson Twins).

==השפעות==
אוברסט נמשך למוזיקה מגיל צעיר מאוד, והושפע רבות מאהבתו של אחיו ללהקה הקיור. אוברסט צוטט כשאמר שאוסף הסינגלים הראשון של הקיור, Staring at the Sea, היה האלבום הראשון אותו קנה, וכמו כן הוא אחד האלבומים המועדפים עליו. 

אוברסט הושפע רבות מהמוזיקאים המקומיים דייב דונדרו וסיימון ג'וינר. ג'וינר כתב את השיר "Burn Rubber", אשר להקתו של אוברסט, ברייט אייז, ביצעה לו גרסת כיסוי שיצאה כסינגל בשם "Take It Easy (Love Nothing)". ג'וינר ואוברסט נהגו לעשות סיבובי הופעות קטנים, בעיקר בסופי שבוע, מכיוון שלג'וינר יש משפחה.

בנוסף, אוברסט הושפע רבות מתחיית הפולק של שנות ה-60 ומאמנים כגון ניל יאנג, לאונרד כהן, וזמרת הקאנטרי אמילו האריס. באחת מהופעותיו חידש אוברסט יחד עם ג'ים ג'יימס ומ. וורד את שירו של ניל יאנג "Out on the Weekend". כמו כן, הריס שרה בכמה מן השירים באלבומה של ברייט אייז, I'm Wide Awake, It's Morning. אוברסט מושפע גם מן המוזיקאי אליוט סמית', ואף מבצע גרסת כיסוי של שירו "The Biggest Lie" בהופעותיו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:זמרים-יוצרים אמריקאים
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:אישים פסקטריאנים
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נברסקה באומהה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
אלבום סולו

במוזיקה פופולרית, אלבום סולו הוא אלבום המיוחס באופן רשמי למוזיקאי יחיד ולא להרכב מוזיקלי. לעיתים אלבום סולו עשוי להיות "סולו" במובן הקלאסי (יצירה המנוגנת ומושרת על ידי מבצע בודד), אך בדרך כלל הכוונה לאמן שהיה חלק מלהקה והחליט להקליט אלבום מחוץ למסגרת הלהקה, כשהוא נעזר בנגנים נוספים בתהליך ההפקה של האלבום.

הסגנון של אלבום סולו עשוי להיות שונה מהסגנון המזוהה עם להקתו של האמן. כמו כן, בדרך כלל אמנים המקליטים אלבומי סולו נעזרים בנגנים שלא היו בלהקתם, אם כי מקובל לשלב מדי פעם גם את חברי הלהקה האחרים בהקלטות, בין אם כגימיק ובין כמחווה חברית.

לדוגמה, דני בסן שהתפרסם כסולנה של להקת "תיסלם," הוציא לאחר פירוק הלהקה את אלבומי הסולו "דני בסן" (1985), "הילד שבי" (1989) ו"חלום שכחה" (1992). באלבומים אלה ניגנו בעיקר נגני אולפן שלא היו מזוהים עם "תיסלם."

בנוסף לחופש היצירה האמנותי, נהנים אמני סולו מהסמכות לקבל החלטות בנוגע להפקה ולצליל, ויכולים להחליף נגנים כראות עיניהם. בנוסף לכך, הם זוכים בדרך כלל במרבית ההכנסות ממכירת האלבום.

==סיבות עיקריות הגורמות לחבר להקה להקליט אלבום סולו==
* בעקבות הצלחת הלהקה הזמר הופך להיות לכוכב, ובשלב מסוים הוא רואה כי הוא מספיק פופולרי כדי לצאת לקריירת סולו, שתביא לו (לרוב) את עיקר תשומת הלב ורווחים גדולים יותר.
דוגמאות בולטות: מייקל ג'קסון, רובי ויליאמס, ביונסה וג'סטין טימברלייק.
* סכסוכים בין חברי הלהקה, לרוב בשל חילוקי דעות מקצועיים, כשהזמר אינו מרוצה מן הקו המוזיקלי של להקתו, ולכן באלבום סולו יוכל הזמר ליצור את המוזיקה כראות עיניו.
דוגמאות בולטות: הסרט "מה שאת עושה לי" (1996) עוסק בנושא זה.
* הלהקה הגיעה לסוף דרכה והיא מתפרקת. חברי הלהקה משתמשים בפופולריות שלהם מימי הלהקה במטרה לפתוח בקריירת סולו.
דוגמאות בולטות: חברי להקת הביטלס, ספייס גירלז, דסטיניז צ'יילד.

ישנם סולנים של להקות שהוציאו אלבומי סולו כשלהקתם עדיין פעילה, ולמרות זאת הלהקה לא התפרקה (דוגמאות בולטות: מייקל ג'קסון וחמישיית הג'קסונים וג'ון בון ג'ובי ובון ג'ובי). לעומת זאת ישנם להקות שהכריזו על הפסקת פעילות, כשבזמן זה יצאו חברי הלהקה לקריירות סולו כושלות, דבר שהביא לבסוף לאיחוד מחודש של הלהקה (דוגמאות בולטות: בקסטריט בויז וטייק ד'את).

==זמרים ישראלים בולטים שיצאו לקריירות סולו מצליחות==
* אריק איינשטיין - היה חבר בלהקות בצל ירוק, שלישיית גשר הירקון והחלונות הגבוהים.
* שלום חנוך - היה חבר בלהקות השלושרים, חבורת לול ותמוז.
* כל חברי להקת כוורת, למעט המתופף מאיר פניגשטיין.
* יהודה פוליקר - היה חבר בלהקת בנזין.
* ירדנה ארזי - הייתה חברה בלהקה שוקולד מנטה מסטיק.

קטגוריה:סוגי אלבומים
ח'ליל אל-חיברי

ח'ליל אל-חיברי (בערבית: خليل الحبري; תעתיק מדויק: ח'ליל אלחברי; 1904–1979) היה פוליטיקאי ואיש עסקים לבנוני, ראש ממשלת לבנון ה-19.

==ביוגרפיה==
אל-חיברי כיהן כחבר פרלמנט וכשר העבודות הציבוריות בממשלתו של סאמי א-סולח. ב-1952 הצטרף לוועד המנהל של חברת המים בעיריית ביירות. מאוחר יותר התמנה ליושב-ראש הוועד, כיהן בתפקיד עד 1972 והיה שותף פעיל להפיכתו של מתקן המים בביירות למפותח וחדיש.

אל-חיברי זכור בעיקר בשל הסכמתו לכהן כראש ממשלה זמני במהלך מלחמת האזרחים הראשונה בלבנון.
תוך זמן קצר הוחלף בתפקיד על ידי רשיד כראמי שהקים ממשלת אחדות ופיוס לאומית.

אביו הוא תופיק אל-חיברי, אחד ממייסדי תנועת הצופים בלבנון, ואחיו של מֻחַמד אל-חיברי שזכה בפרס זאב הארד, פרס המוענק על ידי ארגון הצופים העולמי על תרומה יוצאת דופן לארגון.

קטגוריה:ראשי ממשלת לבנון
קטגוריה:שרי ממשלת לבנון
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1904
קטגוריה:לבנונים שנפטרו ב-1979
יהודה צלליכין

יהודה אידל צלליכין (7 בספטמבר 1861 - 19 בספטמבר 1941) היה מחלוצי העלייה הראשונה, חבר ביל"ו, נמנה עם מייסדיה של המושבה ראשון לציון.

==ביוגרפיה==
צלליכין נולד בשקלוב שבבלארוס. אביו, משה צלליכין, היה דיין ממשפחת דיינים. כבן לדיין, למד יהודה בצעירותו בחדר ואחר כך בישיבה. בעקבות פרעות ה"סופות בנגב", הצטרף אל הביל"ויים במטרה לעזוב את רוסיה ולעלות לארץ ישראל. סדר עלייתם של הבילויים לארץ נקבע לפי תור. על פי סיפורים, תשוקתו של צלליכין לעלות לארץ בהקדם הייתה כה גדולה, עד שהציע לשלם כסף על מנת להקדים את תורו. הצעתו התקבלה, והוא עלה לארץ במקום מנחם אוסישקין, אשר ויתר זמנית על תורו.
צלליכין עלה באונייה "לזרוב" יחד עם עוד חמישה חברים, והגיע לנמל יפו ב-11 באוגוסט 1882.

אשתו, חסיה לבית בנינסון, נולדה בינואר 1862, בעיר בוריסוב, והתחנכה במינסק בבית אחיה יהושע דב בנינסון. בבואה לארץ הצטרפה למגורי הבילויים בבית אנטון איוב. השניים התארסו במקום ועברו יחדיו לראשון לציון. חתונתם נערכה ב-3 בפברואר 1884.

צלליכין היה מן הראשונים שקבלו עליהם את הנתינות הטורקית ולכן נקנו על שמו אדמות רבות במקומות כדוגמת בן שמן, רוחמה ונחלת יהודה. כמו כן סייע ליהושע חנקין ברכישת אדמות רחובות, בכך שרכש אדמה לעצמו באזור. בהזדמנות זאת רכש נחלה ברחובות גם עבור אחיו, הרב צבי קאהן, רבם של יהודי פרנקפורט שגר באותה תקופה בגרמניה, ועלה מאוחר יותר לישראל והתיישב ברחובות.

==תפקידיו הציבוריים בראשון לציון וברחובות==
*בעל זיכיון (יחד עם אשר לוין) לקו הדיליז'נס רחובות-יפו-רחובות.
*רב ממונה בראשון לציון מטעם הטורקים.
*מראשוני המייסדים ויו"ר של "קופת חקלאית" בראשון לציון.
*יושב ראש הראשון של "קופה הדדית לביטוח בהמות" בראשון לציון.

צלליכין חי כל ימיו כאיכר בראשון לציון, והיה בעל כרמים ופרדסים בראשון לציון, ברחובות ובגדרה. את שמו כתב עם "א" בסוף (יהודא) על מנת לא לחלל את שם ה'. נפטר בראשון לציון ונטמן בבית העלמין הישן בעיר. על שמו נקרא רחוב יהודה צלליכין בראשון לציון.

==לקריאה נוספת==
*ראשון לציון התרמ"ב - התש"א, בעריכת דוד יודילביץ
*פעמי הגאולה - ספר הציונות הרוסית מראשית "חיבת ציון" עד מהפכת 1917, בעריכת עבר הדני, הוצאת טברסקי.
*[http://www.youtube.com/watch?v=WkEcVixlEs4&feature=related סרטון באתר יוטיוב שצולם בשנת 1913 ובו נראים יהודה וחסיה צלליכין]

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:אנשי ביל"ו
קטגוריה:גואלי אדמות בארץ ישראל
יהודה
קטגוריה:משפחת בנינסון
קטגוריה:ראשון לציון: מייסדים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות גני אסתר בראשון לציון
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1861 
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1941
מעמד האישה בעדה הדרוזית

דרוזי אדוק]]
מעמד האישה בעדה הדרוזית הוא נושא שהדת הדרוזית זו נתנה עליו את הדעת מאז ראשיתה. דתם של הדרוזים מחייבת מונוגמיה, כלומר לכל דרוזי מותר לשאת אישה אחת ולכל דרוזית מותר לשאת גבר אחד. הנישואים חייבים להיות בתוך העדה, עקב כך שהדת הדרוזית אינה-מקבלת נישואי תערובת עם בני זוג מדת אחרת. באיסור זה קיים שוויון מגדרי, כך שהדת והחברה אינם סובלנים כלל כלפי נישואים שכאלו מחוץ לקהילה - בין אם המדובר בגבר דרוזי ובין אם מדובר באישה דרוזית. בדרך כלל המשפחה הדרוזית מנתקת מגע עם בן/בת שנישא/ה בנישואי תערובת לבני דת אחרת.

איגרת 8 באיגרות החוכמה, כינוי לכתבי הקודש הדרוזי, עוסקת במעמד האישה בעדה הדרוזית בתוך הקהילה פנימה.

בפועל, החברה הדרוזית לא מעניקה לנשים שוויון הזדמנויות, ומעטות הנשים שמצליחות להגיע לעמדות מפתח ולתפקידי ניהול. עם זאת, הזכות לחינוך מיושמת בחברה זו ונשים רבות ממשיכות אף בלימודים על-תיכוניים, ויוצאות לעבוד עם סיום הלימודים.

מערכת החוקים של הדת מאפשרת לאישה לבחור את בן זוגה, נותנת לה את האפשרות לגרש את בעלה ומעניקה לה את הזכות לרשת את הוריה. באופן מסורתי, דרוזיות משמשות בתפקיד העתקת כתבי קודש בכתב יד. יתרה מכך, הן יכולות להתמנות ככוהנת דת, שחשיבותו רבה, ואכן היו דרוזיות, כמו נט'ירה גֻ'נבלאט הלבנונית- סבתו של הפוליטיקאי הדרוזי-לבנוני וליד גֻ'נבלאט, שהיו בעלות עמדות כוח והשפעה בחברה הדרוזית.

בשנת 2007 עלה לכותרות סיפורה של אנג'לינה פארס בת ה-18, דוגמנית דרוזית ילידת הכפר הערבי ראמה, ישראל, שעלתה לשלב הגמר של תחרות מלכת היופי של ישראל. בעקבות השתתפותה בתחרות קיבלה איומי רצח בגין "חילול כבוד העדה". המשטרה עצרה חמישה אנשים בחשד לניסיון רצח, ביניהם שני דודיה. לאחר שהופעל עליה לחץ מצד אנשי דת דרוזים היא נאלצה להודיע על פרישתה מהתחרות - לפני שלב הגמר. בשנת 2011, נרצחה אחותה, מאיה נג'ם פארס. 

רבים מהדרוזים המתגוררים בישראל מזדהים גם כישראלים ולגברים אף אחוז גיוס גבוה לצה"ל, זאת לעומת הנשים הדרוזיות שכמעט ולא מתגייסות כלל עקב דרישותיהם של ראשי הקהילה הדרוזים בקום המדינה.

== ראו גם ==
* ועדה לקידום מעמד האישה
* נט'ירה גֻ'נבלאט

==קישורים חיצוניים==
* [https://meyda.education.gov.il/files/noar/druze_woman.doc מעמד האישה בחברה הדרוזית] באתר משרד החינוך

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעמד האישה בדתות השונות
קטגוריה:העדה הדרוזית
קטגוריה:נשים בחברה הערבית
אדישי

אדישי (בגאורגית: ადიში) או הדיש או אדיש הוא כפר בהרי גאורגיה הממוקם בגובה 2,040 מטר מעל פני הים, בנפת מסטיה שבמחוז סמגרלו וסוואנתי עילית, גאורגיה, כ-27 ק"מ מהעיר מסטיה. הנוף הנשקף מהכפר כולל את הרי הקווקז הגדול.

בין האתרים התרבותיים החשובים של אדישי נמנים:
* כנסיית הגואל (מהמאות ה-10 - ה-11)
* שתי כנסיות של גיאורגי הקדוש מהמאה ה-12
* כנסיית המלאך הראשי (Archangel) מהמאה ה-12
* מגדלים סוואנתיים טיפוסיים.

הבשורה מאודיש הידועות (897) נשמרו בכפר במשך מאות בשנים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גאורגיה: יישובים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:סוואנתי
קטגוריה:גאורגיה: אתרי מורשת עולמית
אנאלפביתיות

אנאלפביתיות היא אי ידיעת קרוא וכתוב. מצב זה נחשב להיעדר אוריינות.

אנאלפביתיות תפקודית היא מצב בו אדם רוכש מיומנויות ראשוניות כלשהן של קריאה וכתיבה, אך הן אינן מספיקות לצורך שימוש יעיל בחיי היום יום.

==השלכות והשפעות תרבותיות==
אנאלפביתיות נחשבת לצורת הבערות הקיצונית ביותר משום שחלק ניכר מהידע האנושי, בפרט בתקופה שקדמה ליצירת התקשורת האלקטרונית לסוגיה, מועבר בכתב.
עם זאת, המיומנויות האורייניות הדרושות לאדם על מנת להשתלב בחברה משתנות בהתאם לתרבות ולתקופה בה הוא חי. בהתאם לכך, אנשים רבים במדינות המתפתחות אינם רואים טעם בלימוד הקריאה, מכיוון שהם מסוגלים להתקיים בצורה מוצלחת מאוד גם בלי לדעת לקרוא.
אנשים אשר אינם יודעים קרוא וכתוב יכולים להסתייע בשרותיו של הלבלר, אשר לרוב ניתנים בעבור שכר כלשהו.

==שכיחות האנאלפביתיות בעולם==
ידיעת קרוא וכתוב בעולם
תופעת האנאלפביתיות נפוצה יותר בארצות המתפתחות מאשר בארצות מפותחות. רבים מודאגים בעניין תופעת האנאלפביתיות באוכלוסיית העולם, למרות העובדה ששיעורי האנאלפביתיות ירדו באופן קבוע בעשורים האחרונים, במיוחד במדינות המתפתחות. בין המדינות המתפתחות נצפו הירידות המשמעותיות ביותר ברמת האנאלפביתיות בסין, בווייטנאם, בהודו, בקובה ובדרום אפריקה.

נתוני שנת 1998 מראים כי 16% מאוכלוסיית העולם, לפי הגדרת האו"ם, סובלת מאנאלפביתיות. בארצות הברית לבדה, כ־5% מהאוכלוסייה אנאלפביתית לפי הגדרת ממשלת ארצות הברית, לפי מפקד 1990. 7 מיליון מאזרחי בריטניה הם אנאלפביתים לפי הנתונים של הממשלה. במדינות ערביות, למעלה מ־25% מהגברים וכ־50% מהנשים היו אנאלפביתים בשנת 2000.

לפי אתר האו"ם עומד שיעור האנאלפביתיות במדינת ישראל על 2.7% בקרב הגברים ו-6.6% בקרב הנשים, כאשר המספר הגבוה אצל נשים מיוחס בדרך-כלל לאוכלוסיית הנשים הערביות.

==ראו גם==
* רשימת מדינות על-פי אחוזי אוריינות
* השכלה
* חוק לימוד חובה
==לקריאה נוספת==
*מאיר בר-אילן, [https://faculty.biu.ac.il/~barilm/articles/publications/publications0013.html רישומה של אי ידיעת הקריאה על הילכות קריאת מגילה והלל],
*(Proceedings of the American Academy for Jewish Research, 54 (1987, חלק עברי, עמ' 1–12

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אוריינות
הבשורה מאודיש

[[לוקא הקדוש ויוחנן הקדוש, אילוסטרציה מעמוד השער של הבשורה מאדיש]]
הקאנון - חוקת הכנסייה, דף מתוך הבשורה מאדיש
הבשורה מאדיש (בגאורגית: ადიშის ოთხთავი, אדישיס אוֹתחתאווי) הוא ספר בשורות גאורגי, מתחילת ימי הביניים.

כתב היד הקיים הקדום ביותר של הגרסה הגאורגית של הבשורה על-פי מתי, הוא זה שנוצר במנזר שתברדי, בנסיכות הדרום-מערבית של קלארג'תי (ממוקמת כיום בצפון-מזרח טורקיה), בשנת 897. מאוחר יותר הועבר משם לשימור בכפר הנידח של אדישי שבהרי סוואנתי. חמשת הדפים הראשונים (30X25 ס"מ) של כתב היד מקושט.

כתב-היד פורסם לראשונה בשנת 1916, על ידי המלומד הגאורגי הבולט, אֶכְּווְתִּימֶה תָּאקָאִישְׁווִילִי (1863-1953), הוא נבחן במידה רבה על ידי היסטוריונים גאורגיים ובינלאומיים. כתב-הים כיום משומר במוזיאון האתנוגרפי במסטיה שבגאורגיה.

== ראו גם ==
*הבשורות של ואני

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.rzuser.uni-heidelberg.de/~ci4/georgien/sprache/manuscripts/georgian_manuscripts.html הבשורות של אדיש]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כתבי קודש נוצריים
קטגוריה:כתבי יד גאורגיים
קטגוריה:גאורגיה: דת
קטגוריה:טאו-קלארג'תי
קטגוריה:ספרי המאה ה-9
טיטוף

טיטוף (בצרפתית: Titeuf; "טִיטֶף") היא סדרת ספרי קומיקס וסרטי טלוויזיה צרפתית, המשודרת מאז 2001. סדרת הקומיקס, שנכתבה במקור על ידי המאייר השווייצרי Zep (שם העט של פיליפ שאפואי, נולד ב-1967 בשווייץ), הופיעה לראשונה בכתב העת ספירו. בישראל שודר העיבוד הטלוויזיוני בערוץ הילדים. במוקד הסדרה טיטוף בן העשר, הלומד בכיתה ה'. טיטוף מאוהב בנדיה, הילדה היפה בכיתה, אך מתקשה לזכות באהבתה. טיטוף מתוסכל כיוון שנדיה מסרבת להיות חברתו. לטיטוף אחות קטנה, והוא מרבה לנצלה.

ביולי 2016 עלתה עונה חדשה בעיבוד הטלוויזיוני של טיטוף לערוץ הילדים.

== דמויות בסדרה ==
* טיטוף – ילד בכיתה ה'. טיטוף מאופיין כילד קופצני ושובב בגיל ההתבגרות, אשר רוב עיסוקיו ורוב מחשבותיו ממוקדים בנדיה, אהבת נעוריו.
* מני – חברו הטוב של טיטוף.
* נדיה – הילדה בה מאוהב טיטוף. טיטוף חזר להיות מאוהב בה.
* פרנסואה (פרנקי) – תלמיד בכיתה של טיטוף
* הוגו – תלמיד ידען בכיתתו של טיטוף.
* אגתה – חברתה של נדיה.
* גברת פרופובסקי – מורה שאינה מחבבת את טיטוף.
* ויליאם (פלטה) – תלמיד בכיתתו של טיטוף.
* נטלי – חברה טובה של נדיה.
* זואי – אחותו התינוקת של טיטוף.
* ויקטור (מקיאן) – תלמיד בכיתתו של טיטוף ותמיד מקיא.
* תרז – התלמידה החדשה בבית הספר של טיטוף. טיטוף לא אוהב אותה. למרות זאת היא נישקה אותו.
* רמתו – תלמידה שטיטוף מאוהב בה אחרי שהוא כבר לא מאוהב בנדיה. היא נישקה את טיטוף אחרי שהוא כתב לה שיר אהבה.
* רמון – תלמיד בבית הספר של טיטוף. שונא את טיטוף. התחזה לנדיה וטיטוף נישק אותו.
* פודוק – תלמיד בכיתה של טיטוף. יש לו ריח מסריח, הרבה לא רוצים לשבת לידו או מאחוריו.

== ספרי הקומיקס ==
* טיטוף 1 – החבר'ה שלי, בהוצאת אגם
* טיטוף 2 – הכיוון בחיים, בהוצאת אגם
* טיטוף 3 – החברה שלי, בהוצאת אגם

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סדרות הנפשה צרפתיות
קטגוריה:קומיקס
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה שמבוססות על קומיקס
קטגוריה:סבן אנטרטיינמנט: תוכניות וסדרות
מיכאיל קלשניקוב

מיכאיל טימופייביץ' קלשניקוב (ברוסית: Михаи́л Тимофе́евич Кала́шников; 10 בנובמבר 1919 – 23 בדצמבר 2013) היה גנרל ומעצב נשק רוסי שהתפרסם בזכות פיתוח הרובה AK-47, הנקרא "קלשניקוב", על שמו.

== ביוגרפיה ==
קלשניקוב נולד למשפחת איכרים בכפר קיוריה במחוז אלטאי. הוא התחיל את הקריירה שלו בעבודה בתחנת רכבת, שם למד מכונאות. בשנת 1938 התגייס לצבא האדום, ושירת כמפקד טנק בחודשים הראשונים של מלחמת העולם השנייה (מכונה ברוסיה המלחמה הפטריוטית הגדולה). באוקטובר 1941 נפצע בקרב ונשלח לביתו. בבית החולים עיצב את הנשק הראשון שלו, ובמהרה הצטרף לעבודה במוסד לתעופה במוסקבה. שם הפיק קלשניקוב חידושים לטנקים כמו מונה יריות מכני. תוך כמה שנים, קודם למהנדס ראשי. בשנת 1947 עיצב קלשניקוב את רובה הסער שזכה לכינוי AK-47 (קיצור ל-Avtomat Kalashnikova - האוטומט של קלשניקוב - מודל 1947). בשנת 1949 הפך ה-AK-47 לנשק הבסיסי בצבא הסובייטי, ומאוחר יותר היה להמצאה המפורסמת ביותר של קלשניקוב.

בשנת 1964 זכה בפרס לנין. בשנת 1998 הוענק לו עיטור אנדריי הקדוש - העיטור הגבוה ביותר ברוסיה. בדצמבר 2013 הוא הלך לעולמו בגיל 94 ונקבר בבית העלמין הצבאי הפדרלי לזכר הנופלים. בנו, ויקטור (2018-1942), היה גם הוא מפתח כלי נשק והיה ממפתחי תת-המקלע PP-19 Bizon.

בנובמבר 2019 יצא לאקרנים הסרט קלשניקוב המגולל את קורות המצאת רובה ה-AK-47.

==גלריה==
<gallery mode=packed heights="200px">
קובץ:Kalaschnikow-Denkmal.jpg|אנדרטה למיכאיל קלשניקוב , מול מרכז העסקים "אורוז'יני", במרכז מוסקבה.
קובץ:Stamp of Russia 2014 No 1883 Mikhail Kalashnikov.png|בול דואר רוסי לכבוד מיכאיל קלשניקוב
</gallery>

==ראו גם==
* AK-12

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ממציאים רוסים
קטגוריה:מהנדסים סובייטים
קטגוריה:גנרלים בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:גיבורי הפדרציה הרוסית
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מקבלי עיטור אנדריי הקדוש
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הצבאי הפדרלי לזכר הנופלים
קטגוריה:שריונאים סובייטים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1919
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2013
אורציו וקי

אורציו וקי (באיטלקית: Orazio Vecchi; הוטבל ב-6 בדצמבר 1550 - 19 בפברואר 1605) היה מלחין איטלקי משלהי הרנסאנס. הוא נודע בעיקר בקומדיות המדריגל שלו, בייחוד "ל'אמפיפארנאסו".

==חייו==
וקי נולד במודנה ולמד בתקופת חניכות אצל נזיר בשם סלבטורה אסנגה. נוסף לכך הכין עצמו לשרת בקודש בלימודים מגיל צעיר במנזר בנדיקטי וקיבל הסמכה לכמורה בשנים שלפני 1577.

בסוף שנות ה-70 של המאה ה-16 היה בקשר קרוב עם מלחיני האסכולה הוונציאנית (ביניהם קלאודיו מרולו וג'ובאני גבריאלי), כיוון ששיתף עמם פעולה בכתיבת ססטינה לכלולות בבית הדוכס. במהלך תקופה זו ליווה את הרוזן בלדאסארה ראנגוני במסעותיו אל ברגמו ואל ברשה.
הוא שימש מאסטרו די קאפלה (ממונה על המוזיקה) בקתדרלת סאלו בין 1581 ל-1584. לאחר זאת היה מנצח המקהלה בקתדרלה של רג'ו אמיליה עד 1586. בשנה זו עבר לקורג'ו, שם התמנה לראש הקתדרלה במקום; הוא הלחין הרבה מאוד בתקופת שהותו שם, אף כי הרגיש מנותק ממרכזי המוזיקה העיקריים של איטליה, כמו רומא, ונציה, פירנצה ופרארה. לבסוף ניסה לפתור את הבעיה בחזרה למודנה, שם קיבל דרגת מנסיונאריו (כומר הממונה גם על המקהלה). נראה שנתקל בתקופה זו בקשיים כספיים בלתי מבוטלים, עובדה שהוא מזכיר במכתביו ומדי פעם גם בחיבוריו המוזיקליים.

בשנת 1597 ביקר בוונציה, שם הוציא לאור קובץ קאנצונטות. נוסף לכך הוציא מספר רב של יצירות אחרות באותה שנה, כנראה מכלול יצירתו ב-16 השנים האחרונות בקורג'ו ובשאר הערים ששהה בהן. אחת היצירות שהוציא לאור הייתה "ל'אמפיפארנאסו", החיבור המפורסם ביותר שלו. 

בשנת 1598 שכר הדוכס צ'זארה ד'אסטה את וקי, לכהן כמאסטרו די קורטה, כלומר, הממונה על המוזיקה בחצרו, ווקי נלווה אליו לרומא ולפירנצה בשנת 1600; בעת שהותו בפירנצה שמע את האופרה "אורידיצ'ה" של יאקופו פרי. אחר חזר למודנה, שם המשיך לשרת בקתדרלה עד מותו בשנת 1605.

==מוזיקה והשפעה==
וקי נודע במדריגלים שלו, בייחוד בקיבוצם יחדיו לצורה חדשה, שנקראה "קומדיית מדריגל", צורת בידור דרמטית קלילה ופופולרית של שלהי המאה ה-16, הנחשבת לעיתים כאחת ממבשרות האופרה.
נוסף לכך, הוציא לאור ספרי קאנצונטות, חלופה קלה יותר למדריגל, בחצי הדרך, מבחינת מורכבות ורצינות, בינו לבין הווילאנלה. כמו כן חיבר מדריגלים רציניים, אף כי לא הרבה בכך כמו מלחינים אחרים, כדוגמת לוקה מארנציו וגם מוזיקת קודש, שבה ניכרת במיוחד השפעת האסכולה הוונציאנית, בכתיבה פוליכוראלית כמו גם בקטעים של מקצבים כפולים ומשולשים זה כנגד זה.

==מראי מקום וקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Article "Orazio Vecchi," in The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers Ltd., 1980. 
* Gustave Reese, Music in the Renaissance. New York, W.W. Norton & Co., 1954. 
</div>
* הערך "אורציו וקי" במילון גרוב החדש למוזיקה ומוזיקאים, עורך סטנלי סיידי, כרך 20, לונדון, מקמילן, 1980. 
* גוסטב ריז, Music in the Renaissance, ניו יורק, ו. ו. נורטון ושות', 1954, 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מלחינים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:מלחיני מדריגלים
קטגוריה:ילידי 1550
קטגוריה:נפטרים ב-1605
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-17
The Postal Service

The Postal Service (דה פוסטל סרביס, בעברית: שירות הדואר) היא להקה אמריקאית המשלבת אלמנטים של מוזיקה אלקטרונית, אינדי ופופ. הלהקה מורכבת מהסולן בן גיברד, החבר גם בלהקה דת' קאב פור קיוטי, והמפיק ג'ימי טמבורלו. שירים אחדים מתוך האלבום הראשון שלהם, Give Up, לוו בקולות ושירה של ג'ני לואיס, מוזיקאית וסולנית הלהקה ריילו קיילי, וכמו כן, גם בקולות ושירה של המוזיקאית ג'ן ווד. כריס ואלה הפיק את אלבום הלהקה, ואף ניגן בגיטרה ופסנתר בחלק מן השירים.

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומים ===
<gallery>
קובץ:PostalService_cover300dpi.jpg|<center>Give Up<br /><center>18 בפברואר 2003<br /><center>#114 <small>(ארצות הברית)</small>
</gallery>

=== מיני אלבומים ===
* Such Great Heights - 2003
* The District Sleeps Alone Tonight - 2003
* We Will Become Silhouettes -2005
* 2007 - Autumn, My Love

=== וידאו קליפים ===
* The District Sleeps Alone Tonight - 2003
* Such Great Heights - 2004
* Against All Odds - 2004
* We Will Become Silhouettes - 2005
* The District Sleeps Alone Tonight - 2006

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:להקות פופ אמריקניות
קטגוריה:להקות אינדי אמריקאיות
קטגוריה:צמדים מוזיקליים אמריקאיים
קטגוריה:רמיקסרים
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2001
אלכס רודריגז

אלכסנדר עמנואל רודריגז (בספרדית: Álexander Emmanuel Rodríguez; נולד ב-27 ביולי 1975 בניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית) הוא שחקן בייסבול אמריקאי-דומיניקני ששיחק ב-MLB. כינויו של רודריגז הוא A-Rod. רודריגז שיחק במהלך הקריירה שלו כשחקן הבסיס השלישי בקבוצה ניו יורק יאנקיז, וכשורט-סטופ בטקסס ריינג'רס ובסיאטל מארינרס. היה בעל השכר הגבוה ביותר בליגת הבייסבול המקצוענית, אך התדמית שלו נפגעה לאחר שהודה בנטילת סמים משפרי ביצועים.

==ילדותו==
רודריגז נולד בעיר ניו יורק, כשהיה בן ארבע הוא והוריו עברו לרפובליקה הדומיניקנית. אחרי שלוש שנים הם עברו למיאמי שבפלורידה. אביו של רודריגז עזב לניו ג'רזי ולא חזר מעולם. רודריגז גדל רק עם אימו.

==קריירה==
משחקו הראשון במייג'ור ליג היה ב-8 ביולי 1994 במדי קבוצת סיאטל מארינרס עבורה שיחק עד שנת 2000. בשנת 2001 עבר רודריגז לטקסס ריינג'רס, ובשנת 2004 עבר רודריגז לניו יורק יאנקיז, שם שיחק עד לפרישתו.

אלכס רודריגז הוא השחקן הצעיר ביותר בתולדות הליגה שהצטרף למועדון חובטי 500 הום ראנס, שיא אותו השיג ב-4 באוגוסט 2007 והוא בן 32 שנים ו-8 ימים. 3 שנים בדיוק לאחר מכן השיג רודריגז את ההום ראן ה-600 שלו. נכון למאי 2015 רודריגז נמצא במקום הרביעי ברשימת חובטי ההום-ראן של כל הזמנים. נכון לשנת 2013, רודריגז הוא שחקן הבייסבול בעל המשכורת הגבוהה ביותר בליגת הבייסבול המקצועית בארצות הברית ובשנה זו השתכר 30 מיליון דולר. גם סך הכנסותיו כשחקן בייסבול מקצועי הוא הגבוה ביותר בהיסטוריה של בייסבול מקצועי בארצות הברית, עד לשנת 2011 השתכר סך הכל 296,416,252 דולר.

לאור מעורבותו בנטילת סמים משפרי ביצועים הושעה רודריגז על ידי ה-MLB ל-162 משחקים (כל עונת 2014).. רודריגז ערער על ההשעיה בפני בית משפט פדרלי אך לאחר מספר שבועות משך את עתירתו ושב לשחק רק בעונת 2015.

ב-12 באוגוסט 2016 פרש ממשחק פעיל.

==חיים אישיים==
רודריגז התחתן עם סינתיה סקורטיס ב-2 בנובמבר 2002 ולהם שתי בנות. ב-2 ביולי 2008 דווח כי רודריגז ואשתו נפרדו, לאחר בעיות שנמשכו כשלושה חודשים, מאז לידת בתם הצעירה. במקביל התפרסמו שמועות על רומן בין רודריגז לזמרת מדונה, שמועה שמדונה הכחישה, אך הדיווחים עליהם המשיכו גם לאחר שב-7 ביולי 2008, הגישה אשתו של רודריגז תביעת גירושין בבית משפט במיאמי. הגירושין נכנסו לתוקף בספטמבר אותה שנה.

בפברואר 2009 התפרסם כי במהלך שנת 2003 רודריגז נבדק ונמצא שהשתמש בסטרואידים אנאבוליים על מנת לשפר את ביצועיו. בריאיון עמו הודה רודריגז כי אכן לקח סמים בתקופה בה שיחק בטקסס.

לאחר גירושיו, ניהל רודריגז מערכות יחסים עם השחקניות קייט הדסון וקמרון דיאז, עם המתאבקת טורי וילסון ועם ג'ניפר לופז, איתה התארס ב-9 במרץ 2019. באפריל 2021, הזוג הודיע על ביטול האירוסין.

ב-12 באפריל 2021 רכש רודריגז את קבוצת הכדורסל מינסוטה טימברוולבס.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני בייסבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני בסיס שלישי
קטגוריה:ספורטאים שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:אמריקאים ממוצא דומיניקני
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של העונה הסדירה ב-MLB
קטגוריה:עוצרי ביניים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
אמונה (מלך)

אַמוּנָה או אַמוּנַש<ref>שמות חתיים של מקומות, אלים ואנשים יכולים להיות מתועתקים עם סיומת ־ש, המציינת את יחסת הנושא , או בצורה הבסיסית ללא היחסה; בספרות המקצועית רווחת יותר השיטה השנייה. ראו .</ref> היה מלך החתים<ref></ref> בין השנים 1550–1530 לפנה"ס. הוא היה בנו של זידנתה הראשון קודמו. זאת הייתה הפעם הראשונה מזה שני דורות שהמלוכה החתית עברה בירושה מאב לבנו, אם כי בנסיבות לא כל כך טבעיות מפני שאמונה רצח את אביו לפני שירש את כסאו.

ככל הנראה בתקופת שלטונו איבדה ממלכת החתים שטחים נרחבים. מסמכים עתיקים שנשתמרו מעידים שאמונה בזז את העיר נשש אולם נאלץ להילחם נגדה שוב כמה שנים מאוחר יותר. מסופר על עוד מלחמות שערך אמונה, בין היתר נגד זִלְפַּה ושַתִיוַרַה/שתיורש (שתי ערים בלב ממלכת החתים שמיקומם טרם התגלה), אַרְזַוַה במערב אנטוליה, אַדַנִיָה (עיר מרכזית בקיליקיה) מה שמצביע על ניסיונותיו להחזיר שטחים שאבדו לממלכה.

לאמונה הייתה משפחה ענפה ולפי דעת רוב החוקרים הוא הגיע לזִקנה מופלגת. הוא מת בשנת 1530 לפנה"ס. בנו חוזיה הראשון ירש אותו.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Micheal Roaf, Cultural Atlas Of Mesopotamia and the ancient near east, 1991.
</div>
==קישורים חיצוניים==
*[http://www.hittites.info/history.aspx?text=history%2fEarly+Empire.htm#Ammuna אמונה], באתר על מלכי החתים
*[https://web.archive.org/web/20120422094002/http://history-world.org/hittites.htm החתים], באתר היסטוריית העולם

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:מלכי החתים
שלמה סיטנוביצר

שלמה סיטנוביצר (Solomon Sitnovitzer; 1916–2007) היה שרטט במקצועו, מנהיג ציוני יהודי רומני, מנידוני משפטי הציונים ברומניה.

== ביוגרפיה ==
סיטנוביצר נולד בחוטין שבבסרביה. מצעירותו היה פעיל בקן בית"ר. בשנת 1936 עבר לבוקרשט והיה מפקד גדוד בית"ר הצעירה. בתקופת שואת יהודי רומניה נשלח לעבודות כפייה בהרי הקרפטים. לאחר מלחמת העולם השנייה שב לבוקרשט ובינואר 1945 נבחר לנציב בית"ר ברומניה.

סיטנוביצר נעצר ביולי 1950 בעוון פעילות ציונית ולאחר חקירות קשות היה אחד הנאשמים במשפטי הציונים ברומניה, במהלך השנים 1953–1954 ונידון ל-15 שנות מאסר. בתקופת מאסרו בבית הכלא ערך למען האסירים עיתון בשם "הפתיל". הוא שוחרר בשנת 1956 אך נעצר מחדש בשנת 1959. שנה לאחר מכן שוחרר והתחתן עם ניצולת אושוויץ בשם דורה הכט. בשנת 1962 עלה לישראל ובהמשך היה לנשיא אגודת אסירי ציון וערך את "ספר קהילת חוטין".

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20200620222820/http://www.andarta.co.il/ מודעת האבל של "ברית אסירי ציון מרומניה"]
* [http://enter-system.com/site/detail/detail/detailDetail.asp?detail_id=566576 שלמה שיטנוביצר - חייו ופועלו]

קטגוריה:אסירי ציון ברומניה
קטגוריה:מורשעים בעבירות על רקע אידאולוגי ברומניה
קטגוריה:יהודים רומנים
קטגוריה:רוויזיוניסטים
קטגוריה:יהדות חוטין
קטגוריה:פעילים ציונים ברומניה
קתדרלת במברג

תוכנית הקתדרלה
קתדרלת במברג, או בשמה המלא Bamberger Dom St. Peter und St. Georg, היא אחד המבנים הידועים והחשובים בגרמניה ונקודת הציון המפורסמת ביותר של העיר במברג מאז השלמתה במאה ה-13. הקתדרלה שייכת לנצרות הקתולית והיא מושב הארכיבישוף של במברג.

== היסטוריה ==
הקתדרלה הראשונה נבנתה ב-1004 בידי הקיסר היינריך השני ונחנכה ב-6 במאי 1012. קתדרלה זו נהרסה בחלקה בשריפה ב-1081. הקתדרלה החדשה, שנבנתה על ידי אוטו מבמברג, נחנכה ב-1111 אך לא הושלמה עד המאה ה-13, בה קיבלה את צורתה הרומנסקית.

הקתדרלה בנויה בסגנון רומנסקי מאוחר ובה פיסול גותי מוקדם שהושפע מזה בקתדרלת שארטר ולו נודעה חשיבות רבה במחקר האמנות הגותית. הקתדרלה ידועה גם בזכות 4 מגדליה, המעוטרים בצריחי פירמידה רב צלעית חלקים בצבע ירוק בהיר. אורך הקתדרלה הוא 94 מטר, רוחבה 28 מטר וגובהה 26 מטר. גובה 4 מגדליה הוא 81 מטר כל אחד. ראוי לציון בה הוא קבר השיש של המייסד ואשתו, הקיסרית קניגנדה (Cunigunde), שנחשב ליצירת מופת של הפסל טילמן רימנשניידר (Tilman Riemenschneider), שנעשה בשנים 1499–1513. עוד פסל ידוע במיוחד הוא פסל הפרש שנקרא "הפרש של במברג" (Bamberger Reiter). הפסל כנראה מתאר את המלך ההונגרי אישטוואן הראשון ומתוארך לסביבות 1225 עד 1237.

בקתדרלה נקבר בן העיר, האפיפיור קלמנס השני. קברו הוא קבר האפיפיור היחיד מצפון להרי האלפים.

<gallery>
Image:Bamberger Dom Raps.JPG|
Image:DomzuBamberg.jpg|
Image:Bamberger Reiter BW 2.JPG|הפרש של במברג
Image:Fürstenportal, Synagoge 2006-04-07.JPG|פסל הסינגוגה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20081118071307/http://www.bamberg.info/www_tks/Bamberg_eng_sights_Cathedral_667_194_7_f.htm מידע על הקתדרלה]
* [http://www.planetware.com/bamberg/bamberg-cathedral-d-ba-bamc.htm מידע ותמונות]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
במברג
במברג
קטגוריה:בוואריה: מבנים
קטגוריה:במברג
הפשט הדתי

הַפֶּשֶׁט הדתי או זרם העובדים הדתי היה תת-זרם בחינוך בישראל בשנים הראשונות לקום המדינה, אשר הוקם בשנת 1949 כחלק מזרם העובדים. זרם זה היה שייך לסיעת "העובד הדתי" בהסתדרות, והיה מקורב למפא"י. הוא שאף לחינוך דתי ברוח תנועת הפועלים. בין מקימי זרם זה היו ישעיהו ליבוביץ ופרופסור בנימין זאב פרנקל. הזרם עורר את כעסה של תנועת המזרחי, אליה השתייכו מרבית בתי הספר הדתיים, והמחלוקות שליוו אותו היו מהגורמים לנפילת הכנסת השנייה. נגד תת-הזרם נטען כי הוא מחנך בעיקר לערכי תנועת העבודה, והחינוך הדתי בו משני בלבד. 

הפשט הדתי בוטל בשנת 1954 עם אישור חוק החינוך הממלכתי, ובתי הספר של תת-הזרם אוחדו לתוך החינוך הממלכתי דתי.

==ראו גם==
*שיטת הזרמים בחינוך

==לקריאה נוספת== 
* אייל כפכפי, 'הפשט הדתי: הסיכוי שאבד', מדינה ממשל ויחסים בינלאומיים, 31, קיץ-סתיו תש"ן, עמ' 77–100

קטגוריה:ציונות דתית: חינוך