OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קית' מיטשל

קית' קלאודיוס מיטשל (באנגלית: Keith Claudius Mitchell; נולד ב-12 בנובמבר 1946) הוא פוליטיקאי גרנדי שכיהן כראש ממשלת גרנדה בשנים 1995–2008 ובשנית בשנים 2013–2022.

==ביוגרפיה==
מיטשל נולד בהאפי היל שבגרנדה והתחנך בבתי ספר קתולים מקומיים. בנעוריו הוא שיחק קריקט והיה חבר נבחרת הקריקט הלאומית (1964–1966) וקפטן הנבחרת (1973).

מיטשל למד לימודי תואר ראשון במתמטיקה ובכימיה באוניברסיטת איי הודו המערבית (1967–1971), תואר שני במתמטיקה מאוניברסיטת הווארד (1973–1975) ודוקטורט במתמטיקה וסטטיסטיקה מהאוניברסיטה האמריקאית (1975–1979). במקביל ללימודיו האקדמיים, בשנים 1972–1973 לימד מיטשל בבית ספר תיכון בגרנדה ובשנים 1977–1983 שימש פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת הווארד. כמו כן, הוא עסק בייעוץ מדעי ומקצועי לחברות עסקיות ומשרדים ממשלתיים.

בשנת 1983 שב מיטשל לגרנדה וכעבור שנה נבחר לראשונה לבית הנבחרים. כהונתו בבית הנבחרים נמשכת ברציפות מאז היבחרו ונכון לשנת 2008 הוא חבר הבית הוותיק ביותר. בשנת 1988 הוא מונה לראשונה לחבר הממשלה וכיהן כשר לענייני תקשורת, עבודה, פיתוח, תשתיות, נשים ותעופה אזרחית. כהונתו כשר נמשכה שנה אחת, לאחריה הוא נותר באופוזיציה עד לשנת 1995. בסמוך לסיום כהונתו בממשלה נבחר מיטשל ליושב ראש המפלגה הלאומית החדשה, בראשה עמד עת ניצחה בבחירות בשנת 1995.

משנת 1995 ועד 2008 עמד מיטשל בראשות ממשלת גרנדה, בעקבות ניצחונות נוספים בבחירות שנערכו בשנים 1999 ו-2003. בין השנים 1995–1999 הוא החזיק בתיקים שונים בממשלתו, ובהם: השר לביטחון לאומי, שר החוץ, שר האוצר, שר המסחר ותעשייה, שר לענייני הסברה והשר לענייני האיים קאריקו ופטיט מרטיניק. ברבים מתפקידים אלו הוא נותר בכהונתו לאחר ניצחון המפלגה בשנת 1999 בכל 15 מחוזות הבחירה. ניצחון סוחף זה היה היחיד מסוגו מאז עצמאותה של גרנדה והביא לראשונה בתולדות המדינה לבחירה מחדש של ראש ממשלה מכהן.

ב-2003 ניצחה שוב המפלגה הלאומית החדשה, אך הפעם ברוב דחוק של 8 מ-15 מחוזות בחירה. בכהונתו השלישית בתפקיד הוסיף מיטשל לעמוד בראש מספר משרדים בממשלתו.

מלבד תפקידיו הממלכתיים, מיטשל נבחר במהלך השנים למגוון תפקידים ובשנים 1998 ו-2004 הוא נבחר ליושב ראש הקהילייה הקריבית. במסגרת הארגון הוא משמש משנת 1995 כאחראי על תחומי המדע, הטכנולוגיה והפיתוח. כמו כן הוא ייסד במסגרתו את ועדת המשנה לראשי ממשלה לקידום ספורט הקריקט, בראשה הוא עומד.

תפקידים נוספים בהם החזיק מיטשל כוללים את היותו יושב ראש מועצת השרים של איגוד המדינות הקריביות (1996–1997), יושב ראש מועצת המנהלים של הבנק הקריבי לפיתוח (1997–1998), וכן יושב ראש ארגון המדינות הקריביות המזרחיות (2000–2002). בשנת 2004 מונה מיטשל למועצה המייעצת למלכת בריטניה.

בבחירות שנערכו ב-8 ביולי 2008 הובסה מפלגתו של מיטשל על ידי מפלגת האופוזיציה הראשית, המפלגה הלאומית-דמוקרטית, ולמחרת הוחלף בתפקידו כראש ממשלה על ידי טילמן תומאס. מיטשל המשיך בתפקידו כמחוקק, ועמד בראש האופוזיציה.

ב-20 בפברואר 2013 שב מיטשל לכהן כראש ממשלה עד לסיום תפקידו ב-24 ביוני 2022, אז הוחלף בדיקון מיטשל.

מיטשל נשוי ואב לבן.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20080515223431/http://un.cti.depaul.edu/public/Grenada/3/English/ קורות חייו], באתר הרשמי של משלחת גרנדה לארגון האומות המאוחדות

קטגוריה:בוגרי אמריקן יוניברסיטי
קטגוריה:ראשי ממשלות
קטגוריה:פוליטיקאים גרנדים
קטגוריה:שרי חוץ
קטגוריה:שרי אוצר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת איי הודו המערבית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הווארד
קטגוריה:ילידי 1946
יוהאן באייר

אוריון באורנומטריה של באייר]]
יוהאן באייר (גרמנית: Johann Bayer; 1572 – 7 במאי 1625) היה אסטרונום ועורך דין גרמני.

== ביוגרפיה ==
יוהאן באייר נולד בריין, בוואריה. בשנת 1592 החל את לימודי הפילוסופיה באינגולשטאדט. מאוחר יותר עבר לאאוגסבורג כדי להתחיל את עבודתו כעורך דין, עד שבסוף הפך להיות היועץ המשפטי של העיר, תפקיד שהחזיק בו עד מותו.

התעניינותו באסטרונומיה החלה בזמן שהותו באאוגסבורג. הוא מפורסם בעיקר בזכות אטלס הכוכבים שלו, "אורנומטריה", אשר פורסם ב-1603, והיה האטלס הראשון לכסות את כל השמיים. מלבד זאת, באייר הכניס לשימוש מערכת חדשה של שמות כוכבים, אשר הפכה להיות מוכרת כ"ציון באייר", וכן הגדיר חלק מקבוצות הכוכבים המודרניות.

מכתש באייר על הירח קרוי על שמו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אסטרונומים גרמנים
קטגוריה:עורכי דין גרמנים
קטגוריה:ילידי 1572
קטגוריה:נפטרים ב-1625
יהודית אורנשטיין

[[אהרן אלקינד מרים את יהודית אורנשטיין בחוף תל אביב, 1923]]
תמונה לכבוד הצגת הבכורה של האופרה "תאיס" בתל אביב במאי 1948. אורנשטיין בשורה הראשונה משמאל
יהודית אורנשטיין (11 בדצמבר 1911 - 12 באפריל 2008) הייתה רקדנית, כוריאוגרפית, מבקרת מחול ומורה למחול ישראלית.

==ביוגרפיה==
אורנשטיין נולדה ליעקב אורנשטיין, אדריכל, ולמרגלית לבית אופנהיימר, כוריאוגרפית, באינסברוק שבאוסטריה. ליהודית הייתה אחות תאומה, שושנה.
אביה גויס לצבא האוסטרי ושירת כקצין, אמה, מרגלית, עברה עם בנותיה לבית הוריה בווינה בה הייתה להם חנות אופטיקה מפוארת. בגיל שש נולד האח הצעיר דוד.
האב עלה לבדו לארץ ישראל בשנת 1920 ושכנע את האם להצטרף אליו.
המשפחה עלתה לארץ ישראל בשנת 1921. מרגלית אורנשטיין פתחה את הסטודיו הראשון למחול מודרני ישראל בארץ ישראל ב-1922 ברחוב אחד העם 42 בתל אביב ובו לימדו האחיות.
מאוחר יותר נפתחו גם סניפים גם בחיפה ובירושלים.
יהודית ושושנה הופיעו כצמד "האחיות אורנשטיין" בהצלחה רבה. יהודית הקימה להקת מחול עם המפיקה עליזה טרי ויהודית הרמן ומאוחר יותר הצטרף אליהן עודד טירם.
אורנשטיין חיברה כוריאוגרפיות לאופרה הישראלית, עסקה בחקר המחול, כתבה ביקורות על הופעות מחול בעיתונים "דבר" ו"הארץ" ועסקה בהוראה. היא הקימה את הסמינר הראשון למורות בתל אביב וניהלה את מגמת המחול בבית הספר לאמנויות רננים. כן הייתה חברה במועצה הראשונה לתרבות.

כמורה ידעה אורנשטיין לקרב למחול גם מי שלא היו תלמידי מחול ולא ראו בו מקצוע לעתיד. גישתה להוראת מחול לחובבים הייתה מקורית וייחודית; שיעוריה בסטודיו ברחוב אחד העם בתל אביב היו שילוב של יסודות הבלט הקלאסי, תנועה חופשית ומחול יוצר ומשכו אליהם אנשים שונים, צעירים ומבוגרים. 

בין תלמידיה הרבים נמנים הפנטומימאים הידועים סמי מולכו וחנוך רוזן.

אורנשטיין הייתה נשואה שלוש פעמים. בעלה הראשון היה שחקן תיאטרון האהל. בעלה השני, שלמה בן דוד, היה גרפיקאי וצלם, ולשניים נולדו נעמי בן דוד, רקדנית ומשוררת והאמן ארנון בן דוד. אורנשטיין היא דודתה של מבקרת המחול גבי אלדור.
לאחר נישואיה לכנר סמואל פבזנר עברה להתגורר בניו יורק.

יהודית אורנשטיין נפטרה בגיל 96 בביתה בניו יורק.

== לקריאה נוספת ==
* גבי אלדור, ואיך רוקד גמל? תל אביב: רסלינג, 2011.

==קישורים חיצוניים==

* גבי אלדור, 
* 
* 
* 

קטגוריה:ישראליות ילידות אוסטריה
קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:נשות העלייה השלישית
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:כוריאוגרפיות ישראליות
קטגוריה:כוריאוגרפים ישראלים
קטגוריה:מבקרי מחול ישראלים
קטגוריה:רקדניות ישראליות
קטגוריה:מהגרות מישראל לארצות הברית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2008
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
כיכר ונציה

הויטוריאנו. ארמון ונציה בשמאל התמונה.]]
המון עם צופה במוסוליני בכיכר ונציה כאשר הכריז שאתיופיה היא איטלקית.
כיכר ונציה או פיאצה ונציה (באיטלקית: Piazza Venezia) היא כיכר במרכז רומא, הקרויה על שם ארמון ונציה הסמוך לה.

הכיכר נמצאת לרגלי גבעת הקפיטולין בסמוך לפורום רומאנום, ולאנדרטת ויטוריו אמנואלה השני (ה"ויטוריאנו").
== מבנה הכיכר ==
הכיכר מהווה למעשה את הכיכר המרכזית של רומא כיום ונמצאת באזור בו היה ממוקם בעת העתיקה שדה מרס. היא מקושרת בויה דל קורסו לפיאצה דל פופולו, בויה דיי פורי אימפריאלי לקולוסיאום ובויה דל פלבישי למרכז רומא.

על אף מיקום הכיכר במרכז צירי תחבורה ראשיים (מפגש הויה דל קורסו עם הויה דיי פורי אימפריאלי בכיכר אין רמזורים. אמנם התחבורה הפרטית מוגבלת באזור אך כאשר נדרשת ניתוב התנועה עולה על דוכן במרכז הכיכר שוטר המכוון את התנועה ועושה זאת בתנועות ידיים אופייניות, המושכות את ציבור התיירים לצלם את עבודתו המקצועית בתור מנצח לכאורה על תנועת כלי הרכב. 

הכיכר שימשה מוקד לאסיפות עם בימי שלטונו של בניטו מוסוליני אשר קבע בארמון ונציה את מקום מושבו. נאומיו בפני ההמונים בכיכר הועברו לכל רחבי איטליה באמצעות הרדיו הציבורי ושודרו באמצעות רמקולים חזקים בכיכרות האחרים לתרועות ההמונים ובארגון חברי המפלגה הפשיסטית. היה זה אחד האירועים החשובים אשר השפיעו על דעת הקהל באיטליה לקראת היציאה לכיבושים של אתיופיה ולכניסה למלחמת העולם השנייה.

==קישורים חיצוניים==

ונציה
אנדרטת ויטוריו אמנואלה השני

אנדרטת ויטוריו אמנואלה השני
ממוזער
האנדרטה הלאומית לוויטוריו אמנואלה השני (באיטלקית: Monumento Nazionale a Vittorio Emanuele II) המכונה גם מזבח המולדת (Altare della Patria - "אלטארה דלה פאטריה") או "הוויטוריאנו" ("Il Vittoriano" - "איל ויטוריאנו") היא אנדרטה הממוקמת במרכז העיר רומא בירת איטליה לכבודו של מלכה הראשון של איטליה המאוחדת - ויטוריו אמנואלה השני.

האנדרטה, הממוקמת בין כיכר ונציה לגבעת הקפיטולין, תוכננה על ידי ג'וזפה סאקוני, ופסליה נבנו על ידי פסלים מכל רחבי איטליה. אבן הפינה הונחה בשנת 1885 והאנדרטה הושלמה בשנת 1925.

האנדרטה בנויה שיש לבן שהובא מבוטיצ'ינו שבברשה, וכוללת גרם מדרגות רחב המוביל לראש האנדרטה, בה מבנה המוקף עמודים מהסדר הקורינתי ופסלים רבים. במרכז גרם המדרגות של האנדרטה פסל רכוב של ויטוריו אמנואלה, ובשני צדדי המבנה שני פסלים של האלה ויקטוריה בראש שתי קוודריגות.

רוחבו של המבנה 135 מטרים, גובה המבנה עצמו 70 מטרים, וגובהו הכולל של המבנה עד לראש פסלי האלה ויקטוריה - 81 מטרים.

==קבר החייל האלמוני==
ממוזער
באנדרטה נמצא קבר החייל האלמוני של איטליה וכן אש תמיד. הקבר הוצב באנדרטה בעקבות החללים הרבים של מלחמת העולם הראשונה בהצעתו של הגנרל ג'וליו דוהט. באנדרטה נטמנה גופתו של חייל אלמוני, שנבחרה על ידי מריה ברגאמאס, אם שכולה מגררדיסקה ד'איסונזו מבין 11 גופות של חיילים אלמונים. גופת בנה היחיד של מריה, שנפל במלחמה, מעולם לא נמצאה, ומריה נבחרה לייצג את האמהות השכולות של איטליה בבחירת החלל. בטקס שנערך בנובמבר 1921 הובאה הגופה מאקוויליה ונטמנה באנדרטה.

==מחלוקות סביב הקמת האנדרטה==
הקמת האנדרטה עוררה מחלוקת ציבורית באיטליה, מאחר שלצורך הקמת האנדרטה נערכה חפירה נרחבת בגבעת הקפיטולין שהקטינה את שטח הגבעה, וכמו כן נהרס רובע שלם של העיר שנבנה בימי הביניים על מנת לפנות מקום לאנדרטה. 
מבנה האנדרטה הבולט עורר בעצמו ביקורת, בטענה שהוא פוגם באופייה של העיר רומא ובנופה (ניתן לראות את האנדרטה מכל רחבי העיר, הן בשל גודלו, והן בשל צבעו הלבן הבולט. תושבי רומא נוהגים לקרוא לאנדרטה, בשל צורתה בשם "זופה אינגלז" (מרק אנגלי), "עוגת החתונה" או "השן התותבת". חיילים אמריקאים אשר שחררו את העיר בשנת 1944 כינו את האנדרטה "מכונת הכתיבה". 

על אף הביקורת הרבה סביב צורתה, הפכה האנדרטה לאתר תיירות פופולרי.

==גלריה ==
<gallery>
קובץ:RomaAltarePatriaTramonto.jpg
קובץ:Veup(1).jpg|דגם גבס של הקוודריגה, מעשה ידי קרלו פונטנה ופאולו ברטוליני
קובץ:Monument to Vittorio Emanuele II-2.jpg|פסל ארד של ויטוריו אמנואלה השני
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://maps.google.com/maps?q=rome&ll=41.894710,12.482722&spn=0.006584,0.009978&t=k&hl=en תצלום אוויר של האנדרטה, באתר גוגל מפות]
* [http://www.quirinale.it/simboli/vittoriano/a_Vittoriano.htm תצלומי האנדרטה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ויטוריו אמנואלה השני
קטגוריה:איטליה: סמלים לאומיים
קטגוריה:קמפיטלי
אהרון קלוג

אהרון קלוג (באנגלית: Aaron Klug; 11 באוגוסט 1926 – 20 בנובמבר 2018) היה כימאי וביופיזיקאי יהודי בריטי יליד ליטא, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1982 על פיתוח מיקרוסקופ האלקטרונים הקריסטלוגרפי.

==קורות חיים==
אהרון קלוג נולד בליטא לשני הורים יהודיים, לזאר ובלה. בשנת 1928 עבר עם הוריו לדרבן שבדרום אפריקה, שם גדל. בהמשך, למד קלוג באוניברסיטאות ביוהנסבורג ובקייפטאון והחל את לימודיו ברפואה, אך עבר לכימיה ומשם ללימודי פיזיקה ומתמטיקה, וסיים תואר במדעים. מאוחר יותר למד באוניברסיטת קייפטאון קריסטלוגרפיה. לאחר סיום לימודיו, נשאר עוד וניתח תוצאות של קריסטלוגרפיה באמצעות קרני X של תרכובות אורגניות.

בין 1949 ל-1953 הוא השלים דוקטורט, בטריניטי קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג'. תחילה ניסה להתקבל למעבדה של מקס פרוץ וג'ון קנדרו, אולם לא היה שם מקום. על כן למד במעבדה של דאגלס הארטרי (Douglas Hartree). עם סיום הדוקטורט הוא עבר לקולג' בירקבק שבאוניברסיטת לונדון, לעבוד במעבדה של ג'ון דזמונד ברנל יחד עם רוזלינד פרנקלין, עמה עבד על וירוס מוזאיקת הטבק. בעבודות על הווירוס, חקר מבנים שקשורים ל-RNA ול-DNA והיה מהראשונים ששילבו שימוש בקרני X ובמיקרוסקופ אלקטרונים קריסטלוגרפי כדי לפענח מאקרומולקולות. קלוג מצא כיצד המולקולות מתגבשות וכן כיצד בנוי הכרומטין, כולל הנוקלאוזומים הקשורים אליו. בעזרת מחקריו, עזר קלוג לפתח את הביולוגיה המבנית.

ב-1962 עבר קלוג למכון הביולוגיה המולקולרית (MRC) באוניברסיטת קיימברידג', אותו ניהל בשנים 1986–1996.
לאורך השנים, השתמש קלוג בשיטות שונות, בהן קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן, מיקרוסקופיה והדמיה מבנית, לצורך פיתוח מיקרוסקופ אלקטרונים קריסטלוגרפי, הישג עליו זכה בפרס נובל לכימיה. מיקרוסקופ אלקטרונים קריסטלוגרפי בונה מאוסף של תמונות דו-ממדיות של גביש, המצולמות מכיוונים שונים, תמונה תלת-ממדית שלו.

ב-1988, קיבל תואר אבירות, וב-1995 הצטרף כחבר במסדר ההצטיינות הבריטי. בשנים 1995–2000 נבחר להיות נשיא החברה המלכותית.

בישראל קרויים על שמו רחוב אהרון קלוג בראשון לציון, ומרכז אהרון קלוג למחקר משולב של המבנה הביומולקולרי ותפקודו באוניברסיטת בן-גוריון.

נפטר בקיימברידג' ב-20 בנובמבר 2018. היה נשוי לליבה בוברו (Liebe Bobrow) ולהם שני בנים. נכדו, ד"ר יואל קלוג, הוא בוגר המחלקה למדעים ביו-מולקולריים במכון ויצמן למדע, ונכון ל-2018, פוסט-דוקטורנט במחלקה לפתולוגיה של אוניברסיטת אוקספורד.

==קישורים חיצוניים==

* [https://nobel.anumuseum.org.il/persona/קלוג-אהרון/ אהרון קלוג], אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר בית התפוצות
* [http://www.webofstories.com/play/16940 אהרון קלוג מספר את סיפור חייו ב-Web of Stories] 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים בריטים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים יהודים בריטים
קטגוריה:נשיאי החברה המלכותית
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:בריטים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:חברים במסדר ההצטיינות
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מהגרים לממלכה המאוחדת
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויטווטרסראנד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קייפטאון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1926
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2018
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
גאורגיוס אגריקולה

גאורגיוס אגריקולה (Georgius Agricola) (24 במרץ 1494 - 21 בנובמבר 1555) היה רופא מחוזי באחד מאזורי המכרות החשובים בגרמניה. בשל גישתו המדעית נחשב אגריקולה לאבי התורה של חקר המינרלים - המינרלוגיה. 

שמו האמיתי היה גאורג באואר (Georg Bauer), ואגריקולה הוא כינויו בלטינית (Bauer בגרמנית פירושו איכר, מילה המקבילה למילה אגריקולה בלטינית). הוא גילה שמחלות מסוימות, הנפוצות אצל הכורים, נגרמות מתנאי העבודה הגרועים ששררו באותם הימים במכרות. תגלית זו הטרידה אותו מאוד, אך לא היה באפשרותו לעשות דבר לשינוי המצב.

בהיותו קרוב כל כך למכרות, החל אגריקולה להתעניין בסלעים ובמינרלים, מתוך כוונה למצוא ביניהם חומרים שיוכלו לשמשו למטרות רפואיות. במהלך חיפושיו אחר סלעים ומינרלים ערך אגריקולה ביקורים רבים במכרות, נפגש עם כורים ולמד להכיר את בעיותיהם. הוא פרסם ספרים אחדים על סלעים ומינרלים, שאחד מהם שימש מקור מידע עיקרי לחוקרים, לכורים ולמעבדי מתכות במשך כמאתיים שנה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:מדענים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מדענים גרמנים
קטגוריה:רופאים גרמנים
קטגוריה:מינרלוגים
קטגוריה:ילידי 1494
קטגוריה:נפטרים ב-1555
אבלינו (נפה)

נפת אבלינו (באיטלקית: Provincia di Avellino) היא נפה במזרחו של מחוז קמפאניה שבדרום איטליה. הנפה משתרעת על שטח של 2,791 קמ"ר, ובשנת 2007 התגוררו בה 438,006 נפש. בירתה של הנפה בעיר אבלינו. 

הנפה גובלת בנפת בנוונטו בצפון-מערב, בנפת פוג'יה במחוז פוליה בצפון-מזרח, בנפת פוטנצה במחוז בזיליקטה בדרום-מזרח, בנפת סלרנו במחוז קמפאניה בדרום, ובנפת נאפולי במחוז קמפאניה במערב.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קמפניה: נפות
קזרטה (נפה)

נפת קזרטה (באיטלקית: Provincia di Caserta) היא נפה בצפונו של מחוז קמפניה שבדרום איטליה.

==היסטוריה==
שטחה של הנפה חופף פחות או יותר לשטחה של נפת "טֶרָה דִּי לָבוֹרוֹ" ( Terra di Lavoro, "ארץ עבודה"). נפת טרה די לבורו התקיימה בממלכת סיציליה, בממלכת נאפולי, בממלכת שתי הסיציליות ובממלכת איטליה. בשנת 1840 התגוררו בה 8.845 נפש. בירת הנפה עד 1818 הייתה קפואה, ומאז הבירה היא קזרטה.

מכיוון שבנפה זו היה ריכוז גבוה של מתנגדים לפאשיזם, החליט בניטו מוסוליני בשנת 1927 לפרק את הנפה ולהעביר את האזורים שתחת אחריותה לנפות שונות חדשות. אחרי תום מלחמת העולם השנייה, הוחלט על הקמתה מחדש של הנפה, והיא כוללת את כל השטחים שהיו שייכים ל"טרה דל לאבורו" למעט שטח קטן המשתייך כיום ללאציו. 
,Sally D'Aragona, moglie del pastore Samuele Barletta e tradita 
<gallery>
Provincia Terra di Lavoro.png|נפת טרה די לאבורו בממלכת שתי הסיציליות בשנת 1860 באדום 
Provincia di Terra di Lavoro (Due Sicilie).svg| נפת טרה די לאבורו בממלכת שתי הסיציליות בשנת 1860

</gallery>

==גאוגרפיה==
נפת קזרטה משתרעת על שטח של 2,639 קמ"ר. בשנת 2007 התגוררו בה 881,943 נפש. בירתה של הנפה היא העיר קזרטה. 

הנפה גובלת בנפת לאטינה ובנפת פרוזינונה במחוז לאציו בצפון-מערב, בנפת איסרניה ובנפת קמפובאסו במחוז מוליזה בצפון, בנפת בנוונטו במחוז קמפאניה במזרח, בנפת נאפולי במחוז קמפאניה בדרום. במערבה גובלת הנפה בים הטירני.

נפת קזרטה מוזכרת בסדרת הטלוויזיה "הסופרנוס", כמקום מוצאה של הדמות ג'ניפר מלפי, הפסיכיאטרית של טוני סופרנו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קמפניה: נפות
ארמון ונציה

ארמון ונציה
ארמון ונציה (באיטלקית: Palazzo Venezia - "פאלאצו ונציה") הוא ארמון במרכז רומא בירת איטליה. הארמון נמצא צפונית לגבעת הקפיטולין ובסמוך לויטוריאנו. הארמון שימש כשגרירות הרפובליקה של ונציה בכס הקדוש, ומכאן שמו הנוכחי.

==היסטוריה==
הארמון הוקם בשנת 1455 והיה מבנה הרנסאנס הראשון שנבנה ברומא, אף שהמגדל המתנשא בראש הארמון בנוי בסגנון ביניימי. האבנים מהם נבנה הארמון "נחצבו" מהקולוסיאום הסמוך (דבר שהיה מקובל ברומא בתקופת הרנסאנס). הארמון נבנה עבור הקרדינל פייטרו בארבו הונציאני, לימים האפיפיור פאולוס השני בשם ארמון סן מרקו, אשר בנה את הארמון בסמוך לויה דל קורסו הסמוכה - שהיה הרחוב הראשי של רומא בימי הביניים והרנסאנס.

בתקופת כהונתו של האפיפיור פיוס הרביעי הוענק הארמון, שהיה קודם לכן ארמון מגורים אפיפיורי, לרפובליקת ונציה כשגרירות. במהלך המאה ה-19 הפך המבנה לשגרירות האימפריה האוסטרו הונגרית אל כס הקדוש.

בשנת 1917 המבנה הועבר לבעלות ממשלת איטליה, שופץ והפך למשרד ממשלתי. בתקופת שלטונו של בניטו מוסוליני הארמון שימש כמשרדו, והוא נהג לנאום ממרפסת הארמון להמונים שהתכנסו בכיכר ונציה הסמוכה.

כיום משמש המבנה כמוזיאון המציג חפצי אמנות שונים ובהם כלי חרס, שטיחי קיר, ופסלים החל משלהי האימפריה הרומית ועד תקופת הרנסאנס.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://maps.google.com/maps?hl=en%7C&t=k&ll=41.895972,12.481171&spn=0.002468,0.005032&om=1 תצלום לוויין של הארמון, באתר גוגל מפות]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ונציה
ניקול ואידיסובה

ניקול ואידיסובה (בצ'כית: Nicole Vaidišová, תעתיק: ניקול ואידישובה; נולדה ב-23 באפריל 1989) היא שחקנית טניס צ'כית, דורגה בעבר, במקום 7 בעולם בדירוג ה-WTA.
== קריירה ==
במאי 2006 העפילה לחצי גמר אליפות צרפת הפתוחה, ושלושה חודשים מאוחר יותר, באוגוסט 2006, נכנסה לראשונה לרשימת עשר הטניסאיות הטובות בעולם, כשהיא בת 17 בלבד.

בשנת 2007 העפילה לחצי גמר אליפות אוסטרליה הפתוחה. החל מראשית 2008 ירד כושר המשחק של ואידיסובה באופן משמעותי והיא החלה להידרדר בדירוג העולמי. בין היתר בעקבות זאת פרשה מנבחרת צ'כיה ולא הגיעה למפגש נגד נבחרת ישראל בפלייאוף גביע הפדרציה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://sports.espn.go.com/sports/tennis/players/profile?playerId=373 ניקול ואידיסובה], באתר ESPN

קטגוריה:טניסאיות צ'כיות
קטגוריה:ילידות 1989
חנה הירש

חנה הירש (5 באפריל 1933 - 28 בפברואר 1994) הייתה היועצת המשפטית של משטרת ישראל (1974–1991) והקצינה הראשונה בדרגת ניצב.

== חייה ==
הירש נולדה ברחובות וגדלה בכפר ביל"ו. אביה, יצחק חסקין, היה גזבר הסתדרות העובדים הכללית. היא למדה ביסודי בבית הספר לילדי עובדים ברחובות. בסיום לימודיה התיכוניים, בתיכון חדש בתל אביב, הייתה הירש פטורה משירות צבאי עקב נכות אך החלה לעבוד בשירות הביטחון הכללי. לאחר מכן החלה בלימודי משפטים בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה בתל אביב והוסמכה לעריכת דין בשנת 1961, לאחר שהתמחתה אצל עורכי הדין ישראל לוין, שופט בדימוס, ויעקב בר-אור, פרקליט מחוז תל אביב.

בשנת 1962 התגייסה הירש למשטרת ישראל והחלה לשרת כעוזרת ליועץ המשפטי. בין השנים 1969–1972 שימשה יועצת לענף החקירות במחוז תל אביב והייתה לאישה הראשונה בעלת דרגת סגן ניצב.

בשנת 1974 מונתה הירש ליועצת המשפטית של משטרת ישראל ומשרד המשטרה ובסוף 1974 הועלתה לדרגת ניצב משנה. כהונתה נמשכה עד לפרישתה, במשך 17 שנים ותחת כהונתם של ארבעה שרי משטרה ושישה מפקחים כלליים. באפריל 1977 היא הייתה לאישה הראשונה לקבל דרגת תת-ניצב ובשנת 1989 מונתה על ידי המפכ"ל דוד קראוס, במקביל לתפקידה, לנשיאת בית הדין המשטרתי לערעורים והייתה לקצינה הראשונה בדרגת ניצב. בתקופתה הגדיל מערך הייעוץ המשפטי של המשטרה את היקף פעילותו ומספר עורכי הדין בו הוכפל. לשכתה התייחדה בהיותה מורכבת לאורך מרבית התקופה מנשים בלבד.

לאחר נישואיה בראשית 1953, עברה עם בעלה, שאול הירש, להתגורר באילת והייתה מתושבי העיר הראשונים (בשנים 1953–1955). אם לשני בנים, ד"ר גדעון הירש, שהיה מנכ"ל הוועד למלחמה באיידס ועו"ד ארנון הירש.

ב-28 בפברואר 1994 שמה הירש קץ לחייה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצינות משטרה בדרגת ניצב
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:מתאבדות ישראליות
קטגוריה:יועצות משפטיות ישראליות
קטגוריה:יועצים משפטיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית חינוך רחובות
קטגוריה:בוגרות תיכון חדש
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:בוגרות בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה
קטגוריה:בוגרי בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:כפר ביל"ו: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1994
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
לצ'ה (נפה)

נפת לצ'ה (באיטלקית: Provincia di Lecce) היא נפה בדרומו של מחוז פוליה שבאיטליה.

הנפה משתרעת על שטח של 2,759 קמ"ר, בשנת 2007 התגוררו בה 806,044 נפש ובירתה היא העיר לצ'ה. היא גובלת בנפת ברינדיזי בצפון-מזרח, בנפת טאראנטו בצפון-מערב בים האדריאטי במזרח ובים היוני בדרום-מערב.

==ראו גם==
* מצר אוטרנטו

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:פוליה: נפות
אמנות ספריי

אמנות ספריי היא אמנות רחוב הנעשית בעזרת פחיות ספריי צבע.
ציור בספריי צבע
פרט לגרפיטי, הנעשה על קירות ברחבי העולם, נוצרה אומנות חדשה ומודרנית המשתמשת באותו המדיום, בספריי צבע.<br>
אמנות זו החלה בדרום אמריקה לפני כשלושים שנה. כיום ניתן למצוא אמני ספריי בכל העולם. ניתן לראות אותם כורעים על ברכיהם, במרכזים תיירותיים ומציירים בנוכחות קהל, ציורי אינסטנט.

הנושאים המצוירים בדרך כלל על ידי ציירי הספריי הם ציורי חלל, מדע בדיוני, פנטזיה וציורי נוף.<br>
היצירה נעשית באמצעות התזה של שכבות צבע ויצירת מרקמים על ידי גילוי השכבות בטכניקות שונות, הנעזרות בעיקר בידיים, ובעזרת סוגים שונים של ניירות, וכן בעזרת חפצים שונים ואקראיים.

הציור נעשה בעיקר על מצע של נייר או פלטות עץ, אך ניתן לצייר על כל משטח חלק ואטום (שאינו סופג את הצבע), כמו מתכת, פלסטיק, גבס וכדומה. 
== אמנות ספריי בישראל==
ציור בסוכנות הנסיעות "מצדה"
בישראל התפתחה אומנות הספריי כאמנות רחוב המשתמשת בגרפיטי. אמנים רבים - לדוגמה דורון וינר, רמי מאירי ועדי סנד - ציירו בתוך ועל בניינים רבים, בעיקר בתל אביב. ציורים אלו הפכו לחלק מדמותה של העיר כעיר מודרנית הפתוחה לסוגים שונים של אמנות. 

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.masterspray.com אתר של אומן הספריי רוני חקלאי]

קטגוריה:אמנות חזותית
קטגוריה:תרבות רחוב
פוג'ה (נפה)

נפת פוג'ה (באיטלקית: Provincia di Foggia) היא נפה בצפונו של מחוז פוליה שבאיטליה. הנפה משתרעת על שטח של 7,191 קמ"ר, ובשנת 2006 התגוררו בה 686,343 נפש. בירתה של הנפה היא העיר פוג'ה. היא גובלת בנפת קמפובאסו במחוז מוליזה, בנפת בנוונטו במחוז קמפניה, בנפת אבלינו במחוז קמפניה, בנפת פוטנצה במחוז בזיליקטה, בנפת בארי במחוז פוליה ובים האדריאטי ממזרח.

==ראו גם==
* יהודי סן ניקנדרו
יהודי סן ניקנדרו עם ה[[חיילים היהודים מארץ ישראל - 1945]]

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פוליה: נפות
בארי (נפה)

נפת בארי (באיטלקית: Provincia di Bari) היא נפה במזרחו של מחוז פוליה שבאיטליה. הנפה משתרעת על שטח של 5,139 קמ"ר, וחיים בה כ-1,594,109 נפש ובירתה היא העיר בארי.

היא גובלת בנפת מטרה ובנפת פוטנצה במחוז בזיליקטה במערב, בנפת פוג'יה במחוז פוליה בצפון, בנפת טאראנטו ובנפת ברינדיזי במחוז פוליה בדרום ובים האדריאטי. מנקודת מבט דמוגרפית, לאחר העשור 1951–1961 בו המטרופולין בארי רשם את הגידול הגדול ביותר, ומושך את אוכלוסיית כל הארץ, חלה האטה ניכרת במגמה זו החל משנות השמונים. בעשור 1981–1991 הדינמיקה התהפכה, כמו באזורי המטרופולין בצפון איטליה: העיר בארי איבדה חלק מאוכלוסייתה, בעוד שהעיריות באזורים הסמוכים ממשיכות במגמת הצמיחה, שהחלה כבר בשנות השבעים.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליה: נפות
קטגוריה:איטליה: נפות לשעבר
מנואל דה אלמיידה

מנואל דה אלמֶידָה (בפורטוגזית: Manuel de Almeida; 1580, יזאו, פורטוגל - 1646, גואה, תת-היבשת ההודית) היה מיסיונר פורטוגזי. בגיל צעיר הצטרף דה אלמיידה למסדר ישו והפליג להודו כמיסיונר. מסופר כי בשנותיו במזרח הוא גם ביקר באתיופיה, באריתריאה ובאגם טאנה, שם בנה מספר כנסיות ומנזרים, בפרט באיים הקטנים של האגם.

ב-1622, בחר ראש מסדר ישו באלמיידה לשמש כשגריר אצל סוסניוס, קיסר אתיופיה. הקיסר קיבל אותו בסבר פנים יפות ובחצרו גברה השפעת הישועים הפורטוגזים, שבשיאה המרתו הדתית של הקיסר לאמונה הקתולית. פרצה מלחמת אזרחים. יורשו של סוסניוס, פאסילידס הגלה את אלמיידה, יחד עם חבריו למסדר, לפרמונה שבמחוז תיגראי. לבסוף גם גירש אותם מקיסרות אתיופיה ב-1632. עם חזרתו לגואה, לאחר 13 שנות היעדרות, הוא מונה על ידי המסדר כאב מנזר וכאינקוויזיטור. הוא מת בגואה ב-1646.

בהסתמך על ניסיונו הוא ועל כתביהם של מיסיונרים שקדמו לו, דוגמת פדרו פאיש, כתב דה אלמיידה על ההיסטוריה של אתיופיה בחיבורו Historia de Etiopía a Alta ou Abassia. תוכן נבחר מחיבורו זה תורגם לאנגלית בידי ס. פ. בקינגהאם וג'.וו.ב. הטינגפורד ופורסם בספר Some Records of Ethiopia, 1593-1646 שיצא לאור בלונדון ב-1954, בידי הוצאת "Hakluyt Society". דה אלמיידה העיד כי בימיו יהודי אתיופיה דיברו עברית:

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מיסיונרים
קטגוריה:תולדות ביתא ישראל
קטגוריה:אתיופיה: נצרות
קטגוריה:ילידי 1580
קטגוריה:נפטרים ב-1646
טאראנטו (נפה)

נפת טאראנטו (באיטלקית: Provincia di Taranto) היא נפה במחוז פוליה שבאיטליה. הנפה משתרעת על שטח של 2,436 קמ"ר, ובשנת 2005 התגוררו בה 580,418 נפש. בירתה של הנפה בעיר טאראנטו, והיא גובלת בנפת מטרה במחוז בזיליקטה במערב, בנפת בארי במחוז פוליה בצפון, בנפת ברינדיזי במחוז פוליה במזרח, בנפת לצ'ה במחוז פוליה בדרום-מזרח ובים היוני בדרום.

==ראו גם==
* מפרץ טאראנטו

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פוליה: נפות
טוני מקאלפין

טוני ג'ף מקאלפין (באנגלית: Tony Jeff MacAlpine, נולד ב-29 באוגוסט 1960 בספרינגפילד, מסצ'וסטס), גיטריסט וקלידן אמריקני. רוב הקריירה שלו עבד לבד, אם כי עבד עם אמנים אחרים כסטיב ואי, ויני מור, מארק בואלס, ויטאלי קופרי ולהקות כדוגמת Planet X ו-CAB.

==ביוגרפיה==
מקאלפין היה קלידן וכנר מוזיקה קלאסית טרם החל ללמוד נגינה בגיטרה, והוא מנגן בקלידים באלבומיו. אחד מהשפעותיו המוזיקליות הבולטות ביותר הוא פרדריק שופן (והתקופה הרומנטית בעיקר), והוא מרבה להשתמש בחיבוריו המוזיקליים באלבומי הסולו שלו.

מקאלפין עזר להשפיע על מוזיקת המטאל הנאו-קלאסי בסוף שנות ה-80 ונודע בזכות המוזיקה האינסטרומנטלית שלו ששילבה בין סגנונות השרדינג, בלוז ופיוז'ן. 

בהמשך ליווה מקאלפין את הקלידנים ויטאלי קופרי ודרק שריניאן (לשעבר מלהקת דרים ת'יאטר) וכן את הגיטריסטים ויני מור וג'ואי טאפולה.

בשנים האחרונות מלווה מקאלפין את סטיב ואי בסיבובי ההופעות שלו, כמו גם את הרכב G3 שואי חבר בו יחד עם ג'ו סטריאני בהופעות G3: Live in Denver, שבו הם הופיעו יחד עם ינגוויי מלמסטין ו-G3: Live in Tokyo, שבו הם הופיעו יחד עם ג'ון פטרוצ'י.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומי סולו===
* 1984 Demo 84
* 1986 Edge of Insanity
* 1987 Maximum Security
* 1992 Freedom to Fly
* 1993 Madness
* 1994 Premonition
* 1995 Evolution
* 1996 Violent Machine
* 1997 Live Insanity (אלבום הופעה חיה)
* 1999 Master of Paradise
* 2001 Chromaticity
* 2006 The Sharpnel Years (אלבום אוסף)

===עם להקת מקאלפין===
* 1990 Eyes of the World

===עם להקת Planet X===
* 2000 Universe
* 2002 Live from Oz (אלבום הופעה חיה)
* 2002 MoonBabies

===עם להקת CAB===
* 2000 CAB
* 2001 CAB 2
* 2003 CAB 4

===עם להקת Devil's Slingshot===
* 2007 Clinophobia

===עם להקת Ring of Fire===
* 2002 Burning Live Tokyo
* 2002 Dreamtower
* 2004 Lapse of Reality

===עם ויני מור===
* 1986 Mind's Eye
* 1999 The Maze

===עם ג'ואי טאפולה===
* 1987 Out of the Sun

===עם הרכב מ.א.ר.ס (טוני מקאלפין/טומי אלדרידג'/רוב רוק/טוני סרזו)===
* 1986 Project: Driver

===עם ויטאלי קופרי===
* 1999 VK3

===עם מארק בואלס===
* 2000 Ring of Fire
* 2002 Edge of the World

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:כנרים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאי מטאל נאו-קלאסי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
ברינדיזי (נפה)

נפת ברינדיזי (באיטלקית: Provincia di Brindisi) היא נפה במחוז פוליה שבאיטליה. הנפה משתרעת על שטח של 1,839 קמ"ר ובשנת 2005 התגוררו בה 402,831 נפש. בירתה של הנפה בעיר ברינדיזי. היא גובלת בנפת בארי בצפון, בנפת טאראנטו במערב, בנפת לצ'ה בדרום-מזרח ובים האדריאטי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פוליה: נפות
ג'ונפיי טאקיגוצ'י

קוהיי טאקיגוצ'י (ביפנית: 滝口順平 17 באפריל 1931 – 29 באוגוסט 2011), אשר ידוע בשם הבמה שלו ג'ונפיי טאקיגוצ'י, היה שחקן, מדבב (סאייו) וקריין ותיק ופופולרי ביפן.

== ביוגרפיה ==
טאקיגוצ'י נחשב לאחד מחלוצי המדבבים ביפן בשל קולו המיוחד. הוא החל לדבב בגיל 25 בתוכנית "הבוקר ג'י-מן", שם דיבב את כל הדמויות לבדו, כולל הדמויות הנשיות. עבודתו החשובה ביותר של טאקיגוצ'י הייתה הדיבוב של דוקורובה מ"יאטאמן". הוא דיבב גם את "פלפלון" ב"המפחידנים", ד"ר לוטון ב"מטרופוליס" (גרסת אנימה באורך מלא למטרופוליס של פריץ לאנג), ואת "הקוסמת באבא", הזקן הגדול של כוכב נאמק (גורו) ופורונגה, כולם מדרגון בול זי. כמו כן, דיבב ליפנית את הדמות של אביו של הומר סימפסון, אברהם ג'יי סימפסון ממשפחת סימפסון והשתתף בסרטים רבים נוספים.

בסוף ספטמבר 2007, הודה טאקיגוצ'י שכדי לשמר את איכות קולו, הוא צריך לעשן 50 פעם ביום.

עד גיל 80, ג'ונפיי קריין בתוכנית הרדיו הוותיקה בנושא טיולים, ודיבב פעם נוספת את דוקורובה מהגרסה החדשה של "יאטאמן". כמו כן, הוא חזר לדבב את הגורו של כוכב נאמק ב"דרגון בול קאי" ונשאר עד הופעתו האחרונה של הגורו.

ג'ונפיי נפטר בגיל 80 מסרטן הקיבה, בתאריך 29 באוגוסט 2011.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדבבים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1931
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2011
קשר אורגים

קשר אורגים
קשר אורגים (Sheet bend) הוא סוג של קשר, המשמש לחיבור חבלים שעוביים שונה זה מזה.

מקורו של שם הקשר הוא באריגה, בה חיבור של חבל בעובי שונה דרוש לבניית מרקמים של צבעים בבד. קשר אורגים אינו חזק במיוחד, ולעיתים נדרש קשר אורגים כפול.

אופן קשירת הקשר דומה לקשירת קשר ההצלה הפשוט, אך לעומתו יש לו חסרונות רבים - הוא יעיל רק ב-55% מהמקרים, ונוטה להשתחרר בקלות. 

==ראו גם==
*קשר אורגים כפול

==קישורים חיצוניים==

* [http://wiki.imga.org.il/index.php?title=קשר_אורגים קשר אורגים באנציקלופדיית הטיפוס]
*[http://www.zofim.org.il/scouting_info_item.asp?cat_id=71824&item_id=652864&principle=1 חיבור אורגים], באתר צופים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קשרים
נוריקו אוהארה

נוריקו אוהארה (ביפנית: 小原乃梨子; ) הייתה שחקנית ומדבבת יפנית.

== ביוגרפיה ==
נוריקו נולדה בטוקיו, יפן. היא נחשבת לאחת המדבבות הוותיקות ביפן שהתחילו לעבוד בתקופת התחלת הדיבוב היפני.
נוריקו דיבבה שלל תפקידים של ילדים, ונשים יפות. חלקם שהיו המפורסמים ביותר היו נובו (נוביטה נובי) מ"דורימון" ומנהיגת שלישיית הנבלים בסדרות "טיים בוקאן", כולל את דורונג'ו מ"יאטאמן" שכרגע היא מדבבת בגרסה החדשה.

בדיבוב סרטים זרים, נוריקו נודעת בתפקידים של בריז'יט בארדו, שירלי מקליין, ג'יין פונדה ועוד.

במרץ 2007,זכתה בפרס למפעל חיים בטקס הראשון של פרסי הדיבוב.

בנה אטסו טובה הוא אנימטור.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מדבבות יפניות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יפניות
קטגוריה:יפניות שנולדו ב-1935
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1935
קטגוריה:נפטרות ב-2024
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2024
אונה הקדושה

אוּנה (צרפתית: Saint Hunna; מתה ב-679) היא קדושה נוצרייה מצרפת. אונה הייתה בתו של דוכס ונישאה לאונו מאונוייטייר. היא הקדישה את חייה למען עניי שטרסבורג. היא סיפקה להם מרחצאות, אשר זיכו אותה בשם "הכובסת הקדושה". בנה הוטבל על ידי דאודטוס מנבר ונקרא על שמו. הוא הפך אחר כך לקדוש בזכות עצמו.

האפיפיור לאו העשירי הכריז על אונה כקדושה ב-1520. יום חגה הוא ה-15 באפריל.

== קישורים חיצוניים ==
*[https://web.archive.org/web/20070927021010/http://www.catholicforum.com/saints/sainth25.htm Hunna]
* [http://www.catholicforum.com/saints/sainth25.htm Patron Saints Index: Saint Hunna] [https://web.archive.org/web/20070927021010/http://www.catholicforum.com/saints/sainth25.htm Archived] 2007-09-27 at the Wayback Machine .

קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:נפטרים ב-679
רתך

רתך בעבודתו
רתך ב[[ישראל]]

רתך הוא איש מקצוע שמתמחה בריתוך חומרים זה לזה. החומרים אותם הוא מרתך יכולים להיות מתכות (כגון פלדה, אלומיניום, ברזל וכדומה), וכן חומרים פלסטיים או פולימרים אחרים. רתכים צריכים להיות בעלי מיומנות, יכולת מוטורית עדינה ותשומת לב לפרטים, וכן בעלי ידע טכני מסוים על החומרים המרותכים ועל נוהלי העבודה המקובלים.

==בטיחות==
בגלל השימוש באמצעי הלחמה רבי עוצמה ובלהבות, יש בעבודת הרתך סיכון משמעותי לכוויות קשות, ועל-כן משתמשים הרתכים בבגדי עבודה מיוחדים כגון כפפות עור עבות וסרבל בעל שרוולים ארוכים. רמת הבוהק הגבוהה באזור הריתוך עלולה לגרום לפוטוקרטיטיס, דלקת שמקורה בחשיפת הקרנית לקרינת אור על-סגולה. משקפי מגן וקסדות ריתוך כהים נחבשים כדי למנוע חשיפה לאור זה. בשנים האחרונות הוחל בייצור קסדות חדשות בעלות סוכך המתכהה אוטומטית עם חשיפה לכמויות גדולות של אור על סגול.

הרתכים חשופים בעבודתם גם לגזים רעילים וחלקיקים מזיקים. בעבודות ריתוך שונות נוצר עשן ובו סוגים שונים של תחמוצות מתכת, שחשיפה אליו עלולה לגרום לקדחת המתכות. רעילות האדים עומדת ביחס הפוך לגודל החלקיקים: ככל שהחלקיקים קטנים יותר גוברת הסכנה. בנוסף, חלק מהתהליכים גורמים להשתחררות גזים דוגמת פחמן דו-חמצני ואוזון שעלולים להסב נזק בהיעדר אוורור מספק.

==קישורים חיצוניים==

== ראו גם ==
* מסגר
* נפח

*
קטגוריה:מקצועות
להתראות ילדים

להתראות ילדים (בצרפתית: Au revoir les enfants) הוא סרט צרפתי שיצא בשנת 1987, הופק ובוים על ידי לואי מאל ונכתב על פי זכרונותיו. הסרט זכה בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה, ובשבעה פרסי סזאר, כולל פרס סזאר לסרט הטוב ביותר.

מאל הגיעה לישראל, במרץ 1988, לכבוד הקרנת הבכורה המקומית של הסרט.
==עלילה==
עלילת הסרט מתרחשת בתקופת השואה – שנת 1944, בפנימייה קתולית ספרטנית המיועדת לבני עשירים. ז'וליין הוא ילד בן 12 שנשלח לפנימייה יחד עם אחיו הבכור. יום אחד מגיע לכיתתו של ז'וליין תלמיד חדש, אפוף מסתורין, שכולם מציקים לו – ז'ון; תלמיד מצטיין במתמטיקה וחובב קריאה. ז'וליאן שם לב שז'ון לא מתפלל בתפילות הנוצרים ולא אוכל ארנבות וחזירים. יום אחד בחדר השינה, ז'ון מתפלל את תפילת "שמע ישראל" בצרפתית וז'וליאן שומע זאת. תוך חיטוט בחפציו האישיים של ז'ון, מגלה ז'וליין את סודו הכמוס והגדול ביותר של ז'ון: שם משפחתו של ז'ון הוא קיפלשטיין, והוא יהודי. כשסיפר ז'וליין לז'ון שהוא יודע את סודו, ז'ון התחיל להרביץ לז'וליין, משם מתהדקים היחסים בין השניים; הם קוראים ספרי סקס ביחד, משפחתו של ז'וליין מזמינה את ז'ון למסעדת יוקרה, ועוד.

יום אחד נכנסים לכיתת הלימוד שני אנשי גסטפו בעקבות הלשנה של ז'וזף, שוליית טבחים, על יהודי בשם ז'ון קיפלשטיין. ברגע זה עושה ז'וליין מעשה שלא שכח כל חייו, הסתובב עם ראשו לאחור להחלפת מבט מפוחד עם ז'ון, נציג הגסטפו קולט את המבט, ז'וליין מחזיר את מבטו במהירות, אך מאוחר מדי – ז'ון נתפס. אנשי הגסטפו עוצרים את ז'ול ושלושה ילדים יהודים נוספים ועמם את הכומר ז'אן, שסייע להסתירם. הקצינים מובילים אותם מבית הספר ושאר הילדים קוראים אחרי הכומר "להתראות, אבינו", וזה משיב להם "להתראות, ילדים". 

בסיום הסרט מספר ז'וליין המבוגר כי גם לאחר ארבעים שנה הוא זוכר בבירור את אותו היום. הוא מספר כי ארבעת הילדים נרצחו במחנה ההשמדה אושוויץ והכומר ז'אן נכלא במחנה הריכוז מאוטהאוזן ומת שם. דמותו של הכומר מבוססת על סיפורו האמיתי של הכומר חסיד אומות העולם לוסיאן בונל שניסה להציל ילדים ונספה במאוטהאוזן.

התסריט לסרט "להתראות ילדים" תורגם לעברית וראה אור ב-1988 בהוצאת "אור עם".

==קישורים חיצוניים==

ביקורות
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים על השואה
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:זוכי פרס אריה הזהב - סרטים
קטגוריה:סרטי 1987

קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:זיכרון שואת יהודי צרפת
קטגוריה:סרטים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
אבן שפה

פרטי [[רחוב: 1-מעבר חצייה, 2- כביש, 3-אבן שפה 4-מדרכה]]
אבן שפה היא קורה קצרה, המוצבת בצידי הכבישים ובדרך כלל מהווה את קצה המדרכה ואת הגבול בין הכביש לבין המדרכה. בדרך כלל מקבעים את אבני השפה אחת בצמוד לשנייה ויוצרים בעזרתן רצועות אבני שפה ארוכות לאורך הרחובות.

בישראל מרבית אבני השפה עשויות מבטון לא מזוין, אך השימוש באבני שפה עשויות מאבן טבעית הופך ונעשה נפוץ יותר במיוחד באזורים בעלי מאפיינים היסטוריים וארכאולוגיים.

איסורים והגבלות חניה או עצירה מסומנים באמצעות צבע על אבני השפה. למשל, אבני שפה הצבועות באדום ובלבן לסירוגין משמען איסור מוחלט על עצירה ועל חניה בקטע המסומן.

== מידות אבן שפה ==
אבן השפה המקובלת בשימוש בעבודות סלילה היא בעלת גובה של 25 ס"מ, רוחב של 15 ס"מ ובאורך 1 מטר.

== ראו גם ==
* חניה בתשלום

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.gelem.co.il מוצרי בטון]

קטגוריה:דרכים וכבישים
קטגוריה:תשתית להולכי רגל
גלקסיה ננסית

לא סדורה שצולמה על ידי טלסקופ החלל האבל]]
גלקסיה ננסית היא גלקסיה קטנה המורכבת ממיליארדים בודדים של כוכבים (או פחות), מספר קטן בהשוואה, לדוגמה, לשביל החלב, אשר מכיל כ-200–400 מיליארד כוכבים. ענן מגלן הגדול, לדוגמה, מסווג לרוב כגלקסיה ננסית, למרות שיש שמסווגים אותו כגלקסיה לא סדורה רגילה, מכיוון שיש בו מעל 30 מיליארד כוכבים.

גלקסיות ננסיות הן הסוג הנפוץ ביותר בקבוצה המקומית, וככל הנראה גם ביקום כולו.

==סוגים==
ישנן מספר סוגים של גלקסיות ננסיות:
* גלקסיה לא-סדורה ננסית (dI) - מאופיינת בכמות גדולה של גז ולרוב מראה סימנים של תהליכי יצירת כוכבים.
* גלקסיה אליפטית ננסית (dE) ותת הסוג שלה, גלקסיה אליפסואידית (dSph) - מאופיינת בכמות קטנה יותר של גז, פחות מסיבית ובהירה.
* גלקסיה ספירלית ננסית

מושג שהופיע לאחרונה לתיאור גלקסיות קטנות ופחות בהירות מגלקסיות ננסיות הוא גלקסיית הוביט.

==הקבוצה המקומית==
בקבוצה המקומית ישנן כ-27 גלקסיות ננסיות, אשר נמצאות בסביבתן של הגלקסיות הגדולות בקבוצה, כגון שביל החלב, גלקסיית אנדרומדה (M31) וגלקסיית המשולש (M33), ולעיתים גם ממש מקיפות אותן.

לשביל החלב יש 13 גלקסיות ננסיות לווייניות מוכרות, כשחלקן מקיף אותו. לגלקסיית אנדרומדה יש 14 גלקסיות ננסיות לווייניות מוכרות. תגליות אחרונות הובילו אסטרונומים להאמין כי הצביר הגדול בשביל החלב, אומגה בקנטאור, הוא למעשה ליבה של גלקסיה ננסית עם חור שחור במרכזה, אשר נבלעה בתקופה כלשהי על ידי שביל החלב.

==השפעה על יצירת גלקסיות==
תצפיות של טלסקופ החלל צ'נדרה מחזקות את ההשערה כי הגלקסיות הננסיות עלולות להיות אחראיות לרוב היסודות הכבדים בתווך הבין-כוכבי. תהליכים אלימים של סיום חיי כוכבים, כגון סופרנובות, זורקות כמויות גדולות של יסודות כבדים במהירויות גדולות לרחבי הגלקסיה. עקב גודלה הקטן של הגלקסיה, ושדה הכבידה החלש שלה, מהירויות אלה מאפשרות לסילוני היסודות הכבדים לצאת מתחום השפעתה, אל המרחב הבין-גלקטי.

כמו כן, משערים כי תרחישים דומים ביקום המוקדם שיחקו תפקיד חשוב בתהליך של יצירת גלקסיות. גז מועשר ביסודות כבדים מתקרר מהר יותר, ולכן קצב ואופי היווצרות גלקסיות חדשות ביקום המוקדם היה עלול להיות מושפע במידה משמעותית מהתהליך המתואר.

== ראו גם ==

* סיווג מורפולוגי של גלקסיות

==קישורים חיצוניים==

*
ננסית
פרננדו בוטרו

פרננדו בוטרו
פרננדו בוטרו אנגולו (בספרדית: Fernando Botero Angulo; 19 באפריל 1932 – 15 בספטמבר 2023) היה צייר ופסל קולומביאני נאו-פיגורטיבי.

==ביוגרפיה==
בוטרו נולד במדיין שבקולומביה, ואיוריו הראשונים התפרסמו כשהיה בן 16. בשנת 1951 עבר לבוגוטה, ותוך מספר חודשים זכה להציג מציוריו בגלריית ליאו מאטיס בעיר, ולאחר מכן יצא ללימודים בצרפת. בשנת 1958 זכה בפרס החשוב של 'סלון האמנים הקולומביאניים'. בוטרו הגדיר את עצמו בגיל צעיר כצייר 'הקולומביאני ביותר מכל הציירים הקולומביאניים'.

==ציורים==
יצירותיו של בוטרו מתאפיינות בגופים שמנים ודשנים מאוד של נשים, גברים, חיות, טבע דומם ונופים. ב-1977, למשל, צייר וריאציה על המונה ליזה, שפניה שמנות ומעוגלות. בוטרו צייר מגוון של דמויות נוספות בגילאים שונים שהמשותף להם היא צורתם העגולה והרחבה.

ב-2005 הציג בוטרו תערוכה של 50 ציורים שנעשו בעקבות גילוי מקרי ההתעללות שביצעו חיילים מצבא ארצות הברית בכלא אבו גרייב. בוטרו צייר את הציורים עקב הזעזוע שחש כשהתגלו מקרי ההתעללות. התערוכה שהוצגה במספר ערים בעולם, וביניהן ניו יורק וערים נוספות בארצות הברית, גרמה לעניין רב.

==פסלים==
את דמויותיו הייחודיות עיצב בוטרו גם בפסלים. החל משנת 1976 החל בוטרו גם לעסוק בפיסול, ויישם בתחום זה את הקווים האופייניים של יצירתו: צורות מעוגלות וחושניות, נפחים גדולים וטכניקה מושלמת.

פסליו הדשנים של בוטרו אהובים על ציבור רחב והם מוצבים בערים רבות, למשל בנמלי התעופה של ברצלונה ומדריד, במוזיאון ישראל בירושלים (איש על סוס)<ref></ref>, בברלין בסינגפור ובמוזיאונים רבים.

<gallery widths="120" heights="160">
קובץ:'Man on Horse', bronze sculpture by Fernando Botero (Colombian), 1992, Israel Museum, Jerusalem, Israel.JPG|הפסל "איש על סוס", 1992, מוצב כיום בחצר אגף הנוער של מוזיאון ישראל
קובץ:Caballodebotero.jpg|פסל סוס בעיר מדיין, קולומביה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.documen.tv/asset/Botero.html וידאו: סרט דוקמנטרי על יצירתו של בוטרו] 
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים קולומביאנים
קטגוריה:פסלים קולומביאנים
קטגוריה:קולומביאנים שנולדו ב-1932
קטגוריה:קולומביאנים שנפטרו ב-2023
דאגלס (עיר)

דאגלס (באנגלית: Douglas, במאנית: Doolish) היא עיר הבירה של האי מאן, וכן העיר הגדולה ביותר בו. העיר היא המרכזית בארץ בכל מה שקשור לימאות (תחום חשוב במדינות אי), עסקים, ממון, תחבורה, קניות ובידור.

העיר מונה כ-26,218 אנשים באוכלוסייתה (נכון למפקד אוכלוסין שנערך ב-2006), מה שאומר, שבקירוב, כל אדם שלישי שחי באי מאן, הוא תושב העיר.

דאגלס שוכנת במזרח האי, על יד מפגש נהרות הדהו והגלאס. שני הנהרות זורמים לתוך העיר, עד למזח ומשם למפרץ דאגלס. העיר נמצאת על עמק הנוטה מעט בשיפוע. גבעות משתרעות מצפון-מערב לעיר, ומדרום-מזרח לעיר.

העיר מוקפת במספר כפרים וערים קטנות יותר, שהעיקריים שבהם הם אונכאן בצפון (בו ממוקם בית הממשלה, והוא חלק מאגד ערים עם דאגלס) ויוניון מילס במערב.

==ראו גם==
* בית הספר לעסקים בינלאומיים באי מאן

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20080405163238/http://www.isleofman.com/tourism/about/outandabout/douglas.asp מידע כללי על העיר]
* 

קטגוריה:ערי בירה בריטיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1670
האקדמיה הגאורגית למדעים

האקדמיה הגאורגית למדעים
האקדמיה הלאומית למדעים של גאורגיה (בגאורגית: საქართველოს მეცნიერებათა ეროვნული აკადემია) מאגדת בתוכה 63 מוסדות מחקר מדעיים בגאורגיה ומחקר בסיסי. האקדמיה מתאמת את פעולות המחקר ושומרת על קשר עם מדינות אחרות. משרדה הראשי ממוקם בטביליסי.

סגל האקדמיה כולל 69 איש. נשיא האקדמיה הוא תמז גמקרלידזה. האקדמיה מחולקת למחלקות הבאות: מתמטיקה ופיזיקה, גאולוגיה, מכניקה שימושית, הנדסה ותהליכי פיקוח, כימיה וטכנולוגיה כימית, ביולוגיה, פיזיולוגיה ורפואה ניסיונית, בעיות מדעיות שלחקלאות, מדעי החברה, שפה וספרות.

האקדמיה כוללת בתוכה גם את הגנים הבוטניים של טביליסי והגנים הבוטניים של בתומי. האקדמיה מעורבת גם בחפירות מאובני הומו-גאורגיקוס מדמניסי.

האקדמיה חברה ב"פדרציה האירופאית לאקדמיות הלאומיות של מדעי-הטבע ומדעי-הרוח". ביטאונה המדעי נקרא "ביטאון האקדמיה הגאורגית למדעים".

מלבד האקדמיה הגאורגית למדעים ישנם בגאורגיה את האקדמיה הגאורגית למדעי-החקלאות והאקדמיה הגאורגית למדעים ביו-רפואיים והאקדמיה האבחזית למדעים. שתי האחרונות ממוקמות בטביליסי.

== היסטוריה ==
{| border=1 align=left cellpadding=4 cellspacing=0 style="margin: 0.5em 1em 1em 1em; background: #f9f9f9; border: 2px #aaaaaa solid; border-collapse: collapse; font-size: 95%;" width=180
|- style="background: #ccccff;"
!colspan=3|נשיאי האקדמיה
|- style="background: #f9f9f1;"
!שם הנשיא
!שנים
|-align=right
|align=right|ניקו מוסחלישווילי||1941-1972
|-align=right
|align=right|ליה וקואה||1972-1977
|-align=right
|align=right|אבגני צ'רדזה||1977-1986
|-align=right
|align=right|אלברט טאווצ'לידזה||1986-2005
|-align=right
|align=right|תמז גמקרלידזה|||2005-היום
|}
האקדמיה נוסדה בפברואר 1941 בטביליסי שבגאורגיה הסובייטית בשם האקדמיה הלאומית של גאורגיה ס.ס.ר. בנובמבר 1990 שונה שמה לשמה הנוכחי. המייסדים היו חברי הסניף הגאורגי של האקדמיה הרוסית למדעים שייסדה בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 לשכות מחקר של האוניברסיטה הממלכתית של טביליסי.
האקדמיה הגאורגית למדעים בלילה
אנשי האקדמיה שייסדו אותה היו: הבלשן גיאורגי אחוולדיאני, הניורולוג איוואן בריטשווילי, המומחה לשפות איברו-קווקזיות ארנולד צ'יכובאווה, האמן גיאורגי צ'ובינאשווילי, ההיסטוריון סימון ג'נשיה, הגאולוג אלכסנדר ג'אנלידזה, הפילולוג קורנלי קקלידזה, הבוטניקאי ניקו קצחובלי, המומחה לתרבויות סובטרופיות, המתמטיקאי והמכניקאי ניקו מוסחלישווילי, שהיה גם הנשיא הראשון של האקדמיה, המתמטיקאי ליה וקואה, שהיה הנשיא השני של האקדמיה, הבלשן אקקי שנידזה, המינרולוג אלכסנדר טברצ'ארלידזה, הפסיכולוג דימיטרי אוזנדזה, בונה המכונות קיריאק זבריאב והזואולוג פיליפ זאטיצב.

בתקופת .

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:טביליסי: חינוך
קטגוריה:טביליסי: מבנים
מדעים
קטגוריה:גאורגיה: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:ארגונים החברים במועצת המדע הבין-לאומית
קטגוריה:חברים לאומיים באיגוד האסטרונומי הבין-לאומי
לילות לבנים (אלבום)

לילות לבנים הוא שם אלבומו השמיני (כולל האוסף "ירח מלא") של הזמר אביב גפן.

האלבום ראה אור במרץ 1999, ולווה בסיבוב הופעות שנפתח בקיץ של אותה השנה. האלבום הוכתר כאלבום פלטינה עם מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים.

"לילות לבנים" ליווה את הפרידה המתוקשרת של גפן מאשתו לשעבר אילנה ברקוביץ', ומרבית השירים עוסקים בפרידה ובאהבה נכזבת.<ref></ref>

==סינגלים==
כמעט כל הסינגלים שיצאו לתחנות הרדיו הפכו ללהיטים גדולים, ביניהם "רומיאו ויוליה", "מקסיקו", "השיר שלנו" ו"לילות לבנים". סינגל נוסף שזכה להשמעות מעטות יותר היה "שתיקה".

השיר "השיר שלנו" יצא כסינגל לתחנות הרדיו כבר בסוף יולי 1998, זכה להצלחה גדולה והגיע למקום ה-13 במצעד השנתי תשנ"ח 1998 של רשת ג' כאשר הוא צועד 3 שבועות במקום הראשון במצעדים השבועיים.

שאר הסינגלים שוחררו זה אחר זה, לפני ועם יציאת האלבום וכבשו את תחנות הרדיו, כאשר כמעט מגיעים למקום הראשון במצעדים השבועיים של רשת ג' פרט ל"לילות לבנים". במצעד השנתי תשנ"ט של רשת ג' התמקמו, "מקסיקו" במקום ה-10 (שיצא קצת אחרי יציאת האלבום, ונכנס היישר למקום הראשון וצעד בראש משך 5 שבועות) ,"לילות לבנים" הגיע למקום ה-19 ו"רומיאו ויוליה" למקום ה-29. (שיצאו קצת לפני יציאת האלבום בפברואר, "לילות לבנים" הגיע למקום ה-2 במצעדים השבועיים ו"רומיאו ויוליה" צעד בראש במשך 3 שבועות).

==רשימת רצועות==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 1999
קטגוריה:אלבומי אביב גפן
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי משה לוי
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
הפארק הלאומי קומואה

הפארק הלאומי קומואה (בצרפתית: Parc national de la Comoé) הוא פארק לאומי בצפון מזרחה של חוף השנהב כ-600 ק"מ צפונית לעיר אביג'אן. זהו אחד האזורים המוגנים הגדולים ביותר במערב אפריקה. גודלו ומגוון האזורים האקלימיים עליהם הוא מתפרש מצפון לדרום מאפשרים שפע בתי גידול וגיוון ניכר בצורות החיים הנמצאות בו. הפארק מוכרז מאז שנת 1983 כאתר מורשת עולמית.

האתר מוגדר כאתר בסיכון מאז 2003, ביוני 2017 פורסם על ידי איגוד השימור העולמי שהאתר מועמד לצאת מרשימה זאת.

==גאוגרפיה ואקלים==
הפארק הלאומי קומואה בחוף השנהב בדרך לגאואי מרכז השמורה על גדות הנחל קומואה
שטחו של הפארק הוא כ-12,000 קמ"ר, וגובהו הממוצע מעל פני הים בין 250 ל-300 מטר. המקום הנמוך ביותר בפארק שוכן בגובה של 120 מטר, ושיא הגובה הוא בהר יֶוֶולֶה (Yévelé) בגובה של 600 מטר. הפארק משתרע במישור סחף קדום של שני נהרות - נהר קומואה ויובליו הזורמים מצפון לדרום, ונהר וולטה במזרח. רוב האדמה באזור אינה פורייה ואינה מתאימה לעיבוד חקלאי. 

האקלים באזור הוא אקלים טרופי לח. ממוצע הגשמים השנתי הוא כ-1,200 מ"מ, והעונה הגשומה נמשכת מיוני עד אוקטובר. העונה היבשה נמשכת כששה חודשים בדרומו של הפארק וכשמונה חודשים בצפונו, אזור חם ויבש יותר. הטמפרטורה הממוצעת היא כ-26°.

==צומח וחי==
פארק קומואה הוא דוגמה מיוחדת לאזור ובו מגוון בתי גידול שונים, המציגים מעבר מיער ראשוני, סוגי יער שונים, סוואנה וסוואנה מיוערת, וכן ערבה. הגיוון בבתי הגידול מתבטא גם בגיוון במיני בעלי החיים הנראים בפארק, ובהם 11 מיני קופים, 11 סוגי טורפים (בהם אריה, צבוע נקוד, זאב טלוא ונמר), פנגולין ענק, שנבוב, פיל סוואנה אפריקני, ו-21 מינים של מכפילי פרסה, שכוללים חזיר יבלות, חזיר הסבך, היפופוטם, תאו סודאני, ומספר אנטילופות כדוגמת אנטילופת סוס קצרת-קרן, קודו הביצות, קודו מסורטט, קובוס המים, קובוס שחור-רגל, צביון אדום ואוריבי. בין הזוחלים בפארק נמצאים גם שלושה מינים של קרוקודילים, שלושתם בסיכון. על העופות בפארק ניתן למנות עשרה סוגים של אנפות, חסידות, ברווזים, נשר, נץ, ועוד.

==נוכחות אנושית==
סביב הפארק חיים מספר שבטים מקומיים, העוסקים בחקלאות ובציד. צפיפות האוכלוסייה בפארק נמוכה יחסית, אך בשנת 2003 החליט ארגון אונסק"ו להוסיף אותו לרשימת האתרים הנתונים בסכנה, בשל המצב הפוליטי ההפכפך בחוף השנהב, אשר הביא לירידה בפיקוח על הפארק, עלייה בציד הבלתי חוקי וברעיית בקר בתוך תחומי השמורה. 

ביערות שוכנים כמה אתרים הנחשבים מקודשים, אך לא כולם ידועים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://whc.unesco.org/en/list/227 הפארק] באתר אונסקו
* [http://www.oipr.ci/index.php/actualites/activites/203-parc-national-de-la-comoe-le-cdt-kouadio-roger-fait-le-point-des-activites-de-la-2e-session-2014 על הפארק] באתר של OPIR - המשרד של חוף השנהב לפארקים ושמורות (בצרפתית)
* [http://www.sciencedirect.com/science?_ob=ArticleURL&_udi=B6V5X-439DWJ8-1&_user=10&_rdoc=1&_fmt=&_orig=search&_sort=d&view=c&_acct=C000050221&_version=1&_urlVersion=0&_userid=10&md5=a3c51c989520c287e6f29e9be030838f מחקר על הירידה בחי ובצומח בפארק]
* [https://web.archive.org/web/20081216084607/http://www.eoearth.org/article/Como%C3%A9_National_Park,_C%C3%B4te_d'Ivoire הפארק באתר Encyclopedia of Earth]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חוף השנהב: אתרי מורשת עולמית
קומואה
קומואה
ממויידה

ממויידה (איטלקית Mamoiada; סרדינית: Mamujada) היא עיר בנפת נואורו במחוז סרדיניה. העיר שוכנת בגובה של 644 מעל פני הים, כ- 17 ק"מ מהעיר נואורו, בירת הנפה, בלב אזור ברבג'יה של אולולאי (Barbagia di Ollolai). פרסומה של העיר בא לה בזכות הקרנבל ומוזיאון מוזיאון המסכות הים תיכוני (Museo delle Muschere Medierranee) ששוכן בה. האירועים הנערכים בעיר נעשה שימוש בשני סוגי מסכות בולטים - הממוטות וה"איסוהדורס" (Issohadores).

== קישורים חיצוניים==

* 
* [http://travel.webshots.com/album/563124907GUjFDM Museo delle Muschere Medierranee a MAMOIADA] - אתר Webshots - צילומים של מסכות מהמוזיאון
* [http://www.youtube.com/watch?v=_k21AiLLHks&NR=1 תהליך לבישת תחפושת הממוטה לקראת הקרניבל] - אתר YOUTUBE
* [http://www.mamuthonesmamoiada.it Sito uff.le Pro-Loco]
* [http://www.museodellemaschere.it האתר הרשמי של מוזיאון המסכות]
* [http://www.mamoiada.net Sito sul paese e servizi]
* [http://www.mamoiada.org Portale culturale]
* [http://www.mamuthones.it Sito gruppo folk Atzeni-Beccoi]
* [http://www.italiatua.it/info/Mamoiada Mamoiada - Guida per il turista]

קטגוריה:סרדיניה: ערים