OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
חריגה מסמכות

חריגה מסמכות (בלטינית: ultra vires, מעבר לסמכות) היא מושג משפטי שמתייחס לפעולה של מי שניתנה לו סמכות מסוימת, אך פעולתו זו חורגת מגבולות סמכותו, ולכן בטלה.

המונח משמש במשפט מנהלי ובמשפט חוקתי, בעת ביקורת שיפוטית על פעולתה של רשות, לתיאור פעולה החורגת מהסמכות שניתנה לרשות. דוגמה לכך היא התקנת חקיקת משנה החורגת מהסמכות שניתנה בחוק לפעולה זו.

==משפט מנהלי==

כלל בסיסי במשפט מנהלי, מכוח העיקרון של שלטון החוק, הוא שגם הרשות המבצעת כפופה להוראות החוק, ועליה לפעול במסגרת הסמכות שהחוק מקנה לה.

בבג"ץ ישראל שייב נגד שר הביטחון נפסלה הוראה של שר הביטחון שלא להעסיק את העותר, ישראל אלדד, בבית ספר, משום ההחלטה בנושא זה אינה בסמכותו של שר הביטחון. בפסק הדין כתב השופט יצחק אולשן:
:"אין הרשות המבצעת בת חורין להטיל הגבלות רק מפני שהיא חושבת אותן כרצויות, אלא אן כן החוק, הדן בעניין הנדון, מקנה לה את הסמכויות להטיל את ההגבלות, אם תמצא צורך בהן. אם סמכות כזאת אינה מצויה בחוק מסוים, על הרשות המבצעת לשכנע ולהניע את המחוקק שסמכות זו תינתן לה, אבל כל עוד לא ניתנה לה, אין היא רשאית ליטול אותה לעצמה, אחרת כל העיקרון של 'שלטון החוק', אחת הערובות למשטר הדימוקרטי במדינה, ייהפך למליצה ריקה, וכל החוקים המטפלים, למשל, בהסדרת התעסקות האזרחי במקצועות השונים ייעשו טפלים."
:

== משפט חוקתי ==
פסק דין ראשון בישראל שבו נפסלה החלטה של רשות שלטונית משום שהיא פוגעת בזכות יסוד ללא הסמכה הוא בג"ץ בז'רנו, שבו נפסלה החלטה של המשטרה לאסור על מאכערים להופיע ולפעול כשלוחי לקוחותיהם במשרדי התנועה למחוז תל אביב. בג"ץ קבע כי "בהיעדר סמכות מפורשת או מכללא בחוק אין לו, לאיסור, צידוק כלשהו".

בפרשה מאוחרת יותר, בג"ץ מיטרני, נקבע שלא די בהסמכה שמשתמע ממנה שהרשות רשאית לפגוע בזכויות, אלא יש צורך בהסמכה מפורשת בחוק לכך.

דרישת ההסמכה קיבלה עיגון גם כתנאי הראשון בפסקת ההגבלה להצדקת הפגיעה בזכויות ובעקרונות החוקתיים שבחוקי היסוד.

==דיני תאגידים==
בדיני תאגידים משמש המושג לתיאור פעולה החורגת מסמכותה של חברה בהתאם לתקנון ההתאגדות שלה או לתזכיר (בחברות ותיקות שנוסדו לפני 1 בפברואר 2000). בעבר נחשבה פעולה כזו לבטלה, אך בשנת 1981 תוקנה פקודת החברות, וחברה אחראית גם לפעולה שנעשתה על ידי עובדיה תוך חריגה מסמכותם. כיום מוסדר נושא זה בסעיף 56(א) לחוק החברות, התשמ"ט-1999, אשר קובע: 

מטרת התיקון הייתה למנוע פגיעה בצדדים שלישיים אשר אינם מודעים לחריגה, ועלולים להיפגע. בדיונים בבית המשפט, במקרים של פגיעה בצד שלישי, עולה לעיתים לדיון השאלה אם ןעד כמה היה על הצד השלשי לברר את סמכותה של החברה לבצע את הפעולה.

==חוק השיפוט הצבאי==
חוק השיפוט הצבאי כולל חמישה סעיפים (החל מ) הקובעים ענישה, משנה מאסר ועד לעשר שנות מאסר, למצבים שונים שבהם חייל חרג מסמכותו.

==לקריאה נוספת==
* י. גרוס וי. כהן, "האם בוטלה תורת האולטרא וירס בישראל?", עיוני משפט ט 277 (תשמ"ג).
* י. גרוס וי. כהן, "חריגה מהרשאה לאור חוק לתיקון פקודת החברות (תיקון מספר 17, התשמ"א-1981)", עיוני משפט י 589 (תשמ"ה).
* י. גרוס וי. כהן, "חריגה מהרשאה לאור סעיפים 106-105 לפקודת החברות [נוסח חדש], תשמ"ג-1983", עיוני משפט יא 281 (תשמ"ו).
* ד"ר אירית חביב-סגל, דיני חברות, הוצאת 4Balance הפקות בע"מ, 2007, עמ' 105-149.

==קישורים חיצוניים==
* 
* אדיר בנימיני, [https://www.davidov-benyamini.com/principio-di-legalita על עקרון החוקיות וחריגה מסמכות במשפט הישראלי], באתר של דוידוב - בנימיני ושות'

==הערות שוליים==

קטגוריה:מונחים משפטיים
נחום בוכבינדר

נחום אברמוביץ' בּוּכְבִּינְדֶר (בכתב רוסי: Нахум Бухбиндер; 1895 - בסביבות 1940?) היה היסטוריון ועיתונאי סובייטי-יהודי יליד אוקראינה, שנודע במחקריו על תנועת הפועלים היהודית באימפריה הרוסית. כתב בשפות רוסית ויידיש.

== קורות חיים ==
יליד אודסה, למד במדרשה למזרחנות בפטרוגרד.
אחרי מהפכת אוקטובר עבד בנציבות לעניינים יהודים "יבסקציה".
היה עורך של מספר הוצאות לאור ועיתונים יהודיים ביידיש במוסקבה ובמינסק.
מחקריו ההיסטוריים עסקו בעיקר בתולדות הספרות היידית ובתולדות תנועת הפועלים היהודית באימפריה הרוסית. פרסם מאמרים בנושאים אלה בכתבי עת ברוסית.
אחרי שנות ה-30 נעלם. יש סבורים כי נספה באחד מגלי הטרור הסטליניסטי.

==ספרים==
ספרו החשוב היה "תולדות תנועת הפועלים היהודית ברוסיה" (1925; История еврейского рабочего движения в России), שתורגם ב-1931 ליידיש ("געשיכטע פון דער ארבעטער באוועגונג אין רוסלאנד"). הספר מתייחס בעיקר להיסטוריה של תנועת הבונד, תוך התסמכות על חקר בארכיונים של המשטרה הצארית.

==לקריאה נוספת==
*יודאיקה לקסיקון, מהדורת דבר, (עורך: יובל קמרט), ירושלים: בית הוצאה כתר, 1976.

==קישורים חיצוניים==
* 
*[http://www.deutschesfachbuch.de/info/detail.php?isbn=3525369506&part=4&words=&PHPSESSID=18d6826ab93cfe2f1259f55a835c2294 מפתח שמות אישים בספר על חיי דובנוב]

קטגוריה:נפטרים ב-1940
קטגוריה:ילידי 1895
קטגוריה:היסטוריונים יהודים רוסים
קטגוריה:היסטוריונים רוסים
קטגוריה:חוקרי יהדות מזרח אירופה
קטגוריה:עיתונאים כותבי יידיש
קטגוריה:עורכי עיתונים ביידיש
קטגוריה:קומוניסטים יהודים
קטגוריה:עיתונאים רוסים
קטגוריה:קומוניסטים רוסים
קטגוריה:יהודים סובייטים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים אוקראינים
מטען מרחבי

באופטיקה של יונים (ion optics) מטען מרחבי (space charge) הוא מושג המציין את התפלגות המטען במרחב. 

בחישוב מסלולי התנועה של חלקיקים טעונים, בקירוב ראשון מחושבת התנועה של כל יון בהשפעת השדות החשמליים והמגנטיים החיצוניים המופעלים עליהם, ואולם מכיוון שהיונים מפעילים כוחות חשמליים זה על זה - קירוב טוב יותר הוא לחשב גם את התפלגות המטען המרחבי ואת השדה החשמלי הנוצר בעקבות כך. 

תופעת המטען המרחבי נצפית בחומרים דיאלקטרים (כולל בריק). בחומרים מתכתיים שבהם מטען זורם בחופשיות, המטען המרחבי מתפזר ומסוכך, כך שלכל רוחב המתכת ישנו פוטנציאל חשמלי אחיד. 

תופעת המטען המרחבי נצפתה לראשונה על ידי תומאס אדיסון בניסויים בשפופרות ריק.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חשמל
שידוך רב-ערכי

שידוך רב-ערכי (באנגלית:many-to-one matching) הוא מונח בתורת המשחקים המתאר שידוך שבו יש א-סימטריה בין הצדדים, לדוגמה: מתמחה, תלמיד או עובד מעוניין לעבוד במוסד אחד (בית חולים, אוניברסיטה או מפעל); כאשר המוסד מעוניין ביותר ממתמחה אחד, תלמיד אחד או עובד אחד.

בעיית שידוכים רב-ערכית נתונה על ידי:

*קבוצת אוניברסיטאות X וקבוצת תלמידים Y 

*לכל אוניברסיטה x מכסה <math>q_x</math> של מספר התלמידים המקסימלי שהיא מתכוונת לקבל.

*לכל תלמיד, יחס העדפות על הקבוצה X.

*לכל אוניברסיטה, יחס העדפות על הקבוצה Y. 

הגדרה: שידוך הוא התאמה המתאימה לכל אוניברסיטה x תת-קבוצה (אולי ריקה) של Y שבה יש לכל היותר <math>q_x</math> איברים, כך שלכל תלמיד מותאמת לכל היותר אוניברסיטה אחת.

הגדרה: נאמר כי אוניברסיטה x ותלמיד y מערערים על שידוך, אם שני התנאים הבאים מתקיימים:

- התלמיד y מעדיף את האוניברסיטה x על פני האוניברסיטה שהותאמה לו.

- לאוניברסיטה x הותאמו פחות מ- <math>q_x</math> תלמידים, או שהותאמו לה <math>q_x</math> תלמידים אך היא מעדיפה את y על פני אחד התלמידים שהותאמו לה.

שידוך נקרא יציב אם אין אף אוניברסיטה ותלמיד המערערים עליו.

נרצה להראות כי קיים תמיד שידוך יציב. כדי להראות זאת נתבונן בתהליך חיזור תלמידים. כל אוניברסיטה x מבקשת מ-<math>q_x</math> התלמידים העדיפים בעיניה להישאר ודוחה את כל היתר, (אם פנו אליה פחות ממכסה זאת, היא מבקשת מכולם להישאר). כל תלמיד שנדחה הולך לאוניברסיטה הבאה בסולם ההעדפות שלו. האלגוריתם מסתיים בשידוך יציב.

==קישורים חיצוניים==
* [http://econ-server.umd.edu/~vincent/econ415/Lecture415%2811%29MatchingM2O.pdf הרצאה בנושא]
* [http://www.columbia.edu/~js1353/pubs/qst-many-to-one.pdf הסבר על שידוך רב-ערכי]

קטגוריה:תורת המשחקים
שער עגל

שער עגל הוא מעבר גבול סגור בין ישראל ללבנון, הנמצא בין המושב יובל לבין מטולה. קרוי על שם גבעת עגל הסמוכה. עד שנת 2000, טרם נסיגת צה"ל מלבנון שימש המקום למעבר כוחות צה"ל בדרכם ללבנון.

אסון הספארי, שאירע ב-10 במרץ 1985 התרחש בדרך משער עגל לעבר העיירה הלבנונית מארג' עיון.

במקום היה בסיס צבאי ששימש לתצפיות על אזור דרום לבנון, ונעזב בתום מלחמת לבנון השנייה, כיום המבנה נטוש.

ב-2013 נערכה במקום תערוכת גרפיטי, בשם צבעי בסיס 2 שאצרו אורן פישר וליאור אינס.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מעברי גבול בגבול ישראל–לבנון
קטגוריה:יחסי ישראל–לבנון
קטגוריה:ישראל: שערים
דגל ימי אזרחי

דגל אזרחי ימי הוא דגל ימי המשמש ציי סוחר או כלי שיט אזרחיים של מדינות במקום דגלה הלאומי של המדינה לה הצי שייך.

== שימוש ==
הדגל האזרחי הימי, בנוסף לדגל הצבאי הימי, הוא גרסה של דגל הלאום. בחלק מן המדינות לא הייתה הבחנה בין הדגל המונף על ספינות צי סוחר לבין ספינות צבאיות, או כפי שנוהגת צרפת, שם אין כל הבחנה בין הדגל הלאומי בשימושיו השונים. אולם, ברבות מן המדינות, נותר המנהג להניף דגל ייחודי לספינות הצי הסוחר בעינו.

הדגל הימי צבוע בדרך כלל בצבעים הבולטים בשמי הים וכולל התקנים השאובים מתוך הדגל הלאומי.

אין לבלבל בין הדגל הימי האזרחי שהוא דגל לאומי לבין דגלוני החרטום אשר כוללים לרוב חלקים מתוך הדגל הלאומי.

=== סימול ===
סימולו הוקסילולוגי הוא 

== גלריה ==
<gallery heights="80px" style="margin:auto;text-align:center;" perrow="5">
קובץ:Civil Ensign of the United Kingdom.svg| הנס האדום<br/> דגל הצי הסוחר הבריטי
קובץ:Civil Ensign of Australia.svg|נס אוסטרליה האדום <br/> דגל הצי הסוחר האוסטרלי
קובץ:Civil Ensign of New Zealand.svg|נס ניו זילנד האדום <br/> דגל הצי הסוחר הניו זילנדי
קובץ:Civil Ensign of Fiji.svg|דגל פיג'י
קובץ:Civil Ensign of India.svg|דגל הודו
קובץ:Civil Ensign of Colombia.svg|דגל קולומביה
קובץ:Civil Ensign of the Dominican Republic.svg|דגל הרפובליקה הדומיניקנית
קובץ:Civil Ensign of Israel.svg|דגל צי הסוחר הישראלי
קובץ:Civil Ensign of Italy.svg|דגל איטליה
קובץ:Civil Ensign of Luxembourg.svg|דגל לוקסמבורג
קובץ:Civil Ensign of Malta.svg|דגל מלטה
קובץ:Civil Ensign of Pakistan.svg|דגל פקיסטן
קובץ:Civil Ensign of Singapore.svg|דגל סינגפור
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

*
קטגוריה:גלריות דגלים

אזרחי
בוכבינדר

בוכבינדר (גרמנית: Buchbinder, יידיש: בוקביינדער) הוא שם משפחה גרמני ושם יהודי-אשכנזי נפוץ, שפירושו הוא כורך ספרים (Binder=כורך, ספר=Buch).
לשם שני תעתיקים נוספים: בוקבינדר ובוחבינדר (טעות שלרוב נובעת מתרגום מאותיות קיריליות או רוסיות). 

קטגוריה:משפחות יהודיות
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
בית הכנסת דה לה ויקטואר

תמונה היסטורית של פנים בית הכנסת
בית הכנסת דה לה ויקטואר (Synagogue de la Victoire; מכונה גם בית הכנסת הגדול של פריז או בית הכנסת רוטשילד) הוא בית הכנסת הגדול ביותר בצרפת. הוא נחנך בשנת 1874, והוכר כמבנה היסטורי בשנת 1987. בית הכנסת שוכן במרכז העיר ברחוב Rue de la Victoire שברובע התשיעי בפריז, בסמיכות לתחנת המטרו Dame-de-Lorette.

המבנה שנבנה בסגנון נאו-רומנסקי, יכול להכיל 2,500 איש. תקרותיו בגובה 26 מטר, ואורכו 44 מטרים על 17 מטר רוחב, ובגודלו ובמבנהו הוא מזכיר יותר קתדרלה. אדריכל בית הכנסת היה יהודי בשם אלפרד-פיליבר שתכנן גם את בית הכנסת ורסאי. המבנה נפתח לפעילות ב-1875. את מרבית הוצאות הבנייה שילמה עיריית פריז. בתקופת מלחמת העולם השנייה הצהירה המשטרה בפני קלגסי הגסטפו שהמקום הוא רכוש עיריית פריז ומשמש כמחסן לאספקת מזון לצבא, וכך הוא נותר שלם ברובו, למעט נזקים קלים כתוצאה מההפצצות הגרמניות. בשנת 1967 שופץ המבנה ונחנך מחדש.

החלק העליון בחזית מוכתר על ידי גמלון, שבאמצעו רוזטה גדול והכיתוב העברי מעליו הם דברי יעקב אבינו מבראשית כ"ח, י"ז: . מעל לגמלון יושב אבן לוחות הברית.

כרוב בתי הכנסת בצרפת, גם לביכ"נ זה נקבע שמו לפי הרחוב בו הוא שוכן, "לה ויקטואר" (הניצחון) – שנקרא כך לאחר שנפוליאון בונפרטה, (שהתגורר ברחוב) כבש את איטליה. הוא מכונה גם "רוטשילד" מאחר שמשפחת הבנקאים היהודית התפללה בו במשך דורות רבים, ומשתמשת בו עד היום, יחד עם משפחות יהודיות חשובות נוספות בעיר. המקום מוזכר גם ביומנו של תיאודור הרצל בתחילת יוני 1895: "הלכתי זו הפעם הראשונה לבית הכנסת של רִי דה לה ויקטואר (בית הכנסת המרכזי בפריס) ושוב הייתה בעיני התפילה חגיגית ומרגשת." הרב הראשי לצרפת צדוק כהן שהיה רב בית הכנסת, חיתן בו את אלפרד דרייפוס עם לוסי הדמר בשנת 1890.

מרבית ממייסדי בית הכנסת היו יהודי אלזס, ולפיכך התפילות באולם הראשי נערכות בנוסח אשכנז, אך במקום גם אולם קטן לתפילות בנוסח הספרדים, ובאולם בקומה העליונה נערכות תפילות בנוסח יהדות מצרים. הנוסח המוזיקלי לליווי התפילה הוא ייחודי לכל קהילות הקונסטיטואר בצרפת, והוא שואב מרוח מוזיקת האופרה. מובילים אותו חזן ראשי, מנצח מוזיקלי ומקהלת גברים של כ-20 זמרי אופרה, ברובם לא יהודים. כחזן הראשי מכהן מ-2009 אהרן היון, שירש את מכלוף עטיה אשר שימש כחזן למעלה מ-50 שנה.

בשבתות מתפללים בו בקביעות כ-300 איש, ובימים הנוראים גודשים את המקום כשלשת אלפים מתפללים. במהלך ימות השבוע מתקיימים במקום שיעורי תורה והלכה יומיים, וכן ישנם אולם אירועים, ספרייה וחדרי לימוד לילדים.

בכניסה לבית הכנסת ניצבות לוחות הנצחה להרוגי מלחמות העולם, ומדי יום ראשון שלפני ראש השנה, בעת אמירת הסליחות, נערך במקום טקס לזכר חללי המגורשים בתקופת הכיבוש הנאצי, שמועבר בשידור חי בערוץ פראנס 2 הצרפתי. בית הכנסת נחשב לבית הכנסת המרכזי של פריז, ואירועים שונים של יהדות צרפת בכללה התקיימו בו. מדי יום הכיפורים מבקרים במקום משלחת שרים מהממשלה הצרפתית לקראת תפילת נעילה.

בין השנים 1997–2008 כיהן כרב בית הכנסת ז'יל ברנהיים. כיום מכהן הרב משה סבג.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

דה לה ויקטואר
קטגוריה:פריז: מבנים היסטוריים
דה לה ויקטואר
ז'ילבר בקו

בקו בהופעה בהמבורג, 1971
ז'ילבר בקו (בצרפתית: Gilbert Bécaud; 24 באוקטובר 1927 – 18 בדצמבר 2001) היה זמר, מלחין, ושחקן קולנוע, מגדולי הזמר הצרפתי.

==ביוגרפיה==
נולד בדרום צרפת בעיר טולון בשם פרנסואה ז'ילבר ליאופולד סילי. אביו עזב את אמו, והוא ואחיו ראו בחברה לחיים של אמם, לואי בקו, אב חורג.

ז'ילבר למד לנגן על פסנתר ובגיל 9 התקבל לקונסרבטוריון של ניס. ב-1942 עזב את בית הספר והצטרף לאביו החורג במחתרת הצרפתית. עם תום המלחמה עבר לפריז. בשנת 1948 החל בכתיבת שירים, והקים שלישייה מוזיקלית שהופיעה בעיקר בבארים, ובה לקח חלק עד 1950.

ב-1948 יצא לסיבוב הופעות בסקנדינביה יחד עם קטרינה ולנטה.

הצטרף לז'ק פילס כמלווה בפסנתר. במהלך מסע הופעות של פילס, בקו פגש את אדית פיאף, אשתו של פילס. פיאף שכנעה את בקו לחזור לשיר, ובשנת 1952 הוא שינה את שמו רשמית לז'ילבר בקו והחל בקריירת השירה.

לקראת אמצע שנות ה-50 התפרסם יותר ויותר והחל להופיע בפריז, באולם הקונצרטים והמופעים הידוע "אולימפיה". הוא המשיך להופיע ב"אולימפיה" לפחות פעם בשנה במשך שלושים השנים הבאות.

שנות ה-60 היו שיא ההצלחה של בקו, בהן גם שר את אחד השירים הנודעים שלו "נטלי" - השיר מגולל את סיפור ביקורו במוסקבה.

בקו הופיע בישראל פעמיים: בשנת 1963 ובשנת 1983.

נפטר בשנת 2001 ממחלת הסרטן ונקבר בבית הקברות פר לשז.

==שירים==
הלחין גם שירים שתורגמו לאנגלית ובוצעו על ידי זמרים רבים ומפורסמים מארצות הברית.
כגון Let it be Me שהוקלט לראשונה בידי האחים אברלי (מאוחר יותר בוצע גם על ידי ג'יימס בראון, נינה סימון, בוב דילן ואלביס פרסלי)

בקו הלחין שיר שכתב פייר דלנואה - Et Maintenant ("ועכשיו"), ככל הנראה כמעין שיר תגובה לשיר הידוע של ז'אק ברל "Ne Me Quitte Pas". באנגלית השיר צבר יותר פופולריות מהשיר בשפת המקור ובוצע לראשונה על ידי בן אי קינג וג'יין מורגן אך נודע יותר בביצועים של פרנק סינטרה, שירלי בייסי, אנדי ויליאמס ועוד, קארל סיגמן תרגם את השיר לאנגלית, שבה נקרא השיר What Now my Love.

בקו שיתף פעולה עם ניל דיימונד בכתיבת שני שירים מפורסמים ,Love on the Rocks (השיר הופיע בסרט "נגן הג'ז") ו-September Morn .

שירו של בקו - "L'Orange" היה אחד מהשירים בקדימונים של הסרט "לאון" של הבמאי לוק בסון.

שירם של ההגשש החיוור "כשיבוא המשיח" (שכתב דן אלמגור) נכתב ללחן של שירו של בקו, "Quand il mort le poete". שירו של אריק לביא, "שיר הוא לא רק מילים" (מילים: דידי מנוסי), נכתב ללחן שירו של בקו, "Chante". השיר שהופיע באלבום "שיר הוא לא רק מילים", נכתב לאחר מלחמת יום הכיפורים וקרא לפעולה להבאת השלום.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:זמרים צרפתים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה צרפתים
קטגוריה:חברי תנועת ההתנגדות הצרפתית
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1927
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2001
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-20
היכל הספורט גן נר

היכל הספורט גן נר הוא היכל הכדורסל אשר נמצא ביישוב גן נר, ומשמש את קבוצת הפועל גלבוע גליל במשחקיה הביתיים. כשנחנך האולם בשנת 2008 הוא הכיל 900 מקומות ישיבה, כשבשנת 2010 עבר האולם שיפוצים ותכולתו גדלה ל-2,057 מקומות ישיבה, כדי לאפשר לקבוצה לארח משחקים במסגרת ה"יורוקאפ".

בעונת 2011/2012 האולם לא אושר למשחקים בליגת ה"יורוקאפ", משום שהרף הבסיסי שנדרש היה לפחות 3,000 מקומות לקהל הצופים. מכיוון שהאולם לא אושר לאירוח משחקי הבית של קבוצת הפועל גלבוע גליל, היא ויתרה על השתתפות בליגת ה"יורוקאפ".

באפריל 2012 אירח האולם את הפיינל פור הרביעי של הליגה הבלקנית, לעונת 2011/2012. במשחק הגמר זכתה הפועל גלבוע גליל בתואר האלופה ובגביע.

האולם אירח ב-2011 את משחק האולסטאר של ליגת העל בכדורסל.

במהלך פלייאוף 2020/2021 הוצא צו סגירה זמני לאולם לאור בעיות בטיחותיות, שהובילו לביטול המשחק מול הפועל חולון..

==הערות שוליים==

גן נר
כדורסל
פירוז'ק

פירושקי
פִּירוֹזְ'קִ (נכתב גם פירושק; ברוסית: пирожки́) הוא שם כללי לכיסוני בצק חיטה אפויים או מטוגנים במטבחים המזרח אירופאים מטבחי מרכז אסיה, שם הוא גם מאכל רחוב פופולרי. השם פירוז'קי הוא הרבים של המילה פירוז'וק (пирожок) נגזר מן המילה הרוסית Pirog, ומשמעותו עוגה קטנה. אין לבלבל את הפירוז'ק עם הפירוגי הפולני למרות היות המילים קוגנטיות. השם הנהוג באוקראינית לפירוגי הוא ורניקי.

פירוז'וק טיפוסי עשוי מבצק שמרים ומוברש בביצה לקבלת הגוון הזהוב האופייני. קיים מגוון רחב של מליות לפירוז'קי, ביניהם מליות מתוקות עשויות פירות וירקות מאודים (כגון תפוחים, דובדבנים, משמשים וכו'), ריבה או גבינת קוטג', מליות מלוחות המכילות מחית תפוחי אדמה, פטריות, בצל וביצה או כרוב; ומליות בשריות המכילות בקר או דגים.

את הפירוז'קי נהוג להגיש עם שמנת חמוצה, וליד בורשט.

==הבדלים בין מטבחים==

=== במטבח הקווקזי ===
הפירוז'קי אומץ במטבח הארמני עוד בימי האימפריה הרוסית. ניתן למצוא פירוז'קי מוכנים ונמכרים בדוכני רחוב. בארמניה הפירוז'קי ממולאים בדרך כלל בתפוחי אדמה.

=== במטבח הבלקני ===
בבלקן הפירוז'קי בדרך-כלל מטוגן וממולא במגוון מילויים.

=== במטבח הבלטי ===
פירוז'קי לטביים מגיעים בדרך כלל בצורת סהר, העשוי מבצק שמרים אפוי, וממולא בבצל ובשר חזיר. ישנם מילויים נוספים בווריאציות מקומיות, כגון תפוחי-אדמה, פטריות וכרוב, וכן גרסאות מתוקות.

=== במטבח הרומני ===

ברומניה המאכל נקרא פירוז'קה, ונהוג להגישו מטוגן בשמן עמוק עם בצל מטוגן וממולא בתפוח אדמה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20111101103346/http://ayaskitchen.com/forum/viewmsg.asp?msg=10990 מתכון לפירושקי] של שרי אנסקי מאתר המטבח של איה
* [http://www.tapuz.co.il/blog/viewentry.asp?EntryId=1200162 מתכון לפירושקי] של אריאלה פיקסלר אלון
* [http://www.foodsdictionary.co.il/tag/pierogi-recipe מגוון מתכוני פירושקי] באתר FoodsDictionary

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מאפים
קטגוריה:מאכלים
קטגוריה:המטבח הסובייטי
קטגוריה:מוצרי בצק שמרים
קטגוריה:המטבח הרוסי
קטגוריה:המטבח האוקראיני
קטגוריה:אוכל רחוב
מרנג'נה אסאדה

מֶרֶנְגֶ'נָה אָסַאדָה (בלאדינו: Merenjena Asada, Berenjena Asada) הוא מאכל יהודי ספרדי מתפוצות הבלקנים: יוון, בולגריה, מקדוניה ואסיה הקטנה, המבוסס על מחית חצילים ומוגש במגוון גרסאות, החל מתוספת למנה בשרית, דרך רוטב לתבשילים כגון "אורז לבן" וכלה כמנה עיקרית בפני עצמה.

==אטימולוגיה==
מֶרֶנְגֶ'נָה משמעה חציל, בספרדית קסטייאנית בת ימי הביניים. במסגרת תהליך התפתחותה של השפה השתנתה המילה לבֶּרֶנְגֶ'נָה. בקרב יהודים דוברי לאדינו מקהילות מבוססות כגון איסטנבול וסלוניקי, אשר עמדו בקשרים עם קהילות מחוץ לגבולות האימפריה העות'מאנית חלה התפתחות בשפת הלאדינו במקביל להתפתחות הספרדית וכן הטמעה נרחבת של מינוחים מטורקית. כך, לאורך השנים השתנה שמו של התבשיל לברנג'נה אסאדה. בקהילות מבודדות יחסית באזורי בולגריה ומקדוניה תהליך זה היה איטי יותר והתבשיל נותר בשמו המקורי מגולת ספרד. המילה אסאדו משמעה צלוי או אפוי, תהליך בישול המכונה לעיתים "על האש".

==הכנת המאכל והתפתחות גרסאותיו==
החציל שמקורו בהודו הגיע לחצי האי האיברי ביחד עם הכובשים המוסלמים עת נקרא האזור אל-אנדלוס וממנו נפוץ דרך צרפת ואיטליה לכל רחבי אירופה. מגורשי ספרד ופורטוגל התיישבו בכל רחבי האימפריה העות'מאנית ובעיקר בבלקן, בהזמנתו של הסולטאן באיזיט השני. הממשל העות'מאני עודד את היהודים להגר לממלכה, סייע להם להקלט והם זכו לחופש פולחן. בני הקהילה הביאו עימם מאכלים מסורתיים והחל תהליך מיזוג מטבחים בין המטבח הספרדי לבלקני.

הכנת המאכל התבססה על אפיית חצילים, קיצוצם ואחר כך בישולם לכדי מחית בתבלון והסמכה הרלוונטיים לייעודה של המנה, לעיתים בתוספת ירקות נוספים וגם עגבניות. התבשיל שימש לעיתים כמנה בפני עצמה אולם לרוב הוגש כתוספת למנה בשרית מרכזית כגון אומצה או דג וכן כרוטב למנות עיקריות כגון אורז "לבן". 

החל מראשית המאה ה-19 חלה הרעה משמעותית במצבם הכלכלי של יהודי הבלקן בכלל ואזור בולגריה בפרט, אשר חפף לתהליך נסיגתה של האימפריה העות'מאנית. היהודים חיו בעוני ודלות והתקשו להשיג מנות בקר או דגים יקרות, כך שיעוד התבשיל הצטמצם לכדי תוספת או רוטב למנה עיקרית.

לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה המצב הכלכלי במדינות הבלקן ככלל ובממלכת בולגריה בפרט, היה ירוד מאוד ובאזורי הספר הגיעו התושבים ובכלל זה בני הקהילות היהודיות לסף רעב. מחית החצילים הפכה למנה עיקרית, כאשר בתוכה נהגו לבשל קציצות שהיו עשויות ברובן משאריות לחם ומעט בשר טחון. בלאדינו, שמה של גרסת העוני היה: Merenjena Asada kon al bóndigas והיא השתמרה גם לאחר עלייתם של בני הקהילה מבולגריה לישראל

גרסת העוני הייתה פתרון קולינרי גם בשנות הצנע במדינת ישראל, שנים המקבילות לעלייתם והתבססותם של יהודי בולגריה בישראל. באותן שנים החצילים היו זמינים אולם בשר חולק בכמויות קטנות על פי תלושים ולכן המנה כללה הרבה מחית חצילים ומעט קציצות בהן מרכיב הבשר היה זניח. בישראל התפתחה גם גרסה המורכבת מחצילים ופילה דג.

==קישורים חיצוניים==
* קלייב לבייב סויאר, [https://web.archive.org/web/20160303225729/http://sofiaecho.com/2006/10/02/640323_the-diary יומן מסע-בבולגריה ראו Monday, באתר sofiaecho.com]

==הערות שוליים==

קטגוריה:המטבח היהודי
קטגוריה:המטבח היהודי ספרדי
PNET

PNET (ראשי תבות של Primitive NEuroectodermal Tumor) הוא גידול ממאיר של תאי הרכס העצבי. זהו גידול נדיר המופיע לרוב אצל ילדים מתחת לגיל 10 ויש לו שרידות של פחות מ-40%. מקור תאי הגידול הוא מהרכס העצבי אך הם לא עוברים התמיינות תקינה ולכן נראים 'פרימיטיבים'.

גידול זה שייך למשפחת "סרקומה על-שם יואינג"[https://web.archive.org/web/20120808235956/http://www.schneider.org.il/Index.asp?CategoryID=147&ArticleID=270].

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גידולים שפירים
קטגוריה:גידולים ממאירים במערכת העצבים המרכזית
לובוש קמנאר

לובוש קמנאר (נולד ב-17 ביוני 1987 בטרנבה) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בעמדת השוער בספרטק טרנבה.

==קריירת מועדונים==
קמנאר רשם את צעדיו הראשונים בכדורגל במועדון עיר מולדתו ספרטק טרנבה. הוא עבר דרך כל מחלקות הנוער של הקבוצה עד שהגיע לקבוצה הבוגרת של המועדון. קמנאר הופיע חמש פעמים במדי ספרטק טרנבה לפני שחתם בפברואר 2005 בקבוצת ארטמדיה ברטיסלאבה. בעונתו הראשונה בקבוצה הוא היה שותף לזכייה באליפות הקורגון ליגה, אף על פי שלא היה שוערה הראשון של ארטמדיה ושיחק רק במשחק ליגה אחד. בעונת 2007-2008 היה שותף פעם נוספת לזכייה באליפות הליגה הסלובקית ובנוסף זכה יחד עם קבוצתו גם בגביע הסלובקי.

ב-2 ביולי 2009, חתם קמנאר בן ה-22 על חוזה ל-5 עונות, במדי נאנט הצרפתית. לאחר שנתיים הושאל לקבוצות סיוואספור, ספרטק טרנבה וסלטיק.

בשנת 2013 חתם בקבוצת גיור מליגת העל ההונגרית. בשנת 2015 עבר לשחק בקבוצת ספרטק טרנבה. בקיץ 2016 עבר לשלונסק ורוצלב הפולנית. ב-4 ביולי 2017 חתם קמנאר בואשאש ההונגרית.

==קריירה בינלאומית==
קמנאר שיחק את משחקו הראשון בנבחרת הסלובקית בניצחון 3-1 נגד סן מרינו, ב-11 באוקטובר 2008, במשחק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. בהמשך לובוש קמנאר הוזמן לנבחרת למשחק ידידות בודד.

==תארים==
* קורגון ליגה: 2005, 2008
* הגביע הסלובקי: 2008

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים סלובקים
קטגוריה:בלמי כדורגל סלובקים
קטגוריה:כדורגלני ספרטק טרנבה
קטגוריה:כדורגלני פטרז'לקה
קטגוריה:כדורגלני נאנט
קטגוריה:כדורגלני סיוואספור
קטגוריה:כדורגלני סלטיק
קטגוריה:כדורגלני גיור
קטגוריה:כדורגלני שלונסק ורוצלב
קטגוריה:כדורגלני ואשאש
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סלובקיה
קטגוריה:סלובקים שנולדו ב-1987
גן הקיץ

גן הקיץ - (ברוסית:Летний сад) הוא גן נוי במרכז סנקט פטרבורג בו נמצא ארמון הקיץ של פיוטר הגדול.
ורטומנוס ופומונה מאת פרנצ'סקו פנסו "קביאנקה"
קרילוב]]
== היסטוריה ==
הגן שהוקם בשנת 1704 ממוקם באי. הוא תוכנן בשנים 1725-1712 (תקופת פיוטר הגדול) בסגנון הולנדי. מספר שנים מאוחר יותר הובאו לגן מאות פסלי שיש שיוצרו באיטליה. בסוף המאה ה-20 הפסלים הועברו לתערוכה ובמקומם הוצבו בשטח הגן העתקים.

במהלך המאה ה-18 פעלו בגן מזרקות שנהרסו בשנת 1777. בסוף המאה ה-18 הוקמה סביב הגן גדר דקורטיבית שקיימת עד היום.

בתקופת פיוטר הגדול הגן היה סגור לציבור והיה ניתן לבקר בו רק לפי הזמנת הצאר. החל משנת 1752 הציבור הורשה לבקר בגן בימים מסוימים. באותן השנים במהלך חודשי הקיץ בגן הופעל בית התיאטרון.

בשנת 1855 בשטח הגן הוצב פסל לזכרו של הסופר וממשיל המשלים הרוסי איוואן קרילוב.

==גלריה==
<gallery>
Bellona-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|פסל בלונה מאת אלביסיה טליאפייטרה
Nemesis-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|פסל נמסיס מאת אנטוניו טארזיה
Cupid and Psyche-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|אמור ופסיכה
Ceres-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|קרס מאת תומס קווילינוס
Flora-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|פסל של פלורה
Apollo Belvedere-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|אפולו בלוודרה
Talia-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|תאליה
Terpsichore-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|טרפסיכורה
Gropelli-Euterpe-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|אוטרפה
Veritas-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|וריטאס, אלגוריה של אמת
Giovanni Zorzoni-Allegory of beauty-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|אלגוריה של יופי מאת ג'ובאני זורזוני
Il Fato-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|אלגוריה של גורל מאת אנטוניו טארזיה
Aurora-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|אלגוריה של לפנות בוקר מאת ג'ובאני בונצה
Midday-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|אלגוריה של צהריים מאת ג'ובאני בונצה
Sunset-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|אלגוריה של שקיעה מאת ג'ובאני בונצה
Night-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|אלגוריה של לילה מאת ג'ובאני בונצה
Ninfa Dell' Aria-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|נימפת האוויר
Lvsvria-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|אלגוריה של תשוקה
Architectvra-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|אלגוריה של אדריכלות מאת פייטרו באראטה
Navicatione-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|אלגוריה של ניווט על ידי הסטודיו של פייטרו באראטה
Nymph and satyr-Summer Garden.jpg|סטיר ונימפה
Peace and Victory-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|אלגוריה של שלום וניצחון מאת פייטרו באראטה
Glory statue-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|אלגוריה של תהילה מאת פייטרו באראטה
Pietro Baratta-Allegory of Mercy-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|אלגוריה של רחמים מאת פייטרו באראטה
Adonis-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|פרוטומה של אדוניס
Nero-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|פרוטומה של נירון מאת פרנצ'סקו קביאנקה 
Allegory of sun-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|מאת פייטרו באראטה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110810183131/http://nevsky-prospekt.com/summer.html תיאור הגן והמבנים]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סנקט פטרבורג: פארקים
ניקולאי פירוגוב

ניקולאי פירוגוב (ברוסית: Николай Иванович Пирогов; 25 בנובמבר 1810 - 5 בדצמבר 1881) היה רופא רוסי, נחשב למייסד ענף כירורגית השדה, והיה אחד הראשונים באירופה שהשתמש בחומרי הרדמה במהלך הניתוח.

==קורות חיים==
ניקולאי פירוגוב נולד במוסקבה. לאחר סיום אוניברסיטת מוסקבה נסע לאירופה המערבית להשלמת לימודים. בגיל 26 סיים את עבודת הדוקטורט והתמנה לפרופסור של אוניברסיטת טרטו. לאחר מספר שנים הוזמן לסנקט פטרבורג והתמנה לראש החוג לניתוחים באקדמיה למדעי הרפואה. במקביל הוא עבד בבית החולים. באקדמיה למדעי הרפואה הוא היה אחראי להכנת רופאים לשירות צבאי. בשנת 1847 הוא נסע לקווקז כדי לבדוק את השיטות שפיתח בשדה המערכה. הוא הצליח מאוד בהכנסת שיטות חדשות וערך מעל עשרת אלפים ניתוחים. בשנת 1847 הוא נבחר לחבר בהתכתבות באקדמיה רוסית למדעים.

בשנת 1855 הועבר לסבסטופול והיה בין הרופאים שטיפלו בפצועים בעיר הנצורה. גם פה הוא ניצל את הניסיון שלו. כאחראי על פינוי הפצועים הוא התחיל בשיטת מיון מוקדמת, כאשר בחלקם הפצועים נותחו קרוב ככל הניתן לשדה הקרב ופצועים קלים יותר הועברו לטיפול בעיר עצמה. בפגישה עם אלכסנדר השני הוא סיפר על הבעיות שהיו בצבא במהלך המצור. כתוצאה מכך הוא הוגלה מהבירה והתמנה לתפקיד חינוכי בקייב. לאור התנגדות הגורמים המקומיים לרפורמות שהוא רצה להנהיג הוא נאלץ לעזוב את התפקיד. לאחר מספר שנים, הוא פוטר מהשרות הממלכתי ללא זכויות פנסיה כלל.

בהיותו רופא מנוסה, הוא פתח בית חולים באחוזתו. מפעם לפעם הוא נסע לסנקט פטרבורג ולאירופה להרצאות בנושאי רפואה שונים.

בשנת 1877 במהלך מלחמה עם טורקיה, הקיסר נזכר בפירוגוב והמוניטין שלו בארגון רפואה דחופה בצבא. למרות גילו, הוא נסע לבולגריה, ארגן בתי חולים שדה במקום וערך מספר רב של ניתוחים.

בתחילת 1881 התגלה אצלו גידול סרטני והוא נפטר בסוף אותה שנה.

לאחר פטירתו נחנט לפי השיטה שפותחה על ידי הרופא האישי שלו ונקבר בכוך מספר קילומטרים מהעיר ויניצה בכפר פירוגובו וגופתו נשמרה במצב טוב עד היום.

אוניברסיטה רוסית לאומית לחקר מדעי הרפואה במוסקבה נקראת על שמו.

== ראו גם ==

* קרחון פירוגוב - קרחון בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה הנקרא על שמו של פירוגוב.
* מסדר פירוגוב - עיטור רוסיה על תרומה בתחום הרפואה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מדענים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:רופאים רוסים
קטגוריה:כירורגים
קטגוריה:רופאים צבאיים רוסים
קטגוריה:מלחמת קרים: אישים
קטגוריה:אזרחי כבוד של מוסקבה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1810
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1881
קטגוריה:זוכי פרס דמידוב
אולם ישורון

אולם ישורון המכיל 1,000 מקומות ישיבה. האולם נמצא בבית הספר ישורון בנתניה ומורכב מיציע בצד אחד, וכן שתי שורות בצדו השני.

האולם משמש לרוב למשחקי כדורסל של קבוצות לא רשמיות ומופעים וטקסים של בית הספר ישורון שנמצא בסמוך לו.

האולם הוקם בשנות ה-70 ועבר שיפוץ בשנת 2006. הוא מכונה "הקופסל" על משקל "אצטדיון הקופסה", מגרשה הביתי הקודם של קבוצת הכדורגל של העיר - מכבי נתניה. שניהם נקראים כך עקב גודלם הקטן יחסית. עובדה זו גררה ביקורת על האולם שעיקרה הוא שהוא קטן מדי בשביל לשמש אולם פעיל בליגת העל. מצד שני גודלו תרם לאווירה הביתית, דבר שסייע לקבוצה לנצח במשחקים רבים. בשנת 2010 שופץ האולם והוספו לו 400 מקומות ישיבה.

בשנת 2024 נפתח היכל ספורט חדש בן כ-2,500 מקומות ליד אצטדיון נתניה, ובכך החליף את אולם ישורון הוותיק כהיכל ספורט הראשי של העיר.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

ישורון
קטגוריה:נתניה: אצטדיונים ומתקני ספורט
הצוללות מסדרת סאורו

נאזאריו סארו (איטלקית: Nazario Sauro) הוא שמן של צוללות הדיזל מסדרת סאורו שברשות חיל הים האיטלקי.
צוללות סארו הן צוללות תקיפה קונבנציונליות (SSK) ויעודן העיקרי הוא לצוד צוללות וספינות שטח של האויב, אך גם לתקוף מטרות ימיות וקרקעיות בטילי ים-ים ובטילי שיוט, להניח מוקשים ימים, להנחית צוותי קומנדו על חופים ולערוך סיורי מודיעין. 

== היסטוריה ==
לסדרת צוללות זו יש 3 תת-סדרות, שנבנו ב-4 מקבצים, הנקראות על שם גיבורי מלחמה ימיים איטלקים:
*סדרת נאזאריו סארו (מקור:Nazario Sauro) - מקבץ ראשון הושק בשנת 1980 וכלל 2 צוללות S518 ו-S519 ומקבץ שני הושק בשנת 1982 וכלל 2 צוללות S520 ו-S521.
*סדרת סאלבטורה פלוסי (מקור:Salvatore Pelosi) - המקבץ השלישי של סדרת סאורו עם אמצעי לחימה משופרים הושק בשנים 1988-1989 וכללה 2 צוללות S522 ו-S523. 
*סדרת פרימו לונגובארדו (מקור:Primo Longobardo) - הסדרה החדשה והמשופרת ביותר מדגם זה וכוללת 2 צוללות S524 ו-S525.

כל צוללות הסאורו נבנו במספנות פינקאנטיירי (Fincantieri) בעיר מונפאלקונה שבאיטליה.

בסוף שנות השמונים הוחלט באיטליה על פרויקט לאומי חדש, בשם פרויקט S-90, שייעודו לפתח צוללת חדישה שתחליף את הצוללות מדגם סאורו. פרויקט זה לא צלח והוחלט שסדרת סאורו תוחלף על ידי סדרת טודארו שהן למעשה צוללות (U-212) תוצרת גרמניה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.marina.difesa.it/sommergibili/scheda.asp האתר הרשמי של חיל הים האיטלקי] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי צוללות
קטגוריה:אוניות מלחמה איטלקיות
קטגוריה:הצי האיטלקי
דליפת הנפט במפרץ מקסיקו (2010)

כתם הנפט מהדליפה מתפזר בצפון מפרץ מקסיקו, כפי שצולם בידי לוויין של נאס"א ב-24 במאי 2010]]
דליפת הנפט במפרץ מקסיקו הייתה דליפת נפט מסיבית מתמשכת באזור מפרץ מקסיקו שנחשבת לאסון הסביבתי הימי הגדול ביותר בהיסטוריה. דליפת הנפט החלה כתוצאה מהתפרצות באר נפט תת-מימית ב-20 באפריל 2010. ההתפרצות גרמה לפיצוץ קטלני על גבי אסדת קידוח הנפט "Deepwater Horizon" אשר ממוקמת בשדה הנפט התת-ימי Macondo Prospect, כ-64 ק"מ דרומית לחופי לואיזיאנה. בפיצוץ נהרגו 11 מהקודחים ונפצעו 17 (98 נוספים ששהו על האסדה חולצו ללא פגע).

אסדת הקידוח הוחכרה מבעלת האסדה, חברת טראנסאושן (Transocean), על ידי תאגיד BP. תאגיד BP נטל אחריות על הנזקים הכרוכים בדליפת הנפט והודיע כי יכבד כל תביעה לפיצויים שתוגש נגדו, אף על פי כן גורמי התאגיד ציינו כי התאגיד אינו אשם באסון משום שאסדת הקידוח הופעלה על ידי אנשי חברת טראנסאושן. ביולי 2015 הוסכם כי תאגיד BP ישלם פיצויים בגובה 18.72 מיליארד דולר.

== קצב הדליפה ==
מקור הדליפה הוא בעומק של 1,500 מטרים מתחת לפני הים. בסוף יוני 2010, הוערך קצב הדליפה ב-35,000 עד 60,000 חביות נפט גולמי ליום (5,500,000 עד 10,000,000 ליטרים ליום), וכתם הנפט כיסה שטח בין 6,500 קילומטרים רבועים ל-180,000 קמ"ר (לשם השוואה, שטחה של מדינת ישראל הוא 22,000 קילומטרים רבועים). קצב זרימת הנפט המדויק איננו ברור - בין היתר משום שתאגיד BP סירב לאפשר לחוקרים לבצע מדידות מדויקות - סוגיה שהייתה נתונה למחלוקת מתמשכת. כמו כן החוקרים גילו כי קיימת גם כמות גדולה של נפט בעומק הים אשר לא נראית לעין מפני השטח.

כמות הנפט שנשפכה לים מוערכת ב-780 מיליון ליטר. לשם השוואה, באסון הנפט של אקסון ואלדז בשנת 1989, נשפכו בין 41 ל-120 מיליון ליטר.

ב-15 ביולי 2010 הודיע תאגיד BP כי הצליח לבלום את הדליפה, וזרימת הנפט לים נפסקה. הבאר הוכרזה רשמית כאטומה ב-19 בספטמבר 2010. אם כי קיימות טענות שהבאר המשיכה לדלוף גם אחר-כך.

== פעולות לעצירת הדליפה וטיפול בנזקים ==
צוותים גדולים פעלו במטרה לחסום את המפרצים ושפכי הנהרות באמצעות מחסומי בלימה צפים ובאמצעות בריקדות-חול שהוצבו לאורך חופי המפרץ. כמו כן, התבצעו מגוון רחב של פעולות על מנת להכיל את הדליפה ולמנוע מהנפט להתפשט ברחבי מפרץ מקסיקו. כמפקד הכוח המטפל, שימש אדמירל ת'אד אלן.

== נזקים סביבתיים ==
הדליפה גרמה לאסון סביבתי שפגע בתעשיית הדיג במפרץ מקסיקו, ובתעשיית התיירות בחופי מפרץ מקסיקו, ובבתי הגידול של מיני עופות רבים. נפגעו בעיקר בעלי חיים ימיים כדוגמת לווייתנים, דולפינים, דגים, סרטנים ועופות דוגמת שקנאים. כדורי זפת המשיכו להתגלות בחופים גם ארבע שנים אחרי שהדליפה נעצרה.

== ראו גם ==
* Deepwater Horizon
* BP
* זיהום נפט

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [http://ssrn.com/abstract=1685963 מאמר על אחריות לנזקי דליפת הנפט במפרץ מקסיקו] מאת רונן פרי
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפרץ מקסיקו
קטגוריה:זיהום מים
קטגוריה:אסונות ימיים
מקסיקו
קטגוריה:2010 בארצות הברית
קטגוריה:אסונות מעשה ידי אדם בארצות הברית
קטגוריה:אסונות ב-2010
מברק נוביקוב

מברק נוביקוב (נקרא גם דו"ח נוביקוב, ברוסית: Николай Васильевич Новиков) הוא כינוי למברק ששלח ניקולאי נובִיקוֹב (Новиков, Novikov), שגריר ברית המועצות בארצות הברית (אפריל 1946 - אוקטובר 1947), למנהיגי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות בספטמבר 1946. במברק מתאר נוביקוב את מדיניות החוץ של ארצות הברית בתקופת ממשלו של הארי טרומן, כפי שהיא נתפסת על ידיו.

==רקע==
מיד בתום מלחמת העולם השנייה, שבה שיתפו פעולה ממשלות ארצות הברית בריטניה וברית המועצות (שלושת הגדולים), החל להיווצר מתח בין ארצות הברית ובריטניה לבין ברית המועצות. מתח זה, שעצימותו שונה מתקופה לתקופה, מכונה המלחמה הקרה. רוזוולט נפטר באפריל 1945, ולא הספיק לקבל את כניעת גרמניה הנאצית ויפן, וסגנו הארי טרומן החליפו. בתקופת ממשלו שונתה מדיניות ארצות הברית מקצה לקצה. הדוקטרינה ששלטה עד אז, דוקטרינת מונרו, השואפת לבדלנות אמריקנית: אירופה לאירופאים ואמריקה לאמריקנים, דוקטרינה זו שונתה לדוקטרינת טרומן. מרכיבים רבים חברו יחד ליצירת דוקטרינה זו, כמו השינויים המהירים במלחמה הקרה, השתלטות ברית המועצות על חלקים נרחבים במזרח אירופה, מרוץ החימוש ועוד. אירועים אלו לא פסחו על טרומן, שהבין שיש לשנות מדיניות אל מול הסובייטים.

==דוקטרינת טרומן והמברק הארוך==
אחד הגורמים לשינוי זה הוא "המברק הארוך, בו תיאר ג'ורג' קנאן, דיפלומט אמריקני בכיר במוסקבה, במברק ארוך (מעל 5,300 מילים), את השקפתו לגבי ברית המועצות ושאיפותיה, ומלחמתה בקפיטליזם. מברק זה העניק לקנאן מעמד בתחום מדיניות החוץ האמריקנית כלפי ברית המועצות, והוא היה מעורב מאוד בכתיבת תוכנית מרשל. המברק הפך גם למאמר שפרסם קנאן תחת שם בדוי 'X'. במברק זה מציע קנאן לשנות מדיניות אל מול הקומוניזם, למדיניות שלימים תקרא מדיניות ההכלה,containment, או תורת הבלימה. טרומן עצמו מזכיר את המברק בנאומו בפני הקונגרס, כאשר הוא מבקש לאשר העברת סכום עתק של 400,000,000$ לידי יוון וטורקיה בשל מלחמת האזרחים שמתרחשת שם, ובקשתם לעזרה. נאום זה הוא הנאום שהתווה את דוקטרינת טרומן, המושתתת על הפחד מאפקט הדומינו.

==תוכן המברק==
מברק נוביקוב נכתב כתגובה למברק הארוך. גם מברק זה היה ארוך, וכלל נושאים רבים. הוא מתנגח בממשל טרומן, ומכנה אותו קיצוני. הוא רואה בו שינוי משמעותי מממשלו של רוזוולט, שזה האחרון חיפש שיתוף פעולה עם הכוחות הגדולים, ואילו ממשל טרומן רוצה לשלוט על העולם ולכפות את הקפיטליזם על כל מדינות העולם וגם על ברית המועצות. כהוכחה לכך הוא מראה את הרחבת הכוחות המזוינים של ארצות הברית בתום המלחמה, למרות שארצות הברית מעולם לא החזיקה צבא שלום. נוביקוב רואה בכך הוכחה לניסיון האמריקני לקחת לעצמו פטרונות על העולם.
המברק נחשף לעיני המערב רק לאחר נפילת הגוש הקומוניסטי.

==ראו גם==
* המלחמה הקרה
* ג'ורג' קנאן

קטגוריה:פוליטיקה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – ברית המועצות
קטגוריה:מכתבים
קטגוריה:1946
עומד בשער

עומד בשער הוא אלבומו השביעי של הזמר והמלחין עמיר בניון שיצא לאור בספטמבר 2008, האלבום כולו מוקדש לגאולה היהודית ולבואו של מלך המשיח, וכל שיריו נכתבו על ידי בניון. האלבום שווק על ידי חברת ההפקות הפרטית של בניון נבל עשור והתו השמיני. 

הסינגל "עומד בשער" זכה להצלחה רבה, גם הדואט "נדבר מחר" עם אבי עברי ו"דרך". באלבום עשרה שירים ובהם "לא כחול, לא לבן", שיר מחאה נגד התנהלות הממשלה, המבוסס על השיר "כחול ולבן זה צבע שלי". בפזמון כתב בניון "זה לא כחול ולא לבן, זה לא הצבע שלי, לא צבעי אדמתי, לא דמותי. לא מזכיר לי את עצמי". 

==שירי האלבום==
# פשוט סתם (נקרא גם סתם משהו)
# מחילה
# דרך
# כוכב נופל
# אחד מי יודע
# נדבר מחר - דואט של בניון עם אבי עברי
# עומד בשער - שיר הנושא של האלבום, בו קורא בניון למשיח שיבוא במהרה
# דני
# עתים (בן אדם)
# לא כחול לא לבן

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי מוזיקה יהודית
קטגוריה:אלבומי עמיר בניון
קטגוריה:אלבומי חברת התו השמיני
מדינה קליינטית

מדינה קליינטית הוא אחד מכמה מושגים שמטרתם לתאר כפיפות של מדינה אחת למדינה אחרת, חזקה ממנה, ביחסים בין-לאומיים. מושג זה הוא המושג הכי פחות פרטני מבין משפחת מושגים זו הכוללת גם מדינת לוויין או מדינה גרורה, מדינה קשורה, מדינת בובה, ניאו קולוניה, פרוטקטורט או מדינת חסות, מדינה וסאלית ומדינה טריבוטרית (המשלמת מיסים מיוחדים=טריביוטים למדינה החזקה). הרעיון לפיו ישנה היררכיה בין המדינות, ויש התלויות במידה זו או אחרת באחרות, סותרת את רעיון הריבונות הוסטפאלית, שעל פיו כל מדינה היא ישות ריבונית השווה לכל אחת אחרת.

מקורו של המושג בקשרי פטרון קליינט שהתקיימו ברומא העתיקה, בהם העניק פטרון הגנה משפטית ואף פיזית לקליינט, אשר בתמורה היה מחויב לפטרון, תמך בו והעניק לו שירותים שונים. 

מדינות קליינטיות התקיימו לאורך אלפי שנים, כאשר מדינות חזקות יותר כפו על מדינות אחרות לשרתן כאשר התחזקו ועלו במעמדן. בעת העתיקה מדינות כממלכת פרס וערי המדינה היווניות יצרו מדינות קליינטיות על ידי הפיכת מנהיגי המדינה לכלי שרת בידיהם. אחת הדוגמאות הקלסיות ליצירה ושימוש במדינות קליינטיות היא הרפובליקה הרומית, שבמקום לכבוש ולספוג אותן אל תוך האימפריה העדיפה להפכן למדינות קליינטיות, מדיניות שהמשיכה עד המאה הראשונה לספירה כשרומא נהייתה קיסרית. שימוש במדינות קליינטיות המשיך כאשר המערכת הפיאודלית החלה להכות שורש.

במאה ה-13 "נדרסה" קוריאה על ידי הכוחות המונגולים אחרי הסכמים בשנת 1260 ופלישה בשנות ה-70' הגוריו נעשו תלויים בשושלת יואן המונגולית.

באימפריה הבריטית היו המדינות ההודיות עצמאיות מבחינה טכנית, ועצמאות מצרים החל משנת 1922 סיימה באופן טכני את הפרוטקטורט הבריטי במדינה. עיראק נהייתה ממלכה בשנת 1932. בכל אחד ממקרים אלה המציאות המדינית והכלכלית לא אפשרה עצמאות מלאה, אלא מצב שבו השליטים המקומיים היו קליינטים בריטיים.

במהלך מלחמת העולם השנייה הפכו המדינות שכבשה גרמניה הנאצית ושלא סופחו לרייך השלישי או הושמו תחת שלטון צבאי למדינות קליינטיות של גרמניה. הנאצים מינו למדינות אלו מנהיגים בעלי סמכות סמלית בעיקרה, שלעיתים היו בעלי דעות נאציות או פאשיסטיות, והיו כפופים לפיקוחה והוראותיה של גרמניה הנאצית. בין מדינות אלו ניתן למנות את צרפת של וישי, הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית, המדינה העצמאית של קרואטיה (ראו ערך תנועת האוסטאשה), ועוד.

לאחר מלחמת העולם השנייה החל המונח לשמש לתיאור אומות הנשלטות בצורה דיקטטורית אשר גובו במישרין על ידי ארצות הברית או ברית המועצות. במהלך המלחמה הקרה רבות ממדינות אמריקה הלטינית כגון גואטמלה, אל סלוודור, ניקרגואה עד לשנת 1979, קובה עד 1959, וצ'ילה תחת משטרו של הגנרל פינושה נתפשו כמדינות קליינטיות של ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* :קטגוריה: גרמניה הנאצית: מדינות קליינטיות
* מדינת בובה
* פרוטקטורט
* אימפריאליזם
* רפובליקת בננות

קטגוריה:יחסים בין-לאומיים
קינה רותהמר

קינה רותהמר (מימין), אולימפיאדת מינכן 1972
קינה רות רותהמר וייסבלי (באנגלית: Keena Ruth Rothhammer Weisbly; נולדה ב-26 בפברואר 1957) היא שחיינית עבר יהודיה-אמריקאית. היא אלופה אולימפית, אלופת עולם ושיאנית עולם. התמחתה בכל משחי החופשי מ-200 מטר ועד 1500 מטר.

==קורות חיים==
קינה רותהמר נולדה בליטל רוק, ארקנסו. היא התאמנה בסנטה קלרה, קליפורניה תחת המאמן ג'ורג' היינס, מועדון שבו שחו מספר אלופים אולימפיים כמו קלאודיה קולב, דיק רות', דונה דה וארונה, מארק ספיץ, דבי מאייר וקארן מו.

===אלופה אולימפית ושיאנית עולם===
באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה רותהמר בשתי מדליות, מדליית זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 8:53.68 דקות, לפני שיאנית העולם שיין גולד מאוסטרליה 8:56.39 דקות (גולד הייתה כוכבת המשחקים עם 5 מדליות מהן 3 זהב ו-3 שיאי עולם חדשים) ונובלה קליגאריס מאיטליה (8:57.46 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:04.92 דקות, אחרי גולד שקבעה שיא עולם חדש (2:03.56 דקות) ושירלי בבשוף בת ארצה (2:04.33 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום השישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:24.22 דקות.

===אלופת עולם===
בתחרות המבחן לאליפות העולם בשחייה שנערכה בלואיוויל, קנטקי קבעה רותהמר במשחה ל-400 מטר חופשי שיא עולם חדש של 4:18.07 דקות. באליפות העולם עצמה שנערכה בבלגרד, יוגוסלביה היא זכתה בשתי מדליות. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:04.99 דקות, לפני בבשוף (2:05.33 דקות) ואנדראה אייפה ממזרח גרמניה (2:05.52 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בו החזיקה בשיא עולם כשקבעה תוצאה של 4:21.50 דקות, אחרי בת ארצה הת'ר גרינווד (4:20.28 קינה) ולפני קליגאריס (4:21.79 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום השישי במשחה ל-800 מטר חופשי בו החזיקה בשיא העולם כשקבעה תוצאה חלשה של 9:15.72 דקות.

רותהמר פרשה משחייה תחרותית שנה לאחר מכן בהיותה רק בת 17, עקב מיגרנות חזקות שתקפו אותה.

== תארים והשגים ==
*רותהמר קבעה 2 שיאי עולם. 
*רותהמר זכתה ב-12 תוארי אליפות ארצות הברית וקבעה 13 שיאים אמריקאיים. 
*בשנת 1973 זכתה רותהמר בתואר ספורטאית השנה של צפון אמריקה.
*בשנת 1991 זכתה רותהמר להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.[https://web.archive.org/web/20090107132226/http://www.ishof.org/Honorees/91/91krothhammer.html]

== ראו גם ==

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-800 מטר חופשי

==קישורים חיצוניים==

* [http://sports123.com/.search?results_page=searchresults.html&p=Keena+Rothhammer+ sports123.com] 

קטגוריה:שחייניות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:אלופות עולם בשחייה
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם יהודים
קטגוריה:שיאניות עולם אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:שחייניות חופשי אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1957
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
כריזנטמות

[[ג'קומו פוצ'יני, מלחין היצירה]]
אמדאו די סבויה, 1845-1890, שבעקבות מותו הלחין פוצ'יני את היצירה]]
ה"כריזנטמות" לכלי מיתרים (Crisantemi, per quartetto d'archi) היא יצירה קאמרית מאת ג'קומו פוצ'יני, שנכתבה ב-1890.

במקור הייתה היצירה אלגיה (יצירה מוזיקלית בעלת משקל עצוב), במי מינור, כתובה לרביעיית מיתרים המורכבת משני כינורות, ויולה וצ'לו. פוצ'יני טען כי כתב אותה בלילה אחד, בעקבות מותו בטרם עת ב-18 בינואר 1890 של אמדאו הראשון, מלך ספרד, מבית סבויה, דוכס אאוסטה, בנו של ויטוריו אמנואלה השני, מלך איטליה. היצירה מוקדשת לזכרו של הדוכס: "Alla memoria di Amadeo di Savoia, Duca d'Aosta".

השם שפוצ'יני נתן ליצירה, "כריזנטמות" (חרציות), מוסבר על ידי המנהג הנוצרי-קתולי להניח פרחי חרציות על קבר, במהלך טקסי אבלות ולכיבוד זכר המתים - בלווייה או אזכרה ובליל כל הקדושים.

היצירה היא עצובה וסוחפת, כתובה בפרק אחד ארוך. אורכה כ-6–7 דקות, בטמפו "אנדנטה מסטו" (Andante mesto - "צועד ביגון"). היצירה כוללת שני רעיונות מלודיים הדומים לאלו ששימשו את פוצ'יני במערכה האחרונה של האופרה "מנון לסקו", שהושלמה בשנת 1893.

לאורך השנים עובדה היצירה עבור הרכבי כלי מיתר גדולים יותר מרביעיית מיתרים, והיא מוכרת יותר בעיבודים אלה מאשר כרביעיית מיתרים.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Blair Johnston in All Music Guide to Classical Music, ed by Chris Woodstra, Gerald Brennan and Allen Schrott, produced by All Media Guide, LLC, and Backbeat Books
* Wolfgang Marggraf (1977), Giacomo Puccini, Reclam Biographien, Verlag Philipp Reclam jun., Leipzig
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.earsense.org/chamberbase/works/detail/?pkey=837 "כריזנטמות" של פוצ'יני], בביצוע הרביעייה הבריטית "מנור האוס"

קטגוריה:רביעיות מיתרים
ניתוח אלקטיבי

ניתוח אלקטיבי, ניתוח מתוכנן או ניתוח בחירה הוא כל ניתוח שאינו דחוף. ניתוח לתיקון קטרקט הוא דוגמה בולטת לכך.

בניתוח אלקטיבי יש חשיבות להערכת התועלת שבניתוח, למשל: האם מדובר בניתוח למטרות קוסמטיות בלבד, האם ישנם כאבים, האם הניתוח המוצע קטן או גדול, האם מצב החולה מצדיק ניתוח (מבחינת מחלות רקע, שימוש בתרופות מסוימות ועוד). לאחר שבוחנים מהו הסיכון הניתוחי של החולה, יש לבחון האם ניתן לשנות, להוריד או להעלים את הסיכון, דהיינו - האם ניתן לשפר את מצב החולה על ידי הניתוח. 

== הכנת חולה לניתוח אלקטיבי ==
===הערכה קרדיאלית===
לאחר בחינת הסיכון לניתוח אלקטיבי לעומת התועלת שבו, בוחנים את הסיכון לאירוע לבבי. תחלואה לבבית היא הסיבוך השכיח ביותר לאחר ניתוח- ועל כן יש חשיבות לבירור קרדיאלי טרם הניתוח, היות שאוטם שריר הלב לאחר ניתוח עלול להיות קטלני. בכל ניתוח עלול להיות סיכון לאירוע לבבי תוך כדי או לאחר הניתוח, כאשר בניתוחים ווסקולריים של כלי דם (למשל כלי דם פריפריים, קרוטידים, אאורטה) יש מעל 5% סיכוי לאירוע לבבי חמור ולכן הם נחשבים ניתוחים בסיכון גבוה, בעוד שניתוחים כלליים אחרים הם בעלי סיכון בינוני או נמוך (מתחת ל-1% מדובר ב- סיכון נמוך). מבחינת המטופל עצמו, המנבאים לסיבוכים לבביים מחולקים לשלושה- כאשר הסיבוך מוגדר מינורי במידה שהחולה הוא בגיל מתקדם, בעל אק"ג לא תקין, ירידה בדרגה תפקודית או יתר לחץ דם לא מאוזן, בעוד שהסיכון הוא סיכון מג'ורי כאשר לחולה היה אוטם לאחרונה, או שהוא סובל מהפרעות קצב משמעותיות או ממחלת לב מסתמית משמעותית. דרגת סיכון בינונית (intermediate) היא עבור חולה הסובל מכאבים בחזה בדרגת חומרה קלה, מאוטם ישן, מאי ספיקת לב או מסוכרת.

===הערכת מצב החולה===
יש להעריך את הסיכון למורבידיות ותמותה לפי מצב החולה- על פי דירוג ASA:
*1 ASA class - מדובר בחולה בריא, התמותה לאחר ניתוח בממוצע היא 0.03%.
*2 ASA class - החולה סובל ממחלה סיסטמית קלה עד בינונית (למשל, סוכרת) - במצב כזה התמותה היא 0.2%.
*ASA class 3- לחולה יש מחלה קשה המפריעה לפעילותו- התמותה מניתוח היא 1.2%.
*ASA class 4- החולה במצב מסכן חיים וסובל ממחלה קשה- התמותה מניתוח היא 8%.
*ASA class 5- לחולה סיכוי קטן להישרדות, הניתוח הוא הסיכוי היחיד- התמותה היא 34%.

===הערכת הכושר הפיזי של חולה===
על פי מדד MET, כאשר MET4 (האם החולה יכול לעלות קומה אחת ברגל) משמש כמדד לשאלה האם החולה ילך ישירות לניתוח או שיש צורך בבירור נוסף במידה שה- MET נמוך מ-4.

===הערכת החולה לצורך בירור טרם הניתוח===
ניתנת נקודה לכל אחד מהפרמטרים הבאים, במידה שהם קיימים- ניתוח בסיכון גבוה (high risk), מחלת לב איסכמית, אי ספיקת לב, מחלה צרברווסקולרית, סוכרת תלוית אינסולין, קריאטינין מעל 2. לאחר סכימת הנקודות, במידה שהחולה צבר 3 נקודות ומעלה- הוא נשלח לבדיקות, ובמידה שהוא צבר עד שתי נקודות והוא סובל ממחלה לבבית יש לשקול מתן תרופות כגון בתא בלוקרים טרם הניתוח. 

===בדיקות נוספות===
יש לבחון סיבוכים נשימתיים כתוצאה מהניתוח. ככל שהצלקת הניתוחית גדולה יותר, כך יש יותר סיבוכים ריאתיים לאחר הניתוח ולכן חשוב לבדוק את מיקום הניתוח. יש להפסיק לעשן כחודשיים טרם הניתוח ולדאוג לאיזון מחלת אסתמה במידה שקיימת. בנוסף יש לערוך צילום חזה לכל מטופל מעל גיל 60 ואק"ג לכל מטופל מעל גיל 40. 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כירורגיה
חיישן אפקט הול

מצמד עם חיישן אפקט הול
חיישן אפקט הול הוא מתמר אשר משנה את מתח המוצא שלו כתגובה לשינויים בשדה מגנטי. חיישני אפקט הול נפוצים כחיישני קרבה, מיקום, מדידת מהירות, וחיישני זרם.

בגרסה הפשוטה שלו, החיישן פועל כמתמר אנלוגי, ומחזיר ישירות מתח. בשדה מגנטי קבוע, המרחק שלו מפלטת הול ימדד בעזרת עצמת המתח. באמצעות שימוש בקבוצה של חיישנים, המיקום היחסי של המגנט יכול להגזר.

חשמל הנישא לאורך מוליך ייצר שדה מגנטי המשתנה עם הזרם, וחיישן אפקט הול ישמש למדידת הזרם ללא הפרעה למעגל החשמלי. בדרך כלל, החיישן מחובר לליבה או למגנט קבוע אשר מקיף את המוליך אשר נרצה למדוד.
250px
לעיתים תכופות, חיישן אפקט הול מחובר למעגל המאפשר למכשיר לפעול באופן דיגיטלי (מצבים כבוי או דלוק בלבד), וייקרא מתג בצורה זו. בתעשייה נפוץ היישום שלהם כמפסקי גבול לבוכנות פנאומטיות. החיישנים משמשים גם במוצרי צריכה, למשל עבור מדפסות מחשב, על מנת לגלות כאשר חסר נייר או כיסויים פתוחים. כאשר נדרשת אמינות גבוהה, הם משמשים גם למקלדות.

חיישני אפקט הול משמשים בעיקר לתזמן את מהירות של גלגלים ומיסבים, כמו תזמון של מנוע בעירה פנימית, טכומטר, ומערכות למניעת נעילה. הם משמשים גם במנועי זרם ישר ללא מברשות, על מנת לגלות את המיקום של המגנט הקבוע.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רכיבים חשמליים
קטגוריה:גלאים וחיישנים
נושא מטען

בפיזיקה, נושאי מטען הם חלקיקים חופשיים (חלקיקים שאינם מקובעים למקומם) אשר נושאים מטען חשמלי. תנועת חלקיקים אלו יוצרת זרם חשמלי במוליכים. דוגמאות לנושאי מטען הן אלקטרונים, יונים וחורים.

==פירוט==

במתכות, נושאי המטען הם אלקטרונים. אלקטרון אחד או שניים מאלקטרוני הערכיות בכל אטום מסוגל לנוע בחופשיות בתוך הסריג המתכתי. אל ענן זה של אלקטרונים חופשיים ניתן להתייחס כאל גז פרמי. 

בתמיסות יוניות, כמו מים מלוחים, נושאי המטען הם הקטיונים (יונים חיוביים) והאניונים (יונים שליליים) המומסים. בקשת חשמלית (כמו ברק), נושאי המטען הם האלקטרונים והקטיונים של הגז המיונן (הפלזמה). בשפופרת ריק, נושאי המטען הם אלקטרונים חופשיים. 

בפיזיקת מוליכים למחצה קיימים שני סוגים של נושאי מטען. אחד מהם הוא האלקטרונים. בנוסף, מקובל להתייחס למקומות הריקים מאלקטרונים בפס הערכיות כחורים הנושאים מטען חיובי. במוליך למחצה מזוהם מקובל למדוד את "ריכוז נושאי המטען החופשיים", שמשמש באופן דומה למדד ריכוז נושאי המטען במתכת לצורך חישוב הזרם או מהירות הסחיפה. "נושאי מטען חופשיים" הם אלקטרונים אשר נוספו ישירות לפס ההולכה (או חורים אשר נוספו לפס הערכיות) על ידי הזיהום, ולא נוצרו באופן ספונטני על ידי עירור תרמי.

==ראו גם==
* צורון כימי
* ניידות אלקטרונים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חשמל