OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
א-שוואוורה

א-שוואוורה (ערבית: الشواورة) הוא כפר פלסטיני הממוקם כ-12 ק"מ מדרום-מזרח לבית לחם. הכפר נמצא בנפת בית לחם שבצפון חבל יהודה. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית הכפר מנתה למעלה מ-3,737 תושבים בשנת 2007. שירותי הבריאות העיקריים מתקבלים בכפר זעתרה. 
==קישורים חיצוניים==
*[http://vprofile.arij.org/bethlehem/pdfs/EN/Ash%20Shawawra%20Village_fs_en.pdf Ash Shawawra village (fact sheet)]
*[http://vprofile.arij.org/bethlehem/pdfs/VP/Ash%20Shawawra_vp_en.pdf Ash Shawawra village profile]
*[http://vprofile.arij.org/bethlehem/images/areal/Ash%20Shawawra_ap_en.jpg Ash Shawawra aerial photo]
*[http://vprofile.arij.org/bethlehem/pdfs/needsfordevelopment/Ash%20Shawawra_vp_en.pdf The priorities and needs for development in Ash Shawawra village based on the community and local authorities' assessment]

קטגוריה:נפת בית לחם
אל-מניה

אל-מניה (בערבית: المنية) הוא כפר פלסטיני בהרי יהודה הממוקם 8.6 ק"מ מדרום-מזרח לבית לחם ומדרום לתוקוע, ומשתייך לנפת בית לחם של הרשות הפלסטינית. תחום שיפוטו כולל גם את הכפר הסמוך ואדי מוחמד. אוכלוסיית הכפר מנתה 1,012 תושבים במפקד 2007, שנערך על ידי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה.

הכפר הוקם על ידי יוצאי העיר סיעיר הסמוכה לחברון. החוקר הצרפתי ויקטור גרן עבר במקום ב-1863, ותיאר אותו כמקום בעל חורבות בעלות חשיבות מועטת. בסקר ארץ-ישראל המערבית של "הקרן לחקר ארץ-ישראל" אשר נערך ב-1883, תואר המקום כבעל "יסודות וקירות הרוסים, עם מערה אחת או שתיים, מיושבות".

לאחר מלחמת העצמאות נותר הכפר תחת שלטון ירדן, ומאז מלחמת ששת הימים הוא נמצא בשליטה ישראלית. בעקבות הסכמי אוסלו עבר ניהול הכפר לידי הרשות הפלסטינית, אולם רוב אדמות הכפר, כולל חלק ניכר משטחו הבנוי, נמצאות בשטח C, אשר בשליטה ישראלית מלאה. ב-1996 הקימה הרשות הפלסטינית מועצה כפרית של שבעה חברים לניהול אל-מניה. חברי המועצה ממונים על ידי הרשות הפלסטינית. המשפחות העיקריות בכפר כוללות את אל-ג'בארין, אל-פרוח, אל-קוואזבה, אל-טרווה ואש-שללדה.

בכפר בנוי מסגד אחד, הנקרא "המסגד הפלסטיני".

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.palestineremembered.com/GeoPoints/Kh__al_Minya_5785/index.html Welcome to Kh. al-Minya]
*Survey of Western Palestine, Map 21: [http://www.iaa-archives.org.il/zoom/zoom.aspx?folder_id=93&type_id=6&id=8383 IAA], Wikimedia commons
*[http://vprofile.arij.org/bethlehem/pdfs/EN/Al%20Maniya%20%20Village_fs_en.pdf Al Maniya village (fact sheet)], המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ)
*[http://vprofile.arij.org/bethlehem/pdfs/VP/Al%20Maniya_vp_en.pdf Al Maniya Village Profile], ARIJ
*[http://vprofile.arij.org/bethlehem/images/areal/Al%20Maniya_ap_en.jpg Al Maniya, aerial photo], ARIJ
*[http://vprofile.arij.org/bethlehem/pdfs/needsfordevelopment/Al%20Maniya_vp_en.pdf The priorities and needs for development in Al Maniya village based on the community and local authorities’ assessment], ARIJ

קטגוריה:נפת בית לחם
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
לוקאס אלאריו

לוקאס ניקולאס אלאריו (בספרדית: Lucas Nicolás Alario, נולד ב-8 באוקטובר 1992) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת החלוץ באינטרנסיונל מליגת העל הברזילאית.

==קריירת מועדונים==
אלאריו גדל בנוער של אתלטיקו קולון מסנטה פה שבארגנטינה. בשנת 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אתלטיקו קולון, כשהחליף את כריסטיאן ראול לדסמה בהפסד הביתי 0–1 לארסנאל דה סרנדי. עד לשנת 2014 אלאריו מיעט לשחק באופן יחסי, ועשה את הפריצה שלו באותה שנה, כאשר הבקיע את שער הבכורה שלו במשחק מול טיגרה בחודש מרץ. באותה שנה וגם בעונת 2015 הבקיע אלאריו מספר שערים נוספים, ומשך עניין מהקבוצות הגדולות.

ביוני 2015 חתם אלאריו בריבר פלייט על חוזה לארבע שנים, תמורת 2.25 מיליון פסו ארגנטינאי שהועברו לאתלטיקו קולון. ביוני 2015 ערך אלאריו את הבכורה במדי ריבר פלייט, כאשר החליף את פרננדו קבנאגי במשחק מול טמפרליי. כעבור מספר ימים הבקיע אלאריו שער בתיקו 1-1 מול גוארני מליגת העל הפרגוואית, במשחק הגומלין של חצי גמר גביע ליברטדורס. ריבר פלייט עלתה לגמר לאחר משחק זה, לראשונה מאז 1996. בגמר מול טיגרס, אלאריו הבקיע את השער הראשון במשחק הגומלין שהסתיים בתוצאה 0–3 לריבר פלייט, לאחר 0-0 במשחק הראשון, וזכה עם ריבר פלייט בגביע הליברטדורס. בספטמבר 2015 הבקיע אלאריו את השלושער הראשון שלו במדי ריבר פלייט, בניצחון הליגה 1–4 על נואבה צ'יקגו. בגביע העולם למועדונים 2015 הבקיע אלאריו שער בחצי הגמר מול סאנפרצ'ה הירושימה וסייע לקבוצתו להעפיל לגמר, בו הפסידה ריבר פלייט 0–3 לברצלונה. בשנת 2016 זכה אלאריו עם ריבר פלייט בגביע רקופה סודאמריקנה, כשהוא מבקיע את השער השני בניצחון 1–2 על אינדפנדיינטה סנטה פה בגמר, לאחר 0-0 במשחק הראשון בין השתיים. גם במשחקי ליגת העל הארגנטינאית הצטיין אלאריו, והוכתר כאחד מחלוצי העתיד של ארגנטינה, כשהבקיע 41 שערי ליגה ב-82 הופעות. אלאריו אף זכה עם ריבר פלייט פעמיים בטורניר הגביע הארגנטינאי ובגביע סורוגה בנק.

בספטמבר 2017 חתם אלאריו על חוזה לחמש עונות בבאייר לברקוזן מהבונדסליגה, תמורת דמי העברה של 24 מיליון אירו שהועברו לריבר פלייט. בהופעת הבכורה שלו, בה ניצחה לברקוזן 0–3 את המבורג, הבקיע אלאריו שער וגם בישל שער. אלאריו הבקיע עד לתום העונה תשעה שערים, אך לא הצליח להעפיל עם הקבוצה לליגת האלופות.

ב-24 ביוני 2022 חתם באיינטרכט פרנקפורט. אלאריו שיחק בפרנקפורט במשך עונה וחצי, אך לא הצליח להתאקלם בקבוצה.

בינואר 2024 חתם אלאריו באינטרנסיונל מליגת העל הברזילאית.

==קריירה בינלאומית==
בספטמבר 2016 ערך אלאריו את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ארגנטינה, כשהחליף את לוקאס פראטו במשחק מוקדמות מונדיאל 2018 מול נבחרת אורוגוואי. את שערו הראשון במדים הלאומיים הבקיע אלאריו בניצחון 0–6 על נבחרת סינגפור במשחק ידידות שנערך ביוני 2017.

== תארים ==
ריבר פלייט
* קופה ליברטדורס - 2015
* גביע סורוגה בנק - 2015
* רקופה סודאמריקנה - 2016
* גביע ארגנטינה - 2016, 2017

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חלוצי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו קולון
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני באייר לברקוזן
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:כדורגלני אינטרנסיונל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים בגרמניה
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1992
בית תעמר

בית תעמר (בערבית: بيت تعمر) הוא כפר פלסטיני בהרי יהודה הממוקם שישה ק"מ דרומית מזרחית לבית לחם. הכפר משתייך לנפת בית לחם של הרשות הפלסטינית. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2007 מנתה האוכלוסייה במקום 1,229 תושבים. הכפר נקרא על שמו של שבט הבדואים הערבי אל-תעמרה אשר נמצא באזור בית-לחם, ואשר יחד עם תוקוע וזעתרה, יוצר את קבוצת הכפרים הערבית ערב אל-תעמרה. הכפר גובל בזעתרה ממזרח, הינדזה ממערב ומצפון, וג'נתה ותוקוע מדרום. 

בעקבות מלחמת העצמאות, ולאחר הסכמי שביתת-הנשק של 1949, עבר בית תעמר לשליטה ירדנית. בשנת 1961, אוכלוסיית בית תעמר מנתה 306 נפשות. 

מאז מלחמת ששת הימים ב-1967 נמצא הכפר תחת שליטה ישראלית.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.palestineremembered.com/GeoPoints/Kh__Bayt__Ta_mir_3655/index.html Welcome to Kh. Bayt Ta'mir]
*[https://www.welcometopalestine.com/destinations/bethlehem/beit-tamir/ Beit Ta’mir], Welcome to Palestine
* 
*Survey of Western Palestine, Map 17: [https://web.archive.org/web/20181103051759/http://www.iaa-archives.org.il/zoom/zoom.aspx?folder_id=93&type_id=6&id=8379 IAA], Wikimedia commons
*[http://vprofile.arij.org/bethlehem/pdfs/EN/Beit%20Ta'mir_fs_en.pdf Beit Ta'mir village (fact sheet)], המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ)
*[http://vprofile.arij.org/bethlehem/pdfs/VP/Beit%20Ta'mir_vp_en.pdf Beit Ta'mir village profile], המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ)
*[http://vprofile.arij.org/bethlehem/images/areal/Beit%20Ta'mir_ap_en.jpg Beit Ta'mir aerial photo], המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ)
*[http://vprofile.arij.org/bethlehem/pdfs/needsfordevelopment/Beit%20Ta'mir_vp_en.pdf The priorities and needs for development in Beit Ta'mir village based on the community and local authorities' assessment], המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ)

קטגוריה:נפת בית לחם
מייבאך צפלין

מייבאך צפלין (בגרמנית: Maybach Zeppelin) היא מכונית סלון תוצרת יצרנית כלי הרכב היוקרתיים הגרמנית "מייבאך" אשר יוצרה בין השנים 1928–1938.

בראש פרויקט ה""מייבאך צפלין" עמד מהנדס הרכב ומבעלי החברה "קרל מייבאך".

"מַיְבָּאךְ-מוֹטוֹרֶנְבָּאוּ" (בגרמנית: Maybach-Motorenbau GmbH) היא חברה גרמנית לייצור רכבי יוקרה אשר נוסדה בשנת 1909. הייתה במקורה חברת בת של חברת צפלין ונקראה תחילה "Luftfahrzeug-Motorenbau GmbH" ("חברת מנועי ספינות אוויר") עד שנת 1918. כיום המותג נמצא בבעלות התאגיד דיימלר-קרייזלר שמרכזו בשטוטגרט.

סך הכול יוצרו כ-200 יחידות.

==דגמי "מייבאך צפלין"==
* DS7 (הוצג לראשונה בשנת 1928, יוצר בין השנים 1929–1934),
* DS8 (יוצר בין השנים 1930-1938)

==תצורות "מייבאך צפלין"==
* 4 דלתות - סלון
* 4 דלתות - קבריולה
* 2 דלתות - קבריולה

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="110">
קובץ:Maybach Zeppelin DS 8, 1938-39 - DSC06774.JPG | "מייבאך צפלין", דגם "DS 8"
קובץ:Maybach DS8 Zeppelin (3).jpg | "מייבאך צפלין"
קובץ:Maybach DS8 Zeppelin (2).jpg | "מייבאך צפלין"
קובץ:Maybach DS8 Zeppelin (1).jpg | "מייבאך צפלין"
קובץ:Maybach Zeppelin DS 8 Cabriolet.jpg | "מייבאך צפלין" - קבריולט, דגם "DS 8"
קובץ:Maybach Zeppelin DS8 at the Közlekedési Múzeum in Hungary (cockpit).jpg | "מייבאך צפלין" - מבט לתא הנהג
קובץ:Maybach Zeppelin DS8 at the Közlekedési Múzeum in Hungary (interior).jpg | "מייבאך צפלין" - מבט למושב האחורי
קובץ:Maybach Zeppelin DS 8 Cabriolet 2.jpg | "מייבאך צפלין" - קבריולט
קובץ:1937 Maybach DS 8 "Zeppelin" Sport Cabriolet Karosserie Spohn IMG 0999 - Flickr - nemor2.jpg | "מייבאך צפלין", שנת 1937 - קבריולט
קובץ:1937 Maybach DS 8 "Zeppelin" Sport Cabriolet Karosserie Spohn IMG 1006.jpg | "מייבאך צפלין", שנת 1937 - קבריולט, דגם "DS 8"
קובץ:Bundesarchiv Bild 102-14299, Berlin, Automobilausstellung, Maybach-Zeppelin.jpg | "מייבאך צפלין"
קובץ:Maybach Zeppelin pic1.JPG | "מייבאך צפלין"
קובץ:Maybach Zeppelin(Spohn) 1930.jpg | "מייבאך צפלין", שנת 1930
</gallery>

==ראו גם==
* מייבאך
* מייבאך W5 SG

==לקריאה נוספת==
* [http://autoweek.com/article/car-life/throttle-back-thursday-magnificent-lost-1932-maybach-zeppelin-streamliner "מייבאך צפלין" שנת 1932 שאבד] (autoweek.com/article/car-life/throttle-back-thursday-magnificent-lost-1932-maybach-zeppelin)

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.webcitation.org/6EPowCgbV?url=http://www.maybach.de/ מועדון בעלי מכוניות מייבאך]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1928
צפלין
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
בית החרושת לשימורי בשר של גולדנר בגאלאץ

ב-1844, בעיר הנמל גאלאץ, בנסיכות מולדובה, יהודי ממוצא אוסטרו-הונגרי בשם סמואל גולדנר ייסד בית חרושת לשימורי בשר באריזות פח. תוצרת המפעל נועדה בעיקר לאספקה עבור הצי המלכותי הבריטי.

== הרקע ==
נתיב המים, שהוביל מהים השחור עד גאלאץ, היה מותאם לספינות בעלת קוער עמוק, כמו הספינות המפליגות בימים, לכן מטען שהועמס בגאלאץ היה ניתן להביאו ישירות לכל נמל ימי בעולם. מחירי הבקר בנסיכות מולדובה היו זולים מאוד, כמחצית עד שליש מהמחיר במערב אירופה; והופעת קופסאות השימורים, חידוש טרי יחסית, עניין מאוד את הממשל הבריטי, שלאחר מלחמת האופיום הראשונה למד את החסרונות של הבשר המשומר באמצעות המלחה או עישון, כשמגיעים לאזורים חמים ולחים.

== ההסדר ==
לפני פתיחת המפעל סיכם גולדנר את פרטי החוזה עם שליט נסיכות מולדובה, מיכאיל סטורדזה. גולדנר קיבל מונופול בנושא, פטור מלאה ממסיו לגבי יצוא שימורי בשר לאוסטרו-הונגריה ולאנגליה, פטור ממכסיו לגבי מוצרים הדרושים לייצור ופטור ממסי נמל עבור הספינות המובילות חומרי הגלם לייצור השימורים. התשלום היחיד, שגרדנר חויב בו, היה מס קבוע של חצי מטבע זהב עבור כל בן בקר שנשחט, מחצית מהמס שנגבה עבור שחיטת בקר בנסיכות מולדובה.

== הייצור ==
כבר בשנה הראשונה, ב-1844, השתמש המפעל בבשרם של 800 בני בקר, שנקנו באזור גאלאץ ווסלוי. בשנה שלאחר מכן, 1845, פרץ בבריטניה רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד, שהגדיל מאוד את הביקוש לתוצרת המפעל. ב-1845 נשחטו עבור המפעל 4,000 בני בקר וב-1849 8,000 בני בקר הפכו לשימורים. השימורים היו קופסאות פח שהכילו יותר מחמישה קילוגרם בשר בכל קופסה. ב-1847 נשלחו לאנגליה 80,000 קופסאות שימורים וב-1850 כבר הגיעו ל-1,190,000 קופסאות. תנופה נוספת לייצור הגיעה בתקופת מלחמת קרים, עת הזדקקו למזון משומר עבור הלוחמים.

== התקלות והסגירה ==
הפעילות בבית החרושת לא הייתה כשורה באופן עקיב, מפעם לפעם היו תלונות על שימורי בשר מקולקלים שגרמו למחלות. ב-1847 אבדה המשלחת הארקטית של ג'ון פרנקלין, שכללה שתי ספינות ו-129 אנשים. בחיפושים אחריהם נמצאו מספר ממצאים, ובהם גם שימורי בשר מקולקלים, ומכאן פרחו השערות שזו הייתה סיבת האבדה. ב-1849 וב-1850 הצי הבריטי הגיש תלונות על איכות השימורים ומשום היותו של גולדנר נתין בריטי נשלחה ועדה, בראשות הקונסול הבריטי בגאלאץ, לברר את העובדות. גולדנר זוכה, אך החליט למכור את העסק לחברה בריטית בשם Ritchie&Powell, שהמשיכה לפעול עם אותן מכונות ואותן שיטות.

ב-1868 הצי הבריטי ויתר על החוזים עם המפעל, כי השיג ספקים טובים יותר בצרפת. ב-1875 המפעל פשט את הרגל והציוד נמכר.

== לקריאה נוספת ==
* Paul Păltănea, Istoria orașului Galați de la origini până la 1918 כרך א' עמודים 280 - 282, 310, כרך ב' עמודים 9 - 11. 
* אליזבת מקגרגור, "ילד הקרח", תרגום לעברית מיכל קירזנר-אפלבוים, הוצאת מודן, 2006.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://adevarul.ro/locale/galati/fabrica-conserve-marcat-istoria-angliei-reusit-negustor-roman-hraneasca-marea-armata-britanica-1_566d84607d919ed50e2ebc0e/index.html Fabrica de conserve care a marcat istoria Angliei. Cum a reuşit un negustor român să hrănească marea armată britanică] 
* [https://www.academia.edu/2053943/A_British_Meat_Cannery_in_Moldavia_1844_52_ CONSTANTIN ARDELEANU, A British Meat Cannery in Moldavia (1844-52)] 

קטגוריה:תעשיית המזון
קטגוריה:רומניה: תעשייה
קטגוריה:גאלאץ
קטגוריה:תאגידים שנכנסו להליך פירוק
מרצדס-מייבאך 6

מרצדס-מייבאך 6 (בגרמנית: Mercedes-Maybach 6) היא מכונית קונספט, המוגדרת כמכונית ספורט בתצורת קופה, אשר הוצגה על ידי חטיבת מייבאך, בשיתוף פעולה עם חטיבת מרצדס-בנץ בשנת 2016.

חברת האם של חטיבות "מרצדס-בנץ" ו-"מייבאך" הוא התאגיד הגרמני דיימלר AG שמייצר כלי רכב ועוסק גם בשירותים פיננסיים.

"מרצדס-מייבאך 6" היא מכונית חשמלית, אשר הורכבו בה 4 מנועים חשמליים.

מהדגם יוצרו 2 יחידות בלבד.

=="מרצדס-בנץ", "מייבאך", "דיימלר AG"==
* "מרצדס-בנץ" (בגרמנית: Mercedes-Benz) היא חטיבה בתאגיד דיימלר AG העוסקת בייצור מכוניות יוקרה.
* "מַיְבָּאךְ-מוֹטוֹרֶנְבָּאוּ" (בגרמנית: Maybach-Motorenbau GmbH) היא חברה גרמנית לייצור רכבי יוקרה אשר נוסדה בשנת 1909. הייתה במקורה חברת בת של חברת צפלין ונקראה תחילה "Luftfahrzeug-Motorenbau GmbH" ("חברת מנועי ספינות אוויר") עד שנת 1918. עד שנת 2007 המותג נמצא בבעלות התאגיד דיימלר-קרייזלר שמרכזו בשטוטגרט.
* דיימלר AG הוא תאגיד גרמני שמייצר כלי רכב ועוסק גם בשירותים פיננסיים. תאגיד דיימלר הוא יצרן כלי הרכב הוותיק ביותר בעולם, וחטיבת המשאיות שלו היא הגדולה בעולם.

==תצורות "מרצדס-מייבאך 6"==
* 2 דלתות - קופה
* 2 דלתות - קבריולה

=="מרצדס-מייבאך 6"==
* 4 מנועים חשמליים
* מקור כוח חשמלי: סוללת ליתיום-יון
* טווח טעינה - 500 ק"מ
* מקדם גרר - 0.19
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 4.0 שניות

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="140">
קובץ:Vision Mercedes Maybach 6.jpg | "מרצדס-מייבאך 6"
קובץ:Mercedes-Maybach Vision 6 concept Mondial auto 2016 (4-5) flipped.jpg | "מרצדס-מייבאך 6"
קובץ:Mercedes-Maybach Vision 6 mondial auto 2016 (1).jpg | "מרצדס-מייבאך 6"
קובץ:Vision Mercedes-Maybach 6 - Mondial de l'Automobile de Paris 2016 - 006.jpg | "מרצדס-מייבאך 6"
קובץ:Mercedes-Maybach Vision 6 concept Mondial auto 2016 (4-5) flipped.jpg | "מרצדס-מייבאך 6"
קובץ:Vision Mercedes-Maybach 6 - Mondial de l'Automobile de Paris 2016 - 004.jpg | "מרצדס-מייבאך 6"
</gallery>
<gallery mode="packed" heights="130">
קובץ:Vision MercedesMaybach 6 Convertible.jpg | "מרצדס-מייבאך 6" - קבריולט
קובץ:Vision Mercedes-Maybach 6 Cabriolet Cockpit IMG 0586.jpg | "מרצדס-מייבאך 6" - קבריולט, מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ:Maybach at IAA 2017 (01).jpg | "מרצדס-מייבאך 6" - קבריולט
קובץ:Maybach at IAA 2017 (04).jpg | "מרצדס-מייבאך 6" - קבריולט
קובץ:Vision Mercedes-Maybach 6 Cabriolet Back IMG 0590.jpg | "מרצדס-מייבאך 6" - קבריולט

</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות חשמליות
קטגוריה:מכוניות קונספט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2016
קטגוריה:מרצדס-בנץ: מכוניות חשמליות
קטגוריה:רכבי מייבאך
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
יום המחול הבין-לאומי

יום המחול הבין-לאומי מצוין בכל שנה ב-29 באפריל לכבודה של אמנות המחול בשלל הופעות וסדנאות בכל רחבי העולם. צוין לראשונה בשנת 1982 על ידי ארגון המחול הבינלאומי .

== רקע ==
מועד ציונו של היום אינו מסמל אירוע בתולדות המחול, אך מזוהה עם תאריך לידתו של הרקדן הצרפתי ואחד מחלוצי הבלט ז'אן ג'ורג' נובר. להקות ומרכזי מחול רבים ברחבי העולם נוהגים לציין יום זה בסדנאות, מופעים ושיעורים פתוחים לקהל הרחב. 

יום המחול נוסד על ידי ארגון המחול הבינלאומי, שהוא ארגון גג לכל סגנונות המחול השונים. הארגון ממוקם בפריז, והוא מאגד את להקות המחול, בתי הספר, הסתדרויות והאיחודים החשובים ביותר של המחול בכל העולם. הארגון מוכר כארגון בינלאומי על ידי אונסק"ו ("UNESCO"). ארגון המחול ייסד את יום המחול הבינלאומי על מנת לקדם את אמנות המחול, להגדיל את המודעות הציבורית ולתת במה למרכזי מחול להציג את עבודותיהם בפני הקהל הרחב ובפני משקיעים ומעניקי חסות.

== נושאים שנתיים ==
בכל שנה, מכריז ארגון המחול על הנושא שבו יעסוק יום המחול באותה שנה. בין היתר הוקדש יום המחול בשנים קודמות לציון נושאים כגון ריקוד כתרפיה וריקוד כמפגש בין תרבויות שונות.

בשנת 2017, הכריז הארגון על שיתוף הפעולה בינו לבין תוכנית המזון העולמית השייכת לארגון המזון והחקלאות. יום המחול הוקדש להעלאת המודעות לבעיית הרעב הגלובלי ולחשיבות של תזונה בריאה. הארגון גם קרא לבתי הספר למחול, לקיים סדנאות לימוד של תזונה בריאה עבור ילדים ונוער וליצור כוריאוגרפיות העוסקות בחשיבותם של נושאים אלו.

== יום המחול בישראל ==
יום המחול הבין-לאומי צוין לראשונה בישראל בשנת 2015 על ידי עמותת הכוריאוגרפים. כחלק מציון היום, העלתה העמותה מופע שכלל שיתוף פעולה עם להקות ורקדנים אורחים מבריטניה, קפריסין ונורווגיה. במופע העלו עידן כהן ומרכז "The Place" מלונדון מיצג שנוצר כשיתוף פעולה של עמותת הכוריאוגרפים עם המרכז. באותה שנה הנושא שבחר ארגון המחול היה שילוב אמנות המחול עם אמנויות נוספות.

כחלק מכך העלתה רונית זיו יצירת מחול שבה שילבה אלמנטים מעולמות המוזיקה והתיאטרון. בהופעתה, נטלה זיו השראה מדמותו של אגממנון, גיבור המחזה של אייסיכלוס, ושילבה יסודות מן המוזיקה הקלאסית עם הופעת ריקוד.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://nationaltoday.com/international-dance-day/ Ntional Today]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחול
קטגוריה:ימי מודעות
קטגוריה:אירועים בחודש אפריל
קטאר (פגיון)

ממוזער
הקטאר הוא פגיון בעל להב אנכית לידית במקום המשך שלה, אורך הלהב הוא בין 30 – 90 ס"מ. לסוגים מסוימים של הקטאר ישנם להבים עם צורה גלית שנועדה להקנות להם עמידות. בגרסאות מאוחרות ומודרניות שלו מצויים גם רובים משני צדיו, על רבים מהקטארים חרוטים עיטורים שונים על הידית, הלהב, או שניהם.

== היסטוריה ==
מוצאו של הקטאר בהודו והוא אחד מהכלים בשימוש בתרבות הלחימה ההודית עיקר השימוש בו היה בין המאה ה-14 עד המאה ה-19.

הקטאר נחשב ל"פגיון אגרופן", העדויות הקדומות ביותר לקיומו הן בדרום מזרח אסיה, אזור הודו, במאה ה-14 באימפריית ויג'איאנגר.

עם הזמן בשל השימוש הרחב בקטאר ותכונותיו הייחודיות הוא הפך לאמצעי הלחימה הסימבולי ביותר בהודו המייצג את התרבות ההודית, עם זאת השימוש בו הלך ודעך בסביבות המאה ה-19, וכיום הוא נפוץ בעיקר כפריט אספנים.

== אופני ייצור ושימוש ==
בהכנת הקטאר בהרבה מקרים המתכת של הלהב קופלה או שניתנה לה צורה גלית על מנת להקנות לה עמידות גבוהה יותר. הקצה של הלהב עבה יותר על מנת לאפשר לו לחדור שריון שרשראות, שהיה בשימוש נרחב באותו הזמן. הידית מורכבת משני מוטות אשר מחוברים לשתי קורות רוחב לפחות ומקנה לקטאר את הצורה ואת התכונות הייחודיות שלה. בניגוד לרוב הפגיונות הלהב של הקטאר מאונכת לידית ולא מהווה המשך של הידית על מנת לאפשר כוח רב יותר בעת הפגיעה.

הקטאר היה בשימוש לעיתים קרובות על ידי בני המעמדות הגבוהים והאצולה בעיקר לצורכי ציד, בספרות אף מופיע תיעוד של שימוש בקטאר לציד טיגריסים ולצורך תחרויות והפגנת כוח.

== סוגים נוספים ==
במרוצת השנים השתכלל הדגם המקורי של הקטאר ונוצרו צורות חדשות ומפותחות שלו. בין סוגים אלו ניתן למנות פגיוני קטאר בעלות שלושה להבים אשר שניים מהם מכסים את הלהב השלישי ונפתחים בעת החדירה. קטאר מסוג זה נראית כבעלת להב אחד אך הלהבים יכולים להיפתח בעזרת קפיץ שמופעל בידי משיכה של המוטות שמחזיקים בהן. לא ידוע אם כלי זה אכן הפיק תוצאות טובות יותר בקרב או נועד בעיקר למטרות הפחדה או איום. סוג נוסף ומודרני יותר של קטאר כולל שני אקדחים משני צידי הלהב, קטאר מסוג זה נמצא במוזיאון ארמון העיר בג'איפור.
201x201 פיקסלים

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשק קר
שבוע האופנה בפריז

שבוע האופנה בפריז הוא אירוע חצי שנתי שמתקיים בפריז וכולל סדרת תצוגות אופנה של חברות שונות במהלך כמה ימים. האירוע נערך בשתי תצוגות שונות: ״מוכן ללבוש״ ו-״הוט קוטור״. שבוע האופנה הפריזאי  נערך בשני מועדים שונים; מועד סתיו/חורף ומועד אביב/קיץ. כל מועד מכיל את שני סוגי האופנה המוזכרים לעיל, בתאריכים נפרדים. כל שבוע אופנה מביא עמו טרנדים חדשים בעולם העיצוב, דגמים חדשים וכמובן קולקציות מבתי המעצבים הגדולים.

== היסטוריה של שבוע האופנה ==
תצוגות האופנה הראשונות, עוד לפני שקיבלו את השם ״שבוע האופנה״ התרחשו בארצות הברית, בעיר ניו יורק בשנת 1903. בשנת 1920 מופעי האופנה הפכו לאירועים מרכזיים יותר ויותר בחברה והתבצעו בבתי מלון בעיקר. רק בשנת 1943 עלה הרעיון להקים שבוע אופנה מלא בעיר פריז. למעשה, שבוע האופנה הראשון בעיר פריז התרחש בשנת 1945 בתצוגת ההוט קוטור בלבד אך בתלבושות ״יום״ ותלבושות ״ערב״.

בין בתי האופנה והמעצבים אשר מציגים במסגרת שבוע האפנה ניתן למנות את לואי ויטון, ז'יבנשי, ולנטינו, שאנל, סטלה מקרטני, הרמס, אלכסנדר מקווין וכמו כן גם רשתות האפנה המתמחות בייצור המוני כגון H&M.

== הפדרציה הצרפתית לתפירה ואופנה עילית ==
״הפדרציה הצרפתית לתפירה ואופנה עילית״ הוא הארגון אשר מנצח על שבוע האופנה הפריזאי. הארגון נוסד בשנת 1868 ואז היה נקרא בשם: ״Chambre Syndicale de la Couture״. הצוות המקצועי של הפדרציה הצרפתית אחראי על הנושאים שכלולים בשבוע האופנה. הצוות מונה 6 חברים: נשיא, סגן נשיא וארבעה חברי צוות נוספים, שנבחרים על ידי הנשיא וסגנו. חלק מחברי הצוות של הפדרציה הצרפתית הם ראשי בתי אופנה גדולים - כמו 'שאנל', 'הרמס' וחברות נוספות. כיום, מאז שנת 1973 האירוע עבר לניהול על ידי ה״פדרציה הצרפתית לאופנה״.

== ייצוג ישראלי ==
במהלך תצוגת חורף 17–2016 הייתה גליה להב לישראלית הראשונה שהציגה במסגרת תצוגות ההוט קוטור בשבוע האופנה בפריז. הד מיינר מעצב האפנה לגברים היה לישראלי השני שהציג בשבוע האופנה את תצוגותיו לקיץ 2018 אשר נערכה ביולי 2017.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שבועות אופנה
קטגוריה:פריז: תרבות
קטגוריה:צרפת: אופנה
אבנים מן הנהר

אבנים מן הנהר (באנגלית: Stones from the River) הוא רומן מאת אורסולה הגי משנת 1994. הוא מספר את סיפורה של טרודי מונטג, אישה גמדה מן העיירה הגרמנית הפיקטיבית ברגדורף, ואת חייה לפני, במהלך ואחרי מלחמת העולם השנייה.

הספר היה רב מכר, זכה במועמדות לפרס PEN Faulkner, ונכלל במועדון הקריאה של אופרה וינפרי.

==עלילה==
טרודי מונטג נולדת בשנת 1915 לאביה, לאו מונטג, יוצא מלחמת העולם הראשונה, ואמה, גרטרוד מונטג, אישה הסובלת מהפרעות נפשיות. לאו מנהל ספרייה בתשלום מתוך בית המשפחה. גרטרוד בהתחלה דוחה מעליה את התינוקת, שנולדה עם גמדות, אך בגיל שנתיים בערך מתחילה לגלות כלפיה אהבה. אך האם, לאחר שהיות במוסד לחולי נפש, נפטרת כשטרודי בת ארבע. 

טרודי מגלה עם הזמן שהסביבה אינה מקבלת אותה כמות שהיא. היא שומעת שתושבי העיירה מכנים אותה "צוורג" (גמדה), וסובלת גם מהתקפות וביזוי מצד ילדים אחרים. טרודי אוצרת בליבה את הרצון לנקמה, ומחליטה שמכיוון שלא תצליח להתערות בחברה הנורמטיבית, היא תתרכז בהישרדות ולא בקבלה. 

טרודי עוזרת לאביה בספרייה, שם היא נפגשת עם מגוון מבני העיר, ושומעת על רכילות, סיפורי חיים, אירועים, ומידע אחר. טרודי הופכת למאזינה סימפתית עבור המספרים, ובתורה מוסיפה על הסיפורים ומעבירה אותם הלאה. היא לומדת להשתמש בשוני שלה כדי להתקרב ולהתנקם בסביבה. טרודי נמשכת במיוחד לאנשים אחרים שכמוה נדחקים אל השוליים מכל מיני סיבות, ובמיוחד, בהקשר של התקופה, ליהודים השנואים והנרדפים, ואף מסתירה אישה יהודייה במרתף ביתה.

הפוליטיקה הגרמנית לא מאחרת להגיע גם לעיירה הקטנה, והצעירים מתגייסים לתנועות הנוער והסטודנטים של היטלר – שמטרתם בין היתר לשרוף ספרים אסורים – מטרה שמביאה להתנגשות ישירה בינם לבין טרודי והספרייה.

==ביקורת==
בביקורתה בניו יורק טיימס, סוזן רוטה משבחת את הכתיבה של הגי, ומשווה את הדמות של טרודי לדמותו של אוסקר בספרו של גינטר גראס, תוף הפח, ואומרת כמה זה נדיר שגיבורה בספר תהא מכוערת. היא כותבת בחיוב על מטרתה של הגי לספר על התקופה הזו, מזווית ראייה של בני האדם שחיו בה, דבר שלדבריה חסר בתרבות, ומציינת שהתוצאה של בניית הדמויות הארכטיפיות בספר היא תחושה שעולה מדי פעם של הנדסתן ולא צמיחתן של האנשים המתוארים.

Publishers Weekly קרא לספר בביקורתו "רומן עוצמתי, אשר הכנות המצמררת והחזון המוסרי המהדהד שלו מגישים לנו סיפור דרמטי" אשר "מעמיק את הבנתנו את הזמן והמקום" דרך תיאורם של גרמנים רגילים, בהקשר התרבותי שלהם. הביקורת מציינת את ההתמודדות עם האמנזיה ההמונית ששרתה בקרב גרמנים אחרי המלחמה אשר זמן קצר קודם לכן היו נאצים נלהבים.

ג'ודי גיגסטאד, מקבוצת The Book Report Network, מציינת כיצד דרך ההתבוננות של טרודי, הספר מתאר את חיי היומיום של אנשים רגילים במהלך עליית הנאצים בגרמניה, ומספק הצצה לתוך לבם ונפשם – כך שמאוחר יותר בעלילה, כאשר כל אחד מהם נאלץ להתייחס או לפעול במסגרת אירועי התקופה, הקורא מעורה בהליכים הפנימיים של הדמויות, וכך מרגיש גאווה כשהם פועלים נכון או בגידה וכעס כאשר מעשיהם אינם עומדים בציפיותיו, וכך הקורא נאלץ להכיר במורכבותם, ואף לשאול את עצמו כיצד היה פועל באותן הנסיבות.

== פרסים ומועמדויות ==
הספר היה מועמד לפרס פן/פוקנר, ונבחר למועדון הספרים של אופרה וינפרי. 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי 1994
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרים על השואה
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרות מלחמת העולם השנייה
מייבאך W5 SG

מייבאך W5 SG (בגרמנית: Maybach W 5 SG) היא מכונית סלון תוצרת יצרנית כלי הרכב היוקרתיים הגרמנית "מייבאך" אשר יוצרה בין השנים 1928–1929.

"מַיְבָּאךְ-מוֹטוֹרֶנְבָּאוּ" (בגרמנית: Maybach-Motorenbau GmbH) היא חברה גרמנית לייצור רכבי יוקרה אשר נוסדה בשנת 1909. הייתה במקורה חברת בת של חברת צפלין ונקראה תחילה "Luftfahrzeug-Motorenbau GmbH" ("חברת מנועי ספינות אוויר") עד שנת 1918. כיום המותג נמצא בבעלות התאגיד דיימלר-קרייזלר שמרכזו בשטוטגרט.

==תצורת "מייבאך W5 SG"==
* "מייבאך W5 SG" - סלון, 4 דלתות
* "מייבאך W5 SG" - לנדולט, 4 דלתות
* "מייבאך W5 SG" - קבריולה, 4 דלתות
* "מייבאך W5 SG" - קבריולה, 2 דלתות, 2 מושבים

==מייבאך W5 SG==

* שסתום: שקע כניסה / יציאה אופקית
* קרבורטור: 1 קרבורטור תאומים מייבאך
* קירור: קירור מים / משאבה, רדיאטור תרמוסטטי, תריס ונציאני
* בולמי זעזועים הידראוליים
* מערכת היגוי: הברגה-הגה, שמאלה או ימינה לפי הצורך
* בלם רגל: כבל בלם הידראולי-מכני, הפועל על כל ארבעת הגלגלים
* גלגלים: דיסקי פלדה

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="140">
קובץ:Maybach W5 pic4.jpg | "מייבאך W5 SG"
קובץ:Maybach W5 pic3.jpg | "מייבאך W5 SG"
קובץ:Maybach W5 pic2.jpg | "מייבאך W5 SG"
קובץ:1926 Maybach W 5 Sinsheim, 2014.jpg | "מייבאך W5 SG"
קובץ:1926 Maybach W 5 SG unknown, 2014.JPG | "מייבאך W5 SG"
</gallery>

==ראו גם==
* מייבאך
* מייבאך צפלין

==לקריאה נוספת==
* [https://www.google.co.il/search?q=Maybach+W+5+SG&tbm=isch&source=iu&ictx=1&fir=xPfy0rIqlc4QwM%253A%252Cy1iW4gs9IOR3YM%252C_&usg=__7d_lfpdSNrwPDn7Cb6K-B61LeMY%3D&sa=X&ved=0ahUKEwiUpviF2ZPZAhVBBMAKHaTqBpsQ9QEIMzAD#imgrc=xPfy0rIqlc4QwM: "מייבאך W5 SG" - תמונות]

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.dailymotion.com/video/x687vlp "מייבאך W5 SG - לימוזינה"] (dailymotion.com/video)
* [https://www.webcitation.org/6EPowCgbV?url=http://www.maybach.de/ מועדון בעלי מכוניות מייבאך]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות לנדולט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1928
W5 SG
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
כלכלת אי

כלכלת אי הוא מונח המתייחס לכלכלה המתנהגת כמשק מבודד ושאינה מתבססת בעיקרה או מקיימת כלל מסחר יבשתי עם כלכלות המדינות השכנות לה ומכאן נגזר דימוי הכלכלה המדוברת לאי בים. הכלכלות השונות בעולם מקיימות קשרים כלכליים ומעברי סחורות דרך הים, האוויר והיבשה באמצעות מגוון אמצעי ההובלה הקיימים בעולם; כלי טיס, כלי שיט, רכבות, כלי רכב וכו'. ב"כלכלת אי" עיקר מעבר הסחורות ושרשרת האספקה אל המדינה מתבצעים באמצעות מטוסים ואניות.

== גורמים להיווצרות "כלכלת אי" ==
ישנן מדינות איים שתנאי הסביבה הפיזית שלהן הובילו לקיומה של "כלכלת אי" התלויה אך ורק בסחר ימי ואווירי בשל הים המקיף אותן, כמו: אירלנד ואיסלנד. לעומת זאת, ישנן מדינות שסיבות גאופוליטיות הובילו לניתוק יחסי מסביבתן, מה שהוביל ליצירת תנאים מלאכותיים ולקיומה של "כלכלת אי" ובהן מדינות כמו ישראל.

ישנן מדינות שלהן יחסי שלום מלאים עם שכנותיהן, אך הן מקיימות "כלכלת אי" עקב תנאי טבע קשים באזורן ומרחקים גדולים בין מרכזי הסחר, מה שמייתר את אפשרויות ההובלה היבשתיות ומותיר את אפשרויות ההובלה האוויריות והימיות כדרכי ההובלה האטרקטיביות ביותר.

== חשיבות הנמלים ב"כלכלת אי" ==
במדינות בעלות אופי של "כלכלת אי" ישנה חשיבות רבה לנמלי התעופה ולנמלים הימיים בגלל המוגבלות הלוגיסטית של העברת הסחורות מהמדינה ואל המדינה. לכן, במדינות אלו ניתן לראות ריכוזי כוח בנמלים בשל התלות הרבה של המדינה בנמלים ומחסור במגוון אפשרויות ההובלה אל המדינה, בייחוד במדינות עם "כלכלת אי" בעלות גישה מוגבלת לים, מה שמחזק את חשיבות נמלי התעופה במדינה. מצב זה עשוי להוביל לרמת מחירים גבוהה במדינה בהשוואה למדינות עם "כלכלת אי" אחרות בשל יוקר ההובלה האווירית שמגולם במחירי המוצרים לצרכן בהשוואה להובלה הימית הנחשבת לרוב כדרך ההובלה הזולה ביותר. במצב זה ישנה סבירות שתיווצר ריכוזיות במשק, מאחר שבחלק חשוב משרשרת האספקה אינה מתקיימת תחרות המעודדת הוזלת מחירים. מצב זה עשוי להשפיע רבות הן על היבוא של הסחורות אל המדינה והן על יצוא סחורות מהמדינה ואף להוביל לקיפאון בצמיחת המשק המקומי ופעילות היזמות בו.

== בישראל ==
מדינת ישראל היא מדינה בעלת רצועות חוף הן בים התיכון והן בים האדום ובעלת גבול יבשתי משותף עם לבנון, סוריה, ירדן ומצרים. מבין שכנותיה מדינת ישראל מקיימים יחסי שלום עם ירדן ומצרים בלבד. כמו כן, למדינת ישראל מדינות עוינות לה השכנות לשכנותיה, מה שמחזק את תנאי היווצרותה של "כלכלת אי". בשל המצב הביטחוני והפוליטי המתוח באזור המזרח התיכון ושל ישראל בפרט עם העולם הערבי, המסחר היבשתי המתקיים בין ישראל לירדן ומצרים לא ממומש במלואו, בעל פוטנציאל רב לצמיחה ואינו מקל משמעותית אם בכלל על התלות של ישראל בהובלה הימית והאווירית אליה וממנה. אם כן, בשל הבידוד האזורי של ישראל ולמרות התנאים הסביבתיים המאפשרים קיום של כלכלה רגילה, כלכלת ישראל מאופיינת כ"כלכלת אי".

== ראו גם ==
*שרשרת אספקה
*מקרו-כלכלה

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאוגרפיה
קטגוריה:כלכלה
קטגוריה:תעשייה
עט חלל

עט חלל (באנגלית space pen) הוא עט המסוגל לכתוב בתנאי חוסר כבידה וטמפרטורה קיצוניים ביותר. לכתוב במהופך, בחלל, ומתחת למים. 

== היסטוריה ==
במהלך המשימות הראשונות שלהם, נאס"א השתמשה בעפרונות מכניים (הקרויים גם עפרונות חודים), לדוגמה פרויקט ג'מיני, שבו נאס"א הזמינה 34 עפרונות, במחיר של 4382.50$ (128.89$ ליחידה). אנשים תמהו על המחיר העצום, וגם נאס"א החליטה שזה יקר מידי. באותו זמן אדם בשם פאול פישר החליט לבנות עט כדורי שיכול לכתוב בחלל, מתחת למים, ולשרוד בטמפרטורות קיצוניות. הפרויקט היה ללא מימון נאס"א, החברה של פישר השקיעה מיליון דולר בפיתוח העט, ולאחר מכן החברה רשמה פטנט ופנתה לשוק. בשנת 1965 ניסה פישר למכור את העטים שלו לנאס"א אך רק בשנת 1967 נאס"א קיבלה את ההצעה.

עט החלל פישר הוא עט כדורי במרקם ג'ל ובלחץ גז שהופך לדיו רק במגע עם נייר. הוא עובד במגוון רחב של תנאים כמו ללא כוח הכבידה, בוואקום ובטמפרטורות קיצוניות. הדיו הטיקסוטרופי שלו לא משחרר כמות גבוהה של אדים בטמפרטורות רגילות או בלחץ נמוך. הדיו נלחץ החוצה על ידי חנקן דחוס בלחץ של כמעט PSI 35. הוא עובד בגובה של עד 3,800 מטר ובטמפרטורות של בין 35- ל-120 מעלות צלזיוס. הוא היה בשימוש של אסטרונאוטים רוסים ואמריקאים באפולו ובתוכנית מיר ומעבורות החלל.

ישנו מיתוס שמספר שבמרוץ לחלל בין רוסיה לארצות הברית, ארצות הברית השקיעה מיליון דולר כדי לפתח עט שכותב בחלל, ואילו הרוסים השתמשו בעיפרון. למעשה, הכתיבה בעיפרון יצרה מגוון בעיות טכניות כגון: זיהום אוויר משבבי העץ ואבקת הגרפיט שאף היו עלולים לגרום קצר חשמלי ברכיבים לו חדרו אליהם. לכן שני הצדדים עמלו קשות על פיתוח כלי כתיבה ללא הבעיות האלה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.space.gov.il/stars-out/128843 העיפרון שלא היה שם: האמת על עט החלל שפותח לתוכנית אפולו]. באתר סוכנות החלל הישראלית
* 
* [https://www.snopes.com/business/genius/spacepen.asp NASA's 'Astronaut Pen']
* [https://history.nasa.gov/spacepen.html The Fisher Space Pen]
* 
* 
* 
* 
* 

חלל
קטגוריה:האדם בחלל
שמעון מימון

הרב שמעון מימון (? - כ' בשבט ה'תשמ"א, 25 בינואר 1981), היה רב בישיבת "תורה וחיים", ומחבר, ששימש כדיין ורב העיר גאבס שבתוניסיה.

== ביוגרפיה ==
נולד לעסילה ולרב כליפה מימון, בעיר גאבס שבתוניסיה. את ראשית תורתו למד מפי הרב יצחק חי בוכבזה, ורוב תורתו מרבו המובהק הרב חיים חורי.

נשא לאישה את פורטונה ונולדו להם שישה ילדים. בנם ניסים נפטר בגיל 14, לאחר ייסורים בשנת ה'תש"ב (1942).

הרב מימון שימש כרב בישיבת "תורה וחיים". בשנת ה'תשי"ד (1954), לאחר שרבו הרב חיים חורי עלה לארץ ישראל, מילא את מקומו ושימש כדיין ורב העיר גאבס.

בהמשך עלה לארץ והתיישב בבאר שבע, שם נודע כרב ומבני עדתו באו להתברך מפיו. נפטר בכ"ב בשבט ה'תשמ"א (1981).

== ספריו ==
* אהל שם - דרושים, יצא לאור בתוניסיה בשנת ה'תש"י (1950)
* שם משמעון - סדרת ספרים, דרושים, כללי התלמוד, מערכות וחידושים. יצאו לאור בארץ ישראל
* שלום ירושלים

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:באר שבע: רבנים
קטגוריה:גאבס: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
דריכת ענבים

[[כפות רגליים יחפות דורכות ענבים.]]
שתי נשים דורכות ענבים בפסטיבל היין השנתי שמתקיים ב[[נגורנו קרבאך, שנת 2016. לצד שמאל של התמונה - השחמטאית האוסטרלית אריאן קאוילי.]]
דריכת ענבים היא אחת הדרכים להכנת יינות מענבים. הדריכה על הענבים נעשית ברגליים יחפות על מנת שמצד אחד ישוחררו המיצים שלהם ביתר יעילות, אך מצד שני לא יתרסקו גרעיני הענבים, וכתוצאה מכך ייצרו טעם מר ביין - דבר שהיה עלול לקרות באם היו דורכים על הענבים עם נעליים קשות. דריכת הענבים נעשית על גבי משטח דריכה מיוחד המכונה "גת".

דריכת ענבים הייתה נפוצה מאוד בהיסטוריה של היין, אך עם התפתחותן של שיטות תעשייתיות ומכניות לייצור יין, נזנחה פעולת דריכת הענבים בשוק התעשייתי והפכה לפעילות פנאי, תיירות או כחלק מתחרויות בפסטיבלים וסדנאות תרבותיות.

== היסטוריה ==
אחד המייצגים הוויזואליים המוקדמים ביותר של דריכת יין מופיע על סרקופג רומי עתיק מהמאה ה-3, המתאר אירוע עם קבוצה של ענבי בציר ודריכת ענבים.

=== בארץ ישראל ===

בארץ ישראל תעשיית הגתות ודריכת הענבים הייתה מפותחת מאוד החל מימי קדם ועד המאה ה-7. בתקופה הביזנטית פרחה תעשיית היין בשל השימוש הפולחני הרב שעושים הנוצרים ביין. מתקופה זו שרדו אלפי גִּתּוֹת בכל רחבי הארץ, המתאפיינות במשטחי דריכה ענקיים המרוצפים בפסיפסים, מערכות ניקוז משוכללות, תאי אחסון ובורות איגום גדולים. דוגמאות לגתות ביזנטיות כאלה ניתן למצוא, למשל, בחורבת חכלילי בכניסה לבת עין שבגוש עציון, בכנסיית יוחנן בהרים שבעין כרם בירושלים, בחורבת דיר סמען שבשומרון ובכפר יעבץ שבשרון.

החל מהמאה ה-7, עת הכיבוש המוסלמי של ארץ ישראל, נפסקה תעשיית הגתות ודריכת הענבים בארץ ישראל, עקב האיסור האסלאמי על שתיית משקאות אלכוהוליים. בעת החדשה התפתחה שוב תעשיית היין בארץ ישראל, אולם עם תעשייה זו התפתחו גם שיטות ייצור יין מכניות ואפקטיביות יותר, שהזניחו את תעשיית הגתות ודריכת הענבים. יחד עם זאת, עדיין ניתן למצוא מעט מקומות שמפעילים גתות מסורתיות בכפרים ערבים-נוצריים, וכן באתרי תיירות עתיקים.

== ראו גם ==
* פוסטינג

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יין
קטגוריה:גפן
קטגוריה:רגליים יחפות
יחידת חילוץ בני הערובה של ה-FBI

סוכני היחידה בעת תרגול
יחידת חילוץ בני הערובה של ה-FBI (שם רשמי באנגלית: Hostage Rescue Team) היא יחידה מיוחדת ב-FBI שבין תפקידיה תגובה לאירועי לקיחת בני ערובה, לוחמה בטרור ופעולות מיוחדות נוספות לאכיפת החוק הפדרלי של ארצות הברית. היחידה פועלת גם ברחבי העולם בשיתוף עם פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים של הכוחות המזוינים.

==היסטוריה==
היחידה הוקמה ב-1983 במסגרת ההכנות לקראת אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), כחלק מהלקחים של אירוע טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן ב-1972. משום שנאסר על יחידה צבאית לפעול בתוך גבולות ארצות הברית ללא אישור מראש של הנשיא או החוק, נדרשה הקמה של מסגרת פדרלית לפעולות לוחמה בטרור.

מאז הקמתה נבחרו לשרת בה כ-300 סוכנים בלבד. הם עוברים הכשרות מיוחדות הכוללות בין השאר השתלשלות ממסוקים, צניחה עם ציוד משימה מלא, צלילה, צליפה, שימוש בחומרי נפץ ולוחמה במתחמים סגורים.

בין הפעולות שהיחידה השתתפה בהן היו אבטחת המשחקים האולימפיים, חילוץ בני הערובה לאחר מרד האסירים בבית הכלא הפדרלי טלדגה שבאלבמה ב-1991, חטיפת היאכטה "SY Quest" במפרץ עדן ב-2011 , מעצר החשודים בביצוע ההתקפות על שגרירויות ארצות הברית בקניה ובטנזניה ב-1998 ומעצרם של הצלפים מוושינגטון ב-2002 . היחידה השתתפה גם במספר אירועים מעוררי מחלוקת, בהם המצור על רובי רידג' באיידהו ב-1992 והמצור בווייקו ב-1993, שהסתיימו בהרג חפים מפשע על ידי סוכניה.

==ראו גם==
* צוות משא ומתן משטרתי

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.fbi.gov/news/stories/the-hostage-rescue-team-30-years-of-service-2 סקירה על היחידה] באתר ה-FBI

קטגוריה:FBI
קטגוריה:יחידות משטרתיות ללחימה בטרור
מאדי באומן

מאדי באומן (באנגלית: Maddie Bowman; נולדה ב-10 בינואר 1994) היא גולשת סקי בסגנון חופשי אמריקאית, האלופה האולימפית בתחרות חצי צינור (סוצ'י 2014) ובעלת חמש מדליות זהב ממשחקי האקסטרים חורף.

==ביוגרפיה==
באומן נולדה בסאות' לייק טאו בקליפורניה, בתם של ביל באומן וסו פרפול. אביה היה חבר נבחרת ארצות הברית בסקי והפך למאמן ואמה התחרתה בסקי וגם היא הייתה למאמנת.

בתקופת לימודי בתיכון סאות' טאו הייתה חברה בנבחרת הכדורגל נשים של בית הספר וזכתה עמה באליפות מדינת נבדה. היא מתאמנת בסקי מגיל שנתיים. ב-2012 זכתה במדליית כסף במשחקי האקסטרים חורף בתחרות הסופר-פייפ, ב-2013 זכתה במדליית זהב ומאז זכתה בעוד ארבע מדליות זהב ואחת ארד.

באולימפיאדת סוצ'י (2014) זכתה במדליית זהב בתחרות החצי צינור בענף סקי בסגנון חופשי, תחרות שנכנסה לראשונה למשחקי החורף האולימפיים בסוצ'י. באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) סיימה במקום ה-11.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180208065834/https://usskiandsnowboard.org/athletes/maddie-bowman מאדי באומן] באתר התאחדות הסקי וגלישת השלג האמריקאית
* [http://xgames.espn.com/xgames/athletes/3015452/maddie-bowman מאדי באומן] באתר משחקי האקסטרים
* [https://www.teamusa.org/us-ski-and-snowboard/athletes/Maddie-Bowman מאדי באומן] באתר נבחרת ארצות הברית

קטגוריה:גולשות סקי אמריקאיות
קטגוריה:אלופות אולימפיות מארצות הברית
קטגוריה:אלופות אולימפיות: גלישת סקי
קטגוריה:משתתפות אולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018)
קטגוריה:משתתפות אולימפיאדת סוצ'י (2014)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1994
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1994
ריכוז מעכב מזערי

מבחן E{{כ}} (E-test) היא שיטה לקביעת ריכוז מעכב מזערי בתנאי מעבדה באמצעות הנחת רצועה המכילה לאורכה מפל ריכוזים עולה של אנטיביוטיקה. הערך שבו חדלים לראות צמיחת מושבות סמוך לרצועה הוא הריכוז המעכב המזערי.
במיקרוביולוגיה, ריכוז מעכב מזערי (באנגלית: Minimum inhibitory concentration, ובראשי תיבות: MIC) הוא הריכוז הנמוך ביותר של אנטיביוטיקה, המעכב בצורה הניתנת לזיהוי בעין צמיחה של מיקרואורגניזמים, ובפרט חיידקים מחוללי זיהומים. קביעת הריכוז מסייעת להגדרת העמידות לאנטיביוטיקה של אותו חיידק.

הריכוז המעכב המזערי נקבע על ידי הכנה של סדרת תמיסות המכילות את האנטיביוטיקה בריכוזים עולים, הדגרת כל אחת מהן עם תרבית חיידקים וצפייה במידת העיכוב, אשר במצע נוזלי תתבטא בירידה בעכירות ובמצע מוצק בהידללות המושבות. ריכוז זה תלוי הן במיקרואורגניזם מחולל המחלה, הן במאכסן והן בסוג האנטיביוטיקה, ולקביעתו תפקיד משמעותי בהחלטה על סוג הטיפול האנטיביוטי. על מנת שאנטיביוטיקה תוכל לשמש טיפול בזיהום מסוים, על הריכוז המעכב המזערי להיות מושג ברקמת הזיהום במידה שאינה רעילה למאכסן.

בהתאם לספים מוגדרים מראש החיידק מוגדר כרגיש לאנטיביוטיקה מסוימת, עמיד לה או בעל עמידות ביניים. הספים הם ערכים מוסכמים המפורסמים בקווים המנחים מטעם ארגונים שונים, בכללם מכון התקנים הקליניים והמעבדתיים האמריקני (CLSI), החברה הבריטית לכימותרפיה אנטימיקרוביאלית (BSAC) והוועדה האירופית לבחינת רגישות אנטימיקרוביאלית (EUCAST), כשלעיתים ההבדל בספים עשוי להשפיע על החלטה הטיפולית.

==לקריאה נוספת==
* Antibacterial Agents and Resistance. In: Ryan KJ. eds. Sherris Medical Microbiology, 7e New York, NY: McGraw-Hill.

קטגוריה:מיקרוביולוגיה
קטגוריה:פרמקולוגיה
פסגת לסטר

פסגת לסטר (באנגלית: Lester Peak) היא הר בגבעות אדסון ברכס הריטג' בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
הפסגה אינה מכוסה בשלג, ונמצאת בצדו הדרומי של קרחון הייד, וכ-2 קילומטרים צפונית מזרחית לפסגת בוגיש.

==היסטוריה ומקור השם==
הפסגה התגלתה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על תצלומי אוויר שערך צי ארצות הברית בין השנים 1961-1966.

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והיא נקראת על שם לסטר א. ג'ונסון, שהיה המטאורולוג של בסיס המחקר אמריקה הקטנה V בשנת 1958.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">* Damien Gildea, [https://books.google.co.il/books?id=c7HtBgAAQBAJ&pg=PT55&lpg=PT55&dq=%22Lester+Peak%22&source=bl&ots=C9zes50z4c&sig=mQoS6Ik_YJMtlwlgQp1clDlQrys&hl=en&sa=X&ved=0ahUKEwj7n8XEh5TZAhWLZ1AKHRJqB9I4ChDoAQgpMAE#v=onepage&q=%22Lester%20Peak%22&f=false Ellsworth Moutains - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide]</div>

==קישורים חיצוניים==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:8752 פסגת לסטר] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=8368&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR פסגת לסטר] באתר גאזט SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=127966 פסגת לסטר] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [http://www.geonames.org/6636900/lester-peak.html תצלום לוויין של אזור הפסגה]

== הערות שוליים ==

לסטר
קטגוריה:ערכים עם קואורדינטות
ואאל יונס

ואאל יונס (בערבית: وائل يونس; נולד ב-31 בינואר 1963) הוא איש ציבור ופוליטיקאי ערבי-ישראלי, אשר שימש כחצי שנה כחבר הכנסת מטעם מפלגת תע"ל בסיעת הרשימה המשותפת.

==ביוגרפיה==
יונס נולד בערערה. למד סיעוד באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. הוא אח מוסמך ועסק בתחום במספר בתי חולים בצפון ישראל. 

בשנים 1995–2018 היה בעלים ומנהל של חברת "גני מייס אלרים", שברשותה אולם אירועים ומסעדה.

חבר הלשכה המדינית של תע"ל, נבחר כמועמד מטעמה לכנסת ושובץ במקום ה-18 ברשימה המשותפת לקראת הבחירות לכנסת העשרים. ב-9 בפברואר 2018, עם כניסתה לתוקף של התפטרות יוסף עטאונה, החל יונס לכהן כחבר הכנסת העשרים וכיהן בה כחצי שנה.
במהלך כהונתו היה חבר בוועדה אחת: "הוועדה המיוחדת לעניין הצעות חוק מסוימות שהועברו לדיון בה".

ב-10 באוגוסט 2018 התפטר מחברותו בכנסת במסגרת מימוש הסכם רוטציה בסיעתו, הרשימה המשותפת.

יונס הוא תושב ערערה שעל יד נחל עירון. נשוי, ואב לשניים.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הכנסת העשרים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הרשימה המשותפת
קטגוריה:חברי כנסת ערבים
קטגוריה:אחים ישראלים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם תע"ל
קטגוריה:ערערה: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
החלטה 2209 של מועצת הביטחון של האו"ם

החלטה 2209 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם שקיבלה מועצת הביטחון של האומות המאוחדות ב-6 במרץ 2015, לפיה היא מגנה כל שימוש בכימיקלים כנשק במלחמת האזרחים בסוריה, ומאיימת להשתמש בכוח אם אכן יהיה שימוש בנשק שכזה.

14 מדינות תמכו בהחלטה, 0 התנגדו וונצואלה נמנעה.

==ראו גם==
*מלחמת האזרחים בסוריה
*נשק כימי

==קישורים חיצוניים==
*[https://undocs.org/S/RES/2209(2015) נוסח ההחלטה]

==הערות שוליים==

2209
קטגוריה:מלחמת האזרחים בסוריה
קטגוריה:נשק כימי
קטגוריה:2015
קטגוריה:תוכנית הגרעין הסורית
קטגוריה:2015 בסוריה
אלכסנדר דה בוארנה

גנרל אלכסנדר דה בוארנה (בצרפתית: Alexandre de Beauharnais; 28 במאי 1760 - 23 ביולי 1794), היה גנרל צרפתי במהלך מלחמות המהפכה הצרפתית, אשר הוצא להורג בגיליוטינה בימי שלטון הטרור.

==ביוגרפיה==
אלכסנדר נולד ב-28 במאי 1760 בעיר פור-רואיאל, מרטיניק, שהשתייכה אז לממלכת צרפת. סבו וסבתו מצד האב היו קלוד דה בוארנה (1680–1738) ורנה ארדנו (1696–1744) נישאו בלה רושל בשנת 1713, ואביו פרנסואה דה בוארנה, מרקיז דה לה פרטה-בוהארנה (1714–1800) כיהן כמושל מרטיניק. אלכסנדר היה השלישי מבין שלושת הבנים שנולדו לאביו מאשתו הראשונה מארי אן הנרייט פרנסואז דה פיואר דה שאסטול (1722–1767) - הראשון מת בינקות, והשני היה פרנסואה השישי דה בוארנה. אביו נישא מחדש בשנת 1796 עם אז'ני דה טאשר דה לה פאז'רי (1739–1803).

בשנת 1776 התגייס אלכסנדר לצבא המלכותי הצרפתי, ומאוחר יותר לחם עמו במהלך מלחמת העצמאות האמריקנית. ב-13 בדצמבר 1779 התחתן אלכסנדר עם ז'וזפין טאשר דה לה פאז'ר, ממנה נולדו לו שני ילדים.

בשנת 1789 היה אלכסנדר חבר אספת המעמדות, מטעם מעמד האצולה, ובשנת 1791 הוא מונה לנשיא האספה המכוננת הלאומית. בשנת 1792 הוא מונה לגנרל, והשתתף במלחמות המהפכה הצרפתית. לאחר הכישלון במצור על מיינץ, הואשם אלכסנדר בהגנה גרועה על מיינץ. במרץ 1794 נעצר אלכסנדר בשל היותו ממעמד האריסטוקרטיה, וחודש לאחר מכן נעצרה גם אשתו. ב-23 ביולי 1794 הוצא אלכסנדר להורג בגיליוטינה יחד עם בן דודו אוגוסטין דה בוארנה, אולם אשתו שוחררה מאוחר יותר על ידי מקסימיליאן רובספייר. לאחר מותו התחתנה אשתו ז'וזפין עם נפוליאון בונפרטה, ובשנת 1804 הפכה יחד עמו לקיסרית צרפת.

באמצעות בנו אז'ן דה בוארנה, אלכסנדר הוא אב קדמון של מלכי בלגיה, דנמרק, שוודיה, נורווגיה ולוקסמבורג.

==משפחתו==
ב-13 בדצמבר 1779 התחתן אלכסנדר עם ז'וזפין טאשר דה לה פאז'ר, ממנה נולדו לו שני ילדים:
* אז'ן דה בוארנה (1781–1824), התחתן עם אוגוסטה, נסיכת בוואריה
* הורטנס דה בוארנה (1783–1837), התחתנה עם לואי בונפרטה - אמו של נפוליאון השלישי

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:גנרלים צרפתים
קטגוריה:אצולה צרפתית
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1760
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בעריפת ראש
קטגוריה:יושבי ראש האספה הלאומית (צרפת)
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1794
ולדימיר מגרה

ולדימיר מֵגרֵה (; נולד ב-23 ביולי 1950) הוא סופר, מחבר סדרת הספרים ״הארזים הצלצלניים של רוסיה״.

==ביוגרפיה==
מגרה נולד בכפר קוּזניצ'י באוקראינה. רוב ילדותו עברה לצד סבתו יֵפרוסיניָה וֵרחוּשָה, מרַפּאָה כפרית. בימי נעוריו התחבר עם האב הרוחני פֵאוֹדוֹריט, ראש מנזר-בנים טרוֹיִצֶה-סֵרגִיֵב בעיר הרוסית סרגייב פּוסָד. את פגישותיהם, אשר השפיעו על גורלו, תיאר בספרו השני.

מגרה עזב את בית הוריו בגיל 16. משנת 1974 התגורר בעיר הסיבירית נוֹבוֹסיבּירסק ובה גם עבד כצלם מוביל בסטודיו לצילום המחוזי. כשהחלה בברית המועצות הפרסטרויקה מילא כחלק מעיסוקיו כיזם את תפקיד נשיא ההתאחדות הבין-מחוזית של יזמי סיביר.

בשנים 1994-95 ארגן על חשבונו שני מסעות-מסחר גדולים על הנהר הסיבירי אובּ עד לעיר סָלֵכָרד ובחזרה. שם, ביער-הטייגה הסיבירי אירעה פגישתו עם אנסטסיה. במשך תקופה ארוכה קרובי משפחתו וחבריו ניסו לפענח את התעלומה - מה גרם לו, לאיש העסקים שכבר למעלה מעשור ניהל את עסקיו בהצלחה, להוציא את כל ההון שצבר ובנוסף למשכן את נכסיו, כדי לארגן מסע חוזר לאותו מקום על נהר האובּ, שהרי מראש היה ברור שההשקעה לא תחזיר את עצמה. התעלומה הזו מוצאת את פתרונה בספריו, אשר הגיבורה הראשית בהם היא אנסטסיה. מאותו מסע חוזר הביא עמו ולדימיר שלל כזה, אשר לא יוערך במושגי כסף.

על-אף שמעולם לפני כן לא היה לוולדימיר כל ניסיון ספרותי, הוא כתב עשרה ספרים בתקופה שבין השנים 1996-2010 (סדרת הספרים ״הארזים הצלצלניים של רוסיה״) הכוללים את הספרים: ״אנסטסיה״, ״הארזים הצלצלניים של רוסיה״, ״מרחב האהבה״, ״הבריאה״, ״מי, אם כן, אנחנו?״, ״הספר השושלתי״, ״האנרגיה של החיים״, ״הציוויליזציה החדשה״, ״טקסי האהבה״, ״אנסטה״). התפוצה הכוללת של ספריו, אשר תורגמו ללמעלה מעשרים שפות, הגיעה ל-11 מיליון עותקים.

בשנת 1999 מגרה ייסד קרן לתמיכה בעבודה היצירתית ״אנסטסיה״ בעיר ולדימיר ברוסיה. הפעילים שבין קוראי סדרת הספרים מתאחדים לארגונים חברתיים שאחת ממטרותיהם העיקריות היא הקמת נחלות שושלתיות, כמו כן נערכים כנסי קוראים ומסיבות-עיתונאים ברוסיה ומחוץ לגבולות שלה. בשנת 2011 זכה בפרס בינלאומי לשלום גוסי

שמו של ולדימיר מגרה מופיע ברשימת מאה המנהיגים הרוחניים של זמננו אשר להם ההשפעה הרבה ביותר

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים אוקראינים
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1950
עמרי מניב

עמרי מניב (נולד ב-15 ביולי 1983) הוא עיתונאי ישראלי המשמש כתב תחקירים ב"חדשות 12". לפני כן, שימש כראש דסק התחקירים וכתב המשטרה של "חדשות 13".

== ביוגרפיה ==
מניב נולד ב-1983 בחיפה כצעיר מבין שלושת האחים במשפחתו. אביו, שמואל, נולד בקיבוץ רמת הכובש ובעל תואר ד"ר בפיזיקה. אמו ענת עסקה בחינוך. דודו הוא הכימאי התאורטי פרופ' צופר מניב מהטכניון.

מניב למד בבית הספר התיכון "חוגים". שירת בצה"ל כלוחם בחיל ההנדסה ובמילואים בחיל התותחנים. הוא בוגר האוניברסיטה העברית בפסיכולוגיה ובכלכלה.

את דרכו העיתונאית החל מניב בעיתון הסטודנטים "פי האתון". בשנת 2008 החל לעבוד ככתב פלילים בעיתון "כל העיר" של רשת שוקן בירושלים.

בין השנים 2008–2011, עבד ככתב במקומון "זמן ירושלים" - תחילה ככתב מגזין ולאחר מכן, ככתב מוניציפלי וכעורך החדשות.

בגיל 28 התחיל מניב לעבוד בעיתון "מעריב", שם שימש ככתב חינוך עד שנת 2013.

במרץ 2013 הצטרף ל"חדשות עשר" ככתב אזור ירושלים, ושימש בתפקיד זה במהלך שני גלי טרור. באוגוסט 2013 עוכב מניב לחקירה על ידי הצבא הבריטי, בעקבות כניסתו לבסיס בריטי בעיר אקרוטירי בקפריסין, במטרה לסקר את מוכנות הצבא הבריטי לתקיפה בסוריה. הציוד שנשא איתו מניב הוחרם, ורק לאחר יצירת קשר עם חדשות עשר ואנשי קשר נוספים, הוא שוחרר.

בשנת 2014 החל לשמש במקביל גם ככתב החינוך של הערוץ. בשנת 2015, ביום הבחירות, הוזמן מניב לראיין את ראש הממשלה בנימין נתניהו במעונו. לאחר הגיעו למקום, סולק על ידי ניר חפץ, יועץ התקשורת דאז של נתניהו, במסגרת מפגן חרם כלפי ערוץ עשר.

בשנת 2016 שודר בערוץ עשר סרטו "חרם", על התפשטות תנועת החרם נגד ישראל מאירופה לארצות הברית<ref></ref>. באותה שנה מונה לראש דסק התחקירים של מהדורת החדשות. בין היתר, פרסם בפרסום ראשוני טענות להטרדות מיניות, להדרת נשים והתבטאויות שנויות במחלוקת של רבני מכינות קדם צבאיות. באחת מהן הציג קטע מדבריו של הרב אסף נאומבורג ממכינת עצם, שכלל דברים קשים כנגד חילונים, תוך השמטת המקומות בהם הובהר שאין מדובר בעמדתו אלא בהצגה מכוונת של עמדה לעומתית לצורך התמודדות עימה. לאחר פרסום ההקשר המקורי כתב התנצלות בטוויטר. יום למחרת הוצא מניב לחופשה עד לבירור העניין. כשבועיים אחר כך, לאחר שהתנצל, חזר לתפקידו בסגל כתבי "חדשות 13". בעקבות תביעת נזיקין שהגישו נאומבורג והמכינה נגד "ערוץ 13" הושגו בין הצדדים "הסכמות הכוללות רכיב כספי".

באוקטובר 2020 מונה לכתב משטרה ארצי בנוסף לתפקידו ככתב תחקירים בחברה.

בינואר 2022 הודיע מניב על עזיבתו את "חדשות 13" לטובת משרה ככתב תחקירים בחדשות 12. התחקיר הראשון שהכין ל"חדשות 12" שודר כחודשיים אחר כך.

מניב נשוי בשנית. הוא מתגורר בתל אביב.

גויס למילואים במלחמת חרבות ברזל כקצין תותחנים בגדוד 404.

==קישורים חיצוניים==

* 
* סדרת הכתבות, [https://13news.co.il/item/news/magazine/ntr-1227205/ 'אור ירוק': מודל אי ההפללה לצרכני הסמים]
* 
* עמרי מניב, [http://10tv.nana10.co.il/Article/?ArticleID=1184657 "חרם": כיצד מתמודדת מדינת ישראל עם התחזקות ה-BDS בארצות הברית?]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל ערוץ עשר
קטגוריה:סגל חדשות 13
קטגוריה:בוגרי תיכון חוגים
קטגוריה:כתבי חינוך ישראלים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983