OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בנות כמוני לא בוכות

"בנות כמוני לא בוכות" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נועה קירל. השיר יצא לאור ב-10 באפריל 2024, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.

== רקע ==
לאחר שהוציאה לאור את גרסת המנון "התקווה" בשילוב עם "Unicorn - Hope Version" – "Unicorn", ב-4 באפריל 2024, הכריזה קירל בפני עוקביה ברשת החברתית טיקטוק כי ביום הולדתה ב-10 באפריל היא תוציא סינגל חדש, וחשפה את שמו. לאחר מכן, חשפה קירל חלק מהשיר שבו נשמע את סימן ההיכר "נועה קילה". ב-8 באפריל, נחשפה עטיפת הסינגל, שבה רואים אותה מזילה דמעה. באתר מאקו ציינו כי עטיפת הסינגל של קירל דומה לזו של עטיפת האלבום של הזמרת הקולומביאנית שאקירה, Las Mujeres Ya No Lloran שיצא במרץ 2024 ובו רואים את שאקירה מזילה דמעות.

קירל עצמה הקדישה את השיר "לכל הנשים המדהימות שהראו בשנה האחרונה ללא ספק כמה חוזק ועוצמה יש להן".

== וידאו קליפ ==
הוידאו קליפ הרשמי של השיר הוא קליפ מילים שיצרו AVOXVISION. המוטיב המרכזי בו הוא נועה בוכה דמעה שמייצרת X, והוא מחולק לשני דברים עיקריים: תמונות של נועה כשמגיע הפזמון היא "מדברת" עם גבר. יש התייחסות לדמעות שנופלות מפניה כשמגיע הפזמון נפגשת אם משהו ומתחילה "לשאול שאלות".

== ביקורות ==
בסקירה שנכתבה על ידי אבישי סלע על השיר שפורסמה באתר "Time Out תל אביב" המסר של השיר זכה לביקורת. השיר נתפס כהמשך למגמה במוזיקה הישראלית לאחר מתקפת הפתע על ישראל, כשהרבה שירים מתייחסים לאירועים הטרגיים שהתרחשו. נכתב כי השיר וכי הוא מציע להימנע מהתמודדות עם המצב הקשה ומתייחס לבכי כאל סימן לחולשה שיש להדחיק. סלע טען שבכי הוא תגובה טבעית ואנושית, ואי הפורקן עלול לגרום לנזק ארוך טווח. הוא כתב: .<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2024
קטגוריה:סינגלים מ-2024
קטגוריה:שירי נועה קירל
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מאי ספדיה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נועה קירל
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רון ביטון
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ינון יהל
קטגוריה:שירים על בכי
יחסי אלג'יריה–לבנון

יחסי אלג'יריה-לבנון הם היחסים הדיפלומטיים בין אלג'יריה ללבנון. ללבנון יש שגרירות באלג'יר בירת אלג'יריה, ולאלג'יריה יש שגרירות בביירות בירת לבנון.

== היסטוריית היחסים בין המדינות ==
ההיסטוריה של היחסים בין הדיפלומטיים בין אלג'יריה ללבנון הינה בת עשרות שנים. היסטוריה זו מאופיינת בשיתוף פעולה בתחומים מגוונים, לרבות יחסים ושיתופי פעולה כלכליים ותרבותיים.

=== הסכמי שיתוף פעולה ===
ב-26 בפברואר 2022 נחתם בין המדינות הסכם לשיתוף פעולה שיפוטי בתחום הפלילי והסכם נוסף הקשור להסגרת עבריינים.<ref>[https://www.elkhabar.com/press/article/237887/لبنان-تشكر-الجزائر/ באתר אל-ח'בר].</ref> ב-8 במרץ 2022 הוקמה הקבוצה הפרלמנטרית לידידות האלג'יראית-לבנונית.<ref>באתר [https://www.elbilad.net/international/الجزائر-تعد-سندا-قويا-ومنيعا-للبنان-27940 אל-בלאד].</ref>

ב-21 בדצמבר 2023 נחתם בנמל התעופה הבין-לאומי רפיק אל-חרירי בביירות הסכם לחידוש טיסות חברת אייר אלג'יר לביירות, כהבעת סולידריות עם לבנון בשל תוצאות החזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל. במהלך מסיבת עיתונאים שהתקיימה במקום שיבח שר התחבורה הלבנוני עלי חמייה את "תפקידה החיובי" של אלג'יריה ואת "תמיכתה והסולידריות שלה עם לבנון בנסיבות הקשות שעברה".<ref>באתר [https://news.radioalgerie.dz/ar/node/37622 הרדיו האלג'יראי].</ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
סדרת המסעדן העצלן

[[פנקייק חתוך לשבע חתיכות בשלושה חיתוכים ישרים]]
סדרת המסעדן העצלן (באנגלית: Lazy caterer's sequence) או המספרים המצולעיים המרכזיים (באנגלית: Central polygonal numbers) מתארים את המספר המרבי של חתיכות של מעגל שניתן ליצור עם מספר נתון של חיתוכים ישרים. לדוגמה, שלושה חיתוכים של מעגל ייצרו שש חתיכות עם כולם נפגשים בנקודה מסוימת בתוכו, אך שבע אם לא.

הבעיה מתוארת בסיפור על מסעדן עצלן שרוצה ליצור כמה שיותר חתיכות מפיצה או פנקייק על ידי n חיתוכים ישרים.

זוהי בעיה הקשורה בסידור ישרים, קיימים לה מקבילים מממדים גבוהים יותר: מספרי העוגה עבור מרחב תלת-ממדי ובעיות סידור על-מישורים עבור מרחבים ממימד גבוה מ-3.

== הסדרה ונוסחה ==
מספר המשולשי ה-n-י ועוד אחד (OEIS A000124)]]

מספר החתיכות המקסימלי (p) שניתן לקבל מ-n חיתוכים ישרים (כאשר <math>n\geq0</math>) נתון על ידי הנוסחה <math>p = \frac{n^2+n+2}{2}</math>, אותה ניתן לבטא באמצעות מקדמים בינומיים בצורה <math>p = 1 + \dbinom{n + 1}{2} = \dbinom{n}{0}+\dbinom{n}{1}+\dbinom{n}{2} </math>.

סדרת המסעדן העצלן (בירוק) וסדרות סידור [[על-מישורים נוספות עם סימון OEIS במשולש ברנולי ]]

האיבר ה-n-י בסדרת המסעדן העצל הוא אחד ועוד המספר המשולשי ה-n-י, ולכן העמודה השלישית במשולש ברנולי (<math>k=2</math>) מייצגת סדרה זו עבור <math>n\geq2</math>.

בנוסף ניתן לקבל את הסדרה מסכום שלושת האיברים הראשונים בכל שורה במשולש פסקל, או האיבר הראשון בכל שורה במשולש פלויד . ההפרש בין האיבר ה-n-י בסדרה לבין האיבר שלפניו הוא n.

לפיכך, סדרה זו (), המתחילה ב-<math>n=0</math>, היא:

1, 2, 4, 7, 11, 16, 22, 29, 37, 46, 56, 67, 79, 92, 106, 121, 137, 154, 172, 191, 211...

המקבילה התלת־ממדית של בעיית המסעדן העצלן היא מספרי העוגה , בה ההפרש בין האיבר ה-n-י לבין האיבר שלפניו הוא המספר ה-n בסדרת המסעדן העצלן.

== הוכחה ==
[[GIF המתאר את החיתוכים העוקבים של סדרת המסעדן העצלן.]]
נסמן ב-<math>p=f(n)</math> את מספר הפרוסות המרבי שנוצר מ-<math>n</math> חיתוכים ישרים.

כדי להשיג את המספר המרבי של פרוסות, החיתוך ה-n-י צריך לחצות את כל שאר החיתוכים הקודמים בתוך המעגל מבלי לחצות שום מפגש בין שניים כאלו. לפיכך, הקו ה-n-י עצמו נחתך ב-<math>n-1</math> מקומות, ויוצר n חתיכות נוספות. לפיכך, המספר הכולל של הפרוסות לאחר <math>n</math> חיתוכים הוא <math>f(n)=n+f(n-1)</math>.

נוסחת נסיגה זו ניתנת לפתירה. אם נרחיב את <math>f(n-1)</math> לפי נוסחה זו נקבל <math>f(n)=n+(n-1)+f(n-2)</math>

וברקורסיה נרחיב את הביטויים עד שהביטוי האחרון יצטמצם ל-<math>f(0)</math>, כלומר <math>f(n) = n+(n-1)+(n-2)+\cdots+1+f(0)</math>.

מכיוון ש-<math>f(0)=1</math> (לפני כל החיתוכים קיימת פרוסה יחידה, המעגל השלם), ניתן לכתוב את המשוואה בצורה <math>f(n)=1+(1+2+3+\cdots+n)</math>, וביטוי זה ניתן לפישוט באמצעות הנוסחה לסכום סדרה חשבונית:

:<math>f(n)=1+\frac{n(n+1)}{2}=\frac{n^2+n+2}{2}</math>.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== ביאורים ==

קטגוריה:הוכחות
קטגוריה:סדרות של שלמים
קטגוריה:אופטימיזציה מתמטית
הנרי פלייש

הנרי פלייש (1 בינואר 1904 – 10 בפברואר 1985) היה כומר, ארכאולוג צרפתי, מיסיונר ומזרחן, ידוע בעבודתו על השפה הערבית הקלאסית והניב הלבנוני ועל תקופת הפרהיסטוריה בלבנון.<ref name=":0">[http://www.denstoredanske.dk/Samfund,_jura_og_politik/Sprog/Sprogforskeres_biografier/Biografier_af_orientalister/Henri_Fleisch Glynendal - Henri Fleisch]</ref> פלייש הקדיש שנים לתיעוד ולשחזור של כלי אבן מאתרים ארכאולוגיים פרהיסטוריים בלבנון וב-1954, אושר שהוא גילה את התרבות פרוטו-נאוליתית בלבנון, שלא הייתה ידועה קודם לכן, אותה כינה "תרבות קרעון". התרבות השתמשה בתעשיית צור שהוא כינה "נאוליתית כבדה".

== ביוגרפיה ==
פלייש נולד בז'ונוול (אוט-סון) בצרפת. הוא הצטרף לחבר במסדר הישועים של הכנסייה הקתולית בליון בספטמבר 1921 והוסמך לכומר קתולי ב-24 באוגוסט 1933, הוא חגג את מיסתו הראשונה בז'ונוול ב-27 באוגוסט. פלייש היה אוטודידקט והתמחה בלימודי מזרח. על כך קיבל תואר דוקטור מהסורבון במאי 1943 עם עבודת תזה שפורסמה תחת הכותרת "עבודה וזיכרונות מהמכון לאתנולוגיה בפריז". הוא ערך מספר רב של נסיעות מחוץ לצרפת והתיישב בלבנון, שם גילה בביקפאיה בשנים 1923–1926. את שירותו הצבאי עשה בסוריה ונפצע במהלך עימות. גויס בשנת 1939, נלכד בשבי ב-19 ביוני 1940 והוחזק בסטלג XII, ממנו שוחרר בפברואר 1941. החל מאוגוסט 1945 לימד ב"אינסטיטוט דה לטר אוריאנטל" של אוניברסיטת סנט ג'וזף בביירות.<ref>Henri Fleisch (1904-1985) on the website of Museum of Lebanese Prehistory. - The obituary P. Henry FLEISCH SJ. (1904-1985) in Paléorient. 1985, Vol. 11 No. 1. p. 5.</ref> זהו המקום שבו אוחסנו רבים ממצאיו הארכאולוגיים, ובשנת 2000 הם היוו את בסיס למוזיאון הפרהיסטוריה הלבנוני, שם אוחסנו והוצגו רבים ממצאיו. המוזיאון חגג את יום השנה העשירי להקמתו עם תערוכה שלאחר מותו של פלייש, שהציגה את צילומיו ועבודתו בנושא "פרהיסטוריה מול אורבניזציה".<ref name="Femme">[http://beyrouth-in.com/2010/06/01/prehistoire-vs-urbanisation-le-temoignage-dhenri-fleisch/ Sfeir, Mia., Femme Magazine - Préhistoire VS Urbanisation, le témoignage d'Henri Fleisch - Issue 206 - P.70 Published June 1, 2010] </ref> הוא נפטר בגיל 81 בלבנון, שם גם נקבר.

הוא חיבר מעל למאתיים ארבעים פרסומים, כולל על הניבים המזרחיים, והיה מומחה לערבית, יוונית, לטינית, סורית ועברית. כתב גם חוברת קטנה על על אוצר המילים האזורי הצרפתי של ז'ונוול ב-1951. הוא היה מחבר של הסכם הפילולוגיה הערבית בשנים 1961 ו-1977. הוא בלט בשילוב מחקר של פרהיסטוריה וגאולוגיה, גילה את אתר נעמה וביצע עבודות בטל ג'סר וראס ביירות. היצירות המפורסמות ביותר של פלייש הן "מבוא ללימוד שפות שמיות" (1947), "הערבית הקלאסית" (1968) ו"טרטט לפילולוגיה ערבית, 1-2" (1961–1979).<ref name="Fleisch1947"></ref><ref name="Fleisch1968"></ref><ref name="Fleisch1961"></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידי 1904
קטגוריה:נפטרים ב-1985
בית הכנסת וולפה

בית הכנסת וולפה (באנגלית: Wolpa Synagogue) היה בית כנסת בעיירה וולפה <small>(אנ')</small> שכיום במערב בלארוס. בית כנסת זה נחשב ליפה ביותר מבין בתי הכנסת מעץ של חבר העמים הפולני-ליטאי, ויצירת מופת של אדריכלות עממית מעץ .

== היסטוריה ==
בית הכנסת נבנה בשנת 1643, ועבר שינויים מינוריים מספר פעמים. בשנת 1929 נרשם המבנה כאנדרטה לתרבות הפולנית.<ref>[https://www.aejm.org/site/wp-content/uploads/2022/07/Bersohn-Wooden-Synagogues-2.pdf On Old Wooden Synagogues in Poland]</ref> הוא נשרף על ידי חיילי גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. על פי ההערכה היה זה בנובמבר 1942.<ref>[https://billfarran.com/wolpa.htm Volpa, Belarus - Original Linocut]</ref>

== ארכיטקטורה ==
האולם המרכזי של בית הכנסת היה בגודל 13 על 12.8 מטרים, עם תקרה מקומרת המתוארת כ"מפוארת ביותר מכל תקרות העץ הידועות" באירופה. מכיוון שהנוצרים יכלו לבנות מלבנים ומאבן, המבנים האירופאים שנבנו מעץ בקנה מידה של בית הכנסת בוולפה היו מעטים.

קירות האולם המרכזי היו בגובה 7.2 מטרים. הקמרונות, מתחת לגג תלת-קומתי, התנשאו לגובה של ארבעה עשר מטרים בשלוש קומות המסומנות במעקות מהודרות. כל שכבה הורכבה מכמה חלקים מתעקלים שפניהם בחיפוי עץ כדי ליצור כיפה מדורגת ומקומרת. התקרה המקומרת נתמכה בארבעת עמודי העץ הפינתיים שעלו מהבימה..

ארון הקודש היה מבנה רב-שכבתי מעץ צבוע ומגולף עם עמודים, חנוכיות בתבליט, אגרטלים, פרחים, מגדלים מקורים, לוחות הברית ונשר.

=== שינויים במהלך השנים ===
בתחילת המאה התשע-עשרה נצבעה התקרה המקומרת בצבע ספיר עם כוכבי זהב. הקירות נצבעו בסגנון טרומפ-לויל כדי לדמותו לסגנון בנייה קלאסי.

בשנת 1997 מרכז הספרים היידישאי בקמפוס של המפשייר קולג' באמהרסט שבמסצ'וסטס, שהינו מאגר הספרים ביידיש הגדול בעולם, השתמש במבנה בית הכנסת כפרזנטור.

בשנת 2015 נבנה העתק מדויק של בית הכנסת וולפה בבילגוריי שבפולין.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלארוס: בתי כנסת
אלפונסו ארנה

אלפונסו ארנה, באנגלית: Alfonso Arana (31 במרץ 1927 – 18 בנובמבר 2005) היה צייר ממוצא מקסיקני ופורטו ריקני שנולד בעיר ניו יורק. בצעירותו, ארנה למד אמנות במקסיקו באטלייה דה ז'וזה ברדסנו, בבית הספר לאמנויות במנהטן בניו יורק, באקדמיה ז'וליאן בפריז, ועשה תואר שני באוניברסיטה האמריקאית בוושינגטון די.סי. <ref></ref>

== ביוגרפיה ==
ארנה נולד בניו יורק ב-31 במרץ 1927 לאב מקסיקני ולאם פורטו-ריקנית. <ref></ref> כשהיה צעיר עברה המשפחה לסן סבסטיאן, פוארטו ריקו, שם בילה את נעוריו. בגיל שש, ארנה צייר את התמונה הראשונה שלו והציג אותה לאמו. אביו, איש עסקים, לא רצה שבנו יהפוך לאמן, מחלוקת שגרמה לקרע גדול בין אב ובנו.

ארנה למד אמנות במקסיקו באטלייה דה ז'וזה ברדסאנו, בבית הספר לאמנויות במנהטן בניו יורק, באקדמיה ז'וליאן בפריז, ועשה עבודה לתואר שני באוניברסיטה האמריקאית בוושינגטון הבירה.

ארנה נודע בציור עיניים בצורת שקדים, חלולות אך אקספרסיביות בפנים ללא גולגולת ועם גוף מעט גדול מדי. הוא גם ידוע בזכות השימוש שלו בצבעים בהירים, מתוחכמים וכמעט שקופים. ארנה עצמו הגדיר את סגנונו כאקספרסיוניזם ומנייריזם. האמן הסביר פעם שלדמויות האנושיות החיות והאקספרסיביות שלו אין גולגולות משום ש"הן כלי קיבול של הדברים הפעילים בעולם כמו אלוהים, הטבע, החיים ".

יצירותיו המיוחדות, מטרידות לעיתים קרובות את המתבוננים בדמויותיו. רוב הצופים בסגנונו עשויים למצוא בציוריו מיטרדים. עם זאת, לאחר התבוננות ראשונית, הצופים בציוריו מוצאים לעיתים קרובות יופי בתוכן.

ארנה הציג את עבודותיו בטוקיו, פריז, ניו יורק, מקסיקו סיטי, פוארטו ריקו <ref></ref> וספרד. בשנת 1986, הוא הקים ארגון המוקדש לטיפוח אמנות. פעם בשנה, הארגון מעניק לסטודנט מצטיין לאמנות מלגה לחיות וללמוד בפריז. <ref></ref>

ארנה סבל ממחלת פרקינסון במשך לא מעט שנים ומת מסיבוכים נלווים ב-18 בנובמבר 2005 בביתו בפריז בחברת אשתו סימון כריסטוף ובתו רוזה מלנדז איבארה.

על האמנות שלו, ארנה אמר:

לדמויות שלי יש אלמנטים של חיים ואור. האור פולש לגוף הוא הצד הרוחני של היצורים האלה ואני אוהב לצייר במרחב הרוחני הזה. כל דמות מתעלה על החיים שמעבר לחיים האמיתיים ואני מרגיש שהישויות באות מתוכי ואני, בעצמי, הופך לחלק מעולמן. הם אמיתיים עבורי, הם חברים שלי.

ארנה לימד את בתו, רוזה איבארה, שגם המשיכה ללמוד ולהציג אמנות בפריז, צרפת. <ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אמריקן יוניברסיטי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2005
Hollow (שיר של דונס)

"Hollow" (בעברית: "חָלוּל") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הלטבי דונס. את השיר הוציאה ב-2 בינואר 2024 חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ. נכתב על ידי דונס, קייט נורת'רופ וליאם גדס, והוא ייצג את לטביה באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה.

== רקע וכתיבה ==
"Hollow" נכתב והולחן על ידי דונס, קייט נורת'רופ וליאם גדס, שגם הפיק אותו מוזיקלית. בריאיון עם ויליאם לי אדמס מ-Wiwibloggs הצהיר דונס כי .<ref></ref>

השיר יצא לאור ב-2 בינואר 2024. על פי ההשערות של כלי התקשורת הוא עתיד היה להשתתף ב-Supernova 2024, הקדם הלטבי לאירוויזיון 2024.<ref></ref> אלו התבררו כנכונות, שכן שבוע לאחר מכן נחשפה רשימת המשתתפים בתחרות, ביניהם נמנה דונס ושירו "Hollow".<ref name=":0"></ref>

== תחרות הזמר האירוויזיון ==
=== Supernova 2024 ===
תאיגיד השידור הלטבי, Latvijas Televīzija (LTV), ארגן את אירוע ה-Supernova 2024 המסורתי. זו הייתה המהדורה התשיעית של התוכנית, והיא מנתה 15 משתתפים. כל המשתתפים התחרו יחד בחצי גמר, שבו רק עשרה אמנים העפילו לשלב הגמר. זהות הזוכה נקבעה באמצעות שילוב בין הצבעות השופטים לקולות הקהל ביחס שווה של 50/50.<ref></ref><ref></ref>

ב-9 בינואר 2024 הוכרז "Hollow" כאחד השירים המשתתפים בקדם. הוא הוגרל 11 בסדר ההופעות של חצי הגמר, שהתקיים ב-3 בפברואר.<ref></ref> הוא נמנה בין רשימת המעפילים לגמר, שנערך שבוע אחרי ב-10 בפברואר.<ref></ref> הוא זכה במספר הנקודות הרב ביותר הן מהשופטים והן מהקהל, והוכרז כנציג הלטבי באירוויזיון 2024.<ref></ref>

=== באירוויזיון ===
לטביה שובצה לחלקו השני של חצי הגמר השני, שהתקיים ב-9 במאי.

לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2024 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. לטביה הופיעה תשיעית, אחרי ארמניה ולפני סן מרינו. ב-9 במאי עלה דונס על בימת חצי הגמר השני של האירוויזיון וביצע את שירו "Hollow". בסוף הערב הוכרז כאחד מעשרת המתמודדים שהעפילו לגמר, וזו הייתה הפעם הראשונה מאז 2016 שלטביה העפילה לגמר.<ref></ref> בגמר, שנערך ב-11 במאי, הופיעה לטביה כשיר מספר 11, אחרי אירלנד ולפני יוון. לטביה סיימה את התחרות במקום ה-16 עם 64 נקודות.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
! scope="col" | אזור
! scope="col" | תאריך
! scope="col" | פורמטים
! scope="col" | חברת תקליטים
! scope="col" | מקור
|-
! scope="row" | עולם
| 2 בינואר 2024
| הזרמת מוזיקה הורדה דיגיטלית
| יוניברסל מיוזיק גרופ
| 
|}

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2024
קטגוריה:סינגלים מ-2024
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2024
קטגוריה:שירי לטביה באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יוניברסל מיוזיק גרופ
I Hear You

I Hear You (בעברית: אני שומעת אותך) הוא אלבום הבכורה של התקליטנית והמפיקה הדרום קוריאנית פגי גו. האלבום יצא לאור ב-7 ביוני 2024, על ידי חברות התקליטים אקס-אל רקורדינגס. האלבום כולל את הסינגלים שלה "I Go ", "(It Goes Like) Nanana", "I Believe in Love Again" ביחד עם לני קרביץ ו-"".<ref></ref>

== רקע ונושאי האלבום ==
גו כינתה I Hear You "יותר מסתם אלבום הבכורה [שלה]" מכיוון שהיא הרגישה שהוא "מגלם אינספור שעות של מסירות במסע [שלה] ליצור משהו נצחי".<ref name="PF"></ref> האלבום הושפע בעיקר מוזיקת האוס של שנות ה-90.<ref></ref>

גו הוציאה את "" כסינגל בעת הכרזת צאת האלבום באפריל 2024, שנועד לייצג את הנושא המתנהל של האלבום של "ביחד".<ref></ref> גו שיתפה פעולה עם האמן האיסלנדי-דני אולאפור אליאסון בסרטון "", אשר גם עיצב את המראות הזוויות שהיא עונדת סביב אוזניה על עטיפת הסינגל, ותרם את שירו "Your Planet Seen from Within" אשר יופיע ברצועה הראשונה, "Your Art".<ref name="DJM"></ref>

== סינגלים ==
האלבום כולל את הסינגל "I Go" של גו משנת 2021, כמו גם את השיר המצליח ביותר שלה, "(It Goes Like) Nanana" שיצא לאור בשנת 2023. בנוסף גם את שיתוף הפעולה שלה עם לני קרביץ, "I Believe in Love Again",<ref name="DJM"/> גו את הוציאה הסינגל המוביל, "1+1=11", באפריל 2024.<ref name="PF"/>

== רשימת רצועות ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable sortable"
|+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור I Hear You
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט (ים)
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!rowspan="2" |כלל העולם
|7 ביוני 2024
|הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליט
|אקס-אל רקורדינגס
|
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2024
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת אקס-אל רקורדינגס
קרן קצפת

שאומרולן
תהליך ההכנה לפני אפייה
קרן קצפת, (באיטלקית: Cannoncini; בגרמנית: Schillerlocke) היא עוגיה העשויה מבצק עלים וקצפת. אפשר להכין גם עם מקצפת (מרנג) והוא נקרא אז "קרן מרנג".

צורת הקרן מעוצבת על ידי גלגול רצועות מאפה חופפות סביב תבנית חרוטית, שיכולה להיות מתכת או סיליקון או עשויה מנייר אפייה, שיכול להכיל רקיק קפוא בפנים, כדי לעצב אותו.

לאחר האפייה מוסיפים מעט ריבה או פירות וממלאים את העוגיוה בקצפת. ניתן גם להרטיב את העוגיוה ולפזר עליהן סוכר לפני האפייה לגימור פריך ומתוק.<ref></ref>

== שמות נוספים ==
קרני קצפת ידועות כ-cannoncini באיטליה, כ-canoncitos בארגנטינה ובאורוגוואי וכ-kornedákia (ביוונית: κορνεδάκια) ביוון.

== באוסטריה ==
Schillerlocken או Schaumrollen הם מוצרי קונדיטוריה אוסטרית מקורית. הם למעשה זהים לקרן קצפת במדינות אחרות ומורכבים כאמור מקונוס או צינור של בצק עלים במילוי קצפת או מרנג. רוחבם כ-7.6 ס"מ. הם נעשים על ידי עטיפה של רצועות מאפה דקות סביב צינור מתכת בצורת חרוט. לאחר האפייה ממלאים אותם ב"קצף", שהוא לרוב קצפת או מרנג ממותקת. את צינורות המאפה מגלגלים לרוב בסוכר גס או באבקת סוכר לפני האפייה, ליתר מתיקות ומרקם פריך.

== היסטוריה ==
קרן הקצפת הובאה לאמריקה הצפונית על ידי מנונים מהאימפריה האוסטרו-הונגרית.<ref></ref> הוא היה פופולרי גם בקרב מהגרים מאזור הדנובה (כגון השוואבים של הדנובה).<ref></ref> ניתן להכין את ה-Schaumrollen או Schillerlocken באורך של עד חמישה סנטימטרים והם מוגשים כפינוק בחגים גדולים כמו חג המולד, כמו כן גם בחתונות ובחגיגות.<ref></ref> באוסטריה צורכים אותם לאורך כל השנה כפינוק או חטיף אחר הצהריים, לצד כוס קפה.

== לקריאה נוספת ==
* קינוח טורפדו 

== קישורים חיצוניים ==

 (בספרדית)
* [http://www.amazon.es/Set-moldes-para-cuernos-crema/dp/B00GNXXC0I תבניות קרן קצפת]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קינוחים ממולאים
קטגוריה:מאפים
קטגוריה:מאפי בצק עלים
קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:המטבח האוסטרי: קינוחים
Nobody Told Me

"Nobody Told Me" (בעברית: "אף אחד לא אמר לי") הוא שיר של הזמר ג'ון לנון. הבי-סייד שלו כולל את "O' Sanity" של יוקו אונו. שניהם נמצאים באלבום Milk and Honey. קליפ הפרומו לסינגל הורכב מקטעים מקליפים אחרים של לנון, כמו רוב הקליפים של לנון לאחר מותו.<ref name=":0"></ref>

== כתיבה ==
המילים מתייחסות לאליל הצהוב בשירו של ג'יי מילטון הייז "The Green Eye of the Yellow God". הבית הראשון של השיר אומר: "יש אליל צהוב בעל עין אחת מצפון לקטמנדו".<ref></ref>

שורה נוספת בשיר היא "יש עב"מים מעל ניו יורק ואני לא מופתע יותר מדי".<ref>Lennon, John; Ono, Yoko. Milk and Honey. 2001 Digitally Remastered Edition. CD booklet liner notes (song lyrics). EMI.</ref> בהערות לאלבומו משנת 1974, Walls and Bridges, כתב לנון: "ב-23 באוגוסט 1974 בשעה 9 ראיתי עב"מ". מיי פאנג, חברתו של ג'ון באותה תקופה, תיארה את האירוע בספרה "Loving John", כאשר שניהם ראו "עצם בצורת צלוחית מוקף באורות לבנים מהבהבים המחליקים בשמיים".<ref>Pang, May; Edwards, Henry (1983). Loving John. New York: Warner Books. pp. 247–248.</ref>

השורות "אף אחד לא אמר לי שיהיו ימים כאלה / אכן ימים מוזרים / הכי מוזר, אמא" מנוגדות לפתגם הישן "אמא שלי אמרה לי שיהיו ימים כאלה" (כמו בשיר "Mama Said" של השירלים).

יוקו אונו כינתה את השיר "סוג של שיר כיפי". היא אמרה ל-Uncut ב-1998: "אני חושבת שבמיוחד באותה תקופה הוא הרגיש ששוב, העולם איבד את המסלול שלו, את הכיוון שלו. אני באמת חושבת שזה קשור, לא בלבול אלא להתחיל ללמוד שהחיים תמיד יהיו תעלומה".

== הקלטה ==
השיר הוקלט אך לא הושלם זמן קצר לפני מותו בשנת 1980, אלא הושלם מאוחר יותר על ידי אלמנתו של לנון, יוקו אונו, בשנת 1983<ref></ref> ושוחרר כסינגל הראשון מתוך אלבומם של לנון ואונו Milk and Honey בשנת 1984. השיר יצא מחדש בבריטניה בשנת 1990 עם השיר "I'm Stepping Out" בבי-סייד.<ref></ref> השיר נכתב במקור עבור רינגו סטאר כדי לכלול אותו באלבומו משנת 1981, Stop and Smell the Roses, אך עקב מותו של לנון, סטאר החליט לא להקליט אותו.<ref name=":0" />

קליפ פרומו לשיר "Nobody Told Me" נערך בשנת 2003 עבור ה-DVD Lennon Legend: The Very Best of John Lennon, בהשתתפות לנון ואונו בקטעי ארכיון מתחילת שנות ה-70. רוב תוכן הקליפ נערך מצילומים חדשים שהועברו וצילומים מסרטם של לנון ואונו משנת 1972, Imagine. בקליפ מופיעים גם פיל ספקטור, ג'ורג' האריסון, דיק קאבט, פרד אסטר, אנדי וורהול ומיילס דייוויס.

== קבלה ==
קאש בוקס אמר כי "הכלאה מלודית בין '(Just Like) Starting Over' ל-'Instant Karma!', השיר מתחיל ב-'אחת-שתיים-שלוש-ארבע' לבבי ונפתח בשיר הלל מעורר השראה, סנטימנטלי ובלתי נשכח לעולם, למין האנושי ולתודעה של לנון עצמו".<ref></ref>

== משתתפים ==
* ג'ון לנון - שירה, גיטרת קצב
* ארל סליק, יו מקראקן - גיטרה מובילה
* טוני לוין - גיטרה בס
* ג'ורג' סמול - קלידים
* אנדי ניומארק - תופים
* ארתור ג'נקינס - כלי הקשה

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1984
קטגוריה:סינגלים מ-1984
קטגוריה:שירי ג'ון לנון
קטגוריה:שירים שהתפרסמו לאחר מות מבצעיהם
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על חיים מחוץ לכדור הארץ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פולידור רקורדס
רודולף דסלר

רודולף "רודי" דסלר (26 במרץ 1898 - 27 באוקטובר 1974) היה מייסד חברת הביגוד פומה ואחיו הבוגר של אדולף "אדי" דסלר. בעקבות עליית הנאצים לשלטון הצטרפו שני האחים למפלגה.

האחים דסלר היו שותפים בחברת נעליים שהקים אדולף "חברת האחים דסלר". עם זאת, לאחר שהתפתח ביניהם סכסוך בעקבות מלחמת העולם השנייה, האחים פנו לדרכים נפרדות והקימו את החברות הנפרדות שלהם ב-1948<ref></ref>.

== ביוגרפיה ==
נולד בעיר הפרנקונית הרצוגנאורך לכריסטוף, פועל במפעל נעליים ופאולין, מנהלת מכבסה. לאחר מלחמת העולם הראשונה החל רודולף לייצר סוליות לנעליים. במקביל אליו, החל אחיו הצעיר של רודולף, אדולף, לייצר נעלי ספורט במטבח של אמם של השניים ובהמשך הקים עסק בשם "מפעל הנעליים של האחים דסלר" (בגרמנית: Gebrüder Dassler Schuhfabrik), אליו הצטרף רודולף ב-1924. ספורטאים רבים נעלו את נעלי החברה במהלך אולימפיאדת אמסטרדם, דבר שפרסם את החברה. הספורטאי ג'סי אוונס נעל את נעלי החברה במהלך ריצה באולימפיאדת ברלין, אולימפיאדה שבה זכה בארבע מדליות זהב, למגינת לבו של היטלר.

עם עלייתו לשלטון של אדולף היטלר בשנות ה-30, שני האחים דסלר הצטרפו למפלגה הנאצית, כאשר רודולף היה נחשב לתומך נלהב יותר בעקרונות המפלגה<ref></ref>.

במהלך מלחמת העולם השנייה נוצר קרע בין האחים: ב-1943 נכנסו אדולף ואשתו למקלט במהלך הפצצה של בעלות הברית, מקלט שאליו נכנסו, קודם לכן, רודולף ומשפחתו. אדולף אמר "הממזרים המטונפים חזרו", בהתייחסו, ככל הנראה, למטוסיהן של בעלות הברית, אלא שרודולף היה משוכנע כי אדולף מתייחס אליו ואל משפחתו. לאחר שרודולף נפל בשבי הצבא האמריקני, ונחשד כאיש אס אס, החריפה היריבות בין שני האחים, משום שרודולף סבר כי החשד בו נבע ממידע שהדליף אחיו. בתקופת שביו של רודולף, אדולף המשיך בפיתוח החברה, וקידם מכירת מגפיים לוורמאכט. בשנת 1948 הריב בין השניים הגיע לנתק מוחלט. רודולף ניתק את השותפות והקים את חברת פומה, ואדי שינה את שמה של חברת הנעליים ל-"אדידס" על שם עצמו (Adi Dassler).

רודולף דסלר נפטר ב-27 באוקטובר 1974 מסרטן ריאות בגיל 76<ref></ref>.

תחת הנהלתו, פומה נשארה חברה מקומית וקטנה. רק בהנהלת בנו, ארמין דסלר , היא הפכה לחברה המוכרת שהיא כיום<ref></ref> <ref></ref>.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ממציאים גרמנים
קטגוריה:נאצים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1974
מוריץ היינריך רומברג

הַינְרִיךְ מוֹרִיץ רוֹמְבֶּרְג (בגרמנית: Moritz Heinrich Romberg; ) היה רופא ונוירולוג יהודי גרמני שפרסם ספר לימוד קלאסי רב-כרכים בין 1840 ל-1846. נחשב לחלוץ הנוירולוגיה, הוא היה הראשון שתיאר את מבחן רומברג, סימן רפואי לפגיעה בפרופריוספציה בחולה.

רומברג נולד במיינינגן, עיירה בתורינגיה בגרמניה. רומברג התמודד עם קשיים מוקדמים עם מותו של אביו, סוחר יהודי. בעקבות הטרגדיה הזו, עברה אמו עם רומברג ואחותו הצעירה לברלין. בברלין בילה רומברג את שארית חייו, ובסופו של דבר תרם תרומה משמעותית בתחום הנוירולוגיה.

רומברג למד רפואה בברלין, שם קיבל את הדוקטורט שלו ב-1817 עם תזה על רככת. לאחר מכן שהה בווינה למטרות לימודים. לאחר מכן חי ועבד רומברג בברלין-מיטה במשך שנים רבות, כולל כרופא לעניים מ-1820 עד 1845. בשנת 1830 סיים את ההביליטציה שלו בפתולוגיה. הוא היה ראש הפוליקליניקה הרפואית בברלין-שאריטה ונחשב למייסד שותף של "האסכולה הנוירולוגית הגרמנית" ומייסד הנוירולוגיה הקלינית כדיסציפלינה מדעית.

הוא תיאר את מה שמכונה כיום מבחן רומברג בתיאור המקורי שלו על (מחלה הנגרמת על ידי עגבת הפוגעת בחלק האחורי של עמוד השדרה). הוא סיפר על תסמינים מוקדמים כ:

את מבחן רומברג הוא תיאר כ:. רומברג לא הבחין בכך בשיתוקים אחרים.

חוסר היציבות בעיניים עצומות (אטקסיה חושית), מתייחס לאובדן תחושת המיקום ברגליים ובכפות הרגליים שבדרך כלל מפצה עליהן המטופל המשתמש בראייה כדי לספק מידע זה. אבל כשהעיניים עצומות או בחושך, אובדן תחושת המיקום גורם לחוסר יציבות ולעיתים לנפילה, כפי שתיאר רומברג.

רומברג גם תיאר את תסמונת פארי-רומברג יחד עם המדען הבריטי .

הוא היה אחד ממספר מספר בודד של נוירולוגים חדשניים באירופה שבתקופה 1820–1850 הכניסו לשימוש תצפית קלינית והיסק למה שהיה אז דיסציפלינה בסיסית. מיוחס לו כי היה "הנוירולוג הקליני הראשון".

אחיינו של רומברג, , היה רופא שנודע בתיאור ארגמנת על שם שונליין-הנוך.

==קישורים חיצוניים==

<div style="direction: ltr;">
* [https://www.jewishencyclopedia.com/articles/12815-romberg-moritz-heinrich ROMBERG, MORITZ HEINRICH:] in the Jewish Encyclopedia
</div>

==ביאורים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נוירולוגים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:רופאים מהמאה ה-19
קטגוריה:רופאים יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1795
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1873
קארל גנדרסון

קארל גנדרסון (באנגלית: Carl Gunderson; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הדרומית ה-11 בשנים 1925–1927. לפני כן, החל מ-1921, הוא כיהן כסגן מושל המדינה ה-13.
==ראשית חייו==
קארל גנדרסון נולד בבקתת עץ במחוז קליי שבטריטוריית דקוטה, ליד העיר ורמיליון. כבחור צעיר הוא הקים בית על חלקת קרקע שאותה הוא החזיק כל ימי חייו, ועד יומו האחרון הוא זיהה עצמו כחוואי. הוא למד באוניברסיטת דקוטה הדרומית ובאוניברסיטת קורנל, ונכנס לעסקי מסחר בוורמיליון. גנדרסון נשא לאישה את גרטרוד ברטלסון, ולשניים נולדו ארבעה ילדים.
==קריירה פוליטית==
גנדרסון נבחר חמש פעמים לסנאט של דקוטה הדרומית, וכיהן בו בשנים 1893–1894, בשנים 1897–1902 ובשנים 1917–1918. במושב הסנאט של 1899 הוא שימש כנשיאו הזמני. בשנים 1921–1925 הוא כיהן כסגן מושל המדינה תחת המושל ויליאם מקמסטר.

ב-1924, כאשר מקמסטר ביקש שלא להיבחר לכהונה נוספת, התמודד גנדרסון בהצלחה ונבחר כמושל דקוטה הדרומית לאחר שהביס את מועמד המפלגה הדמוקרטית ויליאם בולו. עם זאת, ב-1926 הוא נוצח על ידי בולו בהפרש קטן, דומה לזה שבו הוא ניצח אותו שנתיים קודם לכן. ב-1930 הוא התמודד שוב על משרת המושל. בבחירות המקדימות של הרפובליקנים של אותה שנה אף אחד מהמועמדים לא זכה ב-35 אחוזים מהקולות, ועל פי חוקי המדינה, מועמד המפלגה היה אמור להיבחר על ידי הוועידה המדינתית של המפלגה. אף על פי שהגיע שני בבחירות המקדימות, ההצבעה לטובתו של גנדרסון בוועידה הייתה נמוכה יחסית. התמיכה בו קרסה עד מהרה, ושמו יצא מרשימת המועמדים לאחר כמה סבבי הצבעה. ב-1932 ניסה גנדרסון שוב להיבחר כמועמד המפלגה מול המושל המכהן וורן גרין, אך הובס בהפרש גדול.

==מותו==
קארל גרדרסון נפטר בביתו שבמיטשל, דקוטה הדרומית ב-26 בפברואר 1933. הוא נטמן בבית הקברות בלאף ויו שבוורמיליון.
==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* [https://archive.org/details/biographicaldire0004unse/page/1452/mode/2up Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4], Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1453.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nga.org/governor/carl-gunderson/ קארל גנדרסון] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/gunderson.html#381.74.84 קארל גנדרסון] באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:סגני מושלי דקוטה הדרומית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של דקוטה הדרומית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא נורווגי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קורנל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1864
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1933
דורי טפר

דורי טפר (נולד ב-5 במרץ 1973) הוא שחקן, מדבב ועורך ישראלי.

== ביוגרפיה ==
טפר בוגר הסטודיו למשחק ניסן נתיב בשנת 1998.<ref></ref> בשנים 1998–2001 הנחה בערוץ הילדים.

בשנת 1998 הוא שיחק בסדרה "עולמו המופלא של אוגוסטוס אגדתי" שכתבה שרון קנטור וביים נתן גור לוי. באותה שנה השתתף בסדרה המופע של גורו וגוגול. ושיחק בסדרת הטלוויזיה המצליחה טירונות, אברמל'ה מלמד, חייל ממשפחה חרדית שניתקה איתו קשר על רקע גיוסו לצבא.

בשנים 1999–2000, הוא שיחק את טומי במחזמר "בילבי".

ב-1999 הוא שיחקה בסרט הילדים "הכבש השישה עשר" על פי שיריו של יהונתן גפן לצד כוכבי ערוץ הילדים. באותה שנה השתתף כשחקן ומחבר מוזיקה מקורית לפסנתר בהצגה "ואז התחבקנו" שזכתה במקום הראשון בפסטיבל עכו.

ב-2000 הוא שיחק כוכבי ערוץ הילדים שוב בסרט הילדים "כובע קסמים" על פי שירי משוררים קלאסיים.

בשנת 2001 שיחק בסרט הילדים "ורק אני לא" המבוסס על שירי יהודה אטלס לצד כוכבי ערוץ הילדים. אותה שנה שיחק בתיאטרון חיפה בהצגה אירמה לה דוס

ב-2005 הוא גם השתתף בספיישל הפרידה "לעודד באהבה" בערוץ הילדים.

בנוסף לקריירת המשחק שלו, טפר דיבב בסדרות ובסרטים כמו החיים על פי דאג ו-"החיים על פי דאג - הסרט".

מ-2005 שימש כעורך טלוויזיה, כאשר ערך בין היתר את זומזום,רמזור, עניין של זמן, כדברא וסקיי.

ב-2020 היה מועמד לפרס אופיר לעריכה הטובה ביותר על "שאיפה לחיים" וב-2021 שימש כעורך ראשי בתוכנית הטלוויזיה שוסטר ושוסטר.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:מנחי ערוץ הילדים
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
בוטרלטר

בוטרלטר הולנדיים ב[[איווה]]
בוטרלטר או בתרגום אות הולנדית (בהולנדית:banketstaaf, banketletter, boterletter ו- letterbanket) היא סוג של מאפה. 

== מאפיינים ==
המאפה מוכן בדרך כלל באמצעות תערובת קמח, ביצים וחמאה או בצק עלים כבסיס וממולא בממרח שקדים (או פרסיפן), מאובקים בסוכר ומעוצבים בצורת "S" או אות אחרת. מרציפן, משחת שקדים שהוכנה עם קמח שקדים ודבש או סוכר, משמשת לעתים כמלית. לבוטרלטר מרקם נקבובי או אוורירי ומתקלף. 

המאפה עוצב במקור "לראשי התיבות של שם המשפחה". כיום, הצורה הנפוצה ביותר של המאכל בארצות הברית היא האות "S". בוטרלטר מוגש כפינוק במהלך דצמבר, ובמיוחד בסינטרקלאס ב-5 בדצמבר בהולנד, כמו כן במהלך כמה פסטיבלים בארצות הברית.

== אטימולוגיה ==
שם המאפה הוא גרסה מקוצרת של המילה ההולנדית banketletter. המאפה עשוי להיקרא על ידי הולנדים גם banketstaven, boterletter ו-letterbanket. 

== היסטוריה ==

=== הולנד ===
בהולנד נוהגים לאכול בוטרלטר בסינטרקלאס ב-5 בדצמבר, שם הם מעוצבים בראשי התיבות של בני המשפחה. 

=== ארצות הברית ===

==== איווה ====
בוטרלטר הוכנס לארצות הברית על ידי מהגרים הולנדים, ומקורו בפלה, איווה אשר נוסדה ב-1845 על ידי "פליטים דתיים הולנדים". מאפי הבוטרלטר הם פינוק נפוץ ב"פסטיבל הצבעונים" השנתי בפלה, איווה, ומכינים אותם התושבים המקומיים שמוכרים אותם בשווקים, בתחנות דלק ובכנסיות מקומיות שונות. הם נמכרים כל השנה במאפיות הולנדיות.

==== מישיגן ====
בוטרלטר שהוכן עם שוקולד נאכל באופן מסורתי כחלק מהפעילויות במהלך "פסטיבל החורף ההולנדי" בהולנד, מישיגן .

== לקריאה נוספת ==

* המטבח ההולנדי
* רשימת מנות שקדים
* רשימת מאפים
* בנקט (מאפה) 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עוגיות
קטגוריה:המטבח ההולנדי
קטגוריה:מאפים
גיום מלוריס

גִיוֹם מִלוֹרִיס (בצרפתית: Guillaume de Lorris; ) היה משורר צרפתי.

==חייו ועבודתו==
גיום, שלא ידוע דבר על חייו, נולד כנראה ב בצפון-מרכז צרפת של ימינו ונחשב למחבר של החלק הראשון של היצירה המכונה רומן הוורד (בצרפתית: Le Roman de la Rose) המכילה 4,068 חרוזים, שאותה החל לכתוב בסביבות 1230 עבור הקהל של חצר המלכות בעיקר. משערים שמיתה חטופה הפסיקה את עבודתו, ואת הרומן סיים בסביבות 1280.

ההישג המיוחד של גיום היה לשלב במיומנות שלושה מרכיבים שהיו נוכחים אך לא נפוצים מאוד בספרות של אותה תקופה: צורת הנרטיב בגוף ראשון, השימוש בדמויות אלגוריות כגיבורות הסיפור, וייצוג של עלילת רומן שלם. בצורה פיזית של דוח חלום. שליטתו של גיום מתבטאת גם בתיאור הרגיש והחי של הפסיכולוגיה של ההתאהבות.

נראה שגיום היה גם ממציא הדמות האלגורית של "סכנה" (Danger, מלטינית תיכונה domniarium "שלטון, תביעה לשלטון"). המפלצת הזו, המגלמת את כל מה שמקשה על האוהבים, במיוחד על הגבר המאוהב, להגשים את תשקותיהם, הייתה לאחר מכן דמות רווחת ביותר בספרות הצרפתית, בעיקר בשירה, במשך למעלה מ-200 שנה.

רומן הוורד, המתאר חיפוש של מאהב אחר הוורד כסמל האהובה, זכה להצלחה רבה לאחר שהמשיך והסתיים על ידי ז'אן דה מאן והשפיע רבות על הספרות הצרפתית עד המאה ה-16.

==קישורים חיצוניים==

* 

<div style="direction: ltr;">
* [https://archive.org/search?query=((subject%3A%22Lorris%2C%20Guillaume%20de%22%20OR%20subject%3A%22Lorris%2C%20Guillaume%20d.%22%20OR%20subject%3A%22Lorris%2C%20G.%20d.%22%20OR%20subject%3A%22Guillaume%20de%20Lorris%22%20OR%20subject%3A%22Guillaume%20d.%20Lorris%22%20OR%20subject%3A%22G.%20d.%20Lorris%22%20OR%20subject%3A%22Lorris%2C%20Guillaume%22%20OR%20subject%3A%22Guillaume%20Lorris%22%20OR%20creator%3A%22Guillaume%20de%20Lorris%22%20OR%20creator%3A%22Guillaume%20d.%20Lorris%22%20OR%20creator%3A%22G.%20d.%20Lorris%22%20OR%20creator%3A%22G.%20de%20Lorris%22%20OR%20creator%3A%22Lorris%2C%20Guillaume%20de%22%20OR%20creator%3A%22Lorris%2C%20Guillaume%20d.%22%20OR%20creator%3A%22Lorris%2C%20G.%20d.%22%20OR%20creator%3A%22Lorris%2C%20G.%20de%22%20OR%20creator%3A%22Guillaume%20Lorris%22%20OR%20creator%3A%22Lorris%2C%20Guillaume%22%20OR%20title%3A%22Guillaume%20de%20Lorris%22%20OR%20title%3A%22Guillaume%20d.%20Lorris%22%20OR%20title%3A%22G.%20d.%20Lorris%22%20OR%20title%3A%22Guillaume%20Lorris%22%20OR%20description%3A%22Guillaume%20de%20Lorris%22%20OR%20description%3A%22Guillaume%20d.%20Lorris%22%20OR%20description%3A%22G.%20d.%20Lorris%22%20OR%20description%3A%22Lorris%2C%20Guillaume%20de%22%20OR%20description%3A%22Lorris%2C%20Guillaume%20d.%22%20OR%20description%3A%22Guillaume%20Lorris%22%20OR%20description%3A%22Lorris%2C%20Guillaume%22)%20OR%20(%221200-1238%22%20AND%20Lorris))%20AND%20(-mediatype:software%29 Works by or about Guillaume de Lorris] at Internet Archive
</div>

קטגוריה:ספרות ימי הביניים
רקפת (שיר של רוחמה רז)

"רקפת" הוא שיר עברי שכתבה תלמה אליגון-רוז והלחין ועיבד מוני אמריליו בביצוע רוחמה רז.

== רקע ==
מוני אמריליו הוא הבולט שבמלחיני שירי פסטיבל הזמר והפזמון, אחד המפעלים החשובים בתולדות הזמר העברי. במשך כמעט שני עשורים התחרו שיריו של המלחין בפסטיבלים. הוא השתתף בעשרה פסטיבלים בין השנים 1961 ו-1977, יותר מכל מלחין אחר. עם אחד עשר שירים מתחרים אמריליו הוא המלחין היחיד לו מספר דו ספרתי של שירים. כמו כן הוא המלחין שזכה יותר מכל מלחין אחר באחד משלושת המקומות הראשונים. בסך הכל זכו חמישה משיריו באחד משלושת המקומות הראשונים: אחד במקום השלישי ("רכבת העמק"), שלושה בשלוש שנים עוקבות במקום השני: ("עץ האלון", "רבי עקיבא" ו"ומתוק האור בעיניים") ופעם אחת, עם שירו האחד עשר והאחרון שהתחרה בפסטיבלים, "רקפת" למילים של תלמה אליגון בביצוע רוחמה רז זכה במקום הראשון.

== במצעדים ==
בעקבות זכייתו במקום הראשון בפסטיבל נכנס השיר בשנת 1977 למצעד הפזמונים בקול ישראל, והגיע גם כאן למקום הראשון.

במצעד הפעמונים השנתי תשל"ד הגיע השיר למקום השביעי, בשנת שבעים ושבע.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1977
קטגוריה:סינגלים מ-1977
קטגוריה:שירי רוחמה רז
קטגוריה:שירי פסטיבל הזמר והפזמון 1977
קטגוריה:שירים שזכו בפסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי תלמה אליגון-רוז
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מוני אמריליו
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בישראל
קטגוריה:שירים על פרחים
גביע לה מאט

גביע לה מאט (בשוודית: Le Mat-pokalen) הוא הגביע המוענק לאלופת ליגת ההוקי קרח SHL.

הגביע הוענק מאז עונת 1926 והחל מעונת 1975–1976 - הוא הוענק לקבוצה המנצחת בפלייאוף ליגת ההוקי השוודית.

לה מאט הוא הגביע העתיק ביותר עליו מתחרים ספורטאים מקצועיים בשוודיה.

הגביע נתרם על ידי האב המייסד של ההוקי קרח בשוודיה, ראול לה מאט, ומטרו גולדווין מאייר בשנת 1926.

מאז, גביע הכסף עבר שינוי וכעת הוא כולל מכסה עם שני מקלות הוקי קרח מוצלבים ובסיס עץ אלון.

גובה הכוס 52 ס"מ ומשקלו 3.34 ק"ג.
==הערות שוליים==

קטגוריה:פרסי ספורט
קטגוריה:הוקי קרח
משאלה אירית

משאלה אירית (באנגלית: Irish Wish) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת פנטזיה רומנטית משנת 2024 בבימויו של ג'אנין דמיאן, עם לינדזי לוהן, אדוארד ספלירס ואלכסנדר ולאהוס בתפקידים הראשיים.

הסרט הוקרן לראשונה בשירות הסטרימינג נטפליקס ב-15 במרץ 2024 וזכה לצפיות רבות.

העלילה מתרחשת ברובה באירלנד שבה בריג'יד הקדושה מסוגלת למלא משאלות. כאן היא ממלאת משאלה של צעירה להינשא לאהוב ליבה אך כשהמשאלה מתמלאת מסתבר שהיא מובילה לתוצאות בלתי צפויות.

==תקציר העלילה==
מאדי קלי (לינדזי לוהן) היא עורכת ספרים מוצלחת. לאחרונה ערכה את ספרו של פול קנדי (אלכסנדר) שהפך לרב מכר. בטקס ההשקה היא נפגשת עם פול ומציגה לפניו את חברותיה הת'ר (איישה קארי) ואמה (אליזבת טן). היא מאוהבת בפול ומחכה שיציע לה נישואים. פול מזמין אותה לשיחה אך במקום הצעת נישואין הוא מציע לה לערוך את ספרו הבא לאכזבתה של מאדי ואימה רוזמרי (ג'יין סימור) העובדת כמורה בדה מוין.

כעבור זמן מתאהב פול דווקא באמה והם מחליטים להתחתן. מאדי מקבלת הזמנה לחתונה באירלנד ובנמל התעופה באירלנד היא נתקלת בג'יימס תומאס (אדוארד ספלירס) ורבה אתו על מזוודה שמסתבר אחר כך שהיא שלו. היא מגיעה לבסוף לבית משפחתו של פול שהוא וילה ענקים מוקפת בגנים.

כולם מתכוננים לחתונת פול ואמה בה תהיה מאדי לצערה שושבינה. ג'יימס שהוא צלם טבע מגיע במקרה לאותו כפר לאירוע גז כבשים וכשהאירוע מתבטל הוא מסכים לשמש כצלם בחתונה. פול יוצא לשיט עם הת'ר ואמה באגם ומאדי מתיישבת על סלע ולעיניה מתגלה בריג'יד הקדושה. היא מבקשת ממנה משאלה - להינשא לפול.

למחרת היא קמה לעולם שבו המשאלה התמלאה. היא חובטת בפול מאחר שישן במיטתה ועדיין לא תופסת שהיא נמצאת בעולם אחר - משאלתה התמלאה. היא נוסעת עם ג'יימס לצילומי בצוקי מוהר ובדרך חזרה יורד גשם ועץ חוסם את הכביש. הה נכנסים לפאב, שותים, רוקדים ומתאהבים.

בחזרה היא מבחינה בקשר ההדוק בין פול לאמה ומבינה שאינה רוצה להתחתן איתו. לטקס החתונה המפואר היא נכנסת בשמלה פשוטה ומודיעה להפתעתו ולהפתעת האורחים שאינה רוצה להתחתן איתו. היא רצה לאגם ומבקשת מבריג'יד הקדושה שתבטל את המשאלה שלה. הכל מתהפך - פול ואמה נישאים. מאדי מודיעה לפול כי אם ברצונו להמשיך פעולה עליו לציין את שמה בספר הבא וכשהוא מסרב היא עוזבת אותו, נפגשת עם ג'יימס ומגלה לו כי ברצונה לחיות איתו.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
|-
|לינדזי לוהן
|מאדי קלי
|-
|אדוארד ספלירס
|ג'יימס תומאס
|-
|אלכסנדר ולאהוס
|פול קנדי
|-
|איישה קארי
|הת'ר
|-
|אליזבת טן
|אמה טיילור
|-
|ג'יין סימור
|רוזמרי קלי
|-
|דון ברדפילד
|בריג'יד הקדושה
|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=_gKXowSyfjM קדימון למשאלה אירית], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=sIL9Zq6ZvqE הסצנה הסופית של משאלה אירית], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים על חתונות
קטגוריה:סרטים רומנטיים על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2024
העיר (שיר)

הוזום (2004)
העיר (בגרמנית: Die Stadt) הוא שיר שכתב תאודור שטורם ומוקדש לעיר הולדתו הוזום (Husum) לחוף הים הצפוני. שטורם כתב את השיר ב-1852, כאשר רישיון עריכת הדין שלו נשלל בגלל שפעל נגד הדנים למרות הסכם השלום. ניתן לשייך את השיר לאסכולת הריאליזם.
גלויה ב[[צבעי מים מאת הצייר בן הוזום יאן האמקנס (Jan Hamkens) עם שירו של תאודור שטורם (בסביבות 1900)]]
לשיר שלושה בתים בני חמש שורות כל אחד עם חריזה מצטלבת חובקת כפולה. בהתחלה שטורם מתאר את העיר כמשמימה, אפורה ומונוטונית, אבל בסוף הוא מצביע על זיכרונות הילדות היפים שיש לו מהעיר הזו. הטקסט הופך בכך לשירת אהבה המופנית לעיר הוזום, שיר הנצמד לאמת בלי להתרחק מהאהבה.

== טקסט ==
{| cellpadding="5" align="center"
|-
! תרגום חפשי לעברית !! גרמנית
|-
| <poem>
לחוף אפור, חוף ים אפור
אי-אז נוסדה העיר;
ערפל כבד על הגגות,
וים גועש דרך דממות
ללא הפסק על עיר.

במאי כל עוף לא יחלוף
ויער לא ירשרש;
אווז נודד בצרחת קרב
יחלוף, יחלוף בליל הסתיו,
רק דשא יאווש.

אך כל לבי קשור אליך,
עיר אפורה על ים;
אזכור לך קסם נעורייך
נח בחיוך עליך, עליך,
עיר אפורה על ים.

</poem>
| dir="ltr" | <poem>Am grauen Strand, am grauen Meer
Und seitab liegt die Stadt;
Der Nebel drückt die Dächer schwer,
Und durch die Stille braust das Meer
Eintönig um die Stadt.

Es rauscht kein Wald, es schlägt im Mai
Kein Vogel ohn' Unterlass;
Die Wandergans mit hartem Schrei
Nur fliegt in Herbstesnacht vorbei,
Am Strande weht das Gras.

Doch hängt mein ganzes Herz an dir,
Du graue Stadt am Meer;
Der Jugend Zauber für und für
Ruht lächelnd doch auf dir, auf dir,
Du graue Stadt am Meer.

</poem>

|}

==פרסום והערכה==

מלבד המשרת רופרכט, העיר הוא כנראה שירו הידוע ביותר של שטורם.

== קישורים חיצוניים ==

* השיר "העיר" ב[https://www.staff.uni-mainz.de/pommeren/Gedichte/Storm/stadt.htm אוסף שירי שטורם]

קטגוריה:פואמות
קטגוריה:ספרות גרמנית
קטגוריה:חיבורים
קטגוריה:שירה גרמנית
מור סרוסי

מור סרוסי (נולדה ב־1994) היא שחקנית ישראלית. התפרסמה בעקבות תפקידה בסדרת הנוער "בת השוטר".

== ראשית חייה==
מור סרוסי נולדה באור יהודה, ולה אח ואחות גדולים ממנה. בהמשך עברה המשפחה להתגורר בקריית אונו<ref name=":0"></ref>. משפחתה מסורתית ושומרת חגים, וסרוסי אף למדה בבית ספר יסודי ממלכתי דתי, כי הוריה חשבו שהחינוך שם טוב יותר. אביה נפטר כאשר הייתה בתיכון, ממחלת הסרטן. בשירותה הצבאי, שירתה בתחילה כקצינת ת"ש, ולאחר מכן כמפקדת בקורס קצינים של חיל האוויר בבה"ד 1. שירתה שנה בקבע<ref name=":0" />.
==קריירה==
בשנת 2017 פרצה בתפקידה הראשון לטלוויזיה בסדרה כדברא, בה גילמה את עמית, חברתן של ליבי ולילה. היא שיחקה בסדרה עד לסיומה בשנת 2019.

בשנת 2020 התחילה לשחק בסדרה בת השוטר בה היא מגלמת את חני, הבת של הרב רבינוביץ, ואחותה של דבורי. סרוסי שיחקה בשלושת עונותיה של הסדרה שיצאו עד כה.

בשנת 2021 החלה לשחק בסדרה בעלת החלומות, בה היא מגלמת את שירלי ברוך, אחותו התאומה של ליאור. 

לאחר תפקידה בכדברא, החלה סרוסי ללמוד תואר אקדמי במשפטים וממשל באוניברסיטת רייכמן, וסיימה שנה א' כמצטיינת דיקן, אך בחרה לעזוב את לימודי התואר כדי ללמוד משחק בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין, לאחר סיום שנה א', הודחה מהסטודיו בטענה שהיא טלוויזיונית מידי ואינה מתאימה לבמה. במקביל לקריירת המשחק, סרוסי גם מעבירה קורסי משחק לנוער, יחד עם שותפתה לסדרה כדברא, אור גרוס. בנוסף, סרוסי מתחזקת חשבונות אינסטגרם וטיקטוק עם עשרות אלפי עוקבים ומתפרנסת גם משיתופי פעולה מסחריים שם<ref name=":0" />.
==פילמוגרפיה==
===טלוויזיה===
{| class="wikitable"
! colspan="3" |תוכניות טלוויזיה
|-
!שנה
!שם התוכנית
!תפקיד
|-
|2017–2019
|כדברא
|עמית
|-
|2020–הווה
|בת השוטר
|חני
|-
|2021–הווה
|בעלת החלומות
|שירלי
|-
|}

==חיים אישיים==
סרוסי רווקה כיום, לאחר שנפרדה בזמן לימודיה אצל יורם לווינשטיין, מבן זוג איתו הייתה בקשר במשך חמש שנים, לצורך התמקדות בלימודי המשחק התובעניים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
בית הכנסת זניומה

בית הכנסת זניומה (בבלארוסית: Занёманская сынагога; בפולנית: Synagoga drewniana w Grodnie) היה בית כנסת עממי מעץ ששכן בעיר גרודנו בבלארוס. בית הכנסת נבנה בשנת 1750 תחת ממשל חבר העמים הפולני-ליטאי. הוא ניזוק בשריפה ב-1899 ולאחר מכן נבנה מחדש. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא הושמד על ידי צבא גרמניה הנאצית.<ref>[https://www.billfarran.com/hrodna.htm Hrodna, Belarus - Original Linocut]</ref><ref>[https://cja.huji.ac.il/wpc/browser.php?mode=set&id=22227 Wooden Synagogue in Grodno, Belarus]</ref>
== תיאור ==
אורכו של בית הכנסת היה 28.5 מטר, רוחבו 19 מטר וגובהו 12.5 מטר. עזרת הנשים הייתה בחלקה הצפוני והדרומי של קומת הקרקע.

הקירות עוטרו בפסוקים מהמקרא ובתפילות. בחזית בית הכנסת היו גומחות פינותיות ששימשו לעיתים קרובות בבתי כנסת באמצע המאה ה-18.

בתקופה שבין שתי מלחמות העולם (1918–1939) פרופסור אוסקר סוסנובסקי מהמחלקה לארכיטקטורה של הפוליטכניקה של ורשה, והצלם והיסטוריון האמנות שמעון זייצ'יק, הנחו את האדריכלים ליצור תיעוד נרחב של בתי הכנסת מעץ. הם יצרו רישומים אדריכליים, ציורי העתק ותצלומים. חלק גדול מהפרויקט הזה נהרס במהלך מלחמת העולם השנייה אך כמות ניכרת שרדה.

בית הכנסת בגרודנה נמדד וצולם ב-1928.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלארוס: בתי כנסת
רון פרימן

רונלד (רון) ג'ון פרימן השלישי (באנגלית: Ronald John Freeman III, נולד 12 ביוני 1947) הוא אתלט עבר אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם במרוץ 4X400 מטר וזוכה מדליית ארד אולימפית בריצת 400 מטר (אולימפיאדת מקסיקו סיטי 1968).

לאחר פרישתו מספורט היה פעיל חברתי בקידום העצמה של נוער (ובמיוחד נערות) במדינות אפריקה.

== ביוגרפיה ==
רון פרימן נולד ב-1947 בעיר אליזבת, ניו ג'רזי (ארצות הברית). בנעוריו למד בתיכון "תומאס ג'פרסון" שבעיר הולדתו. בהמשך למד באוניברסיטת המדינה של אריזונה ולאחר האולימפיאדה במקסיקו למד פסיכולוגיה ב"אוניברסיטת קיין" בניו ג'רזי.

פרימן כיכב באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) שם זכה בשתי מדליות אולימפיות. אחריה לא זכה במדליות בתחרויות בינלאומיות.

ב-1998 החל לפעול בפיתוח ספורט והעצמת נוער בבתי ספר (ובמיוחד נערות) תוך שהוא מתמקד בגינאה שבאפריקה לשם עבר ב-2006. ב-2017 זכה בפרס הצטיינות מטעם "הקרן לפיתוח הספורט בעולם" על פעילותו זו כשבהסבר לזכייה נכתב: "רון פרימן ייסד את איגוד המדליסטים הבינלאומי, המשתמש בספורט כדרך לשפר את כישורי החיים של נוער ברמה בינלאומית".

== קריירה ספורטיבית ==
=== 1968 ===
==== אלוף אולימפי ושיאן עולם ====
באולימפיאדת מקסיקו סיטי זכה פרימן שמדליית זהב וארד. מדליית זהב, יחד עם נבחרת ארצות הברית, במרוץ 4X400 מטר בשיא אולימפי ועולמי של 2:56.1 דקות לפני קניה (2:59.6 דקות) ומערב גרמניה (3:00.5 דקות) ובמדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.41 שניות אחרי לי אוונס (בשיא עולמי של 43.86 שניות) ולארי ג'יימס (43.97 שניות).

== המחאה באולימפיאדה ==
פרימן היה פעיל בתנועה לזכויות האזרח בארצות ברית במחאה על היחס לשחורים במדינה. כחלק מהמחאה החליטו ארבעת הזוכים בריצת השליחים 4X400 מטר לעלות לראש הפודים כשהם חובשים כובעי ברט שחורים וגרביים שחורות ובזמן נגינת ההמנון הניפו אגרופים קפוצים. מחאה זו הייתה המשכה של מחאת המדליסטים האמריקאים בריצת 100 מטר טומי סמית' וג'ון קרלוס שעלו על הפודיום יחפים והניפו יד עטויה כפפה שחורה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://globalsportsdevelopment.org/athlete-spotlight-ron-freeman/ רון פרימן], באתר globalsportsdevelopment.org
* [https://www.njsportsheroes.com/ronfreemantf.html רון פרימן], באתר njsportsheroes.com
* [https://pantheon.world/profile/person/Ron_Freeman/ רון פרימן], באתר pantheon.world

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של אריזונה
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אתלטים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X400 מטרים (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
הלי רנטנן

הלי רנטנן (בפינית: Heli Rantanen; נולדה ב-26 בפברואר 1970) היא אתלטית עבר פינית, אלופה אולימפית (אטלנטה 1996) בהטלת כידון.

== ביוגרפיה ==
רנטנן נולדה בלאמי שבפינלנד.

=== 1990 ===
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בספליט שביוגוסלביה סיימה במקום 19 בהטלת כידון בתוצאה של 54.02 מטר.

=== 1992 ===
באולימפיאדת ברצלונה שנערכה ביולי-אוגוסט סיימה במקום שישי בהטלת כידון בתוצאה של 62.34 מטר.

=== 1993 ===
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בשטוטגרט שבגרמניה סיימה במקום 11 בהטלת כידון בתוצאה של 53.14 מטר.

=== 1995 ===
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בגטבורג שבשוודיה סיימה במקום רביעי בהטלת כידון בתוצאה של 65.04 מטר.

=== 1996 ===
==== אלופה אולימפית ====
באולימפיאדת אטלנטה שנערכה ביולי זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אישי חדש של 67.94 מטר, לפני לואיז מקפול מאוסטרליה (65.54 מטר) וטרינה הטסטאד מנורווגיה (64.98 מטר).

=== 1997 ===
באליפות העולם שנערכה באוגוסט באתונה שביוון סיימה במקום עשירי בהטלת כידון בתוצאה של 62.64 מטר.

=== 1998 ===
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה סיימה במקום חמישי בהטלת כידון בתוצאה של 62.34 מטר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מטילות כידון
קטגוריה:אתלטיות פיניות
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אלופות אולימפיות: הטלת כידון
קטגוריה:פיניות שנולדו ב-1970
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1970
Watching the Wheels

"Watching the Wheels" הוא סינגל של ג'ון לנון שיצא לאור לאחר מותו בשנת 1981, לאחר הירצחו. הבי-סייד כולל את "Yes, I'm Your Angel" של יוקו אונו. זה היה הסינגל השלישי והאחרון שיצא מהאלבום Double Fantasy של לנון ואונו, והגיע למקום ה-10 בארצות הברית בבילבורד הוט 100 ולמקום ה-7 בקאש בוקס טופ 100.<ref></ref> השיר הגיע למקום ה-30 בבריטניה.

== כתיבה והקלטה ==
ב-"Watching the Wheels" פונה לנון לאלה שהתבלבלו משנות "בעל הבית" שלו, 1975-1980, שבמהלכן פרש מתעשיית המוזיקה כדי להתרכז בגידול בנו שון עם אונו. השיר כולל דולצימר פטיש (Hammered dulcimer) המלווה את הפסנתר המוביל.<ref></ref> אף על פי שרוב הנגנים באלבום היו נגני סשן ידועים, את הדולצימר ניגן מתיו קנינגהם. לנון ביקש מהמפיק ג'ק דאגלס לתת לשיר צליל "מעגלי", שדאגלס קישר עם הדולצימר, אך איגוד המוזיקאים לא רשם נגני דולצימר. דאגלס הזמין את קנינגהם לפגישה לאחר ששמע אותו מנגן ברחובות ניו יורק עם הדולצימר.<ref name=":0"></ref>

== קבלה ==
רקורד וורלד כינה את השיר כ"הצהרה חזקה של עצמאות וביטחון עצמי שלעולם לא מזדקן".<ref></ref>

== עטיפה ==
התמונה על העטיפה צולמה על ידי פול גורש, מעריץ של לנון שגם צילם את התמונה הידועה לשמצה של לנון חותם על עותק של Double Fantasy השייך למארק דייוויד צ'פמן זמן קצר לפני שצ'פמן רצח את לנון. שתי התמונות צולמו באותו מקום, מול בניין דקוטה, שבו בוצע הירי שלו ב-1980. מאוחר יותר, צ'פמן הוקלט במעצר משטרתי כשהוא מדקלם את השורה "People say I'm crazy" מתוך השיר ומאוחר יותר סומפל לשימוש על ידי להקת EMF בשיר "Lies" מאלבומם Schubert Dip משנת 1991. עם זאת, בעקבות מחאה מיידית של יוקו אונו הדגימה הוסרה בלחיצות הבאות.

== משתתפים ==
* ג'ון לנון - שירה, פסנתר
* ארל סליק, יו מקראקן - גיטרות
* טוני לוין - גיטרה בס
* ג'ורג' סמול - פנדר רודס
* אריק טרויר - Prophet-5<ref name=":0" />
* אנדי ניומארק - תופים
* מתיו קנינגהם - דולצימר
* ארתור ג'נקינס - כלי הקשה
* מישל סימפסון, קסנדרה ווטן, שריל מייסון ג'קס, אריק טרוייר - קולות רקע

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1980
קטגוריה:סינגלים מ-1981
קטגוריה:שירי ג'ון לנון
קטגוריה:שירים שהתפרסמו לאחר מות מבצעיהם
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על אבות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת גפן רקורדס