OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרנצ'סקו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה

פרנצ'סקו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה (באיטלקית: Francesco III d'Este; 2 ביולי 1698 - 22 בפברואר 1780), היה דוכס מודנה בין השנים 1737–1780.

==ביוגרפיה==
שיר לכבוד פרנצ'סקו השלישי מאת הרב [[ישראל בנימין באסאן, ונציה 1753]]
פרנצ'סקו נולד ב-2 ביולי 1698 במודנה, לרינלדו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה ולשרלוטה פליציטס מבראונשווייג-לינבורג, בתם של יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג ובנדיקטה הנרייטה מפפאלץ-זימרן. ב-11 בפברואר 1720 התחתן פרנצ'סקו עם שארלוט אגליי ד'אורליאן, בתם של פיליפ השני, דוכס אורליאן ופרנסואז מארי דה בורבון, ממנה נולדו לו 10 ילדים.

בשנת 1737 מת אביו, ופרנצ'סקו עלה לשלטון במקומו. במהלך שלטונו, הדוכסות הגיעה לפשיטת רגל בשל מלחמת הירושה הפולנית ומלחמת הירושה האוסטרית. כתוצאה מכך נאלץ פרנצ'סקו למכור את יצירות האמנות היקרות ביותר של גלריה אסטנזה. הוא היה מנהל זהיר, אבל רוב המדיניות הכלכלית של הדוכסות הייתה בידי הממונה האוסטרי, בלטרם כריסטיאני. בין הצעדים שהוא נקט, השיפוץ העירוני של מודנה ובנייתה של ויה ונדלי, המחברת את העיר לטוסקנה.

פרנצ'סקו היה גם המושל בדוכסות מילאנו בין השנים 1754–1771. ב-22 בפברואר 1780 מת פרנצ'סקו בווארזה, ובנו ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-11 בפברואר 1720 התחתן פרנצ'סקו עם שארלוט אגליי ד'אורליאן, בתם של פיליפ השני, דוכס אורליאן ופרנסואז מארי דה בורבון, ממנה נולדו לו 10 ילדים:
* אלפונסו ד'אסטה (1723–1725).
* פרנצ'סקו קונסטנטינו ד'אסטה (1724–1725).
* מריה תרזה פליצ'יטה ד'אסטה (1726–1754), התחתנה עם לואי ז'אן מארי דה בורבון, דוכס פנתייבר.
* ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה (1727–1803), התחתן עם מריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה.
* מטילדה ד'אסטה (1729–1803).
* ביאטריס ד'אסטה (1730–1731).
* ביאטריס ד'אסטה (1731–1736).
* מריה פורטונטה ד'אסטה (1731–1803), התחתנה עם לואי פרנסואה ז'וזף, נסיך קונטי.
* בנדטו פיליפו ד'אסטה (1736–1751).
* מריה אליזבטה ארנסטינה ד'אסטה (1741–1774), התחתנה עם קרלו סלומונה, רוזן סראבאל.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בית אסטה
קטגוריה:ילידי 1698
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1780
ליסה גונארסון

ליסה גונארסון (בשוודית: Lisa Gunnarsson; נולדה ב-20 באוגוסט 1999) היא אתלטית שוודית המתחרה בקפיצה במוט. שיאה האישי הוא 4.65 מטר.

==ביוגרפיה==
גונארסון נולדה בסטוקהולם, בתם של מאטס ואולריקה. אמה התחרתה בקפיצה לגובה. בגיל שלושה חודשים עברה משפחתה משוודיה בעקבות עבודתו של אביה ונדדה בין מדינות שונות, כשבשוודיה התגוררה שלוש שנים ושאר הזמן בצרפת, ארגנטינה, ולוקסמבורג. היא התאמנה בהתעמלות מכשירים בילדותה. בגיל 12 עברה להתאמן באתלטיקה קלה, היא התחרתה בריצת משוכות, בקפיצה לרוחק ובקפיצה במוט ענף בו החלה לעסוק במועדון ספורט בעת מגוריה בפריז.

ב-2016 סיימה במקום השביעי באליפות העולם עד גיל 20 שהתקיימה בבידגושץ' שבפולין. באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2017 סיימה במקום השישי בתוצאה של 4.55 מטר, כמו הזוכות במדליית ארד אך עם יותר פסילות. בהמשך השנה זכתה במדליית זהב בקפיצה במוט באליפות אירופה עד גיל 20 שהתקיימה בגרוסטו שבאיטליה, בתוצאה של 4.40 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2017 לא עברה את שלב המוקדמות.

ב-2018 החלה ללמוד הנדסה ולהתאמן באוניברסיטת וירג'יניה טק בארצות הברית. במרץ 2018 קבעה שיא אישי של 4.60 מטר במהלך תחרות באוסטין שבטקסס. ביולי אותה שנה זכתה במדליית כסף באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בטמפרה

==קישורים חיצוניים==

*[https://hokiesports.com/roster.aspx?rp_id=8782 ליסה גונארסון] באתר אוניברסיטת וירג'יניה טק

קטגוריה:קופצות במוט
קטגוריה:אתלטים שוודים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וירג'יניה טק
קטגוריה:שוודיות שנולדו ב-1999
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1999
שרלוטה פליציטס מבראונשווייג-לינבורג

שרלוטה פליציטס מבראונשווייג-לינבורג (בגרמנית: Charlotte Felicity von Braunschweig-Lüneburg; 6 במרץ 1671 – 29 בספטמבר 1710), הייתה אשתו של רינלדו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה.

==ביוגרפיה==
שרלוטה נולדה ב-6 במרץ 1671 בהנובר, ליוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולבנדיקטה הנרייטה מפפאלץ-זימרן, בתם של אדוארד, רוזן פפאלץ-זימרן ואנה גונזגה. ב-11 בפברואר 1696 התחתנה שרלוטה פליציטס עם רינלדו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה, ממנו נולדו לה 7 ילדים. בשנת 1702 ברחה שרלוטה עם משפחתה לבולוניה, בשל פלישת הצבא הצרפתי, כחלק ממלחמת הירושה הספרדית. ב-29 בספטמבר 1710 מתה שרלוטה במודנה, בעת לידת בתה האחרונה שנולדה מתה.

==משפחתה==
ב-11 בפברואר 1696 התחתנה שרלוטה פליציטס עם רינלדו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה, ממנו נולדו לה 7 ילדים:
* בנדטה מריה ארנסטה ד'אסטה (1697–1777).
* פרנצ'סקו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה (1698–1780), התחתן עם שארלוט אגליי ד'אורליאן.
* אמליה ג'וזפינה ד'אסטה (1699–1778), התחתנה עם המרקיז דה וילנוף.
* ג'אן פדריקו ד'אסטה (1700–1727).
* אנריקטה ד'אסאה (1702–1777), התחתנה עם אנטוניו פארנזה, דוכס פארמה, ולאחריו התחתנה עם ארנסט אופולד מהסן-דרמשטדט.
* קלמנטה ד'אסטה (1708).
* בת מתה (1710).

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:בית הנובר
קטגוריה:ילידות 1671
קטגוריה:נפטרים ב-1710
ההמון

ההמון (באנגלית: The Crowd) הוא סרט אילם אמריקאי משנת 1928 בבימויו של קינג וידור. בסרט משחקים ג'יימס מוריי, אלינור בורדמן וברט רואצ'. הסרט הוא בעל גוונים אקזיסטנציאליסטים, מתאר את האדם הפשוט והקטן, בתוך ההמון הגדול בעולם המודרני.

הסרט הוא בעל השפעה וזכה לשבחים רבים. הוא היה מועמד בטקס פרסי אוסקר ה-1, שהתקיים באותה שנה.

ב-1989, הסרט היה אחד מ-25 הסרטים הראשונים שנבחרו לארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס על היותו בעל חשיבות "מבחינה תרבותית, היסטורית או אסתטית משמעותית".

==עלילה==
הגיבור, ג'ון סימס מתייתם מאביו בהיותו ילד. בבגרותו הוא מגיע לניו יורקי עם חלומות ותקוות להגשמה עצמית, אבל מוצא עצמו במשרה פקידותית משעממת, בורג קטן במערכת מסואבת, חלק מההמון. ג'ון פוגש במרי, השניים מנהלים רומן שמתפתח לנישואין אך הוא הם נקלעים לחילוקי דעות ומריבות בלתי פוסקות, שרק הריון מצליח לשכך. לזוג נולדים ילד וילדה, כאשר האחרונה נהרגת בתאונת דרכים. ג'ון ההלום מתקשה לתפקד בעבודתו ולכן מפוטר ובלית ברירה מתפרנס כליצן.

==טריוויה==
זהו הסרט האמריקאי הראשון בו נראה בית שימוש, דבר אשר עורר שערורייה בזמנו.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:ניו יורק בקולנוע
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1928
נווה חיים

נווה חיים היא שכונה בצפון-מערב חדרה, שנוסדה ב-1933.

המגדל ההיסטורי בשכונה
==גאוגרפיה==
נווה חיים שוכנת בחלק הצפון מערבי של חדרה. היא גובלת בכביש חיפה-תל אביב הישן וסמוכה לבית חולים הלל יפה, למתחם הקניון מול החוף ולכביש 2. צמודים אליה שכונת יצחק מצפון, שכונת ויצמן ממערב, ושיכון הפועל המזרחי מדרום.

השכונה מורכבת מבתים פרטיים בלבד.

==היסטוריה==
בשנת 1933 הקימה מועצת פועלי חדרה ועדת שיכון שהחלה לרכוש קרקע במטרה לשכן בה פועלים מחדרה שהתקשו למצוא מגורים במושבה. לשם כך נרכשו 500 דונם, בעזרת חברת "ניר" וקופת מלווה של העובדים במושבה חדרה. הקרקע נרכשה מפיק"א על שטח "ערב אל פוקרה"<ref></ref>, שנקרא כך על שם כפר ערבי ששכן בסמוך. לכל יחידה הוקצה דונם וחצי והיא כללה משק עזר.

על פי החלטת הקרן הקיימת אליה נמסרה הקרקע, ועדת השיכון מסרה רבע מהקרקע לארגונים אחרים שאינם חברי ההסתדרות.
השכונה הוקמה ב-1935 ונרשמה כאגודה שיתופית. ב-1936 נכנסו המתיישבים הראשונים שקודם לכן גרו בצריפים, לבתיהם שנבנו עבורם. חלק מהמתיישבים היו עולים מגרמניה. השכונה נקראה על שם חיים ארלוזורוב, איש תנועת העבודה שנרצח בשנת 1933.

בשנים הראשונות התקשו התושבים בהשגת עבודה קבועה, ונעשו ניסיונות שונים למצוא פתרונות לכך. בין היתר ביוזמת תושבים בשכונה נפתחו בה מספר חנויות, החל בה ייצור בלוקים, לבנים ורעפים, נעשה ניסיון להקמת אגודת דייגים ועוד. בשנת 1937 הקימו תושבי השכונה את קואופרטיב "הזיפזיף" שעסק בכריית חומרי בנייה בחוף הים של חדרה. חברי הקבוצה נעזרו תחילה בגמלים לשם הובלת הזיפזיף, וכן בעגלות רתומות לפרדים. בהמשך נעזרה הקבוצה במיכון להובלה ולכרייה. ב-1945 רכשה הקבוצה משאית לשימושם.

נשות השכונה עבדו במשקי העזר, והיו מהן שעבדו בסלילת כבישים ובעבודות אחרות.

זמן קצר לאחר הקמת השכונה הופעלה בה צרכניה, גן ילדים שמנה 15 מילדי השכונה וספריה. ילדים בגיל בית ספר למדו בבית ספר בחדרה. בשכונה נוסד "בית בוגר" ששימש לפעילות תרבותית. בשנת 1947 נחנך בית קולנוע שהיה בנוי ללא גג וכלל 300 מקומות ישיבה. הקולנוע היה בבעלותם של האחים משה ויוסף שחר, והוא פעל עד לשנת 1958.

אנשי השכונה התארגנו מבחינה ביטחונית ורכשו נשק כהגנה מפני ערביי האזור.

שמות הרחובות בשכונה ניתנו על שם מנהיגים והוגי דעות שהשתייכו לתנועת העבודה בהם רחוב על שם יוסף אהרונוביץ', רחוב על שם מנחם אוסישקין, משה בלינסון, א.ד. גורדון, יוסף חיים ברנר ואוסקר כהן, מראשי הקהילה בגרמניה שתרם ספרים לספרייה בשכונה.

בתחילת שנות ה-40 החלה סלילת כבישים בשכונה. הרחוב הראשון שנסלל היה שדרות אהרונוביץ'.

עקב המרחק מחדרה לחצו התושבים להקים בית ספר בשכונה. ב-1944 נפתחו הכיתות הראשונות בשכונה לילדי כיתה א' וב'. בית הספר סונף לבית החינוך במושבה. שרר בו מחסור בכיתות לימוד וילדים משנתנונים שונים למדו יחד. משגדלה השכונה נחנך בה בית הספר "ניצנים" הקיים עד היום.

בשכונה הוקם מחנה עולים. ב-1946 התיישבו בשכונה ראשוני העולים במחנה.

עם קום המדינה צורפה השכונה לשטח השיפוט של חדרה. נכסי השכונה ובהם מכון המים, הבאר ומגדל המים שנבנו בכספי המתיישבים הועברו מאוחר יותר לידי העירייה.

בשכונת פועל בית הספר הממלכתי "ניצנים" ופנימיית תלפיות לילדים בסיכון. בשכונת יצחק השכנה פועל בית הספר הממלכתי-דתי "מוריה".

שדרות אהרונוביץ'

==לקריאה נוספת==
אפרים פרנק, תמר זעירא, אביה בוקשטיין-שמי, שמואל שושני ושרה בן יצחק, שכונה צומחת בחולות, הוצאת ועד אגודה שיתופית נווה חיים בע"מ, 2002

==הערות שוליים==

קטגוריה:חדרה: שכונות
אלבן פנישי

אלבן פנישי (באלבנית: Alban Pnishi; נולד ב-20 באוקטובר 1990) הוא כדורגלן קוסובני המשחק בעמדת הבלם בווהלן.

==קריירת מועדונים==
פנישי נולד בשווייץ להורים ממוצא קוסובני. פנישי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של ווהלן. ב-31 באוקטובר 2009 פנישי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 2–3 לקריינס. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה, פנישי שימש כבלם מחליף ולא שיחק ברוב משחקי הקבוצה. בעונת פנישי תפס את מקומו בהרכב הקבוצה.

בקיץ פנישי חתם בגראסהופרס ציריך מליגת העל השווייצרית.

ב-9 ביולי 2018 פנישי חתם בבני סכנין מליגת העל.

ב-6 באוגוסט 2019 פנישי חתם בבני יהודה תל אביב לשנתיים. הוא שוחרר מהקבוצה בינואר 2020

ב-24 באוגוסט 2020, פנישי חתם בפרוניקלי מליגת העל הקוסובנית.

ב-5 במרץ 2021 פנישי חתם בווהלן.

==קריירה בינלאומית==
ב-13 בנובמבר 2015 פנישי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוסובו בתיקו 2-2 נגד .

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים שווייצרים
קטגוריה:כדורגלנים קוסובנים
קטגוריה:בלמי כדורגל שווייצרים
קטגוריה:בלמי כדורגל קוסובנים
קטגוריה:ציריך: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קוסובו
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים קוסובנים בישראל
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1990
קטגוריה:קוסובנים שנולדו ב-1990
רינלדו ד'אסטה (1655–1737)

רינלדו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה (באיטלקית: Rinaldo III d'Este; 26 באפריל 1655 - 26 באוקטובר 1737), היה דוכס מודנה בין השנים 1694–1737.

==ביוגרפיה==
רינלדו נולד ב-26 באפריל 1655 במודנה, לפרנצ'סקו הראשון ד'אסטה, דוכס מודנה וללוקרציה ברבריני, בתם של יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג ובנדיקטה הנרייטה מפפאלץ-זימרן. בילדותו פנה רינלדו לקריירה דתית, וב-2 בספטמבר 1686 אף הוסמך כקרדינל.

בשנת 1694 מת אחיינו פרנצ'סקו השני ד'אסטה, דוכס מודנה, ורינלדו עלה לשלטון במקומו. ב-11 בפברואר 1696 התחתן רינלדו עם שרלוטה פליציטס מבראונשווייג-לינבורג, בתם של יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג ובנדיקטה הנרייטה מפפאלץ-זימרן, ממנה נולדו לו 7 ילדים. בשנת 1702 ברח רינלדו עם משפחתו לבולוניה, בשל פלישת הצבא הצרפתי, כחלק ממלחמת הירושה הספרדית, וחזר לעיר רק בשנת 1707 לאחר שהכוחות הגרמניים כבשו את העיר בחזרה מידי הכוחות הצרפתיים. ב-29 בספטמבר 1710 מתה אשתו שרלוטה במודנה, בעת לידת בתה האחרונה שנולדה מתה. בהסכם השלום לאחר המלחמה, רכש רינלדו את דוכסות מירנדולה, אך איבד את השליטה בקומקיו. בשנת 1721 ניסה רינלדו לשקם את יחסיו עם ממלכת צרפת, ולשם כך חיתן את בנו פרנצ'סקו עם שארלוט אגליי ד'אורליאן, בתו של פיליפ השני, דוכס אורליאן, אשר הביאה עמה נדוניה של 1.8 מיליון ליברות.

בתו אנריקטה התחתנה עם אנטוניו פארנזה, דוכס פארמה, אולם לאחר מותו בשנת 1731, תפסה אליזבטה פארנזה את דוכסות פארמה עבור בנה קרלו הראשון, דוכס פארמה. בשנת 1733 פרצה מלחמת הירושה הפולנית, ורינלדו שמר בתחילה על עמדה נייטרלית, אם כי בסתר תמך באוסטרים. בהמשך שוב נכבשה הדוכסות על ידי הצבא הצרפתי, ורינלדו נאלץ לעבור שוב לבולוניה עד לאחר הסכם השלום, שבו קיבל רינלדו את רוזנות נובלארה ובאניולו. ב-26 באוקטובר 1737 מת רינלדו במודנה, ובנו פרנצ'סקו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-11 בפברואר 1696 התחתן רינלדו עם שרלוטה פליציטס מבראונשווייג-לינבורג, בתם של יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג ובנדיקטה הנרייטה מפפאלץ-זימרן, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
* בנדטה מריה ארנסטה ד'אסטה (1697–1777).
* פרנצ'סקו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה (1698–1780), התחתן עם שארלוט אגליי ד'אורליאן.
* אמליה ג'וזפינה ד'אסטה (1699–1778), התחתנה עם המרקיז דה וילנוף.
* ג'אן פדריקו ד'אסטה (1700–1727).
* אנריקטה ד'אסטה (1702–1777), התחתנה עם אנטוניו פארנזה, דוכס פארמה, ולאחריו התחתנה עם ארנסט לאופולד מהסן-דרמשטדט.
* קלמנטה ד'אסטה (1708).
* בת מתה (1710).

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:בית אסטה
קטגוריה:ילידי 1655
קטגוריה:נפטרים ב-1737
יאנג הואיאן

יאנג הואיאן (סינית: 杨惠妍, סינית מסורתית: 楊惠妍, Pinyin: Yáng Huìyán; נולדה ב-1981) היא מיליארדרית סינית ומחזיקת מניות הרוב (55%) בענקית הנדל"ן Country Garden Holdings. היא האישה העשירה ביותר באסיה (2018).

היא בתו של יאנג גואוצ'יאנג, שהקים חברה בשם Biguiyuan ב-1997 והעביר לה 70% ממניות Country Garden עוד טרם ההנפקה הראשונית ב-2007.

יאנג קיבלה תואר ראשון בשנת 2003 מהאוניברסיטה של מדינת אוהיו.

בינואר 2021 הוערך הונה האישי במעל 31 מיליארד דולר. בשנת 2022 בעקבות משבר כלכלי בסין היא אבדה כחצי ההונה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיליארדרים סינים
קטגוריה:מיליארדריות סיניות
קטגוריה:סיניות שנולדו ב-1981
פריץ מאוטנר

פריץ מאוטנר (בגרמנית: Fritz Mauthner; 22 בנובמבר 1849 – 29 ביוני 1923) היה סופר מבקר ספרות, סאטיריקן ופילוסוף יהודי-גרמני. תרומתו העיקרית הייתה בתחום ביקורת השפה.

מאוטנר חי ופעל בברלין, הוא היה יליד בוהמיה, בן למשפחה יהודית שלפי זכרונותיו של מאוטנר התנכרה ליהדותה. מאוטנר עצמו היה אדיש ליהדות וראה עצמו גרמני. אף לא אחד מספריו הרבים תורגם לעברית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:פילוסופים של הלשון
קטגוריה:פילוסופים יהודים גרמנים
קטגוריה:סופרים יהודים גרמנים
קטגוריה:סאטיריקנים יהודים
קטגוריה:סאטיריקנים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1849
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1923
מול פלנדרס (סרט, 1965)

מול פלנדרס (באנגלית: The Amorous Adventures of Moll Flanders) הוא סרט קומדיה תקופתית בריטי משנת 1965 עם קים נובק וריצ'רד ג'ונסון בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן מול פלנדרס של דניאל דפו שיצא לאור ב-1722, שלוש שנים לאחר פרסום רובינזון קרוזו. הוא מתאר את חייה של אישה יפה, עצמאית ודעתנית המנסה לפלס את דרכה בים של גברים תאבי מין הנמשכים לגופה.

ב-1996 הופק הסרט "מול פלנדרס" עם רובין רייט בתפקיד הראשי.
==תקציר העלילה==
מול פלנדרס (קים נובק) היא משרתת יפהפייה בביתו של ראש העיר. הוא ראה אותה לראשונה בבית יתומים בו גדלה לאחר שאימה זנחה אותה. הבן הגדול עוגב אחריה אך דווקא הבן הצעיר המגמגם והמפגר שכלית מבקש את ידה. היא נענית לו בחוסר רצון כי רוצה לשמור על מעמדה. לאחר שהוא נהרג בנפילה מכרכרה, המשפחה מגרשת אותה.

מול - כעת אלמנה יפהפייה נזרקת לרחוב ומוצאת עבודה כמשרתת אצל ליידי בלייסטון (אנג'לה לנסבורי) ומאהבה הרוזן (ויטוריו דה סיקה) שמנסה כל הזמן לעגוב אחריה.

מול מתבקשת לנסוע ללונדון כדי להכין את דירתה של ליידי בלייסטון. בכרכרה נוסע איתה בנקאי עשיר שגם הוא אלמן (ג'ורג' סנדרס). בדרך הם נשדדים על ידי ג'מי (ריצ'רד ג'ונסון) ועוזרו סקווינט (ליאו מק'קרן). ג'מי חושב שמול היא ליידי בלייסטון ובלונדון הוא עוקב אחריה מחופש לבעל ספינה עשיר עם משרתו סקווינט. לאחר בילויים והנאות היא מגלה לו מי היא באמת וגם הוא. שניהם כועסים ונפרדים. ג'מי חוזר לחברתו וידידתו דאצ'י (לילי פלמר) הסוחרת ברכוש גנוב.

הרוזן מנסה לתקוף אותה מינית אך היא מתנגדת ובאותו זמן מגיעה ליידי בלייסטון שמאשימה אותה בבגידה באמון וזורקת אותה לרחוב. מול מחליטה לחזור לבנקאי אשר חולה ומתאושש לאחר ההיכרות המחודשת והם נישאים. בלילה הראשון היא בורחת לדאצ'י, העוסקת ברכוש גנוב ובמקום לעסוק בזנות היא מתחילה לגנוב אבל בפעם אחת היא נתפסת ביחד עם ג'מי.

הם נאסרים ומועמדים להוצאה להורג. לפני כן מציג מנהל בית הסוהר (יו גריפית') את המקום לפני ועדה בראשות ראש העיר ובתוכה גם הבנקאי. כשמזהה הבנקאי את מול הוא נופל ומת.

מסתבר שמול היא כעת היורשת היחידה שלו והיא מצליחה לקנות בכסף את שחרורה ביחד עם ג'ימי בתנאי שיגורשו לאמריקה. על הספינה נערך טקס הנישואים שלהם.

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=PTqfQ1cYl6M קדימון לסרט מול פלנדרס, 1965], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1965
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי קומדיה בריטיים
קטגוריה:סרטים היסטוריים
אמיל מאירסון

אמיל מאירסון (בצרפתית: Émile Meyerson; 12 בפברואר 1859 – 2 בדצמבר 1933) היה אפיסטמולוג, כימאי ופילוסוף של המדע יהודי-צרפתי ממוצא פולני. לצד עבודתו המדעית היה פעיל ציוני ומנהל יק"א.

==קורות חיים==
מאירסון נולד בלובלין שבפולין. אביו, ברנרד, עמד במשך שנים רבות בראש הקהילה היהודית בעיר, ואמו, מַלווינה (מלכה) מאירסון לבית הורביץ, הייתה סופרת ששלטה בשפות רבות וכתבה רומנים היסטוריים בפולנית על ההיסטוריה של יהודי פולין.

בגיל צעיר נסע ללימודים בברלין, סיים את לימודיו בבית־ספר ריאלי, למד כימיה במספר אוניברסיטאות בגרמניה. בשנת 1882 סיים את לימודיו ונסע לפריז, שם עבד תקופה קצרה ככימאי, ולאחר מכן היה עורך לענייני חוץ של סוכנות הידיעות HAVAS.

בשנת 1893 הצטרף לאגודת חובבי ציון, "יישוב ארץ־ישראל". בינואר 1894 היה נציג אודסה בוועידה בין־ארצית של חובבי ציון ונבחר למזכיר הוועד.

באפריל 1896 חלה נקודת מפנה בחייו של מאירסון; בעקבות מותו של מייסדה ונשיאה של חברת יק"א, הברון מוריס דה הירש, התאפשר להפעיל את יק"א גם בארץ ישראל, ובשלושים השנים הבאות התמסר מאירסון לפעילות התיישבותית בארץ ישראל.

באפריל 1899 נסע מאירסון לראשונה לארץ ישראל לשם הכשרתו לתפקיד בכיר ביק"א. לשם כך ביקר במושבות ולמד על מוסדות בעלי חשיבות ליהודי ארץ ישראל. לאחר מכן התמנה למנהל משותף של חברת יק"א, ולבעל אחריות מיוחדת לענייני ארץ־ישראל, תפקיד זה מילא עד לפרישתו בשנת 1923.

מאירסון מת בשנתו מאוטם שריר הלב בגיל 74.

מאירסון היה אחיה של המשוררת והמחזאית הפולנית ממוצא יהודי פרנצ'ישקה אַרנשטַיינובה .

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:פעילים ציונים בצרפת
קטגוריה:כימאים יהודים צרפתים
קטגוריה:פילוסופים יהודים צרפתים
קטגוריה:פילוסופים יהודים פולנים
קטגוריה:פילוסופים של תורת ההכרה
קטגוריה:פילוסופים של המדע
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1859
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1933
פרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה במחזמר

פרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה במחזמר הוא פרס שנתי המוענק על ידי אגודת התיאטרון בלונדון, כהוקרה על הישגים בתיאטרון הבריטי המסחרי. הפרס נוסד בשנת 1976 ושמו הוחלף ב-1984 לכבודו של השחקן האנגלי לורד אוליבייה.

הפרס הוענק כפרס יחיד לשחקנים ושחקניות בשם פרס לורנס אוליבייה להופעה הטובה ביותר בתפקיד משנה במחזמר מאז 1991, ופוצל לפרסים נפרדים בשנת 2015.

== זוכים ומועמדים ==
=== שנות ה-2010 ===
{| class="wikitable" style="width: 98%;"
! style="width:10%;" |שנה
! style="width:30%;" |ביצוע
! style="width:30%;" |מחזמר
! style="width:30%;" |דמות
|-
! align="center" rowspan="5" |2015 
|- style="background:#B0C4DE"
|לורנה וונט
|ביוטיפול: המחזמר על קרול קינג
|סינתיה וייל
|-
|סמנתה בונד
|Dirty Rotten Scoundrels
|מיוריאל יובנקס
|-
|היידן גווין
|נשים על סף התמוטטות עצבים
|לוסיה
|-
|ניקול שרזינגר
|קאטס
|גריזבלה
|-
! align="center" rowspan="5" |2016 
|- style="background:#B0C4DE"
|לארה פולבר
|Gypsy
|רוז לי
|-
|פרייה קלידאס
|שחקי אותה כמו בקהאם - המחזמר
|פינקי
|-
|איימי לנוקס
|קינקי בוטס
|לורן
|-
|אמה ויליאמס
|גברת הנדרסון גאה להציג
|מורין
|-
! align="center" rowspan="5" |2017 
|- style="background:#B0C4DE"
|רבקה טרהרן
|ספינת השעשועים
|ג'ולי לה-ורן
|-
|היידן גווין
|אופרה בגרוש
|סיליה פיצ'הם
|-
|ויקטוריה המילטון-בריט
|Murder Ballad
|המספרת
|-
|אמה ויליאמס
|Half a Sixpence
|הלן וולסינגהם
|-
! rowspan="5" |2018
|- style="background:#B0C4DE"
|שילה אטים
|Girl from the North Country
|מריאן ליין
|-
|טרייסי בנט
|Follies
|קרלוטה קמפיון
|-
|רייצ'ל ג'ון
|המילטון
|אנג'ליקה סקיילר
|-
|לזלי ג'וזף
|פרנקנשטיין הצעיר
|פראו בלוכר
|-
!rowspan=5 |2019
|- style="background:#B0C4DE"
|פאטי לופון
|קומפני
|ג'ואן
|-
|איימי אטקינסוןאלקסיה מקינטושמילי או'קונלנטלי פריסמאייה קוואנשה-בריד<br>ג'רניה ריצ'רד-נואל
|שש
|קתרין הווארד<br>אן מקליווס<br>אן בולין<br>ג'יין סימור<br>קתרין פאר<br>קתרין מאראגון
|-
|רותי אן מיילס
|המלך ואני
|ליידי ת'יאנג
|-
|רייצ'ל טאקר
|Come from Away
|תפקידים שונים
|}

=== שנות ה-2020 ===
{| class="wikitable" style="width:98%;"
|- style="background:#bebebe;"
! style="width:10%;" | שנה
! style="width:30%;" | ביצוע
! style="width:30%;" | מחזמר
! style="width:30%;" | דמות
|-
! rowspan="5" align="center" |2020
|- 
|- style="background:#B0C4DE"
|קסידי ג'נסון
|& Juliet
|אן האת'וויי
|-
| לוסי אנדרסון
|אוון הנסן היקר
| זואי מרפי
|-
|פטולה קלארק
|מרי פופינס
| אישה ציפור
|-
|לורן וורד
|אוון הנסן היקר
| סינתיה מרפי
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.olivierawards.com/ אתר פרסי לורנס אוליבייה]

קטגוריה:פרס אוליבייה
לורנס אוליבייה, שחקנית משנה במחזמר
אדראנו הראשון צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה

אדראנו הראשון צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה (באיטלקית: Alderano I Cybo-Malaspina; 22 ביולי 1690 - 18 באוגוסט 1731), היה דוכס מאסה בין השנים 1715–1731.

==ביוגרפיה==
אדראנו נולד ב-22 ביולי 1690 במאסה, לקרלו השני צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה ולתרזה פאמפילי, בתם של קמילו פרנצ'סקו מריה פאמפילי ואולימפיה אלדוברנדיני. ב-29 באפריל 1715 התחתן אדראנו עם ריצ'יארדיה גונזגה, בתם של קמילו השלישי גונזגה, רוזן נובלארה ומטילדה ד'אסטה, ממנה נולדו לו 3 בנות. בנובמבר אותה שנה מת אחיו אלבריקו השלישי צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה, ואדראנו ירש את נחלותיו. ב-18 באוגוסט 1731 מת אדראנו במפתיע במאסה, ובתו מריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה ירשה את נחלותיו.

==משפחתו==
ב-29 באפריל 1715 התחתן אדראנו עם ריצ'יארדיה גונזגה, בתם של קמילו השלישי גונזגה, רוזן נובלארה ומטילדה ד'אסטה, ממנה נולדו לו 3 בנות:
* מריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה (1725–1790), התחתנה עם ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה.
* אנה מריה מתילדה צ'יבו-מאלספינה (1726–1797), התחתנה עם אורציו אלבני, נסיך סוריאנו נל צ'ימינו השני.
* מריה קמילה צ'יבו-מאלספינה (1728–1760), התחתנה עם רסטאינו ג'ואקינו די טוקו קנטלמו סטוארט.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* [http://genealogy.euweb.cz/italy/cybo2.html אדראנו הראשון צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה] 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| אדראנו הראשון צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה בית אסטה נולד:22 ביולי 1690 מת:18 באוגוסט 1731
|-
| rowspan="1" align="center"| אלבריקו השלישי
| rowspan="1" align="center"| דוכסות מאסה וקרארה 1715–1731
| rowspan="1" align="center"| מריה תרזה
|}

קטגוריה:אצולה איטלקית
קטגוריה:ילידי 1690
קטגוריה:נפטרים ב-1731
ריצ'ארדה גונזגה

ריצ'ארדה גונזגה (באיטלקית: Ricciarda Gonzaga; 22 בפברואר 1698 - 24 בנובמבר 1768), הייתה אשתו של אדראנו הראשון צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה.

==ביוגרפיה==
נולדה ב-22 בפברואר 1698 בנובלארה, לקמילו השלישי גונזגה, רוזן נובלארה ולמטילדה ד'אסטה, בתם של זיגיזמונדו ד'אסטה, מרקיז סן מרטינו ותרזה מריה גרימלדי. ב-29 באפריל 1715 התחתנה עם אדראנו צ'יבו-מאלספינה, ממנו נולדו לה 3 בנות. בנובמבר אותה שנה מת גיסה אלבריקו השלישי צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה, ובעלה אדראנו ירש את נחלותיו. בשנת 1731 מת אדראנו במפתיע במאסה, ובתה מריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה ירשה את נחלותיו, תוך שריצ'ארדה משמשת כעוצרת עד לבגרותה. בשנת 1728 מת אחיה פיליפו אלפונסו גונזגה ללא יורשים, אולם בשנת 1737 החליט קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה למסור את נחלותיו, שכללו את רוזנות נובלארה ובאניולו, לרינלדו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה. ריצ'ארדה חילקה את רוב זמנה בין מאסה לרג'ו, וב-24 בנובמבר 1768 מתה בביתה במאסה.

==משפחתה==
ב-29 באפריל 1715 התחתנה עם אדראנו הראשון צ'יבו-מאלספינה, דוכס מאסה, ממנו נולדו לה 3 בנות:
* מריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה (1725–1790), התחתנה עם ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה.
* אנה מריה מתילדה צ'יבו-מאלספינה (1726–1797), התחתנה עם אורציו אלבני, נסיך סוריאנו נל צ'ימינו השני.
* מריה קמילה צ'יבו-מאלספינה (1728–1760), התחתנה עם רסטאינו ג'ואקינו די טוקו קנטלמו סטוארט.

== אילן יוחסין ==

==ראו גם==
* רוזנות נובלארה ובאניולו

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אצולה איטלקית
קטגוריה:ילידות 1698
קטגוריה:נפטרות ב-1768
מייקל ג'אקינו

מייקל ג'אקינו (באיטלקית: Michael Giacchino; נולד ב-10 באוקטובר 1967) הוא מלחין אמריקאי. עיקר פועלו בקולנוע, בטלוויזיה ובמשחקי מחשב.

ג'אקינו מרבה לשתף פעולה עם חברת האנימציה פיקסאר, ויצירתו הבולטת משיתוף הפעולה היא עבור הסרט "למעלה", אשר זיכה אותו בפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר.

בנוסף, זכה ג'אקינו במגוון רחב של פרסים על יצירותיו, כגון אמי, גראמי וגלובוס הזהב.

==ילדותו==
ג'אקינו נולד בניו ג'רזי לאב סיציליאני ואם ממחוז אברוצו.

בגיל עשר החל לשלב מוזיקה ותמונות כאשר יצר סרטוני stop motion במרתף ביתו.

מורתו בתיכון המליצה להוריו כי ג'אקינו ילמד בבית הספר לאמנות ויזואלית בניו יורק.

==קריירה==
===משחקי וידאו===

לאחר סיום לימודיו החל להלחין מוזיקת רקע עבור משחקי וידאו עבור חברת יוניברסל ודיסני.

מבין המשחקים שהלחין ניתן למנות את פארק היורה: העולם האבוד, מלך האריות והמפלצות.

===טלוויזיה וקולנוע===

עבודתו בעולם משחקי המחשב הובילה את ג'אקינו להלחנת פסקולים עבור סרטים וסדרות טלוויזיה.

בשנת 2001 המפיק של סדרת הטלוויזיה ״זהות בדויה״, ג'יי ג'יי אברהמס, גילה את ג'אקינו והציע לו להלחין את הפסקול עבור הסדרה החדשה.

עבודות המשותפת עם המפיק המשיכה בשנת 2004, כאשר ג'אקינו הלחין את הפסקול עבור הסדרה ״אבודים״ אשר זיכה אותו בפרסום.

ב-2005 הלחין את פסקול הסרט "עד שהמשפחה תפריד בינינו".

באותה שנה קיבל ג'אקינו את עבודתו הגדולה והחשובה עד כה, הלחנת סרטם החדש של אולפן האנימציה פיקסאר- משפחת סופר-על.

עד משפחת סופר על, כל סרטי פיקסאר הולחנו על ידי רנדי ותומאס ניומן. פסקול הסרט, הבולט בסגנון הג'אז והשימוש התדיר בכלי נשיפה, זיכה אותו בשתי מועמדויות לפרס גראמי.

שיתוף הפעולה המוצלח עם פיקסאר נמשך וג'אקינו הלחין עבורם פסקולים לסרטים: רטטוי, למעלה, מכוניות 2, הקול בראש, קוקו ומשפחת סופר-על 2.

יצירתו החשובה ביותר משיתוף הפעולה עם פיקסאר היא "למעלה", הסרט שזיכה אותו בפרס אוסקר לפסקול הטוב ביותר.

קטע מתוך פסקול הסרט הנקרא ״Married Life” אשר ממחיז את חייהם המשותפים של קארל ואלי, נהפך לאהוד ביותר וזכה לשימוש חוזר במספר סדרות טלוויזיה.

ג'אקינו הלחין גם את הפסקולים עבור הסרטים משימה בלתי אפשרית 3, מסע בין כוכבים, סופר 8, 50ֿֿֿ/50, כוכב הקופים, עולם היורה, עולם היורה: נפילת הממלכה, עולם היורה: השלטון, זוטרופוליס, דוקטור סטריינג', ספיידרמן: השיבה הביתה, ג'וג'ו ראביט, הגול הבא מנצח והבאטמן.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זוכי אוסקר: הפסקול הטוב
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-21
קטגוריה:אמני הוליווד רקורדס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
מריה לודוביקה, ארכידוכסית אוסטריה-אסטה

מריה לודוביקה, ארכידוכסית אוסטריה-אסטה (בגרמנית: Maria Ludovika von Österreich-Este; 14 בדצמבר 1787 – 7 באפריל 1816), הייתה בתו של הארכידוכס פרדיננד, דוכס ברייזגאו, ואשתו של פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה.

==ביוגרפיה==
מריה לודוביקה נולדה במונצה ב-14 בדצמבר 1787, לפרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, מושל מילאנו ובנה של מריה תרזה, ולמריה ביאטריצ'ה ד'אסטה, דוכסית מאסה, בתם של ארקולה השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה ומריה תרזה צ'יבו-מאלספינה, דוכסית מאסה. בשנת 1796 ברחה מריה לודוביקה עם משפחתה מאיטליה לווינה, בשל כיבוש המדינה על ידי הצבא הצרפתי בפיקודו של נפוליאון.

ב-6 בינואר 1808 התחתנה מריה לודוביקה עם פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה, ועד מהרה היא הפכה למנהיגת מפלגת המלחמה באוסטריה. היא הייתה אויבת של נפוליאון הראשון, ובשל כך גם התנגדה לשר החוץ האוסטרי מטרניך. הצרפתים מחו על דעותיה הפוליטיות, בשל השפעתן על בעלה הקיסר האוסטרי. מריה לודוביקה הייתה מאוד פופולרית, ובעת בהכתרתה בפרשבורג, היא הרשימה את ההונגרים עד כדי כך שהם הכריזו על תמיכה כספית וצבאית גדולה במלוכה במידת הצורך. אולם הקיסר היסס והארכידוכס קרל, דוכס טשן, שהיה בעל שליטה נרחבת בעניינים צבאיים, היה זהיר. רק השפעות המרד הספרדי בשנת 1808 אפשרו למפלגת המלחמה לנצח, ולהביא להצטרפות אוסטריה לקואליציה האנטי-צרפתית החמישית.

מריה לודוביקה התנגדה לנישואים בין נפוליאון לבתה החורגת מריה לואיזה, ארכידוכסית אוסטריה בשנת 1809, ולאחר כיבוש וינה על ידי הצרפתים, העדיפה להתגורר בבודפשט. במאי 1812 נסעה מריה לודוביקה בחוסר רצון עם בעלה לדרזדן, שם קיבל נפוליאון את המשפחה הקיסרית לפני נסיכי גרמניה שנאספו לחגוג את היציאה למלחמה נגד רוסיה. בשנת 1815 אירחה מריה לודוביקה את קונגרס וינה, ולאחר מכן נסעה לנפוש באיטליה. בעת שהותה בוורונה מתה מריה לודוביקה ב-7 באפריל 1816 משחפת, והיא נקברה בקריפטה הקיסרית בווינה.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ילידות 1787
קטגוריה:בית הבסבורג
קטגוריה:בית אוסטריה-אסטה
קטגוריה:נפטרות ב-1816
פרדוקס דאונס-ת'ומסון

פרדוקס דאונס-ת'ומסון (נקרא על שמם של אנת'וני דאונס וג'ון מייקל ת'ומסון), ידוע גם כפרדוקס פיגו-נייט-דאונס (על שמם בנוסף של ארת'ור ססיל פיגו ופרנק נייט), מתאר את המצב שמהירות שיווי המשקל של מכונית ברשת כבישים נקבעת על ידי המהירות הממוצעת מדלת לדלת של נסיעה מקבילה שמבוצעת באמצעות תחבורה ציבורית.

זהו פרדוקס מכיוון שהוא מרמז על כך שהרחבה של רשת הכבישים לטובת כלי רכב פרטיים אינה מפחיתה את הגודש ולמעשה יכולה אפילו להביא להחרפה של הגודש ולהפחתה במהירות ההגעה ליעד. כתוצאה מהרחבת רשת הכבישים יותר משתמשים עוברים לשימוש ברכב הפרטי, מה שמביא לירידה בביצועי התחבורה הציבורית (לדוגמה בהפחתת התדירויות), שגורמת שוב להעברה נוספת של משתמשים מהתחבורה הציבורית לרכב הפרטי עד שמגיעים לשיווי משקל פחות טוב ממה שהיה לפני (מעגל קסמים זה נקרא אפקט מורינג). למעשה מדובר פה בהרחבה של המושג ביקוש מושרה והפרדוקס מתיישב עם התאוריה של דאונס על "ההתכנסות המשולשת" מ-1992 המתארת את הקושי בפתרון גודש בשעות השיא. בתגובה להגדלת קיבולת כביש, שלוש תופעות קורות באופן כמעט מיידי: משתמשים שבעבר בחרו במסלולים חלופיים עוברים לכביש המורחב, משתמשים שקודם נסעו בשעות שפל מתחילים לנסוע בשעות השיא ומשתמשי תחבורה ציבורית עוברים לרכב הפרטי. קשר זה בין המהירות הממוצעת בתחבורה הציבורית למהירות הממוצעת בתחבורה הפרטית לרוב מתקיים רק כאשר מרבית הנסיעות בתחבורה הציבורית בשעת שיא נעשית על גבי מערכת הנהנית ברובה מתשתית נפרדת, מסילתית או על גבי כביש עם נתיבי תחבורה ציבורית
.

המסקנה העיקרית, אם הפרדוקס אכן מתקיים, היא שהרחבה של רשת כבישים כפתרון לגודש אינה יעילה ואף מזיקה. תופעה זו תוארה בצורה אמפירית גם על ידי מרטין מוגרידג' שבחן את מערכת התחבורה של לונדון בספרו לנסוע בעיר: Travel in towns: jam yesterday, jam today and jam tomorrow?

דיטריך ברס הצביע על פרדוקס דומה, פרדוקס ברס, בו הוספה של מקטע בין שתי נקודות יכול במקרים מסוימים להרע את מצבם של הנוסעים בין שתי הנקודות.

== ראו גם==
* פרדוקס ברס
* אפקט מורינג

==הערות שוליים==

דאונס-ת'ומסון
קטגוריה:כלכלת תחבורה
יחידה 88 - דב לבן

נגמ"ש [[BTR-50, מיחידה 88 - דב לבן.]]

יחידה 88 - דב לבן הייתה יחידה בחיל השריון הישראלי. היחידה החלה לפעול בשנת 1969 כ"יחידת סיור ופשיטה אמפיבית". במהלך מלחמת יום הכיפורים לחמה היחידה בסיני ומעבר לתעלת סואץ. ב-1974 פורקה היחידה.

== היסטוריה ==
יחידה 88 - דב לבן, הוקמה בשנת 1969 כיחידת סיור ופשיטה אמפיבית על ידי סגן אלוף יואל גונן, על מנת לאפשר תקיפת הפתעה דרך הים בעזרת כוחות שריון אמפיביים. היחידה הייתה מושתתת על כלי רק"ם מתוצרת ברית המועצות: נגמ"שים אמפיביים מסוג BTR-50 וטנקים אמפיביים קלים מסוג PT-76 שנלקחו שלל. פעולתה הראשונה של היחידה הייתה במבצע רביב, בו השתתפו נגמ"שי BTR-50 כשהם מאוישים ב-50 לוחמי סיירת חטיבה 7. במהלך מלחמת ההתשה נעשה ניסיון נוסף להשתמש ביחידה אך הכלים שקעו באזור אגם תמסח והפעולה בוטלה. 

ב-1971, לאחר שחיילי היחידה שוחררו משירות סדיר, הוחלט להסב את היחידה ליחידת מילואים שהוגדרה כיחידת מתנדבים ונשלח אליה כוח אדם מובחר. לתפקיד מפקד היחידה מונה סרן יוסף יודוביץ' ולסגנו מונה אמציה אטלס. לאחר אימון הקמה בצאלים ובאל עריש כיחידת מילואים התמקמה היחידה במרחב שלמה על יד שארם א-שייח'.

בתחילת מלחמת יום הכיפורים הייתה היחידה תחת פיקוד חטיבה 274. עם פרוץ המלחמה נשלחה היחידה, יחד עם גדוד 225 מחטיבה 274 לאזור שארם א-שייח' ומשם עברה לא-טור, עד ה-15 באוקטובר. לאחר מכן סופחה היחידה לחטיבה 14 ושירתה בשני צידי התעלה. יחידת דב לבן לחמה בקרב החווה הסינית ובקרב מתחם אורחה, ובסיום המלחמה היחידה חזרה לאזור סרפאום להתארגנות.

במהלך ימי הקרבות נהרגו 18 קצינים ולוחמים מהיחידה ונפצעו 32 מתוך 126 קצינים ולוחמים. היחידה פורקה ב-1974. לזכר לוחמי החטיבה הוקמה אנדרטה בפארק עוצבות השריון ליד לטרון.
<gallery widths="140" heights="140">
קובץ:BTR-50-latrun-1-2.jpg|נגמ"ש אמפיבי מסוג BTR-50 במוזיאון יד לשריון בלטרון
קובץ:PT-76 amphibious tank 2.JPG|טנק אמפיבי קל מדגם PT-76 במוזיאון יד לשריון
קובץ:אנדרטת יחידה 88 דב לבן.jpg|אנדרטת דב לבן בפארק עוצבות השריון 
</gallery>

== לקריאה נוספת ==
* אלון קדיש, [http://www.hativa14.com/wp-content/uploads/2014/04/white_bear.pdf יחידת אמל"ח מיוחד גדוד 88 "דב לבן", 1969-1974], זרקור היסטורי, תמוז תשע"ב (יולי 2012)
* רס"ן (מיל.) יובל שחף, [http://yadlashiryon.gal-ed.co.il/vf/ib_items/3602/sefer274.pdf חטיבה 274, חטיבת "הטירנים" הראשונה בצה"ל, סיפור הקמתה ופעילותה במלחמת יום הכיפורים] , אתר יד לשריון

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.hativa14.com/category/%D7%90%D7%AA%D7%A8%D7%99%D7%9D-%D7%92%D7%93%D7%95%D7%93%D7%99%D7%99%D7%9D-%D7%95%D7%99%D7%97%D7%99%D7%93%D7%95%D7%AA/%D7%99%D7%97-88-%D7%93%D7%91-%D7%9C%D7%91%D7%9F יח’ 88 (“דב לבן”)], באתר הזיכרון של חטיבה 14
* י[https://www.idf.il/אתרי-יחידות/המחלקה-להיסטוריה/יסודות/יסודות-5-1/יחידת-אמל-ח-מיוחד-גדוד-88-דב-לבן-1974-1969/ חידת אמל״ח מיוחד, גדוד 88- ״דב לבן״], 1969-1974, מתוך אתר המחלקה להיסטוריה.
* [http://www.hativa14.com/2014/09/2389 אלבום תמונות יח' 88 "דב-לבן"], באתר הזיכרון של חטיבה 14
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יחידות צה"ל שפורקו
קטגוריה:יחידות מובחרות בצה"ל
קטגוריה:יחידות שריון ישראליות
קטגוריה:נשק שלל בצה"ל
הדיוויזיה ה-712 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-712 הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה, שלחמה במבצע מרקט גארדן, ולאחר מכן לחמה בקרבות בגרמניה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-5 במאי 1941, והועמדה תחת פיקוד גאורג פון דהרן, וביולי אותה שנה הוצבה הדיוויזיה בחוף התעלה, כחלק מהקורפוס ה-25, שהיה תחת פיקודה של הארמייה השביעית. בהמשך הועברה הדיוויזיה לבלגיה, שם הוצבה תחת פיקודה של הארמייה ה-15

ביוני 1944 הושארה הדיוויזיה בעמדותיה בבלגיה, כחלק מהקורפוס ה-89, על מנת למנוע פלישה אמפיבית באזור קאלה, ולאחר מכן לחמה בקרבות בבלגיה וספגה אבדות כבדות. בספטמבר השתתפה הדיוויזיה בלחימה במבצע מרקט גארדן, ולאחר מכן לחמה בהולנד בקרבות הקשים שהתנהלו בחורף 1944.

בינואר 1945 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה כחלק מהארמייה התשיעית בקרבות הקשים סביב ברלין, וב-2 במאי נכנעו שרידי הדיוויזיה בשבי הרוסי.

==מפקדים==
* גאורג פון דהרן (5 במאי 1941 - 15 באפריל 1942)
* פרידריך-וילהלם נוימן (16 באפריל 1942 - 25 בפברואר 1945)
* יואכים פון זיגרוט (25 בפברואר 1945 - 2 במאי 1945)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/712ID-R.htm אודות הדיוויזיה] באתר lexikon-der-wehrmacht

712
יחסי יפן–קוסובו

יחסי יפן–קוסובו הם יחסי החוץ שבין יפן לבין הרפובליקה של קוסובו. יפן הכירה בעצמאות קוסובו ב-18 במרץ 2008. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין המדינות כוננו ב-25 בפברואר 2009. בשנת 1999, טרם קוסובו הכריזה על עצמאותה, שר החוץ היפני, יוהיי קונו, היה איש הממשל היפני הראשון שביקר בקוסובו. בשנת 2004, באירם רג'פי, ראש ממשלת קוסובו, ביקר ביפן.

== ייצוג ==
* יפן מיוצגת בקוסובו על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בפרישטינה, בירת המדינה.
* קוסובו מיוצגת ביפן על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
הבחירות הכלליות בבריטניה 2005

הבחירות הכלליות בבריטניה (הממלכה המאוחדת) התקיימו ב-5 במאי 2005.

במערכת הבחירות התמודדו על ראשות הממשלה טוני בלייר, ראש הממשלה המכהן ומנהיג הלייבור, ומנהיג המפלגה השמרנית מייקל הווארד.

קמפיין הלייבור הדגיש את מצבה הטוב של הכלכלה, בניסיון להתמודד עם הפופולריות הפוחתת של בלייר, בין השאר בעקבות תמיכתו במלחמת עיראק ב-2003. השמרנים, בהנהגת מייקל הווארד, הציעו שינוי במדיניות בנושאים כמו הגירה, רפואה ופשע. המפלגה הליברל דמוקרטית התנגדה למלחמת עיראק, והתחזקה בזכות הצבעתם של רבים מנוטשי הלייבור.

בלייר הוביל את מפלגתו לניצחון שלישי ברציפות, ושמר על רוב גדול - אם כי מופחת משמעותית - בפרלמנט. 35.2% מהקולות שלהן זכתה מפלגת הלייבור הוא אחוז הקולות הקטן ביותר שקיבלה ממשלת רוב בממלכה המאוחדת אי פעם. במניין הקולות הכללי ניצחה המפלגה ברוב דחוק את השמרנים, אך שיטת הבחירות היטיבה עמה ואפשרה לה לשמור על רוב גדול במושבים. המפלגה השמרנית נכשלה בניסיונה להפיל את ממשלת בלייר, אך זכתה לעלייה של 33 מושבים ושיפרה עמדות לקראת מערכת הבחירות הבאה.

שנתיים לאחר הבחירות התפטר בלייר מראשות הממשלה, והוחלף על ידי גורדון בראון. נכון ל-2022, זו מערכת הבחירות האחרונה שבה הייתה הלייבור המפלגה הגדולה ביותר.

== ראו גם ==
*הבחירות הכלליות בבריטניה (2010)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
2005
קטגוריה:2005 בפוליטיקה
קטגוריה:2005 בממלכה המאוחדת
הבחירות הכלליות בבריטניה 2001

הבחירות הכלליות בבריטניה (הממלכה המאוחדת) התקיימו ב-7 ביוני 2001, לאחר שנדחו בחודש עקב פריצת מגפת מחלת הפה והטלפיים במדינה.

ראש הממשלה המכהן, טוני בלייר, התמודד על כהונה שנייה בתפקיד מול מנהיג השמרנים, ויליאם הייג.

תוצאות הבחירות חזרו בבסיסן על תוצאות מערכת הבחירות הקודמת: מפלגת הלייבור זכתה לניצחון סוחף שני ברציפות, כשהפסידה 5 מושבים בלבד וכמעט שמרה על כוחה. לכן, כינתה התקשורת את תוצאות הבחירות "הניצחון הסוחף השקט". הפילוג בתוך המפלגה השמרנית, כמו גם מעמדו הציבורי הרעוע של הייג, הכשילו את ניסיון המפלגה להחליף את הממשל, וכוחה עלה במושב אחד בלבד.

הניצחון הסוחף של מפלגתו בבחירות העניק מנדט לבלייר, שהמשיך לכהונה שנייה כראש הממשלה. הבחירות בלטו בשיעור ההצבעה הנמוך במיוחד, שלראשונה מאז 1918 עמד על פחות מ-60%.

== ראו גם ==
* הבחירות הכלליות בבריטניה (2005)
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

2001
קטגוריה:2001 בפוליטיקה
קטגוריה:2001 בממלכה המאוחדת
הבחירות הכלליות בבריטניה 1992

הבחירות הכלליות בבריטניה (הממלכה המאוחדת) התקיימו ב-9 באפריל 1992, ונחשבות בעיני רבים לאחת ממערכות הבחירות הדרמטיות ביותר שנערכו בבריטניה מאז מלחמת העולם השנייה.

ראש הממשלה ג'ון מייג'ור, שנכנס לתפקידו ב-1990 לאחר התפטרותה של מרגרט תאצ'ר, עמד לבחירה לאחר שנתיים סוערות בתפקיד, שבמהלכן עברה הכלכלה הבריטית מיתון, וכללו בין השאר את המעורבות הבריטית במלחמת המפרץ. הוא התמודד על ראשות הממשלה מול מנהיג הלייבור ניל קינוק, שניסה להיבחר לראשות הממשלה בפעם השנייה ברציפות (לאחר שהפסיד לתאצ'ר ב-1987).

הסקרים שפורסמו לאורך מערכת הבחירות הציגו קרב צמוד בין שני המועמדים, עם הובלה קלה לקינוק, והעריכו כי הבחירות יסתיימו בפרלמנט תלוי, ללא רוב מוחלט לאף מפלגה. לכן, הופתעו רבים מתוצאות הבחירות שהראו ניצחון גדול (ביחס לציפיות) למייג'ור. לא זו אף זו, השמרנים זכו ברוב מוחלט בפרלמנט (אם כי מופחת משמעותית מהרוב שהיה להם טרם הבחירות).

היה זה הניצחון הרביעי ברציפות של המפלגה השמרנית מאז 1979, והפעם האחרונה שהמפלגה זכתה ברוב מוחלט בפרלמנט עד 2015.

== ראו גם ==

* הבחירות הכלליות בבריטניה (1997)

==קישורים חיצוניים==

1992
קטגוריה:1992 בפוליטיקה
קטגוריה:1992 בממלכה המאוחדת
TensorFlow

TensorFlow היא ספריית קוד פתוח ללמידת מכונה, המפותחת על ידי חברת גוגל לבנייה ואימון רשתות עצביות. הספרייה שימשה הן למחקר והן לפיתוח בגוגל כתחליף לקודמתה, DistBelief. לספרייה קיים API ("Keras") לשפות C ו-Python, ועוד רבות אחרות.

== היסטוריה ==
=== DistBelief ===
בשנת 2011 פיתח צוות Google Brain את ספריית DistBelief כתוכנה סגורה ללמידה עמוקה ורשתות עצביות. מהר מאוד הספרייה התפשטה בחברות רבות ב-Alphabet לצרכים מחקריים ופיתוח מסחרי. לאחר ההצלחות הראשונות, חברת גוגל החליטה להביא את הפרויקט לרמה חדשה, ואספה צוות מדעני מחשב, ובהם ג'ף דין, במטרה לפשט ולשפר את הקוד למהיר ועמיד יותר. התוצאה היא TensorFlow. ב-2013 הצטרף לצוות ג'פרי הינטון, שבשנת 2009 צוות תחת ניהולו יצר קוד פעפוע לאחור מורחב, ושיפורים נוספים שאיפשרו יצירת רשתות עצביות איכותיות יותר באופן משמעותי, לדוגמה שיפור של 25% במשימת זיהוי דיבור.

=== TensorFlow ===
ב-9 בנובמבר 2015 נפתח TensorFlow לשימוש חופשי תחת רישיון אפאצ'י 2.0. ב-11 בפברואר 2017 יצאה הגרסה 1.0.0. TensorFlow המשמשת כמערכת ללמידה ממוכנת מדור שני של צוות Google Brain. בעוד שהמימוש הישן איפשר הרצה על מכשיר אחד בלבד, כיום מסוגלת TensorFlow לרוץ על מספר מעבדי CPU וגם על GPU. ספריית TensorFlow זמינה על מערכות 64-ביט של Linux, macOS, Windows, וכמו כן גם מערכות מובייל הכוללות את Android ו-IOS. 

החישובים ב-TensorFlow מיוצגים על ידי זרימת מידע דרך גרף מצבים. המידע שזורם בגרף מיוצג ביחידות של טנזורים, מערכים רב-ממדיים. מכאן גם נובע השם כהלחמה של המילה Tensor, מערך רב-ממדי, והמילה Flow, זרימה. ב-2016 ציין ג'ף דין ש-1,500 רפוזיטורים ב-GitHub הסתמכו על TensorFlow, ורק חמישה מתוכם היו של גוגל.

=== Tensor processing unit ===
במאי 2016 הכריזה גוגל על שימוש לחישובי למידה עמוקה ב-TensorFlow של חומרה להאצה פרי פיתוחם - מעבד טנזורים (TPU) בתצורת ASIC. מעבד ה-TPU עוצב כדי להביא תוצאות טובות עבור חישובים בדיוק נמוך (כגון, 8-ביט), ומכוון יותר לשימוש ברשתות מאומנות מאשר אימון שלהם. דווח מגוגל ששימוש ב-TPU הביא לשיפור בסדר גודל בביצועים לוואט בלמידה ממוכנת. 

בפברואר 2018 הכריזה גוגל על פתיחת שימוש ב-TPUs על שירות הענן שהם מציעים Google Cloud Platform.

== ראו גם ==
*Torch
*רשת עצבית מלאכותית

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://www.tensorflow.org/ אתר האינטרנט הרשמי] של TensorFlow
* [https://github.com/tensorflow קוד המקור] ב-github

קטגוריה:למידת מכונה
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:גוגל: תוכנה
קטגוריה:למידה עמוקה
דינג ליי

דינג לֵיי (במנדרינית: 丁磊, פין יין: Dīng Lěi; נולד 1 באוקטובר 1971), ידוע גם בשם ויליאם דינג, הוא מייסד ומנכ"ל NetEase (אתר 163.com). 

דינג תרם משמעותית לפיתוח רשתות המחשבים בסין. בסוף 2016, דינג הרחיב השקעותיו במגזר הנדל"ני, כולל השקעות בזימבבואה, ובממלכה המאוחדת. ביוני 2020, הוערך הונו של דינג במעל $25 מיליארד דולר.

== ביוגרפיה ==
ליי נולד ב Fenghua, Ningbo, ג'ג'יאנג. הוא סיים תואר ראשון במכללה האלקטרונית למדע וטכנולוגיה בצ'נגדו (כיום האוניברסיטה למדעים אלקטרוניים וטכנולוגיה של סין).

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20040122182751/http://www.chinatoday.com.cn/English/2004/44.htm מאמר על דינג ליי, China Today (שנת 2004)]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיליארדרים סינים
קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה סינים
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1971
המלחמה העות'מאנית-רוסית (1568–1570)

המלחמה העות'מאנית-רוסית (1568–1570) או מערכת הדון-וולגה-אסטרחן של 1569 (הנזכר במקורות העות'מאנית בתור משלחת אסטרחן), הייתה מלחמה בין רוסיה הצארית לבין האימפריה העות'מאנית על חאנות אסטרחן. המלחמה הייתה הראשונה מבין שתים עשרה המלחמות העות'מאניות-רוסיות, שהסתיימו עם מלחמת העולם הראשונה ב-1914–1918.

בשנת 1556 נכבשה חאנות אסטרחן על ידי איוואן האיום, שבנה מבצר חדש על גבעה תלולה המשקיפה על הוולגה. בשנת 1568 הווזיר הגדול סוקולו מהמט פאשה, מי שהיה הכוח האמיתי בניהול האימפריה העות'מאנית תחת סלים השני, יזם את המפגש הראשון בין האימפריה העות'מאנית לבין רוסיה הצארית. התוצאות הניבו את האסונות הרבים שיבואו. התוכנית בקונסטנטינופול הייתה לאחד את הוולגה והדון בתעלה. בקיץ 1569 נשלח כוח גדול תחת קאסים פאשה, של 20,000 טורקים ו -50,000 טטרים, להטיל מצור על אסטרחן ולהתחיל את חפירת התעלה, ואילו צי עות'מאני הטיל מצור על אזוב.

עם זאת, גיחה של חיל המצב תחת קניאז (הנסיך) סרבריאניי-אובלסקיי, המושל הצבאי של אסטרחן, הדף בחזרה את המצור. צבא רוסי של 30,000 חיילים תקף ופיזר את הפועלים ואת כוח הטטרים שנשלח להגנתם. בדרכם הביתה, כ-70% מהחיילים הנותרים והעובדים קפאו למוות בערבות, או נהרגו בהתקפות צ'רקסיות, וכן הצי העות'מאני נהרס בסערה. 

האימפריה העות'מאנית, אף כי הובסה צבאית, החזיקה במעבר בטוח לעולי רגל וסוחרים מוסלמים ממרכז אסיה, וכן קיבלה את דרישתה על הריסת המצודה הרוסית על נהר טרק.

== הערות שוליים ==

1568
מלחמה עות'מאנית-רוסית 1568
קטגוריה:איוואן האיום
וולטר ואן לאק

וולטר ואן לאק (בגרמנית: Walter van Laack, נולד ב-1957 ב קלן) הוא רופא גרמני ומומחה לאורתופדיה, נתוחים אורתופדיים ייחודיים, ורפואת ספורט. הוא למד אוניברסיטת קלן שבמדינתו וקיבל דוקטורט בשנת 1982 מהאוניברסיטה המחקרית Rheinisch-Westfälische Technische Hochschule Aachen שבאאכן. ואן לאק עבד כרופא בהרצוגנראת' שבמזרח גרמניה ומרצה באוניברסיטה המדעית FH Aachen בנושאי ההתמחות שלו. בשנת 2014 התמנה לפרופסור. ואן לאק גם מייסד ומנכ"ל חבר גרמנית להוצאה לאור.

ואן לאק מוכר במיוחד בתחום מחקר חוויות סף מוות. בתחום זה פרסם ספרים רבים, התראיין בתקשורת וכותב טורים, בין היתר בהאפינגטון פוסט.

בשנת 2010, ואן לאק קיבל את פרס בורקהארד היים של ארגון DGH.

וולטר ואן לאק מתגורר באאכן, נשוי ואב לשני בנים.

== ספרים פרי עטו ==

:* ההיסטוריה טובה יותר של העולם שלנו (כרך 1): 
:* Der Schlüssel zur Ewigkeit: 
:* Eine bessere Geschichte unserer Welt (כרך 3): 
:* המפתח לחיי הנצח: 
:* Mit Logik die Welt begreifen: 
:* Unser Schlüssel zur Ewigkeit: 
:* Wer stirbt, ist nicht tot!: 

== תיעודים מוסרטים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=zDc9pz5bpgo ZDF Mittagsmagazin: NDEs are not brain products, interview with Walter van Laack]
* [https://web.archive.org/web/20150924104535/http://www.spiegel.tv/filme/nahtod-special/ Video: Mirror TV: Is there life after death?] [https://web.archive.org/web/20150924104535/http://www.spiegel.tv/filme/nahtod-special/ View into the Hereafter see posts by Walter van Laack]
* [https://www.youtube.com/watch?v=DSGY_8rXHJI Interview with Walter van Laack]
* [https://www.youtube.com/watch?v=hS_qy5l3iu0 Phoenix: Near-Death Experiences - Is there life after death ?, Interview with Walter van Laack]

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.fh-aachen.de/van-laack/ ביבליוגרפיה באתר אוניברסיטת FH אאכן]
* [https://www.technodoctor.de/walterbio.htm קיצור קורות חיים ומידע על חוויית סף-מוות -  technodoctor.de]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אורתופדים גרמנים
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קלן
קטגוריה:חוקרי חוויות סף מוות
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1957
אסטרימה בירו

אסטרימה בירו (איטלקית: Estrima Birò) היא מכונית מיקרו בתצורת רכב חשמלי מונע מצבר מתוצרת חברת הסטארט-אפ האיטלקית Estrima המיוצר משנת 2008 ועד היום.

==היצרן"Estrima"==
Estrima היא חברת הזנק (סטארט אפ) שהוקמה בפורדנונה בשנת 2008 על ידי מטאו מאסטרי (Matteo Maestri), שמונה לנשיא החברה, מתוך כוונה לפתח את הניסיון של החברה המשפחתית שעסקה בייצור בקתות בטיחות למכונות חקלאיות, למגזרים חדשים.

מטרתה של "Estrima" הייתה לצמצם את הבעיות הנוגעות לניידות עירונית, כגון עומס תנועה וזיהום, ויצירת כלי הרכב החשמלי הקטן ביותר בשוק, "Estrima Birò."

בשנת 2011 היה "Estrima Birò" הרכב החשמלי הנמכר ביותר באיטליה בין הקטגוריות של 2, 3 ו-4 גלגלים.

==דגמי "Estrima Birò"==

* דגם קיץ (מחיר הדגם באיטליה: 5,990 אירו + 6% מע"מ)
* דגם חורף כולל דלתות פוליקרבונט נשלפות (מחיר הדגם באיטליה: 7,990 אירו + 6% מע"מ)

=="Estrima Birò"==

* 4 גלגלים
* 2 מושבים מרווחים זה לצד זה
* מונע מגיל 14 - עם רישיון נהיגה לקטגוריה
* גג מתקשה עם גג אחורי
* זכוכית אחורית
* משענת ראש
* משענת יד
* מבנה גוף הרכב: פלדה - 3 מ"מ
* משטח שקוף גדול
* משטח כובד נמוך - יציבות לאחיזת כביש טובה
* הגלגלים האחוריים מייצרים 4 קילוואט חשמל
* טווח נסיעה בין 40–70 ק"מ (בהתאם לסגנון נהיגה, סוג נסיעה, משקל וטמפרטורה)
* סוללת ליתיום-יון או סוללת עופרת-חומצה בחיבור שקע-תקע בהספק של 220 ואט
* סוללה נשלפת
* 2 מנועים חשמליים - הספק 48 ואט

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="170">
קובץ:Estrima Birò.JPG | דגם "Estrima Birò"
קובץ:Estrima Biro Front.JPG | דגם "Estrima Birò"
קובץ:Estrima Biro Heck.JPG | דגם "Estrima Birò"
קובץ:Trenčín, automobil Estrima (2).jpg | דגם "Estrima Birò"
קובץ:Trenčín, automobil Estrima (1).jpg | דגם "Estrima Birò"
קובץ:Estrima Biro (26457299041).jpg | דגם "Estrima Birò"
קובץ:Matteo Maestri e Birò.jpg | דגם "Estrima Birò", מימין: Matteo Maestri נשיא "Estrima"
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-2008
קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:רכב חשמלי מונע מצבר
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
קטגוריה:מכוניות חשמליות
פיליפו פצ'יני

תכשיר מיקרוסקופי שנושא את שמו של פצ'יני ואת השנה 1854, ואשר בו מופיע מתג הכולרה עם פירוט תצפיתו של פצ'יני.
פִילִיפּוֹ פָּצִ'ינִי (באיטלקית: Filippo Pacini; 25 במאי 1812–9 ביולי 1883) היה אנטומיסט איטלקי, שנודע בשל גילוי גופיפי פצ'יני, ולאחר מותו בשל גילוי מחולל מחלת הכולרה, החיידק Vibrio cholerae, שנים טרם גילויו הנודע יותר על ידי רוברט קוך.

==חייו==
פצ'יני נולד בפיסטויה שבאיטליה לפרנצ'סקו, סנדלר, ולאומילטה דולפי. הוא קיבל חינוך דתי בתקווה שיהיה להגמון, אולם ב-1830 הוענקה לו מלגה לבית הספר לרפואה המכובד בפיסטויה. במהלך לימודי הרפואה למד לנתח גופות ולבחון אותן תחת המיקרוסקופ.

ב-1831, במהלך שיעור נתיחת גופות, גילה פצ'יני איברי חישה זעירים במערכת העצבים המגיבים ללחץ ולרטט. הוא למד אותם מקרוב בשנים שלאחר מכן, ודן בהם במסגרת אגודת Società medico-fisica בפירנצה, אולם הוא פרסם את מחקרו, "Nuovi organi scoperti nel corpo umano", רק בשנת 1840. עד מהרה עבודתו נודעה באירופה, והגופיפים שגילה נקראו על שמו – גופיפי פצ'יני.

הוא שימש עוזר מחקר לפאולו סאבי בפיזה בין 1840 ל-1843, ולאחר מכן החל לעבוד במכון לאנטומיה אנושית. הוא היה פרופסור לאנטומיה באוניברסיטת פיזה בין השנים 1844–1846. ב-1847 החל ללמד בליצ'אום בפירנצה, וב-1849 מונה לעמוד בראש המחלקה לאנטומיה כללית וטופוגרפית במכון ללימודים גבוהים באוניברסיטת פירנצה, שם נשאר עד פרישתו לגמלאות.

בזמן מגפת הכולרה השלישית, שהתרחשה בין השנים 1852–1860, גילה פצ'יני את מתג הכולרה. המחלה פקדה את פירנצה בשנת 1854, ופצ'יני התעניין מאוד במחלה. הוא ניתח את גופותיהם של אנשים אשר נפטרו לא מכבר מהמחלה וערך בדיקות היסטולוגיות לרירית המעי שלהם. במהלך בדיקות אלה גילה פצ'יני חיידק מתג בעל צורת פסיק אשר תיארו כ-"Vibrio" (רוטט). באותה שנה הוא פרסם מאמר בשם "תצפיות מיקרוסקופיות והסקות פתולוגיות על אודות כולרה", שם תיאר את האורגניזם ואת הקשר שלו למחלה. התכשירים המיקרוסקופיים תויגו בבירור, עם תאריך ואופי הממצאים. אולם, מאחר שהאמונה הרווחת בקרב המדענים האיטלקים הייתה תאוריית המיאזמה, עבודה זו לא זכתה להתייחסות עד לאחר שנים רבות לאחר מותו, למרות פרסומים נוספים בעניין ב-25 השנים שלאחר פרסום עבודתו. עבודתו של פצ'יני נודעה לקהילה המדעית הבינלאומית באמצעות תרגומה לאנגלית, שפורסם בכתב העת The British and Foreign Medico-chirurgical Review ביולי 1866. בשנת 1965 אימצה הוועדה הבינלאומית לנומנקלטורה של אורגניזמים את השם הרשמי Vibrio cholera pacini לכבוד עבודתו של פצ'יני.

במהלך הקריירה שלו פרסם פצ'יני גם מספר מחקרים על הרשתית, על איברי החשמל בדג חשמל, על מבנה העצם ועל מכניקת הנשימה.

הוא מת כמעט מחוסר כול בפירנצה, ונקבר בבית הקברות במיזריקורדיה. בשנת 1935 הועברו עצמותיו לכנסיית סנטה מריה דלה גרציה, יחד עם עצמותיהם של אטו טיגרי ופיליפו צ'יוויניני, שני אנטומיסטים ידועים נוספים

== חיים אישיים ==
פצ'יני מעולם לא נישא, והשתמש ברוב כספו לצורך טיפול בשתי אחיותיו החולות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://books.google.co.il/books?id=xdtQAAAAcAAJ&pg=PA397&redir_esc=y#v=onepage&q&f=false המאמר שפרסם פצ'יני אודות מתג הכולרה] בכתב העת Gazzetta Medica Italiana

קטגוריה:אנטומיסטים איטלקים
קטגוריה:כולרה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1812
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1883