OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ממלכה (טקסונומיה)

ממלכה היא הרמה השנייה הגבוהה ביותר במבנה ההירארכי של מיון עולם הטבע (טקסונומיה).

==מיון ליניאוס==
המיון המדעי-הראשון שנקט גישה מדעית ושיטתית למיון היצורים החיים נעשה על ידי לינאוס, מדען שוודי בן המאה ה-18.

בהצעתו הראשונית (במאה ה-18) של המדען השוודי קארולוס ליניאוס (קארל פון לינה) למיון עולם הטבע נכללו שתי ממלכות:
* צמחים. ממלכת הצמחים כללה גם אצות וחיידקים.
* בעלי חיים. ממלכת בעלי החיים כללה גם חד תאיים כפרוטוזואה.

עם הזמן התגלו יצורים שאותם לא ניתן היה לשייך לאף אחת משתי ממלכות הללו, ונוצר הצורך להוסיף ממלכות נוספות.

==מיון אמצע המאה ה-20==
בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 היה מקובל למיין את היצורים בעולם הטבע לחמש ממלכות:
* מונרה (Monera) שכללה חיידקים וכחוליות.
* פרוטיסטה (Protista) שכללה חד תאיים כפרוטוזואה.
* פטריות (Fungi).
* צמחים (Plantae) שכללה גם כמה קבוצות של אצות.
* בעלי חיים (Animalia).
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 שונה המיון ומרבית האצות הועברו לממלכת הפרוטיסטה. המיון לחמש ממלכות נותר כקודם.

==מיון עדכני==
שיטת המיון של ליניאוס מבוססת על דמיון בתכונות היצורים ובמראם. כיום, עם התפתחות הביולוגיה, הפכה שיטה זו למיושנת. שיטות מיון חדשות שהוצעו, מבוססות בעיקר על דמיון גנטי. כתוצאה מכך, קבוצות רבות של יצורים שנחשבו כיחידות עקביות, אינן עוד כאלה.

שיטות המיון המודרניות מחלקות את היצורים לשלוש על־ממלכות:
* חיידקים (Bacteria). יצורים חסרי גרעין.
* ארכאונים (Archaea). יצורים חסרי גרעין.
* איקריוטיים (Eukaryota). יצורים בעלי גרעין.

האיקריוטיים עצמם ממוינים:
* ממלכת חד-תאיים כפרוטוזואה.
* ממלכת בעלי חיים (Metazoa).
* ממלכת הצומח (Viridiplantae).
* ממלכת הפטריות (Fungi).
* ממלכת אצות ה-a.c.כלורופיל ("Chromista").

עם זאת, עד עתה לא הצליחה אף שיטה לתפוס את מקומו של מיון ליניאוס הנפוץ והביולוגים עדיין משתמשים בה רבות.

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אבריטניה

אבריטניה (ביוונית: Ευρυτανία) הוא חבל ארץ הררי ביוון התיכונה, המהווה יחידה אזורית של מחוז מרכז יוון. בירת החבל והעיר הגדולה בה היא קרפניסי, שאוכלוסייתה מונה כ־8,000 נפש, מתוך האוכלוסייה הכללית של החבל המונה כ־20,000 איש בלבד.

==גאוגרפיה==
אבריטניה שוכנת בחלקו הדרומי של רכס הפינדוס. האזור עבר תלאות גאולוגיות רבות ובמקום נפוץ למצוא היפוכי שכבות ושכבות סלע זקורות. עקב כך, אבריטניה מתאפיינת במצוקים תלולים, נהרות גועשים היוצרים קניונים מפותלים ונקיקים נסתרים שבתוכם נובעים מעיינות זכים.

צמחיית האזור מתאפיינת בצמחייה כרקוצית בחגורה האלפינית מעל לגובה של 1700 מ', ארזים, אשוחים, ערערים ומחטניים בני־שיח בחגורה הנמוכה יותר (900–1700 מ') וצמחייה מעורבת של רחבי עלים נשירים וירוקי עד בחגורות הנמוכות יותר.

למרות האקלים והגובה, עקב הטופוגרפיה הדרמטית, ניתן למצוא במרחק אווירי קטן יחסית אשוחים חובבי גובה וקור לצד דלבים אשר חובבים חום ולחות ושורשיהם במימי הנהרות.

==היסטוריה==
בזמן מלחמת העולם השנייה ומלחמת האזרחים היוונית, שימש האזור מחסה ומסתור לארגונים לוחמים. הגרמנים התמודדו עם הלוחמים על ידי הרג שיטתי של שכבת גיל גברית באזור. מלחמת האזרחים תרמה את חלקה, העיור הוסיף את השפעתו וכך נוצר מצב של דילול אוכלוסייה משמעותי ומחסור חמור בגברים בני 40–60.

בסוף שנות התשעים של המאה ה־20 החלה חזרה של תושבי הערים אל הכפרים. החזרה מתאפיינת בעיקרה בשיקום בתי הילדות והפיכתם ל"צימרים" משפחתיים. תנופת החזרה עוררה תנופת תיירות, וכפרים רבים חזרו להיות מוקד משיכה לצעירים, בעיקר בימות הקיץ בהם השהייה באזורים הנמוכים של יוון חמה ומעיקה.

== אתרים מרכזיים ==
* מנזר פרוסוס המבודד הבנוי על מדף סלע תלול. לפי האמונה בכנסיית המנזר שמור איקונין הבתולה הקדושה, שעל־פי האמונה העממית אוצר בתוכו כוחות ריפוי ומהווה מקום עלייה לרגל לחולים רבים מרחבי יוון. האיקונין קדוש בעיקר לנשים הרות ובעלי ילדים קטנים.
* מוורי ספליה (המערה השחורה), מערה קטנה אשר שימשה מקום מסתור לפרטיזנים בזמן מלחמת העולם השנייה.
* אתר הסקי של טימפריסטוס (Tymfristos), המתנשא לגובה 2315 מטר ומהווה חלק מרכס הפינדוס. 
* אגם קרימסטון - אגם מלאכותי גדול בעל "זרועות תמנון" המנקז אליו 5 נהרות שונים. המים בעלי צבע תכלת בהיר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:יוון: גאוגרפיה
קטגוריה:יוון: יחידות אזוריות
פרנץ ולזר-מסט

פראנץ ולזר-מסט (בגרמנית: Franz Welser-Möst; נולד ב-16 באוגוסט 1960) הוא מנצח אוסטרי.

ולזר-מסט הוא המנהל המוזיקלי הנוכחי, השביעי במספר, של תזמורת קליבלנד. ולזר-מסט כיהן גם כמנהל המוזיקלי של הרכבים נוספים, ביניהם התזמורת הפילהרמונית של לונדון, האופרה של ציריך והאופרה של וינה.

==ראשית הקריירה==
ולזר-מסט נולד בלינץ שבאוסטריה, ולמד אצל המלחין בלדווין זולצר.

הופעותיו הראשונות החשובות כמנצח היו בפסטיבל זלצבורג בשנת 1985 ולאחר מכן עם הפילהרמונית של לונדון בשנת 1986. בחמש השנים הבאות בקריירה שלו, הוא הופיע כמנצח אורח עם תזמורות שונות (מהבולטות שבהן הפילהרמונית של וינה עליה ממשיך לכהן כמנצח אורח עד היום.) הופעתו הראשונה באמריקה הייתה עם תזמורת סנט לואיס בשנת 1989. בהמשך קיים גם הופעות אורח באטלנטה, בוסטון, ניו יורק ושיקגו, תוך גיחות תכופות חזרה לפילהרמונית של לונדון.

בשנת 1990 נענה ולזר-מסט להזמנת הפילהרמונית של לונדון והיה למנהלה המוזיקלי. משנת 1995 עד 2000 היה מנהל מוזיקלי באופרה של ציריך. בשנותיו שם ניצח על 27 הפקות חדשות, לצד הצגות חוזרות רבות מספור. מבין הבולטות שבהן ניתן למצוא את הצגות "מחזור הטבעת" בשלמותו. הוא התמנה למנהל מוזיקלי כללי של האופרה של ציריך בספטמבר 2005, והתחייבותו לאופרה נמשכה עד שנת 2011. בעונת 2005-6 ניצח על "ארץ השפלה" של ד'אלבר, "פיטר גריימס" של בריטן, דון ג'ובאני של מוצרט ו"פיראבראס" של שוברט. בעונת 2006-7 ניצח על "נישואי פיגארו" של מוצרט, "אראבלה" ו"אביר הוורד" של ריכרד שטראוס, ו"דון קרלוס" ו"לה טרוויאטה" של ורדי. עוד צפויה הפקה בימתית של "סצינות מתוך פאוסט" של שומאן, על פי גיתה.

==קליבלנד==
ולזר-מסט ניצח לראשונה בהופעת אורח על תזמורת קליבלנד בשנת 1993. התזמורת הודיעה, שוולזר-מסט יחליף את כריסטוף פון דוהנאני כמנהל מוזיקלי בשנת 1999, והוא נכנס לתפקידו בספטמבר 2002 ונשאר בתפקיד זה עד עונת 2011-12. 

בעונת 2006-7 כללה תוכנית התזמורת יצירות חשובות מן הרפרטואר המרכזי, ביניהן הסימפוניה ה-9 של בטהובן והסימפוניה ה-2 של ברהמס. וכן יצירות, שאינן מבוצעות לעיתים קרובות בתזמורת קליבלנד, כמו "הווריאציות הסימפוניות" של אלברטו חינסטרה, סימפוניה 103 של היידן ("הולם התופים"), "אטמוספירות" של ג'רג' ליגטי, "טאפיולה" של ז'אן סיבליוס וביצוע קונצרטנטי של "אביר הוורד" של ריכרד שטראוס. 

תזמורת קליבלנד מרבה בסיורי קונצרטים בניצוחו של ולזר-מסט, ונהנית משבחי הביקורת. היא משתתפת בפסטיבלי מוזיקה באירופה, בהם הופעות שנתיות קבועות בווינה ובלוצרן. בארצות הברית התזמורת מסיירת מחוף לחוף ומנגנת לעיתים קרובות בקרנגי הול. בינואר 2007 החלה התזמורת במיזם מופעים בן עשר שנים במרכז אמנויות הביצוע של מיאמי, הכולל שלושה שבועות של קונצרטים ושיתוף פעולה חינוכי בכל חורף.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנצחים אוסטרים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1960
קו ראייה

קו ראייה הוא קו שלאורכו מתאפשרת ראייה בין שני מקומות. כאשר קו הראייה נחסם, המקומות מוסתרים זה מזה.

קיום קו ראייה בין שתי נקודות תלוי בגורמים הבאים:
*המרחק בין הנקודות
*הפרשי הגובה בין הנקודות
*מבנה השטח והטופוגרפיה באזור שבין הנקודות.

על מנת לדעת אם קיים קו ראייה בין נקודות ניתן לצפות בשטח בעזרת משקפת או להיעזר במפה טופוגרפית ולבחון האם קיים קו ראייה.

על מנת לבדוק אם נקודה שלישית, שנמצאת בין שתי הנקודות, מסתירה את קו הראייה יש להשתמש בנוסחה הבאה:

<math>\tan\alpha = \frac{\Delta H}{\ L}</math>
*<math>{\Delta H}{\ }</math> - הפרש הגבהים בין שתי הנקודות
*<math>{\ L}</math> - המרחק בין שתי הנקודות
*tanα - השיפוע בין הנקודות 
אם tan α בין הנקודה הראשונה לנקודה השנייה קטן מ-tan α בין הנקודה הראשונה לנקודה השלישית, המשמעות היא שיש קו ראייה בין הנקודה הראשונה לנקודה השלישית.

בנקודות שהמרחק ביניהם גדול מ-10 קילומטרים יש להתחשב בהשפעת העקמומיות של כדור הארץ, ולכן אם המרחק גדול מ-10 קילומטרים חובה להשתמש בנוסחה של השפעת העקמומיות של כדור הארץ בין הנקודה הראשונה לנקודה השנייה (גם אם המרחק ביניהם הוא פחות מ-10 קילומטרים) וגם בין הנקודה הראשונה לנקודה השלישית. השפעת העקמומיות של כדור הארץ למעשה "מפחיתה" את הגבהים של הנקודות ולכן יש להחסיר את התוצאה מהגובה הראשוני שמצוין במפה ולהשתמש בנוסחה שכתובה לעיל.

==ראו גם==
*אופק
*חישוב מרחק על-פי המפה
*פרספקטיבה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניווט
קטגוריה:קרטוגרפיה
קטגוריה:ראייה
ארבע הווארנות

ארבע הווארנות מתארות חלוקה מעמדית קדומה בתקופה הוודית בהודו. חלוקה זו התפתחה באלף הראשון לפנה"ס בעת נדידה והתפשטות של שבטים הודים מזרחה מאזור אפגניסטן של היום. היווצרות המעמדות היא חלק מתהליך של התיישבות קבע – ומקור החלוקה בהתמסדות של הדת והחברה הוודית. המילה וארנה (Varna) משמעותה המקורית היא "צבע" (ללא קשר לצבע העור). הווארנות הונצחו ומוסדו על ידי ברהמינים בספרי המצוות וההלכות דהרמה-סוטרה (dharma sutra) ודהרמה-שסטרה (dharma shastra). ספרות זו אף חילקה את חיי האדם לארבע אשרמות (ashrama) – תקופות חיים – ותיארה את ההתנהגות ואורח החיים (Varnashrama dharma) המצופים מאדם בכל מעמד בכל שלב בחיים.

השימוש במילה "קאסטה" בהקשר של המעמדות בהודו החל רק בתקופה הקולוניאליסטית הבריטית ומקורו בשפה הפורטוגזית.

ארבע הווארנות (לפי סדר חשיבות):
* ברהמין (Brahmin) – תפקיד הברהמינים הוא לשמר את כתבי הוודות ולבצע טקסים. יש לחלוק להם כבוד ולתמוך בהם באמצעות מתנות ומענקים. הברהמינים מוגבלים באזורים בהם מותר להם להתגורר, בסוג הפרנסה המותרת להם וכן באופי הליכתם וישיבתם
* קשטרייה (Kshatriya) – מעמד של לוחמים ושליטים. תפקידם להגן ובתמורה יש להם זכות לקבל חלק מהתוצר והשירותים של החברה
* ויישיה (Vaishya) – המעמד ה"רגיל" – אנשי מקצוע וסוחרים – המהווה בסיס כלכלי
* שודרה (Shudra) – זהו מעמד של משרתים ועבדים. תפקידם לשרת את שלושת המעמדות הגבוהים. ההבדל המהותי בין השודרה לשלושת המעמדות הגבוהים הוא שאסור להם ללמוד את כתבי הקודש

מחוץ למערכת הווארנות נמצאים:
* מעמד הדלית (הטמאים) – המעמד הנמוך ביותר בהיררכיה החברתית בהודו, ויש הגורסים כי אין להם מעמד כלל. אסור להם לבוא במגע עם שאר המעמדות
* בני שבטים ילידיים (אדיוואסי) ובני הג'אט

בני שְלוש הווארנות ה"מיוחסות" נקראים גם "נולדים פעמיים" (Dvijas) – תחילת לימודי הדת מסמלת לידה מחדש של האדם. מאחר שלשודרה אסור לקרוא בכתבי הקודש הם נחשבים לנולדים רק פעם אחת (בלידה הביולוגית). המנודים הם קבוצות או שבטים "טמאים" שאסורים במגע. הסיבה המקורית לכך היא שקבוצות אלו לא קיבלו את הפולחן הוודי והנהיגו טקסים דתיים שזכו לבוז. בעקבות זאת נודו, הלכה למעשה, מהחברה ההינדואית המתפתחת.

במזמור 10.90 'המנון לאדם' בריג ודה מתוארת לידתן של הווארנות במהלך טקס קורבן אדם – פורושה (Purusha) – כשכל וארנה צומחת מחלק אחר בגופו של הקורבן. הברהמין נולד מפיו או ראשו של פורושה (סמל לשינונן של המנטרות), הקשטריה נולדו מידיו וכתפיו (סמל ללחימה), הוויישיה נולדו מהבטן והירכיים (סמל לייצור מזון ופוריות) והשודרה (המשרתים) נולדו מהרגליים.

חידוד ההבדלים והגבולות בין ארבע הווארנות והתפתחות מערכת הקאסטות בהודו התחזקו בתקופה הקולוניאליסטית. עד התקופה הבריטית הווארנות לא תיארו את המציאות אלא את תפיסתה האידיאלית בעיני הברהמינים.

הבריטים שערכו סקרי אוכלוסין שאלו כל אדם לאיזה קאסטה או ג'אטי הוא שייך ובכך חידדו הבדלים ואילצו את ההודים להגדיר את עצמם במידרג.

== קישורים חיצוניים ==

* 
*[https://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=2603 הקאסטות בהודו, מט"ח - המרכז לטכנולוגיה חינוכית]
*[https://ornitshani.files.wordpress.com/2017/03/10_zmanim_122_shani.pdf הפוליטיקה של זהויות בהודו, פרופ' ארנית שני]
* 

קטגוריה:הודו: דת ופילוסופיה
קטגוריה:הינדואיזם
קתדרלת סאת'ק

אולם התווך של הכנסייה
קתדרלת סאת'ק (באנגלית: Southwark Cathedral) או הקתדרלה והכנסייה הסמוכה של הגואל הקדוש ומרי אוברי הקדושה (באנגלית: The Cathedral and Collegiate Church of St Saviour and St Mary Overie) היא קתדרלה ברובע סאת'ק שבלונדון, דרומית לנהר התמזה בסמוך לגשר לונדון.

הקתדרלה היא הכנסייה המרכזית של מחוז הכנסייה האנגליקנית של סאת'ק.

== היסטוריה==
בשנת 606 נוסד המנזר הראשון באתר. המנזר נעזב, ובמאה התשיעית ייסד סווית'ון הקדוש מנזר נוסף במקום. בשנת 1106, לאחר הכיבוש הנורמני, הפך המנזר לאוגוסטיני; שרידיו נותרו עד ימינו. במנזר זה נאם תומאס בקט למאמינים בשנת 1162, לאחר שברח מלונדון.

הכנסייה ניזוקה בשריפה ב-1212, ובנייתה מחדש החלה בשנת 1220 ביוזמת הנרי קרדינל בופורט. הבנייה הסתיימה ב-1420, והיא הפכה לכנסייה הגותית הראשונה בלונדון. היא בנויה בסגנון גותי אנגלי מוקדם.

המלכה מרי הראשונה ניהלה בכנסייה בשנת 1555 משפטים נגד כופרים פרוטסטנטים.

בין הקבורים בכנסייה גם אדמונד, אחיו של שייקספיר, שנקבר על ידו באתר בשנת 1607 (אחד מחלונות הויטראז' של הכנסייה מוקדש לו), הסופרים ג'ון פלטשר ופיליפ מסינגר, ואיש הדת לנסלוט אנדרוז.

הכנסייה הפכה רשמית לקתדרלה ב-1905, עם הוקם המחוז הכנסייתי של סאת'רק.

== שימושים נוספים ==
בקתדרלה נערכים טקסי חלוקת התארים של אוניברסיטת לונדון סאות' בנק ושל מכללת קינג'ס שבלונדון (King's College London).

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.southwark.anglican.org/cathedral/ אתר הקתדרלה]
* [http://www.london-se1.co.uk/attractions/swark-cath.html תיאור הקתדרלה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סאת'ק
סאת'ק, קתדרלת
סאת'ק, קתדרלת
סאת'ק
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה I
מגדל היהלום

מגדל היהלום (באנגלית: Jewel Tower) ברובע וסטמינסטר שבלונדון הוא אחד משני השרידים שנותרו מארמון וסטמינסטר (השני הוא אולם וסטמינסטר).
== היסטוריה ==
המגדל נבנה בשנים 1365-1366 במטרה לשמר את בגדי המלך אדוארד השלישי, ושמו הרשמי היה "ארון הבגדים האישי של המלך" (באנגלית: King's Privy Wardrobe).

המגדל הוא מבנה אבן בן שלוש קומות, שמולו נמצא כיום הפרלמנט של בריטניה. המבנה היה בקצהו הדרומי של הארמון והיה חלק מחומת הארמון, אולם לא היה מקושר ליתר חלקי הארמון. מסיבה זו שרד המבנה את השריפה של 1834 שבה נהרס רוב הארמון. סביב המגדל נותרו שרידים של חפיר הארמון.

כיום מנוהל המבנה על ידי ארגון מורשת אנגליה (English Heritage) ומהווה מוזיאון המציג את ההיסטוריה של הפרלמנט הבריטי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://knowledgeoflondon.com/curiosities.html/ תיאור המבנה באתר Knowledge of London]
* [http://www.english-heritage.org.uk/server/show/conProperty.104 תיאור המגדל באתר רשמי של English Heritage]

קטגוריה:לונדון: ארמונות מלכותיים
קטגוריה:וסטמינסטר: מבנים
קטגוריה:לונדון: מוזיאונים להיסטוריה
קטגוריה:וסטמינסטר: מוזיאונים
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה I
מוזיאון התחבורה של לונדון

קטר קיטור של הרכבת המטרופולינית- קטר הקיטור היחיד בעולם ששימש רכבת תחתית ונשמר עד היום]]
תחבורה ציבורית המונעת על ידי סוסים משנת 1882
רכבות של [[הרכבת התחתית של לונדון מוצגות במוזיאון]]
מוזיאון התחבורה של לונדון (באנגלית: London's Transport Museum) הוא מוזיאון בקובנט גרדן שבסיטי של וסטמינסטר במרכז לונדון. המוזיאון מוקדש לתיאור התפתחות התחבורה הציבורית בלונדון.

== תיאור המוזיאון ==
המוזיאון נמצא במבנה מ-1872 ושימש בעבר חלק משוק הפרחים של קובנט גרדן. הוא מציג את התפתחות התחבורה הציבורית בלונדון. תצוגת המוזיאון כוללת דגמים ישנים של אוטובוסים, חשמליות וקרונות רכבת תחתית. כמו כן יש בו מפות ומוצגים המראים את התפתחות מערכת התחבורה הציבורית ואת דמותה הציבורית של המערכת (לדוגמה: גלויות דואר). מרבית הפריטים שברשות המוזיאון אינם מוצגים מפאת גודלם, ואלה מוחזקים בסניף של המוזיאון באקטון שבלונדון. סניף זה אינו פתוח לקהל למעט באירועים מיוחדים.

== היסטוריה של המוזיאון==
המוזיאון נפתח לקהל בשנת 1980. שמו המקורי היה "מוזיאון התחבורה לונדון" (באנגלית: London Transport Museum). המוזיאון התמקד בעיקר בקווי האוטובוסים והרכבת התחתית של העיר.

בשנת 2000 שונתה הנהלת המוזיאון והבעלות עליו עברה לידי ארגון תחבורה עבור לונדון - הארגון האחראי על הניהול והתיאום בין מערכות התחבורה השונות בלונדון. בהתאם, שונו התצוגות במוזיאון והוא עבר להציג את כל האספקטים של התחבורה בלונדון (ולא רק הציבורית). כמו כן שונה שם המוזיאון ל"מוזיאון התחבורה של לונדון".

ב-4 בספטמבר 2005 נסגר המוזיאון לצורך שיפוץ בעלות של 18.6 מיליון ליש"ט, במסגרת השיפוץ נוספו למוזיאון נושאים נוספים הקשורים לתחבורה בלונדון, כגון נושא הרכיבה על אופניים ברחבי העיר, וכן המוניות בלונדון והתחבורה הימית בעיר (תחבורה באמצעות תעלות ותחבורה בנהר התמזה). פרויקט השיפוץ הסתיים בנובמבר 2007.

== קישורים חיצוניים ==

* 

תחבורה
קטגוריה:תחבורה ציבורית
תחבורה
קטגוריה:מוזיאוני תחבורה
קורור

קורור היא אחת מהמדינות של פלאו. מדינה זו מהווה המרכז התקשורתי והמסחרי של המדינה. המדינה כוללת מספר איים, שהעיקרי בהם הוא קורור, עליו נמצאת העיר קורור, בירת פלאו לשעבר, בה מתגוררים כ-11,200 תושבים (2004). במדינת קורור כ-14,000 תושבים (2004) המהווים כ-70% מאוכלוסיית פלאו. 

העיר קורור שימשה כבירת פלאו עד 7 באוקטובר 2006, עת עברה ממשלת פלאו לבירה החדשה נגרולמוד, הנמצאת באי השכן באבלדאוב. בית המשפט העליון של פלאו, הרשויות הפיננסיות, האקדמיה והמרכז הפיננסי נותרו בקורור.

בתקופת השלטון הקולוניאלי הספרדי, הייתה העיר כפר דייגים קטן. לאחר מכן נתון היה האי למרות קולוניאלית גרמנית, ואלה הרחיבו את הנמל במקום ופתחו בעיר תחנת סחר. ב-1914, בעת שהאי היה תחת שלטון היפנים, חיו ביישוב המרכזי שבו כ-500 אנשים. היפנים פיתחו את העיר והממשלה היפנית של "הימים הדרומיים" ישבה במקום. האוכלוסייה גדלה במהירות, ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1941 מנתה אוכלוסיית העיר 38,000 תושבים, מהם רק 5,000 מקומיים. 

בהיותה עיר חשובה למערך המלחמה היפני, היא מוגנה ובוצרה היטב ונבנו בה בונקרים ומחילות תת-קרקעיות. אלה נהרסו לאחר תום המלחמה ב-1945. ארצות הברית, שניצחה את יפן במלחמה, לא הייתה זקוקה לקורור בתור המטה המבצעי שלה באזור, היות שהיה לה כבר מטה בגואם. בשל כך הפסיקה התרחבות העיר על ידי זרים וכיום מתגוררים בה כמעט אך ורק מקומיים.

האי קורור מחובר בגשרים לשני איים סמוכים:
* האי נגרקבסאנג - בו נמצאת העיר מייונגס, העיר השנייה בגודלה במדינת קורור, בה מתגוררים כ-1,200 תושבים.
* האי מאלאקאל - עליו נמצא נמל קורור.

מדינת קורור מחוברת בגשר לאי באבלדאוב במדינת איראי, עליו נמצא שדה התעופה של קורור ובו נמצאת גם עיר הבירה מלקאוק.

בקורור עוד כ-20 כפרים.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:פלאו: מדינות
קסטריז

קסטריז (בצרפתית: Castries) היא בירת סנט לוסיה והעיר הגדולה ביותר בה. בעיר מתגוררים 61,341 תושבים (2001).

== גאוגרפיה ==
העיר נוסדה על ידי מתיישבים צרפתיים בשנת 1650 ונקראה בתחילה "קארנאז'" (Carenage - נמל בטוח). ב-1756 שונה שם העיר והיא נקראה קסטריז על שם שארל אז'ן גבריאל דה לה קרואה, המרקיז של קסטריז שבצרפת.

העיר נהרסה בשריפה מספר פעמים במהלך ההיסטוריה. ביניהן גרמו נזק במיוחד השריפות ב-1796, 1813 והשריפה שגרמה נזק רב ביותר לעיר אירעה ב-19 ביוני 1948.

האתרים המעניינים בעיר:

* המרכז העתיק. 
* כיכר דרק וולקוט Derek Walcott Square. הכיכר נקראה על שמו של זוכה פרס נובל לספרות בשנת 1992 שהיה יליד סנט לוסיה. 
* כנסיית Cathedral of the Immaculate Conception משנת 1897. 
* הספרייה הלאומית, בניין גדול ומרשים בו אוספי מפות עתיקות של האיים הקריביים. 
* הרחוב הראשי - שדרת וילאם פטר William Peter Boulevard 
* השוק של קסטריז.
* "גבעת המזל הטוב" - אחד המקומות שידע את הקרבות הקשים ביותר בקריביים כאשר האנגלים והצרפתים נלחמו זה בזה על השליטה במקום. כיום יש במקום מוזיאון קטן המתאר את התקופה ההיא.

עיקר כלכלת העיר מבוססת על תיירות. העיר משמשת מעגן לספינות טיולים. שדה התעופה העיקרי של האי הוא שדה התעופה ג'ורג' צ'ארלס.

בעיר ממוקמת המזכירות של ארגון מדינות מזרח הקריביים וכן בית המשפט העליון של מזרח הקריביים .

==תמונות==
<gallery>
View of Castries Saint Lucia Day248bdriveb.jpg|מבט על העיר
Day246acastriesg.JPG|קסטריז
Day245ccheckini.JPG|בתי העיר
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הקריביים: ערי בירה
קטגוריה:סנט לוסיה: ערים
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1650
כריסטוף פון דוהנאני

כריסטוף פון דוהנאני (גרמנית: Christoph von Dohnányi; נולד ב-18 בספטמבר 1929) הוא מנצח גרמני.

==תולדות חייו==
פון דוהנאני נולד בברלין. אביו, הנס פון דוהנאני, היה חסיד אומות העולם ומעורב בקשר העשרים ביולי לרציחתו של אדולף היטלר, ובשל כך הוצא להורג בידי הנאצים בשנת 1945. כריסטוף פון דוהנאני למד משפטים במינכן. עד מהרה עבר לבית הספר הגבוה למוזיקה ללמוד קומפוזיציה, פסנתר וניצוח. הוא קיבל את פרס ריכרד שטראוס מעיריית מינכן, ואחר כך נסע לאוניברסיטת פלורידה ללמוד אצל סבו, ארנסט פון דוהנאני.

==קריירה==
משרת הניצוח הראשונה שלו הייתה בתזמורת המוזיאון של פרנקפורט, תזמורת בית האופרה של פרנקפורט. הוא כיהן כמנהל מוזיקלי באופרה של ליבק, בתזמורת הסימפונית של גרמניה המערבית, ובבתי האופרה של פרנקפורט ושל המבורג. הוא היה המנהל המוזיקלי של תזמורת קליבלנד משנת 1984 עד 2002.

בשנת 2005 חזר דוהנאני לגרמניה לקבל את משרת המנצח הראשי של תזמורת רדיו צפון גרמניה בהמבורג.

כריסטוף פון דוהנאני מנצח בהופעות אורח עם תזמורות חשובות רבות ומרבה בהקלטות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:משפחת פון דוהנאני
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1929
אבן משכית

איסור השתחוויה על אֶבֶן מַשְׂכִּית הוא מצוות לא תעשה מתוך תרי"ג מצוות, לפיה אסור להשתחוות על אבן, ואפילו לעבודת ה'. המונח "אבן משכית" מתייחס גם לבסיס אבן המונח לפני פסלים לצורכי השתחוויה. 

==מקור המצווה==
"לֹא-תַעֲשׂוּ לָכֶם אֱלִילִם, וּפֶסֶל וּמַצֵּבָה לֹא-תָקִימוּ לָכֶם, וְאֶבֶן מַשְׂכִּית לֹא תִתְּנוּ בְּאַרְצְכֶם, לְהִשְׁתַּחֲו‍ֹת עָלֶיהָ: כִּי אֲנִי ה', אֱלֹהֵיכֶם."

==דיני המצווה==
ביהדות אסור להשתחוות על אבן משכית ב"פישוט ידיים ורגליים" (מצב שבו כל הגוף אופקי) אפילו לעבודת ה', חוץ מבבית המקדש. מדרבנן אסורה גם השתחוויה ללא פישוט ידיים ורגליים. בעת השתחוויה מלאה בבית כנסת בעל רצפת אבן (כמו שנעשה בראש השנה וביום כיפור), מכסים את הרצפה כדי שלא תהיה השתחוות על האבן.

==טעמי המצווה==
הנימוק שמביא הרמב"ם למצווה זו היא שמכיוון שהאבן משכית הייתה אמצעי לעבודת אלילים, הוא נאסר גם לעבודת ה'. הרש"ר הירש מביא הסבר אחר: ביהדות ההתמסרות לה' אינה לפי ראות העיניים, אלא על פי הוראות התורה. מוקד התורה היא מרכז בית המקדש, שכן היא נמצאת בתוך ארון הברית המונח בבית קודש הקודשים. השתחוויה מבטאת התמסרות מלאה לה' ועל כן המקום היחיד המותר בכך באופן מסודר הוא בית המקדש. מחוץ לבית המקדש מותר אמנם ביהדות להשתחוות לה', אך לא על מקום מיוחד, אבן המשכית, אלא על הארץ, המקיפה את בית המקדש. בכך נשמר המעמד של בית המקדש כמרכז התורה העולמי.
==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:פרשת בהר
קטגוריה:איסורי עבודה זרה
פרופאן

פרופאן (שם מדעי: Propane) הוא אלקאן בעל שרשרת של שלושה פחמנים. נוסחת המבנה הכימי שלו היא C<sub>3</sub>H<sub>8</sub>. מסתו המולרית היא 44 גרם למול.

בשל תגובת הבעירה האקסותרמית שלו, משמש הפרופאן כמקור חום למנועים ולגרילים וכגז הבישול בבית (ראו שימושים). לרוב, נדחס הפרופאן למצב נוזלי על מנת לייעל את השימוש בו.

הפרופאן נמצא בגז טבעי ומופק לרוב בתהליך זיקוק הנפט.
שמו של הפרופאן נגזר מהשם של החומצה פרופיאונית.
הפרופאן זוהה לראשונה על ידי האדם כמרכיב בבנזין בשנת 1910.

פעמים רבות, נמכר הפרופאן במצב נוזלי ומעורבב עם פרופילן, בוטאן ובוטילן (וליצירת ריחו המוכר של גז הבישול מוסיפים חומר הנקרא אתאנתיול). תערובת זו נקראת גז פחמימני מעובה (באנגלית Liquid Petroleum Gas או LPG).

==שימושים==
הפרופאן משמש בעיקר כמקור אנרגיה, בגלל האנרגיה הרבה שניתן להפיק משריפתו (כ-2,220 קילוג'אול למול).

===שימוש ביתי===
מבין שימושיו הנפוצים של הפרופאן ישנם שימוש לבישול בשר בגריל, גז בישול בבתים, בשטח, הפרופאן משמש כמרכיב העיקרי של הגזייה לבישול בשטח (לפעמים, הבוטאן משמש כגז העיקרי מכיוון שתכונותיו הכימיות יותר מתאימות לתנאי שטח).
בנוסף לבישול בבית, הפרופאן משמש גם לחימום, לייבוש כביסה, ולשימושים אחרים הצורכים חום.

===דלק לכלי רכב===
כיום, הפרופאן נצרך יותר ויותר להנעת כלי רכב.
הפרופאן מפעיל במדינות מסוימות, קטרים, אוטובוסים, מלגזות, ומוניות. בארצות הברית, 190,000 כלי רכב ו-450,000 מלגזות פועלים על פרופאן להנעה.

===אחרים===
הפרופאן משמש כמרכיב במנגנוני תרסיסים. השימוש בפרופאן לצורך הפעולה הזאת הוגבר מאוד אחרי האיסור על שימוש בגזי ה-CFC.
הפרופאן נמצא גם בתערובת גזים הנקראת "גז ירוק" המניע את הקליעים בחלק מנשקי האיירסופט.

הפרופאן הוא חומר גלם בתעשיית הפטרוכימיה.

בחלק מהלהביורים, הפרופאן הוא חומר הדלק.

==מקורות הפקה==
הפרופאן לא נוצר כתוצר הרצוי, אלא כתוצר לוואי של שני תהליכים: עיבוד גז טבעי, וזיקוק נפט.

תהליך העיבוד של הגז הטבעי כרוך בהפרדה של בוטאן ופרופאן מהמרכיבים האחרים של הגז הטבעי. בנוסף, מזקקות נפט מפיקות פרופאן בתהליכי הפקת בנזין וסולר.

==קישורים חיצוניים==

* 

*[http://www.ilo.org/public/english/protection/safework/cis/products/icsc/dtasht/_icsc03/icsc0319.htm כרטיס בטיחות בינלאומי מס' 0319]
*[https://web.archive.org/web/20160901034345/http://www.npga.org/i4a/pages/index.cfm?pageid=1 איגוד הפרופאן הלאומי (ארצות הברית)]
*[https://web.archive.org/web/20090831084953/http://www.propanegas.ca/ ארגון הפרופאן הלאומי (קנדה)]
*[https://web.archive.org/web/20110722200125/http://ecb.jrc.it/ הרשות הארופאית לכימיקאלים]

קטגוריה:אלקאנים
קטגוריה:דלק מאובנים
קטגוריה:מוצרי נפט
ניקולאי סוקולוב

ניקולאי סוקולוב (1886–1965), מנצח וכנר רוסי-אמריקאי.
== חייו ==
סוקולוב נולד בקייב, אוקראינה ולמד באוניברסיטת ייל בארצות הברית. את הקריירה שלו החל ככנר. בשנים 1916-1917 היה מנהל מוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית העממית של סן פרנסיסקו, שם עמד על כך שגם נשים ינגנו בשורות התזמורת ויקבלו אותו שכר כמו הגברים. הוא התמנה למנהל המוזיקלי הראשון של תזמורת קליבלנד בשנת 1918 והתמיד במשרה זו עד שנת 1932. בשנים 1935 ל-1938 ניהל את פרויקט המוזיקה הפדרלי, במסגרת הניו דיל, שהעסיקה מוזיקאים בנגינה ובמתן השכלה מוזיקלית לציבור. משנת 1938 עד 1940 ניהל את תזמורת סיאטל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מנצחים רוסים
קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1886
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1886
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1965
סעודת מצווה

סעודת מצווה לכבוד [[ברית מילה]]
ביהדות, סעודת מצווה היא סעודה שמצווה לאכול בה כזית לחם. סעודת מצווה מיוחדת בכך שמותר לאכול בה בשר ולשתות יין גם בימים שאין עושים כן (כתשעת הימים), ואף בתענית בכורות מותר לבכורים לסעוד בה. כמו כן מותר לערוך סעודת מצווה גם בבית כנסת, מקום שעריכת סעודה רגילה אסורה בו.

בתלמוד הבבלי נאמר כי לתלמיד חכם אסור לאכול בסעודות שאינן סעודות מצווה.

==סוגי סעודות מצווה==
ישנם תאריכים שהסעודות הנערכות בהם נחשבות סעודות מצווה: סעודות שבת ויום טוב, סעודה מפסקת בערב יום הכיפורים וסעודת פורים. סעודות מצווה אחרות נערכות לרגל אירוע של מצווה, כסעודת ברית מילה, סעודת נישואין ושבע ברכות, או סעודת סיום מסכת. סעודת פדיון הבן גם היא סעודת מצווה, ולפי מספר מקורות קבליים חשיבותה גדולה מאוד ואכילה בה נחשבת כ-84 תעניות. סעודת ראש חודש נחשבת אף היא לסעודת מצווה, אף שאין חיוב הלכתי לקיימה.

ישנן סעודות שיש מחלוקת אם הן נחשבות כסעודת מצווה או סעודת רשות. דוגמה מובהקת לכך היא סעודות חנוכה. נגזר מהמחלוקת הזו, הוא הפולמוס סביב הפיוט אכלו משמנים, אותו יש שנהגו ונוהגים לפייט בשבת חנוכה.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* אברהם פרנק, [https://www.ybz.org.il/?CategoryID=185&ArticleID=5102#.YRd2SYgzaUk כבש, דגים וארבעה אווזים - בעקבות תפריט לנישואין בשנת תר"ד (1844)], באתר יד יצחק בן צבי, מתוך "עתמול" גיליון 225.
* 

== ביאורים ==

==הערות שוליים==

*
תזמורת סיאטל

תזמורת סיאטל היא תזמורת אמריקאית שמקום מושבה הקבוע בסיאטל, וושינגטון.

== היסטוריה ==
הופעתה הראשונה של התזמורת הייתה ב-29 בדצמבר 1903, בניצוח הארי וסט. שם התזמורת, שנקראה בהיווסדה "הסימפונית של סיאטל", הוחלף ל"תזמורת הפילהרמונית של סיאטל". בשנת 1919 התארגנה התזמורת מחדש בחוקי עזר חדשים, תחת השם "התזמורת הסימפונית של סיאטל". אף על פי כן, במשך רוב 100 שנות קיומה, ובייחוד היום, ההרכב נודע בשם "Seattle Symphony".

יותר מ-300,000 איש באים מדי שנה לקונצרטים של התזמורת באולם בנארויה שבמרכז סיאטל. העונה שלה נמשכת מספטמבר עד יולי (כמקובל בכל עונת קונצרטים של תזמורת).

בניצוחו של שוורץ, נודעה התזמורת בעיקר בביצוע יצירות של מלחינים מן המאה ה-20, בייחוד מלחינים אמריקאים נשכחים. התזמורת, בניצוח שוורץ, הקליטה מספר נכבד של יצירות, בהן יצירותיו התזמורתיות החשובות של הווארד הנסון.

נוסף לקונצרטים שלה עצמה, התזמורת מנגנת ברוב ההפקות הבימתיות של האופרה של סיאטל, בהן ההצגות הקבועות של הלהקה לאופרות של ריכרד וגנר בכל קיץ.
תזמורת סיאטל על בימת אולם בנארויה, מאי 2009.

בספטמבר 2019 נכנס המנצח הדני תומאס דאוסגור לתפקיד המנהל המוזיקלי החדש של התזמורת. בינואר 2022 התפטר מתפקידו.

==מנהלים מוזיקליים==
* תומאס דאוסגור, 2019–2022
* , 2011–2019
* ג'רארד שוורץ, 1985–2011
* ריינר מידל, 1976–1985
* מילטון קייטימס, 1954–1976
* מנואל רוזנטל, 1950–1951
* יוג'ין לינדן, 1948–1950
* קרל בריקן, 1944–1948
* תומאס ביצ'ם, 1941–1944
* ניקולאי סוקולוב, 1938–1941
* באזיל קאמרון , 1932–1938
* קרל קרוגר, 1926–1932
* מרי דבנפורט-אנגברג, 1921–1924
* ג'ון ספרגור, 1911–1921
* הנרי האדלי , 1909–1911
* מייקל קגרייז, 1907–1909
* הארי וסט, 1903–1907

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סיאטל
סיאטל
קטגוריה:סיאטל
מבצע אה בה

מבצע אה בה (בגרמנית: Außerordentliche Befriedungsaktion, "פעולת הרגעה חריגה") הוא שם הקוד למבצע נאצי במהלך מלחמת העולם השנייה שמטרתו העיקרית הייתה השמדת ההנהגה והאינטליגנציה הפולנית, שנתפסו כאיום לשלטון הנאצי. המבצע החל מעט לאחר כיבוש פולין, במאי 1940.

==מטרות המבצע ותכנונו==
מטרתו העיקרית של מבצע אה בה הייתה חיסול המעמדות החברתיים בפולין אשר נתפסו כהנהגה פוטנציאלית בעלת יכולת התנגדות לשלטון הנאצי בעתיד. כך, הוחלט על רציחתם של משכילים פולנים, פוליטיקאים, עיתונאים, רופאים, כמרים ופעילים חברתיים, וכן על חיסולם של החוגים האנטי-נאציים בפולין. חיסולם של מורדים פוטנציאליים נועד לאפשר שקט יחסי לוורמאכט בזמן הפלישה לבלגיה, להולנד ולצרפת. עם זאת, היטלר ציין כי "יש למנוע מההשכלה הפולנית לקום כמעמד ארגוני. רמת החיים חייבת להישאר נמוכה. עבדים זולים... אי-סדר מוחלט חייב להיווצר".

המבצע תוכנן על ידי הנס פרנק, המושל הכללי של אזור הגנרלגוברנמן בפולין. הצבא הגרמני ביקש להימנע מלקיחת חלק בביצוע הזוועות, וכך בוצעו אלו על ידי הגסטפו והאס אס. בכמה ישיבות של ועדת ההגנה של הרייך בתחילת 1940 נעשה התכנון הראשון בנושא, והוחלט להשמיד את מנהיגי תנועת ההתנגדות 'במכה אחת'.

==ביצוע ותוצאות==
המבצע נפתח ב-16 במאי 1940 בהוראת פרנק. בסך הכול נעצרו כ-6,500 פולנים, מתוכם כ-3,500 שהיו חשודים בקשר להתנגדות ולהתאגדות מחתרתית, והיתר נחשדו כעבריינים. רובם ככולם הוצא להורג בשטחי הגנרלגוברנמן, בעיקר ביערות. המבצע נסתיים לקראת סוף 1941, כמה חודשים אחרי המתוכנן. 

תוצאות המבצע המידיות היו בבירור לרעת גרמניה הנאצית. אמנם מספר חברי המחתרת קטן באופן זמני, אך פעילות המחתרת רק הלכה וגדלה. הנאצים לא הצליחו לחרב את ההתנגדות והאינטליגנציה הפולנית. בנוסף, המבצע הוביל לעליית המורל בקרב העם הפולני, על אף נפילתה של צרפת.

אחרי המלחמה, הפשעים שבוצעו במסגרת המבצע היו בין ההאשמות כלפי הנאצים במשפטי נירנברג וכן בבית המשפט העליון של פולין.

== קישורים חיצוניים ==

* על [https://www.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%20384.pdf מבצע אה בה] באנציקלופדיה של השואה, באתר יד ושם

אה בה
קטגוריה:פולין במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:שלטון הכיבוש של גרמניה הנאצית באירופה
ג'ני גארת'

ג'ני גארת', 1992

ג'ניפר איב "ג'ני" גארת (Jennifer Eve "Jennie" Garth; נולדה ב-3 באפריל 1972) היא שחקנית אמריקנית. ידועה בעיקר בזכות גילום דמותה של קלי טיילור בסדרת הטלוויזיה הפופולרית "בוורלי הילס 90210". בנוסף, היא מוכרת כוואלרי טיילור בסדרה "אחיות או לא להיות".

==ביוגרפיה==
===ילדותה ונעוריה===
גארת' נולדה באילינוי, ארצות הברית. יש לה 6 אחים גדולים מנישואין קודמים של הוריה. בגיל 13, עברה גארת' עם משפחתה לאריזונה, שם היא לקחה מעט שיעורי ריקוד, ודגמנה. בגיל 15, צייד כישרונות גילה את גארת' בתחרות כישרונות בה ניצחה, ועודד אותה לפתח קריירת המשחק.

בעקבותיו, היא נשרה מהתיכון בשנה האחת לפני האחרונה, והיא ואמה עברו ללוס אנג'לס, קליפורניה כדי שהיא תוכל להיות שחקנית. מאוחר יותר היא קיבלה את תעודת הבגרות שלה בקליפורניה. שם היא התחילה לקחת שיעורי משחק, והלכה לאודישנים בתדירות רבה. ב-1989, לאחר שגרה בלוס אנג'לס כארבעה חודשים, היא קיבלה את התפקיד של "אריקה מקרי" בסדרה "A Brand New Life".

== קריירה ==
בשנת 1990 הצטרפה לצוות השחקנים הראשיים של סדרת טלוויזיה ניסיונית העוסקת בחייהם של נערים ונערות, תושביה של שכונת הפאר בוורלי הילס ליד לוס אנג'לס. סדרת הנעורים, שהופקה על ידי אהרון ספלינג, נקראה בוורלי הילס 90210. גארת' קיבלה תפקיד מפתח בסדרה - גילום דמותה של "קלי טיילור", נערה יפה, עשירה וסנובית. "90210" (קיצור לשמה של הסדרה, אחד המיקודים של השכונה שחלק ניכר מפרסומה בעולם בא לה מסדרה זו) זכתה להצלחה רבה בארצות הברית וברחבי העולם במהלכן של שנות התשעים. כוכביה, בהם גם גארת' הפכו לאלילי נוער. גארת' הייתה מהשחקנים הבודדים ששיחקו לכל אורכה של הסדרה (1990 עד 2000).
ב-1993 היא שיחקה את התפקיד הראשי בסדרה "Danielle Steel's Star". בשנת 1994 שיחקה בסרט הטלוויזיה "ללא הסכמה", על פי תסריט של טים קרינג, ובסרט הטלוויזיה "שקרים של הלב: סיפורה של לורי קלוג" לצד אלקסיס ארקט.

בין השנים 2002–2006 כיכבה גארת' בקומדיית המצבים "אחיות או לא להיות" עם אמנדה ביינס. בשנת 2005, היא דיבבה פרק בסדרה "סטואי גריפין - הסיפור שלא סופר" וב-2006, היא דובבה פרק בסדרה "אבא אמריקאי". בשנת 2007 התמודדה בתוכנית המציאות האמריקאית, רוקדים עם כוכבים, והייתה למודחת התשיעית. בין השנים 2008–2010 שיחקה בסדרה "90210" שהיא ספין אוף לבוורלי הילס 90210. בסדרה היא שיחקה את אותה הדמות שהייתה ב-90210, לאחר שעברה שינויים רבים ונעשתה ליועצת בית הספר בתיכון "ווסט בוורלי".
בשנת 2013, היא התארחה בפרק בסדרה "קומיוניטי", וב-2018 התארחה בסדרה "המיק" בתפקיד עצמה.

סיפור פרי עטה של גארת', בשם "אני בבית" ("I Am Home"), פורסם בסדרת הספרים "מרק עוף עבור הנשמה" ("Chicken Soup for the Soul").

== חייה האישיים ==
ב-16 באפריל 1994 נישאה גארת' למוזיקאי דניאל קלארק, אך השניים נפרדו לאחר כשנתיים. בשנת 1995, היא פגשה את פיטר פצ'ינלי על הסט של סרט הטלוויזיה "רומן לא גמור". הם נישאו ב-20 בינואר 2001. יש להם שלוש בנות. במרץ 2012 פצ'ינלי הגיש בקשה לגירושים, וביוני 2013, התגרשו השניים סופית.

בשנת 2014, היא הוציאה אוטוביוגרפיה בשם "מחשבות עמוקות של בלונדינית מהוליווד". בספר היא מספרת שסבלה מאגורפוביה בעבר.
בסוף אותה שנה, היא החלה לצאת עם השחקן דייוויד אברהמס לאחר שנפגשו בפגישה עיוורת. הם התארסו באפריל 2015, ונישאו ב-11 ביולי 2015.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:צמחוניות אמריקאיות
קטגוריה:צמחונים אמריקאים
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1972
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
ג'רארד שוורץ

ג'רארד שוורץ (Gerard Schwarz; נולד ב-19 באוגוסט 1947) הוא מנצח אמריקאי. בעבר היה המנהל המוזיקלי של תזמורת סיאטל, משרה בה הוא כיהן משנת 1985 עד שנת 2011, אחרי שהצטרף לארגון בשנת 1983. הוא גם המנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול ויועץ מוזיקלי לפסטיבל המוזיקה של המזרח. החוזה שלו עם תזמורת ליברפול הסתיים בשנת 2006, אז החליף אותו כמנצחה הראשי וסילי פטרנקו.
== חייו ==
שוורץ נולד בניו ג'רזי להורים אוסטרים. הוא סיים את ג'וליארד והחל בקריירה מוזיקלית כחצוצרן. עד 1973 ניגן כחצוצרן ראשי בפילהרמונית של ניו יורק בניצוח פייר בולז, אבל במקביל החל לנצח בשנת 1966. הוא שימש מנהל מוזיקלי לעוד כמה ארגונים, שהנודע ביניהם הוא "פסטיבל בעיקר מוצרט" בניו יורק, שעליו ניצח משנת 1982 עד 2001.

שוורץ ידוע בעידוד יצירותיהם של מלחינים אמריקאים, בעבר ובהווה, ו-100 ההקלטות, בקירוב, שעשה עם תזמורת סיאטל כוללות יצירות אמריקאיות רבות. כמו כן הקליט את כל הסימפוניות של מאהלר ואת הפואמות הסימפוניות של ריכרד שטראוס עם הפילהרמונית של ליברפול. כיום הוא אחד המנצחים המוקלטים ביותר בעולם.

שוורץ עשה לו שם בעיקר ביכולתו לבנות תזמורת. כשהחל לנהל את תזמורת סיאטל בשנת 1985, היו לה 3,000 מנויים; נכון לשנת 2004, התקרב מספר המנויים ל-40,000. הוא היה גם ראש החץ במאמץ להקים בית חדש לתזמורת, אולם בנארויה. 

בין פרסיו הרבים: מנצח השנה באמריקה לשנת 1994, 11 מועמדויות לפרס גראמי ומועמדות לפרס אמי על ביצוע הרקוויאם של מוצרט בקונצרט חי מלינקולן סנטר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.gerardschwarz.com/ אתרו האישי של ג'רארד שוורץ]
* [http://www.americancomposers.org/bios110198.htm ג'רארד שוורץ] , באתר American Composers Orchestra 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
אתאנתיול

תמונה תלת־ממדית של מולקולת אתאנתיול
שלד המולקולה של אתאנתיול

אתאנתיול (Ethanethiol), או בשמו האחר, אתיל מרקפטאן, הוא תרכובת אורגנית שנוסחתו הכימית היא C<sub>2</sub>H<sub>6</sub>S או בכתב מורחב CH<sub>3</sub>CH<sub>2</sub>SH ומסתו המולרית היא 62.1 גרם למול.
שימוש האתאנתיול הוא למתן ריח לתערובות גז טבעי ופרופאן, שהן נטולות ריח במצבן הטהור.

האתאנתיול מתמוסס במידה מועטה במים, אך מתמוסס במידה רבה בממסים אורגניים. האתאנתיול נמצא על ידי ד"ר מאסוול בורווס.
האתאנתיול הוא נוזל חסר צבע בעל ריח חזק, שדומה לריח של ביצים רקובות.
האף האנושי יכול לקלוט את ריחו של האתאנתיול בריכוזים נמוכים עד כדי 0.02 חלקים למיליון (ppm) (חלק 1 של אתאנתיול לכל 50 מיליון חלקים של אוויר).
לכן, מוסיפים אתאנתיול בכמויות קטנות לתערובות הגז הטבעי המשמשות לחימום ובישול כדי לתת ריח, לתערובות חסרות הריח, כך ניתן לחוש מקרים של דליפה וסכנה להתלקחות.
האתאנתיול הוא גם המרכיב העיקרי בנוזל אשר אותו מתיז הבואש במצבים של סכנה.

==רעילות==

בכמויות גדולות האתאנתיול הוא רעיל וחשיפה לכמויות כאלו גורמת לכאב ראש, טשטוש, ופגיעה בקואורדינציה, נזק לכליות ולכבד.
הוועידה האמריקאית לחומרים תעשייתיים (ACGIH) קבעה את רמת החשיפה לתערובות הגז הטבעי ופרופאן שחשיפה לכמויות קטנות יותר אינו גורם נזק.

הרמה שנקבעה על ידי הוועידה היא חשיפה לריכוז של 5 חלקים למיליון (ppm) במשך שמונה שעות כאשר הכמות המספיקה כדי להרגיש את ריחו של האתאנתיול הוא, כאמור, 0.02 חלקים למיליון. לכן, הריכוז שדרוש כדי להריח את הגז הטבעי והפרופאן הוא אחד חלקי 250 (0.004) מהריכוז שבמשך שמונה שעות נחשב למסוכן.

לפי ספר השיאים של גינס לשנת 2000, אתאנתיול הוא "החומר המסריח ביותר" שקיים.

==שימוש==

שימושו העיקרי של האתאנתיול הוא בהוספה מכוונת לגז טבעי ולחומרים מסוכנים אחרים נטולי ריח, על מנת לשמש אזהרה מפני דליפת גז.

האתאנתיול הוא גם חומר גלם לייצור סוגים של פלסטיק, חומרי הדברה ואנטי מחמצנים.

==ראו גם==
*תיול
*מתאנתיול
*אתנול

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תרכובות אורגניות
קטגוריה:גופרית: תרכובות
מתאנתיול

תמונה מתלת־ממדית של מולקולת מתאנתיול

מתאנתיול (או מתיל מרקפטאן) הוא גז ללא צבע שריחו כריח כרוב רקוב.
המתאנתיול הוא חומר טבעי שנמצא בגוף האדם בדם, מוח וברקמות אחרות וגם בחיות.
המתאנתיול משתחרר אצל חיות מהגוף בצואה.
המתאנתיול נמצא גם במזון כגון, באגוזים ובגבינה.
המתאנתיול גם נחשב לכימיקל העיקרי שגורם לריח רע מהפה וגם כגורם הריח בנפיחות.

מתאנתיול הוא גז חסר צבע דליק, עם ריח חזק מאוד ודוחה.
בריכוזים גבוהים מאוד המתאנתיול הוא חומר רעיל מאוד ותוקף את מערכת העצבים המרכזית, אך ריחו החזק מוסר מידע לגבי ריכוזו של החומר ומונע סכנה.

הנוסחה הכימית של המתאנתיול היא CH<sub>4</sub>S או בכתב מורחב CH<sub>3</sub>SH והחומר מוגדר כתיול.

המתאנתיול נמצא במעורר ריח בתערובת הגז הטבעי ביחד עם התיול אתאנתיול.

בפני הים, המתאנתיול הוא תוצר הלוואי העיקרי של תגובת שבירה של החומר דימתילסולפוניופרופיונט (DMSP) ובעלי חיים בים משתמשים במתאנתיול כמקור לגופרית למרות שהמתאנתיול נמצא הריכוזים יותר נמוכים מאשר ריכוז הגופרית.
חיידקים בסביבות שונות יכולים להפוך את המתאנתיול לדו מתיל סולפיד CH<sub>3</sub>SCH<sub>3</sub>.

מתאנתיול הוא חומצה חלשה בעלת pK<sub>a</sub> של ~10.4.
האופי החומצי של המתאנתיול גורמות לו להגיב עם מתכות מומסות בתמיסות.

==שימושים==
המתאנתיול משמש בעיקר כריחן כדי להזהיר לגבי דליפות של גזים דליקים ללא ריח כאשר הם טהורים. המתאנתיול חזק דיו כך שגם כמויות קטנות מאוד ממנו מספיקות להפיק ריח חזק.
המתאנתיול מוסף התערובת הפרופאן בהיותו במצב נוזלי בקלות.

==הכנה==
מתאנתיול מיוצר בתגובה בין מתנול למימן גופרתי
*<math>CH_3OH + H_2S \Rightarrow CH_3HS + H_2O </math>
==הפיגוע בסנקט פטרבורג==
ב־26 בדצמבר 2005 עשרות אנשים בסנקט פטרבורג, רוסיה נפגעו, כנראה, משחרור של מתאנתיול בחנות. שחרור המתאנתיול נגרם כתוצאה ממעשה פלילי, ובשלוש חנויות נוספות נמצאו ארגזים עם מכלי זכוכית ומדי זמן מתקתקים לפיצוץ ושחרור המתאנתיול.

==ראו גם==
*תיול
*אתאנתיול

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרכובות אורגניות
קטגוריה:גופרית: תרכובות
למוריים

[[למור צווארון אדום]]
למור חזרן ענק]]
לֵמוּרִיִּים (שם מדעי: Lemuridae) היא משפחה של פרימטים בתת-הסדרה טרום קופים (קיפופים). המשפחה היא אנדמית לאי מדגסקר ולארכיפלג קומורו. במשפחה זו קיימים כיום 22 מינים ב-5 סוגים.

משמעות המילה "למור" בלטינית היא רוח רפאים. מקור השם טמון בעובדה שהלמוריים ישנים במשך היום ובשעות הלילה הם פעילים וכשהם מנתרים בין ענפי העצים נדמה הדבר כצל חולף. רוב הלמוריים אינם יותר גדולים מחתול. 
== מאפיינים ==
כל בני המשפחה הם אוכלי צמחים או אוכלי כל, אך חלקם אוכלי פירות, חלקם אוכלי עלים, אחרים כוללים גם חרקים במזונם, ויש כאלו האוכלים בעיקר עלי חזרן. הם שוכני עצים, לפחות חלקית, ויש כאלו המבלים חלק מזמנם על האדמה. הם מתקדמים הן על ידי ריצה אופקית על ענפים והן על ידי ניתור מגזע מאונך אחד למשנהו.

הם מתאפיינים בזנבות ארוכים ושעירים ובגופים ובגפיים רזים. אוזניהם אינן גדולות, מכוסות, חלקית לפחות, בפרווה, ובקצותיהן ציצות שיער.
ללמור טופר מיוחד המיועד לטיפוח וסירוק הפרווה, המכונה Toilet Claw. כמו כן, לסתו התחתונה של הלמור "מאובזרת" במערכת שיניים דמויות מסרק, אשר גם לה תפקיד חיוני בטיפוח הפרווה. 

לא כל היצורים המסווגים כלמוריים שייכים באמת למשפחה זו. ישנה על-משפחה של הלמורים בה משפחות נוספות. אחדים מהמינים שנכחדו בעל-משפחה זו היו גדולים מגורילה.

למוריים נעזרים בטופרים לקפיצות מענף לענף וכך לא נופלים.

==מיון==
* משפחה למוריים (Lemuridae)
** סוג ומין יחיד למור זנב-טבעת (Lemur catta)
** סוג למור אמיתי (Eulemur)
*** מין למור חום (Eulemur fulvus)
*** מין למור סנפורד (Eulemur sanfordi)
*** מין למור לבן-ראש (Eulemur albifrons)
*** מין למור אדום (Eulemur rufus)
*** מין למור אדום-חזית (Eulemur rufifrons)
*** מין למור חום-צוואר (Eulemur collaris)
*** מין למור אפור-ראש (Eulemur cinereiceps)
*** מין למור שחור (Eulemur macaco)
*** מין למור שחור כחול-עין (Eulemur flavifrons)
*** מין למור מוכתר (Eulemur coronatus)
*** מין למור אדום-בטן (Eulemur rubriventer)
*** מין למור הנמייה (Eulemur mongoz)
** סוג למור צווארון (Varecia)
*** מין למור צווארון שחור לבן (Varecia variegata)
*** מין למור צווארון אדום (Varecia rubra)
** סוג למור עדין (Hapalemur)
*** מין למור חזרן אפור (Hapalemur griseus)
*** מין למור חזרן מוזהב (Hapalemur aureus)
*** מין למור חזרן מערבי (Hapalemur occidentalis)
** סוג ומין יחיד למור חזרן ענק (Prolemur simus)
** סוג Pachylemur - נכחד

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:20160516 Duisburg-380 (29597223642).jpg|למור צווארון שחור לבן
קובץ:Ring-tailed Lemur Mom and Babies.jpg|למור קטה
קובץ:Hapalemur alaotrensis.jpg|למור במבוק אפור
קובץ:Gouden halfmaki 04.JPG|למור במבוק מוזהב
קובץ:Eulemur rufifrons, Isalo National Park 2007-03-01.jpg|למור אדום
</gallery>

==ראו גם==
* מדגסקר

==קישורים חיצוניים==

* יעל גרופר, [https://davidson.weizmann.ac.il/online/maagarmada/life_sci/%D7%A1%D7%95%D7%93-%D7%94%D7%A4%D7%9E%D7%99%D7%A0%D7%99%D7%96%D7%9D-%D7%A9%D7%9C-%D7%94%D7%9C%D7%9E%D7%95%D7%A8%D7%99%D7%9D סוד הפמיניזם של הלמורים], באתר מכון דוידסון, נובמבר 2015

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1821
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
פסטיבל ואקן

Rage מופיעים בפסטיבל ואקן 2009
פסטיבל Wacken Open Air (W:O:A) הוא אחד מפסטיבלי מוזיקת ההבי מטאל הפופולריים ביותר. הוא הגדול מסוגו באירופה ומתקיים מדי שנה בעיירה הקטנה ואקן שבגרמניה. פסטיבל ואקן מושך אליו עשרות אלפי מטאליסטים מכל רחבי העולם בכל שנה (כ-80,000 כרטיסים נמכרו לאירוע של שנת 2011).

הפעם הראשונה בה נערך הפסטיבל הייתה ב-1990, ומאז הוא נערך מדי שנה, בדרך כלל בשבוע הראשון של חודש אוגוסט. בהתחלה, הפסטיבל היה אירוע קטן אשר יועד ללהקות גרמניות מקומיות. עד 1998 הפסטיבל הפך לאחד המובילים בזרם המטאל באירופה וכיום הוא מארח כ-80 להקות מטאל מכל העולם בכל פסטיבל, ממגוון תת-סוגות: הבי מטאל, פאואר מטאל, פולק מטאל, מטאל סימפוני, מטאל גותי, דום מטאל, דת' מטאל ובלאק מטאל.

בין הלהקות שהופיעו בפסטיבל Lacuna Coil, Slipknot, Iron Maiden ,Dimmu Borgir, Motörhead, In Flames, Cannibal Corpse, Nightwish, Finntroll, Helloween, Sonata Arctica, Opeth, Kreator, Slayer, Twisted Sister, Epica, Leaves' Eyes.

מספר להקות ישראליות הופיעו בפסטיבל, בין השאר במסגרת המטאל באטל המפורסם שנערך בפסטיבל מדי שנה. בין הלהקות הישראליות שהופיעו ניתן לציין את The Fading, Orphaned Land, Hammercult Walkways, ועוד. ב-2022 הוכרז כי הלהקות הישראליות Walkways וסקארדאסט יהיו חלק מהליינאפ הראשי של הפסטיבל באותה שנה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מטאל
ואקן
אקוומרין

אקוומרין (בלטינית: Aquamarine; מילולית: "מי הים"), היא אבן חן, סוג של המינרל בריל, שצבעה כחול עד כחול-ירוק הדומה לגוון הים. האקוומרין הוא רק אחד מסוגי אבני החן של הבריל. סוגים נוספים הם האזמרגד הירוק, ההליודור הצהוב, המורגניט הוורוד והגושניט הלבן. יש שם המייחסים אותה לאבן החן תרשיש המקראית.

ניתן למצוא אקוומרין ברוב המקומות בהם מוצאים בריל, הדוגמאות היפות ביותר מגיעות מרוסיה. מרבצי אבני החן של סרי לנקה הקרויים "חצץ-אבני חן" (בסינהלית "אילאם") מכילים אקוומרין. בריל צהוב שקוף, כמו זה המצוי בברזיל מכונה לעיתים "אקוומרין כריסוליט". קורונדום בעל גוון כחול אופייני לאקוומרין קרוי לעיתים "אקוומרין אוריינטלי".

בארצות הברית ניתן למצוא אבני אקוומרין בפסגת הר אנטרו (Antero) ברכס סאוֹוָטש (Sawatch) במרכז קולורדו. בברזיל יש מכרות אקוומרין במדינות מינאס ז'ראיס, אספיריטו סאנטו ובאהיה. אבני אקוומרין נאות מופקות בזמביה כמו גם מדגסקר, מלאווי, טנזניה וקניה. את רוב אבני האקוומרין נוהגים לחמם על מנת להפיק מהם צבע כחול עז יותר.

אבן האקוומרין הגדולה ביותר שנתגלתה עד היום נחפרה ב-1910 בעיר פדרה אזול שבמינאס ז'ראיס, ברזיל. היא שקלה מעל ל-110 קילוגרם וממדיה היו: אורך 48.5 ס"מ וקוטר 42 ס"מ.

האקוומרין היא אבן החן הרשמית של מדינת קולורדו.

==תרבות==
בארצות הברית, באוסטרליה ובתאילנד אקוומרין הוא אבן ההולדת של חודש מרץ. אקוומרין היא גם אבן החן לכבוד יום השנה ה-19.

בתקופת ימי הביניים הייתה אמונה שקסם באמצעות אקוומרין מסוגל להתגבר על רעל.
== לקריאה נוספת ==
*[http://cmw.co.il/kristalim_main.asp?id=35 אקוומרין] באתר של [https://web.archive.org/web/20111104020104/http://www.cmw.co.il/default.asp מיכל ביאל-ויסלברג]
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ציקלוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים
קטגוריה:אבני חן
קטגוריה:מחצבים
ג'ון מקלפלין

ג'ון מקלפלין (באנגלית: John McLaughlin; נולד ב-4 בינואר 1942), הידוע בכינויו "מהווישנו", הוא גיטריסט ומלחין פיוז'ן אנגלי. הוא היה חלק מ"ההרכב החשמלי" של מיילס דייוויס בשנות ה-60 המאוחרות, ושיתף פעולה עם נגנים מפורסמים אחרים כמו צ'יק קוריאה, פאקו דה לוסיה וטוני ויליאמס, מירוסלב ויטוס, לארי קוריאל, ווין שורטר, קרלה בליי.

==שנות השבעים==
ג'ון מקלפלין
בשנת 1969 הקליט מקלפלין את אלבום הסולו "Extrapolation" (עם טוני אוקסלי וג'ון סורמן). הוא עבר לארצות הברית על מנת לחבור להרכבו של המתופף טוני ויליאמס, "Lifetime". לאחר מכן הוא ניגן עם מיילס דייוויס באלבומיו הקלאסיים "In A Silent Way", "Bitches Brew" (שכלל קטע שנקרא על שמו), "Big Fun" ו-"A Tribute to Jack Johnson". הוא חזר לנגן עם הרכבו של דייוויס בהופעה אחת מוקלטת, שחלקה יצא באלבום "Live/Evil". מקלפלין ליווה אמנים נוספים כמו מירוסלב ויטוס, לארי קוריאל, ווין שורטר וקרלה בליי.

בשנת 1970, הקים מקלפלין את להקת הפיוז'ן "Mahavishnu Orchestra". בלהקה נכללו ג'י גודמן - כינור, יאן המר - קלידים, ריק לריד - גיטרה בס ובילי קובהם - תופים. הלהקה הפתיעה את העולם עם נגינתה הווירטואוזית והשילוב בין ג'אז חשמלי, רוק ונגיעות ממוזיקה מזרחית וממוזיקה הודית.

לאחר הלהקה, הפתיע מקלפלין את עולם המוזיקה בשינוי דרסטי, כאשר הקים עם המתופף זקיר חוסיין את "שאקטי", להקה אקוסטית ששילבה מוזיקה הודית עם אלמנטים של ג'אז. מקלפלין היה בין המוזיקאים המערביים הראשונים, אם לא הראשון, שהופיע עם מוזיקה הודית בפני קהל הודי.

בנוסף לקרלוס סנטנה, מקלפלין היה תלמיד של הגורו סרי צ'ינמוי. ב-1973, חברו סנטנה ומקלפלין לאלבום המשותף "Love Devotion Surrender", שכלל מחווה ליצירה "A Love Supreme" של ג'ון קולטריין.

מקלפלין עבד גם עם מלחינת הג'אז קארלה בליי.

==קריירה מאוחרת==

בתחילת שנות ה-80 חבר מקלפלין לגיטריסט הפלמנקו פאקו דה לוסיה ואל גיטריסט הפיוז'ן אל דימיולה. שלושת הווירטואוזים הופיעו כשלישיית גיטרות, והוציאו את האלבום Friday night in San-Francisco. בשנת 1996, אוחד ההרכב להקלטה נוספת וסיבוב הופעות עולמי.

אחד האלבומים המצליחים ביותר בו השתתף הוא תקליט מוזיקת העולם "Making Music" מ-1987 (יצא בהוצאת ECM) עם יאן גרברק בסקסופון, זקיר חוסיין בטאבלה והאריפראסאד צ'אוראסיה בבנסורי.

בתחילת שנות ה-90 מקלפלין הופיע עם האלבום "Que Alegria", יחד עם טרילוק גורטו ודומיניק דיפיאצה. ב-1994 הוציא את "After the Rain" אחריו יצא למסע ההופעות ארוך עם הרכב שכלל את ג'ואי דה-פרנצ'סקו באורגן המונד.

בראשית שנות ה-2000 הופיע מקלפלין עם ההרכב "Remember Shakti" יחד עם חבר ההרכב המקורי זאקיר חוסיין.

בשנת 2003 יצא אלבומו "Thieves and Poets", שכלל אדפטציות לסטנדרטים של ג'אז לגיטרה קלאסית. ביוני 2006 יצא אלבום הרד בופ והפיוז'ן "Industrial Zen".

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נגני ג'אז: גיטריסטים
קטגוריה:מלחינים בריטים
קטגוריה:גיטריסטים בריטים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1942
הפוסי של לוסי

הפוסי של לוסי היא להקת פאנק ישראלית מיבנה. הלהקה קמה בקיץ 1998, אז היו החברים עמית אדן (סולן), נטע גופן (בס), ארז שמידע (גיטרה) ואסף מיידן (תופים). לאחר שנה הצטרפו עמרי גולדין (סולן) ואסף שיש (גיטרה).

==היסטוריה==
ב-2002 הלהקה הוציאה את הדיסק הראשון שלה "צב 8", הקורא ל"התגייסות כללית לשינוי פני החברה האדישה, המנוכרת והמעמדית", בשילוב קטעי הומור עם רוח תיכוניסטית.

ב-4 באוגוסט 2002 נרצח סולן הלהקה, , בפיגוע ההתאבדות בקו 361 בעת שהיה בדרך לבסיס בו שרת.

בשנת 2004 הצטלמה הלהקה לסרט התיעודי חצוצרות יריחו בבימויה של ליז נורד, העוסק בסצנת הפאנק הישראלית.

בשנת 2005 הקליטה הלהקה גרסת כיסוי לשיר "למה עכשיו" שנכלל בפרויקט "הללויה רוק טיים" - אלבום גרסאות כיסוי של להקות רוק צעירות לשירי קובי אושרת.

בשנת 2012 התאחדה הלהקה למופע לציון עשור למותו של גולדין. לקראת המופע הקליטה הלהקה את שירו של דן אלמגור "רק לא אצלנו בשכונה", מתוך המחזמר "אל תקרא לי שחור". השיר נבחר בעקבות אירועי אלימות נגד אפריקאים השוהים בישראל.

בשנת 2016 הלהקה הוציאה את אלבומה "מסיתים למרד".

בשנת 2017 הלהקה הוציאה גרסה חדשה לשיר "גיבור צבא ההגנה" של להקת פוליאנה פרנק, יחד עם הלהקות "קרם בורלסק" ו"אנטיגונה רקס". השיר יצא ביום העצמאות ונוסף לו בית חדש. כמו כן, הלהקה הוציאה גרסת כיסוי לשיר "רכז מידע" של ברק כהן. השיר יצא לכבוד יום המחאה נגד אלימות משטרתית.

בשנת 2019 הלהקה הוציאה את השיר "זיקוקים".

בשנת 2022 השתתפו בסרט התיעודי "עצבני ומהיר: הסיפור של פאסט מיוזיק והפטיפון" של עמית איצקר.

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומים ===
* צב 8 (2002)
* מסיתים למרד (2016)
=== סינגלים ===
* גיבור צבא ההגנה (2017)
* רכז מידע (2017)
* זיקוקים (2019)

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.facebook.com/poytotheworld דף הלהקה] ברשת החברתית פייסבוק
* 
* 
* 
* 
* [https://www.kan.org.il/podcast/program.aspx/?progid=2042 "רועש, פוליטי ולא מתפשר": סיפורו של הפאנק הישראלי], כאן 88

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות אינדי ישראליות
קטגוריה:להקות פאנק (Punk) ישראליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1998