OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קמצ'ה

קֶמֶצֶ'ה (בהונגרית: Kemecse; ביידיש: קעמעטשע) היא עיירה במזרח הונגריה במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג. בעיירה כ-4,800 תושבים (נכון לשנת 2017).

==הקהילה היהודית==

יהודים התחילו להתיישב במקום באמצע המאה ה-18. רובם עסקו במסחר ובמלאכה, ומיעוטם בחקלאות.

הקהילה היהודית קמה בשנת 1810 ולאחר הקרע ביהדות הונגריה בעקבות קונגרס יהודי הונגריה (סוף שנת 1868 ראשית 1869) הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי. משנת 1885 היו כפופים לקהילה יהודים תושבי 18 יישובים בסביבה. בקמצ'ה היו חברה קדישא ובית קברות יהודי, בית כנסת שנבנה בשנת 1824, "חדר", בית ספר יסודי, ישיבה ואגודת נשים.

במסגרת חיי הקהילה היהודית בעיר הוציאו כמה מרבני הקהילה ספרים שהודפסו בעיר, ביניהם "פרשת מרדכי" ו"דרשות מרדכי" של הרב מרדכי לאונורוביץ, הספרים יצאו על ידי בנו, הרב גדליה לאונורוביץ שהיה רבה האחרון של הקהילה.

במלחמת העולם הראשונה התגייסו לצבא ההונגרי 32 מיהודי קמצ'ה, חמישה מהם נפלו בקרבות.

ובשנת 1930 החלה תנועת "המזרחי" את פעילותה בעיירה. בשנת 1937 נרשמו חברי התנועה להכשרה חלוצית-דתית ועלו אחר כך לארץ ישראל.

בשנת 1940 כבר הורגשה השפעת האנטישמיות בעיר ובאחת השבתות הורה מזכיר העיירה על היהודים לנקות שלג מהרחובות באמצע השבת, דבר שהיווה חילול שבת מבחינת הקהילה וראשי הקהילה הודיעו כי העבודה תחל רק במוצאי שבת, דבר שהוביל למעצרם.

אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה נקראו היהודים לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) יהודים לעבודות כפייה במסגרת צבאית ובשנת 1941 גויסו רבים מיהודי קמצ'ה בני 40–50 לעבודות כפייה, אך שוחררו כעבור חודשיים.

בשנת 1942 נלקחו גברים יהודים בני 18–24 ונשלחו לסייע לצבא ההונגרי שלחם לצד הגרמנים בחזית המזרחית. רובם ניספו בשדות המוקשים של אוקראינה.

חלק מיהודי קמצ'ה נשלחו לעבוד במפעל החשמל בבאנהידה , אחר כך במכרות הפחם בוארפלוטה, ולבסוף בוינוהרדיב. הם שוחררו בידי הצבא האדום בנובמבר 1944.

באפריל 1944, כחודש לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה (מבצע מרגרטה), הועברו שארית יהודי העיירה לגטו שהוקם בנירג'האזה. מחמת הצפיפות ששררה בגטו הועברו חלקם לניריישפוסטה (Nyírjespuszta) שבאזור בלשגיארמט, ומשם שולחו ב-4 ביוני 1944 למחנה ההשמדה אושוויץ.

לאחר המלחמה חזרו לעיירה 36 יהודים, רובם מעבודות הכפייה, וניסו לחדש את חיי הקהילה. הם נתקבלו על ידי תושבי המקום בעוינות והחלו לעזוב את המקום בהדרגה. בשנת 1960 כבר לא נותרו שם יהודים.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בעיר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|95
|
|-
|1880
|297
|2,404
|-
|1910
|354
|
|-
|1920
|399
|
|-
|1930
|367
|
|-
|1941
|309
|4,465
|-
|}

==לקריאה נוספת==
* [https://books.google.co.il/books?id=M60JAQAAIAAJ&lpg&hl=iw&pg=PA468#v=onepage&q=Nyírderzs&f=false קאמאצ'א] בפנקס הקהילות הונגריה, עמ' 468–469
*קאמאצ'א (קעמעטשע), בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמ' 355. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:הונגריה: עיירות יהודיות
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
דוד מילשטיין

דוד מילשטיין (נולד ב-4 ביוני 1947) הוא כימאי ישראלי, פרופסור מחקר בפקולטה לכימיה במכון ויצמן למדע בתחום הכימיה והפיזיקה, חתן פרס ישראל לשנת ה'תשע"ב.

==קורות חייו==
נולד בגרמניה, ועלה לישראל עם משפחתו כשהיה בן שנתיים. למד כימיה באוניברסיטה העברית בירושלים במסגרת העתודה האקדמית, ובמלחמת ששת הימים גויס והשתתף בכיבוש הר הבית. לאחר שסיים את התואר הראשון והתואר השני בהצטיינות הוא שירת ביחידה מסווגת בצה"ל. לאחר שחרורו שימש בין השאר כחוקר בכיר בחברת הענק האמריקאית "דופונט" ובקריה למחקר גרעיני בדימונה. במקביל לעבודתו עסק בכתיבת עבודת הדוקטורט בכימיה. לאחר סיום לימודי הדוקטורט בשנת 1976, יצא מילשטיין למחקר פוסט-דוקטורט בארצות הברית.

תגובה של H<sub>2</sub> עם זרז מילשטיין.
בשנת 2000 הקים את מרכז קימל לעיצוב מולקולרי במכון ויצמן, שבראשו הוא עומד כיום.

מילשטיין ערך מחקרים משמעותיים להבנת קשרים בין פחמן למימן, שתרמו גם להבנת המנגנון המזרז תהליכים כימיים. מחקריו עוסקים רבות בתהליכים כימיים ידידותיים לסביבה ובמציאת דרכים להפקת אנרגיה חלופית.
התמנה לחבר במכון מחקר באוניברסיטת ברקלי. פרסם עד היום יותר מ-200 מאמרים מדעיים.

ב-2012 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.

מילשטיין נשוי לעדי (לבית רומנו) ואב לשלושה.

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.academy.ac.il/Index2/Entry.aspx?nodeId=752&entryId=18560 כרטיס אישי וקורות חיים], באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
* [http://www.weizmann.ac.il/Organic_Chemistry/milstein.shtml פרופ' דוד מילשטיין] באתר מכון ויצמן למדע
* 

קטגוריה:זוכי פרס ישראל לכימיה
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:כימאים ישראלים
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: כימיה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
עשתרות

אשורי המתאר את עשתרות]]
עַשְׁתָּרוֹת, או עַשְׁתָּרֹת, או עַשְׁתְּרֹת קַרְנַיִם, הייתה עיר באזור הבשן בעבר הירדן המזרחי, בשליטתם של הכנענים ושבטי ישראל, בתקופת המקרא. השם מתייחס לאלה הכנענית עשתרת. השם קרניים הנסמך לשם העיר נובע מעיר מרכזית סמוכה או משם המחוז.

==במקרא==
עשתרות קרנים נזכרת לראשונה במקרא () כאחת מערי המפתח החזקות אותם הכו מלכי 'ברית הארבעה' בראשות כדרלעומר במסע העונשין שלהם.

עשתרות הייתה עירו של עוג מלך הבשן בתקופת ההתנחלות של שבטי ישראל, הוזכרה בהקשרם של הגבעונים בספר יהושע: 

לאחר כיבושה נמסרה לבני מכיר בן מנשה משבט מנשה: 

פרשנים זיהו בינה לבין העיר עשתרה המוזכרת בספר דברי הימים, אשר ניתנה לנחלת שבט מנשה: 

== בממצא הארכאולוגי והאפיגרפי ==
עשתרות מוזכרת בכתבי המארות ובמכתבי אל־עמרנה. במכתב אל עמרנה 197 מואשם ביריאווזה שליט דמשק שלקח מרכבות בעשתרות ומסרן לידי העפירו. במכתב זה מוזכרות גם הערים ינועם, בַּצְרוּנָה, חַלוּני, דמשק, וארץ תַּחְשׁ.
עשתרות מופיעה גם במכתבים 256 ו־364. במאה ה־14 לפנה"ס, העיר עמדה בראש ברית של הערים שכללה את ינועם, בַּצְרוּנָה, חַלוּני ופחל.

בשירת אוגרית, בלוח בו מתוארים אלים ומקומות מושביהם, מוזכר גם "מלך" שמושבו ב"עשתרת" (בכתיב חסר). הסברה הרווחת היא שמדובר באל הלאומי העמוני מלך, שלפי המידע המובא באותו לוח, יושב בעשתרות.<ref>לוח UT 607; לפירוש ראו </ref>

במאה ה־20 הציעו לזהותה בתל עַשְתְּרֶה מצפון לנהר הירמוך.

==קרניים==
ניתנו מספר הצעות לצירוף 'קרנים' עם עשתרות. החל מהטענה שמדובר בעיר עשתרת ובמחוז קרנים, והמשך בסברה שמדובר בעיר עצמאית אחרת. רש"י במסכת סוכה מציע הסבר לפיו התואר הנלווה קרנים בא מהמיקום הגאוגרפי, כלומר העיר מוקמה בתווך בין שני מצוקים תלולים ולכן יצרה אסוצאציה של יישוב עם קרניים.

היישוב קרניים נזכר גם בפני עצמו פעמים אחדות בתנ"ך. גם ברשימות ערים מהתקופה האשורית נזכרת העיר פעמיים בשמה האשורי (Qarnini). בתקופה הפרסית בארץ ישראל אזור הבשן היווה פחווה, שנקראה "פחוות קרניים", כנראה עוד זכר לפחווה אשורית ובבלית בשם זה. גם בספר מקבים א' נזכרת העיר כאחד המקומות הראשונים שאליהם יצא יהודה המקבי לקרב, מיד לאחר טיהור המקדש וחנוכת המזבח.

יש המזהים את קרניים עם הכפר א-שיח' סעד שבגולן הסורי, לפי זיהוי אחר של אוסביוס.

==לקריאה נוספת==
* יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974, עמ' 21, 147.
* בנימין מזר עורך, הערך "עשתרות", האנציקלופדיה המקראית, כרך ו', עמ' 404–405
==הערות שוליים==

קטגוריה:כנען
קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט מנשה
קטגוריה:עבר הירדן המזרחי
קטגוריה:מקומות במכתבי אל-עמארנה
QRPedia

QRPedia היא מערכת המבוססת על אינטרנט סלולרי, אשר משתמשת בקודי QR על מנת להציג לגולשים תוכן מוויקיפדיה על-גבי צג המכשיר הסלולרי שלהם בשפת הממשק של המכשיר. QRPedia מוסיפה יכולות נוספות מעבר לאלה הקיימות בייצירת קודי QR המיצגים כתובות באינטרנט (URI).

== היסטוריה ==
קוד QRPedia בשימוש במוזיאון הלאומי למחשוב של בריטניה
ממציא ה-QRPedia הוא רוג'ר במקין (אנגלית: Roger Bamkin), יושב ראש ויקימדיה בריטניה, והאחראי על התיכנות הוא טרנס אידן (אנגלית: Terence Eden). קוד התוכנה פתוח ורישיונו, "רישיון MIT". התוכנה הושקה באפריל 2011, בסיור במסגרת מיזם ה"גלאם" עם המוזיאון האמנותי של דרבי. שם המיזם "QRPedia" הוא הלחם בסיסים של "QR" (ראשי התיבות באנגלית של Quick Response, "מענה מהיר") ו"פדיה" מ"ויקיפדיה". 

בינואר 2012 זכה מיזם QRPedia להיות אחד מארבעת המיזמים החדשניים ביותר בעולם הסלולר בבריטניה בשנת 2011 (מתוך 79 מועמדים) במסגרת התחרות "בריטניה חכמה". הקריטריון לזכייה הוגדר "יעילות, פשטות ופוטנציאל להשפעה עולמית". כתוצאה מכך, זכה המיזם להצגה ב"קונגרס הניידות העולמי" שנערך בברצלונה חודש לאחר מכן.

ב-18 בנובמבר 2013 הודיע הוועד המנהל של "ויקימדיה בריטניה" כי הושלמה העברת הבעלות על המיזם ועל כל הקניין הרוחני הקשור אליו, מרוג'ר במקין לידי עמותת ויקימדיה המקומית.

מיזם QRPedia נמצא בשימוש מוסדות ציבוריים באירופה ובארצות הברית. בין היתר, נעשה בו שימוש במוסדות הבאים:
* מוזיאון הילדים באינדיאנפוליס
* מכון ז'ואן מירו, לרבות תערוכה ניידת
* מוזיאון הספורט, אסטוניה
* גן החיות סופיה בסופיה, בולגריה

== אופן פעילות המערכת ==
כאשר משתמש סורק קוד QR למכשיר הסלולרי שלו, המכשיר מתרגם את הקוד לכתובת אינטרנט בדומיין qrwp.org, כאשר החלק האחרון של הכתובת (הנתיב) הוא שם הערך בוויקיפדיה. אז שולחת המערכת בקשה לערך הוויקיפדי בשפה המוגדרת כשפת הממשק במכשיר הסלולרי. 

שרת ה־QRPedia משתמש ב-API של ויקיפדיה על מנת למצוא את הערך בשפה הרלוונטית, ואם קיים, מחזיר את הערך המדובר בפורמט נוח לקריאה על מכשיר סלולרי. אם לא קיים ערך בשפה המבוקשת, המערכת נותנת למשתמש לבחור את השפה המועדפת, או לחלופין להשתמש בגוגל תרגום. בצורה הזו, קוד QR אחד יכול להביא להצגת את אותו הערך בכמה שפות. נוסף על כך, תוכנת QRPedia מאפשרת הצגה של נתונים סטטיסטיים על השימוש בה.

==ראו גם==
* מונמות'

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20110407082805/http://qrpedia.org/ QRPedia] - אתר האינטרנט של המערכת
* [https://archive.today/20120713074153/http://qrwp.org/stats.php?path=QRpedia Daily QRpedia Requests] - סטטיסטיקת לגבי השימוש במערכת
* יואב בורנשטיין, [http://www.calcalist.co.il/local/articles/0%2c7340%2cL-3570579%2c00.html הכפר הדיגיטלי], באתר כלכליסט, 10 במאי 2012

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנציקלופדיית ויקיפדיה
בוהק

בהלכה, בוהק הוא מראה לבן בעור בשרו של אדם, הפחות בדרגת הצבע הלבן מארבע מראות הנגעים, דומה למראה של קרום ביצת תרנגולת.

==הכלל==
בשונה מנגעים רגילים הבאים כתוצאה מעיפוש השבר, ה"בוהק" שהוא סוג של נגע טהור הוא כתם עור הנגרם כתוצאה מבעיות בעור ומסיבה זו אינו טמא. לפעמים, נקראים כל הנגעים בשם "בוהק" כשם מושאל.

כאשר מראה זה נתגלה בבשרו של אדם, הוא אינו טמא. ולא עוד, אלא אפילו אם נגע טמא גדל אלא שהחלק שבו התפשט הנגע הוא בצבע "בוהק" הנגע אינו טמא. הבוהק אף מקלקל את הנגע ואם הוא מפסיק בין שני חלקיו של הנגע לא ניתן לצרפם.

מצד שני, למרות שהבוהק אינו נגע, הוא גם לא נחשב "בשר חי" שעל פי ההלכה אם הוא נתגלה בצרעת הוא נחשב לסימן טהרה, ואינו בכלל האמור בתורה "ומחית בשר חי בשאת".

==לקריאה נוספת==
*בוהק, האנציקלופדיה התלמודית כרך ג' עמ' א - ב
==הערות שוליים==

קטגוריה:הלכות נגעים
משרד החוץ של יפן

משרד החוץ (ביפנית: 外務省, תעתיק: גאימוּ-שוֹ) הוא משרד בממשלת יפן האחראי על יחסי החוץ של המדינה. תחת חוקת יפן מ-1947 מחזיקה הממשלה בסמכות העליונה לניהול יחסי החוץ של המדינה, תחת פיקוח הדיאט. ראש הממשלה נדרש לדווח לדיאט אודות היחסים הבינלאומיים תקופתית, כשגם לבית הנבחרים וגם לבית היועצים יש ועדות בנושא יחסי החוץ. כל הסכם עם מדינה אחרת חייב באישור הדיאט. בתור ראש המדינה, ממלא קיסר יפן תפקיד טקסי בקבלת נציגים זרים ובאישרור ההסכמים שקיבלו את אישור הדיאט.

לאחר מלחמת העולם השנייה לא היו יחסי החוץ של יפן בסמכותו הבלעדית של משרד החוץ. בשל חשיבות הפן הכלכלי ביחסים, פעל המשרד בשיתוף פעולה עם משרד האוצר בנושאי מכס, כלכלה בינלאומית וכו'; עם משרד המסחר הבינלאומי והתעשייה בנושאי יבוא ויצוא; עם משרד החקלאות, היערנות והדיג בנושא זכויות דיג ויבוא של חקלאות זרה. 

אף על פי שמבחינה חוקתית שמורה זכות ההחלטה בנושאים מכריעים לראש הממשלה, לשר החוץ יש השפעה רבה והוא משמש יועץ לראש הממשלה בנושאי תכנון וישום מדיניות. לשר החוץ יש שני סגנים, כשאחד אחראי למשרד והשני משמש מתווך בין המשרד לדיאט. ניהול מדיניות החוץ מתחלק על פי רוב בין הלשכות הגאוגרפיות, העוסקות ביחסים עם מדינה ספציפית, לבין הלשכות הפונקציונליות, העוסקות ביחסים עם מספר מדינות. 

החל מספטמבר 2023, יוקו קמיקאווה היא שרת החוץ של יפן.

==קישורים חיצוניים==

* 

חוץ
יפן
משרד האוצר (יפן)

משרד האוצר (ביפנית: 財務省, תעתיק: זאימוּ-שוֹ) הוא משרד בממשלת יפן האחראי על קביעת המדיניות הכלכלית של יפן. מקורו של המשרד הוא באוֹקוּרה-שוֹ (大蔵省), ששימש אוצר המדינה בתקופת הייאן (המאה ה-6). כשנוסדה המערכת השלטונית המודרנית לאחר רסטורציית מייג'י, נוסד גם משרד האוצר בתור הגוף האחראי על כספי הציבור ועל נושאים מוניטריים. 

בעבר החזיק משרד האוצר בהשפעה רבה בתוך הממשלה, אך לאחר מספר שערוריות פיננסיות בשנות ה-90 החל לאבד אותה בהדרגה, בעיקר לאחר הקמת הסוכנות לשירותים פיננסיים. בנוסף, חוקק הדיאט של יפן את חוק בנק יפן ב-1998, שבמסגרתו עברה השליטה על המדיניות המוניטרית של המדינה לידי בנק יפן, דבר שהפחית עוד יותר מסמכויותיו של משרד האוצר. אף על פי כן, מקיים משרד האוצר היפני מדיניות סחר בינלאומי פעילה, ותורם לחיזוק דמויה של יפן כמעצמה כלכלית. 

העומד בראש המשרד הוא שר האוצר, חבר בדיאט של יפן שנבחר על ידי ראש הממשלה. נכון ל-17 באוגוסט 2015 ממלא טארו אסו תפקיד זה.

==קישורים חיצוניים==

* 

יפן
קטגוריה:יפן: כלכלה
אוצר
הסוכנות לשירותים פיננסיים

הסוכנות לשירותים פיננסיים (ביפנית: 金融庁, תעתיק: קינְיוּ-צ'וֹ) הוא ארגון הפועל תחת ממשלת יפן, ותפקידו הוא פיקוח על הבנקאות, על הבורסה לניירות ערך ועל תחום הביטוח במדינה במטרה לשמור על יציבות המערכת הכלכלית. הסוכנות נוסדה ב-2000, ובראשה עומד מנהל שפועל תחת שר האוצר. תחת סמכות הסוכנות נמצאות הוועדה למעקב אחר הסחר בניירות ערך ולשכת רואי החשבון של יפן.

משרדי הסוכנות נמצאים בטוקיו.

==ראו גם==
* משרד האוצר (יפן)
* בנק יפן

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.fsa.go.jp/en/index.html אתר הסוכנות]

קטגוריה:יפן: כלכלה
פארק לומפיני

פארק לומפיני (בתאית: สวนลุมพินี) הוא פארק השוכן במרכז בנגקוק, בירת תאילנד. שטחו של הפארק 576 דונמים.

הפארק מהווה ריאה ירוקה במרכז העיר, ומשמש לפנאי ונופש. בפארק אגם מלאכותי בו מתקני שיט בסירות, ומסלולי הליכה שאורכם כ-2.5 ק"מ המשמשים להליכה ולריצה. רכיבה על אופניים במסלולי הפארק מותרת רק בשעות הבוקר והצהריים המוקדמות, וזאת על מנת לאפשר להשתמש במסלולים כמסלולי הליכה בשעות הערב.

הפארק משמש כאתר להתעמלות טאי צ'י בשעות הבוקר המוקדמות.

בחודשי החורף נערכים בפארק קונצרטים של מוזיקה קלאסית המבוצעים על ידי התזמורת הסימפונית של בנגקוק.

==היסטוריה==
הפארק הוקם בשנות ה-20 של המאה ה-20 בהוראת מלך תאילנד ראמה השישי על שטחים שהיו בבעלות בית המלוכה. האתר נקרא על שם לומביני - מקום הולדתו של בודהא בנפאל. בעת הקמת הפארק היה הפארק מחוץ לתחומי העיר בנגקוק. כיום הפארק ממוקם בלב אזור העסקים הראשי של בנגקוק, בשכונת לומפיני, צפונית לדרך ראמה הרביעי, בין דרך ראטצ'אדאמרי, ודרך ויתאיו.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Lumphini Park.jpg
קובץ: Lpnp 08.JPG
קובץ:King Rama VI Monument at Lumphini Park.jpg
קובץ:Lpnp 03.JPG
קובץ:Bkk hwa par chair.JPG
קובץ:Chaipattana Aerator 13.JPG
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
*[http://www.gonomad.com/features/0602/lumpini.html תיאור הפארק באתר GoNOMAD]
* [http://www.shichor.co.il/%D7%91%D7%A0%D7%92%D7%A7%D7%95%D7%A7/%D7%A4%D7%90%D7%A8%D7%A7-%D7%9C%D7%95%D7%9E%D7%A4%D7%99%D7%A0%D7%99?cat=10 תיאור הפארק, באתר "שיחור"]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בנגקוק: פארקים
פארק המלכה סיריקיט

פארק המלכה סיריקיט (בתאית: สวนสมเด็จพระนางเจ้าสิริกิติ์ฯ) הוא פארק הממוקם במחוז העירוני צ'אטוצ'אק שבבנגקוק, בירת תאילנד. שטחו של הפארק 0.22 קמ"ר והוא ממוקם בסמוך לפארק צ'אטוצ'אק. הפארק נבנה בשנת 1992 בעקבות החלטה של ממשלת תאילנד משנת 1991, על גבי שטחים שהיו בבעלות רשות הרכבות של תאילנד. אבן הפינה של הפארק הונחה ב-12 באוגוסט 1992 - יום הולדתה של המלכה סיריקיט, והפארק נפתח לציבור ב-19 בדצמבר 1996.

הפארק מטופח במימון קרן פארק המלכה סיריקיט ומנוהל על ידי עיריית בנגקוק.

בפארק גן בוטני רחב ידיים הכולל מזרקות, ובריכות לוטוסים. האגם המרכזי של הפארק עוצב בצורה המשלבת בין האות S בשפה האנגלית לבין האות ส בתאילנדית - האות הראשונה של שמה של המלכה. בגן הבוטני מוצגים צמחים רבים האופייניים לתאילנד, כגון עצי בננה. בנוסף בגן מתחם של עצים המיצג את מפת תאילנד, ובו גדלים העצים האופייניים לכל אחד מ-76 מחוזות תאילנד בהתאם למיקום המחוזות. גן זה נחנך ב-10 באוגוסט 2001 בנוכחות מושל בנגקוק, סאמאק סונדאראווג'.

הפארק ממוקם בסמוך לתחנת מו צ'יט של הרכבת העילית של בנגקוק ולתחנת צ'אטוצ'אק של הרכבת התחתית של בנגקוק.

==קישורים חיצוניים==

* 
*[https://web.archive.org/web/20080515192631/http://www.thailandtraveltours.com/news/13-bangkok-queen-sirikit-park-bangkok.htm תיאור הפארק]

קטגוריה:בנגקוק: פארקים
נמל התעופה הבין-לאומי או. אר. טמבו

נמל התעופה הבינלאומי או. אר. טאמבו (באנגלית: OR Tambo International Airport) הוא נמל התעופה הבינלאומי של יוהנסבורג ע"ש אוליבר טאמבו. הנמל משמש כנמל הבית של מספר חברות תעופה דרום אפריקאיות ובהן: סאות' אפריקן איירווייז, מנגו וקולולה. תנועת הנוסעים בנמל בשנת 2018 עמדה על 21,231,510 נוסעים.

==היסטוריה==

==טרמינלים==

אזור ה-Check in בטרמינל B
בנמל התעופה פועלים שני טרמינלים, טרמינל A המשמש לטיסות פנים וטרמינל B המשמש לטיסות בינלאומיות. מספר חברות תעופה העבירו את כל דלפקי הבידוק לטיסות הפנים ולטיסות החוץ לטרמינל B.
אל על מפעילה לנמל מספר טיסות שבועיות מנמל התעופה בן-גוריון. הטיסות מבוצעות במטוסי בואינג 787.

==ראו גם==
* טיסה 34 של בריטיש איירווייז

== קישורים חיצוניים ==

* 

טאמבו
קטגוריה:יוהנסבורג: מבנים
קטגוריה:דרום אפריקה: שדות תעופה
משרד החינוך, התרבות, הספורט, המדע והטכנולוגיה (יפן)

משרד החינוך, התרבות, הספורט, המדע והטכנולוגיה (ביפנית: 文部科学省, תעתיק: מוֹנְבּוּקַגָאקוּ-שוֹ), או בשמו המקוצר MEXT, הוא משרד בממשלת יפן. משרד החינוך, התרבות והספורט נוסד עם כינון הממשלה המודרנית לאחר רסטורציית מייג'י ב-1871, ובינואר 2001 התמזגה הסוכנות למדע ולטכנולוגיה לתוך המשרד, שקיבל את שמו הנוכחי.

ממשלת יפן אחראית למערכת החינוך ומנהלת אותה באמצעות בירוקרטיה המפקחת על כל הבט בתחום. לפי החוק, נדרשים כל בתי הספר במדינה להשתמש בספרי לימוד המקיימים את חוקי תוכנית הלימודים שהציב המשרד.

העומד בראש המשרד הוא שר האוצר, חבר בדיאט של יפן שנבחר על ידי ראש ממשלת יפן, ונכון ל-17 באוגוסט 2015 ממלא הקובון שיממורה תפקיד זה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.mext.go.jp/english/ אתר משרד משרד החינוך, התרבות, הספורט, המדע והטכנולוגיה] 

חינוך, תרבות, ספורט, מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:משרדי חינוך
קטגוריה:משרדי תרבות
קטגוריה:משרדי ספורט
קטגוריה:משרדי מדע וטכנולוגיה
הדרך לג'נין

הדרך לג'נין (באנגלית: The Road to Jenin) הוא סרט דוקומנטרי משנת 2003 בבימויו של פייר רחוב, המתעד בעיקר את ההתמודדות עם הסכסוך במזרח התיכון. הדרך לג'נין הופק כנגד הנרטיב הפלסטיני ביחס לקרב בג'נין בשנת 2002, שהפלסטינים מכנים אותו "טבח ג'נין" (בערבית: مجزرة جنين). סרט זה הוא גם תגובה לסרטו של מוחמד בכרי, ג'נין ג'נין.

== רקע ==

במבצע חומת מגן, נכנס צה"ל לג'נין כדי לטהר אותה ממחבלים. במסגרת המבצע נהרסו עשרות בתים. לטענת הפלסטינים מאות אנשים חפים מפשע נהרגו במבצע ללא סיבה. הפלסטינים טענו שישראל ביצעה טבח בג'נין, טענות שהופרכו מאוחר יותר. הבמאי מוחמד בכרי ביים סרט "תיעודי" בשם ג'נין ג'נין שהתיימר להציג את האמת אודות הקרב בג'נין. בפועל, הסרט היה גדוש בשקרים גסים ועריכות מגמתיות שנועדו להציג את ישראל כטובחת בפלסטינים. כתגובה לג'נין ג'נין וטענות הפלסטינים יצר פייר רחוב את הסרט הדרך לג'נין.

== תוכן ==
סרטו של רחוב מתחיל זמן קצר לפני התחלת מבצע חומת מגן בג'נין בעקבות הפיגוע במלון פארק בליל הסדר בנתניה, שבו כ-30 אזרחים ישראלים נהרגו ו-140 נפצעו בפיגוע התאבדות. בתגובה לפיגוע ולשני פיגועים נוספים שקדמו לו, פתח צה"ל ב-29 במרץ 2002 במבצע חומת מגן.

לאורך הסרט רחוב מראיין פלסטינים בנושא הקרב בג'נין ומביך אותם כשהוא מפריך את השקרים שלהם. בין השאר הוא מתעד אותם מביימים ובודים סיפורים על פצועים ופשעי מלחמה תוך שהוא מתחזה לכתב חדשות צרפתי אוהד, המוכן לכאורה לקחת חלק בתרמית שלהם.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20100808165238/http://www.pierrerehov.com/jenin.htm הדרך לג'נין] באתר של פייר רחוב
* [https://web.archive.org/web/20091112111110/http://info.jpost.com/C003/Supplements/MOTY/art.11.html Movies of the Year Hannah Brown]
* [https://web.archive.org/web/20101203024421/http://kitmantv.blogspot.com/2009/08/jenin-massacring-truth.html Jenin - Massacring Truth, Frank Kitman © The Calgary Herald 2004]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2003
קטגוריה:סרטים תיעודיים העוסקים בסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:צה"ל בקולנוע
קטגוריה:הסברה ישראלית
משרד הבריאות, העבודה והרווחה (יפן)

משרד הבריאות, העבודה והרווחה (ביפנית: 厚生労働省, תעתיק: קוֹסֶיי-רוֹדוֹ-שוֹ) הוא אחד ממשרדי ממשלת יפן. 
המשרד נוצר כתוצאה ממיזוג בין משרד הבריאות והרווחה לבין משרד העבודה ב-6 בינואר 2001, במסגרת הרפורמות ליעול מוסדות הממשלה.

תפקידו של המשרד הוא לתכנן וליישם מערכות ומבנים חברתיים שיסייעו לאזרחים לאורך כל ימי חייהם, והוא אחראי על תחומים רבים החל מביטוח בריאות, דרך תעסוקה וכלה בסיוע בטיפול בילדים. המשרד אף אמון על פיקוח פיזור הרעלים של התעשייה ושל החקלאות, פיקוח על מוצרי מזון ותרופות, קביעת תקנים רפואיים בתחום המזון והתרופות ועוד.

העומד בראש המשרד הוא שר הבריאות, העבודה והרווחה, חבר בדיאט של יפן, ונכון ל-17 באוגוסט 2015 ממלאת נוריהיסה טמורה תפקיד זה.

==קישורים חיצוניים==

* 

בריאות, עבודה ורווחה
יפן
משרד החקלאות, היערנות והדיג (יפן)

משרד החקלאות, היערנות והדיג (ביפנית: 農林水産省, תעתיק: נוֹרין-סוּאיסאן-שוֹ) הוא אחד ממשרדי ממשלת יפן האחראי על פיקוח החקלאות, על היערנות ועל תעשיית הדיג. תפקידו העיקרי הוא קביעת תקנים לייצור מזון, פיקוח על שווקים והשבחת ופיתוח קרקעות.
== היסטוריה ==
המשרד נוסד ב-1881 בשם "משרד החקלאות והמסחר". ב-1925 עברו סמכויות המסחר למשרד המסחר, והמשרד קיבל את השם "משרד החקלאות והיערנות". בשנים 1945-1943 נסגר משרד המסחר בעקבות הלאמת כל התעשייה היפנית למען המאמץ המלחמתי, וחלק מסמכויותיו חזרו למשרד החקלאות והיערנות, שלתקופה קצרה קיבל שוב את שמו הישן. ב-1978 קיבל המשרד את שמו הנוכחי על מנת לייצג נכונה את תפקידו בהבטחת מזון בטיחותי לתושבי יפן, והגנה על היצרנים ועל הפועלים של תעשיות המזון. 

נכון ל-17 באוגוסט 2015 ממלא יושימאסה היאשי תפקיד זה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.maff.go.jp/e/index.html אתר משרד החקלאות, היערנות והדיג] 

חקלאות, יערנות ודיג
קטגוריה:משרדי חקלאות
משרד הכלכלה, המסחר והתעשייה (יפן)

משרד הכלכלה, המסחר והתעשייה (ביפנית: 経済産業省, תעתיק: קֶייזאי-סָנְגיוֹ-שוֹ), או בשמו המקוצר METI, הוא אחד ממשרדי ממשלת יפן. המשרד נוסד ב-2001 בעקבות רפורמות הייעול בממשלה, במהלכן נטמעו מספר סוכנויות כלכליות ממשרדים אחרים ב"משרד לסחר בינלאומי ותעשייה."

למשרד סמכויות רבות בנושא מדיניות הסחר הבינלאומי של יפן, בנושאי אנרגיה ובנושאי כלכליים אחרים. בעבר ספג המשרד ביקורת מצד גורמים כלכליים במערב, שטענו שהמשרד מונע תחרות הוגנת בשוקי המדינה, ומפלה לטובת היצרנים המקומיים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יפן: כלכלה
כלכלה, מסחר ותעשייה
קטגוריה:משרדי כלכלה
מישל חזנוויצ'וס

מישל חזנוויצ'וס (בצרפתית: Michel Hazanavicius; בהיגוי צרפתי: מישל אזנביסיוס, ) הוא במאי, מפיק ותסריטאי יהודי-צרפתי, הידוע בעיקר בשל סרטו "הארטיסט", זוכה פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר לשנת 2011 ושעליו גם זכה בפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר ובפרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר.

== ביוגרפיה ==
חזנוויצ'יוס נולד למשפחה יהודית אשר מוצאה בליטא. סבו וסבתו התיישבו בצרפת בשנות ה-20. לפני שהחל לביים סרטים עבד בטלוויזיה, תחילה בערוץ Canal+, כבמאי פרסומות, בין היתר עבור חברת ריבוק.

חזנוויצ'וס ניהל מערכת יחסים עם הבמאית וירג'יניה לויסון, עמה יש לו שני ילדים. הוא נשוי כעת לשחקנית ברניס בז'ו, ששיחקה במספר מסרטיו ובהם "הארטיסט". לזוג שני ילדים.

==פילמוגרפיה==
* 1999: "Mes amis"
* 2006: סוכן חשאי 117: קהיר, קן המרגלים (OSS 117 : Le Caire, nid d'espions)
* 2009: סוכן חשאי 117: אבוד בריו (OSS 117 : Rio ne répond plus)
* 2011: הארטיסט
* 2012: אמנות הבגידה (Les Infidèles)
* 2014: החיפוש
* 2017: יוצא מן הכלל
* 2022: קאט! <small>(אנ')</small>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים צרפתים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הבימוי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס ACTAA: הבמאי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לתסריט המקורי הטוב ביותר
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים צרפתים
קטגוריה:עורכי קולנוע יהודים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים צרפתים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים צרפתים
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-ליטאי
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1967
קטגוריה:זוכי פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לבמאי הטוב ביותר
סטפנו לורנציני

סטפנו לורנציני (באיטלקית: Stefano Lorenzini; נולד בסביבות 1652 בפירנצה, איטליה) היה רופא וחוקר ימי.

== חייו ==
לורנציני למד רפואה בפיזה וכירורגיה בבית חולים בפירנצה. בין מוריו היו פרנצ'סקו רדי, ניקולאוס סטנו ומשכילים בולטים אחרים. הוא חש תיעוב כלפי קוזימו השלישי דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה, לאחר שכלא אותו ואת אחיו לורנצו לורנציני, מתמטיקאי ידוע.

עבודתו "תצפיות על כרישים" (Osservazioni intorno alle torpedini) שפורסמה בפירנצה ב-1678, הציגה מחקרים יוצאי דופן בעומקם על פיזיולוגיה ואנטומיה של בעלי חיים, שהתבססו על נקודת מבט חדשה על מכניזם וחלקיקים שיושמה מאוחר יותר במחקרים על יצורים חיים. הוא התפרסם בזכות גילוי מה שקרוי היום אמפולות לורנציני, אברי חישה מיוחדים שיש לדגים מחוייצי זימים (כרישים וחתולי ים), הממוקמים בקדמת הראש ויוצרים רשת תעלות מלאות ג'ל.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1652
משרד הקרקעות, התשתיות, התחבורה והתיירות (יפן)

משרד הקרקעות, התשתיות, התחבורה והתיירות (ביפנית: 国土交通省, תעתיק: קוֹקוּדוֹ-קוֹצוּ-שוֹ) הוא אחד ממשרדי ממשלת יפן. המשרד נוסד כחלק מתהליך הרפורמות לייעול הממשלה שנערכו ב-2001, והוא תוצר של מיזוג משרד התחבורה, משרד הבינוי, הסוכנות לפיתוח הוקאידו והסוכנות הלאומית לקרקעות. המשרד אחראי על שליש מהחוקים והפקודות בחוק היפני והוא אחד המשרדים הגדולים ביותר בממשלה, מבחינת מספר עובדים. תחת סמכות המשרד נמצאים משמר החופים, השירות המטאורולוגי וסוכנות התיירות המרכזית של יפן. 

מטרות המשרד הן לפתח ולשמר את שטחי המדינה, תוך פיתוח תשתיות נרחבות, יישום המדיניות בתחבורה, קידום השירות המטאורולוגי ושמירה על בטיחות בנתיבי שיט. החל ב-2008 אחראי המשרד גם על תכנון ויישום מדיניות התיירות של המדינה.

נכון ל-17 באוגוסט 2015 ממלא אקיהירו מוטה את תפקיד שר הקרקעות, התשתיות, התחבורה והתיירות.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.mlit.go.jp/en/index.html אתר משרד הקרקעות, התשתיות, התחבורה והתיירות] 

קרקעות, תשתיות, תחבורה ותיירות
יפן
סול אינוויקטוס

ריקוע כסף של סול אינוויקטוס, [[המאה ה-3, המוזיאון הבריטי|ממוזער|שמאל]]מטבע של הקיסר [[פרובוס מ-280~. על המטבע מופיע סול אינוויקטוס רוכב על קוודריגה והכתובת "SOLI INVICTO" דהיינו "למען סול אינוויקטוס". שימו לב לכתר הזהה של האל ושל הקיסר|ממוזער|שמאל]]
180x180 פיקסלים
סול אינוויקטוס (בלטינית: Sol Invictus - השמש הבלתי מנוצח) היה אל השמש הרשמי של האימפריה הרומית לאחר שהקיסר אורליאנוס הוסיף את פולחנו לצד הדת הקיימת ב-274. החוקרים חלוקים בדעתם אם האל הוא חידוש של אל השמש הרומאי סול שנעבד בימי הרפובליקה (אך היה אל שולי יחסית לגלגולו המאוחר), אימוץ של האל ההודו-איראני מיתרה, או של האל האמסאי אלאגבאלוס שאת פולחנו ניסה הקיסר אלאגבאלוס לאמץ שנים קודם. אורליאנוס בנה בשדה מרס מקדש לכבודו של האל ויזם משחקים על שמו שנקראו ludi solis. פולחן האל נמשך גם לאחר מותו של אורליאנוס וקיסרים רבים אחריו השתמשו בדמותו וטבעו את דמותו על מטבעותיהם, עד למותו של קונסטנטינוס, אז התקבלה הנצרות כדת הרשמית.

דווקא קונסטנטינוס עצמו הרבה להשתמש בדמות האל. הוא הציג את עצמו כשולט בחסותו של סול אינוויקטוס, ועיטר את קשת קונסטנטינוס בשלוש דמויות נושאות נס עם דמות האל. כמו כן, נבנה שער הניצחון בזווית כזאת לפסל הענקי של סול אינוויקטוס שמחוץ לקולוסיאום, כך שהפסל יוצר רקע דומיננטי לקשת. קונסטנטינוס גם קבע את יום ראשון, שנחשב ליומו של אל השמש, כיום המנוחה הרשמי של האימפריה הרומית.

גם לאחר מותו של קונסטנטינוס המשיך פולחנו בצורה לא רשמית והתופעה הייתה רחבה עד כדי כך שאוגוסטינוס ראה צורך להטיף כנגדה. קיימות דעות שחג המולד נחגג ב-25 בדצמבר בהשפעתו של חג סול אינוויקטוס שהיה ביום ההיפוך החורפי - שחל בסביבות ה-21 בדצמבר.

סול אינוויקטוס מתואר בדרך כלל כחובש כתר מוקף קרניים המייצגות את קרני השמש. כתר דומה נראה לעיתים חבוש לראשי קיסרים וייתכן שמשמעות הדבר היא האלהתו של הקיסר. בדומה להליוס, אל השמש במיתולוגיה היוונית, נראה לעיתים גם סול אינוויקטוס רוכב על קוודריגה (מרכבה הרתומה לארבעה סוסים).

==ראו גם==
* סאטורנליה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלים רומיים
קטגוריה:אלי שמש
קטגוריה:חג המולד
לייז' באסקט

ההיכל הביתי קאנטרי הול סארט טילמן
לייז' באסקט (בצרפתית: Liège Basket) היא קבוצת כדורסל בלגית מהעיר לייז' במחוז ולוניה, המתמודדת בליגת העל הבלגית. 

== היסטוריה ==
המועדון נוסד בשנת 1967. בשנת 2000 ביצעה הקבוצה איחוד עם קבוצת "פלרון" . 

בעונות 2003/04, 2009/10, הגיעה הקבוצה עד לגמר הפלייאוף והפסידה לקבוצת ספירו שרלרואה.

הקבוצה משתתפת במסגרות האירופאיות מאז שנת 2001. בין היתר השתתפה ב: גביע קוראץ', גביע ספורטה והיורוצ'לנג'.
 
הקבוצה מארחת בהיכל קאנטרי הול את'יאס, הנקרא גם "קאנטרי הול סארט טילמן", ומכיל 5,600 מקומות ישיבה.

==תארים והישגים==
*הליגה הבלגית:
**מקום שני: 2004, 2010
**חצי גמר: 2006
*הגביע הבלגי:
**זכייה (1): 2004
*הסופרקאפ הבלגי:
**זכייה (1) 2009

== קישורים חיצוניים ==

* 
קטגוריה:קבוצות כדורסל בלגיות
קטגוריה:לייז': ספורט
המשרד לאיכות הסביבה (יפן)

המשרד לאיכות הסביבה (ביפנית: 環境省, תעתיק: קָנְקיוֹ-שוֹ) הוא אחד ממשרדי ממשלת יפן, והוא נוסד כחלק מתהליך הרפורמות לייעול הממשלה שנערכו ב-2001. המשרד אמון על שמירה על הסביבה הטבעית ביפן, ותפקידו הוא קביעה ויישום מדיניות בנושאי פסולת ומיחזור, זיהום אוויר, איכות המים והקרקעות במדינה ושמירה על הטבע ועל הפארקים הלאומיים.

השר לאיכות הסביבה הוא חבר בדיאט של יפן, ונכון ל-17 באוגוסט 2015 ממלאת יושיו מוצ'יזוקי תפקיד זה.

==קישורים חיצוניים==

* 

סביבה
קטגוריה:משרדי סביבה וטבע
משרד ההגנה (יפן)

משרד ההגנה (ביפנית: 防衛省, תעתיק: בּוֹאֶיי-שוֹ) הוא המשרד הגדול ביותר בממשלת יפן, מכיוון שהוא כולל גם את כוחות ההגנה העצמית של יפן. לפי החוקה נתון משרד ההגנה תחת סמכות אזרחית. המשרד נוסד ב-1 ביולי 1954, תחת השם "סוכנות ההגנה של יפן", וקיבל את שמו הנוכחי ב-9 בינואר 2007.

בניין משרד ההגנה שוכן ברובע שינג'וקו שבטוקיו, במקום בו עמדו בעבר האקדמיה הצבאית של איצ'יגאיה, שנבנתה ב-1874, המפקדה הכללי של הצבא הקיסרי היפני במהלך מלחמת העולם השנייה, והמפקדה של כוחות ההגנה היבשתיים לאחריה.

שר ההגנה הוא חבר בדיאט של יפן.

==מדיניות ההגנה==
משרד ההגנה פועל לקידום המטרות הבאות:
* סיוע לפעילות האומות המאוחדות וחתירה להשגת שלום עולמי
* שמירה על יציבות חיי אזרחי המדינה, עידוד פטריוטיות, ותוך כך ביסוס הביטחון הלאומי
* בניית יכולות הגנתיות, בהתאם לנסיבות הבינלאומיות והפנימיות
* טיפול בתוקפנות חיצונית בהתאם להסכמים עם ארצות הברית
* יישום מדיניות הגנתית בלבד
* הימנעות מהפכה למעצמה צבאית
* יישום מדיניות שלושת הלַאווים (יפן לא תחזיק, לא תייצר ולא תרשה הכנסת נשק גרעיני לשטחה)
* הגנה על הסמכות האזרחית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:משרדי ביטחון
הגנה
הוועדה הלאומית לביטחון הציבור

הוועדה הלאומית לביטחון הציבור (ביפנית: 国家公安委員会, תעתיק: קוֹקה קוֹאָן איאינְקאי) היא חלק מממשלת יפן. בראש הוועדה יושב שר הממונה על חמשת חברי הוועדה, אותם בוחר ראש הממשלה, בהסכמת שני הבתים של הדיאט של יפן. הוועדה פועלת באופן נפרד מהממשלה, אך היושב ראש שלה אחראי על תאום פעולותיה מול ראש הממשלה.

מטרת הוועדה היא הבטחת נייטרליות המשטרה על ידי הפרדת הכוח מהלחץ הפוליטי, והבטחת ניהולה התקין של המשטרה. הוועדה אף אחראית על סוכנות המשטרה הלאומית, ובסמכותה למנות ולפטר קציני משטרה בכירים לרבות ראש מחלקת משטרת המטרופולין של טוקיו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יפן: פוליטיקה
סוכנות המשטרה הלאומית (יפן)

סוכנות המשטרה הלאומית (ביפנית: 警察庁, תעתיק: קֶייסָצוּ-שוֹ, בראשי תיבות: NPA) היא סוכנות ממשלתית הפועלת תחת הוועדה הלאומית לביטחון הציבור, כחלק מזרועות ממשלת יפן, ומשמשת מרכז התיאום של משטרת יפן.

בניגוד למקבילתה האמריקאית, ה-FBI, אין לסוכנות המשטרה הלאומית שוטרים משלה, זאת מכיוון שתפקידה הוא לקבוע את התקנים ואת המדיניות של כוחות השיטור, אף על פי שבעיתות חירום או אסונות טבע רשאית הסוכנות לקבל את הפיקוד הישיר על כוחות המשטרה המקומיים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יפן: פוליטיקה
תוצרת הארץ (אלבום)

תוצרת הארץ הוא אלבום האולפן ה-23 של הזמר אריק איינשטיין, בשיתוף עם המוזיקאי שם-טוב לוי.<ref></ref> האלבום יצא לאור בשנת 1985 בחברת NMC. באותה השנה הפיקה הטלוויזיה החינוכית תוכנית רוויו הכוללת את רוב שירי האלבום. בתוכנית זו השתתפו איינשטיין, לוי, חלק מצוות הנגנים ומוני מושונוב.

זהו שיתוף הפעולה השלישי של איינשטיין ושם-טוב לוי, לאחר ששיתפו פעולה באלבומים "ילדים" ו"פסק זמן". האלבום מורכב ברובו משירים שכתב נתן אלתרמן, רובם בלחנים של לוי. שני לחנים לא נכתבו במיוחד עבור האלבום, והם גרסאות הכיסוי של איינשטיין לשירים "באר בשדה" ו"אליפלט". השיר "מאחורי השער"<ref></ref> הולחן קודם על ידי אבנר קנר, ואיינשטיין שר את הלחן הזה באלבום "ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ג'".
בין השירים הבולטים באלבום: "תוצרת הארץ", "משקפיים ורודות", "אליפלט" ו"אהבה חופשית".

אלבום זה הופק על ידי דליה און פריזנד.

== רשימת רצועות ==

== משתתפים ==
*אריק איינשטיין: שירה
*שם טוב לוי: פסנתר, חליל, קולות, הפקה מוזיקלית
*משה לוי: סינטיסייזר, אקורדיון
*מאיר ישראל: תופים
*גיל דור: גיטרות
*מיכה מיכאלי: גיטרה בס
*ירוסלב יעקובוביץ': סקסופון טנור
*פטר ורטהיימר: סקסופון אלט, קלרינט
*איתמר ארגוב: חצוצרה
*יוסי רוזנברג: טרומבון
*מוני מושונוב: קולות רקע
*מיכאל תפוח: מפיק
*עודד פנחסי: מפיק

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 1985
קטגוריה:אלבומי אריק איינשטיין
קטגוריה:אלבומי שם טוב לוי
קטגוריה:אלבומים משותפים
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
הוועדה לסחר הוגן

הוועדה לסחר הוגן (ביפנית: 公正取引委員会, תעתיק: קוֹסֶיי טוֹריהיקי איאינְקאי) היא ועדה בממשלת יפן, האחראית על אכיפת החוק למניעת מונופול.

ב-2004 ביקשה הוועדה מחברת מיקרוסופט לשנות את אחד הסעיפים בהסכם שלה עם עסקים מכיוון שלטענתה הדבר פגע בפעילותם של עסקים יפניים שניסו להוציא רישיון לשימוש בMicrosoft Windows.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יפן: פוליטיקה
קטגוריה:רשויות פיקוח
מנגו (חברת תעופה)

הסמל הקודם של החברה
מנגו (באנגלית: Mango) היא חברת תעופה זולה דרום אפריקאית המפעילה שרותי טיסות פנים בדרום אפריקה. החברה פועלת מנמל התעופה הבינלאומי או.אר טאמבו והיא חברת בת של סאות' אפריקן איירווייז. מנגו החלה למכור כרטיסי טיסה ב-30 באוקטובר 2006, וטיסתה הראשונה המריאה ב-15 בנובמבר 2006. החברה מנסה להתחרות בנתח השוק של קולולה. מנגו טסה ל-8 יעדים ברחבי דרום אפריקה, כאשר הקו העיקרי הוא בין קייפטאון ליוהנסבורג.

חברת התעופה הצטרפה לברית סטאר אליינס כשותפה מקשרת ברבעון השלישי של 2016 והיא מציעה לחברי SAA Voyager את היכולת לממש מיילים בעזרתה.<ref></ref>

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:black;background:#ff9933;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="2" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:190px;" | הערות
|- style="color:black;background:#ff9933;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|איירבוס A320-200
|2
|—
|178
|178
|
|-
|בואינג 737-300
|1
|—
|148
|148
|
|-
|בואינג 737-800
|14
|—
|186
|186
|
|-
!סה"כ
!17
!—
!colspan=3|
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות לטיסות חסך
קטגוריה:חברות דרום אפריקאיות
קטגוריה:דרום אפריקה: תעופה
קטגוריה:אפריקה: חברות תעופה
מסלול מעבר למסלול גאוסטציונרי

[[מסלול הוהמן. הקן הירוק הוא מסלול LEO והקו האדום הוא מסלול GEO. הקו המחבר ביניהם, הקו הצהוב, הוא מסלול GTO.]]
מסלול מעבר למסלול גאוסטציונרי (באנגלית: Geostationary transfer orbit), הנקרא בקיצור GTO, הוא מסלול הוהמן המשמש להגעה למסלול גאוסטציונרי (GEO), בדרך כלל ממסלול לווייני נמוך. זהו מסלול אליפטי מאוד, בעל אפוגיאה של 35,700 ק"מ, גובה מסלול ה-GEO, כאשר הפריגיאה יכולה להיות בכל גובה מחוץ לאטמוספירה, אך היא בדרך כלל לא יותר ממספר בודד של מאות ק"מ, כדי שניתן יהיה להשתמש במשגר חסכוני ככל הניתן.

נטיית מסלול ה-GTO היא הזווית שבין מישור המסלול ומישור קו המשווה של כדור הארץ. הנטייה נקבעת לפי קו הרוחב של אתר השיגור ואזימוט (כיוון) השיגור. על נטיית וחריגת המסלול להגיע לאפס כדי להשיג מסלול GEO. אם רק חריגת המסלול מגיעה ל-0, התוצאה היא מסלול גאוסינכרוני. מפני שהדלתא-V הדרוש לשינוי המישור יחסי למהירות המיידית, הנטייה והחריגה משונים בדרך כלל יחד, בתמרון יחיד באפוגיאה, אז המהירות היא הנמוכה ביותר. הדלתא-V הדרוש לשינוי הנטייה במעלה או במורד צומת המסלול מחושב כך:

<center>:<math>\Delta V = 2 V \sin \frac{\Delta i}{2}</math></center>

למסלול GTO טיפוסי, עם חצי ציר הראשי בגובה 24,582 ק"מ, המהירות בפריגיאה היא 9.88 ק"מ לשנייה ובאפוגיאה 1.64 ק"מ לשנייה, ולכן ביצוע שינוי הנטייה באפוגיאה הוא זול מאוד יחסית. בפועל, שינוי הנטייה בא יחד עם הכניסה למסלול הגאוסטציונרי (הפעלת מנוע רכב החלל), ולכן יש צורך בדלתא-V נוסף.

אפילו באפוגיאה, הדלק הנדרש להביא את נטיית המסלול לאפס, עלולה להיות משמעותית, ולכן לאתרי שיגור הקרובים לקו המשווה יתרון על אתרי שיגור וקוי רוחב אחרים. למרכז החלל קנדי, הנמצא 28.5° צפונית לקו המשווה, למרכז החלל הגיאני, הנמצא 5° צפונית לקו, ול-Sea Launch, המשגרת מהים, ממש על קו המשווה, יתרון משמעותי אם כן על פני אתרי שיגור רבים, בעיקר על פני אתרי שיגור רוסיים, הנמצאים בקוי רוחב גבוהים מאוד יחסית.

משגרי לוויינים וחלליות בדרך כלל מגיעים למסלול GTO ישירות, אך רכב חלל הנמצא במסלול LEO יכול להיכנס למסלול GTO על ידי הפעלת מנועיו כך שמהירותו תגדל. תהליך זה בוצע כאשר שוגרו לוויינים וגשושיות מעל גבי מעבורות החלל האמריקאיות. לוויינים וגשושיות אלו נשאו עימם מנוע שהופעל כשהגיע רכב החלל לפריגיאה, וכאשר מעבורת החלל התרחקה למרחק ביטחון.

אף על פי שלמשגרים רבים ישנה היכולת לשאת מטענים היישר למסלול GEO, רובם משמשים לשיגור מטענים למסלול GTO, אז המשגרים נפרדים מרכב החלל. לאחר מכן מנוהלים התמרונים ממרכז הבקרה מכדור הארץ, או באופן אוטומטי על ידי החללית. המסע בן חמש השעות אל האפוגיאה הראשונה, עלול להיות ארוך יותר מאורך חיי הסוללה של המשגר, והתמרון מבוצע לפעמים באפוגיאה מאוחרת יותר. האנרגיה הסולארית הניתנת לשימוש בחלל, תומכת בחללית לאחר היפרדותה מהמשגר. מלבד זאת, משגרים רבים משוגרים כיום עם מספר לוויינים קטנים נוספים, מלבד למטען הראשי, זאת כדי לצמצם עלויות, ושימוש במשגר בצורה זו מפשט את המשימה כאשר המטענים מיועדים למסלולים שונים.

בגלל השימוש במשגרים בצור זה, מקובל לציין את מסת המטען (ללא מנוע ההאצה) אותו יכול המשגר לשאת למסלול LEO (משם רכב החלל ימשיך במסלול GTO אל עבר GEO) בנפרד, תחת ההגדרה "כמות המטען למסלול GTO".

==ראו גם==
* מסלול קוטבי
* מסלול לווייני בינוני
* מסלול הוהמן

קטגוריה:מדעי החלל
קטגוריה:מסלולים סביב כדור הארץ
נוזקות בלינוקס

נוזקות בלינוקס כוללות וירוסים, סוסים טרויאנים, תולעים, וסוגי תוכנות מזיקות נוספות, המשפיעות על מערכות ההפעלה ממשפחת לינוקס. לינוקס, יוניקס, ומערכות דמויות יוניקס.

מספר הנוזקות הידועות ללינוקס נמצא בעליה מתמדת, זאת כתוצאה משתי סיבות מרכזיות:

* האבטחה של מערכת ההפעלה חלונות ושל מנועי EDR ואנטי-וירוס המיועדים עבורה והאטרקטיביות היחסית של לינוקס שבה פחות נהוג להתקין מערכות הגנה.
* עלייה איטית של מנועי אבטחה בלינוקס המגלים נוזקות חדשות שלא היו מוכרות קודם לכן. 

==גישת משתמש Root==
במערכות ההפעלה ממשפחת לינוקס ובמערכות דמויות יוניקס, מיושמת לרוב גישת שני משתמשים. משמעות הדבר היא כי ניתן לגשת למחשב כמשתמש רגיל - מצב בו לא ניתן לערוך שינוי קריטי בקובצי המערכת, ולעומתו - ניתן לגשת בגישת מנהל (root) באמצעות סיסמה - מצב בו ניתן לשנות קובצי מערכת. ברירת המחדל של מערכות הפעלה אלו היא גישת משתמש רגיל, בשל כך נוזקה שהופעלה בהרשאת משתמש שאינו root, תוכל להזיק אך ורק לקובצי המשתמש אך לא לקבצים הקריטיים לליבת מערכת ההפעלה. מצב זה מונע אף את התבססות הווירוס במערכת ומכאן את הפצתו אל מערכות אחרות.

== ראו גם ==

* Linux.Wifatch
* Linux.Darlloz
* Remaiten
* [https://www.welivesecurity.com/2018/10/11/new-telebots-backdoor-linking-industroyer-notpetya/ Exaramel]

==קישורים חיצוניים==
[http://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-2976721,00.html מבחן האבטחה: לינוקס מול Windows] באתר ynet

קטגוריה:לינוקס
קטגוריה:אבטחת מידע
קטגוריה:תוכנות זדוניות
גבינה בולגרית

גבינה בולגרית (בולגרית: сирене, מקדונית: сирење, אלבנית: djathë i bardhë) היא סוג של גבינה מלוחה שמקורה בדרום מזרח אירופה, והיא פופולרית במיוחד בבולגריה, טורקיה, גאורגיה, ומקדוניה הצפונית. הגבינה עשויה חלב עיזים, חלב פרה או חלב כבשים, ולעיתים עירוב של כמה סוגי חלב יחד. מרקם הגבינה מתפורר ומחוספס ואחוז השומן הנפוץ בישראל הוא בין 5%–24%. הגבינה משמשת לסלטים, אפייה וכן בצורתה הטבעית.

קיימת נטייה לבלבל בין גבינת הפטה לגבינה הבולגרית, אך תהליך הייצור שלהן וטעמן שונים. הבולגרית עוברת כבישה והיא יותר קשיחה, לעומת הפטה שנוטה להתפורר.

==קישורים חיצוניים==

בולגרית
קטגוריה:המטבח הבולגרי
שיחור הוצאה לאור

שיחור הוצאה לאור בע"מ היא הוצאת ספרים ישראלית, העוסקת בעיקר בהוצאה לאור של מדריכי טיולים.

מיכאל שיחור יסד את ההוצאה בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20. במהלך שנות פעילותה הפיקה החברה למעלה מ-45 מדריכי טיולים לערים ולארצות בעולם. המדריכים תורגמו ל-11 שפות והופצו במיליוני עותקים בישראל ומחוצה לה.

ביולי 2010 השיקה ההוצאה את סדרת המדריכים החדשה הכוללת:
*מד צפיפות - המראה בספר, בסמוך לאתר, מהי מידת הצפיפות בכל שעה ושעה של היום.
*מד גילאים - מד התאמת האתרים לגיל הילדים, מחולק לארבעה טווחי גילאים שונים של הילדים, (2-5, 5-10, 10-13, 13-17). מד הגילאים מאפשר זיהוי והתאמה מהירה של האטרקציות לילדים על פי החלוקה – מתאים, אפשרי או לא מתאים.	
*מפה נפתחת – מפת העיר (מקופלת) מוצמדת לכריכת הספר וכוללת את סימון המסלולים המומלצים שבספר. בנוסף, כוללת המפה הגדלה של מרכז העיר ואף את מפת התחבורה הציבורית ואינדקס רחובות מפורט.
*מדבקות צבעוניות לסימון עמודים חשובים במדריך. עשרות המדבקות מחולקות על פי קטגוריות (לא להחמיץ, אוכל ושתייה, טיפ חשוב, ילדים ואף מדבקות חלקות להתאמה אישית). המדבקות הן רב שימושיות וניתן להדביק ולהסיר אותן מספר רב של פעמים.
*חוברת תקופתית המצורפת לספר וכוללת המלצות על אירועים, בילויי וחיי לילה, מסעדות, בתי מלון קניות ועוד.

בשנת 2009 החלה ההוצאה לפתח תכנים דיגיטליים שכללו, בין היתר, אפליקציית תיירות לטלפונים חכמים ולמכשירי אייפד.

שלושה דורות בעיצוב העטיפה של "מדריכי שיחור". מימין: 1993, במרכז: 2001, משמאל: 2011.

==ספרים ופרסומים נוספים==
* "אטלס אנציקלופדי : נופים, ארצות, ערים, מפות", בחמישה כרכים.
* סדרת מדריכים לאורח חיים בריא, שנכתבה בשיתוף מכבי שירותי בריאות.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.shichor.co.il/ אתר הוצאת "שיחור"]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:מדריכי טיולים
רוזוול (סדרת טלוויזיה)

רוזוול (באנגלית: Roswell) היא סדרת מדע בדיוני אמריקאית אשר פותחה, הופקה ונכתבה על ידי ג'ייסון קאטימס. הסדרה עלתה לשידור לראשונה ב-6 באוקטובר 1999 ברשת השידור האמריקנית The WB, כאשר העונה השלישית והאחרונה של הסדרה שודרה ברשת השידור האמריקנית UPN. הפרק האחרון של הסדרה שודר ב-14 במאי 2002.

הסדרה מבוססת על סדרת הספרים "Roswell High" מאת מלינדה מץ העוסקת בהרפתקאותיהם של שלושה חייזרים דמויי אנוש וחבריהם אשר לומדים בתיכון ברוזוול שבניו מקסיקו.

בישראל הסדרה שודרה בערוץ 3 בכבלים במהלך העשור הראשון של המאה ה-21.

== עלילה ==
הסדרה התמקדה בהרפתקאותיהם של שלושה חייזרים דמויי אנוש שחלליתם התרסקה ברוזוול שבניו מקסיקו ובמערכת היחסים שבין החייזרים לאוכלוסייה המקומית.

את שלושת החייזרים מגלמים ג'ייסון בהר (בתפקיד מקס אוונס), קת'רין הייגל (בתפקיד איזבל אוונס) וברנדן פהר (בתפקיד מייקל גרוין).

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:סדרות מדע בדיוני אמריקאיות
קטגוריה:חוצנים
קטגוריה:The WB
בית החולים לחיות בר

ירקון בבית החולים]]
בית החולים לחיות בר הוא בית חולים וטרינרי המעניק טיפול, במידת הצורך, לחיות הבר של ארץ ישראל. מבנה בית החולים ממוקם בספארי ברמת גן, הוקם על ידי ד"ר יגאל הורוביץ שניהל אותו במשך 17 שנים, וכיום מנוהל על ידי הווטרינר פרופ' דודו אשחר. בית החולים הוא שיתוף פעולה בין ספארי ורשות הטבע והגנים בשיתוף עם עמותת המרכז הישראלי לשיקום חיות בר.

זהו בית החולים היחיד לחיות בר הפועל בישראל, ומטרתו לתת טיפול וטרינרי הולם עבור חיות בר פגועות ולהשיבן חזרה לטבע במידת האפשר. בנוסף לטיפול בבעלי החיים, בית החולים הוא גם גוף חינוכי ומחקרי ששואף להעמיק את הידע הרפואי והשיקומי בטיפול בבעלי החיים ולהעלות למודעות הציבור נושאים סביבתיים שונים.

== היסטוריה ==
תחילתו של בית החולים לחיות בר, בשנת 1990, אז הוקם ביוזמתו של ד"ר יגאל הורביץ ובשיתוף הספארי, רשות הטבע והגנים והעמותה לשיקום חיות הבר בישראל. בגלגולו הקודם בית החולים הוקם בגן הזואולוגי באבו כביר, ולאחר שנסגר ד"ר הורוביץ הקימו מחדש בספארי. 

מבנה בית החולים נחנך בשנת 2010 ובו חדר טיפולים, חדר ניתוח, חדר הדמיה, מעבדה רפואית וחדר התאוששות. ביומן בית החולים ניתן לקרוא על חלק מבעלי החיים שהגיעו לטיפול ולעקוב אחרי תהליך השיקום שלהם. לאורך השנים התפרסמו כתבות רבות על פעילות בית החולים כמו גם פינה קבועה בתוכנית הבוקר של ערוץ 10 ולאחריו 13 על סיפורי בית החולים. במשך 5 שנים צולם צוות בית החולים לסדרה "להציל את חיות הבר" עבור ערוץ החינוכית ב"כאן" תאגיד השידור

מאז הקמתו של בית החולים טופלו בו למעלה מ-50,000 חיות בר.

== חיבולנס ==
ה"חיבולנס" (הלחם מילים של חי ואמבולנס) הוא מערך מתנדבים של רשות הטבע והגנים שנוצר על מנת להעביר חיות בר מוגנות פגועות מכל רחבי הארץ, אל בית החולים לחיות בר.

== בקולנוע ובטלוויזיה ==
החל משנת 2016 התפרסמה בקביעות פינת טלוויזיה על סיפורי בית בחולים לחיות בר בתוכנית העולם הבוקר, בהגשת דוברת הספארי. כמו כן, התפרסמו סרט וסדרה על המתרחש בבית החולים.

=== להציל את חיות הבר ===

להציל את חיות הבר היא סדרה תיעודית העוקבת אחר בית החולים לחיות בר של הספארי ורשות הטבע והגנים המשודרת בטלוויזיה החינוכית החל מאפריל 2018. 20 פרקי הסדרה, המקוריינים באופן הומוריסטי על ידי קובי פרג', מלווים את האנשים שעוסקים בהצלת מגוון חיות הבר ובהשבתן בחזרה אל הטבע. הסדרה עוקבת אחר צוות בית החולים, פקחי רשות הטבע והגנים, האזרחים שמוצאים את חיות הבר הפגועות וכמובן אחר בעלי החיים בתהליך החלמתם וחזרתם הביתה אל סביבתם הטבעית.

=== פרא ===

במשך שלוש שנים עקבו אוריאל סיני ודנאל אל-פלג אחרי המתרחש בכותלי בית החולים לחיות בר בספארי ברמת גן ובמאבק של המטפלים להציל את חיות הבר הפצועות בתקווה להשיבן בחזרה לטבע. הסרט יצא ב-2018 לסינמטק והוקדש למטפל הראשי שמוליק לנדאו ז"ל, ששימש בתפקיד ראשי בסרט, לצד אריאלה רוזנצוויג, וטרינרית בבית החולים.

== ראו גם ==
* בית החולים הווטרינרי האוניברסיטאי
*למען חיות הבר
*המרכז הארצי להצלת צבי ים

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.youtube.com/watch?v=km63V44DLFM// סרטון בית החולים לחיות בר]
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=-tOYI6dPMRY&list=PL51YAgTlfPj5mKQVig9eZfIzSreJ3uU0r פרקי הסדרה "להציל את חיות הבר"]
* 
* 

== הערות שוליים ==

חיות בר
קטגוריה:ישראל: וטרינריה
קטגוריה:הספארי ברמת גן
קטגוריה:רשות הטבע והגנים
קטגוריה:שמירת הטבע בישראל
חיים קרייזווירט

הרב חיים קרייזווירט (נהגה: קְרֵיזְוִירְט, נכתב גם: קרייזווירטה; ב' בטבת ה'תרפ"א, 1920 – ט"ז בטבת ה'תשס"ב, 31 בדצמבר 2001) היה רבה של "קהילת מחזיקי הדת" באנטוורפן במשך כחמישים שנה.

==קורותיו==
נולד בוויניץ' שבגליציה ביום ב' בטבת ה'תרפ"א (1920), למרא דאתרא הרב אברהם יוסף קרייזווירט. למד בישיבת חכמי לובלין, וכונה "העילוי מקראקא". בשנת ה'תש"א (1941) עלה לארץ ישראל. נישא לשרה (נפטרה ביוני 2012), בת הרב אברהם גרודזינסקי, משגיח ישיבת סלובודקה. במשך מספר שנים התגורר בירושלים. למד בבית מדרש לתורת ארץ ישראל בפתח תקווה. לאחר קום המדינה היגר לארצות הברית והיה ראש ישיבה בישיבת סקוקי, שליד שיקגו.

בשנת ה'תשי"ד (1954) התמנה כרבה של "קהילת מחזיקי הדת" באנטוורפן, הקהילה החרדית המרכזית בעיר. כונה לעיתים "רבה של אנטוורפן". בשנת 1957 ביקר באמריקה, שם קיבלו את פניו מאות אנשים בשיקגו ובניו יורק.

בשנות ה-70 חלה במחלת הסרטן, והבריא.

היה נשיא ישיבת מרכז התורה בירושלים, בראשה עומד חתנו הרב פנחס זליבנסקי.

נפטר באנטוורפן בט"ז בטבת ה'תשס"ב (2001) והובא לקבורות בהר המנוחות בירושלים. את מקומו מילא הרב אליהו שטרנבוך.

בנו הרב דב צבי קרייזווירט עמד בראשות ישיבת "תורת חיים" שייסד על שם אביו ברוממה.

== הערכה ==
בשנת ה'ת"ש, בגיל 20, כתב עליו הרב אברהם דוב כהנא שפירא:

==לקריאה נוספת==
*שמואל אברהם נוסבוים, מים חיים, אנטוורפן ה'תשע"ו

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:ראשי ישיבה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי ישיבת חכמי לובלין
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:שיקגו: רבנים
קטגוריה:אנטוורפן: רבנים
קטגוריה:משפחת גרודזינסקי
קטגוריה:ילידי 1918

קטגוריה:נפטרים ב-2001
רוקפור-סור-סולזון

רוקפור-סור-סולזון (בצרפתית: Roquefort-sur-Soulzon, באוקסיטנית: Ròcafòrt) היא עיירה במחוז אוורון בדרום צרפת. העיירה ממוקמת על רמת לזראק, ומפורסמת בגבינת הרוקפור, אשר מיוצרת בה.

חלק נכבד ממקומות התעסוקה בעיירה קשורים לייצור הגבינה (בעיקר גידול כבשים עבור החלב המשמש את הגבינה). סמוך לעיירה נמצאות מספר מערות הנושאות את השם מערות קמבלו (Cambalou). המערות הללו בעלות תנאים אקלימיים ייחודיים, אשר תרמו להיווצרות זן העובש Penicillium roqueforti, המאפיין הייחודי של גבינת הרוקפור.
בתחילת המאה ה-14, צו של המלך שארל השישי העניק לעיירה לראשונה בלעדיות בייצור הגבינה. הצו הנוכחי, שנכנס לתוקף ב- 1925, הרחיב את גבול הבלעדיות גם ליישובים אחרים בסביבה, מה שגרם להצטמצמות האוכלוסייה בעיירה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מידי פירנה: ערים
אברהם יוסף קרייזווירט

הרב אברהם יוסף קרייזווירט (ח' באייר תרל"ו, 1876 – ט"ו בתשרי תש"ב, 1941) היה רבה של וואויניטש שבגליציה, מחבר הספר בית אברהם.

==קורותיו==
נולד במגנישוב שבפולין לרב יעקב שרמן, מצאצאי הרב חיים רפופורט, רבה של לבוב. בשנת תרס"ה (1905) עבר לגליציה והתיישב בעיר וואויניטש. נישא לפרלה, בתו של רבי אהרן קרייזווירט מוואיניטש. לאחר נישואיו שינה את שם משפחתו כשם משפחת חותנו. כעבור זמן התמנה למרא דאתרא. בשנת תרס"ט הוציא את ספרו "בית אברהם".

חיבוריו "שו"ת מהרי"א" ו"שמלה רחבה" על הלכות טרפה עמדו לצאת לאור, אך נאבדו בתקופת השואה.

במלחמת העולם השנייה עבר לקוז'ניץ, שבסמוך לעיירת הולדתו. בתחילת שנת תש"ב הובל למחנה ההשמדה טרבלינקה, שם נספה עם אשתו וארבעת ילדיו. בנו, הרב חיים קרייזווירט, הוא היחידי שניצל מכל משפחתו.

קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה טרבלינקה
קטגוריה:רבנים שנספו בשואה