OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
חיים גנץ

הרב חיים גנץ (נולד בשנת 1957) הוא רב דתי לאומי המשמש כראש ישיבת מעלה אליהו בתל אביב. מתלמידי הרב צבי יהודה קוק, הרב צבי ישראל טאו, והרב מרדכי שטרנברג. מרבני 'ישיבות הקו'.

== ביוגרפיה ==
גנץ נולד לד"ר מנחם ישראל ופסל גנץ. למד בישיבת נתיב מאיר בירושלים, בישיבת מרכז הרב ובישיבת ימית בעיר ימית בסיני. משם, עבר ללמד כר"מ בישיבת שבי חברון. באלול תשנ"ז (1996) הקים את ישיבת מעלה אליהו עם גרעין של תלמידים מישיבת מרכז הרב, בעידודו של הרב מרדכי שטרנברג, ועד היום עומד בראשה.

בשנת 2014 התדרדר לתהום במהלך טיול של הישיבה בנחל ג'ילבון שבצפון, לבסוף ניצלו חייו.
הרב חיים גנץ בהכנסת ספר תורה

=== הקמת הישיבה בתל אביב ===
הקמת ישיבת מעלה אליהו בתל אביב בישרה על שינוי מגמה ביחסו של הציבור התורני לעיר, ורצון להשתלב ולהטביע בה חותם.
הרב גנץ הסביר למה בחר להקים ישיבה דווקא בעיר תל אביב:<blockquote>"אנחנו נמצאים כאן בליבה של תל אביב ממש. הקריה מצד אחד, הבורסה מצד שני, כיכר המדינה מצד שלישי, אהרון ברק קילומטר מערבית מכאן, אנחנו נמצאים כאן במקום שבאופן חיצוני מנהל את המדינה. והישיבה רוצה להיות נשמה לכל העוצמה המעשית שמתרחשת ונבנית כאן. כי גוף בלי נשמה זה נבלה, זה טומאת מת". בהמשך דבריו מגדיר גנץ את כל העשייה במדינת ישראל כבניית הקרקעית, "...שזה הכלכלה והארץ הפורחת". אך מוסיף ומגדיר את התחנה הבאה כתחיית הנשמה, שהיא מטרת הישיבה. "כל מה שקורה פה זה מאוד מאוד רציני, יש פה הרבה עבודה רצינית, אבל היא מקבלת את משמעותה רק עם נשמה גדולה שתחייה ותפריח את הכול, הנשמה הזאת זה התורה"[https://player.vimeo.com/video/827330034?h=908ea79424].</blockquote>

=== עשייה ציבורית ===
הרב גנץ מעורב בעשייה ציבורית והוא נמנה עם פורום הרבנים איתם מתייעץ בצלאל סמוטריץ'. עם זאת שומר הרב גנץ על קשר אישי עם אישי ציבור מכל גוני הקשת הפוליטית. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש השתתף בכנס של מפלגת נעם אך עם זאת המשיך לתמוך בסמוטריץ'.

הרב גנץ שומר על קשר עם רבנים מהמגזר החרדי הגרים בעיר תל אביב ומזמין אותם להעביר שיעורים בישיבה, הבולטים שבהם: הרב חיים אידלס, הרב מרדכי אורבך ובעבר הרב חיים צימבליסט עד פטירתו.

== משפחתו ==
הרב גנץ נשוי לימימה, אחותו של הרב אליעזר איגרא, ולהם תשעה ילדים. בני הזוג מתגוררים בתל אביב-יפו. בנו ישראל מכהן כראש מועצה אזורית מטה בנימין, בנו יאיר מכהן כמנהל הישיבה, וחתנו הרב אוריאל אליהו הוא דיין וראש כולל דיינות "כרמי המשפט". אחיו הוא הרב משה גנץ, ששימש כר"מ בישיבת ההסדר שעלבים, והיה מוסר שיעורים בישיבת מעלה אליהו.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.inn.co.il/tags/הרב_חיים_גנץ/ כל הכתבות על הרב חיים גנץ], באתר ערוץ 7

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:בוגרי ישיבת נוה דקלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:ימית: אישים
קטגוריה:משפחת גנץ
קטגוריה:ראשי ישיבות ציוניות
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:רבני ישיבת שבי חברון
קטגוריה:תל אביב-יפו: רבנים
קטגוריה:תלמידי הרב אברהם אלקנה שפירא
קטגוריה:תלמידי הרב מרדכי שטרנברג
קטגוריה:תלמידי הרצי"ה קוק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
פיטר טיל

פיטר אנדריאס טיל (בגרמנית: Peter Andreas Thiel; בעברית נקרא לעיתים פיטר ת'יל; נולד ב-11 באוקטובר 1967) הוא יזם ומיליארדר אמריקאי, ממייסדי PayPal ומהמשקיעים הראשונים בפייסבוק.

==ביוגרפיה==
טיל הוא אמריקאי ממוצא גרמני. הוא נולד בפרנקפורט שבגרמניה בשנת 1967, גדל בקליפורניה. בצעירותו היה שחקן אמן בשחמט בדירוגים הגבוהים מתחת לגיל 21, ולמד בסטנפורד שם ייסד את העיתון The Stanford Review.

יחד עם מקס לבצ'ין ואילון מאסק הקים את אתר התשלומים PayPal, אותו הוא מנהל כמנכ"ל החברה. ב-2004 פגש את שני מקימי פייסבוק והיה למשקיע החיצוני הראשון בפרויקט. השקעתו בסך חצי מיליון דולר עבור כ-7% ממניות החברה, איפשרה להם לקדם את הפרויקט, והניבה לו רווח עצום. בהמשך השקיע בחברות אינטרנט בולטות נוספות כגון LinkedIn. הוא גם ייסד ומכהן כיושב ראש חברת הביג דאטא פלנטיר .

טיל מנהל קרן הון סיכון בשם Founders Fund, ומכהן כנשיא קרן הגידור קלאריום קפיטל. במרץ פורסם שהוא הצטרף כשותף לאקסלרטור המוביל Y Combinator. בשנת 2014 העריך המגזין פורבס את הונו ב-2.2 מיליארד דולר.

פיטר משמיע רבות את דעותיו במדיה והוא ידוע כליברטריאני מוביל ותורם נדיב למפלגה הרפובליקנית. תמיכתו בליברטריאניזם ובשוק חופשי קפיטליסטי הובילו אותו להתנגד לשיטה הדמוקרטית, ובמאמר שכתב טען ש"המונח דמוקרטיה קפיטליסטית הפך לאוקסימורון בלתי אפשרי". בבחירות 2016 לנשיאות ארצות הברית היה פיטר מהבודדים שהעזו לתמוך בפומבי בדונלד טראמפ, מבין אנשי הצמרת של תעשיית ההיי-טק בארצות הברית, על אף פעולות השיימינג הצפויות.

הוא הוביל מערכה משפטית נגד הבלוג גוקר שבסופו של דבר הביאה לסגירתו.

== פרסים והוקרה ==
* 2005 – קיבל קרדיט כמפיק משותף של הסרט "Thank You for Smoking" (2005) המבוסס על הנובל של כריסטופר באקלי משנת 1994<ref></ref>.
* 2006 – זכה בפרס "Herman Lay Award" ליזמות <ref></ref>.
* 2007 – נבחר לאחר מ 250 המנהיגים הצעירים (תחת גיל 40) המשפיעים בעולם על ידי הפורום הכלכלי העולמי<ref></ref>.
* 2009 – ב-7 בנובמבר קיבל תואר כבוד מאוניברסיטת Francisco Marroquin<ref></ref>.
* 2012 – קיבל פרס "Alumnus of the Year" של הארגון הליברטריאני "Students For Liberty"<ref></ref>.
* 2013 – בפברואר קיבל את פרס "Venture Capitalist of the Year" של TechCrunch<ref>[https://techcrunch.com/2013/01/31/congratulations-crunchies-winners-github-wins-best-overall-startup/ Congratulations Crunchies Winners! GitHub Wins Best Overall Startup]. TechCrunch (31 January 2013). Retrieved on 2013-10-23.</ref>.

==ספרו בעברית==
* פיטר טיל (עם בלייק מאסטרס), אפס לאחד: רשימות על סטראט־אפים, או: איך לבנות את העתיד, מודן הוצאה לאור, 2016

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:דירקטורים אמריקאים
קטגוריה:משקיעי הון סיכון אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:פייסבוק: אישים
קטגוריה:מיליארדרים אמריקאים
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
בית השקעות

בית השקעות הוא עסק העוסק בהשקעת כספי לקוחותיו בשוק ההון. שירותיו העיקריים של בית ההשקעות כוללים בדרך כלל את המרכיבים הבאים, כולם או חלקם: ניהול תיקי השקעות של לקוחותיו, ניהול קרנות נאמנות וקופות גמל וחיתום ניירות ערך. לצד השירותים הללו הנוגעים להשקעה עצמה, לרוב כולל בית השקעות גם שירותי ייעוץ השקעות, המעניקים ייעוץ ללקוחותיו בנושאי מיזוגים ורכישות.

בבתי ההשקעות יש המנהלים גם חשבון נוסטרו, שהוא תיק השקעות של בית ההשקעות עצמו. מצב זה עלול ליצור ניגוד עניינים בין האינטרס של בית ההשקעות לזה של לקוחותיו. גם ניהול קרנות נאמנות עלול ליצור ניגוד עניינים, כאשר בית ההשקעות מעדיף השקעה בקרנות הנאמנות שלו.

==תפקידים בבית השקעות==
עיסוקים אופייניים בבית השקעות הם:
* יועץ השקעות: נציגו של בית ההשקעות מול הלקוח, המייעץ לו במה להשקיע, בהתאם להעדפותיו של הלקוח מבחינת משך ההשקעה, רמת הסיכון וכדומה. 
* מנהל השקעות: מחליט על פעולות קנייה ומכירה של ניירות ערך בתיקו של לקוח, בהתאם להנחיות כלליות שקיבל מהלקוח. 
* אנליסט: עוקב אחר פעילותן של חברות שבתחום התמקדותו, מנסה לחזות את עתידן הכלכלי, ובהתאם לכך להמליץ על היחס להשקעה בהן. המלצותיו מהוות בסיס לפעולתם של יועצי ההשקעות ומנהלי ההשקעות, ומובאות גם לידיעת הלקוחות.
* טריידר: מייצג את בית ההשקעות מול בורסה לניירות ערך, ועוסק בביצוע הוראות לקנייה ומכירה של ניירות ערך. 

בישראל הפיקוח על פעולתם של בתי השקעות נעשה על ידי רשות ניירות ערך ועל ידי רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר.

==ראו גם==
*בנק השקעות

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

*
*
קטגוריה:שוק ההון
שגאדרה

שגאדרה (בערבית: شغادرة) היא עיירה במחוז צנעא שבתימן, כ-80 ק"מ מצפון-מערב לבירה צנעא,<ref></ref> בסמוך להר מסוואר.

==הקהילה היהודית==
בשנת ה'תש"ט (1949) מנתה הקהילה כ-40 משפחות. היהודים חיו בנפרד מהערבים המקומיים, בשכונה שהייתה נקראת "דר אלמקם". גם לאחר מבצע על כנפי נשרים
נותרו יהודים במקום.<ref name=":0"></ref>

רבני הקהילה בדורות האחרונים היו מארי יחיא נחום (עד עלייתו לארץ ישראל בשנת ה'תרצ"ו-1936), ומארי שלום מדעי (עד לעלייה הגדולה בשנת ה'תש"ט-1949).<ref name=":0" />

לקהילה היו מנגינות ייחודיות בקריאת התורה.<ref></ref>

בין מטבעות הלשון המקובלות בפי בני הקהילה היא ברכת "תשבע ותותר", במקום ברכת "בתיאבון", והוא על דרך מה שנאמר על רות: (). כמו כן נהגו לענות לברכת "ישר כוח" לעובד בשעת מלאכתו: "כוחך יגבר".

רוב היהודים נהנו מביטחון יחסי, יחסים טובים עם האוכלוסייה המוסלמית ומצב כלכלי שפיר.

==לקריאה נוספת==
* ד"ר משה גברא, האנציקלופדיה לקהילות היהודיות בתימן, כרך ב, ערך שג'אדרה, עמ' 565–566.
*פרופ' בת-ציון עראקי קלורמן, יהודי תימן: היסטוריה, חברה, תרבות: יהודי תימן בתקופת השלטון העת'מאני, העליות מתימן לארץ-ישראל, [https://sheilta.apps.openu.ac.il/pls/dlamdal/lamda.perut?p_katalog=105650030 כרך ג], הוצאת האוניברסיטה הפתוחה

== קישורים חיצוניים ==
* העיירה [https://www.google.com/maps/place/الشغادرة،+תימן/@15.6209575,43.5301281,16z/data=!3m1!4b1!4m5!3m4!1s0x16041e2c0ebd811b:0x4684949f707f8493!8m2!3d15.6203249!4d43.5264397?hl=iw שג'אדרה] - באתר גוגל מפות

==הערות שוליים==

קטגוריה:תימן: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בתימן
קריית צאנז (ירושלים)

קריית צאנז היא שכונה חרדית בירושלים, צפונית לשכונת קריית בעלז. גובלת בשיכון חב"ד, קריית בעלז ועזרת תורה.
מוסדות צאנז ירושלים
== היסטוריה ==
השכונה נוסדה על ידי הרב יקותיאל יהודה הלברשטאם, האדמו"ר מצאנז, כשכונה כלל-חרדית, והיא המקבילה לקריית צאנז בנתניה. במרכז השכונה נמצאים בתי כנסת מרכזיים למגזרים השונים - בית המדרש המרכזי של חסידי צאנז, בית המדרש "אהבת תורה" הליטאי ובית הכנסת "מגן אברהם" הספרדי. 
בית מדרש המרכזי בקריית צאנז בירושלים
רב השכונה הראשון היה המו"צ הרב שלום אייזנברגר, מונה לתפקיד על ידי האדמו"ר יקותיאל יהודה הלברשטאם. לימים מינה האדמו"ר את חתנו הרב דוב וייס לכהן כרב השכונה וכן כרבם של חסידי צאנז בירושלים כאשר במקביל ממשיך הרב אייזנברגר לשמש כמו"ץ בשכונה. כיום הרב דוב וייס אינו משתייך לחסידות צאנז ומכהן כרב השכונה הרשמי מטעם המועצה הדתית בירושלים, הוא עומד בראש המוסדות המרכזיים בשכונה, בית הכנסת "באר מים חיים" בשכונה, וכן ישיבה גדולה "תורת חיים" וכוללי אברכים.

רחובות השכונה נקראים על שמות ספריהם של רבני ירושלים: "אמרי בינה" - על שם ספרו של הרב מאיר אוירבך, רבה של ירושלים, "זית רענן" - על שם ספרו של רבי משה יהודה לייב זילברברג מקוטנא שהתיישב בירושלים במחצית השנייה של המאה ה-19, "תורת חסד" - על שם ספרו של רבי שניאור זלמן פרדקין, "הגאון מלובלין". וכן על שמות ספריהם של אדמו"רי צאנז: "דברי חיים" - על שם ספרו של מייסד שושלת חסידות צאנז רבי חיים הלברשטאם, ו"שפע חיים" - על שם ספרו של האדמו"ר מצאנז-קלויזנבורג רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם. 

בעשור הראשון של המאה ה-21 התרחבה השכונה לכיוון כביש רמות, ונוסף בה רחוב "דורש טוב", שם נוסד בית כנסת מרכזי של חסידות סלאנים בישראל. כמו כן נפתח כביש חדש שמחבר בין כביש רמות לקריית בעלז. פתיחת הכביש הייתה מלווה במאבקים מצד חלק מהתושבים שלא רצו שהכביש יהפוך את השכונה לסואנת.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ירושלים: שכונות
קטגוריה:שכונות חרדיות בירושלים
קטגוריה:חסידות צאנז-קלויזנבורג
צאנז
עזרת תורה

עזרת תורה היא שכונה חרדית בירושלים, צפונית לשכונת רוממה. גובלת בשיכון חב"ד, בגבעת משה, בקריית צאנז, בסנהדריה, ברוממה עילית ובתל ארזה.

השכונה כוללת את הרחובות: עזרת תורה, אבן האזל, דובב מישרים ועלי הכהן. כלול בה שיכון סאטמאר, שבו מתגוררים חסידי הרב יקותיאל יהודה טייטלבוים.

==היסטוריה==
השכונה נוסדה על ידי אברהם זאב טרגר, במטרה לסייע במתן פתרונות דיור לזוגות חרדיים בירושלים. התכנון המקורי היה לבנותה באזור שכונת פת, אך לבסוף הוחלט לבנותה על האזור השומם שבין שכונות רוממה לשיכון חב"ד ותל ארזה. שם השכונה "עזרת תורה" ניתן לה על שם המוסד "עזרת תורה של אמריקה בישראל" אשר סייע למשפחות אברכים במימון רכישת הדירות במקום. טרגר בנה את בית הכנסת המרכזי בשכונה והביא את הרב שמחה בונים וולדנברג לכהן בה כרב.

==הקהילה, מוסדות ציבור ודת==

בשכונה נמצאים מבנים רבים של בתי כנסת וישיבות. בית הכנסת המרכזי הוא "בית ישראל" המכיל בתוכו שני בתי כנסת, בנוסח אשכנז וספרד. בית כנסת מרכזי נוסף הוא בית המדרש יוצאי פוניבז'. כמו כן נמצאים מרכזי החסידות של חסידויות סאטמר (הכוללים בית כנסת, מקוה, ישיבה ותלמוד תורה), וקופיטשניץ וכן מוסדות טשכנוב הכוללים ישיבה גדולה וקטנה ותלמוד תורה. בשכונה נמצאת גם ישיבה לבחורים אמריקאים בסגנון ישיבות בריסק, בראשות הרב צבי קפלן, ובה כארבע מאות תלמידים.

רב השכונה הרשמי הוא הרב יחיאל מיכל שטרן. לצדו מכהן מטעם העדה החרדית הרב יעקב ולדנברג אשר ממלא את מקומו של אביו הרב שמחה בונים.

בשכונה מתגורר יעקב ליצמן.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Shikun Habad.jpg|צומת עזרת תורה שיכון חב"ד
קובץ:Ezrath Thora.jpgמרכז חסידות סאטמר בשכונה, 'יטב לב'-תלמוד תורה לילדי החסידים
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: שכונות
קטגוריה:שכונות חרדיות בירושלים
קטגוריה:עזרת תורה
אניה רוביק

אניה רוביק (בפולנית: Anja Rubik; נולדה ב-12 ביוני 1983) היא דוגמנית, פילנתרופית ואשת עסקים פולנייה.

==ביוגרפיה==
אניה רוביק נולדה בז'שוב, פולין. ב-1988, כאשר הייתה בת 5, עזבה את פולין עם משפחתה ועברו להתגורר ביוון. לאחר מכן התגוררו בקנדה ודרום אפריקה. ב-1992 חזרה המשפחה לפולין לאחר נפילת חומת ברלין.

=== קריירה ===
ב-1999 עברה לפריז כדי להתחיל בקריירת דוגמנות, שם לקחה חלק בשבוע האופנה בפריז. עד שסיימה את לימודיה התיכוניים, היא דגמנה במהלך חופשות בית הספר בלבד.

היא הופיעה על שערי מגזינים שונים, בכללם ווג גרמניה, ווג פריז, נומרו, ניילון (Nylon), פלייר (Flair), Russh ו-Elle. היא דגמנה עבור מעצבים כמו ג'יבנשי, קלואה, כריסטיאן דיור, ארמה, ולנטינו גאראווני, גוצ'י, פנדי, מיסוני, ורסצ'ה, דולצ'ה וגבאנה, פראדה, אוסקר דה לה רנטה, שאנל, באלנסיאגה, קלווין קליין, לואי ויטון וראלף לורן. היא גם דגמנה בגדי אופנה עילית עבור ולנטינו, שאנל ואלי סעב.

היא הופיעה בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט לשנת 2009.

ווג פריז כלל אותה בין שלושים הדוגמניות המובילות של שנות האלפיים.
היא כעת מדורגת במקום השלישי, לצידה של לארה סטון, ברשימת חמישים הדוגמניות המובילות, ובמקום ה-23 מתוך 25 ברשימת הדוגמניות המשתכרות את השכר הגבוה ביותר בתעשיית האופנה, לפי האתר models.com.

בשנת 2010 שימשה כמנטורית בתוכנית המציאות בגרסתה בפולנית "הטופ מודל הבאה". בשנת 2014 החלה להנחות ולשפוט את תוכנית המציאות "פרויקט מסלול" בגרסתה בפולנית. בשנת 2015 עלתה עונתה השנייה של התכנית, והוכרז כי לא תחזור לעונה שלישית.

=== חיים אישיים ===
רוביק והחבר הוותיק שלה, הדוגמן הסרבי סשה קנייביץ', התארסו ממש לפני חג המולד של 2010 בווינה. הזוג התחתן ב-16 ביולי 2011 דיה, מיורקה. באוקטובר 2015 היא אישרה כי נפרדו, ולאחר מכן התגרשו.

משפחתה עדיין מתגוררת בפולין, שם לאניה יש בית.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוגמניות פולניות
קטגוריה:נשות עסקים
קטגוריה:נדבניות
קטגוריה:פמיניסטיות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה
קטגוריה:מנחי טלוויזיה פולנים
קטגוריה:ילידות 1983
שריאל רוזנברג

הרב שריאל רוזנברג (נולד בט' בשבט ה'תשי"א, 16 בינואר 1951) הוא ראש בית דין צדק בני ברק של הרב נסים קרליץ (מכונה 'גאב"ד') ורב שכונת "רמת דוד" בבני ברק. משמש במקביל כאב בית דין בבית הדין "הישר והטוב" בירושלים.

הרב רוזנברג משמש גם כראש "ועדת הרבנים לענייני תקשורת שע"י בד"צ בני ברק" הפוסקת בעניינים של כשרות ניידים והיתרי שימוש מיוחדים, למכשירים שנחשבים אסורים לשימוש בציבור החרדי.

==ביוגרפיה==
הרב שריאל רוזנברג, 2010
רוזנברג נולד בתל אביב, ליצחק יעקב וטובה לאה הר-שושנים. אביו עסק בההדרת ספרי ראשונים, ובראשם "ספר הסמ"ק מצוריך". למד בישיבת היישוב החדש, ולאחר מכן בישיבת באר יעקב ובישיבת בריסק. נישא לצפורה, בתו של הרב נסים קרליץ, שהייתה גננת וסופרת ילדים, שהוציאה את סדרות הספרים הפופולריות "מעגל השנה", בה שירים וסיפורים על חגי ישראל, ו"עונג שבת" על סדר פרשת השבוע.

לאחר נישואיו למד בכולל חזון איש. בגיל 28 מונה לר"מ בישיבת "כנסת בית אהרון" בחיפה, בראשות הרב אפרים זורייבין. לאחר מספר שנים מונה לדיין בבית הדין של חמיו בבני ברק. במקביל שימש שנים רבות כר"מ בישיבת באר יעקב בה למד בבחרותו.

בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 התמנה לרב שכונת רמת דוד בבני ברק.

בשנת 2012, לאחר פרישת חותנו לשעבר הרב נסים קרליץ, מונה לראש בית הדין במקומו.

הרב רוזנברג משמש כראש כולל שבת בכוללים של יומם ולילה בבני ברק.

==פסיקה בולטת==
בשנת 2020-2019 ישב בראש הרב בית דין מיוחד בעניין הרב אליעזר ברלנד. במאי 2020 פרסם הרכב בית הדין פסק שבו נכתב שהרב ברלנד "אינו שומר על דברים שהם מג' חמורות ואביזרייהו, שומר נפשו ירחק ממנו".<ref></ref> שורה של רבנים הצטרפו לפסק הדין. בהמשך כתב הרב רוזנברג מכתב לרב שביקש פירוט כיצד נולד פסק הדין, ובו כתב "לא היה ספק בדבר שהוא (ברלנד) נוהג לחבק ולנשק נשים ובתולות ולשלוח ידיו מתחת בגדיהן, והיו על כך עדויות שלא הוכחשו כלל".<ref></ref>

הקים כשרות מיוחדת לפאות נוכריות בשם 'עטרת ראשה', לפיקוח על כך שמקור השיער אינו תספורות במקדשים שנחשבים עבודה זרה.

בשנת 2023 היה בין הרבנים שהתירו שימוש במעלית שבת מסוג חדש. בהמשך פרסם יחד עם עמיתיו מכתב שבו הם מבטלים דעתם בנושא מפני הדעה האוסרת של הרב גרשון אדלשטיין והרב דוב לנדו.

==משפחתו==
נשוי ואב ל-15 ילדים. בשנת 1998 נפטרה רעייתו ציפורה וכעבור זמן נישא בשנית. בנו הרב נחום מאיר, אף הוא דיין בבית הדין וראש כולל 'חושן משפט' בכוללי "מורשה ודעת". בעבר כיהן כר"מ בישיבת אדרת אליהו.

==חיבוריו==
* דברי שר על מסכת יבמות, כתובות ועל פרק איזהו נשך. בספר מופיעות הסכמות מהרב שמואל רוזובסקי ומהסטייפלר.
* דבר למשפט על דיני ממונות (2 חלקים)
* שיעורי תורה שביעית

בנוסף פרסם חוברות שונות על ענייני אגדה והלכה, סדרת חוברות "וקראת לשבת עונג" על השבת, סדרת חוברות "תורת אמך" על עניינים בתורה, "בן יכבד אב" על עניינים שונים, חוברת ביאורי שטרות מכירת חמץ.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.beinenu.com/faceted_search/results/שריאל%20רוזנברג משיעורי הרב שריאל רוזנברג], לצפייה באתר בינינו
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי ישיבת היישוב החדש
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:בני ברק: רבני שכונות
קטגוריה:רבנים ליטאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת בריסק-ירושלים
קטגוריה:דייני בית דין צדק בני ברק
קטגוריה:בוגרי ישיבת באר יעקב
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:משפחת קרליץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
אומגה בקנטאור

ω בקנטאור (מצוין כ-NGC 5139) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים קנטאור הנמצא במרחק של כ-16,000 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כ-10 מיליון כוכבים. זהו הצביר הכדורי הבהיר ביותר בשמים ואחד הקרובים ביותר לכדור הארץ.

==היסטוריה==
הצביר התגלה על ידי אדמונד היילי בשנת 1677 ותואר על ידו כ"כתם בהיר בקבוצת קנטאור". למעשה כבר תלמי כלל אותו בקטלוג הכוכבים שלו ככוכב והוא גם נכלל בשנת 1603 בקטלוג הכוכבים אורנומטריה של יוהאן באייר, שגם נתן לו את הציון "ω בקנטאור". ג'ון הרשל זיהה סביב שנת 1830 שמדובר בצביר כוכבים. בשנת 2008, בעקבות תצפיות נוספות, שנעשו על ידי טלסקופ החלל האבל, הועלתה השערה שבמרכז הצביר נמצא חור שחור בינוני ושלמעשה מדובר בגלקסיה ננסית שנלכדה בכוח הכבידה של שביל החלב, שפיזר את הכוכבים שמחוץ לליבתה.

==תצפית==
הצביר נמצא במרכז קבוצת הכוכבים קנטאור, בהמשך הקו המחבר את β בקנטאור עם ε בקנטאור, כ-8 מעלות מצפון לו, וכ-5 מעלות ממערב ל-ζ בקנטאור. בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 3.7 כך שניתן למוצאו בקלות, אך בשל מיקומו הדרומי קשה לראותו מאירופה או מהמזרח התיכון. בתנאי תצפית מיטביים ניתן להבחין בכך שמדובר בכתם מעורפל ולא בכוכב נקודתי ובמשקפת איכותית ניתן להבחין בכוכבים שבשולי הצביר ובכך שצורתו מעט אליפטית. באמצעות טלסקופ חובבים ניתן לראות בקלות שזהו צביר כדורי.

==מאפייני הצביר==
צילום מוגדל של קטע מ-ω בקנטאור המראה את מגוון הכוכבים שבו
קוטרו של ω בקנטאור הוא כ-170 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-16,000 שנות אור, כך שגודלו הזוויתי הוא כ-36 דקות קשת - יותר מגודלו הזוויתי של הירח המלא. הצביר מעט אליפטי - אורך הציר המשני שלו הוא כ-80% מהציר הראשי והוא מכיל כ-10 מיליון כוכבים. מסתו הכוללת היא פי 5 מיליון ממסת השמש, עוצמת ההארה הכוללת שלו היא פי 700,000 מעוצמת ההארה של השמש והספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F5. גילו מוערך בכ-12 מיליארד שנים. בניגוד לצבירים כדוריים אחרים, הכוכבים בצביר זה הם מגילאים שונים ובעלי מתכתיות מגוונת.

מדידות של מהירות התנועה של כוכבי הצביר סביב מרכזו מעלות שנמצא במרכז הצביר גוף מסיבי שמסתו מוערכת בכ-40,000 מסות שמש וככל הנראה זהו חור שחור. גודלו החריג של הצביר, צורתו הפחוסה, השונות הגדולה בגילאי כוכבי הצביר ובתכונותיהם וקיומו של חור שחור במרכזו, מרמזים על כך שייתכן ומדובר בגלקסיה ננסית שנלכדה בכוח המשיכה של שביל החלב וכתוצאה מכך איבדה את הכוכבים שבשוליה שהתפזרו בשביל החלב. ליבת הגלקסיה נשארה צפופה ודחוסה ונראית כיום כצביר גדול במיוחד.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.seds.org/messier/xtra/ngc/n5139.html ω בקנטאור] באתר SEDS.
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:צבירים כדוריים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים קנטאור
מארי ז'וזה, מלכת איטליה

מארי ז'וזה, מלכת איטליה הידועה גם כמארי ז'וזה נסיכת בלגיה (באיטלקית: Maria José del Belgio; 4 באוגוסט 1906 - 27 בינואר 2001) הייתה מלכת איטליה האחרונה מבית סבויה. מכונה באיטליה "מלכת חודש מאי" (באיטלקית - "regina di maggio") עקב 33 בלבד ימי מלכותה במאי 1946.

== חייה ==
מארי ז'וזה נולדה לאלברט הראשון, מלך הבלגים ולאליזבת מבוואריה, מלכת הבלגים, בתם של קרל תאודור, דוכס בבוואריה ומריה ז'וזה, נסיכת פורטוגל, ונקראה מארי ז'וזה שרלוט סופי אמיליה הנרייטה אולגה גבריאלה. בשנת 1930 נישאה ליורש העצר האיטלקי, שיהיה לימים אומברטו השני, מלך איטליה. עם נישואיה זכתה בתואר "נסיכת פיימונטה". לבני הזוג נולדו ארבעה ילדים.

בשנת 1939 מונתה מארי ז'וזה לנשיאת הצלב האדום באיטליה.

בימי מלחמת העולם השנייה הייתה הנסיכה מארי ז'וזה בין היחידים במשפחת המלוכה האיטלקית אשר התנגדו לשלטונו הפשיסטי של מוסוליני באיטליה. ישנן אף עדויות שהנסיכה ניסתה ליצור קשרים עם גורמים מבין מדינות בעלות הברית נגד מוסוליני.

כאשר הודח מוסוליני בשנת 1943, ולאחר שהמלך ויטוריו אמנואלה השלישי אולץ לצאת לגלות, הוכרז בעלה של הנסיכה מארי ז'וזה כעוצר הממלכה. באותה עת ערכו מארי ז'וזה ובעלה ביקורים רבים בערי איטליה השונות אשר השתחררו מעול השלטון הפאשיסטי, ובני הזוג זכו לאהדה רבה בקרב האוכלוסייה האיטלקית.

במאי 1946 התפטר המלך ויטוריו אמנואלה מתפקידו כמלך איטליה ובנו אומברטו עלה לכס השלטון כמלך אומברטו השני. מארי ז'וזה הוכרזה כמלכת איטליה. משך כהונת בני- הזוג כמלכי איטליה לא ארכה זמן רב משום שבחודש יוני 1946 החליטו אזרחי איטליה לבטל את שלטון המלוכה במדינה ולהכריז על איטליה כעל רפובליקה. מארי ז'וזה ובעלה המלך אומברטו השני נאלצו לצאת לגלות בפורטוגל.

בגלות בפורטוגל החליטו מארי ז'וזה ובעלה להיפרד ומארי וילדיה עברו להתגורר בז'נבה. בני הזוג לא התגרשו באופן רשמי עקב מחשבתו של המלך המודח כי הוא ישוב באחד הימים לשלטון באיטליה הקתולית, אשר לא הכירה באותה עת בגירושים.

מארי ז'וזה מתה בעיר ז'נבה בגיל 94. במהלך ימי גלותה בז'נבה הייתה פטרונית האומנויות בתחום המוזיקה הקלאסית.

==משפחתה==
למארי ז'וזה ובעלה אומברטו השני, מלך איטליה נולדו ארבעה ילדים:
* מריה פיה, נסיכת בורבון-פארמה (נולדה ב-1934)
* ויטוריו אמנואלה, נסיך נאפולי (נולד ב-1937)
* מריה גבריאלה, נסיכת סבויה (נולדה ב-1940)
* מריה באטריצ'ה, נסיכת סבויה (נולדה ב-1943)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ילידות 1906
קטגוריה:נשות מלכי איטליה
קטגוריה:אישים באיטליה בתקופת הפשיזם
קטגוריה:איטלקיות שנפטרו ב-2001
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2001
קטגוריה:אלברט הראשון, מלך הבלגים
עיר של טיפשים

עיר של טיפשים היא עיר שמתוארת בפולקלור כמאכלסת טיפשים שאין כדוגמתם. ערי טיפשים מופיעות בפולקלור של עמים אחדים.

גותאם]]
ערי טיפשים בפולקלור של תרבויות שונות:
* ביוון העתיקה היה מדובר באנשי העיר אבדרה, הראשונה בערי הטיפשים.
* באנגליה מדובר באנשי הכפר גותאם.
* בגרמניה מדובר באנשי העיר הדמיונית שילדה, שעלילותיהם מתוארות גם בספרו של אריך קסטנר, "חכמי שילדה".
* בהולנד מדובר באנשי העיר קמפן.
* אצל הפלסטינים מדובר באנשי העיירה חמאמה או העיר חברון.
* בתימן מדובר באנשי העיר חאדם.
* בהודו הכפר מוירה שבגואה (Moira, Goa)
* בפולקלור היהודי ידועים "חכמי חלם", בני העיר חלם שבפולין.
* בישראל בעבר נפוצו מערכוני "הגשש החיוור" שהציגו כך את אנשי העיר טבריה. (לדוגמה במערכון "הקפיטריה בטבריה")

"ספר הבדיחה והחידוד" מספר על שלוש ערי טיפשים (בדיחה 1085):
:שלושה טיפשים הם: חלמאי, שיקלוֹבי ודרוּיי, ומה בין שלושתם?
:דרוּיי בביתו – אדם ככל האדם; דרוּיי בציבור – טיפש מופלג.
:חילופו בשׁקלוֹבי; בציבור – אדם ככל האדם, בביתו – טיפש מופלג.
:חלמאי, בין בביתו ובין בציבור – טיפש שבטיפשים.

תושביהן של ערי הטיפשים נהגו, על-פי הפולקלור, לעשות מעשים נפסדים שאין בהם תכלית, ובהם היו מתגאים כאילו היוו תרומה של ממש. למשל, אחד מחכמי חלם, שהיה בא בימים, שמע כי ישנו תוכי היכול להגיע לגיל מאה שנה, ועל מנת להיווכח אם אמנם נכון הדבר, הלך וקנה גוזל של תוכי כזה.

== ראו גם ==
* חכמי חלם

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מעשיות ואגדות
יתרון מכני

מנוף – שהוא סוג של מכונה פשוטה. הכוח הגדול יותר של הכדור הכבד פועל על תזוזה קטנה יותר, וכדי לאזן אותו נדרש כוח קטן על פני תזוזה גדולה.]]
יתרון מכני של מכונה הוא היחס בין הכוח המופק (הכוח שהמכונה מפעילה) לכוח הנכנס (הכוח הנדרש כדי להפעיל אותה). היתרון המכני שווה גם ליחס בין הדרך שלאורכה פועל הכוח הנכנס, לבין הדרך שלאורכה פועל הכוח המופק. יתרון מכני מקיים את חוק שימור האנרגיה, כלומר תוספת הכוח אינה נוצרת יש מאין אלא באה על חשבון התנועה הקצרה יותר, תוך שימור האנרגיה הכוללת. 

התנועה אינה חייבת להיות קווית: למשל באופניים נוצר יתרון מכני מתמסורת גלגלי שיניים, כך שמומנט הכוח גדל או קטן ביחס הפוך למהירות הזוויתית של גלגלי האופניים.

היתרון המכני (<math>\ \textrm{M.A.}</math>) הוא הכוח (<math>\ F</math>) המופק חלקי הכוח המופעל, או הדרך (<math>\ D</math>) של הכוח המופעל חלקי הדרך של הכוח המופק:
:<math>\ \textrm{M.A.} = \frac{F_\textrm{out}}{F_\textrm{in}}= \frac{D_\textrm{in}}{D_\textrm{out}}</math>

מכונה פשוטה ממירה כוח באמצעות יתרון מכני – כלומר מכפילה את הכוח המופעל ביחס כלשהו, אך מחלקת את המרחק שעליו מופעל הכוח, באותו יחס, תוך שימור האנרגיה (<math>\ W</math>):
:<math>\ W = F_\textrm{in}\cdot D_\textrm{in} = F_\textrm{out}\cdot D_\textrm{out}</math>

==היסטוריה==
ארכימדס ביוון העתיקה בסביבות המאה ה-3 לפנה"ס חקר מכונות פשוטות וגילה את עקרון היתרון המכני, אך רק ביחסי הכוחות הסטטיים, ולא הבין שהוא קיים על חשבון המרחק שלאורכו פועל הכוח. בספרו "מכניק" משנת 1600, גלילאו גליליי הציג תאוריה כוללת דינמית של פעולת מכונות פשוטות, ואת מסקנתו החדשנית שהן משמרות אנרגיה ולא יוצרות אותה.

==ראו גם==
*מכונה פשוטה
*עבודה

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מכניקה
תיכון כצנלסון

בית החינוך ע"ש ברל כצנלסון (ידוע אף בכינוי "כצה") הוא בית ספר תיכון עיוני בכפר סבא ע"ש ברל כצנלסון. התיכון הוקם בשנת 1946 ופועל היום תחת הנהלתו של ד"ר טובי רוזנברג. מבנה בית הספר נחשב לייחודי. התיכון מורכב ממסדרון ארוך כשממנו יוצאים האגפים של השכבות כשהאגף הראשון הוא מנהלתי (ספריה, מעבדות, מזכירות וכו') ואחריו אגף י"א, י"ב, וי' בסדר הזה. כך נוצר מצב שכל שנה התלמיד צועד מרחק רב יותר כדי להגיע לאגף שלו, כשהמטרה היא להגיע לאגף האחרון במסדרון. כמו כן לכל אגף יש את הרחבה ("פיאצה") שלו שם מבלים התלמידים של אותה שכבה. מבנה זה גורם למצב של הפרדה ניכרת בין השכבות.

תיכון כצנלסון הוא הראשון והוותיק בכפר סבא, ולומדים בו כ-800 תלמידים במשך שלוש שנים.

== היסטוריה ==
בתחילת דרכו היה התיכון חלק מבית הספר היסודי אוסישקין בכפר סבא, והיה מורכב משתי שכבות שנקראו "כיתות המשך" של ט' ו-י'. לאחר מכן הועבר התיכון למבנה עצמאי ברחוב מולדת (לימים רחוב זאב גלר) במערב העיר.
בשנת 1985 עבר מוסד התיכון למבנה חדש ברחוב אז"ר בצפון העיר, שם עומד עד היום, והמבנה הישן הוסב להיות חטיבת הביניים "בן צבי" (שנסגרה ואוחדה עם חטיבת "אלון").

על סגל מוריו של בית הספר נמנה בעבר גם המשורר אריה סיון.

== מקצועות הלימוד והמגמות ==
בבית הספר ישנם מקצועות לימוד מגוונים, הן ריאליים והן הומניים, כגון: פיזיקה, ביולוגיה, גאוגרפיה, תנ"ך, ערבית, ספרות, מדעי המחשב, ביוטכנולוגיה, תקשורת, הנדסת תוכנה, היסטוריה, מדעי החברה, כימיה ועוד.

מגמות הלימוד הייחודיות של בית הספר: 

ביוטכנולוגיה, אומנות ועיצוב חזותי, חנ"ג, הנדסת תוכנה, מוזיקה, תיאטרון וכנפי רוח.

== גלריה ==
<gallery>
תיכון כצנלסון1.jpg|מבט אל חצר בית הספר
תיכון כצנלסון3.jpg
</gallery>

==ראו גם==
* :קטגוריה:בוגרי תיכון כצנלסון

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [https://www.kfar-saba.muni.il/articles/item/4456/ 75 שנה לסיום מחזור א' בתיכון כצנלסון בכפר סבא כנס מחזורים היסטורי], באתר עיריית כפר סבא
* [https://kfarsaba.mynet.co.il/culture_entertainment/article/m_172748 בוגרי תיכון כצנלסון זוכים בפרסי התיאטרון] - מתוך מיינט כפר סבא

*
כצנלסון
קטגוריה:הנצחת ברל כצנלסון
קטגוריה:כפר סבא: בתי ספר
פלזאנס מקפריסין

פלזאנס מקפריסין, (צרפתית: Plaisance d'Antioche) נולדה בשם פלזאנס מאנטיוכיה או פלזאנס מפואטרי (1235–1261) הייתה נסיכה צלבנית ששימשה כעוצרת בממלכת קפריסין ובממלכת ירושלים הצלבניות.

==קורות חייה==

היא הייתה בתו של בוהמונד החמישי, נסיך אנטיוכיה ובשנת 1250 נישאה לאנרי הראשון, מלך קפריסין שנפטר בשנת 1253. פלזאנס הפכה לעוצרת של יורש העצר - בנה התינוק הוגו השני, מלך קפריסין.
פלזאנס נישאה לבליאן מארסוף אך נישואיהם בוטלו בשנת 1258.

מאז מסע הצלב השישי הייתה ממלכת ירושלים קרועה במלחמות אזרחים במהלכן נלחמו האצילים המקומיים עם נציגי הקיסר כאשר למהומה מצטרפים המסדרים הצבאיים והקומונות הימיות של ערי איטליה במלחמת כל בכל שהטילה את המדינה לאנרכיה מוחלטת, שגלשה מחוץ לתחומי ארץ ישראל אל איטליה ושאר המאחזים של ערי הנמל האיטלקיות באגן הים התיכון. על פי היסטוריוגרפים צלבנים בני התקופה טובעו במהומות 80 ספינות, נהרסו ביצורי העיר עכו ומצודות שבתוך העיר (מלבד אלו שבחזקת המסדרים הצבאיים) ונהרגו אלפי אנשים.
על רקע זה, בניסיון של האצילים המקומיים להשיג לגיטימציה למעמדם הוזמנה פלזאנס על ידי בוהמון השישי, נסיך אנטיוכיה - אחיה של פלזאנס ואחד מראשי מפלגת האצילים - לעכו והוצגה כעוצרת הממלכה עבור הוגו השני עד שהקטין יוכל להיות מוכתר כמלך ירושלים, פלזאנס שהייתה בסך הכל שליט בובה במשחק הכוחות העבירה את תואר העוצר לז'אן ד'איבלין-ארסוף. קרבות הרחוב בעכו פסקו אך המתיחות לא התפוגגה. הקומונה של ונציה ובני בריתה קיבלו את הוגו כשליט, אך הקומונה של ג'נובה דחתה את הטענות והצביעה על קונראדין מצאצאי פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה כשליט הלגיטימי.

בוהמון שלא הצליח לבסס את מעמדו של הוגו השני כמלך ירושלים שכר 800 אבירים כצבא לתת תוקף לתביעות אך התוצאה הישירה של המהלך היה התבצרות הצדדים בעמדותיהם הפוליטיות והפיזיות. הצדדים הניצים פנו אל האפיפיור אלכסנדר הרביעי בבקשה להכריע בסכסוך ולנסות להשכין שלום בין הפלגים. ביוני 1258 נקראו נציגי הקומונות האיטלקיות לפגישה משותפת בה דרש הכס הקדוש להפסיק לאלתר את מעשי האיבה ולמסור למשמרת את רכוש הקומונות לידי ליגאט של האפיפיור. המשא ומתן עלה על שרטון לאחר שהתקפה מתואמת היטב של הצי של ונציה הצליחה להביס את הצי של גנואה בקרב ימי במפרץ חיפה. הרובע הגנואזי נהרס עד היסוד והקומונה נסוגה לבסיס כוחה בצור שם נהנתה מהגנת פיליפ ממונפורט שליט העיר. שליחי האפיפיור מצאו עצמם מול שוקת שבורה מבלי יכולת ליצוק תוכן לדרישות האפיפיור.

פלזאנס נפטרה בקפריסין בשנת 1261, עם מותה עבר תואר העוצרות (חסר הכוח וריק מתוכן) לאיזבל דה ליזיניאן.

==הערות שוליים==

קטגוריה:צלבנים
קטגוריה:ממלכת קפריסין
קטגוריה:נסיכות המאה ה-13
קטגוריה:עוצרות
קטגוריה:ילידי 1235
קטגוריה:נפטרים ב-1261
קרל אפל

כריסטיאן קרל אפל (בהולנדית: Christiaan Karel Appel; 25 באפריל 1921 – 3 במאי 2006) היה צייר, גרפיקאי, פסל ומשורר הולנדי. ב-1948 היה ממקימיה של תנועת האוונגרד האמנותית קוברה. 

== ביוגרפיה ==
אפל היה בן למשפחה ממעמד הפועלים. החל לצייר בגיל 14 אך אביו הספר רצה שימשיך בדרכו ובתחילה עבר הכשרה מקצועית כספר. ב-1940 עזב את בית הוריו ולמד עד שנת 1943 ברייקסאקדמי (האקדמיה ההולנדית המלכותית לאמנות) באמסטרדם. הוא הושפע מז'אן דובופה, פבלו פיקאסו, אנרי מאטיס ואחרים. ב-1948 הקים יחד עם קורניילה (Corneille) ועם קונסטנט (Constant) את הקבוצה האמנותית "Nederlands Experimentele Groep" ("הקבוצה הניסיונית ההולנדית") ואת כתב העת "רפלקס". באותה שנה היה גם ממקימי "קוברה" עם קורניילה, קונסטנט ועם אסגר יורן הדני, וכריסטיאן דוטרמון הבלגי. מת בציריך ונטמן בחלקה 22 של בית העלמין הפריזאי המפורסם פר לשז.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120723214521/http://www.karelappelfoundation.com/index.cfm/site/KarelAppel/pageid/587D151F-9A80-1B27-83DD7080A23F80D0/index.cfm אתר הקרן קרל אפל]
* [http://www.artfacts.net/en/artist/karel-appel-688/profile.html תערוכותיו]"צפרדע עם מטרייה",פסל של אפל בעיר [[האג|none]]
* 
* 

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:ציירים הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1921
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2006
אוגוסט היינריך הופמן פון פאלרסלבן

אוגוסט היינריך הופמן פון פאלרְסְלבן () היה משורר גרמני בן המאה ה-19, הידוע בעיקר בשל יצירתו המפורסמת ביותר, "שירם של הגרמנים" (המנון גרמניה).

==חייו==
פון פאלרסלבן ב-1819 – ציור של [[קרל גיאורג כריסטיאן שומאכר]]
מפת גבולות גרמניה: {{ש}}סימונים שחורים – בהתאם למילות הבית הראשון בהמנון שנכתב על ידי פון פאלרסלבן. {{ש}}בירוק בהיר – המרחב הדובר גרמנית כיום.{{ש}}בירוק כהה – גבולות נוכחיים.
הופמן נולד בעיר פאלרסלבן (כיום חלק מהעיר וולפסבורג), שנכללה בזמנו בתחומי האימפריה הרומית הקדושה. אביו היה ראש העיר ועסק גם במסחר. בצעירותו זכה לחינוך קלאסי, והמשיך ללימודים גבוהים באוניברסיטאות של גטינגן ובון. הופמן הקדיש את לימודיו בעיקר לתחום הספרות, ובשנת 1823 מונה לאחראי על הספרייה של אוניברסיטת ברסלאו, והחזיק במשרתו זו במשך 15 שנה. בשנת 1830 מונה גם לפרופסור ללשון גרמנית ולספרות באוניברסיטה. בשנת 1842 הודח מתפקידו בהוראת השלטונות בשל פרסום הקובץ "השירים הלא-פוליטיים" (Die unpolitischen Lieder), שנתפס כביקורת על השלטון הפרוסי.
לאחר הדחתו יצא הופמן לגלות, וטייל ברחבי איטליה, שווייץ וגרמניה עד שנת 1848, אז הורשה לשוב לפרוסיה למשרתו, ואף זכה לפיצוי בגין כל המשכורות שלא שולמו לו בתקופת פיטוריו.
פון פאלרסלבן פרסם תשעה קבצים של שירה גרמנית, ונחשב גם לאחד מחוקרי ומשמרי הספרות הגרמאנית העתיקה, אשר שימשה כאחד ממקורותיה של הגרמנית המודרנית.

==יצירתו==
פון פאלרסלבן נחשב למשורר הפופולרי ביותר של גרמניה המודרנית. הוא הביע הזדהות עם רוחות השינוי הפוליטי של זמנו. יצירתו מתאפיינת בסגנון פשוט, רגוע, מלא רצון ורוח טובה ופייסנית. סגנון זה היטיב לבטא את שאיפות היום-יום של חיי האנשים הפשוטים.

יצירתו החשובה ביותר, "שירם של הגרמנים" (המנון גרמניה), נכתבה בשנת 1841 באי הלגולנד ללחן קיים של יוזף היידן משנת 1797. מילות השיר מאפיינות את רחשי הלב הפאן-גרמניים של המהפכנים שוחרי הרפובליקה, והיוו מסר של איום על קיומן העתידי של הנסיכויות השונות שהרכיבו את גרמניה בתקופה זו.

בהתאם להשקפתו הלאומית המאחדת של הופמן, מילות השיר "גרמניה מעל הכול" המופיעות בפזמון אינן מבטאות שאיפות מיליטריסטיות לכיבוש והשתלטות, כפי שנעשה בהן שימוש בשנים מאוחרות יותר, אלא מביעות את החשיבות שראה המשורר באיחוד גרמניה ויצירת נאמנות לאומית כוללת, על פני נאמנות אזורית בהתאם לחלוקת הנסיכויות השונות בעולם הדובר-גרמנית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים ==

קטגוריה:משוררים גרמנים
קטגוריה:אביב העמים: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בון
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1798
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1874
וולפסבורג

ווֹלְפְסְבורג () היא עיר עצמאית בת כ-120 אלף תושבים הממוקמת על גדת הנהר אלר במדינת סקסוניה התחתונה, גרמניה כ-50 ק"מ מזרחית להאנובר. בעיר וולפסבורג ממוקמים ההנהלה הראשית והמפעל המרכזי של ענקית המכוניות הגרמנית "פולקסווגן".

==היסטוריה==
השם וולפסבורג מוזכר לראשונה במסמכים משנת 1302 כמקום מושבה של משפחת האצולה ברתנסלבן (Bartensleben). טירת נויהאוס, העתיקה מבין שלוש הטירות בעיר מוזכרת לראשונה כבר בשנת 1372 (טירת פאלרסלבן היא מן המאה ה-16 וטירת וולפסבורג הגדולה ביותר, נבנתה במאה ה-17). 

בשנת 1742 השתלט הרוזן משולנברג על הטירה והשטחים שסביבה והפך למקור הפרנסה העיקרי של הכפריים באזור. שמות שכונות העיר המודרנית משמרים את שמות הכפרים מימי הביניים.

וולפסבורג המודרנית הוקמה בשנת 1938 כעיר מתוכננת בשם "עיר המכוניות של כוח באמצעות שמחה ליד פאלרסלבן", "Stadt des KdF-Wagens bei Fallersleben", על מנת לשכן את פועלי המפעלים של חברת פולקסווגן. בתקופת מלחמת העולם השנייה התגוררו בתחומי העיר (במחנה ארבייטסדורף) גם פועלי כפייה ושבויי מלחמה אשר הועסקו במפעלים.

בשנת 1945 שונה שמה של העיר ל-וולפסבורג כשם הטירה העתיקה הבנויה על גדת הנהר אלר אשר בתחומי העיר.
איכות החיים בוולפסבורג היא מהגבוהות בגרמניה. גם יוקר המחיה בעיר גבוה.

==אתרים בעיר==
בעיר לא קיימים מבנים היסטוריים רבים, אך קיים בה מוזיאון רכב פתוח של חברת פולקסווגן, פלנטריום ומוזיאון לאמנות מודרנית.
בשנת 2000 הוקם במקום מרכז מבקרים מפואר ומשוכלל עם שני מגדלי זכוכית בגובה 17 קומות, הנקרא עיר המכוניות (Autostadt). במגדלים, המאחסנים כלי רכב בהזמנה מראש, מעלית רובוטית מוסרת ללקוחות מועדפים מרחבי אירופה את מכוניתם החדשה. ב"עיר" ישנו פארק גדול עם ביתני התצוגה של כל דגמי החברה (כולל אאודי, פורשה, למבורגיני וסקודה), סימולטורים לנהיגה, מוזיאון מכוניות (עם תצוגה קבועה של דגמים לאורך ההיסטוריה), תצוגות של כלי רכב בנושאים שונים (למשל, רכבי שטח או רכבי ענק), מסעדות, בית קולנוע (לסרטי מכוניות) ועוד. ברוב ביתני התצוגה אפשר לשבת בדגמי מכוניות, ובחלקם יש תצוגות ומופעים אור קוליים. ילדים יכולים לקבל "רישיון" לנהיגה במכונית חשמלית קטנטונת, וניתן אפילו לקחת מכונית לנסיעת מבחן.
בקרבת "עיר הרכבים" ממוקם האצטדיון של קבוצת הכדורגל המפורסמת של העיר, VFL Wolvesburg. בסמוך לאצטדיון הראשי נמצא מרכז המבקרים של הקבוצה, וכן מגרש אימונים קטן יותר.

==יהדות וולפסבורג==

ב-2007 הוקמה לראשונה בוולפסבורג קהילה יהודית אורתודוקסית. 
הקהילה משמשת מרכז יהודי בעיר וכוללת בתוכו פעילות מגוונת כמו בית כנסת, בית ספר לנוער, מקווה, ספרייה ועוד. רובה של הקהילה (כ-90%) הם יהודים שהגיעו מחבר העמים. הקהילה ממוקמת ברובע זנדקאמפ (Sandkamp).

== ספורט ==
לעיר וולפסבורג יש קבוצת כדורגל המשחקת בבונדסליגה.

== ערים תאומות ==

* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1938
איזבל מאנטיוכיה

איזבל מאנטיוכיה, ידועה גם כאיזבל דה ליזיניאן (Isabelle de Lusignan; סביבות 1216 – 1264) הייתה נסיכה צלבנית של ממלכת ירושלים וממלכת קפריסין בזכות ייחוסה המשפחתי היא זכתה להיות עוצרת של ממלכת ירושלים.

==קורות חייה==
איזבל דה ליזיניאן הייתה בתם של הוגו הראשון, מלך קפריסין ואליס משמפאן. תאריך לידתה המדויק איננו ידוע אך היא נולדה ככל הנראה במהלך שנת 1216. היא נישאה בשנת 1223 לאנרי מאנטיוכיה (אנרי מפואטרי). בעלה מת בטביעה במהלך 1276. בנם הוגו השלישי, מלך קפריסין ובתם מרגרט מקפריסין נטלו את שם נעוריה - דה ליזיניאן.

איזבל הייתה אחת משורה של נסיכות צלבניות שקרבתן לכס המלוכה של ממלכת ירושלים שימשה עילה למפלגת האצילים של הממלכה להחזיק במושכות השלטון. כך אירע עם פלזאנס מקפריסין, קודמתה של איזבל שהחזיקה בתואר עוצרת של ממלכת ירושלים, על מנת להעביר את השלטון באופן מסודר לז'אן ד'איבלין-ארסוף.

עם מותה של פלזאנס בשנת 1261 עבר התואר לאיזבל, והיא החזיקה בו בשנים 1263–1264, אז עבר התואר לבנה הוגו השלישי.

איזבל מאנטיוכיה מתה בתאריך לא ידוע, ככל הנראה לאחר פברואר 1264, ונקברה בניקוסיה.

==ראו גם==
* היסטוריה של ממלכת ירושלים

==לקריאה נוספת==
* יהושע פראוור, תולדות ממלכת הצלבנים בארץ ישראל, כרך ב, מוסד ביאליק, מהדורה ראשונה, 1963, מהדורה שלישית מורחבת ומתוקנת, 1973, הדפסה שישית, 2005; הספר זכה בפרס ישראל בתרגומו לצרפתית בפרס האקדמיה הצרפתית.
<div style="direction: ltr;">
* Steven Runciman, A History of the Crusades, Cambridge university press, 1952 
* Christopher Tyerman. God's war: a new history of the Crusades Harvard University Press, 2006
</div>

קטגוריה:צלבנים
קטגוריה:ממלכת קפריסין
קטגוריה:נסיכות המאה ה-13
קטגוריה:עוצרות
קטגוריה:ילידי 1216
קטגוריה:נפטרים ב-1264
קארל ברולוב

קארל בְּרוּלוֹב (ברוסית: Карл Брюллов; 23 בדצמבר 1799 – 23 ביוני 1852) היה צייר רוסי ממוצא צרפתי, מהבולטים במחצית הראשונה של המאה ה-19.

==ביוגרפיה==
היום האחרון של פומפיי", 1830-33]]
קארל ברולוב נולד בסנקט פטרבורג במשפחת אמן שהתמחה בתחום התחריטים. בשנים 1809–1821 למד באקדמיה לציור. במהלך הלימודים קיבל מדליית זהב בתחום "ציור היסטורי". לאחר הלימודים נסע ביחד עם אחיו, צייר אף הוא, לאיטליה וגרמניה. בשנת 1827 החל לעבוד על ציורו המפורסם - "היום האחרון של פומפיי". הוא עבר על ציור זה במשך 6 שנים. בשנת 1836 דרך יוון וטורקיה הוא חזר לסנקט פטרבורג.

בהיותו בסנקט פטרבורג הוא התקרב לאלכסנדר פושקין ומיכאיל גלינקה. הציור שלו התקבל מאוד בחברה הרוסית. תמונתו "היום האחרון של פומפיי" (1830-33) הוצבה בארמיטז' ומאוחר יותר הועברה למוזיאון הרוסי.

בשנים 1836–1849 לימד באקדמיה לציור בה למד. ניקולאי טיכוברזוב היה בין תלמידיו.

עד לשנת 1849 עבד בסנקט פטרבורג, בין היתר על עיטור קתדרלת איסק הקדוש וצייר מספר דיוקנות.

בסוף שנת 1849, לאור בעיות בריאותיות הוא נסע לאיטליה. בתקופה זו המשיך לצייר דיוקנות. ברולוב נפטר ב-23 ביוני 1852 ביישוב קטן ליד רומא ונטמן בבית הקברות הפרוטסטנטי ברומא.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:אמני הרומנטיקה
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1799
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1852
אסטאש גרנייה

אסטאש גרנייה (בצרפתית: Eustache Garnier; ? - 15 ביוני 1123) היה אציל וקונטאבל בממלכת ירושלים הצלבנית.

==קורות חייו==

אסטאש גרנייה, אציל צרפתי בעל ייחוס מועט הצטרף לגוטפריד מבויון במסע הצלב הראשון. הוא נטל חלק פעיל בקרבות רמלה תחת פיקודו של בלדווין הראשון, מלך ירושלים. על שירותיו הטובים הוענקה לו העיר קיסריה שנכבשה בשנת 1101 ולאחר מכן צידון שנכבשה בשנת 1111. נישואיו לאחיניתו של הפטריארך הלטיני של ירושלים שיפרו את מעמדו בממלכה והעיר יריחו הועברה לחזקתו על ידי הכנסייה.

כוכבו של גרנייה דרך עם נפילתו של בלדווין השני, מלך ירושלים בשבי הטורקי, אז הוא נבחר לקוניטאבל של ממלכת ירושלים ועוצר הממלכה. המבחן הראשון ליכולתו בא בעת הפלישה המצרית לתחומי ממלכת ירושלים בשנת 1123, הצבאות נפגשו ביום 29 במאי בסמוך ליבנה למרות יתרון מספרי אדיר ממנו נהנה הצבא המצרי הצליחו הצלבנית להפוך את הקערה על פיה ולהשיג ניצחון מכריע שהוציא את מצרים הפטאמית ממשוואת הכוחות האזורית.

הוא נפטר ביום 15 ביוני 1123, זמן קצר לאחר ניצחונו הגדול. בנו הבכור אסטאש גרנייה השני קיבל את צידון, ובנו השני, וולטר, הפך לרוזן קיסריה. נכדו היה הרוזן רג'ינלד מצידון, דמות בעלת השפעה רבה בתקופת מלכותם של בלדווין הרביעי והחמישי וגי דה ליזיניאן ומהבודדים שהצליחו להימלט בקרב קרני חיטין, שהיה נשוי לאגנס מקורטניי ולאחר מכן להאלביס ד'איבלין, בתו של באליאן מאיבלין.

ההיסטוריון הצלבני פולקו משארטר מספר כי אסטאש גרנייה היה "אדם בעל גוף מוצק ואופי ישר" וויליאם מצור מרחיב ומתאר אותו כאדם "חכם וישר עם ניסיון רב בנושאים צבאיים".
קטגוריה:ממלכת ירושלים
קטגוריה:צלבנים
קטגוריה:נפטרים ב-1123
משוואת בולצמן

משוואת בולצמן הידועה גם בשם משוואת ההולכה של בולצמן, על שם יוצרה, הפיזיקאי לודוויג בולצמן, עוסקת בהתפלגות של צפיפות ההסתברות של חלקיק בנוזל - כלומר הסיכוי שלו להימצא בנקודה מסוימת בזמן מסוים במהירות מסוימת. זו משוואה חשובה בתרמודינמיקה ובמכניקה סטטיסטית, העוסקת במערכות הרחוקות משיווי משקל תרמודינמי. המשוואה משמשת לחקר הולכה של תכונות פיזיקליות, כגון מטען חשמלי או חום, ומכאן לחקר תכונות כגון מוליכות חום, אפקט הול וצמיגות.

את המשוואה פיתח בולצמן בעקבות מחלוקת בינו לבין אנרי פואנקרה בשאלה האם הזמן הפיך, כלומר, האם ייתכן כי אירועים יתחוללו בסדר הפוך בזמן (במילים אחרות, האם למערכת פיזיקלית סגורה קיימת סימטריה בזמן).

משוואת בולצמן היא:
: <math> \frac{\partial f}{\partial t}+ v \frac{\partial f}{\partial x}+ a \frac{\partial f}{\partial v} = \frac{\partial f}{\partial t}\left.{\!\!\frac{}{}}\right|_{c}</math>
כאשר: 
* f היא פונקציית התפלגות צפיפות ההסתברות של החלקיק במרחב המקום, במרחב המהירויות ובזמן.
* x - מסמן את המקום (בשלושה ממדים)
* v - מסמן את המהירות (גם כן בשלושה ממדים)
* a - מסמן את התאוצה
* t - מסמן את הזמן

צד ימין של המשוואה מייצג את השינוי בפונקציית התפלגות החלקיקים בעקבות התנגשות ביניהם. משוואה זו נובעת משיקולים פיזיקליים פשוטים. ממשוואת בולצמן ניתן לבצע חישובים רבים ולהסביר תופעות רבות בטבע (לדוגמה: מהו מקדם המוליכות של מתכת), והדבר החשוב ביותר הוא, שניתן להוכיח כי הזמן איננו הפיך.

==קישורים חיצוניים==
* גלי ויינשטיין, [http://www.hayadan.org.il/mathematicians-solve-140-year-old-boltzmann-equation-0306102/ מתמטיקאים פותרים את משוואת בולצמן בת 140 השנה], הידען, 3.6.2010

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרמודינמיקה
קטגוריה:פיזיקה סטטיסטית
M1938 (מרגמה)

מרגמת M1938 ב[[בית התותחן]]
מרגמה M1938 היא מרגמה בקוטר 120 מילימטר, תוצרת ברית המועצות, הייתה בשימוש הצבא האדום במלחמת העולם השנייה. הדגם המשופר של המרגמה (120-PM-43) נמצא עד היום (2010) בשימוש מספר צבאות במזרח התיכון ובאפריקה.

== היסטוריה ==
המרגמה פותחה ב-1938, ומכאן שמה. חלקיה הם: פלטת בסיס, קנה, רגל תומכת קנה, וזרוע גרירה. אל פלטת הבסיס מרותך ציר עם שני גלגלים המאפשרים גרירה של המרגמה על ידי רכב. את הגלגלים ניתן לפרק בקלות, כדי לייצב את המרגמה לקראת הירי.

ייצור המרגמה החל בשנת 1940 ועד לפלישת גרמניה לברית המועצות ביוני 1941 יוצרו כ-3,000 יחידות. במהלך המלחמה יוצרה המרגמה בכמויות גדולות, כדי למלא את המחסור בתותחים, שנוצר בשל האבדות שספג הצבא האדום בחודשים הראשונים של המלחמה. אחד השיקולים העיקריים להגברת הייצור היה עלות הייצור הנמוכה של המרגמה, לעומת תותח בקוטר דומה. המרגמות שיוצרו בשנים 1941–1942 לא כללו את הציר עם גלגלי הגרירה. בשנת 1943 פותח דגם משופר של המרגמה, שנקרא 120-PM-43. בסך הכול יוצרו בברית המועצות כ-350,000 מרגמות משני הדגמים במהלך המלחמה.

מרגמה M1938 הופעלה גם על ידי הוורמאכט. מרגמות השלל נאספו והוכנסו לשימוש תחת השם (12 cm Granatwerfer 378 (r. יתרה מזו, התעשייה הגרמנית ייצרה העתק של המרגמה תחת השם 12 cm GrW 42 (בשנים 1943–1945 יוצרו כ-8,500 יחידות כאלה).

לאחר מלחמת העולם השנייה סופקו מרגמות M1938 (והדגם המשופר שלה) לסין, לקוריאה הצפונית, לווייטנאם, למצרים, לסוריה ולעיראק. הסינים מייצרים עד היום (2010) העתק של המרגמה תחת השם "דגם 55".

כמה עשרות מרגמות M1938 (והדגמים המשופרים שלה) נלקחו בידי צה"ל במהלך מלחמת ששת הימים, מלחמת יום הכיפורים ומלחמת לבנון הראשונה. כיום ניתן לראות אחת מהן בבית התותחן בזכרון יעקב ושתיים נוספות במוזיאון בתי האוסף בתל אביב.

==נתונים טכניים==
* קוטר: 120 מ"מ
* משקל: 280 ק"ג במצב מורכב (כולל גלגלים)
* אורך קנה: 1862 מ"מ
* מהירות התחלתית של פגז: 272 מטר/שנייה
* קצב אש: 15 פצצות לדקה
* טווח מקסימלי: 5700 מטר
* משקל פצמ"ר: 16 ק"ג

==קישורים חיצוניים==

M1938
M1938
M1938
קריסטה פלנגן

קריסטה פלנגאן (אנגלית: Crista Flanagan; נולדה ב-24 בפברואר 1976) היא שחקנית אמריקאית.

== קריירה ==
פלנגן החלה את הקריירה בהופעות אורח בסדרות כגון ER ותרגיע, ופרצה לתודעה כאשר הצטרפה ב-2004 לתוכנית המערכונים מד טי.וי. בתוכנית פלנגן גילמה דמויות שונות, ביניהן לואן לוקהארט, פארודיה על סטנדאפיסטית כושלת, וביצעה חיקויים של ידוענים, כגון מיילי סיירוס, היידן פנטייר, היידי קלום, סקרלט ג'והנסון, רייצ'ל מקאדמס, אליוט פייג' וכו'. פלנגן השתתפה גם בסרטי הפארודיה "גדול מהסרטים" ב-2007, ו"פגוש את הספרטנים" ב-2008.

בהמשך השתתפה בסדרה מד מן בתפקיד לואיס סדלר, מזכירתו של דון דראפר.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוונסוויל
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קליפורניה באירוויין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה באירוויין
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1976
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
רו מקלנהן

רו מקלנהן (באנגלית: Rue McClanahan; 21 בפברואר 1934 – 3 ביוני 2010) הייתה שחקנית אמריקאית זוכת פרס אמי. נודעה בעיקר בזכות גילום דמותה של בלאנש בסדרת הטלוויזיה "בנות הזהב".

==ביוגרפיה==
מקלנהן נולדה באוקלהומה לאב קבלן בניין ואם קוסמטיקאית, צאצאי מהגרים מאירלנד ושבטי אינדיאנים. בסיום לימודיה התיכוניים למדה תיאטרון וגרמנית באוניברסיטת טולסה. בשנת 1957 הופיעה לראשונה כשחקנית במחזה באוף ברודוויי, ובשנת 1969 שיחקה לראשונה בברודוויי וגילמה דמות ראשית במחזה "ג'ימי שיין", לצדו של דסטין הופמן. באותה שנה זכתה בפרס אובי לשחקנית בתפקיד ראשי במחזה "מי שמח עכשיו". כעבור שנה הופיעה באופרת הסבון "עולם אחר" וזכתה להכרה ציבורית.

בשנים 1985–1992 הייתה בין ארבע השחקניות המרכזיות בסדרת הטלוויזיה "בנות הזהב" ב-NBC, בה גילמה את דמותה של בלאנש. בשנת 1987 זכתה על תפקידה בסדרה בפרס אמי לשחקנית ראשית בסדרה קומית, והייתה מועמדת לפרס שלוש פעמים נוספות. כמו כן, הייתה מועמדת שלוש פעמים לפרס גלובוס הזהב. בשנת 1992 חזרה לגלם את בלאנש בספין אוף "ארמון הזהב" ברשת CBS, עד שבוטלה לאחר עונה אחת. 

בשנת 1996 השתתפה בסרטו של גארי מרשל "אלוהים היקר", בתפקיד אימו של גרג קיניר. בשנת 1997 שיחקה בקומדיה "קומדיה בלב ים" לצידם של ג'ק למון וולטר מתאו, ודיבבה בסרט "משאלתה של אנאבל". בשנת 1999 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "מחסה בטוח" ברשת The WB, למשך עונה אחת. 

לאורך השנים השתתפה במספר סדרות נוספות וסרטי קולנוע ספורים, וכן השתתפה במחזות תיאטרון ובמחזות זמר. תפקידה הקבוע האחרון היה בקומדיית המצבים "חיים שפלים" ("Sordid Lives") בשנת 2008. ב-2009 הופיעה בתפקיד אורח בפרק בסדרה "חוק וסדר". 

מקלנהן הייתה צמחונית אדוקה. בשנת 1997 אובחנה כחולה בסרטן השד, ממנו החלימה. בשנת 2009 סבלה מבעיות לב ובראשית 2010 עברה אירוע של שבץ מוחי. באותה שנה עברה אירוע שבץ נוסף, וכעבור שלושה ימים נפטרה בגיל 76. בעת מותה הייתה נשואה בפעם השישית. בשנת 2007 יצא לאור ספרה האוטוביוגרפי "חמשת בעלי הראשונים".

== לקריאה נוספת ==
* McClanahan, Rue: My First Five Husbands... And the Ones Who Got Away, Bantam Dell Pub Group 2007, ASIN B001IAKMYK (אוטוביוגרפיה)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.emmytvlegends.org/interviews/people/rue-mcclanahan ראיון של רו מקלנהן לארכיון הטלוויזיה האמריקאית] 
* סוכנויות הידיעות, [http://www.nrg.co.il/online/47/ART2/116/073.html?hp=47&loc=10&tmp=8956 רו מקלנהן הלכה לעולמה], nrg, 3 ביוני 2010
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:זוכי פרס אובי
קטגוריה:צמחוניות אמריקאיות
קטגוריה:צמחונים אמריקאים
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקנית ראשית בקומדיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן ראשי בקומדיה
קטגוריה:אגדות דיסני
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טלסה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1934
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1934
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2010
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
דגל השבטים המאוחדים

דגל השבטים המאוחדים (אנגלית: Flag of the United Tribes), הנקרא גם דגל השבטים העצמאיים, היה דגלה הלאומי הראשון של ניו זילנד אשר אומץ בידי השבטים המאוחדים של ניו זילנד בשנת 1834. הדגל הוא דגל צלב ג'ורג' הקדוש - דגל לבן עם צלב אדום במרכזו הנמתח עד קצות הדגל, כשבקנטון הדגל נמצא צלב ג'ורג' הקדוש נוסף אשר ממוסגר בלבן על רקע כחול. במרכז כל ריבוע כחול מוטען כוכב לבן.

== מקורות והיסטוריה ==
הצורך בדגל ייחודי לניו זילנד התעורר לראשונה ב-1830, כאשר ספינת הסוחר "סר ג'ורג' מוראי" אשר נבנתה בהוקיאנגה נתפסה על ידי רשויות המכס בנמל סידני ובין נוסעיה היו גם שני ראשי שבטים מאורים רמי דרג. הספינה הפליגה ללא כל דגל - הפרה של תקנות השיט הבריטיות - וזאת כיוון שספינות אשר נבנו בניו זילנד לא היו רשאיות להניף את דגל הממלכה המאוחדת עקב מעמדה הקולוניאלי של ניו זילנד. מעצרה של הספינה עורר זעם בקרב האוכלוסייה המאורית אך ללא כל דגל אשר יונף עליה, הספינה הוסיפה להיות תחת מעצר. בנוסף, הצורך בדגל התעורר לא רק בגלל תפיסתן של ספינות ניו זילנדיות בסידני, אלא גם כסמל לעצמאות אשר הוכרזה על ידי ראשי השבטים המאורים.

דגלה הראשון של ניו זילנד אומץ ב-9 במרץ 1834, לאחר הצבעת השבטים המאוחדים, במסגרת התכנסות ראשי שבטי המאורים אשר הכריזו את הכרזת העצמאות של ניו זילנד בוואיטנגי בשנת 1835. שלוש הצעות לדגל הוגשו, שלושתן עוצבו בידי המיסיונר הבריטי הנרי ויליאם, אשר לאחר מכן, בשנת 1840, לקח תפקיד חשוב בתרגומו של הסכם ואיטנגי. ראשי השבטים דחו שתי הצעות אשר הציגו את דגל הממלכה המאוחדת בקנטון לטובת דגל צלב ג'ורג' הקדוש או נס לבן. ברבות הימים נטבע שמו של הדגל כדגל השבטים המאוחדים של ניו זילנד.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.mch.govt.nz/nzflag/history/united.html דגל השבטים המאוחדים של ניו זילנד] באתר משרד התרבות והמורשת של ניו זילנד. 
* [http://www.teara.govt.nz/en/1966/flags/2 טרום 1840 ודגלים היסטוריים] באתר האנציקלופדיה של ניו זילנד 1966 
==הערות שוליים==

השבטים המאוחדים
השבטים המאוחדים
קטגוריה:דגלי צלב ג'ורג' הקדוש
השבטים המאוחדים