OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרווניתיים

[[פרוונית שחורה, הנציג היחיד מהמשפחה בישראל]]
טרנטולת [[קינג בבון]]
פרווניתיים (שם מדעי: Theraphosidae; נקראים גם טרנטולות) היא משפחת עכבישים גדולי ממדים מהקבוצה מיגלומורפה, המכילים את המינים הכבדים ביותר מבין העכבישים החיים, כשהגדול מביניהם הוא תראפוזה בלונדי שמוטת רגליו מגיעה עד ל-30 ס"מ ומשקלו ל-130 גרם. כפי ששם המשפחה מרמז הם בעלי שערות צורבות דמויות פרווה לאורך גופם.

מינים אלה חיים לאורך האזור הטרופי והאזור הסובטרופי בכל היבשות, והמין פרוונית שחורה מצוי בטבע בישראל.

בהתאם לנתונים של World Spider Catalog המשפחה כוללת כ-150 סוגים.

==תת-משפחות==
*Acanthopelminae
*Aviculariinae
*Eumenophorinae
*Harpactirinae
*Ischnocolinae
*Ornithoctoninae
*Poecilotheriinae
*Selenocosmiinae
*Selenogyrinae
*Spelopelminae
*Stromatopelminae
*Theraphosinae
*Thrigmopoeinae

==מאפיינים==
בני משפחת הפרווניתיים ניזונים מחרקים, עכברים ויונקים קטנים, לטאות, צפרדעים, עטלפים ועופות קטנים. הפרווניתיים נפוצים כמעט בכל חצי הכדור הדרומי ואף מצפונה לו. בית הגידול הטבעי של הטרנטולות שוכנות הקרקע הוא עלי שלכת יבשים שנשרו אל הקרקע ומחילות, או מחילות תחת אבנים וגזעי עצים. לעיתים ישכנו תחת עצם כלשהו אף ללא מחילה. הטרנטולות שוכנות העצים חיות, כפי שמרמז שמן, על צמחייה מסוגים שונים, שיחים ואף על צמרות עצים.

בכל הטלה של בני משפחת הפרוונית מטילה הנקבה בין 100 ל-2000 ביצים, עליהם היא שומרת במשך 6–7 שבועות, בהתאם למין.
אורך החיים של הטרנטולות הוא מהגבוהים בעולם פרוקי הרגליים: הנקבות יכולות לחיות במינים מסוימים עד ל-50 שנים. הזכרים מאריכי חיים פחות ותוחלת חייהם 5–12 שנים, בהתאם למין.

מוטת הרגליים של טרנטולה בוגרת יכולה להגיע עד ל-30 סנטימטר. על אף גודלן ודמותן המאיימת, הפרווניות לרוב אינן מזיקות לאדם, אלא לכאלה הרגישים במיוחד לנשיכותיהן. גופן של רוב הטרנטולות מכוסה שערות דקות ומבריקות, מעין קטיפה, ובטנן של אלו מהעולם החדש, כמו למשל לבנת הברכיים הענקית מכוסה שערות צורבות, בעלות מנגנון נעיצה חד כיווני, שמועפות בעת הצורך על התוקף, וגורמות לגירוי. טרנטולות אלו בדרך כלל אינן נושכות, והארס משמש אותן אך ורק לתפיסת הטרף ושיתוקו. לעומתן, טרנטולות מהעולם הישן, כמו הקובלט בלו, מסתמכות על ארסן החזק יותר, ואין להן שערות צורבות.

בארץ ישראל מין אחד מוגדר ממשפחת הפרווניתיים, פרוונית שחורה, שלא נחקר דיו (קיימים בו לפחות שלושה מינים שטרם סווגו), ונחשבה בעבר לגדולה בעכבישי ישראל.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://exoticpets.co.il/InArticle.asp?ID=218 רבייה אצל טרנטולות]
* [http://exoticpets.co.il/InArticle.asp?ID=393 אנטומיה של הטרנטולה]
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1869
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי טמרלן טורל
המנון רוסיה

המנון הפדרציה הרוסית הוא ההמנון הלאומי של רוסיה. הוא הולחן על ידי אלכסנדר אלכסנדרוב ונכתב על ידי סרגיי מיכאלקוב.

עד שנת 2001 היה המנון רוסיה "השיר הפטריוטי" שהלחין מיכאיל גלינקה. לשיר לא היו מילים רשמיות, ואף על פי שהיו מספר הצעות למילים, אף אחת מהן לא התקבלה.

בשנת 2001 הוחלט לשנות את ההמנון – לשחזר את המנגינה של המנון ברית המועצות תוך כדי עדכון המילים שעסקו בברית המועצות, לנין וקומוניזם.

לפי חלק 4 בחוק ההמנון הרוסי, כל ערוצי הטלוויזיה הממשלתיים מחויבים לשדר את ההמנון הלאומי פעמיים ביום.

== מילות ההמנון ==
{| border="0" align="center"
|-
| style="text-align: center;" |
עברית
| style="text-align: center;" |
תעתיק עברי
| style="text-align: center;" |
רוסית
|-
|
<div align=right dir=rtl>
:רוסיה - מעצמתנו הקדושה,
:רוסיה - ארצנו האהובה.
:רצון עז, תהילה גדולה
:הם נחלתך לנצח נצחים!

:פזמון:
:התפארי, מולדתנו החופשייה!
:ברית נצחית של עמים אחים,
:חוכמה עממית שניתנה על ידי אבותינו,
:התפארי, ארצנו! אנו גאים בך!

:מהימים הדרומיים לאזור הקוטב,
:נפרשים יערותינו ושדותינו.
:יחידה את בעולם! רק אחת יש כמוך -
:מולדתנו השמורה על ידי האל.

:פזמון

:מרחב גדול לחלום ולחיים
:פותחות לנו השנים הבאות,
:נאמנותנו לארצנו נותנת לנו את העוצמה,
:כך היה, כך עכשיו, וכך תמיד זה יהיה!

:פזמון
|
<div align=right dir=rtl>
:רוֹסִיָה - סְבְיָאשְׁצֶ'נָאיה נַאשָׁה דֶרְזָ'אבה,
:רוֹסִיה - לְיוּבִּימָאיָה נַאשָׁה סְטרַאנָה.
:מוֹגוּצָ'איָה ווֹלְיָה, וֶלִיקַאיָה סְלַאבָה -
:טְבוֹיוֹ דוֹסְטוֹיַאנְיֶה נָה וְסֶה וְרֶמֶנָה!

:פְּרִיפֶּב:
:סְלַאבְסְיָה, אוֹטֶצֶ'סְטְבוֹ נָאשֶׁה סְבוֹבּוֹדְנוֹיֶה,
:בְּרָאצְקִיך נָארוֹדוֹב סוֹיוּז בֶקוֹבוֹי,
:פְּרֶדְקָאמִי דַאנָיָה מוּדְרוֹסְט נָארוֹדְנָיָה!
:סְלַאבְסְיָה, סְטרַאנָה! מִי גוֹרְדִימְסְיָה טוֹבּוֹי!

:אוֹט יוּזְ'נִיך מוֹרֶי דוֹ פּוֹלְיָארְנוֹגוֹ קְרַאיָה
:רָאסקִינוּלִיס נָאשִׁי לֶסָה אִי פּוֹלְיָה.
:אוֹדְנָה טִי נָה סְבֶטֵה! אוֹדְנָה טִי טָאקַאיָה -
:כְרָאנִימַאיָה בּוֹגוֹם רוֹדְנַאיָה זֶמְלְיָה!

:פְּרִיפֶּב

:שִׁירוֹקִייְ פּרוֹסְטוֹר דְלַאיָה מֶצְ'טִי אִי דְלְיָה זִ'יזְנִי.
:גְרְיָאדוּשְׁצִ'יֶה נָאם אוֹטְקְרִיבַאיוּט גוֹדָה.
:נָאם סִילוּ דָאיוֹט נַאשָׁה וֶרְנוֹסְט אוֹטְצִ'יזְנֶה.
:טָאק בִּילוֹ, טָאק אֶסְטִי אִי טָאק בּוּדֶט וְסֶגְדָה!

:פְּרִיפֶּב
|
<div align=left dir=ltr>
<poem>
Россия — священная наша держава,
Россия — любимая наша страна.
Могучая воля, великая слава —
Твоё достоянье на все времена!

Припев:
Славься, Отечество наше свободное,
Братских народов союз вековой,
Предками данная мудрость народная!
Славься, страна! Мы гордимся тобой!

От южных морей до полярного края
Раскинулись наши леса и поля.
Одна ты на свете! Одна ты такая —
Хранимая Богом родная земля!

Припев

Широкий простор для мечты и для жизни.
Грядущие нам открывают года.
Нам силу даёт наша верность Отчизне.
Так было, так есть и так будет всегда!

Припев
</poem>
</div>
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.gov.ru/main/symbols/gimn_rf_t3.mp3 ההמנון הלאומי הרוסי], באתר הממשלה הרוסית (5 MB)

רוסית, המנון הפדרציה ה
קטגוריה:רוסיה: סמלים לאומיים
אנה קורניקובה

אנה סרגייבנה קורניקובה (ברוסית: А́нна Серге́евна Ку́рникова, ; נולדה ב-7 ביוני 1981) היא טניסאית עבר רוסייה.

קורניקובה נולדה במוסקבה, בירת ברית המועצות ובהמשך בירת רוסיה. כרגע היא מתגוררת בברדנטון, פלורידה, בארצות הברית.

== קריירה ==
ב-1999 זכתה בתואר הגרנד סלאם הראשון שלה באליפות אוסטרליה הפתוחה, בזוגות הנשים יחד עם שותפתה מרטינה הינגיס. קורניקובה והינגיס נהגו לשחק באופן תדיר כזוג בתחרויות זוגות. אף על פי שהייתה מדורגת במשך זמן ממושך בין 20 הטובות ביותר בסבב ה-WTA, היא מעולם לא זכתה בטורניר יחידים מקצועני (אם כי היא הגיעה לחצאי גמר רבים). הסיבה טמונה כנראה בהגשתה החלשה, שאינה מתאימה לשחקנית טניס מהרמה הגבוהה ביותר.

מספר מערכות יחסים שניהלה (כגון עם הזמר אנריקה איגלסיאס) סוקרו באופן נרחב בצהובונים, ותמונות חושפניות שלה הופיעו במגזיני נוער. היא נבחרה לאחד מ-50 האנשים היפים ביותר בשנת 1998 על ידי מגזין People, והיא גם שיחקה תפקיד קטן (כמנהלת מלון) בסרט "אני, עצמי ואיירין" משנת 2000, בכיכובו של ג'ים קארי.

קורניקובה אינה מתחרה מאז אפריל 2003.

היא בת זוגו של הזמר אנריקה איגלסיאס ולשניהם נולדו תאומים בדצמבר 2017 ובת נוספת ב-30 בינואר 2020.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טניסאיות רוסיות
קטגוריה:מהגרות מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1981
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1981
ג'ון מקנרו

ג'ון פטריק מקנרו, ג'וניור (באנגלית: John Patrick McEnroe, Jr.; נולד ב-16 בפברואר 1959 גרמניה) הוא טניסאי עבר אמריקני, נחשב לאחד משחקני הטניס הטובים בכל הזמנים. הוא דורג במקום הראשון בעולם במשך 170 שבועות (6 בכל הזמנים) ובמשך ארבע עונות רצופות הוא סיים במקום הראשון בעולם (1984-1981). מקנרו ידוע בעיקר בזכות התמודדויותיו הידועות והנשנות עם הטניסאים ביורן בורג, ג'ימי קונורס ואיוון לנדל. בעונת השיא שלו, 1984, ניצח מקנרו ב-82 משחקים והפסיד בשלושה בלבד, שנת שיא לטניסאי כלשהו בהיסטוריית הטניס העולמי.

== ביוגרפיה ==
מקנרו נולד בבסיס צבאי אמריקאי בגרמניה המערבית וגדל ברובע קווינס בניו יורק. הוא פרץ לבימת הטניס הבינלאומי כאשר הגיע לחצי הגמר טורניר ווימבלדון ב-1977, בגיל 18, כשחקן אלמוני שנזקק לטורניר מוקדמות על מנת לזכות במקום בטורניר. הוא למד באוניברסיטת סטנפורד, וזכה בתואר היחידים של ה-NCAA בשנת 1978. מקנרו התפרסם בגלל מזגו החם וההפכפך, ועימותיו עם שחקנים ועם שופטים. הוא הרבה להטיח בשופטים את הביטוי "אתה לא רציני" ("You cannot be serious"), שלימים היה לכותרת האוטוביוגרפיה שלו. בתחילת הקריירה שלו זכה מקנרו לביקורת ולסלידה מצד הקהל, בעיקר באנגליה, אולם עם הזמן זכה להערכת ציבור הצופים ולכינוי החיבה "הילד הרע של הטניס".

מקנרו היה חבר קבוע בצוות האמריקאי בגביע דייוויס.

לאחר פרישתו ממשחק, מונה למאמן צוות גביע דייוויס האמריקאי.

בשנת 2001 ביקר מקנרו בארמון בקינגהאם, בהזמנתה של המלכה אליזבת השנייה. ב-2002 פרסם אוטוביוגרפיה.

במשך יותר מעשור, שימש מקנרו פרשן ומגיש טלוויזיה ברשת CBS, רשת NBC, רשתות כבלים בארצות הברית וכן ב-BBC בבריטניה. נכון ל-2005 התגורר במנהטן שבניו-יורק עם אשתו השנייה, הזמרת פטי סמיית' (לא להתבלבל עם זמרת הפאנק פטי סמית') וששת ילדיו (שלושה מהם מאשתו הראשונה טאטום אוניל, שניים מסמיית' ועוד אחד מנישואיה הקודמים של סמיית').

מקנרו מנהל אקדמיית טניס מצליחה במנהטן וממשיך לשחק טניס במשחקי ראווה של שחקנים וותיקים. הוא מופיע בתפקיד עצמו במספר רב של סרטים וסדרות טלוויזיה, ובין היתר הופיע בסדרות "רוק 30", "אמת או חובה" ו-"תרגיע", בתוכנית הבידור "Saturday Night Live" ובסרטים "מיסטר דידס", "אל תתעסקו עם הזוהן" ו-"סדנה לעצבים".

== הישגים ==
בניגוד לרוב המכריע של טניסאי הצמרת מסבב היחידים, שיחק מקנרו באופן קבוע ובהצלחה רבה גם בסבב הזוגות בטורנירים בהם השתתף, והגיע למקום הראשון בדירוג העולמי הן ביחידים והן בזוגות. במהלך הקריירה שלו זכה מקנרו ב-77 תוארי יחידים וב-78 תארים בזוגות גברים. שותפו העיקרי למשחקי הזוגות, פיטר פלמינג, טען פעם שהזוג הטוב בעולם הטניס הוא "ג'ון מקנרו וכל אחד אחר".

מקנרו זכה ב-7 תוארי גראנד סלאם ליחידים: 3 באליפות וימבלדון (1981, 1983 ו-1984) ו-4 באליפות ארצות הברית הפתוחה (1979, 1980, 1981 ו-1984), ב-9 תוארי גראנד סלאם בזוגות גברים: 5 באליפות וימבלדון (1979, 1981, 1983, 1984, 1992) ו-4 באליפות ארצות הברית (1979, 1981, 1983, 1989) ובתואר גראנד סלאם בזוגות מעורבים, אליפות צרפת הפתוחה (1977).

מקנרו זכה 3 פעמים באליפות סבב המאסטרס העולמי (1978, 1983, 1984), ו-5 פעמים בגביע דייוויס (1978, 1979, 1981, 1982, 1992).

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:טניסאים אמריקאים
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות וימבלדון
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה אמריקאים
קטגוריה:מחלוקות בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
דוב מלאי

דוב מלאי (שם מדעי: Helarctos malayanus) הוא מין יחיד בסוגו במשפחת הדוביים.
דב מלאי

==תפוצה==
תפוצתו במדינות דרום-מזרח אסיה: לאוס, קמבודיה, וייטנאם, תאילנד, מלאסיה, סומאטרה, בורנאו, בורמה, בנגלדש והודו. תפוצתו כנראה גדולה מהידוע לנו, בעיקר בשל אזור מחייתו הצפוף. דוב זה הוא המין היחיד במשפחתו שחי ביערות גשם, ואחד משני המינים עם התפוצתם המגיעה דרומית לקו המשווה.

==תיאור פיזיולוגי==
המין הקטן ביותר במשפחת הדוביים. אורך הגוף 1 מטר עד 1.4 מטר, אורך הזנב 7-3 ס"מ, גובה הכתף 70 ס"מ, משקלו 27–65 ק"ג. הזכרים גדולים מהנקבות במעט. הראש רחב, קצר ושטוח והאוזניים מעוגלות. המצח עב בשר ועל כן נראה לעיתים מקומט.

פרוותו קצרה וסבוכה, היא שחורה ברובה למעט אזור הפנים וסימן לבן-כתמתם על החזה בצורת U (לא תמיד נוכח) הייחודי בצורתו בכל פרט, הסימן נותן כמין יתרון לעונד אותו במהלך קרבות בין פרטים וכן יש משמעות לגודלו. כפות הרגליים בהירות באופן ברור משאר הפרווה.

הגוף מוצק, כפות הרגליים גדולות ובעלות טפרים, הן חסרות שיער כמעט, דבר המסייע לטיפוס. בהליכה מופנות הכפות כלפי פנימה, דבר המשווה לדוב צורת הליכה ייחודית. דבר נוסף יוצא דופן ובולט במין הוא לשונו הארוכה, אורכה עד 25 ס"מ (הארוכה ביותר במיני הדובים), ושימושה מפורט בפרק "תזונה".

==תזונה==
הדוב אוכל כל, משתמש בכפותיו הקדמיות לרוב מטרות ליקוט המזון. עוקר שובר ושורט עצים כדי ללקט חרקים שונים - דבורים, טרמיטים ותולעי אדמה. לשונו ארוכה ומסייעת לו רבות בתפיסת החרקים. <BR> כהשלמת תזונה יאכל אף מכרסמים קטנים, לטאות וציפורים קטנות. פירות, בעיקר אגוזי קוקוס, הם חלק ניכר מהתזונה. קרוב למגורי אדם, יאכל פסולת, וחיות משק.

==התנהגות==
הדוב שוכן ביערות גשם סבוכים בכל הגבהים. הוא פעיל בלילה, על פי רוב ישן במהלך היום על גבי עצים 2–7 מטרים מעל הקרקע. הוא שובר ומעקם ענפים כך שיחזיקו את משקלו, ויגנו עליו במהלך השינה. הדוב ביישן באופיו. אינו זקוק לשנת חורף מאחר שאקלימו טרופי ומזונו נפוץ כל השנה. טפסן מצוין המיטיב להשתמש בכפות רגליו וידיו.

ניסוי שנערך בשבי מצביע על האינטליגנציה של הדוב המלאי: במטרה להגיע לדבר מתיקה שהיה נעול בארונית, הצליח לסובב פתח מנעול בעזרת אחת מטפריו. פרט אחר בשבי פיזר דגנים מתוך קערת האכלה, כדי למשוך תרנגולות לכלובו, שאותן טרף ללא מאמץ.

==רבייה וגידול צאצאים==
תקופת היריון כ-95 יום, אך בתנאי שבי יכולה להתארך עד 240-170 יום. המלטה מתפרשת על פני כל השנה. בכל המלטה 1–3 גורים הנולדים עיוורים ושוקלים כ-325 גרם.

הגורים נשארים עם אמם עד להגיעם לבגרות מינית. בשבי חי המין עד 24 שנים ו-9 חודשים.

==שימור הסביבה==
המין קוטלג כמסוכן ביותר בסביבתו הטבעית. גורם נזק למטעי הקוקוס והבננות, שנשתלים צמוד לאזורי מחייתו וגורמים לדלדול שטח המחיה ומקורות המזון הראשוניים.

כיס המרה ושאר חלקי גוף של הדוב, משמשים כתרופות ברפואה העממית, על אף שהוכח כי אין להם ערך רפואי. הדוב ניצוד ונמכר למטרות רווח מזה שנים רבות. גורים עשויים להיות חיות מחמד מעניינות, אולם אחרי מספר שנים נהיים עצבניים ומסוכנים.

המין הוא אחד מהנדירים מבין הדוביים. כמות הפריטים לא ידועה, אך מורגשת ירידה במספרם כתוצאה מציד לא מבוקר. מעט נעשה כדי להחזיר את המין לגדולתו, מאחר שמעט ידוע עליו ועל אופן חייו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סטמפורד ראפלס
מלאי
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:מלזיה: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:וייטנאם: יונקים
קטגוריה:תאילנד: יונקים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1821
קטגוריה:אינדונזיה: יונקים
קטגוריה:סומטרה: יונקים
צביעת גראם

חיידקים גראם-חיוביים
צביעת גראם מיועדת להבדלה ראשונית בין קבוצות חיידקים. 

כדי לראות את החיידקים מבעד למיקרוסקופ אור, צריך לצבוע אותם. במהלך ניסויי צביעה כדי להבדיל בין חיידקים לסביבה התאית שבה הם נמצאים, מצא בשנת 1884 הרופא הדני הנס כריסטיאן גראם (Hans Christian Gram) כי צביעה בסגול, אחריה צביעה ביוד ושטיפה באלכוהול צובעת רק חלק מהחיידקים. מאז נקראת הצביעה על שמו. בפרסום המקורי של השיטה הוא התנצל על כך שהצביעה שפיתח טובה רק לחלק מהחיידקים.

צביעת גראם מבדילה בין החיידקים שנצבעים, שמכונים חיידקים גראם-חיוביים (+g), לחיידקים שאינם נצבעים, שמכונים חיידקים גראם-שליליים (-g) כלומר בעלי דופן-תא עבה או דקה, בהתאמה. הצביעה הנגדית, המאפשרת לראות גם את החיידקים הגראם-שליליים, הוספה מאוחר יותר. 

הצביעה מתבצעת באמצעות הכנת תתקין של חיידקים על זכוכית נושאת וייבושו באמצעות העברה על להבה לזמן קצר. בשלב הראשון צובעים את הדגימה בצבע סגול, למשל סגול גבישי (crystal violet). בשלב השני שוטפים את הדגימה בתמיסת יוד - היוצר תצמיד עם הצבע הסגול. עד לשלב זה נצבעים כל החיידקים. שטיפה באתנול, או בכוהל אחר, מסלקת את תצמיד הצבע הסגול-יוד מהחיידקים הגראם-שליליים אך לא מהגראם-חיוביים. צביעה נגדית בצבע ורוד, (למשל ספרנין), צובעת שוב את כל החיידקים. התוצאה הסופית מראה חיידקים גראם-חיוביים בצבע כחול-סגול ואילו חיידקים גראם-שליליים בצבע אדום-ורוד.

צביעת גראם אינה שיטה מדויקת במיוחד. כאמור, זוהי שיטה להבדלה ראשונית; במקרים רבים יש לשלבה עם שיטות אחרות ולהצליב את התוצאות. גורמים רבים עלולים להביא לתוצאות שגויות בצביעת גראם, כגון התיישנות הצבעים, ביצוע לא נכון של הצביעה, גיל החיידקים הנבדקים (חיידקים "זקנים" קולטים פחות את הצבע הסגול ועלולים להיראות שליליים אף על פי שהם חיוביים) ועוד.

למרות הוותק הרב של השיטה, היא משמשת עד ימינו כקריטריון ראשון במעלה לאבחון וזיהוי חיידקים במעבדה הקלינית. השיטה הייתה קריטריון ראשוני למיון טקסונומי של חיידקים, עד שנות ה-70, אז החליפה אותה השיטה הגנטית (השוואת רצפים של גנים שמורים). ההבדל במעטפת תאי החיידקים, בעיקר בדופן, הגורם לחלק מהם לשמור (למרות השטיפה באתנול) על תצמיד הצבע הסגול והיוד (החיידקים הגראם-חיוביים) ובאחרים לאבד אותו עקב השטיפה (החיידקים הגראם-שליליים — הללו קולטים את הצבע הנגדי, הוורוד, במקום התצמיד הסגול שנשטף מהם) אינו שרירותי, אלא מעיד על הבדלים משמעותיים בין שתי קבוצות החיידקים. כל החיידקים הנצבעים חיובית בצביעה זו, מלבד סוג אחד - Deinococcus, מרוכזים בחטיבות ה-actinobacteria וה-firmicutes. 

שיטות נוספות לצביעת חיידקים הן: 
* צביעת נבגים (בצבע ירוק)
* צביעת קפסולה (בצבע שחור)
* צביעת ציל-נילסן - צביעה חומצית בקרבול פוקסין

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מיקרוביולוגיה
קטגוריה:ביולוגיה: שיטות ומכשור
קטגוריה:בקטריולוגיה
הנרי מינצברג

הנרי מינצברג (באנגלית: Henry Mintzberg; נולד ב-2 בספטמבר 1939) הוא אחד מן ההוגים המובילים בעולם בתחום של חקר ניהול וחשיבה אסטרטגית בעסקים, הוא שימש כפרופסור לניהול מאוניברסיטת מקגיל שבקנדה ופרסם מספר ספרים מרכזיים בתחום. מינצברג עוסק בהתנהלותם של ארגונים ובחקר משאבי אנוש בארגון והוא נמנה בין מובילי גישת הקונפיגורציה בתחום מדעי הניהול.

==ביוגרפיה==
מינצברג נולד למשפחה יהודית במונטריאול, קוויבק, קנדה למאייר ואיירין (וקסלר) מינצברג. אביו, מאיר מינצברג, היה יצרן.

== קריירה ==
בשנת 1968 קיבל מינצברג תואר דוקטור בניהול מ-MIT, לאחר שהגיש מחקר בנושא "המנהל בעבודה - קביעת פעילויותיו, תפקידיו ותוכניותיו באמצעות התבוננות מובנית".

בספרו The Structuring of Organizations שיצא לאור בשנת 1979, עוסק מינצברג בהרחבה במבנה הארגון.

מינצברג התעניין במבנים ארגוניים ובהתנהגות ארגונית הלכה למעשה. הוא זיהה חמישה מרכיבים מבניים שייצרו את "הארגון האמיתי":
# צמרת אסטרטגית (מועצת מנהלים, נשיא): מופקדת על הנהגת ארגון ביצוע יעדים
# מנהלי הקו (אגפים, מחלקות, מדורים): מנהלים לאורך שרשרת הפיקוד עד לניהול הזוטר
# ליבה תפעולית (ייצור, מתן שירות, שיווק, אספקה): עובדי הארגון המבצעים ישירות את המשימות הנדרשות
# סגל טכני (מחקר ופיתוח, תכנון מוצרים)
# סגל מנהלתי (אחזקה, כוח אדם, יחסי ציבור)

== עקרי גישתו ==
מינצברג פעל בשני תחומים מרכזיים - חקר הניהול ותחום החשיבה האסטרטגית בארגונים. במסגרת חקר הניהול, מינצברג השקיע מאמצים מחקריים להבנת האופנים השונים שבהם בפועל ארגונים מנוהלים. מינצברג הניח בכך תשתית לדיון שאינו רק נורמטיבי (כיצד ראוי לנהל) אלא כיצד ניהול מתרחש במציאות.

בתחום של חקר האסטרטגיה מינצברג מוכר בייחוד בשל ספרו על גישת התכנון האסטרטגי - "The Rise and Fall of Strategic Planning". מינצברג מתאר את העלייה של המושג שהפך מוביל בשנות ה-70', וכיצד מחלקות התכנון פוגעות בפועל בתפקוד התאגידים עד שהן נסגרות במהלך שנות ה-80. מינצברג מנתח את התהליך הן במובנים ההיסטוריים והן בחתירה להבנת המשגים שבגישת התכנון האסטרטגי. בספר "ספארי אסטרטגיות" מינצברג פורס ומנתח באופן ביקורתי עשר אסכולות מובילות בחשיבה על אסטרטגיה עסקית. מדבריו בספר עולה כי מתוך הגישות המתוארות הוא נוטה להזדהות באופן משמעותי עם גישת הלמידה העוסקת בצורה שבו ארגונים לומדים את סביבתם באופן מתמשך.

בהמשך לכך, כתב יחד עם ברוס אלסטראנד וג'וזף לאמפל את הספר ״ספארי אסטרטגיות: סיור מודרך בערבות הניהול האסטרטגי״ המציג עשר גישות שונות בתחום האסטרטגיה העסקית. מינצברג מתחיל את סקירתו בגישות העיצוב והתכנון האסטרטגי שנוסדו בשלהי שנות ה-50, והניחו את יסודות התחום (למשל את מודל ה-SWOT) ובגישות המיצוב מבית מדרשו של מייקל פורטר שהניחה את היסודות לתחום הייעוץ האסטרטגי. הוא מסיים בתיאור של גישות עכשוויות העוסקות בלמידה ארגונית וניווט במורכבות. הספר אמנם דן באופן ביקורתי בכל עשר הגישות, אך מבקש להציע לבסוף מודל בו כל אחת מן הגישות רלוונטית בהקשר אחר בחיי הארגון.

== ספרים מרכזיים ==
* ספארי אסטרטגיות: סיור מודרך בערבות הניהול האסטרטגי, ידיעות אחרונות, 2006
<div style="direction: ltr;">
* The Rise and Fall of Srategic Planning, 1994
* Mintzberg on Management: Inside Our Strange World of Organizations, 1989
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חוקרי ניהול
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מקגיל
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בצרפת
קטגוריה:יהודים קנדים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1939
רוברט מיכלס

רוברט מיכֶלס (בגרמנית: Robert Michels; 9 בינואר 1876 – 2 במאי 1936) היה סוציולוג פוליטי גרמני, שכתב על התנהגותם הפוליטית של האליטות האינטלקטואליות. ספרו הידוע ביותר הוא "מפלגות פוליטיות", אותו פרסם ב-1911, הכולל תיאור של "כלל הברזל של האוליגרכיה", לפיו בכל חברה דמוקרטית קיימת נטייה ליצירת אוליגרכיה, הנבחר יתחיל לאסוף ידע עד שיהפוך למומחה בתחומו ואז יחל להתנתק מהעם שבחר בו, תיווצר אליטה שתהפוך לאוליגרכיה. הוא מאשים את ההמון שנוח לו כשאחרים מחליטים בשבילו החלטות ושנתונים באדישות שעוזרת לאוליגרכיה להתבסס. העם הכניע את עיקרון הדמוקרטיה שבו הם פועלים, ממצב שבו יש זכויות ושוויון לשיטת אליטות אוליגרכיות. מיכלס נחשב לאחד ההוגים המרכזיים של הפשיזם. 

מיכלס למד באנגליה ובסורבון בפריז ולאחר מכן באוניברסיטאות של מינכן ולייפציג, האלה וטורינו. הוא הפך לסוציאליסט כאשר לימד באוניברסיטת מרבורג והפך לפעיל באגף הרדיקלי של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה. הוא עזב את המפלגה בשנת 1907 ועבר ללמד באוניברסיטה של טורינו שם לימד כלכלה, מדע המדינה וסוציולוגיה. בשנת 1914 הפך לפרופסור לכלכלה באוניברסיטת בזל שם לימד עד שנת 1926. בשנותיו האחרונות שהה באיטליה שם לימד כלכלה והיסטוריה באוניברסיטה של פרוג'ה. בשנים אלו היה לסינדיקליסט ואחר-כך לפשיסט.

==קישורים חיצוניים==

* 
<div style="direction: ltr;">
* Robert Michels, [http://socserv2.socsci.mcmaster.ca/~econ/ugcm/3ll3/michels/polipart.pdf Political Parties]
</div>

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:סוציולוגים גרמנים
קטגוריה:סוציולוגים איטלקים
קטגוריה:תאורטיקנים במדע המדינה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מרבורג
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בזל
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות באיטליה
קטגוריה:איטלקים ממוצא גרמני
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1876
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1936
שנאוצר

שנאוצר ננסי שחור
שנאוצר ננסי לבן

השנאוצר הוא גזע כלבים שמקורו מגרמניה ונחשב לסוג של כלב טרייר.

לשנאוצר שלושה סוגים עיקריים המחולקים על פי גדלים: שנאוצר ענק (עד 70 ס"מ), שנאוצר בינוני (עד 50 ס"מ) ושנאוצר ננסי (עד 36 ס"מ). ניתן למצוא את הכלב בצבעים שונים: שחור, פלפל/ מלח (גוני אפור), ובננסי גם את השחור/כסף והלבן.

מהווריאציות הרבות של השנאוצר ניתן להבין את מרחב התפקודים שאותו גזע זה מילא ועדיין ממלא, ביניהם: ציד מכרסמים, שמירה על ילדים, רעייה ושמירה על עדרים, ליווי ושמירה אישית ועוד.
ניתן להגדיר את השנאוצר ככלב רב שימושי לחווה חקלאית.
שנאוצר לבן הוא נדיר בישראל ובדרך כלל הוא מיובא מארצות אחרות לישראל.

==מבנה, אופי וטיפול==
לשנאוצר גוף ריבועי ומוצק, בעל פרווה צפופה בשיער, עבה וקצרה, המגנה עליו מפני כל מזג אוויר. שיער הגבות, סביב לאף ומתחת לסנטר ארוך יותר משאר שיער הגוף. תסרוקת זו מקנה לשנאוצר את מראהו המיוחד עם זקן וארשת פנים רצינית למראה.

השנאוצר מחליף את פרוותו פעמיים בשנה וצריך לעזור לו להיפטר מהשיער "המת" באמצעות מריטה. כמו כן הוא זקוק להברשה וסירוק על בסיס שבועי.

לשנאוצר, אין כמעט ריח. כמו כן אינו נובח שלא לצורך. בדומה לגזעי כלבים אחרים, זקוק לזמן משחק מדי יום. השנאוצר הוא כלב חכם, טריטוריאלי, בעל יצר שמירה מפותח, קשור ונאמן מאוד לבעליו וקל לאילוף.

==היסטוריה==
מוצאו של השנאוצר מגרמניה במאות ה-15 וה-16. השנאוצרים הראשונים היו מהגזע הבינוני, ושימשו לציד חיות קטנות ומכרסמים שונים. כמו כן שימשו גם כמלווים לסוחרים עם מרכולתם לשוק, וכשומרים על הדוכן.

השנאוצר שייך למשפחת הפינצ'רים, ועד למאה ה-19 נחשבו השנאוצרים לפינצ'רים שעירים, בעלי שיער זיפי. בשנת 1879 החלו להפריד את הפינצ'רים בעלי השיער הזיפי מתוך גזע הפינצ'ר וב-1880 נרשם כגזע חדש ושמו "שנאוצר", שפרוש המילה בגרמנית הוא: זרבובית (הפה והאף של הכלב).

את השנאוצר הננסי החלו לפתח באמצעות הרבעות מכוונות של הכלבים הקטנים מהשנאוצר הבינוני, וכנראה הוכנסו גם קווי דם של אפנפינצ'ר.
לראשונה הוא נראה בזירות התצוגה בשנת 1899.
מטרתו של פיתוח השנאוצר הננסי היה עבור ציד חיות קטנות כמו עכברושים וככלב ליווי. כיום זוכה השנאוצר הננסי לפופולריות הגבוהה ביותר בין כל משפחת השנאוצר.

ב-1909 החלו לטפח את השנאוצר הענק, במינכן - גרמניה, על ידי הרבעות מבוקרות של השנאוצר הבינוני עם כלבי בקר בלגים ודני ענק. מטרת הפיתוח הייתה לפתח כלב עבודה עבור שמירה על עדרים ושמירה אישית. 

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:גזעי כלבים
סיני מצויץ

250px
הסיני המצויץ הוא גזע כלבים.

הקירחות היא סטייה גנטית, שנעשתה נפוצה על ידי הרבעות מכוונות. הגן האחראי לקירחות הוא האלל הדומיננטי. אלל זה קטלני (גן "ליטלי") אם הכלב הוא הומוזיגוט לאלל זה, לכן הזיווג האידיאלי לקבלת שגר בריא הוא הרבעה בין הורים שאחד מהם קירח והשני עם שיער. במקרה זה הגורים הקירחים יצאו בריאים, כשהם נושאים בתוכם גם גנים של ארוכי שיער.

מאפיין נוסף לגזע, הוא הליכתו האלגנטית של הסיני המצויץ- הליכה גאה, כשהזנב והצוואר מורמים, והרמת רגליים גבוהה, כפי שמכנים "גאלופ" (כמו סוס).

==היסטוריה==
מוצאו של הגזע הוא סיני/אפריקאי. "המוטציה" הראשונה של כלב קירח הופיעה בכלבים עתיקים ביבשת אפריקה.

נמצאו עדויות ארכאולוגיות של כלב דומה מלפני עשרת אלפים שנה, ועדויות נוספות מהמאה ה-13 של קיום גזע זה בסין. 

הכלבים היו מתלווים לסוחרים הסיניים בהפלגותיהם. בדרך זו הצליח להגיע הגזע ליבשות שונות בשאר העולם, ונמצא לרוב בערי הנמל.
ייתכן, שבהגיעו לדרום אמריקה היווה שם את הבסיס להתפתחות הגזעים הקירחים, וייתכן גם שלהפך.

לראשונה הוצג הכלב במערב בשנת 1881, והוכר כגזע לראשונה ב-1960 באירופה, וב-1979 בארצות הברית.
ישנם כיום שני טיפוסי גזע עיקריים, שההבדל בינם הוא מבנה העצם, רוחב ומסיביות.

==ייעוד ואופי==
ייעודו הראשוני של הגזע הוא ככלב לוויה, ולכן מתאים לשמש ככלב משפחה, בדירת מגורים.
הסיני המצויץ אינו מגלה אגרסיביות כלל, אם כלפי כלבים אחרים ואם כלפי חתולים.
מומלץ לאפשר לכלב "לפרוק" אנרגיות, בעיקר בטיולים.

משום חוסר השיער, אין לחשוף אותו לקרינת שמש ישירה ולא ללחות גבוהה, הפוגמים בבריאות עורו של הכלב. למרות העובדה שהכלב חסר שיער, הוא זקוק לרחצה ככל כלב בעל פרווה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:הקבוצה התשיעית של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה הראשונה של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה החמישית של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:גזעי כלבים
אשלון

ראדומים משמשות ליירוט תשדורות.]]
אשלון היא מערכת של מודיעין אותות המהווה את מערכת הריגול האלקטרונית הגדולה ביותר בהיסטוריה. אשלון היא ברית של המדינות דוברות האנגלית: ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, קנדה, אוסטרליה וניו זילנד. מטבעה הסודי של המערכת, מרבית הידע עליה אינו מגיע ממקור ראשון, אלא משמועות, עדויות וספקולציות של מביני דבר. מקובל להאמין שאשלון מיירטת שיחות טלפון, פקסים, שידורי לוויין והודעות דואר אלקטרוני ברחבי העולם. מעריכים כי אשלון מיירטת למעלה מ־3 מיליארד התקשרויות מדי יום.

מקובל להאמין כי תוכנית אשלון הוקמה במהלך המלחמה הקרה, ככלי לאיסוף מודיעין צבאי ודיפלומטי על ברית המועצות ובעלות בריתה, אך המערכת לא פורקה לאחר סיום המלחמה הקרה, ומשמשת גם היום לקידום אינטרסים מערביים אחרים - כדוגמת סיכול מזימות טרוריסטיות, פליליות וריגול פוליטי ודיפלומטי. מבקרי התוכנית טוענים שמפעיליה משתמשים בה גם לצורך קידום אינטרסים כלכליים, ושמתבצעת באמצעותה פגיעה בפרטיות אזרחים. ב־2004 גורמי ממשל צרפתיים טענו כי הרשת משמשת לריגול תעשייתי אחר חברות צרפתיות.

נטען כי קיימות מערכות מקבילות לרוסיה, צרפת ולמספר מעצמות נוספות.

==ראו גם==
* פיין גאפ
* סואו"ד - המערכת הרוסית המקבילה
* פרנצ'לון - המערכת הצרפתית המקבילה

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [http://www.aclu.org/echelonwatch/faq.html שו"ת בנוגע לאשלון באתר האיגוד אמריקאי לחירויות האזרח]
* [http://www.hermetic.ch/crypto/echelon/echelon.htm The NSA's ECHELON System]
* [http://www.echelonwatch.org/ Echelon Watch]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארצות הברית: צבא וביטחון
קטגוריה:קנדה: צבא וביטחון
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: צבא וביטחון
קטגוריה:ניו זילנד: צבא וביטחון
קטגוריה:אוסטרליה: צבא וביטחון
קטגוריה:מודיעין אותות
קטגוריה:אמצעי איסוף מודיעין
דגל לטביה

דגל לטביה (בלטבית: Latvijas karogs) הוא דגלה הלאומי של לטביה. הוא אומץ ב-27 בפברואר 1990. הדגל היה בשימוש לטביה העצמאית בשנים 1918–1940.
הצבע האדום מסמל את נכונות העם הלטבי לתת דם מליבם עבור החופש והנכונות להגן על חירותם.

גובה הפס הלבן מהווה חמישית (20%) מגובה הדגל, בעוד שגובהו של כל אחד מן הפסים האדומים מהווה שתי חמישיות (40%) מגובה הדגל.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

לטביה, דגל

קטגוריה:לטביה: סמלים לאומיים
לטביה
לטביה
גלואון

גלואון הוא החלקיק היסודי הנושא את הכוח החזק. גלואונים מחברים יחד קווארקים לכדי האדרונים. הגלואון הוא נטול מטען חשמלי, הספין שלו הוא 1 ומסת המנוחה שלו 0. למרות שמסת מנוחה של הגלואונים היא אפס, הם נושאים אנרגיה, המהווה חלק מאנרגיית הקשר הכרומודינמית הקיימת בכל האדרון. הגלואונים אחראים ליציבותם של ההאדרונים, לרבות פרוטונים ונייטרונים. על כן, הגלואונים הם יסוד ליציבותו של כל החומר הבאריוני ביקום.

כרומודינמיקה קוונטית, התאוריה של הכוח החזק, מתארת גלואונים כתוצאה של אינטראקציה בין חלקיקים בעלי מטען צבע. כאשר תגובה בין שני קווארקים מביאה ליצירת גלואון, מטען הצבע של הקווארקים משתנה. הגלואון החדש נושא מטען אנטי-צבע, כדי לפצות על הצבע הקודם של הקווארק. מכיוון שגלואונים נושאים מטען צבע בעצמם, הם יכולים לבצע אינטראקציה חזקה עם גלואונים אחרים, מה שהופך את הניתוח המתמטי של הכוח החזק למסובך מאוד. באופן תאורטי, נראה שקיימות תשע קומבינציות של צבעים לגלואונים (אחד לכל צבע - אדום [r], ירוק [g] או כחול [b] - ואחד מכל אנטי-צבע - אנטי-אדום [ar], אנטי-ירוק [ag] ואנטי-כחול [ab] - היוצרים את הקומבינציות r-ar, r-ag, r-ab, g-ar, g-ag, g-ab, b-ar, b-ag ו-b-ab), אולם, עקב סימטריית ה-SU3 קיימים למעשה רק שמונה גלואונים.

הגילוי הניסויי של הגלואון התרחש ב-1979, במאיץ החלקיקים PETRA שבמכון DESY בהמבורג. הגלאי TASSO מצא ראיות לקיומו של מבנה תלת-סילוני במישור יחיד (single-plane three-jet structure). הסילון השלישי יוחס ליצירתו של גלואון מאחד הקווארקים שהופקו בהתנגשות בין אלקטרון לפוזיטרון.

==ראו גם==
*הכוח החזק
*מטען צבע
*קווארק
*האדרון
*כליאה (פיזיקה)
*המודל הסטנדרטי

==קישורים חיצוניים==

*
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוזונים
קטגוריה:הכוח החזק
מגדל אשכול

מגדל אשכול הוא גורד שחקים בקמפוס אוניברסיטת חיפה.

== היסטוריה ==
המבנה הוקם בשנים 1974–1978. תכנון המגדל הצר והגבוה, המתנשא מעל משטח אופקי רחב, נעשה במקור על פי הצעתו של האדריכל הברזילאי אוסקר נימאייר; דוגמה נוספת למבנה כזה נמצאת בעיר ברזיליה. הבניין תוכנן לבסוף בידי פרופ' שלמה גלעד. למגדל 30 קומות והוא מתנשא לגובה 102 מטרים, כשראשו מגיע לגובה של 597 מטר מעל פני הים. עד 1989 היה המגדל בניין האוניברסיטה הגבוה ביותר באסיה. הוא נקרא על שם ראש הממשלה השלישי, לוי אשכול.

המגדל מכיל את משרדי האוניברסיטה ובקומתו העליונה יש מצפה. על גג המבנה ממוקמות אנטנות וציוד שידור רב. המגדל הוקם על פסגת הר הכרמל וניתן לראותו ממרחקים. בגלל מיקומו וצורתו מתחוללות רוחות עזות בסביבתו. מכיוון שהמגדל צר ביותר (רוחבו 13 מטר) וגבוה, קצהו יכול לנוע ברוחות חזקות בחורף, עד כדי ארבעים סנטימטרים לכל צד. עקב רוחות עזות אלה, נסגרת לפעמים הכניסה הראשית לבניין, הממוקמת על גג מבנה הבסיס האופקי של המגדל.

המגדל ספג לאורך השנים ביקורות שהתייחסו בעיקר לאי־התאמתו לנוף המקומי וחוסר התחשבות מתכנניו בתנאי האקלים שעל הכרמל.

עד להשלמת "מגדל המפרש" בקריית הממשלה שבעיר התחתית, ב־2002, היה מגדל אשכול הבניין הגבוה ביותר בחיפה ואף הגבוה ביותר בצפון המדינה.

בזמן מלחמת המפרץ התמקמו כוחות צה"ל בראש המגדל, ותצפתו על כל אזור מפרץ חיפה. כשנחתו טילי סקאד על הקריות ובקרבת בתי הזיקוק, כוונו על ידם כוחות החילוץ וההצלה למקום.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Eshkol Tower.jpg|המגדל במבט מרחפן, דצמבר 2020
קובץ:ענן על הר טללים כפי שנצפה מגבעת נשר בעיר נשר (4).jpg|תמונה מגבעת נשר ביום סגריר, דצמבר 2020
קובץ:Carmel Flora - Hai-Bar Nature Reserve IMG 0798.JPG|תמונת המגדל מחי-בר כרמל, מרץ 2013
קובץ:University of Haifa, Israel.jpg|המגדל לצד מעבדת המחקר של יבמ, 2010
</gallery>

== ראו גם ==
* גורדי שחקים בישראל
* בניין הקונגרס הלאומי של ברזיל בברזיליה בירת ברזיל

==לקריאה נוספת==
* אילן גור זאב, [https://web.archive.org/web/20150610221023/http://theory-and-criticism.vanleer.org.il//NetisUtils/srvrutil_getPDF.aspx/3DXr5a/%2F%2F16-15.pdf הקומה ה-31: מגדל האוניברסיטה והפאלוגוצנטריזם הציוני] ב"תיאוריה וביקורת", 2000 (16), עמ' 239–243

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

אשכול, מגדל
קטגוריה:אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:הנצחת לוי אשכול
קטגוריה:ברוטליזם בישראל
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן שלמה גלעד
אשכול
מלון ורט ירושלים

מלון וֶרט ירושלים הוא בית מלון בירושלים, והמבנה השני בגובהו בעיר.

==היסטוריה==
חוזה לבניית המלון נחתם ב-12 בספטמבר 1968. 
בניית המלון הושלמה בשנת 1974 והמלון נפתח חגיגית ב-31 בדצמבר 1974 ושימש כמלון "הילטון ירושלים". בשנת 1993 עבר המלון לבעלותה ולניהולה של קבוצת אפריקה ישראל, ושמו הוסב ל"קראון פלאזה" - מותג היוקרה של רשת מלונות הולידיי אין הבינלאומית.

בשנת 2017 רשת מלונות אפריקה-ישראל נרכשו על ידי האחים דיין: איציק ואמיר דיין.

באפריל 2021 מלונות קראון פלאזה של קבוצת אפריקה ישראל מלונות (AFI HOTELS<ref></ref>) מותגו מחדש כמלונות VERT וכעת המלון נקרא VERT ירושלים.

בשנת 2021 הושג הסכם עם משרדי הקליטה והאוצר על פיו חלק מהמבנה יוסב לבית אבות לקשישים שהתגוררו קודם לכן במלון דיפלומט.

==המבנה==
המבנה, שמתנשא לגובה של 95 מטר ו-21 קומות, היה עד שנת 2010 גורד השחקים הגבוה ביותר בירושלים. הוא הוחלף על ידי מגדל 1 של פרויקט הולילנד. עקב מיקומו באחד האזורים הגבוהים ביותר בירושלים, ליד התחנה המרכזית בירושלים הגבוה בכמעט מאה מטר מהעיר העתיקה, הוא מהווה נקודת ציון לירושלים בתצפיות ממרחקים של עשרות קילומטרים. המגדל משמש לעיתים כדוגמה המחזקת את הטענה שבנייה לגובה בירושלים פוגעת בקו הרקיע המיוחד של העיר.

המגדל תוכנן על ידי האדריכלים יעקב רכטר ומשה זרחי והוא ממוקם סמוך לקריית הממשלה בגבעת רם ולבנייני האומה. סימן ההיכר שלו הוא צבעו הלבן ומוטיב של קשת מתועשת המופיע בכל החדרים בכל החזיתות של המגדל.

במלון 396 חדרים, שלוש מסעדות, מועדון ספא, בריכה מקורה, ומספר אולמות אירועים.

==ראו גם==
* גורדי שחקים בישראל

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://afihotels.co.il/ אפריקה ישראל מלונות]

המלון ובניין [[הכנסת מכיוון עמק המצלבה, אוגוסט 2008]]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ירושלים: בתי מלון
קטגוריה:ירושלים: גורדי שחקים
קטגוריה:גבעת רם
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן יעקב רכטר
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן משה זרחי
גרייהאונד

גרייהאונד בריצה
הגרייהאונד (באנגלית: Greyhound) שייך למשפחת כלבי הרוח ונחשב לכלב המהיר ביותר. משום כך, זכה להיות גם לאחד הגזעים המפורסמים.

עוד משחר האנושות היה הגרייהאונד הגזע שליווה את עילית האוכלוסייה והיה בן-לוויה למלכים, אצילים וקיסרים, ומפה כינויו: "מלך כלבי הרוח".

==מבנה ויכולת==
הגרייהאונד הוא מהגדולים במשפחת כלבי הרוח, ומגיע עד לגובה של 76 ס"מ (שני לוולפהאונד אירי) ולמשקל של עד 32 ק"ג, שזהו משקל יחסית קל לכלב בגובה הנתון.

הגרייהאונד יכול לרוץ במהירות של עד 70 ק"מ בשעה, רץ בקלילות ובגמישות. בשעת ריצה, נמצא הגרייהאונד כ-70% מהזמן באוויר.

==היסטוריה==
ישנן עדויות לכלבים מטיפוס זה עוד משנת 3500 לפני הספירה, כשהעתיקה מביניהם נמצאה בכד קבורה בעיר העתיקה שושן (דרום איראן) וגילה מוערך משנת 4200 לפנה"ס. תיעודים נוספים לגרייהאונד נמצאו על גבי ציורי קיר, פסלים ותחריטים. הגזע תפס מקום של כבוד בחיי היום יום וערכו היה רב גם כרכוש, דבר שהתבטא במסחר רב עם המצרים.

ממצרים נדד הגרייהאונד, דרך נתיבי המסחר, גם ליוון העתיקה, ושימש בעיקר לציד ארנבות וצבאים - "גרייאוס" משמע לצוד, בשפה היוונית. ביוון הונצח הגזע על גבי כדים וציורים ומוזכר רבות בכתבי המיתולוגיה.

בימי הביניים חלה דעיכה מסוימת בפופולריות הגזע, השתמשו בו פחות לציד, והגרייהאונד הפך לסמל מעמד תרבותי של אנשי האצולה והכמורה.

בשנת 1016 הוחמרו באירופה חוקי הציד. בשנת 1014 נחקקו באנגליה חוקים המכונים "The English Forest Laws" על ידי המלך הדני קנוט הגדול, שמלך גם באנגליה, ובהם איסור על פשוטי העם להחזיק בכלבים אלה. החוק בוטל רק לאחר 400 שנים.

משום חזותו האצילית והייחודית של הגזע, הִרְבָּה הגרייהאונד להעסיק את אומני התרבויות השונות בהם היה קיים, ונחשב לאחד הגזעים המצוירים ביותר באמנות, החל מתקופת מצרים העתיקה, יוון, רומי, ימי הביניים וברנסאנס.

ארץ מוצאו של הגרייהאונד "המודרני" היא אנגליה. ב-1561 אורגנה תחרות הריצה הראשונה. התחרות נערכה בזוגות: שוחררה ארנבת ומיד אחריה שוחרר זוג כלבים, כשהמהיר מביניהם היה מנצח ולאו דווקא זה שתפס את הארנבת.

==בתנ״ך==
בתרגום 'המלך ג׳יימס' של התנ״ך העברי לאנגלית של שלהי ימי הביניים, עולה הסברה כי בעל החיים הקרוי "זרזיר מתנים'" בספר משלי ל׳, ל״א הוא למעשה הגרייהאונד העתיק, אם כי העדויות לכך לא רבות. כמו כן, גם אם אכן מדובר בגזע כלבים עתיק, הרי שייתכן מאוד כי מדובר בגזע כלבי רוח, שהיה נפוץ יותר במזרח התיכון בימי התנ״ך כמו הסלוקי, הכלב האפגני או הסלוגי.

==הגרייהאונד בישראל==
כלבי גרייהאונד הראשונים הובאו לארץ משווייץ בשנת 1971.

על פי רשימות החוג הישראלי לכלבי רוח מספר הפרטים מגזע זה עמד קרוב לשישים פרטים, שמתוכם שמונה המלטות עם ארבעים ושמונה גורים, כאשר רובם של הכלבים הם מקווי תערוכות ולא מקווי מרוצי כלבים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.sighthounds.co.il/greyhound החוג הישראלי לכלבי רוח-גרייהאונד]
* [http://hidot-yahadut.blogspot.com/2017/03/blog-post.html/גזעיהחוג/גרייהאונד/tabid/625/Default.aspx<span style="color: ColorName;">חידות ביהדות - מי מופיע פעמיים בפרקי שירה ומדוע?</span>]
* 

קטגוריה:הקבוצה העשירית של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה הרביעית של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה השנייה של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:גזעי כלבים
פיהרר

פִיהְרֶר (בגרמנית: Führer, , מילולית: מנהיג, מדריך) הוא ראש המדינה על פי שיטת המשטר הנציונל-סוציאליסטית. הנאציזם קובע כי בראש המדינה מוצב אדם יחיד והוא שליט אבסולוטי משתי בחינות: ראשית, המנהיג אחראי לכלל ענייני המדינה ולו הסמכות המוחלטת בכל החלטה בענייני המדינה; שנית, המנהיג הוא בלעדי, אין זכות לערער עליו והוא שולט במדינה עד יום מותו ולאחריו נבחר מנהיג חדש למדינה.

== עקרון הפיהרר ==

"עקרון המנהיג" ("פיהררפרינציפ"), שולב באידאולוגיות של המאה ה-19 וה-20, ולפיו חייל או אזרח מחויב כלפי הממונה עליו. בהקשר המדינתי, הובן מושג זה, בצייתנות שנדרשה על ידי הפיהרר שאחראי על כל המדינה ועל כל אזרחיה. כל בעלי התפקידים בממשל כפופים לפיהרר ישירות. 

עקרון המנהיג שולב גם באידאולוגיה הנאצית. רבים מאזרחי גרמניה הנאצית הביעו נאמנות מוחלטת לפיהרר, מכיוון שראו בו את המנהיג שיציל את האומה מהמצב הקשה בו הייתה שרויה בעקבות מלחמת העולם הראשונה, הן בשל תחושת ההשפלה שחשו גרמנים רבים בעקבות התבוסה במלחמה, הן בשל הגזרות שהוטלו על גרמניה בעקבותיה במסגרת חוזה ורסאי, והן לנוכח קשיי המשילות הגדולים של רפובליקת ויימאר ותעמולה שלטונית.

== המפלגה הנציונל-סוציאליסטית ו"הפיהרר" ==
התואר פיהרר שימש כתוארו של יושב ראש המפלגה הנציונל-סוציאליסטית. בשנת 1933, כאשר נכנסה לשלטון המפלגה הנציונל-סוציאליסטית, מונה ראשה אדולף היטלר לתפקיד הרייכסקאנצלר. באותה תקופה עדיין נהג בגרמניה משטר רפובליקני, ובו ראש הרשות המבצעת הוא הקאנצלר (המקביל לתואר ראש הממשלה), ובראש המדינה עומד נשיא, שכוחו מוגבל אך הוא בעל סמכויות משמעותיות.

הנשיא דאז היה פאול פון הינדנבורג. לאחר מותו של הינדנבורג ב-1934 אוחדו משרות הקאנצלר והנשיא לכדי משרה אחת בידי היטלר, אשר נשאה את התואר פיהרר וקאנצלר. לאחר מותו של היטלר בפיהררבונקר ב-1945 מונה על פי צוואתו של היטלר קרל דניץ לנשיא גרמניה ויוזף גבלס מונה לקאנצלר. יוזף גבלס התאבד גם הוא למחרת, ודניץ החזיק במשרתו 8 ימים עד כניעת גרמניה לבעלות הברית ב-8 במאי, אז בוטלה משרת הפיהרר.

==ראו גם==

* דוצ'ה - המקבילה האיטלקית 

* מנהיג עליון

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:שליטי ארצות
קטגוריה:מילים וביטויים בגרמנית
י"ז בתמוז

על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצוה של ילד שנולד בי"ז תמוז היא ברוב השנים, פרשת פינחס. אבל אם בר המצוה חל בשנה (שנה מקביעות שנת הכז) אז פרשת בר המצוה היא פרשת בלק אם בר המצוה חל בשנים (שנה מקביעות שנת השג או שנת החא) אז פרשת בר המצוה היא פרשת מטות

==חגים ומועדים==
* צום שבעה עשר בתמוז, לציון פריצת חומות ירושלים
* תחילתם של ימי בין המצרים, הנמשכים עד תשעה באב

==אירועים היסטוריים==
[[משה שובר את לוחות הברית, באיורו של גוסטב דורה|ממוזער]]
* – על פי מדרש סדר עולם, נח משחרר את היונה כדי לבדוק אם נגמר המבול
* – על פי המסורת, משה רבנו יורד מהר סיני ושובר את לוחות הברית הראשונים
* (לפי הכרונולוגיה המקראית והמסורתית) – לפי הירושלמי, נפרצו חומות ירושלים על ידי הבבלים, בתום המצור על ירושלים, ערב חורבן בית המקדש הראשון
* – נפרצו חומות ירושלים בסוף המצור על ירושלים ערב חורבן בית שני על ידי הרומאים, והופסקה הקרבת קרבן התמיד
* ה'תקל"ו – הכרזת העצמאות של ארצות הברית
* ה'תשי"ט – הרס המבנה ההיסטורי של גימנסיה הרצליה
* ה'תשס"ו – צה"ל פותח במלחמת לבנון השנייה כתגובה על פעולות חזבאללה יום קודם בגבול ישראל-לבנון
* ה'תשפ"ג – פיגוע הירי ליד קדומים

==נולדו==
* ה'תרכ"ד – הרב בן ציון וזל רבה של טורדה בטרנסילבניה (נפטר כ"ו באדר א' ה'תרצ"ח)
* ה'תרנ"ג – הרב אליהו פרדס, רבה הראשי של ירושלים (נפטר ב-ה'תשל"ב)
* ה'תרפ"א – אלכסנדר סנד, סופר ישראלי (נפטר ב-ה'תשס"ד)
* ה'תר"ץ – נעמי שמר, פזמונאית ומלחינה ישראלית (נפטרה ב-ה'תשס"ד)
* ה'תשי"ב – גרשון מסיקה, ראש מועצה אזורית שומרון
* ה'תשט"ז – דידי הררי, בדרן, מנחה טלוויזיה ושדרן רדיו ישראלי
* ה'תשי"ח – אביגדור ליברמן, יו"ר ישראל ביתנו, סגן ראש הממשלה,שר הביטחון והשר לעניינים אסטרטגיים
* ה'תשכ"ז – הרב יעקב ידיד, ראש ישיבת כרמיאל

==נפטרו==
* ה'ק"ט – רבי יהודה בן הרא"ש, בנו וממלא מקומו של הרא"ש ברבנות ובראשות הישיבה בטולדו, מחבר שו"ת זכרון יהודה. (נולד בט' באב ה'נ')
* ה'תקט"ו – הרב יצחק הכהן רפפורט, הראשון לציון ורב העיר ירושלים, מחבר הספר "בתי כהונה" (נולד ב-ה'תמ"ה)
* ה'תרמ"ו – הרב חיים צבי מנהיימר רב וראש ישיבה הונגרי, רבן של ורבוי ואונגוואר. ממנהיגי היהדות האורתודוקסית בהונגריה (נולד ב-ה'תקע"ד)
* ה'תרע"ז – הרב משה שמואל שפירא (בוברויסק), רבה של בוברויסק
* ה'תרצ"ב – הרב מרדכי יהודה ליב וינקלר, רב במאד שבהונגריה ומחבר ספר התשובות "לבושי מרדכי" (נולד ב-ה'תר"ה)
* ה'תשכ"ז – הרב יעקב יוסף הרמן, מראשוני היהדות החרדית בארצות הברית, נכתב על דמותו הספר הכל לאדון הכל
* ה'תשמ"ב – הרב שמעון ביטון, רב העיר מרסיי בצרפת
* ה'תש"ס – הרב שמואל יעקב וינברג, ראש ישיבת נר ישראל שבפייקסוויל, מרילנד

----

* ט"ז בתמוז – י"ח בתמוז
* תמוז

==הערות שוליים==

י17
י17
רלטיביזם

רֵלָטִיבִיזם (Relativism; מלשון 'relative', "יחסי"; בעברית: יַחְסוּתָנוּת) היא תפיסה הגורסת כי לנקודת מבט אין תוקף או אמת מוחלטת, אלא ערך יחסי בלבד הנקבע על-פי הבדלים בתפיסה ובשיקול דעת.

==הנחות יסוד לרלטביזם==
* האמת היא יחסית. כל דבר שאדם חושב או מאמין בו עומד למבחן בזמן ובמקום בו הוא מתרחש.
* אין אמת, או אמונה שטובה יותר או נכונה יותר מאחרות.

רלטביזם המחזיק בשתי ההנחות הללו נקרא רלטביזם מוחלט.
רלטיביזם יחסי לעומת זאת הוא סוג מרוכך יותר של רלטביזם. הוא גורס שיש אמיתות, אך כיוון שאנחנו מוגבלים ביכולת שלנו לדעת את האמת, עלינו לפעול בצורה רלטיבסטית. רלטיבזם יחסי הוא כלי המאפשר סוג אחר של שיח. הוא מאמץ את ההנחה הראשונה, אך אינו מאמץ לגמרי את ההנחה השנייה.

==ביקורת==
רלטיביזם ספג ביקורת בעיקר משני כיוונים, הומאנית-אנושית, ולוגית-פילוסופית.

הביקורת ההומאנית-אנושית על הרלטיביזם היא - שמאחר ורלטיביזם יגיד כי כל אמות מידה שתבחר תהיינה נכונות ומוצדקות - אזי יש פה הפחתה בערכי המוסר ובערכים הומאניים המוכרים ומוסכמים לכול.

הביקורת הלוגית-פילוסופי היא הסתירה העצמית. אם כל אמת היא יחסית, אז גם האמת הזאת - הטיעון שכל הטענות הן יחסיות - הוא יחסי.

== סוגי רלטיביזם ==
# רלטיביזם אינדיבידואלי: מה שהפרט חושב כנכון מבחינה מוסרית הוא נכון מבחינה מוסרית עבור הפרט.
# רלטיביזם תרבותי: כל מה שהתרבות מניחה כנכון מבחינה מוסרית (עבור חברה מסוימת) הוא אמנם נכון מבחינה מוסרית באותה תרבות. מושג נפוץ באנתרופולוגיה, כביקורת על אבות הדיסציפלינה אשר הגדירו תרבויות מסוימות כמתקדמות יותר מאחרות (אבולוציה תרבותית). הטוענים לרלטביזם תרבותי טענו כי לא ניתן לשפוט תרבות שונה משל החוקר עקב חוסר ההבנה של החוקר את הערכים והנורמות של החברה הנחקרת.
# רלטיביזם מוסרי: טענה שכל מעשה יכול להיות מוסרי או לא מוסרי בתלוי בזמן, בסביבה ובנסיבות. אין מעשה לא מוסרי בפני עצמו. שאלות מסוג זה עולות בנושא של מזל מוסרי.
# רלטיביזם קוגניטיבי: טענה שהאמת היא יחסית. כל דבר שאנחנו יודעים הוא תלוי הקשר, מקום וזמן. ההגדרה הזו כוללת בחובה, גם רלטיביות אפיסטמולוגית.
# רלטיביזם אסתטי הטענה שיופי הוא עניין יחסי. נוגע לשאלות של פילוסופיה של האמנות.

==ראו גם==
* ריצרד רורטי
* לודוויג ויטגנשטיין

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אתיקה
דגל ירדן

דגל ירדן (בערבית: علم الأردن, בתעתיק מדויק: עלם אלארדן) הוא דגלה הלאומי של ממלכת ירדן.

== עיצוב ==
הדגל מבוסס על דגל המרד הערבי נגד האימפריה העות'מאנית במהלך מלחמת העולם הראשונה. הדגל מורכב משלושה פסים אופקיים (שחור, לבן וירוק) שמחוברים על ידי משולש אדום בקצה השמאלי. הפסים האופקיים מייצגים את הדגל השחור ששימש את מוחמד, ואת דגלי הח'ליפויות בית אומיה (לבן) ובית פאטִמה (ירוק). המשולש האדום מייצג את השושלת ההאשמית והמרד הערבי. לכוכב בן שבעת הקודקודים משמעות כפולה: הוא מייצג את שבעת הפסוקים בסורת אל-פאתחה (הסורה הראשונה בקוראן), וכן את האחדות של האומה הערבית.

בנוסף לדגל הלאומי, יש לירדן גם דגל מלכותי, שמונף בנוכחות המלך בלבד. הדגל המלכותי כולל במרכזו את הדגל הלאומי בגרסה מוקטנת, כשבמקום הכוכב מופיע כתר מלכותי. ברקע הדגל הלאומי המוקטן משורטטים פסים בצבעים הלאומיים, ומסודרים בצורת קרני אור.

הדגל הפלסטיני זהה לדגל הירדני, למעט הכוכב שאינו מופיע בגרסה הפלסטינית. דגל המרד הערבי, ובעיקר צבעיו שהם צבעי הלאומיות הכלל-ערבית, שימש בסיס גם לדגלי מצרים, סוריה, עיראק, כווית, איחוד האמירויות, סודאן, תימן ורפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית.

<center><gallery>
קובץ:Air Force Ensign of Jordan.svg|דגל חיל האוויר המלכותי הירדני
קובץ:Royal Jordanian Army Flag.svg|דגל הצבא המלכותי הירדני
קובץ:Royal standard of Jordan.svg|נס המלך ירדן
קובץ:Royal Standard of the Crown Prince of Jordan.svg|נס יורש עצר של ממלכת ירדן
</gallery>
</center>

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://jordanembassyus.org/page/flag-jordan דגל ירדן] באתר שגרירות הממלכה האשמת של ירדן בארצות הברית 
* 

ירדן, דגל
קטגוריה:ירדן: סמלים לאומיים
ירדן
ירדן
ירדן
גלאסנוסט

גלאסנוסט (ברוסית: &#1043;&#1083;&#1072;&#1089;&#1085;&#1086;&#1089;&#1090;&#1100;, ) - "חופש הביטוי", "פתיחות", "חסר צנזורה", "שקיפות", הייתה אחד מקווי המדיניות שהציג מיכאיל גורבצ'וב בברית המועצות בשנת 1985. מטרתו של גורבצ'וב במדיניות הגלאסנוסט הייתה בחלקה ללחוץ על השמרנים במפלגה שהתנגדו למדיניות ארגון הכלכלה מחדש (פרסטרויקה).

==היסטוריה==
בעוד במערב המושג "גלאסנוסט" מתקשר לחופש הדיבור, המטרה העיקרית של מדיניות זו הייתה להגביר את שקיפות ניהול המדינה ולפתוח אותה לדיון, ולשנות את המצב הקודם בו החלטות פוליטיות מרכזיות התקבלו על ידי מעגל קטן של אנשי מנגנון או בתוך הפוליטבירו, מבלי שתהיה אפשרות לבקרם.

הגלאסנוסט נתנה חופש חדש לאנשים: חופש דיבור רב יותר - שינוי רדיקלי, שכן השליטה על חופש הדיבור ועל הביקורת כנגד הממשלה היו חלק מרכזי מהשיטה הסובייטית. הגלאסנוסט נחשב לצעד לקראת דמוקרטיה ברוסיה. העיתונות הפכה לפחות נשלטת על ידי הממשל, עד כדי כך שהעיתון הרשמי "קומסומולסקאיה פרבדה" נאסר להפצה בצ'כוסלובקיה בתקופת הגלאסנוסט ברוסיה.

תחת מדיניות הגלאסנוסט, האזרחים יכלו ללמוד הרבה יותר על היקף הזוועות שבוצעו על ידי הממשלה כשסטלין היה בשלטון. אף על פי שניקיטה חרושצ'וב גינה את פולחן האישיות של סטלין, המידע על הממדים האמיתיים של הזוועות עדיין הוסתר.

אלפי אסירים פוליטיים ומתנגדי משטר שוחררו ברוח הגלאסנוסט. עם זאת, המטרה המקורית של גורבצ'וב, להשתמש בגלאסנוסט ובפרסטרויקה כדי לערוך רפורמות בברית המועצות לא צלחה, וממשלת ברית המועצות קרסה בשנת 1991, לאחר ניסיון הפיכה כושל של גורמים שמרניים שהתנגדו לרפורמות של גורבצ'וב.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:ברית המועצות: היסטוריה
קטגוריה:המאה ה-20
3, 4, 5 וחצי

3, 4, 5 וחצי הייתה תוכנית טלוויזיה ישראלית מקורית לילדים ששודרה בערוץ הראשון מספטמבר 1980 ועד 1984.

הגתה את התכנית סופרת הילדים הדרום-אפריקאית בטי מישיקר, שעלתה לישראל זמן קצר קודם לכן, ב-1979. מישיקר גם חיברה את התסריטים לחלק מן הפרקים. התכנים נמצאים תחת זכויות היוצרים של הטלוויזיה החינוכית.

העונות הראשונות שודרו תחילה בשחור-לבן וצולמו באולפני הטלוויזיה החינוכית ובהמשך שודרה התכנית בצבע וצולמה באולפני הרצליה.

הפרק הראשון בסדרה נקרא "הנחליאלי". 

== התכנים בתוכנית ==
משתתפי הסדרה.{{ש}}למעלה (מימין): [[יונה אליאן, צ'ומפי, ששי קשת;למטה: צ'ומפי ואינשם]]במרכז התכנית עמדו הבובות צ'וֹמְפִּי (שמעון כהן) ואֵינשֵׁם (שמואל וילוז'ני בתחילה ולאחר מכן עמי ויינברג), שעוצבו על ידי יוחנן לקיצביץ. את שתי הבובות ליוו המנחים ששי קשת, יונה אליאן, נירה עדי וישראל גוריון. לאחר חזרתה בתשובה של עדי ופרישתה מהתכנית, החליפה אותה שרי צוריאל.

בתוכנית הוצגו סיפורים שסיפרו המנחים לשתי הבובות. רוב הסיפורים היו אגדות וסיפורי עם מוכרים כגון "עוץ לי גוץ לי", "סינדרלה" ו"נסיך צפרדע". סיפורים אלו הומחזו בעזרת תלבושות ותפאורות מושקעות, כשהמנחים משחקים את תפקידי הדמויות הראשיות. בתוכניות שהוקדשו לחגים הומחזו גם סיפורים של סופרים יהודיים. כך היה לגבי "טופל'ה טוטוריטו" מאת שלום עליכם ו"העושה נפלאות" מאת י"ל פרץ. לאחר הצגת הסיפורים דיברו המנחים עם שתי הבובות ושרו שירים. חלק מהשירים שבוצעו היו שירי חגים מוכרים לילדים, ואחרים, מקוריים שנכתבו במיוחד לתוכנית.

במסגרת התכנית הופקו שלוש "תוכניות ספיישל" שהתייחסו למציאות הישראלית של התקופה: פרק אחד הוקדש לדולפינריום בתל אביב, פרק אחד לניקיון בחוף הים ופרק אחר נועד לעודד מחזור נייר, והופק בשיתוף המועצה לישראל יפה. הפרק שעסק במחזור ונקרא "אסטרונינו", החל בהדמיה של דיווח חדשותי שהוגש על ידי דליה מזור, ולאחריו הוצגה עלילה שכללה מרכיבים של מדע בדיוני, והציגה את תהליך מחזור הנייר כפי שהתבצע באותן שנים בחברת אמניר.

כתוביות הפתיחה של התכנית הציגו סרטון של תיבת נגינה גדולה, בה נעות דמויות שונות של חיות וליצנים לצלילי נעימה שהלחין דוד קריבושי (התיבה עצמה הופיעה גם על גבי עטיפת התקליט שיצא לתוכנית, וכן היא כיכבה בסיפורים שעסקו בקיקו הליצן [ישראל גוריון] ככלי הנגינה שלו). קריבושי הלחין גם את הסגיר ("3, 4, 5 וחצי") למילים של לאה נאור, והוא הושר על ידי מנחי התכנית. ציורי הרקע היו של יוחנן לקיצביץ, שאף הופיע בעונה הראשונה כשהוא מאייר את התפאורה בזמן אמת. בחלק מהפרקים הוחלפה תיבת הנגינה בפתיח באנימציית סטופ מושן שמציגה רכבת שעשויה מקוביות ועליה סמלילה של התכנית ושם הפרק.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:כאן חינוכית: תוכניות וסדרות
המהמר

המהמר (תורגם גם בשם הקוביוסטוס), בשמו המלא: "המהמר - מרשימותיו של איש צעיר", רומן מאת פיודור מיכאילוביץ' דוסטויבסקי שיצא לאור ב־1867. ברומן מובאים קורותיו של מהמר כפייתי רוסי באחד ממרכזי ההימורים באירופה, והוא מבוסס במידה רבה על ניסיונו האישי של דוסטויבסקי.

"המהמר" הוא מבשר הרומנים הפסיכולוגיסטיים הגדולים של דוסטויבסקי - "האחים קרמזוב", "החטא ועונשו", "אידיוט" ו"שדים" - אך בניגוד לספרים אלו ניכרים בו אלמנטים הומוריסטיים והוא גם קצר מהם בהרבה. אי-לכך "המהמר" נחשב לרומן "קריא" ויש הממליצים להתוודע לסופר באמצעות רומן זה. 
==עיבודים==
גרסה קולנועית ראשונה לספר 'המהמר' הופקה בשנת 1949, בשם "The Great Sinner", בבימוי רוברט סיודמרק עם השחקנים גרגורי פק ואווה גרדנר.

כתיבת הספר "המהמר" שימשה נושא לסרט "המהמר" משנת 1997 של הבמאי ההונגרי קרול מאק שבו שיחק מייקל גמבון את דמותו של דוסטויבסקי. 
==תרגומים לעברית==
* הקוביוסטוס; מרשימותיו של איש צעיר: רומן / פ"מ דוסטויבסקי (תורגם מרוסית בידי מנחם זלמן וולפובסקי), תל אביב: עם עובד, 1970.
* קובּיוסטוס; לילות לבנים / דוסטויבסקי (עברית: נח מן (שם עט של פינחס דנציגר) בעריכת נורית יהודאי), תל אביב: לדורי, 1987.
* המהמר; מרשימותיו של איש צעיר / פיודור דוסטויבסקי (תרגמה מרוסית: נילי מירסקי), תל אביב: עם עובד, 2002. נערך מחדש על ידי נילי מירסקי במהדורה שפורסמה ב-2017.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.am-oved.co.il/HTMLs/product.aspx?C1010=14085&BSP=12272 תיאור הספר "המהמר"], באתר עם עובד
* [http://www.pagebypagebooks.com/Fyodor_Dostoevsky/The_Gambler המהמר - הטקסט באנגלית], ברשת
* [https://www.haarchion.co.il/books/%d7%94%d7%9e%d7%94%d7%9e%d7%a8/ המהמר - ספר קולי בעברית להאזנה חופשית], באתר "הארכיון"
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי 1866
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
קטגוריה:ספרי פיודור דוסטויבסקי
דגל בוליביה

דגל בוליביה (בספרדית: Bandera de Bolivia) הוא דגלה הלאומי של בוליביה. עיצובו הוא טריקולור בצבעי אדום, צהוב וירוק. לדגל שתי גרסאות כאשר האזרחית נטולת סמל והמדינית כוללת הטבעה של סמל המדינה. על פי המסורת מסמל הצבע האדום את אומץ לבם של החיילים הבוליביינים, הירוק פוריות והצהוב את המינרלים שבאדמת המדינה. הדגל אומץ ב-31 באוקטובר 1851.

==ראו גם==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:בוליביה: סמלים לאומיים
בוליביה, דגל
בוליביה
בוליביה