OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הנשיא הנבחר

הנשיא הנבחר של מדינת ישראל, [[ראובן ריבלין, מושבע לתפקיד עם סיום כהונתו של הנשיא היוצא שמעון פרס. צולם ב-2014.]]
הנשיא הנבחר הוא תואר פוליטי הנפוץ במערכות שלטון דמוקרטיות נשיאותיות. אדם אשר זכה בבחירות לנשיאות נמצא בסטטוס של "הנשיא הנבחר" במהלך הזמן שבין בחירתו לבין כניסתו לתפקידו. במהלך זמן זה, כל סמכויות השלטון הן בידי הנשיא היוצא, שאותו יחליף הנשיא הנבחר בבוא העת. בדרך כלל במהלך אותה תקופה, מתקיימות הכנות להעברת הסמכויות בין השניים. במשך אותם ימים, מגבש הנשיא הנכנס את רשימת השרים העתידים לכהן בממשלו ומרכיב את הסגל הבכיר אשר ישמש כעזר לו, במרבית המקרים הוא גם מתחיל לקבל תדרוכים מודיעיניים באופן שוטף, בדומה לאלו אותם ממשיך לקבל הנשיא היוצא.

הסטטוס של "הנשיא הנבחר" נמשך עד לכניסה הרשמית לתפקיד הנשיא. משך זמן זה יכול להשתנות ממדינה למדינה בהתאם למערכת השלטון. כך למשל, בצרפת, בדרך כלל מושבע הנשיא הנבחר כשבוע לאחר מועד בחירתו; ובארצות הברית, יום הבחירות מתקיים תמיד בתחילת נובמבר, בעוד טקס השבעת הנשיא נערך באופן קבוע ב-20 בינואר. יתרה מזאת, חבר האלקטורים מכריז על הנשיא הנבחר רק כחודש לאחר הבחירות – במהלך דצמבר. עם זאת, נקבע כי המועמד הזוכה המסתמן ממערכת הבחירות לנשיאות, יזכה כבר עם סיומן לסטטוס של "הנשיא הנבחר", עוד לפני שהוכרז באופן רשמי. בארצות הברית, עם ההכרזה על "הנשיא הנבחר", מהדק השירות החשאי את טבעת האבטחה סביב האישיות הנבחרת. מאותו רגע, היחס אליו מבחינת סידורי השמירה עליו, הופך לכמעט זהה לזה הניתן לנשיא המצוי בשלהי כהונתו. בארצות הברית הנשיא הנבחר עשוי גם להיקבע עוד לפני ההודעה הרשמית, על ידי מנהלו (ה-Administartor) של הגוף הקרוי "General Services", וזאת על פי חוק העברת הנשיאות "Presidential Transition Act of 1963", הקובע את הזכויות והשירותים שהנשיא הנבחר וסגן הנשיא הנבחר זכאים להם.

לאחר בחירת נשיא ובטרם כניסת הנשיא לתפקידו, על אף שהנשיא המכהן ממשיך להחזיק בכל סמכויותיו, הוא מכונה "ברווז צולע" (Lame duck), ועל פי המקובל בארצות הברית, הנשיא היוצא אינו רשאי להכריע הכרעות בעלות חשיבות שיכולות להשפיע על משטרו של הנשיא הנבחר בתקופת היותו "ברווז צולע".

== ראו גם ==
* הנשיא הנבחר של ארצות הברית
* ראש הממשלה המיועד (ישראל)

== ביאורים ==

*
קטגוריה:משרות פוליטיות
קטגוריה:טרמינולוגיה של בחירות
מטא-חומר

מטא-חומר הוא חומר סינתטי למחצה, שאינו מצוי בטבע בתצורתו המיוחדת. למטא-חומר מבנה מולקולרי ייחודי, בעל תכונות מיוחדות. המולקולות הבסיסיות של חומר העל מורכבות מאטומים כגון כסף, זהב או אלומיניום, או מולקולות מורכבות יותר. 

המייחד את המטא-חומר משאר המולקולות הוא המבנה ההנדסי שלו, בעוד ששאר המולקולות הסינתטיות הרבות מתייחדות במבנה כימי ייחודי. סידור של מולקולות מסוימות בצורה קבועה מראש וחוזרת על עצמה, דוגמת סריג, מעניקות להן תכונות שאינן קיימות באותו חומר עצמו המסודר במבנה הטבעי שלו. באופן דומה ניתן לסדר את המולקולות בצורה טבעתית או בתצורות הנדסיות אחרות.

לרוב משתמשים במטא-חומר בננוטכנולוגיה. השימוש הרווח בהם הוא לבניית אנטנות מכ"ם ועדשות אופטיות. לאחרונה החלו להשתמש במטא-חומר לצורך יצירת חומרים בעלי שבירת אור שלילית, העשויה לבלוע לחלוטין את קרינת הספקטרום הנראה ובכך להפוך אותם לחומרי הסוואה מעולים.

השם מטא-חומר (Meta Material) הוענק לחומר בשנת 1999 על ידי ד"ר רוג'ר וולסר מאוניברסיטת טקסס באוסטין. וולסר הגדיר מטא-חומר בהגדרה זו: "מולקולה מלאכותית מיקרוסקופית, תלת-ממדית, בעלת מבנה תאי מחזורי, המתוכננת ליצור שילוב אופטימלי שאינו זמין בטבע".

אחד מהסוגים של מטא-חומר הוא מטא חומר פוטוני.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hayadan.org.il/with-meta-materials-to-space-1401118 תורת יחסות כללית אלקטרומגנטית: נסיעה עם מטא-חומרים לחלל], באתר הידען
* [https://m.tau.ac.il/research/break-through-nanophotonics חוקרים מאוניברסיטת תל אביב הצליחו ליצור גביש פוטוני שמאפשר שליטה חסרת תקדים באור], באתר אוניברסיטת תל אביב
* [https://kavua.wordpress.com/tag/מטא-חומרים/ פוסטים בתגית מטא-חומרים], בבלוג "עד כדי קבוע"
* 

קטגוריה:הנדסת חומרים
קטגוריה:ננוטכנולוגיה
פלייר

פלייר סטנדרטי
פלייר פטנט
פלייר אף ארוך
שימוש בפלייר בעל אף ארוך
פְּלָיֶר (בעברית: מֶלְקַחַת) הוא כלי עבודה המשמש לתפיסת עצמים באמצעות שימוש במנוף. פליירים מתוכננים לשימושים רבים, ולעיתים הצבתות שלהם מעוצבות בצורות ייעודיות כדי לאחוז, לכופף, למשוך או לסלסל חומרים שונים. בעלי מקצוע שונים משתמשים בפליירים לפעולות שונות. סוגים רבים של פליירים מכילים צבתות ייעודיות לחיתוך.

המלה העברית "צבת", שמקורה כנראה בארמית, משמשת בשנות האלפיים בעיקר לכלי המשמש לעקירת מסמרים, הידוע באנגלית כ- pincers. בצבא משמש הביטוי "מכפתיים מתכוונן נטוי" לרישום מלאי של צבת מתכווננת.

==היסטוריה==
הפלייר הומצא בעת העתיקה לשם אחיזת עצמים לוהטים, ושימש בעיקר בעבודות מתכת. איור עתיק מציג צבתות בנפחיה של הפייסטוס (אל האש ואומנויות הפחחות היווני). סוגים רבים של פליירים התפתחו במרוצת השנים, עם המצאות של חפצים שונים, שאותם היה צורך לאחוז, כגון פרסות, ברגים, חוטים חשמליים, צינורות וציוד חשמלי ואלקטרוני.

בעברית מופיעה הצבת במסכת אבות: צבת בִּצבת עשויה (אבות ה' ו'), שם מוזכרת הצבת כאחד מעשרת הדברים שברא אלוהים בערב שבת בין השמשות, שהלא כדי ליצור צבת משתמש הנפח בצבת אחרת, ועל כן מוכרח שהצבת הראשונה נוצרה בדרך נס. בעברית החדשה משמש המשפט כביטוי לגבי עניין סבוך ומפותל, שמרכיביו אחוזים זה בזה כשלשלת.

==עיצוב==
העיצוב הבסיסי של הפלייר לא השתנה רבות מאז המצאתו. הוא כולל זוג ידיות, ציר (לעיתים בצורת מסמרת) וראש בעל זרועות (אף), או לסתות מחודדות. בניגוד למספריים או למזמרה, לסתות הפלייר תמיד נפגשות בסוף מהלך הידיות.

פליירים ממירים את פעולת האחיזה בידיות, על ידי סגירת האצבעות על כף היד, לתפיסה מדויקת של העצם. כיוון שהידיות ארוכות יותר מאף הפלייר, הכח המופעל על העצם חזק יותר, בשל המנוף שנוצר.

הפלייר עשוי בדרך כלל מסגסוגת פלדה עם תוספות התורמות לחיזוק ולמניעת חלודה, כגון ונדיום וכרום.

ידיות הפלייר מצופות בדרך כלל פלסטיק במטרה לבודד מפני מתח חשמלי ומפני חום.

==סוגי פליירים==
פלייר מתכוונן (ג'בקה)
*פלייר סטנדרטי
*פלייר אף-ארוך (נקרא גם שפיץ-פלייר או פלייר-שפיץ) - בעל צבתות ארוכות וצרות לתפיסת חלקים בחללים קטנים.
*פלייר פטנט - בעל מנגנון קפיצי ננעל המתכוונן על ידי בורג ומאפשר נעילת הצבתות בעצמה חזקה יותר מכח היד לבדה.
*פלייר מתכוונן (נקרא גם ג'בקה ("ז'בקה" צפרדע בבולגרית) או ג'בקה אמריקאית) - ניתן להזיז את צירו כדי לאחוז עצמים בגדלים שונים.

==קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי עבודה
קטגוריה:כלי חיתוך
קטגוריה:כלי אחיזה
ארבעים הילדים

תזמורת ארבעים הילדים בשנת 1924, כנראה ב[[ירושלים]]
ארבעים הילדים (አርባ ልጆች, באמהרית: ארבע ליג'וץ) היו קבוצת יתומים ארמנים שנמלטו מרצח העם הארמני בטורקיה ואומצו על ידי יורש העצר של האימפריה האתיופית, ראס טפרי מקונן (לימים היילה סלאסי, קיסר אתיופיה). לתזמורת ארבעים הילדים נודעה השפעה ניכרת על התפתחות המוזיקה האתיופית המודרנית במאה העשרים.

בשנת 1924 עלה טפרי לרגל לירושלים בדרכו למסע דיפלומטי באירופה. בכניסה לכנסיית הקבר קיבלה את פניו תזמורת צועדת של ארבעים יתומים מארמניה. בעקבות התרשמותו העמוקה מהתזמורת ביקש טפרי את אישור הפטריארך הארמני של ירושלים לאמץ את הילדים ולהביאם עמו לאתיופיה.

כעבור ארבעה חודשים שבה משלחתו של טפרי מאירופה ואספה את ארבעים הילדים בנמל פורט סעיד. להובלת התזמורת מונה קוורק נלבנדיאן (Kevork Nalbandian), גולה ארמני בקהיר ששימש בטורקיה כמוביל מקהלות, מלחין ומורה למוזיקה. ב-6 בספטמבר 1924 הגיעו ארבעים הילדים לאדיס אבבה ולאחר שנה של חזרות החלו להופיע כתזמורת האתיופית הרשמית הראשונה. התזמורת ליוותה את הקיסרית זאודיתו במסעותיה עד פטירתה בשנת 1930. באותה שנה, בה הוכתר ראס טפרי לקיסר אתיופיה, הלחין נלבנדיאן את המארש טפרי. מארש זה, שחובר על ידי יופתחה נגוסה (Yoftehé Negusé), היה להמנון הלאומי האימפריאלי משנת 1930 עד המהפכה האתיופית בשנת 1974.

ערב הפלישה האיטלקית לאתיופיה נמנו כמאתיים וחמישים מוזיקאים בתזמורות הרשמיות השונות הפזורות ברחבי אתיופיה. עם תום הכיבוש האיטלקי של אתיופיה בשנת 1941 הוסיפו קוורק נלבנדיאן ואחיינו נרסס נלבנדיאן לנצח על תזמורת ארבעים הילדים, לצד מוזיקאים ארמנים נוספים שהכשירו אמנים מקומיים. לנרסס נלבנדיאן מיוחסת תרומה מכרעת בעידוד זמרים מקומיים להצטרף להופעות התזמורת. באתיופיה שויכו זמרים נודדים (אזמרים) למעמד חברתי נמוך, בדומה למעמד המוזיקאי בחברה המערבית בימי הביניים. לעומתם, הזמרים שטיפח נלבנדיאן וממשיכיו הפכו לכוכבים מוזיקליים נערצים.

עד תום מלחמת העולם השנייה קמו שורה של תזמורות אתיופיות, שרובן הוכשרו על ידי אירופאים וארמנים, הבולטות שבהן היו תזמורת הצבא, תזמורת המשטרה ותזמורת שומרי הראש הקיסריים. זו האחרונה נוהלה על ידי אלכסנדר קונטורביץ', כנר פולני בן-כיתתו של יאשה חפץ, שהוזמן על ידי סלאסי לאתיופיה בשנת 1944. חנוכת תיאטרון היילה סלאסי בשנת 1955 מסמנת את תחילת תור הזהב של המוזיקה האתיופית, שהסתיים כעבור עשרים שנה עם נפילת האימפריה ועליית שלטון הדרג.

== לקריאה נוספת ==
* אייר בנינג, [http://www.afropop.org/multi/interview/ID/106/Francis+Falceto-Ethiopia:+Empire+and+Revolution אתיופיה: אימפריה ומהפכה - ריאיון עם פרנסיס פלסטו] , ניו יורק, 2005.
* פרנסיס פלסטו, [http://etudesafricaines.revues.org/index163.html מאה שנות מוזיקה מודרנית באתיופיה], עמ' 711-738

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תזמורות אתיופיות
קטגוריה:ארמנים
קטגוריה:מוזיקאים ארמנים
קניין כסף

מטבעות כסף עתיקים
קניין כסף הוא קניין בסיסי במשפט העברי המתבצע באמצעות תשלום כסף או חפץ בעל ערך. ערכו של הכסף או החפץ צריך להיות לפחות כשוויה של פרוטה, אך אינו חייב להוות את מלוא ערכו של החפץ הנקנה. באמצעות כסף ניתן לקנות כל דבר שאינו מיטלטלין, כולל בני אדם.

==כסף במטלטלין==
לפי שיטת רבי יוחנן שנפסקה להלכה, מדאורייתא מטלטלין נקנין בכסף. אמנם, מחמת החשש שמא החפץ הנקנה יישאר ביד המוכר לאחר ביצוע הקניין, והמוכר לא יטרח להצילו אם ישרף, ביטלו חכמים את כוחו של קניין כסף, ותיקנו שמטלטלין נקנים בקניין משיכה.

אף על פי כן, במקרים מסוימים שהם "מילתא דלא שכיחא" (דבר לא שכיח), לא ביטלו חכמים את קניין כסף. למשל, מי שמכר לחבירו שור ונתחייב לו כסף, יכול לקנות ממנו פרה באמצעות מחילת הכסף שחייב לו.

הראשונים נחלקו מה המקור לקניין כסף במטלטלין לפי רבי יוחנן: לדעת רש"י הוא נלמד בקל וחומר מדין פדיון הקדש בכסף, שנאמר בו: , ולדעת הרי"ף נלמד דין זה בקל וחומר מקניין כסף בעבד עברי, משום ש"אם גופו קונה, ממונו לא כל שכן?". הנימוקי יוסף דוחה את דברי שניהם, וטוען שקניין מעות נלמד מסברא, משום שרוב הקניינים נעשים בכסף. בדומה לכך כתבו התוספות, שסתם קניין במקרא הוא קניין כסף.

==מקור קניין כסף בשאר דברים==
קניין כסף במקרקעין נלמד מן הפסוק , וממילא ניתן לקנות על ידו גם עבד כנעני, שהוקש לקרקע.

בעבד עברי נלמד קניין זה מהפסוק , ובאמה עבריה נלמד מכך שהיא נפדית על ידי "גרעון כסף", ואם אינה נקנית על ידי כסף, אין לה ממה לגרע.

דין קידושי אשה בכסף, נלמד מגזירה שווה של קיחה קיחה מהפסוק והפסוק , ומן הפסוק שנאמר באמה עבריה, - המילים "אין כסף" מיותרות, ובאות ללמד ש"אין כסף לאדון זה אבל יש כסף לאדון אחר". התלמוד הבבלי במסכת קידושין מבצע צריכותא ומסביר מדוע שני פסוקים אלו נצרכים על מנת ללמד שאישה נקנית בכסף.

==מהות הקניין==
בהגדרתו של קניין כסף, נחלקו הפוסקים: לדעת הרב יהושע פלק כץ בספרו "מאירת עיניים" (ובקיצור: סמ"ע - ספר מאירת עיניים) קניין כסף במהותו הוא תשלום תמורה לחפץ הנקנה ואלו לדעת הרב דוד הלוי סגל בספרו "טורי זהב" קנין כסף אינו אלא אקט קניני גרידא.

==בשווה כסף==

==קישורים חיצוניים==
* 
* (מתוך ספרו של הרב אחיקם קשת קובץ יסודות וחקירות השלם)
* אסופת מאמרים בנושא [http://asif.co.il/?page_id=33524 קניין כסף], באתר ספריית אסיף
==ביאורים==

==הערות שוליים==

כסף
קטגוריה:קנייני קידושין
ניהול הבנייה

ניהול הבנייה הוא תת-תחום של מקצוע ההנדסה אזרחית העוסק בהוצאה מן הכוח אל הפועל של פרויקטים בתחום בנייה ותשתיות.

== תפקידיו של מנהל הבנייה ==

*תיאום תכנון הפרויקט ופיקוח על המתכננים השונים.
*בנייה של לוחות זמנים לפרויקט.
*הפקה ופרסום של מכרזים לביצוע הפרויקט.
*השוואה של הצעות מחיר לביצוע עבודות שונות בפרויקט.
*תיאום ביצוע הפרויקט בין הקבלנים השונים.
*חישוב עלויות של הפרויקט ושל שינויים מוצעים.
*בקרת הביצוע של הקבלנים שונים.
*מציאת פתרונות לבעיות של תעבורה, אחסנה ושינוע בעת העבודה על הפרויקט.
*ניהול וזימון מתכננים לצורך פיקוח עליון על העבודות בפרויקט.
*מעקב רצוף אחרי שינויים בלוח הזמנים של הפרויקט וחישוב ההשלכות על שינוי משך הפרויקט כולו.
*בקרה תקציבית על הפרויקט בעת הביצוע, לרבות תשלומים לקבלנים ולספקים, והגשת חשבונות למזמין הפרויקט. 

מהנדס הביצוע מתמחה בניהול משאבים וכוח אדם, ניהול פיננסי וכלכלת הבנייה, חומרים וטכנולוגיות בנייה, שיטות ביצוע של עבודות בנייה וקרקע ובטיחות.

== תיאום תכנון ==
תיאום תכנון של פרויקט בנייה, עשוי להוות משימה מורכבת, כיוון שבפרויקטים בבנייה קיים שילוב של מערכות שונות שנדרש להתאימם זו לזו על מנת לבצע את הפרויקט. בדרך כלל היזם מחליט על סוג הפרויקט (מגורים, מסחר, חינוך, תחבורה) על פי תוכנית הבינוי העירונית או תוכנית המתאר הארצית. לאחר מכן ממנה היזם מהנדס, אדריכל, או הנדסאי המכיר היטב את כל מערכות הבניין ומכלול השיקולים של המתכננים והיזם בתור מתאם התכנון. על מתאם התכנון להחליט אלו מתכננים נדרשים לצורך תכנון הפרויקט. לפרויקט מגורים פשוט נדרשים בדרך כלל אדריכל, קונסטרוקטור, מהנדס אינסטלציה ומהנדס חשמל.

== לימודי ניהול הבנייה ==

ניהול הבנייה ניתן ללמוד באוניברסיטת אריאל ובטכניון שבחיפה כחלק מן הפקולטה להנדסה אזרחית, ובנוסף גם באוניברסיטת בן-גוריון שבבאר שבע. הלימודים נמשכים כ-4 שנים ובסיומם מקבלים הבוגרים תואר B.Sc בהנדסה אזרחית- ניהול הבנייה Civil Engineering - Management and Construction, ובאוניברסיטת אריאל מקבלים הבוגרים תואר B.Tech.

== קישורים חיצוניים ==
*[http://cee.technion.ac.il/CivilEng/Templates/ShowPage.asp?DBID=1&LNGID=2&TMID=84&FID=223 דף הבית של המחלקה לניהול הבנייה בטכניון]
*[https://web.archive.org/web/20081224165725/http://www.engineering.org.il/Forum/CatRec.aspx?CatID=23 פורום ניהול הבנייה באתר איגוד המהנדסים לבנייה ותשתיות]
קטגוריה:הנדסה אזרחית
אדם - המדרשה לדמוקרטיה ולשלום על-שם אמיל גרינצוויג

ממוזער
אדם - המדרשה לדמוקרטיה ולשלום ע"ש אמיל גרינצווייג היא עמותה הקרויה על-שמו של אמיל גרינצוויג, אשר עוסקת בפיתוח תוכניות לימודים לקידום החינוך לדמוקרטיה ושלום.

מדרשת אדם הוקמה ב-1986, והיא פועלת בכל רחבי הארץ, במסגרת החינוך הפורמלי והמשלים. למדרשה צוות מנחים הכולל יהודים וערבים, נשים וגברים אשר לדבריה הם מכל מגזרי החברה הישראלית. בתוכניות הלימודים של המדרשה, שקהל היעד שלהם מגוון החל מגילאי הגן ועד מבוגרים, משתתפים מדי שנה למעלה מ-16,000 משתתפים. למדרשה גם מרכז בינלאומי, המקיים כנסים בינלאומיים לקידום מטרות המדרשה, והוצאה לאור של פרסומים בעברית ובערבית.

המדרשה פיתחה ביחד עם ד"ר קרן קטקו איילי ובשיתוף כותבים נוספים את הפודקאסט החינוכי "דמוקרטיה מתחילה בחינוך". כל פרק בפודקאסט מוקדש להבהרת עקרון דמוקרטי אחד ומשמעותו הפרקטית. לכל פרק מצורף מערך פעילות להתנסות בנושא המשמש כלי עזר לחינוך.<ref></ref>

העמותה זכתה בפרס יגאל אלון יחד עם יואל מרשק לשנת תשס"ו. כמו כן זכתה בפרס יושב ראש הכנסת לאיכות חיים לשנת 1998 ובפרס הקרן לירושלים ע"ש מרתה לאוב לקידום ערכי הדמוקרטיה והסובלנות לשנת 1997.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.adaminstitute.org.il/ אתר הבית של מדרשת אדם]
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני חינוך בישראל
קטגוריה:זוכי פרס יגאל אלון
קטגוריה:ירושלים: עמותות
פסיכולוגיה עברית

פסיכולוגיה עברית הוא אתר אינטרנט ישראלי שמטרתו ליצור קהילה וירטואלית של אנשי טיפול בתחום בריאות הנפש בישראל באמצעות מערכת של פורומים, מאמרים, קישורים למקורות מידע באינטרנט וכלים פסיכולוגיים מקוונים. האתר מתמקד במידע קליני ולא במידע מדעי. הוא כולל כתבות גם על שיטות טיפול פסאודו-מדעיות, כמו שיטת השחרור הרגשי<ref></ref> ומושגים לא מבוססים מדעית כמו תסביך אדיפוס.<ref></ref> 

האתר הוקם בשנת 2002 על ידי אורית וליאור גודקאר ועדי פרי. הוא נועד לרכז את המידע המקצועי הקיים בשפה העברית, ולהוות מקום לפרסום מידע נוסף בתחומי בריאות הנפש בשפה זו, ומכאן שמו של האתר, "פסיכולוגיה עברית".

האתר משמש כספרייה דיגיטלית הכוללת מאמרים מקוריים בעברית לצד מאמרים שפורסמו במקור באופן לא מקוון, כמו גם קישורים למאמרים וחומרים אחרים ברשת. רוב החומרים באתר נגישים באופן חופשי פרט לפורומים מסוימים ולכלים מקצועיים שהגישה אליהם מותרת רק לאנשי מקצוע, וזאת מסיבות אתיות. כמו כן, האתר מרכז מטפלים בתחומם כמו פסיכולוגים, מרפאים בעיסוק וקלינאי תקשורת.

פסיכולוגיה עברית היא מוסד ללא כוונת רווח, וההכנסות שלה מפרסום ומשירותי פרימיום משמשות לכיסוי הוצאות האתר.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוסדות פסיכולוגיים
קטגוריה:ספריות דיגיטליות
קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2002
קטגוריה:פסיכולוגיה פופולרית
ג'ון קי

ג'ון פיליפ קי (באנגלית: John Phillip Key; נולד ב-9 באוגוסט 1961) היה ראש ממשלת ניו זילנד ה-38. השלישי בתפקיד זה שמוצאו יהודי. עמד בראש המפלגה הלאומית של ניו זילנד, מפלגה ימנית מתונה, שניצחה בבחירות הכלליות שהתקיימו במדינה זו בנובמבר 2008. החליף את ראש הממשלה הקודמת, הלן קלארק ממפלגת הלייבור השמאלית, שכיהנה בתפקיד תשע שנים. לאחר 8 שנים בתפקיד, ב-5 בדצמבר 2016 הודיע במפתיע על התפטרותו, שנכנסה לתוקף ב-12 בדצמבר.

== קורות חיים ==
קי נולד באוקלנד, ניו זילנד, להוריו - ג'ורג' קי, מהגר מבריטניה ורות לזר (1922-2000), יהודיה אוסטרית ילידת וינה, שהיגרה לבריטניה בשנת 1938 ואחר כך היגרה יחד עם בעלה לניו זילנד. אביו היה אלכוהוליסט ומת כשקי היה בן 6 בלבד, תוך שהוא משאיר את המשפחה בחובות כבדים. כתוצאה מכך נאלצה האם לעבוד בעבודות ניקיון ולשמש כשומרת לילה כדי לגדל אותו ואת שתי אחיותיו, לבדה, כמשפחה עניה הגרה בשיכון ציבורי בעיר כרייסטצ'רץ'. למרות הרקע העני הזה, כתב קי כבר בגיל 13 מכתב לראש ממשלת ניו זילנד דאז ביל רולינג, ובו הצהיר כי בכוונתו לרשת אותו במישרתו זו ביום מן הימים.

שנים אחדות אחר כך למד קי וסיים ב-1981 תואר ראשון בחשבונאות במכללת קנטרברי שבקרייסטצ'רץ' ואף למד לאחר מכן מספר קורסים באוניברסיטת הרווארד, בקיימברידג', מסצ'וסטס, ארצות הברית.

קי הכיר את אשתו ברונה עוד בבית הספר התיכון בכרייסטצ'רץ', נישא לה ב-1984 ולהם היום שני ילדים, סטפי ומקס.
 
במשך כעשרים שנה הוא עסק בראיית חשבון ולאחר מכן במינהל עסקים לסוגיו, ועשה כן בהצלחה ניכרת עד כי הגיע לעמדת ניהול בכירה במריל לינץ', בה הרוויח לפי העיתונות של ניו זילנד כ-2.25 מיליון דולר אמריקאי לשנה, לפני שנכנס לחיים הפוליטיים ב-2001.

==פוליטיקה==
ב-27 ביולי 2002 נבחר קי לפרלמנט מטעם מחוז הבחירה הלנסוויל שבצפון-מערב אוקלנד. הוא הביס ברוב של כ-56% את בריאן ניסון, חבר הפרלמנט הוותיק מטעם הלייבור ובשנים שלאחר מכן נבחר מידי מערכת בחירות מחדש עם רוב הולך וגדל בכל פעם. ב-2004 מונה קי לדובר הכלכלי של המפלגה הלאומית וב-27 בנובמבר 2006 הוא נבחר ללא מתנגדים ליו"ר המפלגה הלאומית ויו"ר האופוזיציה, לאחר שמנהיגהּ הקודם של המפלגה הלאומית (מאז אוקטובר 2003), דון בראש, התפטר. ב-8 בנובמבר 2008 ניצחה מפלגתו של קי בבחירות וב-19 בנובמבר הוא הושבע כראש ממשלתה ה-38 של ניו זילנד.

השקפותיו הכלכליות-חברתיות של קי הן נאו-ליברליות ונאו-קונסרבטיביות.

בדצמבר 2016 הודיע על התפטרותו.

== דת ==
למרות מוצאו ואף שאימו הייתה עד יום מותה חברה פעילה בקהילה היהודית הקטנה במדינה, קי מגדיר עצמו כאגנוסטי מחד ופוקד באופן קבוע כנסייה נוצרית קתולית מאידך. אשתו היא בת למשפחה מעורבת קתולית-פרוטסטנטית מצפון אירלנד. לזוג יש שני ילדים.

שני ראשי הממשלה הקודמים של ניו זילנד שהיו להם שורשים יהודיים: ג'וליוס ווגל, שהיה יהודי מאמין וכיהן בתפקיד בשנות השבעים של המאה ה-19 ופרנסיס בל, שהיה בן לאם יהודייה שהמירה את דתה לנצרות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי המפלגה הלאומית הניו זילנדית
קטגוריה:ראשי ממשלת ניו זילנד
קטגוריה:ראשי ממשלה יהודים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים ניו זילנדים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בניו זילנד
קטגוריה:ניו זילנדים שנולדו ב-1961
אוטו לוונבורג

אוטו לוונבורג (בשוודית: Otto von Löwenborg; 2 במרץ 1888 – דצמבר 1969) היה שחמטאי שוודי.

== ביוגרפיה ==
בינואר 1912 ניצח לוונבורג במשחק סימולטני את פרנק מרשל בסטוקהולם בשנת 1913 הגיע למקום השלישי בתחרות סטוקהולם (ניצח: בוריסלב קוסטיץ') והגיע תשיעי בתחרות מלאדה בולסלאב (ניצח: קארל אופוצ'נסקי). בשנת 1916 חלק מקום 2-4 בתחרות קופנהגן (האליפות התשיעית של ארצות הצפון, ניצח פאול יונר) והגיע למקום השמיני בתחרות סטוקהולם. בשנת 1917 הגיע שישי בתחרות קריסטיאניה (האליפות העשירית של ארצות הצפון, ניצח גוסטף ניהולם), חלק מקום ראשון עם אנטון אולסון וניצח אותו בדו-קרב 3-2 בתחרות סטוקהולם ולבסוף הפסיד דו-קרב על אליפות שוודיה לגוסטב ניהלום 4-1.

בשנת 1918 חלק לוונבורג מקום 7-8 בתחרות גטבורג (ניצח: קארל ברנדטסון). בשנת 1919 חלק מקום 4-6 בתחרות גטבורג (האליפות האחת עשרה של ארצות הצפון, ניצחו אנטון אולסון ורודולף שפילמן) ובשנת 1924 חלק מקום 4-8 בתחרות קופנהגן (האליפות השתים עשרה של ארצות הצפון, ניצח: אהרון נימצוביץ').

== קישורים חיצוניים ==

* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/PlayerProfile.asp?Params=199510SSSSS3S076836000000141000000000018110100 מידע כללי]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחמטאים שוודים
קטגוריה:ילידי 1888

קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-1969
טלילה לוי בן-זכאי

טלילה בן זכאי, [[1953. בוריס כרמי, אוסף מיתר, הספרייה הלאומית]]
טלילה לוי בן-זכאי (3 בדצמבר 1930 – 22 ביולי 2023) הייתה שחקנית תיאטרון, עיתונאית ותסריטאית ישראלית.

==ביוגרפיה==
טלילה בן-זכאי נולדה ב-1930 בירושלים, בת לשרה לבית טנצמן ויוחנן בן-זכאי לבית גלוברמן מסטולין שברוסיה הלבנה. גרה במעונות עובדים א' ולמדה בגימנסיה העברית רחביה בירושלים ובסמינר "אשכולי" לגננות. במקביל הייתה חברה בתנועת הצופים. בגיל 16 גויסה ל"הגנה" והוצבה בקורס קשר. יום לאחר החלטת האו"ם על תוכנית החלוקה (1947) נשלחה לפתוח את תחנת הקשר בשכונת ימין משה, נוכח העיר העתיקה.

בנובמבר 1948 שוחררה מצה"ל כדי להשלים לימודיה בסמינר לוינסקי, בשל הצורך הלאומי בעובדי הוראה עם בוא גל העלייה הגדול. לאחר 3 שנות הוראה עברה לעבוד במחלקת הצופן של משרד החוץ, ובמקביל הצטרפה לתיאטרון זירה בניהולו של מיכאל (מיקו) אלמז, תיאטרון חובבים אוונגרדי. ב"זירה" שיחקה, בין השאר, בהצגות "נער השעשועים של העולם המערבי", "המעגל המרובע" ו"בדלתיים סגורות" של ז'אן-פול סארטר. ב-1953 הוזמנה להופיע בתיאטרון "האהל" בהצגות כמו "העיר הזאת", "הדגן הוא ירוק", "מתחת לגשר", "דרך הטבק" ועוד. בן-זכאי למדה משחק אצל פאני לוביץ', פיתוח קול אצל לולה שנצר, והתקבלה לבית הספר למשחק של התיאטרון הקאמרי.

ב-26 בדצמבר 1954 נישאה בן-זכאי לשחקן אורי לוי, שאותו הכירה בתיאטרון "האהל". לזוג נולדה בת אחת. ב-1955 עברה ביחד עם לוי לתיאטרון הקאמרי והשתתפה בהצגות "ירמה", "אגדות לוד", "תק על תק" ועוד.

לאחר מלחמת סיני נקלע התיאטרון למשבר וחבריו נקראו לחפש מקור פרנסה חלופי. בן-זכאי נענתה להצעת גלי צה"ל להצטרף לצוות העורכים בתחנה, לתוכניות כמו: "כרטיס כניסה", "דואר צבאי 1005 – תוכנית כבקשתך לקטעים נדירים", "הערב" – תוכנית ראיונות ראשונה בשידור חי לצדו של משה בן אפרים, ובהמשך ישעיהו בן-פורת, דן פתיר, שמואל שגב ואחרים, "מקום טוב באמצע" עם יצחק בן-נר, "רוליטה", "האדם השלישי", "בשעה זו" ועוד.

ב-1962 הוזמנה לערוך את מדור התרבות של העיתון "מעריב", ונשארה בעיתון עד צאתה לגמלאות. במסגרת עבודתה ב"מעריב" הגישה במשך מספר שנים מדי שבת בבוקר על בימת התיאטרון הקאמרי את "שבתרבות", לצדו של אבי בטלהיים.

בן-זכאי פרסמה שני ספרים: האחד לנוער – "אחרי הצלצול השלישי" – עם איורים של זאב (עם עובד, 1979), והאחר לתינוקות – "יומומן" לתיעוד שנת החיים הראשונה (עיצוב ואיורים: ציפי אלסטר, דגנית סלנט, ספרית מעריב, תשמ"ט 1988).

בן-זכאי כתבה תסריטים לקולנוע ("השכונה שלנו", "התרוממות") ולטלוויזיה ("אליק בליק בום" לילדים, והדרמות: "דודי ורעי" ו"מקרה גבול"), וכן תסכיתים לרדיו.

משנת 1996 ועד למותה בן-זכאי הייתה חברה בעמותת ליל"ך – לחיות ולמות כבוד, ובמסגרת התנדבותה בעמותה היא ריכזה את הוצאת הביטאון "חיים בכבוד", היוצא לאור פעמיים בשנה.

בן-זכאי התגוררה בתל אביב. הייתה אם לבת וסבתא לשניים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:תסריטאיות קולנוע ישראליות
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:בוגרות גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרות מכללת לוינסקי לחינוך
קטגוריה:בוגרי מכללת לוינסקי לחינוך
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2023
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
התזמורת הפילהרמונית של פראג

250x250 פיקסלים
את התזמורת הפילהרמונית של פראג ייסדו בשנת 1995 מוזיקאים צ'כים עם המנצח הגרמני פרידמן ריהלה. הפילהרמונית של פראג התפתחה במהירות לאחת התזמורות המובילות בהקלטת תקליטורים באירופה. התזמורת מנגנת בכ-200 מושבי הקלטה מדי שנה. בין השאר היא עובדת עם החברות דקה, EMI, סוני BNG. בין האמנים שהשתתפו בתקליטורים שהוציאה התזמורת זמר הטנור יונאס קאופמן. הקונצרטים של ראש השנה בניצוחו של ריהלה הם נקודת ציון חשובה בחוגי המוזיקה של פראג. התזמורת הייתה שותפה גם לתקליטור "סינפוניה דל אלמה" של מרקוס ויט בשנת 2007.

== קישורים חיצוניים ==
* 

פראג
קטגוריה:פראג: תרבות
קטגוריה:מוזיקה צ'כית
אמנת גריניץ'

150px
150px
אמנת גריניץ (באנגלית: Treaty of Greenwich) הייתה המשכם של שני הסכמים אשר נחתמו ב-1 ביולי 1543 בכפר גריניץ' בין נציגי ממלכת אנגליה וממלכת סקוטלנד. האמנה הובילה ליצירתה של תוכנית לאיחוד בין שתי הממלכות (קרי: איחוד הכתרים) אשר נהגתה על ידי הנרי השמיני, מלך אנגליה.

חלקה הראשון של האמנה סייע בכינון שלום בין אנגליה וסקוטלנד, ואילו החלק השני כלל הצעת נישואים בין אדוארד השישי מאנגליה ומרי הראשונה מסקוטלנד. על פי חלק זה הוסכם כי מרי תלווה בידי אציל/ג'נטלמן (ואשתו) עד הגיעה לגיל עשר, לאחר מכן תשוכן מרי באנגליה וזאת עד לנישואיה. בנוסף לכך, התירה אמנת גריניץ' לסקוטלנד לשמור על חוקיה. 

על אף העובדה כי הרוזן מארן חתם על האמנה ב-1 ביולי ואשררה ב-25 באוגוסט 1543, נדחתה אמנת גריניץ' לבסוף בידי הפרלמנט הסקוטי ב-11 בדצמבר 1543.

== ראו גם ==
* אמנת השלום הנצחי

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Herbert Albert Laurens Fisher. The History of England, from the Accession of Henry VII, to the Death of Henry VIII, 1485-1547 (Volume V). Longmans, Green, and Co., 1906.
*Loades, David Michael. John Dudley, Duke of Northumberland, 1504-53. Oxford University Press, 1996. 
</div>

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.nationalarchives.gov.uk/utk/scotland/religion.htm הארכיב הלאומי - איחוד הממלכות?]

קטגוריה:קצרמר אנגליה
קטגוריה:קצרמר סקוטלנד
קטגוריה:הנרי השמיני
גריניץ'
גריניץ'
קטגוריה:הסכמי שלום במאה ה-16
טוני ויליאמס

טוני ויליאמס (באנגלית: Tony Williams; 12 בדצמבר 1945 - 23 בפברואר 1997) היה מתופף ג'אז אמריקאי חשוב ומשפיע. הוא נחשב לאחד מהמתופפים החשובים שנגנו בשנות השישים ולדמות בולטת בעולם הפיוז'ן. ויליאמס פרץ את דרכו בלהקה של נגן החצוצרה מיילס דייוויס כשהיה בן 17 בלבד.

==חייו==
ויליאמס נולד בשיקגו וגדל בבוסטון. הוא החל לנגן בגיל צעיר, כשהמורה שלו היה המתופף אלן דאוסון. בצורה מקצועית הוא החל לנגן בגיל 13 עם הסקסופוניסט סאם ריברז. ג'אקי מק'קלין שמע את ויליאמס כשהוא היה בן 16 והורשם מנגינתו.

===עם מיילס דייוויס===
ויליאמס הגיע לפרסום בגיל 17 כשהחל לנגן כמתופף הקבוע של מיילס דייוויס. ההרכב של להקתו של דייוויס בו ניגן ויליאמס נהוג להיקרא ה"חמישייה הגדולה השנייה של מיילס דייוויס", ועמו ניגנו רון קרטר בקונטרבס, הרבי הנקוק בפסנתר וויין שורטר בסקסופון טנור. 

דייוויס העיד באוטוביוגרפיה שלו שויליאמס היה "המרכז שסביבו הצליל סבב". נגינתו של ויליאמס הייתה חדשנית ויצירתית, ניתן לספח אותה לזרם של המתופפים כגון מקס רואץ' וארט בלייקי, שעיצבו מחדש את תפקיד מחלקת הקצב בשימוש בפוליריתמיקה ושינויי זמן. אפיון ברור של נגינתו של ויליאמס כבר מהתקופה הזו הוא האלתור הרב שלו, וסגנונו שאינו דבק בתבניות קצב הסטנדרטיות אלא מאלתר גם בעת הליווי.

במקביל לעבודתו עם דייוויס הקליט את אלבומו הראשון כמוביל האלבום נקרא "Life Time" (תקופת חיים. אין לבלבל אלבום זה עם ההרכב של המתופף שנוצר רק כעבור כמה שנים).

===Lifetime===
בשנת 1969 הקים את שלישיית הלייף טיים של טוני ויליאמס (The Tony Williams Lifetime trio) יחד עם הגיטריסט, נגן הגיטרה החשמלית ג'ון מקלפלין, ונגן האורגן האמונד לארי יאנג. השלישייה הוציאה בשנה הזו את אלבומה הראשון, אלבום כפול בשם "Emergency!" שהיה לאבן דרך בעולם הפיוז'ן. הלהקה משלבת ג'אז עם רוק ורית'ם אנד בלוז. האלבום לא התקבל היטב בקרב קהילת הג'אז.

ההרכב התפרק עם עזיבתו של מקלפילין, לאחר שהקליטו מספר אלבומים. בשנת 1975 חזר ויליאמס והקים הרכב חדש בשם דומה יחד עם הבסיסט טוני ניוטון והפסנתרן אלן פסקאוה, וגם בהרכב זה היה גיטריסט אנגלי, אלן הולדסאות'. ההרכב הזה היה פורה פחות מהראשון, והקליט רק שני אלבומים, שניהם בחברת התקליטים קולומביה רקורדס.

===V.S.O.P.===
באמצע 1976 הוא שב לנגן עם האנשים שהכיר אצל דייוויס, הפסנתרן הרבי האנקוק, הבסיסט רון קרטר והסקסופוניסט וין שורטר. דייוויס שהיה אמור גם הוא להצרף להרכב, התחרט בסוף והחליף אותו החצוצרן פרדי האברד, שהכיר את שורטר מתקופתם יחד בשליחי הג'אז. האלבום יצא תחת השם V.S.O.P (ראשי התיבות של המשפט האנגלי "Very Special OneTime Performance") והצליח מאוד. בניגוד למשתמע משמם הם המשיכו להופיע ולהוציא אלבומים של הופעות חיות תחת אותו השם.

===סוף הקריירה===

ויליאמס המשיך ללמד מוזיקה, להופיע, ולהקליט באזור המפרץ בקליפורניה. הוא הקים הרכבים משל עצמו שניגנו לאורך שנות השמונים והתשעים בעיקר מוזיקה שהוא הלחין. כמו כן הוא המשיך להיות מתופף מבוקש המנגן עם מוזיקאים שונים, בכל הסגנונות, בעיקר רוק וג'אז.

הוא נפטר בשנת 1997 מהתקף לב.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:נגני ג'אז: מתופפים
קטגוריה:מתופפים אמריקאים
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1997
קבוצת ריינהולד כהן

לוגו קבוצת ריינהולד כהן
קבוצת ריינהולד כהן היא הוותיקה והגדולה ביותר בישראל בתחום הקניין הרוחני (פטנטים, סימני מסחר, מדגמים, זכויות יוצרים, זכויות מטפחים וכו'). 

הקבוצה מורכבת מריינהולד כהן ושותפיו, עורכי פטנטים, שנוסד בשנת 1934 וגילת, ברקת ושות', עורכי דין, שנוסד בשנת 1995. הקבוצה כוללת כ-220 עובדים, מתוכם כ-70 עורכי פטנטים ועורכי דין. הקבוצה מתמחה בעריכת פטנטים עבור ממציאים וחברות מישראל ומחו"ל, בכל התחומים הטכנולוגיים והמדעיים לרבות מדעי החיים וכימיה, היי-טק, טכנולוגיה ופיזיקה, כמו גם ברישום והגנה על סימני מסחר, בליטיגציה ובהגנה משפטית על זכויות קניין רוחני, בהערכות שווי ובבניית אסטרטגיית קניין רוחני המותאמת לצרכיו העסקיים של הלקוח.

קבוצת ריינהולד כהן מדורגת בקבוצות האיכות הגבוהות ביותר על ידי מדריכים בינלאומיים ומקומיים מובילים כגון: Managing Intellectual Property, Legal 500, Practical Law Company, Chambers & Partners, Expert Guides ועוד.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.rcip.co.il אתר הבית של קבוצת ריינהולד כהן]

קטגוריה:קניין רוחני
קטגוריה:שותפויות ישראליות
קרלוס קבסאס

קרלוס אדוארדו קבסאס חוראדו (ספרדית: Carlos Eduardo Cabezas Jurado; נולד ב-14 בנובמבר 1980 במאלגה, אנדלוסיה) הידוע בקיצור קרלוס קבסאס, הוא כדורסלן ספרדי המשחק בעמדת הרכז בקבוצת אלבה פהרבאר מהונגריה ובנבחרת ספרד. קבסאס הוא אחיינו של הכדורגלן האורוגוואי, הוגו קבסאס.
== קריירה ==
בשנת 1999, בגיל 18, החל קבסאס את הקריירה המקצועית שלו באוניקאחה מאלגה כשהוקפץ מקבוצת הנוער לקבוצת הבוגרים של המועדון. קבסאס לאחד השחקנים הבכירים בספרד ובאירופה כשיחד עם מאלגה זכה בגביע קוראץ' (2000-01), בגביע המלך (2004-05) ובאליפות ספרד (2005-06).

קבסאס משתייך לסגל הנבחרת הלאומית של ספרד משנת 2001. במשך שנותיו בנבחרת זכה עם נבחרתו באליפויות אירופה של 2001 במדליית הארד, של 2003 במדליית הכסף ושל 2007 גם כן במדליית הכסף ובאליפות העולם של 2006 במדליית הזהב.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורסלנים ספרדים
קטגוריה:מאלגה: ספורטאים
קטגוריה:כדורסלני אוניקאחה מאלגה
קטגוריה:כדורסלני מורסיה
קטגוריה:כדורסלני חימקי
קטגוריה:כדורסלני פואנלברדה
קטגוריה:כדורסלני סאסקי בסקוניה
קטגוריה:כדורסלני קחאסול סביליה
קטגוריה:כדורסלני סרגוסה באסקט
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ספרד
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1980
תזמורת המוזיאון של פרנקפורט

תזמורת המוזיאון של פרנקפורט (בגרמנית: Frankfurter Museumsorchester) היא תזמורת הבית של בית האופרה העירוני של פרנקפורט על המיין בגרמניה. שמה המיוחד במינו לקוח מן הסדרה "קונצרטים במוזיאון", שעמותת המוזיאון של פרנקפורט מארגנת מאז 1808. המנהל המוזיקלי והמנצח הראשי של התזמורת הוא סבסטיאן וייגל.

עם היסטוריה המקיפה למעלה מ-200 שנים, תזמורת המוזיאון של פרנקפורט היא מן ההרכבים הסימפוניים הוותיקים ביותר בגרמניה. היא נוסדה בסוף המאה ה-18 כתזמורת של האופרה העירונית של פרנקפורט. נוסף לנגינה בבית האופרה, התזמורת מקיימת סדרה של 10 קונצרטים למנויים מדי עונה (כל קונצרט מנוגן פעמיים, בימי א' בשעה 11 לפני הצהריים ובימי ב' בשעה 8:00 בערב) בבית האופרה הישן של פרנקפורט, המשמש עכשיו כאולם קונצרטים.

מראשית ימיה, משכה התזמורת מנצחים ונגנים מן השורה הראשונה. המלחין-כנר הגרמני הנודע לואי שפור היה המנצח הראשי השני (1817-1819) של תזמורת המוזיאון; בין ממשיכיו בתפקיד היו מאורות גדולים כמו קלמנס קראוס, ויליאם שטיינברג, פרנץ קונוויטשני, גאורג שולטי, כריסטוף פון דוהנאני ומיכאל גילן.

ביצועי הבכורה של הפואמות הסימפוניות רחבות הממדים של ריכרד שטראוס, "חיי גיבור" ו"כה אמר זרתוסטרא", היו של תזמורת המוזיאון של פרנקפורט.
 
סולני צמרת רבים הופיעו עם התזמורת, החל ביוהנס ברהמס וקלרה שומאן במאה ה-19. בין 1915 ל-1923 כיהן המלחין והויולן פאול הינדמית כנגן ראשי של תזמורת המוזיאון. רפרטואר התזמורת כולל את כל היצירות האופראיות והסימפוניות החשובות מתקופת הבארוק עד ימינו.

בעונות 2005-06 ו-2006-07 נבחרה תזמורת המוזיאון לאחת משלוש תזמורות האופרה הראשונות במעלה בגרמניה לדעת מגזיני האופרה הגרמניים החשובים. בעונת 2007-08 בחר כתב העת הגרמני Die deutsche Bühne באופרה של פרנקפורט כבית האופרה הטוב ביותר בגרמניה.

== מנהלים מוזיקליים ומנצחים ראשיים ==

* לואי שפור: 1817 - 1819
* קרל גור: 1821 - 1848
* פרנץ מסר: 1848 - 1860
* קרל מילר: 1860 - 1891
* פליקס אוטו דסוף: 1880 - 1882
* לודוויג רוטנברג: 1893 - 1924
* קלמנס קראוס: 1924 - 1929
* ויליאם שטיינברג: 1929 - 1933
* ברטיל וטצלסברגר - 1933 - 1934
* קרל מריה זיסלר: 1935 - 1936
* גיאורג ללודוויג יוכום: 1937 - 1938
* פרנץ קונוויטשני: 1938 - 1944
* ברונו וונדנהוף: 1945 - 1951
* גאורג שולטי: 1952 - 1961
* לוברו פון מאטאצ'יץ': 1961 - 1968
* תאודור בלומפילד: 1966 - 1968
* כריסטוף פון דוהנאני: 1968 1- 1977
* מיכאל גילן: 1977 - 1987
* גרי ברתיני: 1987 - 1991
* הנס דרוואנץ: 1991 - 1992
* סילביאן קמברלינג: 1992 - 1997
* קלאוס פטר זייבל: 1997 - 1999
* פאולו קריניאני: 1999 - 2008
* סבסטיאן וייגל <small>(אנ')</small>: 2008 - ממשיך

==ספרים==
<div style="direction: ltr;">
* Paul Bartholomäi: Das Frankfurter Museums-Orchester – zwei Jahrhunderte Musik für Frankfurt, Edition Peters, Frankfurt am Main 2002, (in German)
</div>

==קישורים חיצוניים==
 

* דף הבית של האופרה העירונית של פרנקפורט על מיין (גרמניה):[https://web.archive.org/web/20110507112255/http://www.oper-frankfurt.de/index.cfm?siteid=60]
* עמותת המוזיאון של פרנקפורט: [http://www.museumskonzerte.de/]
* האופרה הישנה של פרנקפורט (גרמניה):[http://www.alteoper.de/] 

פרנקפורט, מוזיאון
פרנקפורט, מוזיאון
קטגוריה:פרנקפורט: תרבות
האיגרת השנייה אל הקורינתים

מקטע מתוך [[פפירוס 46, המתוארך למאה השנייה או השלישית. כולל את השנייה אל הקורינתים (–).]]
האיגרת השנייה אל הקורינתים היא איגרת שנכתבה על ידי פאולוס אל הכנסייה הנוצרית בקורינתוס. איגרת זו מהווה אחת מספרי הברית החדשה - ספרי הקודש של הנצרות.

==איגרת אחת או מספר איגרות==
בעוד שאין מחלוקת בדבר העובדה שפאולוס כתב את האיגרת, המלומדים חלוקים האם מדובר באיגרת אחת או במספר איגרות שחוברו יחד. בעוד שבברית החדשה ישנם שני ספרים המכונים "איגרת אל הקורינתיים" (השני הוא האיגרת הראשונה אל הקורינתיים) - מעיון בספרים עולה כי נשלחו לפחות ארבע איגרות. ב מתייחס פאולוס ל"איגרת הדמעות" - שאינה תואמת את האיגרת הראשונה. איגרת נוספת המוזכרת היא "איגרת האזהרה" המוזכרת ב.
יש חוקרים הסבורים כי פרקים י'–י"ג בספר זה הם "איגרת הדמעות", וכי "איגרת האזהרה" שולבה בפרקים א'–ט' (לדוגמה, עד ).

==תוכן==
* מבוא ()
* פאולוס מגדיר את שליחותו ומעשיו ואת קרבתו אל הקורינתיים וכנסייתם (–()
* הנחיות לעניין העניים (–)
* הגנה על שליחותו של פאולוס (–)
* דברי סיום ()

===מוטיבים מרכזיים===
באיגרת השנייה אל הקורינתיים מתייחס פאולוס לעצמו כשליח של ישו המשיח, ומציין כי נשלח על ידי האל. הוא מרגיע את אנשי קורינתוס כי לא יכאיב להם בבקרו, ומבטיח להם כי הוא אוהב אותם. איגרת זו נכתבת על רקע מחלוקות בינו לבין יתר השליחים. באיגרת פאולוס מדגיש את חשיבות ה"סליחה".

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.kirjasilta.net/ha-berit/2Qor.html האיגרת בעברית] (תרגום פרנץ דליטש)
* [http://www.gospelhall.org/bible/bible.php?passage=2Cor+1 תוכן האיגרת באנגלית]

קטגוריה:הברית החדשה
קורינתיים 2
דניאל סנטיאגו

דניאל גרג סנטיאגו לין (בספרדית: Daniel Gregg Santiago Lynn; ) הוא כדורסלן אמריקאי ממוצא פוארטו ריקני המשחק בעמדת הסנטר בבוקה ג'וניורס ובנבחרת פוארטו ריקו. אופן משחקו הפיזי של סנטיאגו ביסס אותו כאחד השחקנים הטובים בעמדתו באירופה.

== קריירה ==
סנטיאגו, יליד לובוק, טקסס, שיחק בליגת הקולג'ים עבור אוניברסיטת ניו מקסיקו ואוניברסיטת סנט וינסנט במשך שלוש שנים. הוא לא נבחר בדראפט ה-NBA. ולכן, החל לשחק במדיה של ביימון קאובויס, מהליגה הפוארטו ריקנית. 2 עונות לאחר מכן החל להתאמן במספר קבוצות אירופיות ולבסוף חתם בוארזה האיטלקית, עימה זכה באליפות איטליה ושנה לאחר מכן בסופרקאפ האיטלקי.

בקיץ 2000, בעקבות הישגיו ויכולתו במועדון האיטלקי, סנטיאגו החל להתאמן עם קבוצת ה-NBA, פיניקס סאנס, כשתוך זמן קצר נמנה בסגלה של פיניקס סאנס. במשך שתי עונותיו בקבוצה המעיט בדקות משחק, החליט לעזוב את הקבוצה לטובת קדנציה נוספת באיטליה, הפעם במדיה של לוטומטיקה רומא. לאחר עונה אחת בלבד בקבוצה, חזר ל-NBA, הפעם במדיה של מילווקי באקס. 

לאחר שתי עונות התלבט סנטיאגו האם להמשיך ב-NBA או לעבור לאירופה. ביולי 2005, חתם במועדון הספרדי, אוניקאחה מאלגה מליגת העל הספרדית. בשלוש עונותיו במועדון, זכה באליפות הליגה הספרדית.

בעונת 2008/09 עזב את אוניקאחה מאלגה לאחר שלא האריך את חוזהו, לטובת ברצלונה.

בספטמבר 2012 חתם בבוקה ג'וניורס בארגנטינה, במרץ 2013 נבחר לשחקן הטוב ביותר בליגה בעונה, במאי 2013 הצטרף לקבוצה מטס דה גיינדו בפוארטו ריקו.

סנטיאגו החל לשחק עבור נבחרתו הלאומית משנת 1999. כחלק מנבחרתו הלאומית זכה במדליית הארד במשחקי פאן אמריקה של 1999 ושל 2003 וכן מאז שותף בכל משחקי נבחרתו בטורנירי אליפות אמריקה, אליפות העולם והמשחקים האולימפיים.

בגביע העולם 2014 שנערך בספרד, נכלל בסגל נבחרתו ושיחק במשחקים, בהיותו בן 38. הוא היה אחד השחקנים המבוגרים בטורניר.

== תארים בקריירה ==
עם ביימון קאובויס:
* אליפות פוארטו ריקו: 1998
עם וארזה: 
* אליפות איטליה: 1999
עם אוניקאחה מאלגה:
* אליפות ספרד: 2006

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.nba.com/playerfile/daniel_santiago/index.html פרופיל] באתר ה-NBA
* [https://web.archive.org/web/20060113042551/http://www.acb.com/jugador.php?id=B9C פרופיל] באתר הליגה הספרדית
* [http://www.euroleague.net/competition/players/showplayer?clubcode=mal&pcode=KML פרופיל] באתר היורוליג

קטגוריה:כדורסלנים פוארטו ריקנים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ניו מקסיקו
קטגוריה:כדורסלני פיניקס סאנס
קטגוריה:כדורסלני וירטוס רומא
קטגוריה:כדורסלני מילווקי באקס
קטגוריה:כדורסלני אוניקאחה מאלגה
קטגוריה:כדורסלני ספירו שרלרואה
קטגוריה:כדורסלני וארזה
קטגוריה:שחקני NBA שלא נבחרו בדראפט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
אמנת השלום הנצחי

150px
150px
אמנת השלום הנצחי (באנגלית: Treaty of Perpetual Peace) נחתמה בידי ג'יימס הרביעי, מלך סקוטלנד והנרי השביעי, מלך אנגליה בשנת 1502 והובילה לסיומה של תקופה עוינת בין ממלכת אנגליה לבין ממלכת סקוטלנד, תקופה שארכה כמאתים שנים לסירוגין של פעילות מלחמתית.

כחלק מן ההסכם אורגנו נישואיהם של ג'יימס הרביעי עם בתו של הנרי השביעי מרגרט. האמנה הופרה בשנת 1513 עם פלישתו של ג'יימס לאנגליה כחלק מתמיכתו בצרפת אשר הותקפה בידי האנגלים. הפלישה הייתה כורח המציאות כיוון שסקוטלנד הייתה מחויבת לצרפת עקב הסכם הגנה הדדי ישן יותר. בסיכומה של הפלישה נכשלו הסקוטים וג'יימס נהרג בקרב פולדן.

על אף ביטולה, לאמנת השלום הנצחי היה אפקט ארוך טווח כיוון שהיא הובילה לנישואיהם של ג'יימס הרביעי ומרגרט טיודור ובסופו של תהליך הובילה לאיחוד הכתרים.

== ראו גם ==
* אמנת גריניץ'

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.wardsbookofdays.com/28may.htm אמנת השלום הנצחי]
*[http://www.scotland.gov.uk/News/News-Extras/64 אמנת השלום הנצחי, אתר הפרלמנט הסקוטי]

קטגוריה:קצרמר אנגליה
קטגוריה:קצרמר סקוטלנד
שלום נצחי
שלום נצחי
קטגוריה:העת החדשה המוקדמת
קטגוריה:הסכמי שלום במאה ה-16
ג'ון מוריסון

ג'ון מוריסון (באנגלית: John Stuart Morrison; 7 בדצמבר 1889 – 1 במרץ 1975) היה שחמטאי קנדי ואלוף קנדה בשחמט בשנים 1910, 1913, 1922, 1924 ו-1926.
== קריירה ==
מוריסון היה חמש פעמים אלוף קנדה, ופעם נוספת חלק מקום ראשון (בשנת 1931, מוריס פוקס ניצח בדו-קרב). מוריסון סיים במקום ה-12 בתחרות ניו-יורק בשנת 1913 (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה), וסיים במקום השביעי בתחרות ניו-יורק בשנת 1918 (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה). מוריסון חלק את המקומות ה-14–15 בתחרות לונדון בשנת 1922 (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה).

מוריסון שיחק בלוח הראשון של נבחרת קנדה באולימפיאדת השחמט 1939 והשיג תוצאה של (+5 –6 =4) (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). בין היתר, ניצח את קונל יו אודונל אלכסנדר וסיים בתיקו עם סבלי גריגורייביץ' טרטקובר.

במהלך הקריירה שלו ניצח גם את דוד ינובסקי ומקס אויבה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופי קנדה בשחמט
קטגוריה:ילידי 1889
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-1975
לוקאס ויאטרי

לוקאס אסקייל ויאטרי (Lucas Ezequiel Viatri; נולד ב-29 במרץ 1987 בבואנוס איירס) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בקבוצת פניארול.

== קריירה==

ויאטרי החל לשחק בקבוצת הנוער של בוקה ג'וניורס. ב-2007 הוא הושאל לקבוצת אמלק מאקוודור ולקבוצת מרקאיבו מוונצואלה. ב-2008 חזר לבוקה ג'וניורס וערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה ב-17 במאי 2008 במשחקה כנגד ראסינג קלוב. במשחקו השני במדי הקבוצה כבש ויאטרי את שער הבכורה שלו. ויאטרי היה בסגל הקבוצה אשר זכתה בגביע הרקופה סודאמריקנה הדרום אמריקני. במהלך טורניר האפרטורה לשנת 2008 הפך ויאטרי לשחקן הרכב אחרי פציעתו של מרטין פלרמו. הוא כבש את שער הניצחון בסופרקלאסיקו נגד ריבר פלייט.

ביולי 2014 חתם בקבוצה שאנגחאי שנחווה מהליגה הסינית. בשנת 2015 הושאל לקבוצת באנפילד הארגנטינאית.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20081013135704/http://www.bocajuniors.com.ar/english/futbol_prof_plantel_ficha.php?id=102 דף השחקן באתר הרשמי של בוקה ג'וניורס]

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:בואנוס איירס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בוקה ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני אמלק
קטגוריה:כדורגלני שאנגחאי שנחווה
קטגוריה:כדורגלני באנפילד
קטגוריה:כדורגלני אסטודיאנטס לה פלאטה
קטגוריה:כדורגלני פניארול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1987
נוסחת ציולקובסקי

נוסחת ציולקובסקי היא משוואה שפותחה על ידי מדען הטילים הרוסי קונסטנטין ציולקובסקי, ופורסמה בשנת 1903. הנוסחה מבטאת את מהירותו הסופית של טיל כפונקציה של גורמים שונים. הנוסחה המלאה נראית כך:

כאשר:
*<math>\ v_0 </math> היא המהירות ההתחלתית של הטיל
*<math>\ v_e </math> היא מהירות הגזים הנפלטים מהטיל
*<math>\ m_0 </math> המסה ההתחלתית של הטיל
*<math>\ m_f </math> המסה הסופית שלו

הנוסחה ונגזרותיה מאפשרים לחשב מהי כמות הדלק הנדרשת לטיל על מנת להשיג מהירות מסוימת ובעצם מאפשרת לדעת מה נדרש לטיל על מנת לעבור בין גרמי שמים כאשר מחשיבים בנוסף את השפעת כוחות המשיכה הפועלים על הטיל.

==רקע היסטורי==
משוואות ההנעה הרקטית פורסמו על ידי ציולקובסקי בשנת 1903, ובמשך שנים נחשב ציולקובסקי לראשון שהגה אותן. עם זאת, מחקר מעודכן יותר גילה חישובים דומים שנערכו בבריטניה בשנת 1813, לשם בחינת היעילות של רקטות קרקע-קרקע ששימשו למטרות לחימה. משוואות אלה הופיעו בחיבור מאת ויליאם מור , שנקרא מסה על תנועת הרקטות (A Treatise on the Motion of Rockets).

==שימוש בנוסחה ==
הנוסחה משמשת בפיתוח טילים רב־שלביים. בטילים אלו, כל שלב נושר לאחר שנגמר בו הדלק, והטיל יכול להמשיך ולהאיץ, עד להשגת המהירות הנדרשת לשם הגעה למסלול סביב הארץ או ליציאה משדה הכבידה של גרמי שמיים שונים. בעזרת הנוסחה ניתן לאמוד את המהירות שישיג הטיל בהינתן המהירות ההתחלתית והמסה בתחילת ובסוף כל שלב.

==פיתוח ניוטוני==
המהירות של גוף היא האינטגרל של התאוצה:

<math>v_f\ =v_0 + \int_{0}^{t_f} a(t)\, dt</math>

לפי החוק השני של ניוטון:

<math>F\ = m(t)\cdot a(t)</math>

לכן:

<math>a(t) = \frac{F}{m(t)}</math>

וידוע לפי חוקי ניוטון ש:

<math>{dp \over dt}= F</math>

<math>\ dp </math> מציין מתקף.

נציב בנוסחה:

<math>a(t) = \frac{m(t)}</math>

המתקף של גוף הוא השינוי בתנע:

<math>dp = m(v_2 - v_1)</math>

כאן <math>m</math> מייצג את הדלק שנפלט מהטיל. <math>v_1</math> שווה לאפס כי לפני שהדלק נפלט מהירותו הייתה שווה למהירות הטיל:

<math>v_1 = 0</math>

<math>v_2</math> הוא מהירות פליטת הדלק, נסמן:

<math>v_2 = v_e</math>

<math>v_2 - v_1 = v_e - 0 = v_e</math>

<math>dm</math> הוא דיפרנציאל המסה של הדלק שנפלט.

נציב:

<math>dp = dm\cdot v_e</math>

נציב בנוסחה של התאוצה:

<math>a(t) = \frac{m(t)}</math>

<math>a(t) = v_e\cdot \frac{m(t)}</math>

<math>m(t) = m_0 - ({dm \over dt})\cdot t</math>

כאשר <math>{dm \over dt}</math> הוא קצב הפליטה של הדלק.

נציב בנוסחה של התאוצה:

<math>a(t) = v_e\cdot \frac{m_0 - ({dm \over dt})\cdot t}</math>

לפי הנוסחה:

<math>\int_{}^{} \frac {k}{l - kx}\, dx = -\ln(l - kx) + C</math> (כאשר <math>l > kx</math>)

אם <math>k = {dm\over dt}</math>

ואם <math>l = m_0</math>

ואם <math>x=t</math>

אז <math>\int_{0}^{t_f} a(t)\, dt = v_e\cdot\int_{0}^{t_f} \frac{m_0 - ({dm \over dt})\cdot t}\, dt = v_e\cdot [ - \ln(m_0 - ({dm \over dt})\cdot t) - ( - \ln(m_0))] = v_e\cdot [ - \ln(m(t)) - ( - \ln(m_0))] = v_e\cdot [\ln(m_0) - \ln(m(t))] = v_e\cdot \ln \frac {m_0} {m_f}</math>

לכן:

:<math>v_f\ =v_0 + v_{e} \ln \frac {m_0} {m_f}</math>

==ראו גם==
* שיטות הנעה של חללית

קטגוריה:חוקים פיזיקליים
קטגוריה:שיטות הנעה של חללית
אבי סגל

אברהם (אבי) סגל (נולד בי' בכסלו ה'תש"ל, 20 בנובמבר 1969 בתל אביב) הוא עיתונאי ומחבר, סאטיריקן ופובליציסט ישראלי.

== קורות חייו ==
בשנות ילדותו התגורר עם משפחתו בקדומים, ולאחר מכן שב לתל אביב. בתיכון למד בישיבת בר-אילן. לאחר מכן למד בישיבת הר עציון, ואת שירותו הצבאי בצה"ל עשה בחיל המודיעין. סגל הוא בעל תואר בלימודי קולנוע וטלוויזיה מאוניברסיטת תל אביב.

סגל שימש כמבקר טלוויזיה בערוצים המסחריים, שימש כסגן עורך של עיתון הילדים הדתי "אותיות", כתב טורים אישיים וביקורות טלוויזיה ב-nrg וב"מקור ראשון". כמו כן חיבר ספר לילדים ונוער בשם "רוח אנושית בכוכב", שיצא לאור בשנת 2001 בהוצאת ידיעות אחרונות ונכנס לרשימת רבי המכר.

בשנים 2002–2016 כתב סגל את הטור "על דעת עצמי" בשבועון "בשבע" (תחילה בשם העט דניאל רותם, משום שבאותה תקופה עבד במקביל בעיתון המתחרה "מקור ראשון"). הטור עסק בעניינים שעל סדר היום הציבורי, וזוכה לפופולריות רבה בשל ניסוחו הסאטירי. לקראת סוף 2016 הודיע סגל על פרישתו מהעיתון והטור האחרון התפרסם ב-7 בדצמבר 2016. ב-2019 חזר לעיתון, הפעם עם טור במדור התרבות, שהתפרסם לראשונה ב-21 במרץ. לאחר שנה פרש שוב.

סגל נשוי, אב לשלושה ומתגורר בגבעת שמואל.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
קטגוריה:עיתונאי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:סגל בשבע
קטגוריה:סגל מקור ראשון

קטגוריה:בוגרי הישיבה התיכונית בר-אילן (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:גבעת שמואל: אישים
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סאטיריקנים ישראלים
צבי ניסנוב

צבי ניסנוב עם [[גדוד העבודה, 1921]]
בית הקברות של כפר גלעדי|שמאל|]]
צבי ניסנוב (1881 – 1 במרץ 1966) היה פעיל בולט ביישוב העברי, חבר ארגון "השומר", ומראשוני אסירי המחתרות.

==חייו==
ניסנוב נולד בטמיר חאן שורה שבדאגסטן, בצפון הקווקז.

את חינוכו הצבאי רכש בצבא הרוסי, במלחמת רוסיה–יפן. שאף לעצמאות יהודית, ועל כן בשנת 1909 עלה ארצה מבאקו בעלייה השנייה בלוויית אמו ואשתו. עם עלייתו הצטרף לאחיו יחזקאל ניסנוב ויהודה ניסנוב, חברי "השומר", והחל לשמור בכפר תבור.

ניסנוב דיבר טורקית והשתתף במשא ומתן עם השלטונות בעת הצורך. כך היה ביבנאל אחרי רצח יחזקאל אחיו.

בשנת 1912 נאסר ניסנוב יחד עם חברו חיים שטורמן על ידי הטורקים, והם ישבו בכלא עכו (היו מראשוני אסירי המחתרות) כשנה ושבעה חודשים. ניסנוב היה לראש האסירים בכלא, ומשם גם פעל. כשהטורקים הכריחו את התושבים בארץ לקבל על עצמם את הנתינות הטורקית (קבלת נתינות טורקית או גירוש מהארץ), ניסנוב נלחם כדי להשאיר כמה שיותר יהודים בארץ, וזייף תעודות ודרכונים שפתרו את היהודים מגיוס לצבא הטורקי. כשיצא מהכלא, המשיך ניסנוב בפועלו.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה (1914–1918) היה אחד מפעילי "השומר". דאג להסתיר נשק, להבריח חברים מחובת עבודת הכפייה בצבא הטורקי ועוד. ניסנוב חלה בשחפת ובתקופה זו שימש "מוכתר" ליהודי טבריה. דרכו העבירו כל דבר בעל חשיבות בין היהודים לערבים. ניסנוב היה ממקימי היישוב כפר גלעדי, ב-1916, במהלך מלחמה זו. ניסנוב נאסר על ידי חסן בק, עונה קשה והוגלה לטורקיה. ידיעת השפה ויכולתו כמתווך העמידה אותו בראש האסירים.

חזר לארץ לאחר המלחמה ועם אנשי גדוד העבודה עלה לעין חרוד. תפקידו היה אחראי ליחסים עם הערבים השכנים ולענייני הביטחון. מראהו, רוכב על סוסתו בראש שיירת העולים לגוש נוריס נחרת בלב רבים. ניסנוב התגייס למשטרה הבריטית בגליל, כפי שעשו כמה מאנשי "השומר". ניסנוב היה בין מקימי עין חרוד בשנת 1921.

טיפח קשרים עם הערבים וידע להבינם. תכופות נשלח על ידי המפקדים הבריטיים לפתור סכסוכים בקרב הערבים. הוא מילא תפקיד של "קצין פוליטי".

צבי ניסנוב היה בין הראשונים שהועסק בנהריה המושבה מיד כשקמה. תפקידו היה לדאוג לביטחון בנהריה ולייצג את המושבה החדשה מול השלטונות הבריטיים ושכנים ערבים במעמד של "מוכתר". ניסנוב ניסה לפתח יחסי שכנות טובים עם השייחים באזור.

אשתו ואם שלושת ילדיו, ורה, עמדה לצידו כל השנים. הקימה אז את ביתם בטבריה. בעת הקמת מפעל החשמל (רוטנברג) בנהריים היה ניסנוב אחראי לביטחון המפעל. אחר כך עבר לעבוד ולחיות בחיפה. הקים לפרנסתו פנסיון בטבריה, ושם אירח את מנהיגי האוכלוסייה הערבית, כדי לעשות "סולחה".

צבי ניסנוב נפטר ב-1966 ונקבר בחלקת "השומר" בבית העלמין בתל חי. רעייתו ורה (1882 - 1932) נקברה אף היא באותו בית קברות.

== לקריאה נוספת ==
* צבי ניסנוב, ימי רדיפות ומאסרים, ספר השומר, הוצאת דביר, 1957, עמודים 226–228

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:אנשי השומר
קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת השומר בכפר גלעדי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1881
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1966
מכון היהלומים הישראלי

הלוגו הישן של מכון היהלומים הישראלי
מכון היהלומים הישראלי הוא קבוצת חברות ציבורית ללא למטרות רווח, הכוללת את כל הארגונים והמוסדות של תעשיית היהלומים הישראלית. קבוצת מכון היהלומים פועלת בכמה תחומים: שיווק, קידום עסקי ויחסי ציבור לתעשיית היהלומים הישראלית, הכשרות מקצועיות ליהלומנים, מסחר אונליין, רגולציות, וייעוץ בנושא אבטחה.

==פעילות==
קבוצת מכון היהלומים אחראית לחיזוק הקשרים של ענף היהלומים הישראלי עם התעשייה העולמית, תוך הרחבת מעגל הקשרים עם קנייני יהלומים בינלאומיים, והגדלת הייצוא והמכירות לחו"ל. המכון אף משתף פעולה עם כמה מאתרי המסחר הגדולים בעולם, ובהם ג'יימס אלן ובלו נייל מקבוצת סיגנט.

מכון היהלומים משתתף במהלך השנה בתערוכות היהלומים והתכשיטים הגדולות והחשובות בעולם, עם פביליון ישראלי גדול המארח חברות יהלומים מקומיות, במטרה לקדם את תעשיית היהלומים הישראלית בכללותה.

מכון היהלומים הישראלי מפעיל אתר אינטרנט ענפי באנגלית ועברית, הכולל מאגר נתונים רחב ומקיף, עדכונים וחדשות מהענף, אינדקס יהלומנים וחברות, ופעילויות שונות מעסק-לעסק.

המכון מנהל גם את מרכז טכנולוגיית היהלומים של ישראל, כחברה-בת בבעלות מלאה. המרכז משקיע בטכנולוגיות חדשות להגדלת הייצור והמבחר של יהלומים המלוטשים בישראל, ומפקח על כל שלבי התכנון והיישום של פרויקטי מחקר ופיתוח, בתיאום עם מכונים אקדמיים וגורמים פרטיים. המרכז משמש גם כמפעל ליטוש, הכולל כמה חדרי ליטוש, תשתיות מתקדמות וטכנולוגיה חדישה, ומאפשר ללוטשים לשכור עמדות עבודה, במטרה לקדם את ייצור היהלומים ולצמצם עלויות עבור קהילת היהלומנים בישראל.

===גלריית התכשיטים מבית IDI===
מכון היהלומים הפעיל את מוזיאון היהלומים ע"ש הארי אופנהיימר, שפעל במשך 31 שנה ומשך מעל אלפי מבקרים מדי שנה, עד לסגירתו בינואר 2018. 

במתחם שבו פעל המוזיאון, פתח מכון היהלומים בשנת 2023 את גלריית התכשיטים מבית IDI. גלריית התכשיטים מארחת מעל 10 חברות יהלומים ישראליות מהבורסה, המוכרות תכשיטי יהלומים ישירות לצרכן. 

המתחם כולל עמדות של צורף מקצועי ומשבץ מומחה, המאפשרים למבקרים לעצב תכשיטים בהתאמה אישית, ומציעים גם שירותי תיקון, תחזוקה וניקיון תכשיטים. 

בגלריית התכשיטים פועל גם מיני-מוזיאון וירטואלי ופיזי של עולם היהלומים, כולל עמדות לימוד אינטראקטיביות ואמצעי מולטימדיה, ובהם סרטון המלמד על ראשית ענף היהלומים בישראל.

== ראו גם ==
* בורסת היהלומים הישראלית

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: חברות לתועלת הציבור
קטגוריה:תעשיית היהלומים בישראל