OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דניאל סטיל

חתימתה של דניאל סטיל
דניאל פרננדה דומיניק שוליין-סטיל (; נולדה ב-14 באוגוסט 1947 בעיר ניו יורק, במדינת ניו יורק) היא סופרת ותסריטאית אמריקאית ממוצא יהודי, הכותבת בעיקר רומנים. רבים מספריה הם רבי מכר.

את ספריה אפשר לתאר ככתובים בז'אנר הרומן הרומנטי. סטיל מכרה למעלה מ-530 מיליון עותקים מספריה (עד שנת 2005). הם הופיעו ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס יותר מ-390 שבועות ו-21 מספריה עובדו לטלוויזיה.

ספריה של דניאל סטיל תורגמו ל-43 שפות.

סטיל נולדה בארצות הברית לאב מהגר יהודי-גרמני ולאם נוצרייה ילידת-פורטוגל. היא גדלה כקתולית ואף רצתה להיות נזירה בצעירותה. אימה הייתה בתו של דיפלומט. היא החלה לכתוב בהיותה ילדה, ובשנות נעוריה החלה לכתוב שירים. היא סיימה את לימודיה באוניברסיטת Lycée Français de New York בשנת 1965. בגיל 19 סיימה לכתוב את הרומן הראשון פרי עטה אך זה ראה אור לראשונה רק בשנת 1973.

== תסריטים ==

*הטבעת (1996) - של הבמאי ארמאנד מסטרויאני

== מספריה שראו אור בעברית ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* [http://www.randomhouse.com/features/steel/ דף הבית של דניאל סטיל]
* 
* 

קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1947
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
אריה אירופי

אריה אירופי (שם מדעי: Panthera leo europaea) הוא תת-מין של האריה, אשר חי בעבר בדרום אירופה ונכחד ממנה לפני קרוב ל-1,900 שנים. האריות האירופים משויכים בדרך כלל תחת תת-המין האסייתי (Panthera leo persica), אולם ישנם מדענים הרואים אותם בתור תת-מין נפרד.

בנוסף, ישנה השערה לפיה האריות האירופים הם השריד האחרון של אריה מערות אירופי (Panthera leo spelaea). אולם, דבר זה נחשב כבלתי סביר מכיוון שבאיורים ובתבליטים היסטוריים נראה האריה האירופי עם רעמה גדולה, בעוד בכל האיורים ההיסטוריים מאויר אריה המערות ללא כל רעמה.

==תחום תפוצה==
תחום תפוצתו ההיסטורי של האריה האירופי כלל את חצי האי האיברי, אוקסיטניה, איטליה וחבל הבלקן. עד הכחדתו, היה תת-מין זה בעל התפוצה הצפונית ביותר מבין תת-המינים של האריה. בית הגידול בו הוא חי היה בעל אקלים ים תיכוני ויערות ממוזגים. ככל הנראה היה טרפו הביזון האירופי, האייל הקורא, שור הבר, איילים ופרסתנים אירופים נוספים.
בשל הזמן הרב שחלף מאז הכחדתו ידוע אודותיו מעט מאוד. אריסטו והרודוטוס כתבו כי ניתן למצוא אותו באזור הבלקן בסביבות שנת 500 לפני הספירה. כאשר חשיארש הראשון עבר במקדוניה בשנת 480 לפני הספירה, מספר גמלי משא שבבעלותו נטרפו בידי אריות אירופים.

==הכחדה==
מעט לפני שנת 20 לפני הספירה נכחדו האריות האירופים מאיטליה ומהאזורים הסמוכים לה. בשנה הראשונה לספירה הוא נכחד ממערב אירופה. בסביבות שנת 70 לספירה הייתה תפוצתו מוגבלת לאזור צפון יוון, באזור שבין הנהרות הליאקמון לנסטוס. אוכלוסיית האריה האירופי נכחדה סופית עם היעלמותו ממזרח אירופה בשנת 100 לספירה. לאחר הכחדתו היו האריות האסייאתיים ששרדו באזור הקווקז לנציגים היחידים של האריה שנותרו באירופה, עד למאה ה-10 לערך.

האריה האירופי נכחד עקב ציד, ניצול-יתר ותחרות עם כלבי פאריה. ציד אריות היה נוהג מקובל בחברה היוונית ובחברה הרומאית וישנן עדויות לכך במיתולוגיה היוונית בסיפורי הרקולס. מבין תת-מיני האריה, ניצודו דווקא האריות האירופים בשל תפוצתם, שכן הם היו קרובים יותר ליוונים ולרומאים מבחינה גאוגרפית. זאת ועוד, האריה האירופי התחרה על מזונו יחד עם טורפי-על אירופיים אחרים כמו הזאב וכלבי הבר שצמצמו את המזון שהיה נגיש לו. האריה האירופי, יחד עם האריה האסייתי והברבארי, נתפס למטרות ניצול בקרבות הגלדיאטורים. האריה האירופי נאלץ להילחם נגד הגלדיאטורים, טיגריסים כספיים, שורי בר ודובים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אריה
קטגוריה:יונקים שהוכחדו בידי האדם
קטגוריה:אירופה: יונקים שנכחדו
קטגוריה:בעלי חיים שנכחדו מאז 1500
יגאל קמחי

יגאל קמחי (17 בינואר 1915 – 30 בספטמבר 1993) היה סופר עברי, מתרגם ועורך.

==ביוגרפיה==
יגאל קמחי, בנו היחיד של הסופר דב קמחי ואשתו רינה, נולד בירושלים. לאחר סיום לימודיו יצא ללונדון ולמד שם עיתונאות. ידיעת האנגלית שלו הביאה אותו לכהן כמתרגם בכיר במזכירות הראשית של ממשלת המנדט הבריטי. הוא שימש בתפקידו זה בין השנים 1942-1936.

בשנת 1942 התגייס יגאל קמחי לצבא הבריטי ושירת בחיל האוויר במזרח התיכון ואחר כך גם באיטליה. לימים פרסם סיפורים קצרים ראשונים, מהווי היהודים הארצישראלים בצבא הבריטי. בגמר מלחמת העולם השנייה התגייס קמחי לארגון ההגנה, ועם פרוץ מלחמת העצמאות שירת בצה"ל.

בדצמבר 1948 מונה למזכירו הפרטי של הנשיא הראשון, חיים ויצמן, ושוחרר מצה"ל. הוא כיהן בתפקיד עד מאי 1951, אז מונה לסגן מנהל של לשכת נשיא המדינה. מיד לאחר פטירתו של ויצמן פרסם ספר זכרונות על חוויותיו עם הנשיא שחלקים ממנו פורסמו בעיתונות. כשפרש מהשירות הציבורי עבר יגאל קמחי לעסקים פרטיים.

קמחי החל לפרסם סיפורים קצרים, ארצישראלים, כבר בסוף שנות השלושים, וחבר לקבוצת הסופרים הצעירים, ילידי הארץ ברובם, שלימים כונו "דור הפלמ"ח". בשנת 1944 הוציא את ספרו הראשון, "אוהלים", בו כינס את סיפוריו המוקדמים. כסופר לא התבלט קמחי בין סופרי דור הפלמ"ח. אבל הוא התפרסם כמתרגם מאנגלית של כמה מהספרים החשובים של התקופה.

==ספרי יגאל קמחי==
*אהלים, סיפורים מאי-שם, מסדה, ירושלים תש"ד 1944.
*מעבר לקווים, רומן, ליריק, רמת גן 1987.
*הנשיא הראשון, פרקים בחייו של חיים ויצמן, מסופרים בידי יגאל קמחי, מי שהיה מזכירו הפרטי, משרד הביטחון, תשנ'ד 1994.

==מתרגומיו של יגאל קמחי==
* לסי חוזרת הביתה, מאת אריק נייט, אחיאסף, 1946
* תולדות הלחם, ששת אלפים שנות ציויליזציה, מאת יעקב הינריך אדוארד, ניומן תל אביב, תש"' 1950.
* קשר ההנאה , השקפה חדשה על חיי המין, מאת ויליאם מסטרס וירג’יניה ג’ונסון, בשיתוף עם רוברט לוין, ערכה פ’ חותם, עם עובד תל אביב, תשל'ח 1977.
* צפיית שיא, מאת ג’ואן קולינס, כנרת תל אביב, 1989.
* אחרי פגישת מחזור , מאת רונה יפה, כנרת חולון, 1987.
* אליס איילנד, רומן, מאת פרד מסטרד סטיוארט, מזרחי, תל אביב, 1986.
* אנשי צבא ומדינאים במלחמה הקרה, מאת ריצ’רד ק. באטס, משרד הביטחון 1981.
* אצילי ממון, רומן, מאת ג’רום ויידמן, מזרחי תל אביב, 1988.
* בחלוף ימי סגריר, רומן, מאת סינתיה פרימן, מזרחי תל אביב, 1990.
* הדבורה קלודיה, מאת ג'ון פרישויק לימינג, צ'צ'יק תל אביב, 1955.
* היה שלום, מיסטר צ'יפס, מאת ג’יימס הילטון, ירושלים 1947.
* היו זמנים באמריקה, מאת לי הייז, תל אביב מודן 1985.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:סופרי דור הפלמ"ח
קטגוריה:מחברי סיפורים קצרים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1993
גו גו דולס

גו גו דולס (אנגלית: The Goo Goo Dolls) היא להקת רוק אלטרנטיבי שהוקמה בשנת 1986 בעיר באפלו, ניו יורק. חברי הלהקה הם ג'וני רזניק (זמר, גיטרה), רובי טאקאק (בס) ומייק מלינין (תופים).
== היסטוריה ==
בתחילת דרכם נקראה הלהקה "Sex Maggots", אך כאשר בעל מועדון הזמין את הלהקה להופעה הוא ביקש מהם לשנות את שמם כדי שהעיתון המקומי לא יכתוב את שמם הנוכחי. הלהקה בחרה את השם "גו גו דולס" בעקבות פרסומת של צעצוע שנקרא כך.
תחילה, הושוו הגו גו דולס הרבה ללהקה "The Replacements" אך בחלוף הזמן הלהקה פיתחה סגנון ייחודי משלה.
הגו גו דולס נודעים במיוחד בזכות הלהיט הגדול שלהם - "Iris" אשר נכתב במיוחד לסרט עיר של מלאכים בשנת 1998 והופיע בפסקול הסרט ולאחר מכן נכלל באלבומם השישי של הגו גו דולס "Dizzy Up The Girl", השיר גם כיכב במקום הראשון במשך 18 שבועות במצעד הבילבורד האמריקאי בשנת 1998 והיה מועמד לשלושה פרסי גראמי.

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===
* Jed (1989)
* Hold Me Up (1990)
* Superstar Car Wash (1993)
* A Boy Named Goo (1995)
* Dizzy Up the Girl (1998)
* Gutterflower (2002)
* Let Love In (2006)
* Something for the Rest of Us (2010)
* (2013) Magnetic

=== אלבומי EP ===
* Just the Way You Are (1991)
* Bang! (1997)
* Dizzy (1997)
* Platinum Play (1999)
* Rolling Stone Original (2006)
* iTunes Originals (2006)
* Waiting for the Rest of It (2010)
* iTunes Live from SoHo (2011)

=== אוספים ===
* What I Learned About Ego, Opinion, Art & Commerce (2001)
* Greatest Hits Volume One: The Singles (2007)
* Vol. 2 (2008)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות פוסט-גראנג'
קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:שלישיות מוזיקליות
קטגוריה:אמני וורנר רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1986
מכתב הסטטוס קוו

מכתב הסטטוס קוו (או מסמך הסטטוס קוו) הוא מכתב ששלח בשנת 1947 דוד בן-גוריון, אז ראש הסוכנות היהודית, לאגודת ישראל. המסמך מציג את עמדת הנהלת הסוכנות ביחס לענייני דת ומדינה במדינה שבדרך ובמידה רבה הוא מייצג סטטוס קוו בנושאים אלה. מכתב זה נשלח, על מנת שאגודת ישראל תמליץ על הקמת מדינת ישראל בפני ועדת אונסקו"פ - ועדת האו"ם שהמליצה בסופו של דבר על החלטת החלוקה ושביקרה באותם ימים בארץ.

המכתב ציין את חובתה של המדינה שתקום להבטחת חופש המצפון במדינה לכל אזרחיה וכי לא תהיה מדינה תאוקרטית. הוא לא הכיל התחייבות לגבי החוקה של המדינה שתקום והסביר את עמדת הסוכנות בארבעה נושאים הקשורים לדת ויחסיה עם המדינה שתקום: 
* שבת - "ברור שיום המנוחה החוקי במדינה היהודית יהיה יום השבת", ובני דתות אחרות יוכלו לשבות בחג השבועי שלהם.
* כשרות - "יש לאחוז בכל האמצעים הדרושים למען הבטיח, שבכל מטבח ממלכתי המכוון ליהודים יהיה אוכל כשר".
* דיני אישות - "ייעשה כל מה שאפשר למען ספק בנידון זה את הצורך העמוק של שלומי הדת, למנוע חלילה חלוקת בית ישראל לשניים".
* חינוך - "תובטח אוטונומיה מלאה של כל זרם בחינוך", והמדינה תקבע את "המינימום של לימודי חובה" במקצועות כגון עברית, היסטוריה ומדעים.

על המכתב, שנחתם ב-19 ביוני 1947, חתמו גם הרב יהודה לייב פישמן ויצחק גרינבוים, שהיו באותה עת חברי הנהלת הסוכנות היהודית.

==השלכות המכתב==
במישור החוקי:
* שבת - נחקק חוק שעות עבודה ומנוחה שהסדיר את השבת כיום המנוחה השבועי ליהודים. (ראו גם הסטטוס קוו בישראל בנושא השבת)
* כשרות - נקבע כי כל המטבחים במשרדי הממשלה, צה"ל ושאר הארגונים הממלכתיים יהיו כשרים.
* דיני אישות - בחוק שיפוט בתי דין רבניים (נישואין וגירושין) ניתן מונופול לבתי הדין הרבניים בענייני קביעת המעמד האישי בין יהודים. לא הוקמו מסגרות לאלה שבתי הדין לא יכלו לטפל בהם (פסולי חיתון).
* חינוך - נשמרה האוטונומיה של החינוך העצמאי גם לאחר ביטול שיטת הזרמים בחינוך ב-1953 והנהגת החינוך הממלכתי והחינוך הממלכתי דתי. הדרישה למינימום לימודים כלליים בחינוך החרדי לא נאכפה.

במישור הפוליטי הצטרפה אגודת ישראל לקואליציה, תמכה בהקמת המדינה ואף השתתפה בממשלות הראשונות (יצחק מאיר לוין כיהן כשר הסעד עד ממשלת ישראל השלישית). במהלך כהונת ממשלה זו, בספטמבר 1952 פרשה אגודת ישראל על רקע החינוך האחיד, גיוס חובה של נשים לצה"ל ואירועים נוספים. אגודת ישראל לא שבה לקואליציה עד המהפך של 1977.

למרות שהמכתב התייחס לסוגיות מעטות בלבד, הוא נתפס כמסמך שיצר מערכת יחסים מחייבת בנושאי דת ומדינה. חוקים חדשים שנחקקו בנושאים דתיים ואשר שינו את יחסי הכוחות נחשבו כ"הפרה של הסטטוט קוו" בידי הצד הנפגע.

== ראו גם ==
* חורבן ותלישות

== קישורים חיצוניים ==

* 
* יואל רפל, [http://lib.cet.ac.il/Pages/item.asp?item=2280&kwd=3413 היכן הסטטוס קוו?] - על הסטטוס קוו הישראלי בענייני דת, בספרייה הווירטואלית של מט"ח.
* אורי ברייטמן, [http://www.hofesh.org.il/articles/hiloni_dati/status_quo.html הסכם ה"סטטוס קוו"] באתר חופש
* פרוטוקול ועדת החינוך בכנסת, 19 ביוני 2012 - [https://web.archive.org/web/20150927045058/http://www.knesset.gov.il/protocols/data/rtf/chinuch/2012-06-19-01.rtf השפעת הסכם הסטטוס-קוו על מערכת החינוך - במלאת 65 שנה למכתב הסטטוס-קוו]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:1947 בארץ ישראל
קטגוריה:אגודת ישראל
קטגוריה:דוד בן-גוריון
סטטוס קוו
קטגוריה:ישראל: היסטוריה פוליטית
קטגוריה:ישראל: סטטוס קוו
סטטוס קוו
אודי וקס

אהוד (אודי) וקס (נולד ב-27 ביוני 1979) הוא ג'ודוקא ישראלי.

==ביוגרפיה==
אודי עבר תאונת דרכים קשה בעברו אך הצליח להשתקם וייצג את ישראל באולימפיאדת אתונה (2004) תחת הקטגוריה עד 66 ק"ג. בתחרות זו היה מעורב בעל כרחו בתקרית דיפלומטית קטנה כאשר בסיבוב הראשון יריבו האיראני, אראש מירסמאלי, לא התייצב לקרב והפסיד הפסד טכני. האיראני טען כי הוא פרש כהזדהות עם הסבל הפלסטיני, אך כנראה פרישתו באה לאחר לחצים מצד הממשל האיראני שגם הבטיח לו 115,000 דולר פיצוי כבונוס על המעשה. פסילתו של מירסמאלי הביאה את אודי לסיבוב השני בו הפסיד נגד עמר מרידייה מאלג'יר.

== מהישגיו הבולטים ==
* 1998 - מקום שלישי באליפות העולם עד גיל 20, שנערכה בקולומביה.
* 2000 - מקום ראשון גרנד-פרי, שנערכה במינסק, בלארוס.
* 2000 - מקום שני גרנד-פרי, שנערכה באוסטריה.
* 2003 - מקום חמישי באליפות אירופה, שנערכה בהמבורג, גרמניה.
* 2004 - מקום ראשון גרנד-פרי, שנערכה בטביליסי, גאורגיה.
* 2004 - נפל בשלב המוקדמות באולימפיאדת אתונה, יוון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.one.co.il/c.aspx?target=%2Fsitectr2%2Easp%3FCategoryID%3D7%26TableID%3D676%26TeamID%3D3145%26PlayerID%3D31501%26Season%5FID%3D04%2D05%26nocache%3D1 אודי וקס באתר one]
* 

קטגוריה:ג'ודוקא ישראלים
קטגוריה:ספורטאים אולימפיים ישראלים
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:נפגעי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
פוני

[[פוני שטלנד]]
 סוס פוני
פוני הוא זן של סוס הבית (Equus ferus caballus), אשר גובה בוגריו הזכרים אינו עולה על 1.47 מטר. למרות זאת, בשפת הדיבור יש המכנים בשם "פוני" גם סוסים נמוכים מהממוצע שאינם עונים להגדרה זו ואינם שייכים לזן. 

בהשוואה לרוב סוסי הבית, רעמתם של סוסי הפוני מעובה וסמיכה יותר, עור גופם מכוסה בפרווה, רגליהם קצרות יותר, עצמותיהם כבדות יותר, ראשיהם קצרים יותר ומצחם רחב. 

מקורם של סוסי הפוני בסוסי פרא קטנים פיזית שרעו בסביבתם הטבעית, בויתו על ידי האדם, ומאפייניהם הושבחו על ידי הרבעה מתוכננת. ביות סוסי הפוני נעשה למטרות מגוונות, במיוחד באזור האיים הבריטיים. הסיבה להשבחת סוסי ה"פיט - פוני", (Pit pony), למשל, הייתה לצורך שימוש בהם במכרות פחם, עד המאה ה-20, עקב מידותיהם הקטנות וחוזקם הפיזי. בזכות מידותיהם הם יכלו לעבור במערות צרות ונמוכות יחסית, תוך נשיאת משא על גבם. 

סוסי פוני אחרים שימשו למעבר בדרכים צרות שבהן היה המעבר לא נוח או בלתי אפשרי לסוס הממוצע, ואחרים שימשו כסמל סטטוס, וכאמצעי רכיבה לילדים. על מינים אחדים של סוסי פוני יכולים גם מבוגרים לרכוב, מאחר שסוסי פוני הם לרוב חזקים במיוחד. 

סוסי פוני נחשבים בדרך כלל כבעלי חיים אינטליגנטיים. קיימים מקרים שבהם נוהגים סוסי הפוני בעקשנות ובסרבנות במגעם עם בני אדם. מקרים אלה מופיעים בעיקר במקרים של סוסי פוני שלא אומנו כראוי, או שגדלו בתנאים של הזנחה. 

סוסי פוני שלא אומנו עשויים להיות מפונקים ועקשנים, אך עם אימון נכון, יכולים סוסי הפוני להיות בעלי חיים חברותיים ומשתפי פעולה, שיכולים לסייע בלימוד רכיבה על סוסים.

==ראו גם==
* פוני ג'אווה
* פוני באלי
* פוני הוצול
* פוני שטלנד

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גזעי סוסים
קטגוריה:חיות מחמד
פרננדו גאגו

פרננדו רובן גאגו (בספרדית: Fernando Rubén Gago; נולד ב-10 באפריל 1986) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי. הוא מכונה בארגנטינה "פינטיטה" (Pintita). כיום הוא מאמן קבוצת ראסינג קלוב.

== קריירה ==
גאגו החל את הקריירה שלו בבוקה ג'וניורס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת ב-5 בדצמבר 2004 במשחק מול קילמס כשהוא רק בן 17. למרות גילו הצעיר, הפך גאגו לאחד השחקנים החשובים של הקבוצה והושווה לפרננדו רדונדו בגלל סגנון משחקו.

על אף שהיה אחד השחקנים הטובים בליגה הארגנטינאית, גאגו לא זומן על ידי חוסה נסטור פקרמן לסגל הנבחרת למונדיאל שנערך בגרמניה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נבחרת צרפת בפריז ב-7 בפברואר 2007. גאגו היה שותף לזכיית הנבחרת האולימפית של ארגנטינה במדליית זהב באולימפיאדת בייג'ינג.

יכולתו הגבוהה גרמה לריאל מדריד, הקבוצה בשורותיה שיחק פרננדו רדונדו, לשלם 20 מיליון אירו על מנת להעביר אותו לידיהם. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בריאל ב-7 בינואר 2007, במשחק מול דפורטיבו לה קורוניה, והיה שותף לזכיית הקבוצה באליפות ספרד. הוא החל את עונת 2007/2008 כמחליף, אך במהרה תפס מקום קבוע בהרכב הקבוצה. ב-4 במאי 2008 בישל גאגו את שער הניצחון שכבש גונסאלו היגוואין מול אוסאסונה, שהבטיח אליפות שנייה ברציפות לריאל מדריד.

אולם, עם השנים מעמדו של גאגו נחלש בריאל מדריד, והוא החל לחפש לעצמו קבוצה חדשה. על אף התעניינות מצד ליברפול, בוקה ג'וניורס, פלרמו ומנצ'סטר סיטי, בסיום חלון ההעברות של אוגוסט 2011, גאגו עבר בהשאלה לרומא.

ב-19 ביולי 2012 גאגו נרכש על ידי ולנסיה ב-11.5 מיליון אירו. הוא חתם ל-4 שנים, בהן ירוויח 1.5 מיליון אירו בכל עונה.

בינואר 2013 הושאל גאגו מולנסיה לקבוצת ולס סארספילד הארגנטינאית.

ביולי 2013 חתם גאגו בבוקה ג'וניורס הארגנטינאית.
ב-11 בנובמבר 2020 בגיל 34 פרש מהכדורגל.

== תארים ==
* בוקה ג'וניורס
** אליפות ארגנטינה - 3 (אפרטורה 2005, קלאוסורה 2006, 2015)
** גביע רקופה סודאמריקנה - 2 (2005, 2006)
* ריאל מדריד
** אליפות ספרד - 2 (2006/2007, 2007/2008)
* נבחרת ארגנטינה
** גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 1 (2005)
** אולימפיאדת בייג'ינג (2008) - מדליית זהב

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני בוקה ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני ולס סארספילד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2007
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2011
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2015
קטגוריה:אלופים אולימפיים ארגנטינאים: כדורגל
קטגוריה:מאמני כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:מאמני אלדוסיבי
קטגוריה:מאמני ראסינג קלוב
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1986
לבנין הכרוב

[[זחל של לבנין הכרוב]]
לבנין הכרוב
לבנין הכרוב (שם מדעי: Pieris brassicae) הוא פרפר ממשפחת הלבניניים. לבנין הכרוב הוא פרפר בינוני שאפשר לראותו רוב השנה (למעט בימים החמים והקרים במיוחד) והוא אחד הפרפרים הנפוצים המעופפים בגינות הנוי.
ביצים של לבנין הכרוב]]
זחלים של לבנין הכרוב על עלי [[כובע הנזיר בגינה]]

== תיאור ==
פרפר בינוני בעל מוטות כנפיים של כ-55 מ"מ. צבעו לבן וקצה הכנף הקדמית שחור. הנקבה גדולה מהזכר ולה שתי נקודות שחורות בולטות על הכנף הקדמית. צבע הכנף מצידה האחורי לבן ולעיתים ירקרק.

== תפוצה ==
לבנין הכרוב נפוץ בכל האזור הפליארקטי (אירופה, צפון אפריקה ואסיה הממוזגת). בישראל הוא נפוץ בכל הארץ למעט המדבר הקיצוני בכל ימות השנה ואפשר לראותו גם בימי חורף חמימים.

== מחזור חיים ==
הנקבה מטילה את הביצים (כ-230 ביצים לנקבה אחת) בקבוצות גדולות על עלי כרוב, כרובית או מיני מצליבים נוספים, וכן על צמחי הצלף וכובע הנזיר (הרוצה לגדלו בגינות הנוי יכול לשתול את כובע הנזיר). הסיבה להטלה על צמחים אלו היא משום שהזחלים ניזונים מעליהם<ref></ref>. 

צבע הביצה צהוב. טמפרטורה שבין 15 ל-17 מעלות צלזיוס היא האופטימלית להטלת הביצים.

בקיעת הזחלים מתרחשת בין 3 ל-13 ימים, בהתאם לטמפרטורה. אם הטמפרטורה יורדת אל מתחת ל-10 מעלות או שהיא עולה מעל 26 מעלות - כל הביצים מתות.

הזחלים הבוקעים מהביצים צבעם צהוב-ירקרק וראשם כהה. לאחר בקיעתם מהביצה הזחלים אוכלים את קליפות הביצים הריקות ואחר כך מתחילים לכרסם בעלים. בימיהם הראשונים הם חיים יחד, ועם גדילתם הם מתפזרים על פני הצמח שעליו הם חיים. במקום שבו מצויים זחלים אפשר לראות עלים שלמים מכורסמים, עד שלא נותרו אלא העורקים בלבד. צבע הזחלים הגדולים הוא אפור-ירוק ועל צדיהם נקודות שחורות וקווים צהובים. צבע הראש שחור. זחלים רבים מותקפים על ידי הצרעה הטפילית ברקונאי הלבנין.

תקופת התפתחותם של הזחלים היא מ-12 ל-50 ימים, בהתאם לטמפרטורה, והם מתנשלים עד 5 פעמים. בהגיע הזחלים לגודל של כ-40 מ"מ הם מתגלמים על השיח או בקרבתו. הגולם צבעו צהוב-חום, ואורכו עד 24 מ"מ ורוחבו עד 6 מ"מ. תקופת ההתגלמות תלויה מאוד במזג האוויר (מעשרה ימים בקיץ ועד חודשיים-שלושה בחורף). בתום תקופת ההתגלמות יוצא מהגולם פרפר צעיר.

== ראו גם ==
* לבנין מעורק
* לבנין הצנון
* לבנין הסלוודורה
* לבנין הצלף
* לבנין הרכפתן
* כתום-כנף צהוב
* לבנין המוריקה
* לבנין התלתן
* כתום-כנף הדופרית
* לבנין מדברי
* לימונית האשחר

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.wildisrael.com/?q=content/%D7%9C%D7%91%D7%A0%D7%99%D7%9F-%D7%94%D7%9B%D7%A8%D7%95%D7%91 לבנין הכרוב], פרפרי ארץ ישראל / עוז בן יהודה
* [http://www.wildisrael.com/?q=content/%D7%9E%D7%97%D7%96%D7%95%D7%A8-%D7%94%D7%97%D7%99%D7%99%D7%9D מחזור החיים של פרפר] / פרפרי ארץ ישראל
==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:לבניניים
קטגוריה:ארץ ישראל: פרפראים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:חיות בר שחיות בערים בישראל
מודרניות

מודרניות (בעברית: חֲדִישׁוּת) בהוראתו היום-יומית, הוא מושג המציין את העכשווי, את ההווה. במדעי החברה והרוח, מודרניות הוא מושג המתאר את דפוסי החברה והתרבות הקשורים למהפכה התעשייתית. החוויה המודרנית מכילה בתוכה תהליכים רציונליים, תיעוש, בירוקרטיזציה, התמחות, חילון ועיור.

המושג מודרניות מובחן מהמושג העת החדשה, בכך שזה האחרון מתייחס לטיפולוגיה המשולשת, העת העתיקה, ימי הביניים והעת החדשה. בהקשר זה, לפי התארוך המקובל, העת החדשה מתחילה בשלהי המאה ה-15, בעוד שהמודרניות מתחילה בשלהי המאה ה-18. כמו כן, המושג העת החדשה מתייחס לאירועים מדיניים וצבאיים, בעוד שהמושג מודרניות מתמקד בתהליכים החברתיים, הכלכליים והתרבותיים. המושג מודרניות שונה מהמושג מודרניזם, בכך שזה האחרון עוסק בסגנונות האמנותיים והספרותיים החדשים שהתפתחו בעשורים שלפני מלחמת העולם הראשונה.

==שינויים בתקופה המודרנית==
בין השינויים שחלו במודרניות:
*פילוסופיה – עידן הנאורות
*מדע – השיטה המדעית
*חשיבה רציונלית והולדתה של הבירוקרטיה.
*שיטה פוליטית – דמוקרטיה
*כלכלה – תיעוש הולך וגובר, התפתחות הכלכלה הקפיטליסטית, תהליכי פורדיזציה ותהליכי התמחות.
*חילון – הדת הולכת ומאבדת את ההגמוניה שלה.
*בידול – תהליכי בידול בין המוסדות החברתיים השונים.
*תפיסת הזמן – ההווה נקשר יותר לעתיד מאשר לעבר.
*חברה – שקיעתן של הקהילות הקטנות והיווצרות מדינות-הלאום. מעבר מקהילה לחברה ועליית הלאומיות המודרנית.
*דפוסי מגדר – הפטריארכליות בירידה. חתירה לשוויון זכויות לנשים.
*ריבוד חברתי – ניעות חברתית וכלכלית גדולה יותר.
*בריאות – תוחלת חיים ארוכה יותר. שיעורי ילודה ותמותה נמוכים יותר.
*אמנות – ראו מודרניזם.
==פוסט מודרניזם==

בסוף המאה ה-20 חוקרים שונים מצביעים על מעבר ממודרניות לפוסט-מודרניזם. חוקרים אחרים סבורים שאנו עדיין נמצאים בתקופה המודרנית ומציעים לקרוא לתקופה זו בשמות שונים כמו "מודרניות מאוחרת" ו"מודרניות שנייה". כמו כן, בשנים האחרונות החלו חוקרים להצביע על כך שהמודרניות מקבלת צביון שונה במקומות שונים אליה היא מגיעה. גישה זו, הנקראת "רב מודרניות", מבקשת להצביע על כך שגם אם מתפתחים ממדים קבועים בזירות המוסדיות השונות (הפוליטית, הכלכלית והמשפחתית), הרי המיזוג בין הזירות השונות משתנה מחברה לחברה ומתקופה לתקופה.

== ראו גם ==
*תאוריית המודרניזציה
==קישורים חיצוניים==
* [http://www.ted.com/talks/lang/heb/edward_burtynsky_on_manufactured_landscapes.html צילום סביבתי] – אדוארד ברטינסקי אודות נופים יצירי אדם, בעקבות התיעוש של התקופה המודרנית. 
* 

*
קטגוריה:סוציולוגיה
בריאן מלרוני

מרטין בריאן מלרוני (באנגלית: Martin Brian Mulroney; ) היה פוליטיקאי קנדי אשר כיהן כראש הממשלה ה-18 של קנדה מ-17 בספטמבר 1984 עד 25 ביוני 1993.

==ביוגרפיה==
בריאן מלרוני נולד בביי-קומו שבקוויבק. למד משפטים באוניברסיטת לאוול ועבד כעורך דין. היה בין הפעילים במחנה המתנגדים להיפרדות מקנדה במשאל העם שנערך בקוויבק בנושא זה בשנת 1980. בשנת 1983 זכה בהתמודדות על ראשות המפלגה השמרנית-פרוגרסיבית מול ג'ו קלארק. בבחירות שהתקיימו בשנת 1984 ניצחה המפלגה השמרנית-פרוגרסיבית בראשו ברוב גדול ומלרוני הושבע לראש הממשלה השמונה-עשר של קנדה.

==פעולותיו כראש ממשלה==
במרכז פעילותו של מלרוני כראש ממשלה עמדה שאיפתו להידוק היחסים בין קנדה לבין ארצות הברית. לאחר היבחרו לתפקיד נפגש מלרוני עם נשיא ארצות הברית רונלד רייגן, והשניים סיכמו להתחיל בניסוח הסכם סחר חופשי בין המדינות. ביוני 1987 נוסח הסכם מיץ'-לייק שנועד לאפשר את הסכמתה של קוויבק לחוקה. בינואר 1988 חתמו קנדה וארצות הברית על הסכם הסחר החופשי ביניהם.

בפברואר 1985 הורה מלרוני על הקמת ועדת דשיין, על-מנת לחקור את נוכחותם של פושעי מלחמה נאצים בקנדה, לאחר שחבר פרלמנט טען כי ייתכן והרופא הנאצי יוזף מנגלה, שוהה במדינה, טענה שהתגלתה כשגויה.

בנובמבר 1988 זכו השמרנים-פרוגרסיבים שוב בבחירות, ומלרוני החל את תקופת הכהונה השנייה שלו בתפקיד. בתחילת הכהונה יזם מלרוני מס קנייה חדש, GST, שעורר מחלוקת. בדצמבר 1992 הצטרפה מקסיקו להסכם הסחר החופשי והוקם גוש הסחר החופשי של צפון אמריקה. ביוני 1993, לנוכח המיתון הכלכלי שפקד את קנדה באותה תקופה, החליט מלרוני לפנות את מקומו כראש ממשלה לקראת הבחירות המתקרבות. קים קמפבל החליפה אותו בתפקיד ומספר חודשים אחר כך הובסו השמרנים-פרוגרסיבים בבחירות והמפלגה הליברלית עלתה לשלטון.

לאחר פרישתו מהפוליטיקה החל לעסוק בייעוץ עסקי לחברות בינלאומיות. הוא כיהן בדירקטוריונים של חברות רבות, בהן חברת הכרייה הקנדית "Barrick Gold", חברת התקשורת "Québecor", חברת המזון האמריקאית "Archer Daniels Midland", וחברת התקשורת "אמריקה און ליין".

ב-1998 קיבל את עיטור מסדר קנדה, אות הכבוד הגבוה ביותר הניתן בקנדה. היה נשוי למילה, ילידת סרביה ולו ארבעה ילדים וביניהם מגיש הטלוויזיה בן מלרוני.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://archives.cbc.ca/politics/federal_politics/clips/15790/ העימות הטלוויזיוני בבחירות 1984]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ראשי ממשלת קנדה
קטגוריה:פוליטיקאים קנדים
קטגוריה:חברי מסדר קנדה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של קנדה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לאוול
קטגוריה:זוכי פרס וודרו וילסון
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1939
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-2024
מנהרת המון בלאן

הכניסה ל[[מנהרה מהצד האיטלקי]]
מנהרת המון בלאן (איטלקית Traforo del Monte Bianco; צרפתית Tunnel du Mont-Blanc) היא מנהרת רכב המחברת בין קורמאיור, איטליה לשאמוני, צרפת. הפעלת מנהרת המון בלאן מופקדת בידי גוף צרפתי-איטלקי, קיבוץ האינטרסים הכלכליים האירופיים של מנהרת מונט בלאן (GEIE-TMB). ישות זו הוקמה על ידי חברת ATMB (הכבישים המהירים והמונט בלאן) בצרפת, ו- SITMB (החברה האיטלקית למנהרת מונט בלאן) מאיטליה.

אורכה של המנהרה 11.6 ק"מ. המנהרה חוצה את ההר מון בלאן בגובה ממוצע של 1,327 מטר. 1,274 מטר גובה בצד הצרפתי ו-1,381 מטר גובה בצד האיטלקי. הגובה המרבי הוא 1,395.5 מטר.

המנהרה נפתחה לתנועת כלי רכב ב-19 ביולי 1965. משתמשים בה 5,000 כלי רכב ביום בממוצע, 68% מהם כלי רכב קלים. מנהרת GEIE- מון בלאן מונה למעלה מ -250 עובדים, כולל 70 כבאים.<ref></ref>

ב-24 במרץ 1999 נהרגו 39 אנשים כאשר שרפה פרצה במשאית במרכז המנהרה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהרות כביש
קטגוריה:איטליה: תחבורה
קטגוריה:צרפת: תחבורה ציבורית
קטגוריה:רון-אלפ: מבנים
קטגוריה:רון-אלפ: תחבורה
מון בלאן
קריפטוגרפיה ויזואלית

חלק ראשון מבין שניים - האות היוונית [[פאי]]
חלק שני מבין שניים - [[קבוצת מנדלברוט]]
שילוב שני החלקים נותן חלק מ[[זהות אוילר]]

קריפטוגרפיה ויזואלית היא שיטת הצפנה אשר מאפשרת הצפנת מידע ויזואלי (כדוגמת טקסט או תמונה) באופן שבו שחזור המידע המוצפן יכול להתבצע בפשטות יחסית וללא עזרת מחשב, על ידי הנחת מספר תמונות זו על זו.

שיטת ההצפנה הוויזואלית הראשונה הוצעה על ידי מוני נאור ועדי שמיר בשנת 1994, והיא מהווה דוגמה לשיטת חלוקת סוד קריפטוגרפית: על פי שיטתם, ניתן "לחלק" תמונה בשחור-לבן שמעוניינים להצפין ל-n חלקים שונים, כשכל חלק גם הוא תמונה בשחור-לבן מאותו הגודל, ושחזור התמונה מתבצע על ידי הדפסת החלקים השונים על שקפים והנחתם זה על זה. בשיטה זו, לא ניתן להפיק שום מידע מ-n-1 מהתמונות; חייבים את כולן כדי לשחזר את התמונה המקורית.

==תיאור בסיסי==
תמונות מיוצגות במחשב בתור אוסף של ריבועים בסיסיים שצבע כל אחד מהם אחיד, המכונים פיקסלים. בקריפטוגרפיה ויזואלית בסיסית, מתחילים מתמונה בשחור-לבן שאותה מעוניינים להצפין, ומחלקים אותה למספר תמונות שונות מגודל זהה לגודל המקורי, שכל פיקסל בהן הוא שחור או שקוף (בתוכנות ציור ניתן להגדיר צבע "שקוף", וגם ניתן להשתמש בצבע הלבן בתור צבע שקוף ביישומים מסוימים. תמונה שמודפסת על שקף גם היא יכולה להכיל צבע "שקוף").

הנחת שני שקפים זה מעל זה היא בעלת פעולה דומה לפעולת OR לוגית על הפיקסלים של התמונות, כאשר 0 הוא צבע שקוף ו-1 הוא צבע שחור: רק פיקסל שקוף שהונח על פיקסל שקוף ייתן פיקסל שקוף בתוצאה - בכל המקרים האחרים יתקבל פיקסל שחור. בשל כך האתגר המרכזי בקריפטוגרפיה ויזואלית הוא מציאת שיטות חלוקת סוד שמאפשרות פענוח על ידי ביצוע פעולת OR לחלקים השונים.
==דוגמאות==
סכימת חלוקת הסוד הבסיסית ביותר מבוססת על פנקס חד פעמי: היא מייצגת את הסוד שאותו רוצים לחלק (במקרה זה, התמונה) בתור רצף של 0 ו-1. כעת מייצרים שני חלקים - הראשון הוא רצף אקראי של 0 ו-1 והשני הוא תוצאת ביצוע פעולת XOR של השתף הראשון עם הסוד. ניתן להוכיח כי שיטה זו מבטיחה סודיות מושלמת. בהינתן שני החלקים ניתן לקבל מהם את הסוד על ידי ביצוע XOR לשניהם.

הקושי היחיד בתרגום הסכימה לקריפטוגרפיה ויזואלית הוא שהפעולה שמבוצעת על שני החלקים בקריפטוגרפיה ויזואלית היא OR ולא XOR. כדי לעשות זאת, נוקטים בגישה הבאה: כל פיקסל בתמונות מחולק לשני חלקים - "תת פיקסלים". בכל אחד מהחלקים, כל פיקסל יורכב מחצי שחור וחצי שקוף, כאשר הבחירה בתת-הפיקסל שיהיה שחור תלויה במספר שהפיקסל כולו אמור לייצג (למשל, אם הפיקסל אמור לייצג 0 תת-הפיקסל השחור יהיה שמאלי, ואם הוא אמור לייצג 1 תת-הפיקסל השחור יהיה ימני). בצורה זו, שני פיקסלים זהים שיונחו זה מעל זה יניבו פיקסל שחציו לבן וחציו שחור, ואילו שני פיקסלים שונים שיונחו זה מעל זה יניבו פיקסל שכולו שחור.

בשיטה זו, השחזור של תמונת הסוד יורכב מפיקסלים שחורים לגמרי במקום בו היו במקור פיקסלים שחורים, ופיקסלים שחורים למחצה במקום בו היו קודם פיקסלים לבנים. ההבדל בין רמות הכהות של הפיקסלים עדיין מאפשר את ראיית התמונה המקורית.

הכללה פשוטה של שיטה זו מאפשרת לשני החלקים להכיל בעצמם תמונה (שאינה קשורה לתמונת הסוד) ולא רק מידע אקראי, ובכך מתקשרת השיטה גם לסטגנוגרפיה.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
*Moni Naor and Adi Shamir, Visual Cryptography, EUROCRYPT 1994, pp1–12 [http://www.wisdom.weizmann.ac.il/~naor/PUZZLES/visual_sol.html].
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.cacr.math.uwaterloo.ca/~dstinson/visual.html Doug Stinson's Visual Cryptography Page] , אתר העוסק בקריפטוגרפיה ויזואלית
* 

קטגוריה:הצפנה
ארמון התרבות והמדע

ארמון התרבות והמדע (פולנית: Pałac Kultury i Nauki), המכונה בקיצור הפאלאץ קולטורה, הוא גורד שחקים הנמצא במרכז העיר ורשה והמבנה השני בגובהו בפולין אחרי Varso Tower.

== היסטוריה ==
הבניין נבנה בתקופת פולין הקומוניסטית בין השנים 1952 ל-1955 כמתנה לעם הפולני ביוזמת יוסיף סטלין, שליט ברית המועצות, והוא נקרא תחילה "ארמון יוסיף סטלין לתרבות ומדע". עם התעוררות הדה-סטאליניזציה בפולין בשנות ה-50 הוסר שמו מכותרת הבניין ושמו אף נמחק פיזית מהשילוט בבניין בו הופיע.

הבניין תוכנן בסגנון האדריכלות הסטליניסטית בדומה למספר רב של מבנים שנבנו בברית המועצות באותה תקופה, שהידועים שבהם הם "שבע האחיות" (המכונות גם "עוגות החתונה של סטלין"). את התכנון ביצעו אדריכלים סובייטים ורובה ככולה של הבנייה בוצעה על ידי 3,500 פועלים סובייטים. הפולנים, שראו תחילה בבניין סמל לסטאליניזם ואחר כך גם סמל לשליטה הסובייטית בפולין, נוהגים לבוז למבנה בכנותם אותו "הפין של סטלין" או "פֶקין" על שם ראשי התיבות של המרכז (PKiN). כמו כן, נוהגים להתייחס למצפה הנמצא בקומה ה-30 כמקום היפה ביותר בוורשה משום שזו הנקודה היחידה שממנה לא ניתן לראות את המגדל עצמו. ההתייחסות השלילית לבניין, שנבעה בעיקרה מסמליותו ולא מאופיו האדריכלי, פחתה בשנים האחרונות כאשר פולין הצטרפה לגוש המדינות המערבי והמשטר הסוציאליסטי נפל בפולין.
מרבית מאנשי פולין המבוגרים מעוניינים שבניין זה ייהרס, מכיוון והוא מסמל את תקופת השלטון הקומוניסטי בפולין. בניין זה נשאר על תילו על מנת לשמור על הסטטוס קוו עם רוסיה. אנשי פולין הצעירים, שלא היו בזמן הקומוניסטית, לרוב בעד השארת הבניין על תילו מכיוון שהפך לאחד מהסמלים של ורשה. הצעירים מקיימים בלובי הבניין את פסטיבל מוסטאז.

== נתונים ==
הבניין מאכלס כיום קומפלקס משרדים ומארח תערוכות שונות בקומות הבסיס שלו. כמו כן הוא משמש לשידור רדיו וטלוויזיה. גובהו, לרבות האנטנה באורך 49 מטר, הוא 237 מטר. יש בו 3288 חדרים על פני 42 קומות. שטחו הכולל של הבניין הוא 123,000 מ"ר והוא כולל גם אולמות קולנוע ותיאטראות, מוזיאון, משרדים, חנויות ואולם כנסים המכיל מקומות ל-3,000 אנשים. בקומה ה-30 בבניין יש מרפסת תצפית הפתוחה לציבור.

==גלריה==
<gallery>
WarsawPKiNStatueWithBook.jpg|פסל בבניין המחזיק ספר ועליו חרוטים השמות: מרקס, אנגלס ולנין. שמו של סטלין נמחק מן הספר
WARARMON.JPG|קטע מתקרה ונברשות באחד מהאולמות
Palace of Culture and Science-Warsaw.jpg|ארמון התרבות והמדע
Skyscraper on Kotelnicheskaya Embankment.jpg|אחד מבניני שבע האחיות במוסקבה-בניין הדירות גדות קוטלנישסקאיה
</gallery>

== ראו גם ==
* כיכר המצעדים
* סטליניזם
* קלסיציזם סטליניסטי (אדריכלות סטאליניסטית)

== קישורים חיצוניים ==

* 

* מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2016/03/02/סיבוב-בארמון-התרבות-והמדע-בורשה/ סקירה אדריכלית מצולמת על ארמון התרבות והמדע], באתר 'חלון אחורי', 2 במרס 2016

קטגוריה:אדריכלות סובייטית
קטגוריה:ורשה: מבנים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
דב פטישי

דב פטישי (1906 – 1986) היה יזם וחלוץ, ממקימי קריית טבעון וקיבוץ אפיקים, מייסד מפעל הסוכר "סוגת".

== חייו ==
פטישי נולד בעיירה באזאר שבפלך ווהלין, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה). בגיל 9 עבר עם אמו ושני אחיו לעיר קייב. קיבל חינוך מסורתי-ציוני, ומגיל 12 השתתף בפעולות ציוניות. בגיל 15 הצטרף לתנועת "השומר הצעיר" שפעלה במחתרת. ב-1 בספטמבר 1924, כשש שעות לפני מאסרי הציונים בכל ערי ברית המועצות, הפליג מאודסה יחד עם עוד שישה חברי תנועה זו. הייתה זו הקבוצה המאורגנת הראשונה של תנועת "השומר הצעיר" שעלתה לארץ ישראל. עם עלייתם הקימו יחד עם כמה חברי התנועה שהגיעו לפניהם כבודדים את קיבוץ השומר הצעיר מברית המועצות, הידוע כיום בשם קיבוץ אפיקים.

בתחילה ישב הקיבוץ במושבה בית-גן, ליד יבנאל, ושם עבד פטישי בסלילת כבישים ובבניית בתים מלבני-אדמה. עם נדידת הקיבוץ לעפולה ואחר כך לחיפה עבד פטישי בייבוש ביצות במפרץ, בסלילת כבישים על הכרמל ובבניית בתים. באותה תקופה חלה בקדחת, שהטרידה אותו זמן רב. 

ב-1926 קיבל הקיבוץ לידיו את משק "טירה", ליד חיפה, שנעזב מחבריו, והכניס בו פלוגה להכשרה חקלאית, לקראת התנחלותו בעמק הירדן. בתקופת שהותו בטירה עבד פטישי בפלחה וברפת ותקופה ממושכת כיהן כמרכז המשק. לאחר שהקיבוץ החליט לנטוש את טירה נשאר פטישי לבדו עד לאחר מאורעות תרפ"ט, אך לפי הוראות המוסדות נאלץ לעזוב את המקום מטעמי ביטחון, ולאחר שהייה קצרה במושב מחניים עבר עם משפחתו לחיפה והתחיל לעבוד במחצבה וללמוד בטכניון. בשנת 1936 קיבל תואר מהנדס בניין בטכניון. עם סיום לימודיו עבד כשנתיים בחברת החשמל. 

ב-1936 הגה את רעיון השיכון העצמי של מחוסרי-עבודה וארגן קבוצה של בעלי מלאכה לבנות יחדיו בתים בזול. הקבוצה הופנתה לגבעות חרתיה והקימה את היישוב "קריית עמל". פטישי ביקש להקים 1500 יחידות דיור, אולם בשלב ראשון הוקמו רק 100 בתים ובשלב שני, בתחילת 1939 נוספו עוד 50 בתים. 

ב-1940 פרסם את תוכניתו להקמת עיר-גנים בת 20,000 תושבים בגבעות חרתיה, שייך אבריק וקוסקוס – קריית טבעון. לשם כך אף נסע בימי מלחמת העולם השנייה לאנגליה, וארגן שם קבוצה של כמאה יהודים לבניית בתים להשכרה למחוסרי דיור בארץ. עם שובו ב-1945 התחיל בהקמת השכונה "טבעון" עבור יהודי אנגליה, שאליה הצטרפו מאות משתכנים ישראלים.

בסוף שנת 1947 הגיש פטישי לסוכנות היהודית תוכנית להקמת חברה לאומית לשיכון עולים, וצורף למחלקת הקליטה של הסוכנות, שבה טיפל בקליטת העלייה ובאכלוס הערים שננטשו על ידי הערבים. עם אישור תוכניתו והקמת "עמידר", החברה הלאומית לשיכון עולים, מונה כמנהל המחלקה הטכנית של החברה ועסק בהקמת אלפי דירות לעולים בכל חלקי ישראל. 

עם התחלת ההתיישבות באזור לכיש, הקים בשנת 1960 בקריית גת את בית החרושת לסוכר "סוגת" והיה מנהלו הכללי עד צאתו לגמלאות בשנת 1979.

בשנת 1983 יצא לאור ספרו "קריה בצל אלונים: תולדות קריית-טבעון" (תל אביב: צ'ריקובר), המספר את סיפור הקמת היישוב.

פטישי נפטר ב-1986 והוא בן 80 שנה. בצוואתו ביקש להיקבר בחלקת קבר צנועה בבית העלמין שבקריית טבעון.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים מווהלין
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ראשי מועצת קריית טבעון
קטגוריה:מייסדי יישובים בארץ ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
בוץ

בוץ יבש
[[תאו אפריקני מתפלש בבוץ]]
ילדים משחקים בבוץ]]
בֹּץ הוא תערובת נוזלית או חצי נוזלית של מים עם אבק, חרס וחומרים אחרים הנמצאים באדמה.

בוץ מאדמת ביצה מיובשת מכיל יותר רקבובית. בוץ ארעי מכיל יותר חול.

הבוץ מהווה מקור מידע לחקר כדור הארץ ועברו. מרבצי בוץ עתיקים שהתקשו בעבר הרחוק, אוצרים בתוכם שכבות גאולוגיות, וכן מאובנים, המהווים עדות לתקופות רחוקות בהיסטוריה של כדור הארץ.

הבוץ מהווה בית גידול למספר רב של בעלי חיים, כמו תולעים, חלזונות, צפרדעים, צדפות, סרטנים. בעלי חיים אחרים, כמו חזירים ופילים, מתרחצים בבוץ כדי לצנן את עורם ולהגן על עצמם מפני חום השמש.

== שימושים נפוצים ==
* בנייה בבוץ
* בוץ שבו ריכוז גבוה של מינרלים ומלחים משמש בטיפולים רפואיים למחלות עור ומפרקים
* מוצרי קוסמטיקה
* היאבקות בוץ

== ראו גם ==

*ביצה (סביבה טבעית)

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גאולוגיה
קטגוריה:חומרי גלם
קטגוריה:מילים יחידאיות בתנ"ך
זאב מתתיהו פרל

זאב מתתיהו פרל
זאב מתתיהו פרל (1888–1948) היה איש צפת, היה פעיל בחיי הציבור בעיר, וגואל אדמותיה.

== קורות חיים ==
נולד בפודהייצה שבמזרח גליציה, אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, היום באוקראינה, בגיל עשר עלה לארץ ישראל עם הוריו, שהיו מראשוני המתיישבים במחניים. בשנת 1902 עברה המשפחה לצפת.

בעידודו של זלמן דוד ליבונטין, שעורר את יהודי צפת ליזמות ולשחרור מהתלות בכספי "החלוקה", ייסדו בשנת 1912 בצפת יחד עם ברוך ברזל ויהודה מייברג את "דפוס הגליל " והעסיק 15 עובדים.

היה ממיסדי "אגודת בוני בתים", שלימים נקראה אגודת "צופיה", קבוצה של חמישים אנשים שרכשו בשנת 1913 מגרשים על הר כנען על מנת לבנות במקום פרוור חדש לצפת במתכונת "עיר גנים". מאוחר יותר היה חבר ב"אגודת צופיה לפיתוח הר כנען" .

ב-1927 פתח יחד עם רעייתו חנה, בתו של יואל ברשד, את מלון הרצליה בצפת. בתקופת המנדט התארחו במלון קצינים בריטיים ובו בזמן הסתירה המשפחה בביתה את מנחם בגין ופעילי מחתרת נוספים. ביתם היה פתוח לנזקקי צפת.

בשנות הארבעים פעל רבות ל"גאולת קרקע", והעברת רכוש בצפת לידי יהודים, בייחוד מבנים של המיסיון האנגלי והסקוטי, שהיו ממוקמים במקומות אסטרטגיים בצפת.

ב-1942 רכשו זאב פרל ויהודה מייברג את בניני הקולג' בצפת מהמיסיון האנגלי והעבירו את הרכוש לקרן הקיימת ולקופ"ח של ההסתדרות. לימים הפך המקום לבית ההבראה של ההסתדרות, "בית בוסל". פעל לרכישת מלון "סיטדל" ורכישת הכנסייה של המיסיון הסקוטי, שעל פסגת "המצודה". בראשית שנות הארבעים היה שותף למאמצים של החברה לפיתוח צפת לחבר את צפת לרשת החשמל הארצית ונתן ערבות עצמית למטרה זו.

ב-1945 רכשו פרל ומייברג מניות של החברה לפיתוח צפת ב שנבנה לאחר מאורעות תרפ"ט, והקימו בו את בית הקולנוע המקורה הראשון בצפת, את בית הקולנוע הפעיל יוסף בנדרלי והמקרין היה ג'וני, עולה חדש מסרביה. בבית הקולנוע הוקרנו סרטים הוליוודים, וסרטים מצריים ולבנונים להנאת הקהל היהודי הערבי והחיילים הבריטים. בית הקולנוע נסגר ב-1947, ערב מלחמת העצמאות

ילדיו: משה פרל, שמואל פרל, דניאל פרל וציפורה פאגלין (אשת עמיחי פאגלין).

נכדו הוא זאב פרל, ראש עיריית צפת לשעבר.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.zeevgalili.com/2012/07/16997]
* על דפוס גליל [http://www.zeevgalili.com/2012/07/16997]

קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:צפת: אישים
קטגוריה:משפחת פרל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1888
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1948
שיטת ריילי

שיטת רַיילֵי היא שיטת אנרגיה בתחום תורת האלסטיות על שמו של ג'ון ויליאם סטראט ריילי, המשמשת למציאת התדירות היסודית (fundamental frequency) של מבנה הנתון לעמיסה דינמית. התדירות המתקבלת תהיה תמיד מעט גבוהה יותר מן התדירות האמיתית עקב הזנחות בחישוב אנרגיית העיבורים של המבנה.

המאפיין המרכזי של מערכת דינמית הוא התדירויות האופייניות שלה, אשר מהוות אינדיקציה לכשל אפשרי של המבנה בעת עמיסה דינמית. עקרון ריילי מבוסס על מספר הנחות:
# בתנודה בתדירות האופיינית, כל אלמנט מסה של הקורה נע בתנועה הרמונית פשוטה באותה תדירות זוויתית &omega;.
# בתנודה בתדירות האופיינית, האנרגיה הקינטית המקסימלית שווה לאנרגיה הפוטנציאלית המקסימלית.
# האנרגיה הפוטנציאלית במערכת שווה לאנרגיית העיבור של הקורה.
שיטת ריילי
נבחן מקרה שבו הקורה בעלת מסה זניחה ועליה מורכבות משקולות במשקל W<sub>i</sub> כל אחת. האנרגיה הפוטנציאלית המקסימלית במערכת שווה לעבודת המשקולות, כאשר y<sub>i</sub> היא משרעת התנודה המקסימלית:
:<math>\ U_{max}= {1\over 2}\sum_i W_iy_i</math>
מצד שני, האנרגיה הקינטית המקסימלית מתקבלת מכך שהמהירות המקסימלית בתנועה הרמונית פשוטה שווה למכפלת המשרעת בתדירות:
:<math>\ v_{max}=\omega y \quad\Rightarrow\quad KE_{max}= \frac{\omega^2}{2g}\sum_i W_iy_i^2</math>
כאשר נשווה בין שני הביטויים נקבל את מנת ריילי (Rayleight quotient):
:<math>\ \omega^2= \frac{g\sum\limits_i W_iy_i}{\sum\limits_i W_iy_i^2}</math>

אם מדובר בקורה בעלת פילוג מסה &mu; ליחידת אורך, אנרגיית העיבורים האגורה כתוצאה מכפיפה שווה:
:<math>\ U_{bending}={1\over 2} \int\limits_0^L Md\theta</math>
כאשר M הוא פילוג המומנט ו-&theta; היא פילוג שיפוע הקורה. מתורת אוילר ברנולי ידוע:
:<math>\ \frac{M}{EI} =\frac{d\theta}{dx} =\frac{d^2y}{dx^2}</math>

באמצעות הפיכת הסכימה לאינטגרציה והצבת הקשר האחרון, נקבל:
:<math>\ \omega^2= \frac{EI}{\mu} \frac{\int\limits_0^L (y)^2 dx}{\int\limits_0^L y^2 dx}</math>
כאשר &mu; היא מסה ליחידת אורך של המוט.

בבעיות מציאותיות לא נזניח את מסת הקורה ואז, על מנת לחשב את התדירות העצמית, נציב את משוואת השקיעה עבור אותה תדירות. מאחר שצורת השקיעה לרוב אינה ידועה, נוח להציב את משוואת השקיעה הסטטית (העקום האדום באיור) או משוואה אקוויוולנטית מבחינה אנרגטית (העקום הירוק באיור).

במקרה הכללי ביותר, בו &mu;,E,I משתנים לאורך הקורה, המשוואה המתארת את המערכת היא:
:<math>\ \int\limits_0^L EI\left(\frac{d^2y}{dx^2}\right)^2dx= \int\limits_0^L \mu \left(\frac{dy}{dx}\right)^2 dx</math>

==ראו גם==
* שיטת גלרקין
* שיטת ריילי ריץ

==לקריאה נוספת==
* Francis S. Tse, Mechanical Vibrations, 1963.

קטגוריה:הנדסה
קטגוריה:הנדסת מכונות
אליהו טסלר

אליהו טסלר, [[1955. בוריס כרמי, אוסף מיתר, הספרייה הלאומית]]
חבורת "מחברות לספרות" בבית הקפה קנקן, ב[[רחוב דיזנגוף 13 בתל אביב, ראשית שנות הארבעים. מימין לשמאל: א"ד שפיר, ש' גינס, ד' פילר, אליהו טסלר, נתן אלתרמן, ישראל זמורה, צילה בינדר.]] 
אליהו טֶסלֶר (19 בספטמבר 1901 – 25 באוגוסט 1965) היה משורר עברי ומתרגם.

==ביוגרפיה==
אליהו טסלר נולד בעיר אומן שבאוקראינה, ועבר לפולין. בשנת 1920, בגיל 19, עלה לארץ ישראל בעלייה השלישית. הוא היה פועל חקלאי ופועל בנין ועסק במלאכות נוספות.

בשנת 1942 החל לעבוד כמנהל חשבונות בעיתון "דבר", ועבד שם עד שנת 1960. טסלר החל לפרסם את שיריו בכתב העת הספרותי "הדים", שהוציאו לאור בארץ הסופרים אשר ברש ויעקב רבינוביץ. הוא לא כתב שירים רבים, וזכה לכנס לראשונה את שיריו בשנת 1960, בספרו "גבעול במרחבים".

טסלר לא זכה בחייו לפרסום ולתפוצה רחבה של שיריו. הוא עמד כל חייו בצילם של גדולי המשוררים העבריים בארץ, מאנשי העלייה השלישית. תחייה מסוימת ועניין מחודש בשיריו התעוררו עם פרסום מסתו הגדולה של דן מירון, בשנת 1975, עליו ועל יצירתו.

בשנת 2016 יצא לאור הספר "פתחים קורעת עיר: שירים ותרגומים", בעריכתה של חיותה זילברמן, ובו אוסף משיריו ומתרגומיו של טסלר.

בתו, המתרגמת דליה טסלר, תרגמה מיצירותיו של טולקין, בכינויה הספרותי - דליה בת אליהו טסלר. (גילס האכר מפרזון, הרפתקאותיו המופלאות ועליתו לגדולה של גילס האכר, מאת טולקין, הריקה אל השפה העברית, בלוית הערות - דליה בת אליהו טסלר).

==ספר שיריו==
*גבעול במרחבים, ספרית פועלים, מרחביה, תש"ך. (מהדורה מורחבת, בצירוף שירים אחרונים ותרגומים לשירי אוסיפ מנדלשטם: תשל"ד 1974.)

==תרגומיו==
* וו"אי לנין, כתבים נבחרים, (תרגום מרוסית, עם חיים שלום בן אברם), מרחביה: הקיבוץ הארצי השומר הצעיר (ספרית פועלים), תש"ב 1942 
* בנימין קָוֶורִין, שני קברניטים (3 כרכים), תל אביב: עם עובד (ספרית שחרות), תש"ט–תש"י 1950 (מרוסית).

==לקריאה נוספת==
* חיותה זילברמן, אליהו טסלר: מונוגרפיה, דיסרטציה – אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשס"ח 2008.
* דן מירון, מחוויה לפולחן - משבר המודרניזם בשירה הארץ-ישראלית: מקרה אליהו טסלר, מוסד ביאליק, 2017.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* , 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:מתרגמים מרוסית לעברית
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1901
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1965
בית לייוויק

בית לייוויק (ביידיש: לייוויק הויז) השוכן ברחוב דב הוז 30 במרכז תל אביב הוא מרכז לתרבות היידיש, ומקום משכנה של אגודת סופרי ועיתונאי יידיש בישראל. במקום נערכות פעילויות חברתיות, חינוכיות ותרבותיות, במטרה לשמר את שפת היידיש ואת העולם התרבותי היידי. בית לייוויק נחנך ב-1970, ונקרא על שם הסופר ה. לייוויק (לייוויק הלפרן). הסופר והבלשן מרדכי צאנין נמנה עם יוזמי הקמת הבית וכיהן כיושב ראש הראשון שלו. יושב ראש בית לייוויק, נכון לשנת 2021, הוא דניאל גלאי. 

בתחילת שנות האלפיים הוקצה מרתף המבנה לכמה שנים עבור עמותת יונג יידיש (עמותה) לצורך איסוף ושימור ספרי יידיש, העמותה עברה אחר כך למתחם אחר. 

== פעילויות ==
בבית לייוויק מאורגנים קורסים והרצאות חד-פעמיות ביידיש ובנושאים מתרבות היידיש. המוסד מארגן גם סדנאות חינוך בבתי ספר ובגנים במטרה לחשוף את הדור הצעיר בישראל למורשת יהדות מזרח אירופה. בין אירועי התרבות שנערכים במקום: הקרנות סרטים, הופעות מוזיקה, הקראות שירה ומחזות, כנסים אקדמיים וטקסי הענקת פרס רובינליכט.

ארכיון בית לייוויק משמש לצורכי מחקר בנושא היידיש וספרותה, בדגש על תולדות היידיש בישראל והשפעות הגומלין בין היידיש לבין העברית. הוצאת הספרים ה. לייוויק, שליד בית לייוויק, מוציאה לאור ספרי פרוזה, שירה ומחקר ביידיש, וכן תרגומים מיידיש לעברית ולרוסית ומהדורות דו-לשוניות. מאז הקמתה ב-1970 הוציאה כמאה כותרים.

== ראו גם ==
* יונג יידיש (עמותה)
* בית שלום עליכם

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים 
קטגוריה:תל אביב-יפו: תרבות 
קטגוריה:יידיש
קטגוריה:ספרות יידיש
קטגוריה:הוצאות ספרים ביידיש
קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:הצפון הישן
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1970
מכונת רוב גולדברג

Something for nothing {{כ}}(1940)
מכונת רוב גולדברג
מכונת רוב גולדברג (באנגלית: Rube Goldberg machine) הוא כינוי שניתן למערכת מסובכת מאוד, המורכבת מחלקים רבים ולעיתים שונים מאוד באופיים, המבצעת תהליך ארוך, צעד אחר צעד בתגובת שרשרת, על מנת לבצע בסופו פעולה פשוטה.
הכינוי למכונת רוב גולדברג ניתן בשנות ה-30 של המאה ה-20 על שמו של הקריקטוריסט האמריקאי רוב גולדברג, שהתפרסם ביצירת קריקטורות המתארות מערכות מסוג זה.

הכינוי מכונת רוב גולדברג מתייחס הן למכונה ממשית המוצגת באתר מסוים, לעיתים קרובות במוזיאונים למדע, נמלי תעופה או ירידי מדע, והן לקריקטורה המייצגת מכונה כזאת, או לייצוג ממוחשב של מכונה על ידי מחשב. ישנם משחקי מחשב שונים המאפשרים לשחקנים ליצור ולדמות מכונות גולדברג פרי יצירתם, לדוגמה המשחק המכונה המופלאה.

החוקים ליצירת מכונת רוב גולדברג הם התחלה בפעולה פשוטה מאוד (כגון לחיצה על לחצן, הטלת גולה, דחיפה קלה של מנוף או עצם אחר וכדומה) והתקדמות בצעדים, כאשר בכל אחד מהם מתבצע מעבר אנרגיה או הוספת אנרגיה למערכת (על ידי נפילה (הוספת אנרגיה פוטנציאלית), שחרור קפיץ דרוך מראש, שחרור אנרגיה כימית, שחרור לחץ וכדומה).

תחרות בניית מכונות גולדברג נערכת בחודש מרץ מדי שנה באוניברסיטת פרדו במדינת אינדיאנה בארצות הברית. התחרות הראשונה נערכה בשנת 1949 בין שתי אחוות לתלמידי הנדסה באוניברסיטה, והופסקה בשנת 1956. התחרות חודשה כתחרות בין כל תלמידי המוסד בשנת 1983 על ידי הסניף של אחוות תטה-טאו (Theta Tau), שהוא ארגון האחווה האמריקאי הגדול ביותר למהנדסים. משנת 1988 התחרות נפתחה לקבוצות מכל רחבי המדינה. מדי שנה נבחר נושא מסוים למכונות, ולפיו צריך לבנות את המכונה. בשנת 2007 לדוגמה, הנושא היה לקחת תפוז, לסחוט אותו אל קנקן ולמזוג לכוס שתייה בלא פחות מ-20 צעדים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20110813001615/http://www.rubegoldberg.com/ האתר של הקריקטוריסט רוב גולדברג]
* [http://www.purdue.edu/newsroom/rubegoldberg/ אודות התחרות] באתר אוניברסיטת פרדו
* [http://pbskids.org/zoom/games/goldburgertogo/game.html משחק בסגנון מכונת רוב גולדברג], באתר הילדים של רשת PBS.
* [https://web.archive.org/web/20151208053211/http://edenorion.com/HTML/articles/rube_goldberg.html תגובת שרשרת - מאמר אודות רוב גולדברג באתר של עדן אוריון]

==הערות שוליים==

קטגוריה:הנדסת מכונות
קטגוריה:תחרויות הנדסת מכונות
קטגוריה:הומור
קטגוריה:קומיקס
טבע או הסכמה

טבע והסכמה הם מונחים מרכזיים במחלוקת השייכת לתחום הפילוסופיה של הלשון. עיקר המחלוקת סובב סביב השאלה האם השפה מורה על מהותם של הדברים או שמא היא הסכמה שרירותית שהומצאה למען הנוחות האנושית.
לשון אחר, האם המילים נקבעו לפי הסכמה (thesis) או לפי טבע (physis).

==בעת העתיקה==

אחד מהדיונים הראשונים בנושא מופיע אצל הפילוסוף היווני אפלטון בדיאלוג קראטילוס המוקדש כולו לעניין זה.
בעקבות ויכוח שהתנהל בין הרמגונס לקראטילוס פונים אלו אל סוקרטס ושוטחים לפניו את טיעוניהם. לפי קראטילוס המילים הן תיאור נכון של הנמצאים והן מורות על מהותם הפנימית. לדידו, החכם יודע את טבעם האמיתי של הדברים ויכול לתת להם שם המשקף טבע זה. 
הרמגונס חולק על קראטילוס וטוען שאין המילים אלא הסכמה שרירותית בין בני אדם ויכולנו להחליף את שמות הדברים ככל שנרצה.
לאחר שדברים אלו הועלו על ידי אפלטון המשיכה המחלוקת בקרב פילוסופים שונים ואסכולות שונות, כשכל אחד אוחז בדעה ונימוקים משלו. 
לדעת אריסטו השמות נקבעו לפי הסכמה, ואת דעתו ירשו הפילוסופים הערביים והיהודיים בימי הביניים.

==במסורת ישראל==

הוגי דעות יהודיים לא פסחו על שאלה פילוסופית זאת ובמהלך הדורות ניתנו תשובות שונות לסוגיה.

על הפסוק מספר בראשית: נאמר במדרש: 

לשיטת המדרש השם של כל חיה מותאם לתכונותיה, כלומר לטבעה, והאדם הראשון ידע לתת שמות שמורות על מהות הדברים.
רבנים גדולים חלקו בשאלה זאת. הרציונליסטיים גרסו שבני אדם במהלך הדורות פיתחו את השפה ושכללוה, ואילו המיסטיקנים האמינו שכיוון שבתורה מתואר שאלהים ברא את העולם בדיבור אזי יש שפה אלהית ואמיתית, כפי שנאמר "ותהיי הארץ שפה אחת ודברים אחדים" ופירש רש"י - לשון הקודש.

הרמב"ם, שנחשב לגדול הפילוסופים היהודיים, כתב: 

הרמב"ם דייק מתוך הפסוק את המילים 'ויקרא האדם' והסיק מכך שהאדם נותן לדברים את שמותיהם ואין להם שמות מעצם מהותם. גם בעניין זה הרמב"ם נאמן לשיטה הרציונליסטית.

הוגים שונים צידדו בגישה השנייה ודייקו מתוך פסוקים אחרים במקרא נימוקים לדעה זאת. כך למשל כתב רבי יהודה הלוי בספרו הכוזרי: 

ריה"ל מדייק מתוך הפסוק את המילים 'הוא שמו' כמורות על כך שהשם שנתן האדם לחיות היה שמן המהותי משעת בריאתן.

בדעה הזאת אחזו מרבית המקובלים ומצאו לה סימוכין מתוך המקורות וכתבי הקבלה.

==בבלשנות המודרנית==

הפילוסוף פרדריך ניטשה כתב:

בבלשנות המודרנית קבע דה סוסיר דברים שדומים באופיים לדבריו של ניטשה על הסמיוטיקה: הסימן הלשוני הוא שרירותי. כראיה לדעתו הוא מציין את העובדה שציין ניטשה, אותו עצם מכונה בשפות שונות בשמות שונים, דבר שלא ייתכן לו היה קשר בין מושג לשם. כמה מנימוקיו של סוסיר הועלו כבר לפניו על ידי רבי סעדיה גאון.

בלשנים רבים קמו נגד קביעותיו של דה סוסיר והראו כיצד מסמנים מסוימים קשורים למסומניהם.
בקרב רבים בימינו מוסכמת הדעה שהשפה היא הסכמית אך אין זה אומר שהיא לא מנומקת. גירו מסביר את המובן המדויק של שרירותי: 

על פי דברים אלו יש נימוק פנימי לשפה אף על פי שנימוק זה איננו תוצר טבעי.
בלשנים רבים אוחזים בדעה שהשפה נולדה מתוך מספר מילים אונומטופיות - מילים אשר המבנה הפונטי שלהן רומז למשמעותן.

==לקריאה נוספת==
* כתבי אפלטון. תרגם מיוונית יוסף ליבס. כרך ראשון, דיאלוג אחרון.
* גד בן עמי צרפתי: העברית בראי הסמנטיקה. אסופות ומובאות בלשון בהוצאת המזכירות המדעית של האקדמיה ללשון העברית.

==קישורים חיצוניים==
* נחום שטיינברג, [http://www.e-mago.co.il/Editor/philosophy-1365.htm אפלטון/קראטילוס חלק ראשון ], [http://www.e-mago.co.il/Editor/philosophy-1427.htm שני ], [http://www.e-mago.co.il/Editor/philosophy-1519.htm חלק שלישי]

קטגוריה:פילוסופיה של הלשון
קטגוריה:רטוריקה
מיקרוטום

מכשיר מיקרוטום
רקמת סרטן שד שנחתכה במיקורטום ונצבעה ב hematoxylin
מיקרוטום (באנגלית: Microtome) הוא מכשיר לחיתוך רקמות המשמש במחקר הביולוגי.

המיקרוטום כולל סכין פלדה חדה ביותר אשר נעה מעלה ומטה באמצעות מנוע חשמלי. הדגימה לחיתוך מקובעת בפרפין; החיתוך במיקרוטום מפיק יריעות דקות של רקמת תאים (עוביין בין 2 ו-25 מיקרומטר). את יריעות הרקמה מניחים לאחר מכן על גבי משטח זכוכית לשם צפייה תחת המיקרוסקופ. המיקרוטום משמש לעיתים קרובות בהיברידיזציה באתר.

תהליך הקיבוע אורך זמן רב (כ-16 שעות); לחלופין ניתן להקפיא את הרקמה לפני חיתוכה ולחתכה כשהיא קפואה. תהליך זה חוסך זמן רב (הוא אורך מספר דקות) ומשתמשים בו לעיתים קרובות ברפואה, כשנדרשת אבחנה מהירה בזמן ניתוח, למשל.

מכשירי אולטרה-מיקרוטום מסוגלים לבצע חיתוכים ברוחב של 60 ננומטר. הלהב במכשירים אלו עשוי יהלום או זכוכית. חיתוכים אלו משמשים להכנת דגימות לצפייה במיקרוסקופ אלקטרונים.

מכשירי מיקרוטום לייזר משתמשים בקרן לייזר במקום בסכין. במכשירים אלו, אשר פותחו לאחרונה והם יקרים מאוד, אין צורך בהכנה מיוחדת של הרקמה.

המיקרוטום הוא מהמכשירים המסוכנים ביותר במעבדה; חוסר זהירות ואי-הקפדה על הנהלים מביאים לפציעות חמורות.

הפיזיולוג והאנטומיסט הצ'כי יאן אוונגליסטה פורקינייה נחשב לפעמים לראשון שהשתמש במיקרוטום.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ביולוגיה: שיטות ומכשור