ויליאם רנדולף הרסט

הבריכה המקורה בטירת הרסט
ויליאם רנדולף הרסט (באנגלית: William Randolph Hearst; 29 באפריל 1863 - 14 באוגוסט 1951) היה מו"ל עיתונות אמריקאי, מגדולי בעלי העיתונים בארצות הברית.

==ביוגרפיה==
הרסט נולד בסן פרנסיסקו שבקליפורניה. בגיל צעיר קיבל מאביו, שהיה איש עסקים עשיר וחבר הסנאט של ארצות הברית, עיתון בשם "San Francisco Examiner". הוא הגדיל את תפוצת העיתון, בעיקר בעזרת הוספת איורים ותמונות ושינוי סגנון הכתיבה לאנושי וסנסציוני יותר.

בשנת 1895 עבר הרסט לניו יורק ורכש את העיתון "New York Journal". הוא הפך את העיתון לפופולרי מאוד והחל להתחרות בג'וזף פוליצר, מה שסימל את תחילתה של העיתונות הצהובה בארצות הברית. בתוך זמן קצר עקף את פוליצר וב-1925 היה בעל רשת של 25 עיתונים יומיים במספר רב של ערים. לשם הפצת עיתוניו הקים את חברת ההפצה "קינג פיצ'ר".

עיתוניו של הרסט התאפיינו בסנסציות ובסיפורים מרגשים והרבו לעסוק בנושאי פשע, חברה, מין, רכילות ועוד. הייתה לו גם השפעה רבה על דעת הקהל ועל מדיניות הממשל האמריקאי. עיתוניו נקטו בעמדות שמרניות ולחמו בשחיתות של הממסד. הוא ניהל בשנת 1897 תעמולה למען יציאה למלחמה בספרד. לשם כך הובאו בעיתוניו סיפורי זוועות על אכזריות הספרדים שחלקם היו בדויים וחלקם מנופחים, אך תרמו ליצרת דעת קהל שתמכה במלחמה. לאחר מכן נאבק נגד הצטרפות ארצו למלחמת העולם הראשונה.

הוא נבחר בהצלחה ב-1902 לבית הנבחרים של ארצות הברית, כשייצג את המחוז ה-11 מטעם מדינת ניו יורק כחבר המפלגה הדמוקרטית, ושירת שם עד 1907. לאחר מכן רץ ללא הצלחה למספר תפקידים; בהם ראש עיריית ניו יורק, מושל ניו יורק ולבסוף לסגן מושל ניו יורק.

הרסט הואשם גם בקשירת קשר לחיסולה של תעשיית הקנאביס, אשר החלה להיווצר באמריקה בשנות ה-30 של המאה ה-20, זאת בשל העובדה שייצור נייר מקנביס היה פוגם ברווחיו מייצור נייר מיערות אשר היו בבעלותו. נטען כי ידו הייתה בהליכי החקיקה של משרד הבריאות האמריקאי להוצאת הקנביס אל מחוץ לחוק ושבמקביל הוא קידם דה-לגיטימציה ציבורית של הקנביס התעשייתי (Hemp) על ידי הצגתו בעיתוניו, תחת הסלנג "מריחואנה", כסם אשר "יובא" על ידי מהגרים מקסיקנים ואשר גורם להפקרות ושילוח-רסן מיני, למעשי אונס ואף לרצח בקרב בני נוער. מסע פרסום שלילי זה זכה בתודעה הציבורית האמריקנית לשם "קדחת הגראס" (Reefer Madness).

עיתונים נוספים החלו לחקות את סגנונו של הרסט, וכך ירדה הפופולריות הגדולה של עיתוניו.

הסרט "האזרח קיין" מ-1941, שנחשב על ידי מבקרי הקולנוע כאחד הסרטים הטובים בכל הזמנים, נעשה בהשראת סיפור חייו של הרסט ומהווה ביקורת סאטירית עליו, מה שגרם לו לנסות למנוע את הפצתו. הסרט מציג את הרסט, מבלי לנקוב בשמו, כאיל עיתונות מושחת. הוא אסר לכלול פרסומות לסרט בעיתונים שבבעלותו: "סן פרנסיסקו אקזמינר" ו"ניו יורק ג'ורנל-אמריקאן".

ויליאם הרסט נפטר בשנת 1951 בגיל 88, והוריש את האימפריה ואת הטירה המלכותית שבנה לחוף האוקיינוס השקט לחמשת בניו.

אימפריית הרסט מובילה כיום בעולם בתחום כתבי העת והפצת מוצרי קומיקס - סרטי קומיקס, חוברות וספרים.
שמו של הרסט מוזכר בסרט "נערי העיתונים" ובסרט "לנענע את העריסה".

==ראו גם==
* פטי הרסט
* Bohemian Grove - מועדון חברים רב השפעה שהרסט נמנה עם חבריו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:מו"לים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-1904
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מיליארדרים אמריקאים
קטגוריה:מייסדי סוכנויות ידיעות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1863
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1951