OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ישראל פסח פיינהנדלר

הרב ישראל פסח פיינהנדלר (כ"ד בשבט ה'תש"ה, 7 בפברואר 1945 - י"ב בניסן ה'תשע"א, 16 באפריל 2011) היה פוסק ואיש חינוך, מחבר סדרת ספרי ההלכה אבני ישפה ורב קהילת אבני ישפה בירושלים.

==קורות חייו==
נולד בשיקגו, אילינוי, ליוסף וחיה מירל פיינהנדלר. בילדותו למד בתלמוד תורה המקומי, ובין חבריו לספסל הלימודים הרב נתן צבי פינקל, ראש ישיבת מיר. בשנת ה'תשכ"א (1961), בגיל 16, עלה לבדו לישראל. למד בישיבת הנגב בנתיבות, אצל הרב יששכר מאיר והרב חיים פרידלנדר. בשנת ה'תשכ"ז (1967) נישא בבני ברק לשרה ארלנגר מלוצרן, שווייץ.

לאחר נישואיו כיהן כר"מ בישיבת הנגב. בשנת ה'תשכ"ח (1968) החל בלימודי רבנות. הוא למד אצל הרב יעקב אדלשטיין ברמת השרון, ואת ה"שימוש חכמים" עשה אצל הרב שמואל הלוי ואזנר, שגם הסמיכו לרבנות. כמו כן למד מילה והחל לשמש כמוהל. עשרות שנים שימש גם כבעל תוקע.

בשנת ה'תשל"ג (1973), נקרא על ידי רבו הרב יששכר מאיר לשוב לנתיבות, ולכהן כרב ומו"ץ של הקהילה החרדית המקומית. מתוקף תפקידו שימש הפוסק בבית הבאבא סאלי שהתגורר בנתיבות. בתקופת רבנותו בנתיבות היה נוסע בקביעות לירושלים לעשות "שימוש" אצל הרבנים שלמה זלמן אוירבך ויוסף שלום אלישיב.

בשנת ה'תשמ"ז (1987), לאחר ארבע עשרה שנות רבנות בנתיבות, עבר להתגורר בירושלים, ושימש כרב קהילת "אבני ישפה" בשכונת רוממה. בשנים אלו היה מקורב לרב אלישיב ודבק בדרכו ההלכתית.

מלבד עיסוקו הרבני וההלכתי עסק בייעוץ חינוכי וייעוץ זוגי ופרסם מאמרים וספרים בתחום, בעברית ובאנגלית.

נקבר בהר המנוחות בירושלים.

==משפחתו==
אחיו הוא הרב אהרן פיינהנדלר, ראש ישיבת "מחנה ישראל" בירושלים. גיסו הוא הרב גד ארלנגר, מרצה ומחבר סדרת ספרים בנושאי תורה ומדע.

בנו הרב יחזקאל פיינהנדלר מחבר ספרי ההלכה "השבת אבדה כהלכה", "באורח צדקה" על הלכות מעשר כספים ו"גנזי הקודש" על הלכות גניזה. אחד מבניו נשוי לנכדת הרב שמואל כהנא שפירא, דיין בית הדין הגדול (אחיו של הרב הראשי אברהם אלקנה כהנא שפירא), ובתו נשואה לבנו של הרב צבי פרידמן.

==ספריו==
בקרב ספריו בולטת הסדרה "אבני ישפה" על ארבעת חלקי השולחן ערוך. הספר הראשון בסדרה זו, שיצא בשנת ה'תשמ"ה, עסק בהלכות תפילה. ספרו האחרון יצא זמן קצר לפני פטירתו.
*שו"ת אבני ישפה (שמונה חלקים)
*משלי מוסר (5 כרכים) - מוסרי השכל חדשים למשלים עתיקים, על פי משלי המגיד מדובנא
*בני חביבי (2 כרכים) - הארות סביב פרשת השבוע על חינוך ילדים
*רעים אהובים - הארות סביב פרשת השבוע על שלום בית
*שכנים אהובים - על הלכות שכנים
*שבת אהובה - על הלכות שבת
<div style="direction: ltr;">
* Beloved Children: Insights from the weekly Parsha on raising children
* Beloved Companions: Insights from the weekly Parsha on domestic tranquillity
* Beloved Neighbors: Insights from the weekly Parsha on dealing with neighbors and friends, [https://www.hebrewbooks.org/53839 Volume 1], [https://www.hebrewbooks.org/53840 Volume 2] and [https://www.hebrewbooks.org/53841 Volume 3]
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

=== באנגלית ===

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי ישיבת הנגב
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת ישראלים
קטגוריה:מוהלים ישראלים
קטגוריה:משפחת ארלנגר
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
לירון ויצמן

לירון ויצמן () היא מגישת טלוויזיה ורדיו ישראלית.

== ביוגרפיה ==
לירון ויצמן נולדה וגדלה בתל אביב, הבכורה מבין שתי בנות. בצעירותה הופיעה עם להקת "השכנים של צ'יץ'". שירתה בצה"ל כמש"קית חינוך בחיל הים.

היא בוגרת האוניברסיטה הפתוחה בתקשורת.

בשנת 2006 נכנסה ויצמן לעולם העיתונאות, כששימשה כמבזקנית באתר הספורט באינטרנט ONE, וסיקרה את משחקי קבוצת הפועל פתח תקווה ונבחרת ישראל בכדורגל.

בשנת 2007 הצטרפה לתוכנית הבידור היומית "ערב טוב עם גיא פינס" ששודרה אז בהוט. מאז ועד 2018 שימשה כחברת מערכת, עורכת משנה ומגישה בתוכנית יומית זאת, ששודרה לאחר מכן בערוץ 10, בערוץ 2 ובקשת 12. היא הגישה את "עשר", המצעד השבועי של התוכנית, את תוכנית הקולנוע "שוברי קופות" בערוץ הקולנוע הישראלי ב-Yes וב, והשתתפה כפאנליסטית בתוכנית האופנה "שעת הדרקון" בהנחיית דורין אטיאס.

בשנת 2011 הגישה את התוכנית "נראות טוב גם ברדיו" עם רותם סלע ששודרה בתחנת רדיו תל אביב. בשנת 2012 הגישה את התוכנית "ערב טוב ספורט", ששודרה בערוץ הספורט.

בשנת 2016 החלה להגיש את תוכנית הבישול והאירוח "מנה מנה" בערוץ הילדים. בהמשך אותה שנה החלה להגיש בימי חמישי את תוכנית הבוקר "בוקר אור עד 10" בערוץ 10.

ב-28 באוגוסט 2017 שודרה התוכנית האחרונה בהנחייתה, לקראת המעבר של ויצמן לעבודה ב"קשת", יחד עם צוות התוכנית "ערב טוב עם גיא פינס".

ב-22 באוקטובר 2017 החלה להגיש תוכנית יומית ששמה "אחת שיודעת" בשידורי קשת בערוץ 2, ובחודש נובמבר אותה שנה, בקשת 12.

במרץ 2018 פורסם כי ויצמן עוזבת את "ערב טוב עם גיא פינס", את התוכנית "אחת שיודעת" ואת קשת 12 ועוברת לרשת 13.

במאי 2018 החלה להנחות את תוכנית המציאות "האח הגדול", בעונה הראשונה ששודרה ברשת 13, לצד אסי ישראלוף ועפר שכטר, והחל מהעונה שלאחר מכן לצד גיא זו-ארץ.

ב-18 במאי 2020 עלתה לאוויר תוכנית יומית ברדיו תל אביב בהובלת ויצמן ונלי תגר שעוסקת בשיח נשי ומביאה סיפורים אישיים של מאזינות לצד פינות ייעוץ ופעילות ברשתות החברתיות.

באוקטובר 2020 עלתה תוכנית מציאות חדשה בהנחייתה, "אהבה חדשה" בערוץ רשת 13.

במאי 2021 נבחרה להנחות את העונה הרביעית של אקס פקטור ישראל.

ב-2024, לאחר שבעלה גויס לשירות מילואים ברצועת עזה מיד לאחר מתקפת הפתע על ישראל, יצרה ויצמן את הסרט הדוקומנטרי "בחזרה מעזה", שבו ראיינה חיילי מילואים, שחזרו מקרבות במלחמת חרבות ברזל. רשת 13 שידרה את הסרט לזכרו של אלירן מזרחי, לוחם במילואים שהשתתף בסרט, הוכר כפוסט טראומטי, קיבל זימון לשירות מילואים נוסף ברפיח והתאבד/

== חיים אישיים ==
ויצמן נשואה לעורך הדין אורי סמיט, מנכ"ל קניון TLV, ולהם שתי בנות.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20151205100013/http://www.guyp.co.il/participants/לירון-ויצמן/ לירון ויצמן], בבלוג של התוכנית "ערב טוב עם גיא פינס"
*
*
*
* 
*
*
*
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי להקת השכנים של צ'יץ'
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:כתבי רכילות ישראלים
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סגל רדיו תל אביב
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:מנחות ערוץ הילדים
קטגוריה:ערוץ עשר: שדרניות, שחקניות ומנחות
קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:מנחים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1984
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
אימפרפקטום (בלשנות)

אימפרפקטום (מלטינית Imperfectum - בלתי מושלם) או 'עבר בלתי מושלם' - הוא סוג של פועל הקיים בלשונות רבות, המבטא פעולה בלתי מושלמת ביחד עם זמן עבר. עם זאת, הגדרתו ומשמעותו המדויקות משתנות משפה לשפה.

האימפרפקט קיים ברוב השפות ההודו-אירופיות העתיקות.

==דוגמאות==
===שפות הודו-אירופיות===
====אנגלית====
ניתן לראות את צורת האימפרפקטום האנגלית באמצעות הדוגמה הבאה:
* I was eating
* I used to eat

למרות שבשני המשפטים שלעיל הכוונה לזמן עבר, הרי הן צורת הפועל Eat והן הצורה Eating אינן נוטות בזמן עבר. נטיית הזמן במשפט נעשית בעזרת הפועל to be. צורת האימפרפקטום לעומת זאת קיימת בנטיית המשפט I ate.

קטגוריה:מורפולוגיה (בלשנות)
נסרוך

נִסְרֹךְ הוא אליל אשורי המוזכר במקרא. על פי הכתוב בספר מלכים, לאחר שנכשל סנחריב בקרב נגד ממלכת יהודה, חזר לנינוה, ושם נרצח על ידי בניו (אדרמלך ושראצר) בזמן שהשתחווה לנסרוך אלוהיו.
.
סיפור זהה מופיע גם בישעיהו ל"ז ל"ח.

== זיהויו ==
זיהויו של האל נסרוך איננו ברור. בתעודות חיצוניות אין מופיע שם זה או דומה לו. לרוב מניחים כי יש לזהותו עם אחד מהאלים הראשיים הידועים מהפנתיאון המסופוטמי, ששמו נשתנה מחמת שיבוש או בשל סיבה אחרת. בין האלים שהוצעו נמנים מרדוך, אנליל, נינורתה, נוסכו ואשור. כריסטוף אולינגר מעלה את ההשערה ש"נִסְרֹךְ" איננו אלא שיבוש גרפי של "נִמְרֹד", שלפי דעתו מזוהה עם האל נינורתה.

התלמוד דורש את השם מהמילה נֶסֶר (=קרש). לפי מדרש זה התגלמות האל הייתה בקרש מתיבת נח, אותו הקדיש סנחריב (סנהדרין צו א).

==לקריאה נוספת==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==
<div style="direction:ltr;">

</div>

קטגוריה:אלים מסופוטמיים
קטגוריה:אלים בתנ"ך
קלאו קרנפי

קלאו קרנפי (שם מדעי: Buceros rhinoceros) הוא מין של קלאו ממשפחת הקלאוניים. קלאו קרנפי הוא הציפור הלאומית של מלזיה, ועבור שבטים מסוימים מייצג את אל המלחמה.

== מאפיינים ==
לקלאו קסדה אשר מזדקרת בצורת משולש מעל הראש בצבע כתום, והיא בולטת ביותר למרות שהיא מגיעה לגודלה המלא רק בגיל 5-6. הגוף שחור, ואזור הרגליים בצבע קרם. המקור לבן ובבסיס שלו יש כתם כתום. הקסדה כתומה. אורכו של הקלאו כ-91 עד 122 ס"מ ומשקלו כ-2-3 ק"ג. כמו אצל מינים אחרים של הקלאונאים לזכר יש קשתית אדומה ולנקבה קשתית לבנה. תוחלת חייו מגיעה ל-35 שנים.

=== התנהגות ===
הנקבה כולאת את עצמה בתוך קנה באמצעות בוץ, והזכר מביא לה מזון. היא מטילה 1-2 ביצים ודוגרת על הביצים במשך 37-46 ימים. הקלאו הקרנפי אוכל פירות (בעיקר תאנים ופיקוסים) הפרטים ממין זה מייבשים את נוצותיהם בדומה לקורמורניים על ידי פריסתם לגודל מלא.

=== מיון ===
ישנם שלושה תת-מינים: הראשון חי בסומטרה, תאילנד ומלזיה, השני באי ג'אווה והשלישי מוגבל לבורנאו.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Buceros rhinoceros 4.jpg
קובץ:Buceros rhinoceros -Kuala Lumpur Bird Park, Malaysia-8a (1).jpg
קובץ:Buceros rhinoceros -Nashville Zoo-8.jpg
קובץ:RhinocerosHornbill NashvilleZoo.jpg
</gallery>

==לקריאה נוספת==
 
 
 
 
* דייוויד אטנבורו, חיי הציפורים, הוצאת מודן, 2003
* אלסטר פותרגיל, עולם מופלא, כנרת, 2007

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.zoopraha.cz/cs/o-zviratech/lexikon/ptaci/zoborozec-nosorohy&usg=ALkJrhhCkLOcMWJzKvH2aXLAVPF1zrgq_Q מידע (בצ'כית) על קלאו הקרנף,] אתר גן החיות של פראג

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:קלאוניים
קטגוריה:ציפורים לאומיות
קטגוריה:בורנאו: עופות
קטגוריה:ג'אווה: עופות
קטגוריה:עופות יערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
פסיכותרפיה גופנית

פסיכותרפיה גופנית היא ענף בתוך הפסיכותרפיה המתמקד בקשר בין נפש וגוף. ההתנסות כוללת תנועה, משחק תפקידים, ציור וכן הלאה, האמורים לסייע למטופל להביע את עולמו הפנימי ואף להעלות רגשות מודחקים אל פני השטח.

== השיטה ==
לחלק מהתהליכים הנפשיים של האדם יש הקשרים גופניים, ולהפך. חוויות מן העבר, טראומות אישיות ורגשות עשויים להשפיע על הדפוסים הרגשיים, ההתנהגותיים והגופניים.

הגוף מנסה לעיתים לאותת לאדם על רגשותיו דרך תחושות גופניות, כאבים, מיחושים ומחלות. הפסיכותרפיה הגופנית מאפשרת את ההתבוננות, המגע, והקשר עם כל אלה, במטרה למצוא איזון וריפוי פנימי. בשיטה זו המטופל מביע את עצמו באופן פעיל ויצירתי, וההתנסות החווייתית שלו בטיפול נועדה לתת לו תחושת שליטה ומסוגלות שבאמצעותה נועדה להשתפר התמודדותו עם קשייו.

== היסטוריה ==
שורשיה של גישה זו בהגותם של פייר ז'נה וזיגמונד פרויד. הגישה פותחה על ידי וילהלם רייך, תלמידו של זיגמונד פרויד, ששם לב כי בזמן טיפוליו של פרויד מגיב גופו של המטופל במקביל ובהתאם להתרחשויות הרגשיות והמחשבתיות תוך כדי השיחות. בטיפוליו היה רייך בין הראשונים שהתייחסו לתהליכים נפשיים וגופניים במקביל. תלמידו, אלכסנדר לואן, פיתח את תורתו לזרם טיפולי בשם ביואנרגיה. עבודתם של רייך, לואן ותלמידיהם, שהתקיימה בעיקר בארצות הברית, אופיינה בהתמקדות בעבודה חזקה על הגוף והדפוסים הגופניים, ובהסרת חסימות. לעומתם, באירופה התפתחו זרמים מאופקים ועדינים יותר, שעסקו ב"המסת" השריון השרירי וב"פיתוי" ההגנות והחסימות. מפתחים ידועים של הגישות האירופאיות הם גרדה בויסן, שפיתחה את העבודה הביודינאמית; ודייוויד בואדלה, שפיתח את הביוסינתזה.

==ראו גם==
*שיטת אלבאום
*טיפול במשחק

== לקריאה נוספת ==
* ליאורה בר-נתן, "לגעת בגוף לגעת בנפש", 2005
* אסף רולף בן-שחר, "אנטומיה של טיפול - פסיכותרפיה גופנית", פרדס, 2013 ([http://www.hebpsy.net/articles.asp?id=2950 קישור לפרקים מהספר], באתר פסיכולוגיה עברית)

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.eabp.org/ איגוד הפסיכותרפיה הגופנית האירופאי - EABP]
* [http://www.ilabp.org/ הארגון הישראלי לפסיכותרפיה גופנית]
* [http://www.bpsy.co.il/ הפורטל לפסיכותרפיה גופנית]
* 
* 
* רונן לוי, [http://www.hebpsy.net/articles.asp?id=3002 פסיכותרפיה גופנית התייחסותית כמפגש טראנס-פרסונלי: התמסרות הדדית] ; [http://www.hebpsy.net/articles.asp?t=0&id=3019 חלק ב': הדיאלקטיקה של שינוי], באתר פסיכולוגיה עברית, 2013
* 
* 
* 

קטגוריה:פסיכותרפיה
לבנון החולה

לַבְנוּן הַחוּלָה (שם מדעי: Acanthobrama hulensis) הוא מין נכחד ממשפחת הקרפיוניים שהיה אנדמי לישראל. לבנון החולה היה מצוי בביצות - כגון החולה, אך נכחד כליל מהעולם.

לבנון החולה היה דג קטן דמוי סרדין.

לבנון החולה היה מין אנדמי שתפוצתו הוגבלה לעמק החולה. אוכלוסיית הדג נכחדה כמעט לחלוטין לאחר ייבוש האגם. לאחר ייבוש הביצה חדרו פרטים אחדים של המין לשפכי הנחלים, ואוכלוסייה קטנה שרדה בשמורת החולה במשך שנים רבות לאחר הייבוש. בסוף שנות ה-60 החלה הנהלת השמורה להפסיק את השימוש במי מעיין בתחום המחייה של הלבנון, וכתוצאה מכך התמעטה האוכלוסייה ונכחדה תוך שש שנים מתחילת הפעולה, ועמה נכחד המין.

כיום נותרו רק פרטים משומרים במוזיאונים שונים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קרפיוניים
קטגוריה:ארץ ישראל: בעלי חיים שנכחדו
קטגוריה:דגים שנכחדו
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1973
מעושר לעוני (סרט)

מעושר לעוני (באנגלית: From Prada to Nada; בתרגום חופשי: מפראדה לכלום) הוא סרט דרמה משנת 2011, הגרסה הלטינית-אמריקאית של הרומן מאת ג'יין אוסטן, "תבונה ורגישות". הסרט, חלקו בספרדית וחלקו באנגלית, כמו הכותרת שלו באנגלית.

==עלילה==
הסרט מדבר על שתי אחיות עשירות ומפונקות, אשר אביהן נפטר ורכושו הולך, והן נאלצות לעבור לגור עם הדודה שלהן, בלוס אנג'לס.

==שחקנים==
* קמילה בל - נורה.
* אלקסה וגה - מרי[
* וילמר ולדראמה - ברונו
* ניקולאס דאגוסטו - אדוארד
* קואנו באקר - רודריגו פונטז
* אדריאנה בראסה - אורליה דומינגז
* אפריל באולבי - אוליביה
* קרלה סוזה - לוסי

==ברחבי העולם==
הסרט יצא לאור לראשונה בארצות הברית בתאריך ה-28 בינואר 2011, בסה"כ ל-256 בתי קולנוע בכל העולם. בשבוע הראשון של ההקרנה, הוא היה ממוקם במקום ה-17 בטבלה השבועית, וגרף באותו שבוע כ-1.1 מיליון דולר. לאחר השבוע הראשון, דורג הסרט במיקום נמוך ותואר כסרט לא איכותי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים על אחיות
מפלסת שלג

משאית מלח המצוידת בכף "סכין" לפינוי שלג
משאית המשמשת כמפלסת שלג
חרמון, ינואר 2020]]
מפלסת שלג ב[[נורווגיה, נאבקת בסערת רוחות, שהביאה את השלג להינשא ברוח בחוזקה.]]
מפלסת שלג (על פי האקדמיה ללשון העברית: מְפַנִּית שלג) הוא שם כללי לציוד מכני הנדסי (צמ"ה) שנועד לפינוי שלג מצירי תנועה בתקופת החורף. כלי צמ"ה המשמשים כמפלסות כוללים טרקטורים, דחפורים, מעמיסים קדמיים, מפלסות, חתולי שלג ואף משאיות שעליהם מותקנים כפות, "סכינים" ומתקנים שונים לפינוי שלג. כלי רכב אלה כוללים התקנים שונים מלבד כפות לפינוי שלג, בהם:
* כף דחפור רגילה או יעה רגיל.
* כף דחפור או ליתר דיוק "סכין" לפינוי שלג.
* מתקן הממיס שלג באמצעות חום.
* מתקן מתיז נוזל הממיס שלג ומונע קיפאון (de-icer).
* מתקן המפזר מלח בישול שממיס את השלג (מפלסת שלג בעלת התקן זה נקראת באנגלית: Gritter או Sander).
* "מטאטא שלג" (Snow sweeper) – מתקן המורכב ממברשות מסתובבות שנועד לטאטא ולנקות שכבות שלג דקות. מתקן זה משמש להשלמת עבודה של מפלסות שלג גסות יותר, במיוחד בכבישים ומשטחי אספלט ששימושם מכתיב "אפס רגישות לשלג" כגון מסלולי מרוצים ומסלולי המראה ונחיתה בשדות תעופה. זהו כנראה המתקן היעיל ביותר לניקוי שלג שעומקו עד 10 ס"מ (מעבר לכך, השלג תוקע את המברשות).
* מפוח שלג (Snow blower) – מתקן החותך את השלג לחתיכות קטנות אותן הוא מתיז אל צידי ציר התנועה או אל מכל מאחורי הכלי (כשמדובר במשאית) ובכך מפנה את הציר משלג. כלי זה יעיל מאוד ואפשר להשיג איתו ביצועים טובים ביותר.
* מיישרת שלג (Snow groomer) – מתקן שנועד לשָטח וליישר שלג, משמש בעיקר באתרי סקי.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציוד מכני הנדסי
קטגוריה:שלג
מישה לוריה

מיכאל (מישה) לוריה, (ברוסית: Михаил Лурье; נולד ב-1947 במינסק) הוא במאי ומורה לתיאטרון ישראלי יליד מינסק.

== חייו ==
בעל תואר ראשון בהנדסה, ותואר שני בבימוי מהאקדמיה לתיאטרון ולאומנות במינסק. טרם קבלת התואר השני, היה בין 20 סטודנטים שנבחרו מתוך 5000 מועמדים למסלול היוקרתי לבימוי ולתיאטרון באוניברסיטת סנקט פטרבורג. בין מוריו המשמעותיים והבולטים בתחום - הבמאים מריה קנבל, מיכאל בודקביץ' ואנטולי אפרוס. שם היה ממקימי קבוצה שפעלה נגד המשטר הסובייטי ודיכוי היצירה התרבותית. נעצר, נחקר על ידי שלטונות ברית המועצות וגורש מהמדינה.

בשל מעמדם של הוריו שהיו פרטיזנים במלחמת העולם השנייה, אושר לו לחזור לעיר הולדתו מינסק. שם הקים קבוצת תיאטרון באוניברסיטה של מינסק והיה במאי הבית ב"תיאטרון הילדים והנוער". לאחר מספר שנים נעצר שוב בגין פעילותו הציונית ויהדותו, ובימוי הצגות שנחשבו מנוגדות להליך הרוח הטוטאליטרי. הוא עזב עם תלמידיו לאזורי מדבריות הקרח של אורל, ושם הקים קבוצת תיאטרון נוספת, שהעלתה מחזות משל דוסטויבסקי (האחים קרמזוב, החטא ועונשו ועוד).

בין השנים 1974–1980 הפך למנהל האמנותי ולבמאי ב"תיאטרון הממלכתי" בגרוזני, צ'צ'ניה. בעקבות עבודתו שם, הוזמן על ידי גורבצ'וב לביים כבמאי הבית ולהקים קבוצת תיאטרון בסטברפול. לאחר פעילותו שם, בשנת 1982, מונה למנהל אמנותי ב"תיאטרון הדרמטי הממלכתי" בטאלין, אסטוניה, ושם המשיך לביים ולפעול עד 1991, עת עלה לארץ ישראל. לאחר עלייתו, לימד בבית הספר לאומנויות הבמה "בית צבי" ולאחר שש שנים, החל ללמד באורח קבע ולביים בסטודיו למשחק ניסן נתיב בתל אביב ובירושלים. בין השנים 1998–2001 היה חבר הוועדה האמנותית של פסטיבל עכו. ביים לתיאטרון הבימה, תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער ועוד. במאי אורח בסנקט פטרבורג ומקיים שם סדנאות למשחק, וכן במאי ומורה ב"מעבדה למשחק ובימוי" הנודדת בכל רחבי אירופה.

זכה בפרס ראשון ב"פסטיבל הבינלאומי לתיאטרון" לברית המועצות, סקנדינביה והמדינות הבלטיות, ובפרס לבימוי מחזאות קלאסית בפסטיבל ווילינדי היוקרתי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:במאי תיאטרון יהודים רוסים
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:אמנים יהודים בלארוסים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
רק את

רק את הוא אלבום האולפן הראשון של הזמר הישראלי, עמיר בניון. האלבום יצא בשנת 1999 (יצאו לו 2 עטיפות שונות), והוא הניב 5 להיטים; "רק את" (שיר הנושא של האלבום), "כשאת עצובה", "מורה לחיים", "יש לי חלום" ו"גולן", שהפך לשיר זיכרון ידוע. במרץ 2010, השיר "געגוע" הופיע בפרק הראשון של סדרת הטלוויזיה המצליחה "עספור", ועקב כך זכה לפופולריות רבה. האלבום, שנחשב ל"אלבום הפריצה" של בניון, מכר מעל 40,000 עותקים והגיע למעמד אלבום פלטינה.

==רשימת הקטעים==
# רק את
# כשאת עצובה
# מורה לחיים
# מלאך
# געגוע
# קסם
# אולי הפעם
# יש לי חלום
# יחד
# ילדתי
# גולן

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1999
קטגוריה:אלבומי עמיר בניון
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
ישראל ורדיגר

ישראל (שרולי) ורדיגר הוא זמר חסידי אמריקאי.

== ביוגרפיה ==
ורדיגר נולד וגדל בניו יורק, למשפחת ורדיגר המוזיקלית. הוא בנו של הזמר מנדי ורדיגר, אחיינו של מרדכי בן-דוד ונכדו של החזן דוד ורדיגר. משתייך לקהילת פני מנחם של הרב שאול אלתר. אינו מרבה להופיע בהופעות, אך כן בחתונות ואירועים דומים, שם הוא משתף פעולה עם יוחי בריסקמן ובדרך כלל הוא הסולן של תזמורתו.

בין להיטיו: "כי הם חיינו" (לחן: פינקי וועבר, מתוך הדיסק "אשירה ואזמרה") ו"מתיקות התורה" (לחן: הלל פלאי, מתוך "אודה לקל").

==דיסקוגרפיה==
===אלבומים===
* "בית נאמן בישראל" (2008)
* "אשירה ואזמרה" (2010)
* "אודה לקל" (2013)
* "אברכה" (2014)
*"דא וואוינט א איד" (2019)

===השתתפות באלבומים===
* שמחת החיים 10, אברומי ברקו, 2022

===סינגלים===
* תאיר - לחן של פנחס ברייער, 2021

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
קטגוריה:זמרים חסידיים
קטגוריה:חרדים אמריקאים
ישראל
קטגוריה:חסידי גור
יום האומות המאוחדות

יום האומות המאוחדות, 2012
יום האומות המאוחדות מצוין מדי שנה ב-24 באוקטובר. הוא מיועד, כאמור בהחלטת העצרת הכללית של האו"ם, להביא לידיעת עמי העולם את המטרות וההישגים של האומות המאוחדות ולשם השגת תמיכתם בפעילותו של ארגון האו"ם.

כמועד ליום האומות המאוחדות נבחר יום השנה לכניסתה לתוקף של מגילת האו"ם (שהתרחשה בשנת 1945). קביעת המועד נעשתה בשנת 1947. יום האומות המאוחדות הוא חלק משבוע האו"ם, המצוין החל מה-20 באוקטובר ועד ה-26 בו.

בשנת 1971 קיבלה עצרת האו"ם החלטה נוספת בנושא זה, שבה הצהירה כי יום האומות המאוחדות יהווה יום חג בינלאומי, והמליצה לכל המדינות החברות באו"ם לציין אותו כחג ציבורי בארצותיהן.

באופן מסורתי צוין יום האומות המאוחדות ברחבי העולם בכנסים, דיונים ותערוכות אודות מטרותיו והישגיו של ארגון האו"ם.

חלק מבתי הספר הבינלאומיים בעולם מעלים על נס ביום האומות המאוחדות את הגיוון הלאומי של ציבור תלמידיהם, ומקיימים במסגרת זאת אירועים בעלי תוכן רב-תרבותי.

בארצות הברית פרסמו נשיאי ארצות הברית הכרזה נשיאותית לציון יום האומות המאוחדות כמועד בארצם בכל שנה מאז היווסדו של יום זה ועד 2009.

האו"ם קבע את 24 באוקטובר גם כיום המידע בדבר הפיתוח העולמי (World Development Information Day).

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.un.org/en/events/unday/2010/ יום האומות המאוחדות] באתר האו"ם.

== הערות שוליים ==

אומות המאוחדות
קטגוריה:אירועים בחודש אוקטובר
מערת הכלבים

מערת הכלבים (באיטלקית: La Grotta del Cane) היא מערה ליד אגם אניאנו – אגם לוע המצוי ממערב לנאפולי שבאיטליה, בתחומי הקלדרה המקננת של קמפי פלגריי.

המערה נמצאת בסמוך להר הגעש אניאנו. אופיו הגעשי של האזור משפיע על האוויר שבתוכה, המכיל שיעור גבוה יחסית של פחמן דו-חמצני. מכיוון שגז זה כבד יחסית ליתר הגזים באוויר, הוא מתרכז בתחתית המערה (עד גובה של כ-30 סנטימטר) ועלול להביא כלבים שנקלעים למערה למצב של חנק, ומכאן גם שמה. המערה הוזכרה כבר בכתביו של פליניוס הזקן, ובשנת 1844 נכתב אודותיה שיר איטלקי.
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

כלבים
קטגוריה:איטליה: גאולוגיה
קטגוריה:קמפי פלגריי
מחלה סופנית

מחלה סופנית (באנגלית: Terminal illness; ולעיתים אף בעברית: מחלה טרמינלית) הוא מונח רפואי אשר נפוץ במאה ה-20 כדי לתאר מחלה אשר לא ניתן לרפאה, או לטפל בה באופן מתאים כדי לשנות את מהלכה, ואשר ניתן לצפות באופן סביר כי תגרום למותו של החולה בתוך פרק זמן קצר. המונח נמצא בשימוש רב יותר לתיאור מחלות מתמשכות וקטלניות, כגון מחלות ממאירות, מחלות לב או מחלות גנטיות חשוכות מרפא, מאשר פגיעות טראומה גופנית. במובנה הפשוט מחלה סופנית היא מחלה אשר קרוב לוודאי תגרום למותו של החולה בתוך פרק זמן קצר יחסית.

חולה הלוקה במחלה סופנית מתואר לעיתים כחולה סופני. לעיתים, חולה מוגדר כחולה סופני כאשר, על פי הערכה, תוחלת חייו היא שישה חודשים או פחות, גם אם יינתן לו טיפול מיטבי ובהנחה שהמחלה תתקדם באופן האופייני לה. תיחום הזמן לשישה חודשים הוא שרירותי, והערכות תוחלת חיים עשויות להיות בלתי מדויקות. לכן, אף שניתן להגדיר חולה כחולה סופני, אין כל ביטחון שתוחלת חייו לא תהיה ארוכה, או קצרה, מן התחזית. לא כל חולה הלוקה במחלה אשר קיימת סבירות גבוהה שתגרום למותו הוא חולה סופני, כך למשל תוחלת חייהם של חולים במחלת האיידס, הנמצאים במשטר טיפולי מתאים, ארוכה בהרבה משישה חודשים.

ממחקרים שנעשו נמצא שרופאים נוטים בדרך כלל להערכות מוגזמות של תוחלת חיים במחלות ממושכות ומסוכנות, ובמציאות תוחלת החיים של החולים קצרה מהניבוי של רופאיהם.

==טיפול רפואי==
מעצם הגדרתה מחלה סופנית לא ניתנת לריפוי, או לטיפול שישנה באופן משמעותי את מהלך המחלה. אולם, סוגים מסוימים של טיפול רפואי עדיין עשויים להיות מתאימים, כגון טיפול פליאטיבי שמטרתו להקל על תסמינים של המחלה הפוגעים באיכות חייו של המטופל (מצוקה נשימתית, כאב, וכדומה).

יש חולים סופניים הבוחרים להפסיק כל טיפול שתופעות הלוואי שלו גורמות להגברת סבלם או נכותם. אחרים בוחרים להמשיך בטיפולים רפואיים, גם אם הם קשים, מתוך תקווה שתחזית הרופא לא תתגשם. יש חולים הפונים אף לשיטות טיפול מחוץ למסגרת הרפואה הקונבנציונלית, ומעדיפים לנסות טיפולי רפואה אלטרנטיבית, אף אם לא הוכחו מדעית. בחירות אלה של חולים סופניים עשויות להשתנות ככל שעובר הזמן.

טיפולים פליאטיביים הם חלק מהטיפול בחולה הסופני, ללא קשר לבחירתו באשר לטיפול במחלה, והם עשויים להקל על תסמינים ולשפר איכות חיים. אשפוז במסגרת הוספיס, או הוספיס בית, יכול לספק לחולה הסופני גם את הליווי בתמיכה רגשית ונפשית, תוך שילוב בני משפחתו בתהליך הפרידה.

==ראו גם==
* חוק החולה הנוטה למות
* המתת חסד
* קשת המשאלות

==קישורים חיצוניים==

* גיריראג' סוואמי, [https://www.facebook.com/lfeheb המבחן האחרון - למות בתודעה רוחנית], הוצאת לפיד הידע, 2015
* הודיה כריש חזוני, מקור ראשון, [http://www.nrg.co.il/online/1/ART2/896/505.html "העובדה שאני עומד למות עוזרת לי להמשיך לחיות"], באתר nrg, 29 בספטמבר 2017
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחלות
קטגוריה:דרכי מיתה
המרכז לניתוח מבצעי (בלארוס)

המרכז לניתוח מבצעי שתחת נשיא בלארוס (בבלארוסית: Аператыўна-аналітычны цэнтр пры Прэзідэнце Рэспублікі Беларусь) אחראי לאבטחת סודות מדינה ואבטחת התקשורת הנשיאותית והממשלתית של בלארוס, הארגון נחשב לארגון תיאום מודיעיני בין זרועות הביון במדינה: הקד"ב והמודיעין הצבאי הבלארוסי, בנושאי מודיעין טכנולוגי ופיתוח תשתיות תקשורת.

המרכז הוקם על ידי הנשיא אלכסנדר לוקשנקו ב-2010 כארגון ביון ממשלתי האחראי על מודיעין אותות, אף שזהו תפקיד המוטל בעיקר על הקד"ב. הארגון נחשב ליורש הוועדה הטכנית הממלכתית של ברית המועצות, שהוקמה ב-18 בדצמבר 1973. הארגון אחראי להסדרת שוק ספקיות האינטרנט בבלארוס ואחראי על השליטה בתשתיות האינטרנט במדינה, תוך אבטחת שרתי האינטרנט הממשלתיים. נוסף לכך, מתפקד הארגון כארגון חקירות הבודק את הרקע של עובדי התעשיות הביטחוניות בבלארוס ואנשי הוועדה הממלכתית לתעשייה צבאית.

==ראו גם==
* פאפס"י

==קישורים חיצוניים==
* 
קטגוריה:קהילת המודיעין הבלארוסית
ג'אנג דזוו-לין

גָ'אנְג דְזְווֹ-לין (בסינית: 张作霖; בפין-יין: Zhāng Zuòlín; 1875 – 1928) היה איל מלחמה סיני שהיה מפקד מנצ'וריה בשנים 1916–1928. נודע כמשתף פעולה עם היפנים, אך נרצח על ידיהם בשנת 1928 כאשר התנגד לחלק מדרישותיהם.

== ביוגרפיה ==
ג'אנג נולד בשנת 1875 למשפחה ענייה במחוז ליאונינג. כנער הוא נהג לצאת למסעות ציד ארנבות לצורך פרנסת משפחתו. הוא התגייס לצבא סין ונלחם במלחמת סין–יפן הראשונה. בהמשך הוא הקים לעצמו חבורת לוחמים אשר השתתפה כשכירי חרב במלחמת רוסיה–יפן, עבור שני הצדדים. בסוף ימיה של שושלת צ'ינג שולבה חבורתו של ג'אנג כיחידה בצבא סין. בשנת 1911, עם פרוץ התקוממות ווצ'אנג, הורה ג'אנג ל-3,500 מחייליו להשתלט על שן-יאנג, בירת מנצ'וריה. עם הקמת הרפובליקה הסינית, מונה מפקד למנצ'וריה, אולם בפועל השליטה הייתה בידי ג'אנג. בשנת 1915 מונה מפקד אחר לאזור, וג'אנג קיבל הוראה לעבור למחוז חוביי; אולם הוא סירב למלא את ההוראה, ובאפריל 1916 הוא מונה רשמית על ידי שלטונות סין למפקד הצבאי והאזרחי של מחוז ליאונינג. לקראת סוף 1916 הצהירה יחידת הצבא בחיילונגג'יאנג נאמנות בפני ג'אנג, ובשנת 1918 הצהירה גם ג'ילין נאמנות בפניו, ובכך הוא נהיה שליט של כלל מנצ'וריה. על עידן שלטונו נאמר בידי פקידי חוץ מאירופה ואמריקה כי ג'אנג היה דיקטטור שנהנה משיא השיאים של מהעושר והקידמה המערבית בעוד אנשיו מתו ברעב. לאורך שלטונו הוא שינה צדדים פעמים רבות והיה אחד מאילי המלחמה החשובים ביותר בפוליטיקה הסינית.

=== מותו ===
בשנת 1928, בחזרתו ברכבת מפגישה עם צ'יאנג קאי שק, פוצצו היפנים את הרכבת והביאו למותו, לאחר שחשדו שלא יוכלו לסמוך על שיתוף הפעולה שלו. לאחר רציחתו בנו הבכור ג'אנג שוליאנג (שלעתיד הוכר כמרשל הצעיר) החליף אותו כשליטה של מנצ'וריה.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים סינים
קטגוריה:גנרליסימו
קטגוריה:גנרלים סינים
קטגוריה:משתפי פעולה עם האימפריה היפנית
קטגוריה:ילידי 1875
קטגוריה:סינים שנפטרו ב-1928
אקטרינה סאבו

אקטרינה סאבו (באנגלית: Ecaterina Szabo; בהונגרית: Szabó Katalin; נולדה ב-22 בינואר 1967) היא מתעמלת רומניה בעבר, בת למיעוט ההונגרי. אלופה אולימפית בעלת 5 מדליות, מהן 4 זהב אלופת עולם, בעלת 10 מדליות מהן 2 זהב ואלופת אירופה בעלת 5 מדליות, מהן 2 זהב. 

סאבו הייתה לאתלטית המעוטרת ביותר באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984).

== ביוגרפיה ==
סאבו נולדה בזאגון, במחוז קובסנה.

===אלופה אולימפית===
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה סאבו ב-5 מדליות, 4 זהב ו-1 כסף. והייתה לאתלטית המעוטרת ביותר באולימפיאדה. אך היא זכורה, במיוחד בשל מדליית הכסף שבה זכתה בקרב רב אחרי התנגשות אפית עם מרי לו רטון מארצות הברית. היא זכתה בשלושה מהתרגילים האישיים (קורה, סוס קפיצות וקרקע) ובמדליית הזהב הקבוצתית.

===אלופת עולם===
סאבו הובילה את נבחרת רומניה לזכייה בתחרות הקבוצתית באליפות העולם בהתעמלות שנערכה ברוטרדם שבהולנד בשנת 1987, תוך שהיא מנצחת את ברית המועצות בתחרות הקבוצתית בפעם השלישית בלבד בהיסטוריה של האליפות.

== תארים והישגים ==
* בשנת 2000 נבחרה סאבו להיכל התהילה הבינלאומי של ההתעמלות.

==קישורים חיצוניים==

 
* [https://web.archive.org/web/20120525181927/http://fig.lx2.sportcentric.com/athletes/677 אקטרינה סאבו] באתר ההתאחדות הבינלאומית להתעמלות
* [https://web.archive.org/web/20101111090240/http://www.gymn.ca/gymnasticgreats/wag/szabo.htm איפה אקטרינה סאבו?]
* [http://www.gymn-forum.net/bios/women/szabo.html רשימת הישגים ספורטיביים] בGymn Forum 
* [https://web.archive.org/web/20110817144352/http://gymn-stands.com/profiles/ekaterinaszabo.htm הדיוקן של אקטרינה סאבו] בGymn Forum

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופות אולימפיות: קורה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: קרקע
קטגוריה:אלופות אולימפיות: קפיצות
קטגוריה:אלופות עולם בהתעמלות
קטגוריה:מתעמלות באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:הונגרים מטרנסילבניה
קטגוריה:אלופות אולימפיות רומניות: התעמלות
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית רומניות: התעמלות
קטגוריה:ילידות 1967
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1967
הטרופוניה

הטרופוניה (מיוונית: הטרוס, έτερος - שונה ופון, φωνή - צליל) במוזיקה הוא סוג של מרקם, המאופיין בשינויים בו-זמניים של קו מלודי יחיד. אפשר לראות במרקם כזה מעין חד-קוליות מורכבת, שיש בה רק מלודיה יסודית אחת, אך היא באה לביטוי בו בזמן בקולות רבים, שכל אחד מהם מנגן את המלודיה באופן שונה, בין אם השוני הוא במקצב או במהירות, ובין אם הוא מתבטא בעיטורים ובעיבוד החומר באופנים שונים. המונח (שטבע ארכילוכוס לפי מורטון או אפלטון, לפי פיטר קוק) הוכנס תחילה למוזיקולוגיה שיטתית לציון תת-קטגוריה של מוזיקה רב-קולית, אם כי כיום רואים בו קטגוריה בפני עצמה.

הטרופוניה היא במקרים רבים סימן היכר של מוזיקה מסורתית חוץ-מערבית - למשל הגאגאקו היפני, הגמלאן (מוזיקה) האינדונזי, הרכבי קולינטאנג פיליפיניים והמוזיקה המסורתית של תאילנד. עם זאת, מסורת אירופית איתנה להפתיע של מוזיקה הטרופונית מכריזה על קיומה בשירת המזמורים הגאליים של ההיברידים החיצוניים. 

מוזיקה תאית איננה הרמונית, מלודית או קווית, וכרגיל במוזיקה מסוגה זו, היא מאורגנת ביסודה באופן אופקי. התשלובת האופקית של המוזיקה התאית בנויה ממלודיה ראשית, המנוגנת בעת ובעונה אחת עם גרסאות שונות שלה, הנעות ביחידות רתמיות איטיות ומהירות יותר באופן יחסי. קווים נפרדים של המלודיה ומשתניה נשמעים באוניסונו או באוקטבות רק בנקודות מבניות מוגדרות, והבו-זמניות של גבהים שונים איננה תואמת את השיטה המערבית של מהלכי אקורדים מאורגנים. בין הנקודות המבניות, שבהן נפגשים גובהי הצליל (אוניסונו או אוקטבות) כל אחד מהקווים מותאם לסגנון הביטוי הייחודי לכלי שמנגן אותו. התשלובת האנכית בכל נקודת ביניים נתונה איננה עונה על שום מהלך קבוע; הנאמנות הקווית לסגנון היא הקובעת. גובהי הצליל האחדים היוצרים מדי פעם מבנה בו-זמני מורכב ביותר עשויים להופיע בכל נקודה שהיא בין גובהי הצליל המבניים. המוזיקה "נושמת" על ידי התכווצות לגובה אחד ולאחריה התרחבות למגוון גבהים גדול, ושוב התכווצות לגובה מבני אחר, וכן הלאה לכל אורך היצירה. לאוזן מערבית תשלובות הגבהים הללו בין נקודות מבניות עשויות להישמע שרירותיות ונעדרות הגיון או עקביות, הרי הקווים האינדיבידואליים עקביים ביותר ושומרים על רצף הגיוני. דפוס הגבהים המופיע בנקודות המבניות הללו הוא הבסיס להיבט המודאלי של המוזיקה התאית. 

ההטרופוניה נדירה למדי במוזיקה המערבית הקלאסית עד למאה ה-20, אבל אפשר למצוא אותה לעיתים קרובות במוזיקה של המלחינים המודרניים המוקדמים כמו דביסי, אנסקו וסטרווינסקי, שהושפעו ישירות ממוזיקה שאיננה מערבית (והטרופונית ברובה). הטרופוניה היא, מכל מקום, טכניקה סטנדרטית במוזיקה של האוונגרד לאחר המלחמה - לדוגמה, "שבעה האיקאי" (1962) של מסייאן, "ריטואל: לזכר ברונו מדרנה" של בולז (1974-75) ו"צללי פעימה" של ברטוויסל (1989-96). בריטן עשה בה שימוש מרשים ביותר ברבות מיצירותיו, בהם חלקים מרקוויאם המלחמה ובייחוד בשלושת משלי הכנסייה: "נהר החרטומן", "הכבשן היוקד באש" ו"שובו של הבן האובד".

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תאוריית המוזיקה
נקודה טובה

נקודה טובה הוא אלבום הבכורה של שולי רנד שיצא לאור בשנת 2008. יצאו ממנו הסינגלים "אייכה" ו"בן מלך שעשוי מאבנים טובות". באלבום 11 שירים, והוא נמכר בכ-60,000 עותקים וזכה למעמד של אלבום פלטינה. בעקבות האלבום יצא רנד לסבב הופעות תחת השם "נקודה טובה". מההופעה בתיאטרון קיסריה בסוכות יצא דיסק כפול תחת השם "שולי רנד בקיסריה".

== ביקורת ==
מבקר המוזיקה נתנאל לייפר כתב על האלבום <ref></ref>

==רשימת שירים==
# מה התכלית
# אייכה
# ערפל
# סגולה
# המשורר
# בן מלך שעשוי מאבנים טובות
# נקודה טובה (דואט עם אהוד בנאי)
# מוחין דקטנות
# רפא-אל
# אחותי
# מתוך שינה

==משתתפים==
* מילים, לחנים, שירה: שולי רנד
* עיבודים והפקה מוזיקלית: שמוליק דניאל
* עיבודים בשירים רפא-אל, נקודה טובה, המשורר, אייכה: שמוליק דניאל ועמית יצחק
* ניהול אמנותי: מיכל רנד
* הפקה: מיכל ושולי רנד

הוקלט בהוק סטודיו
==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* מאיה קוסובר, [https://www.kan.org.il/podcast/item.aspx?pid=25330 המשורר | שולי רנד], בפודקאסט "שיר אחד"

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2008
קטגוריה:אלבומי מוזיקה יהודית
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת נענע דיסק
קטגוריה:אלבומי שולי רנד
משרד הפנים (בלארוס)

משרד הפנים של רפובליקת בלארוס (בבלארוסית: Міністэрства ўнутраных спраў Рэспублікі Беларусь) הוא המשרד הממשלתי בבלארוס המופקד על המשטרה וביטחון הפנים במדינה, בעיקר בנושאי פלילים, כאשר את תפקיד ביטחון המדינה מבצעת הוועדה לביטחון המדינה. 

המשרד הוקם לראשונה ב-4 במרץ 1917, בתקופת הרפובליקה הבלארוסית קצרת הימים והוקמה מחדש ב-1991 לאחר שהתקיימה במסגרת האגף הבלארוסי של משרד הפנים הסובייטי.

בראש המשרד עומד שר הפנים הממונה לתפקיד על ידי נשיא בלארוס.

בהתאם לרפורמה שבוצע בשנת 2011 יחידות החקירה של משרד הפנים הועברו לוועדת החקירות של בלארוס החדשה.

==מבנה==
מטה משרד הפנים במינסק.
* המינהל הראשי לביטחון פנים
* המינהל הראשי לניתוח מבצעי
* אלמאז - היחידה המיוחדת ללוחמה בטרור
* [http://mvd-din.by מחלקת בתי הסוהר] 
* משטרת בלארוס
** משטרת הפלילים
*** מינהל המדור הפלילי
*** המינהל ללוחמה בסחר בסמים ובני אדם
*** המינהל ללוחמה בפשעים כלכליים
*** מינהל המבצעים המשטרתי
*** המינהל הראשי ללוחמה בשחיתות ובפשע המאורגן (GUBOPiK)
*** המינהל לפענוח פשעים טכנולוגיים
** משטרת ביטחון הציבור
*** מחלקת האבטחה
*** המחלקה לאזרחות והגירה
*** המינהל לפיקוח ממלכתי על הרכבים - משטרת התנועה הבלארוסית
*** יחידת "סטרלה"
** כוחות הפנים של משרד הפנים הבלארוסי
*** הפיקוד המבצעי של היחידות המיוחדות המשטרתיות

==שר הפנים==
{| class="wikitable"
|- bgcolor="#efefef"
! שם !! תקופת כהונה !! הערות
|-
| ולדימיר ייגורוב || 16 ביולי 1990 - 25 בינואר 1994 ||
|-
| ולדימיר דאנקו || 22 בפברואר - יולי 1994 || ממלא מקום
|-
| יורי זכרנקו ||28 ביולי 1994 - 16 באוקטובר 1995 ||
|-
| ולנטין אגולץ || 20 בדצמבר 1995 - 8 בפברואר 1999 ||
|-
| יורי סיוואקוב || פברואר 1999 - 21 באפריל 2000 ||
|-
| ולדימיר נאומוב || 25 בספטמבר 2000 - 4 באפריל 2009 ||
|-
| אנאטולי קולשוב || 2 ביוני 2009 - 11 במאי 2012 ||
|-
| איגור שונביץ' || 11 במאי 2012 - ||
|}

==דרגות==
{| style="width:70%;border:0px;background: rgb(255, 255, 255); padding: 5px; font-size: 95%; margin: 0px 12px 10px 0px; text-align: center;" class=""
|- style="background:#ccc;"
! 
! colspan="2" |שוטרים סדירים
! colspan="10" |שוטרים זוטרים
|- style="text-align:center; background:#efefef;"
| דרגות המיליציה
 45px
 45px
 45px
 45px
|-
|דרגות למדים יומיומיים
40px
40px
40px
40px
|- style="background:#efefef;"
| דרגות
|שוטר 
(צוער)
| שוטר
| סרג'נט זוטר
| סרג'נט
| סרג'נט בכיר
| סטרצ'ינה
| פרפורצ'יק
| פרפורצ'יק בכיר
|}
{| style="width:70%;border:0px;background: rgb(255, 255, 255); padding: 5px; font-size: 95%; margin: 0px 12px 10px 0px; text-align: center;" class=""
|- style="background:#ccc;"
!
! colspan="4" | קצינים
! colspan="3" |קצינים בכירים
! colspan="3" | קציני מטה
|- style="background:#efefef;"
|דרגות מיליציה
 40px
 40px
 40px
40px
40px
|-
|דרגות למדים יומיומיים
45px
44px
43px
43px
44px
|- style="background:#efefef;"
| דרגות
|לויטננט זוטר
|לויטננט
|לויטננט בכיר
|קפיטן
|מאיור
|פודפולקובניק
|פולקובניק
|גנרל-מאיור
|גנרל-לויטננט
|גנרל-פולקובניק
|}

==ראו גם==
*משטרת הפדרציה הרוסית
*המשטרה הלאומית של אוקראינה
*משטרת מינסק

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20110728075925/http://bep.gov.by/ המינהל הראשי למאבק בפשעי כלכלה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:קהילת המודיעין הבלארוסית
פנים
בלארוס
קטגוריה:בלארוס: ארגוני אכיפת חוק
מפלגת ההגנה הלאומית

מפלגת ההגנה הלאומית (בערבית: حزب الدفاع الوطني, חִזְב א-דִפָע אל-וַטַנִי) הייתה מפלגה לאומית בציבור הפלסטיני בתקופת המנדט בין השנים 1944-1934. המפלגה נוסדה על ידי משפחת נאשאשיבי וערבים נוצרים כהתארגנות הזרם האופוזיציוני ("המעארדיון") לזה של המפלגה הערבית הפלסטינית ("החוסיינים" או "המג'ליסיון").
== היסטוריה ==
ועידת היסוד של המפלגה התכנסה ביפו ב-2 בדצמבר 1934. נכחו בה כאלף איש ונבחר בה ועד מרכזי ובו 12 חברים, שלושה מהם נוצרים, שייצגו את מרכזי הכוח של האופוזיציה: נשיא המפלגה היה ראש עיריית ירושלים המודח, ראע'ב נשאשיבי; סגן הנשיא היה סגן ראש-עיריית ירושלים, יעקוב פרג' (נוצרי). עם שאר חברי הוועד המרכזי נמנו בעיקר בכירים בשלטון המקומי: מוע'נם אליאס מוע'נם (פרוטסטנטי) וחסן צדקי אל-דג'אני - מזכירים; נמר אל-נאבלוסי - גזבר; עבד אל-רחמאן אל-תאג'י, חבר המועצה המוסלמית העליונה; עאצם אל-סעיד, ראש עיריית יפו; סולימאן עבד אל-רזאק טוקאן, ראש עיריית שכם; מוסטפא אל-ח'ירי, ראש עיריית רמלה, עאדל אל-שוא, סגן ראש עיריית עזה; עיסא אל-עיסא (נוצרי), בעליו של העיתון פלסטין; ועומר אל-ביטאר.

המפלגה הציבה את שלמות ארץ-ישראל בראש האידאולוגיה שלה, כשטח אחיד ובעל ייחוד שצריך להמצא בשלטון ערבי עצמאי. זאת בניגוד בולט לתפיסות הפאן-ערביות של מפלגת אל-איסתקלאל והמפלגה הערבית הפלסטינית. המפלגה הייתה המתונה ביותר בגישתה ליישוב מבין המפלגות הערביות. ב-1936 יוצגה המפלגה בוועד הערבי העליון שהנהיג את המרד הערבי הגדול ותמכה בשביתה הגדולה.
במהלך חודשי השביתה והמרד ב-1936, איבדה המפלגה הרבה ממעמדה, אל מול כוחם העולה של החוסיינים.
ברבות מעשי האלימות כנגד בריטים ויהודים יצא יו"ר המפלגה, ראע'ב נשאשיבי, חוצץ כנגד ההנהגה החוסיינית. עקב כך פרצו בשנים 1937–1938 סדרת אירועים אלימים שהגיעו בשיאם למאבק דמים של טרור ורצח בין מחנות החוסיינים והנאנשאשיבים ולפרישת המפלגה מן הוועד.

גם יחסה של המפלגה אל שלטונות המנדט היה מתון וראשיה ניסו למצוא דרכי פשרה עמו. כך למשל הייתה מפלגה זו היחידה שהודיעה על קבלת מדיניות הספר הלבן (1939), בניגוד לדעת הזרם הפלסטיני המרכזי, שראה גם בעלייה היהודית המוגבלת שהותרה במסגרת מדיניות זו סימן לגישה בריטית פרו-ציונית.

מצע המפלגה כלל להלכה את הסעיפים:

המפלגה חדלה להתקיים למעשה במהלך מלחמת העולם השנייה.
במאי 1944 חזרה המפלגה לזירה הפוליטית, בהנהגת נשיאה ראע'ב אל-נשאשיבי. היא ערכה מספר כינוסים ופרסמה גילויי דעת בעיתונות, אך לא הצליחה להתגבש
שוב ככוח כלל-ארצי, ורוב פעילותה התמקד במסגרות מקומיות.

==לקריאה נוספת==
* יעקב שמעוני, ערביי ארץ ישראל, תל אביב תש"ז, עמודים 290, 293, 338, 346

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפלגות ותנועות פלסטיניות
קטגוריה:משפחת נשאשיבי
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1934
הר דיינה

הר דֵיינָה (באנגלית: Mount Dana) הוא הר בקצה המזרחי של הפארק הלאומי יוסמיטי במדינת קליפורניה. גובהו של ההר 3,981 מטרים והוא ההר השני בגובהו ביוסימטי לאחר הר לייל, והפסגה הגבוהה ביותר ביוסמיטי שניתן לטפס אליה בשביל מוסדר. ההר קרוי על שמו של הגאולוג האמריקני ג'יימס דווייט דיינה שלימד באוניברסיטת ייל.

הר דיינה בנוי מסלעים קדם-בתוליתיים, ברובם סלעים מותמרים מטא-געשיים של מאגמה מעידן המזוזואיקון.

על המדרון הצפוני של הר דיינה מצוי קרחון קטן ההולך ונמס (קרחון דיינה). מפסגת ההר נשקפים כרי הדשא על שם דיינה (Dana Meadows) שלמרגלות ההר המשובצים באגמים, אגם מונו והרים רבים במרחק.

==הטיפוס לפסגה==
אל פסגת הר דיינה מובילים שבילים נוחים רבים המתחילים בכביש מעבר טיוגה (Tioga Pass Road) ומטפסים על המדרונות המערביים והדרומיים של ההר. אורך השביל כ-4.7 ק"מ וההפרש בין נקודת ההתחלה לפסגה הוא 947 מטרים (שיפוע של 20.3%). השביל מתוחזק לעיתים רחוקות.

הנתיב מסומן היטב עד לקו העצים. לאחר מעבר הרכס יש סימוני שבילים, כשמסלולו של השביל הראשי מקביל לקו הרכס המזרחי. בנוסף, כמה קטעי שבילים חליפיים מתחילים ומסתיימים במקומות שונים על המדרון הדרום-מערבי, קטעים אלו קשים לטיפוס. קרוב לפסגה פונים קטעי השבילים לתוך דרדרת, שם הוקמו מחסות מקירות אבן נמוכים. שדות שלג משמעותיים שורדים על מדרונות ההרים אפילו בשלהי הקיץ. הזמן הכולל של הטיפוס והחזרה נע בין שלוש לשתים עשרה שעות ותלוי בגורמים רבים, כדוגמת ההתאקלמות לגובה. הסכנות האורבות למטפס כוללות סופות רעמים העלולות להתחולל לפתע בכל עת בשנה ובעטיין הופכים הסלעים לחלקלקים ומסוכנים לטיפוס, ומחלת גבהים שגם מטפסים מנוסים עלולים ללקות בה.

לאחר ההגעה לרמה שמעל לקו העצים נעלמת הצמחייה כמעט לחלוטין למעט חזזית ומעט צמחים פורחים מהמין האנדמי לסיירה נבדה Polemonium eximium (באנגלית skypilot) ממשפחת השלהביים. הפאונה מוגבלת לחרקים ועכבישים דוגמה החרגול השחור/חום. הנציגים היחידים של מחלקת היונקים מלבד האדם הם מרמיטה זהובת-הבטן (Marmota flaviventris) ופיקה אמריקנית (Ochotona minor) מסדרת הארנבאים.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קליפורניה: הרים
מיכאל גורפינקל

מיכאִיל ארקדייביץ' גוּרְפִינְקֶל (ברוסית: Михаил Аркадьевич Гурфинкель; נולד ב-29 בפברואר 1960) הוא קלרניתן ישראלי.

==קריירה==
גורפינקל נולד בדנייפרופטרובסק שבאוקראינה הסובייטית. ב-1984 סיים את לימודי הקלרינט באקדמיה הרוסית למוזיקה "גנסין" במוסקבה. מ-1985 עד 1990 ניגן בתזמורת בניצוחו של גנאדי רוז'דסטוונסקי.

ב-1990 עלה לישראל והתקבל כקלרינטן ראשון של התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון. גורפינקל מנגן גם בהרכבים קאמריים בישראל ובעולם, בין השאר ניגן עם רביעיית בורודין.

גורפינקל מלמד קלרינט באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ובקונסרבטוריון "אקדמא" באשדוד.

==חיים אישיים==
אביו, ארקדי גורפינקל, גם הוא קלרינטן ידוע, מורה ומעבד.

שני בניו של מיכאל, התאומים דניאל ואלכסנדר, נולדו בישראל בשנת 1992 ומנגנים בקלרינט מאז שנת 2000. בשנת 2004 זכו בפרס "מאסטרו" לכישרונות צעירים ובפרס בתחרות הראשונה לנגני כלי נשיפה מעץ בישראל. בניו מרבים להופיע בארץ ובעולם, הן באולמות קונצרטים והן בשידורי רדיו וטלוויזיה. זובין מהטה הזמין אותם להופיע כסולנים בקונצרט למוזיקאים צעירים עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090302045743/http://jcmf.org.il/artist.asp?id=151 מיכאל גורפינקל] באתר הפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בירושלים (כולל תמונתו)

קטגוריה:קלרניתנים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
אפרים ברוידא

אפרים ברוידא (Ephraim Broido; 1 בינואר 1912, תרע"ב – 14 במרץ 1994) היה מסאי, עורך ומתרגם ישראלי, מייסדו ועורכו של כתב-העת "מולד".

נולד בשנת 1912 בביאליסטוק, בן לבתיה ונח ברוידא. בשנים 1915–1918 התגוררה משפחתו במוסקבה. בשנים 1919–1924 למד בגימנסיה העברית בביאליסטוק.
בשנת 1925 עלה לארץ ישראל ולמד בגימנסיה הרצליה בתל אביב. לאחר מכן למד באוניברסיטאות ברלין ולונדון.

בשנים 1933–1934 היה חבר מרכז "החלוץ" בברלין, ובמסגרת זו ערך מקראה ללומדי עברית ("נתיב") ואנתולוגיה גרמנית ("ישראל, אומה וארץ"), וחיבר מילון עברי-גרמני.

משנת 1935 היה חבר מערכת "דבר". בעת מלחמת העולם השנייה היה כתב "דבר" באנגליה, וניהל את מדור קשרי העיתונות במחלקה המדינית של הסוכנות היהודית בלונדון. באפריל 1948 ייסד את כתב העת "מולד – ירחון מדיני וספרותי" וערך אותו.

==משפחתו==
בנישואיו הראשונים היה נשוי לעתל ברוידא, מייסדת גלריה גורדון. נולדו להם שני ילדים, מיקי גוריון שנשואה לישראל גוריון, ויונתן ברוידא שהיה מתמטיקאי והוגה דעות.
לאחר שהתגרש נישא לג'נטילה, בתו של המשורר היידי והעסקן הציוני-סוציאליסטי דניאל לייבל (וגרושתו של העיתונאי ברוך נאדל), מתרגמת חשובה מאנגלית, שנודעה בשם העט ג. אריוך.

==מתרגומיו==
* "המלך פחם" מאת אפטון סינקלר (הוצאת מצפה, תר"ץ)
* "השושנה הלבנה" מאת ב. טראוון (הוצאת שטיבל, 1932; הוצאת עם עובד, 1962)
* "פביאן" מאת אריך קסטנר (הוצאת שטיבל, 1933)
* "מקבת'" מאת ויליאם שייקספיר (הוצאת שוקן, 1954)
* "הסופה", "חלום ליל קיץ", "רוב עסק על לא דבר", ו"קומדיה של טעויות" – ארבע קומדיות מאת ויליאם שייקספיר (מוסד ביאליק, 1964–1965); על תרגום זה זכה בפרס טשרניחובסקי לשנת תשכ"ו.
* "סונטות שייקספיר", הוצאת דביר, 1977
*"ויליאם בטלר ייטס, 100 שירים בתרגום אפרים ברוידא", הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2002
==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* 
;מאמרים
* [http://hebrew-academy.org.il/2013/05/29/לזכר-לאה-גולדברג-זל/ אפרים ברוידא, לזכר לאה גולדברג ז"ל], זיכרונות האקדמיה ללשון העברית, כרך יז (תש"ל), עמ' 46–49, באתר האקדמיה ללשון העברית

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מגרמנית לעברית
קטגוריה:סגל דבר
קטגוריה:עורכים ספרותיים ישראלים
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס טשרניחובסקי
קטגוריה:מסאים ישראלים
קטגוריה:מילונאים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
קטגוריה:מחדשי מילים וביטויים בשפה העברית
מפרק שיא הכתף והבריח

[[כתף שמאל במבט קדמי]]
מפרק שיא הכתף והבריח (TA: Articulatio acromioclavicularis. מוכר גם בראשי תיבות של שמו באנגלית: ACJ) הוא אחד ממפרקי חגורת הכתף. המפרק מסווג כמפרק סינוביאלי מסוג מפרק החלקה והוא מחבר בין עצם הבריח לבין שיא הכתף (חלק מעצם השכם). מפרק שיא הכתף והבריח כולל דיסק מפרקי (Discus articularis acromioclavicularis; Discus articulationis acromioclavicularis) לא שלם, המתחיל מהלכו מחלקו העליון של המפרק לכיוון חלקו התחתון אך לא מגיע לחלק התחתון של המפרק.

התנועות האפשריות במפרק הן סיבוב בציר האורך של המפרק של שיא הכתף על פני עצם הבריח ותנועה קדימה ואחורה. התנועות במפרק שיא הכתף והבריח מלוות תנועות של עצם השכם על פני כלוב הצלעות ותנועות במפרק החזה והבריח.

המפרק מיוצב על ידי קופסית המפרק המחוזקת על ידי רצועת שיא הכתף והבריח (Ligamentum acromioclaviculare). רצועת שיא הכתף והבריח חולפת לאורך חלקה העליון של קופסית המפרק. רצועה חזקה נוספת המכונה רצועת החרטום והבריח (Ligamentum coracoclaviculare) נמצאת מחוץ למפרק ומחברת בין חלקה הצידי של עצם הבריח לזיז החרטום של עצם השכם. לרצועת החרטום והבריח שני חלקים, הרצועה הקונית (Ligamentum conoideum) והרצועה הטרפזית (Ligamentum trapezoideum).

==ראו גם==
* פציעת מפרק שיא הכתף והבריח

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מפרקים
קטגוריה:כתף
טאבו (ראפר)

טאבו, 2005
ג'יימי לואיס גומז (באנגלית: Jaime Luis Gómez; נולד ב-14 ביולי 1975), או בכינויו טאבו (Taboo), הוא ראפר, שחקן קולנוע ודי ג'יי אמריקאי, אחד מסולניה של להקת בלאק אייד פיז. הוא שר בסגנון היפ הופ ופופ אמריקני.

== ביוגרפיה ==
נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה להורים ממוצא אמריקני-מקסיקני. יש לו גם שורשים אינדיאניים מצד אמו. לגומז ילד מאשתו דיזון שנישאה לו בשנת 2008.

במהלך הקריירה שלו שיתף פעולה עם אמנים רבים, כגון will.i.am, פרגי, חואנס ועוד.

בשנת 2009 שיחק בסרט "סטריט פייטר - האגדה של צ'ון לי" את דמותו של וגה, שמבוסס על סדרת משחקי הקרבות סטריט פייטר.

בשנת 2023 דיבב את דמותו של וואקאק בסדרת ההנפשה "שומרי הרוחות" מבית נטפליקס. 

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:זמרים-יוצרים אמריקאים
קטגוריה:תקליטנים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא מקסיקני
קטגוריה:בלאק אייד פיז
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
רבי פרידא

רבי פרידא היה אמורא ארץ ישראלי בדור השלישי.

==זמנו ומקומו==
רבי פרידא מוזכר פעמים בודדות בספרות חז"ל.

בתלמוד הבבלי מוזכרות שתי שאלות ששאל את רבי אמי, אמורא ארץ ישראלי מהדור השלישי. כן מופיע שם סיפור על פגישתו עם רבי עזרא בן בנו של רבי אבטולס, שהיה דור עשירי לרבי אלעזר בן עזריה. בנוסף מופיעים בתלמוד שני סיפורים על אריכות ימיו, וסיפור אחד על סבו, שמצא גולגולת בשערי ירושלים. על פי המוסכמה, הקידומת "רבי" בתלמוד מציינת חכמים שנסמכו בארץ ישראל, בניגוד לקידומת "רב" הניתנת לאמוראי בבל שלא נסמכו (מכיוון שאין סומכין בחוץ לארץ).

יש שזיהו את רבי פרידא עם חכם בעל שם דומה המוזכר פעמיים בתלמוד הירושלמי, ששוחח עם רבי יהודה הנשיא (התנא) או רבי יהודה נשיאה נכדו (בן הדור הראשון לאמוראים). לדבריהם רבי פרידא האריך ימים מאז עד ימי רבי אמי. אחרים חלקו על זיהוי זה. באגרת רב שרירא גאון מוזכר השם "רבי פרידה" ברשימת החכמים שהיו בדורו של רבן שמעון בן גמליאל, אביו של רבי יהודה הנשיא.

==אריכות ימים==
רבי פרידא ידוע בעיקר בשל סיפור הממחיש את גודל סבלנותו ומסירותו לתלמידיו: 

לרבי פרידא היה תלמיד קשה תפיסה, שהיה רבי פרידא שונה לו את הנלמד ארבע מאות פעמים עד שתפס. יום אחד הזמינו את רבי פרידא לדבר מצווה. שנה רבי פרידא לתלמידו, אך אותו יום לא תפס התלמיד. אמר לו רבי פרידא: "מה נשתנה היום?" ענה לו התלמיד: "מאותה שעה שאמרו לו לרבי 'יש דבר מצווה' הוסחה דעתי, וכל רגע חשבתי 'עכשיו יעצור רבי, עכשיו יעצור רבי'". אמר לו רבי פרידא: "תן דעתך ואשנה לך". חזר ושנה לו ארבע מאות פעמים נוספות. יצאה בת קול ואמרה לרבי פרידא: "האם אתה מעדיף שיוסיפו לך ארבע מאות שנים, או שתזכו אתה ובני דורך לעולם הבא?" ענה רבי פרידא: "שנזכה אני ובני דורי לעולם הבא". אמר להם הקב"ה: "תנו לו זו וזו".

מכיוון שהמספר "ארבע מאות" נראה מוגזם, הציע הרב יהודה יודיל אפשטיין שהגרסה המקורית הייתה "ד' ומ'", כלומר ארבע וארבעים (בגימטריה), והיא נעתקה בשיבוש לנוסח "ד' מאות". הרב אהרון הימן כתב שארבע מאות השנים הן לשון גוזמא, כיוון שאחרת רבי פרידא חי עד ימי הגאונים, והם ודאי היו מזכירים זאת. משיקולים דומים, טען הרב ראובן מרגליות שהגרסה המקורית הייתה "תשעים" וקוצרה על ידי מעתיקים ל-"ת'", ופוענחה בטעות על ידי מעתיקים מאוחרים יותר לארבע מאות (כגימטריה של ת').

במסכת מגילה מסופר כי תלמידיו של רבי פרידא שאלו את רבם באיזו זכות האריך ימים, והוא השיב להם שהקפיד כל ימיו על שלושה דברים: להיות הראשון בבית המדרש; לכבד תמיד כהן שיברך את ברכת המזון, כאשר נכח כהן תלמיד חכם בסעודה; ולא לאכול מבשר בהמה לפני שהפרישו ממנה את מתנות הכהונה - זרוע לחיים וקיבה.

==השקפה==
רבי פרידא הורה להסתכל בעיקר על מעשיו של האדם, ולא על ייחוס אבותיו:

בתלמוד מסופר שאמרו לרבי פרידא שבשער ממתין רבי עזרא (הכהן) בן בנו של רבי אבטולס, שהוא דור עשירי לרבי אלעזר בן עזריה, שהיה דור עשירי לעזרא הסופר. נענה רבי פרידא: מהו כל זה? אם בן תורה הוא - נאה; אם בן תורה הוא ומיוחס הוא - יפה ונאה; ואם מיוחס הוא ואינו בן תורה - תאכלהו אש! אמרו לו: בן תורה הוא. אמר להם רבי פרידא: אם כן, שיכנס ויבוא. התלמוד ממשיך ומספר על הדרשות שנשאו שני החכמים בפגישה. 

הריב"ש הביא ראיה מסיפור זה כי ניתן להקל בכבודו של כהן עם הארץ, ואף אם הוא כהן מיוחס.

==קישורים חיצוניים==
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל
צמיד פתיל

בהלכות טומאה וטהרה, צמיד פתיל הוא כלל יסוד, שנאמר בתורה בפרשת חוקת:

הפסוק, המדבר אודות כלים המצויים באוהל המת, קובע כי כל כלי שאין סגור בצמיד פתיל הסוגר את פתחו לגמרי, נטמא יחד עם כל אשר בתוכו. לעומת זאת, אם יש על הכלי צמיד פתיל הסוגר את פתחו באופן מוחלט, ומדובר בכלי שאינו מקבל טומאה מצדו החיצוני אלא רק מפתחו, הוא טהור. הפסוק עצמו מדבר בכלי חרס, שאינם מקבלים טומאה מגבם. אך גם כלי אבנים וכלי אדמה ודומיהם, שאינם מקבלים טומאה כלל ובכלל זה - גם לא מגבם, נכללים בדין של צמיד פתיל.

נחלקו הראשונים, האם יש צורך שיהיה ה'צמיד פתיל' ממורח ומודבק לפתח הכלי, (ייתכן שזה הוא פירוש המילה 'פתיל' שמופיעה בפסוק). או שמא גם מכסה שאינו מודבק לכלי מועיל כדי לחצוץ בפני הטומאה.
==התייחסויות אקטואליות==
===טיסה במטוס===
לדין צמיד פתיל השפעה מרובה על הלכות הטהרה, בנידון כהן שנזקק לנסוע במטוס, והמטוס עובר מעל בתי קברות. המהר"ם מרוטנבורג מחלק בין כלי חרס לבין כלי עץ. בכלי חרס, דרושה אטימה המודבקת לכלי, אך בכלי עץ אין צורך שיהיה הכיסוי מודבק לכלי. הטעם פשוט, בכלי חרס קשה למצוא נקב שאפשר לאטום אותו באופן מושלם מבלי להדביקו ולכן, דווקא בו דורשים מירוח. על בסיס דבריו יש הנוטים לדון מטוס, שדלתותיו סגורות בעת הטיסה באופן חזק יותר מכל כלי שהוא, ככלי המכוסה בצמיד פתיל, המציל את הכהן שבתוכו מלהיטמא.

===ציון הרשב"י במירון ===

התייחסות נרחבת בדור האחרון לדינים אלו, הייתה בפרשת האיסור על עליית כהנים למירון, כאשר היו שטענו שקיימים קברים בהר מירון סמוך לציון הרשב"י, ומכיוון שלרוב כאשר מת קבור - הוא נקבר ללא חלל טפח בינו לבין העפר המכסה עליו, נמצא שהטומאה נחשבת ל"רצוצה", והיא עולה עד לרקיע. במקרה כזה, כל אדם שעובר מעל הקבר ומאהיל עליו, נטמא בטומאת אוהל, ויש הסוברים שאף בטומאת מגע, שכן יש להחשיב את הטומאה כאילו היא ממלאה את כל החלל עד הרקיע, וכל העובר שם כאילו נגע בטומאה. בעיה מיוחדת הייתה לאדמו"רים שהם כהנים, כמו האדמו"ר מתולדות אהרון ותולדות אברהם יצחק, שלא יכלו לקיים את ההדלקה לכבוד רבי שמעון בר יוחאי במקום.

הרב מרדכי גרוס הציע כפתרון לבעיה, לייצר חליפות צוללנים, שישמשו כצמיד פתיל החוצץ בפני הטומאה לכהנים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* , מתוך הספר "אנציקלופדיה תורנית מרוכזת"
==הערות שוליים==

קטגוריה:דרכי היטמאות