OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סשה לוס

אלכסנדרה "סשה" אלכסייבנה לוס (ברוסית: Александра "Саша" Алексеевна Лусс; נולדה ב-6 ביוני 1992) היא שחקנית ודוגמנית צמרת רוסיה.

החל מינואר 2015 נחשבת לאחת הדוגמניות הפופולריות ביותר לפי models.com. הצטלמה ללוח השנה של פירלי 2015 והיא נחשבת לפנים של קו דיור ביוטי, כמו גם קרולינה הררה.

== ביוגרפיה ==
אלכסנדרה לוס נולדה ב-6 ביוני 1992 בעיר מגדן, רוסיה. בשנת 2007 עברה עם משפחתה למוסקבה, חיה תקופה ארוכה בקוטוזובסקי פרוספקט. גדלה במשפחה של הרופאים: אביה (אלכסיי לוס) רופא, אמה (מריה לוס) עבדה כגסטרואנטרולוגית, אבל עם המעבר למוסקבה שינתה מקצוע והפכה לעיתונאית ותחקירנית ועבדה בערוץ NTV. מילדות, הוריה הביאו ספרים לסשה והחדירו בה אהבה לספרות. מאז אלכסנדרה קוראת לפחות ספר אחד ביום. לסשה יש אחות, סופיה, מנישואיו הראשונים של אביה, תסריטאית, שגרה בלונדון, לסשה יש גם שלושה כלבים וחתול, שמשפחתה של סשה חילצה מהרחוב. בילדותה השתתפה בתחרויות ריקוד שונות. התעניינה בציור, ספרות, קולנוע ומוזיקה.

בשנת 2007 החלה לעבוד בחברת Avant Models. בשנת 2007 היא נכנסה למסלול ההליכה בתוכנית קולקציית אביב-קיץ של אלנה אחמדולינה.

בשנת 2012 היא כיכבה בקטלוג בוהמי. התמונות נבחרו לקטלוג של המותג, ואחריו הבחין בה קרל לגרפלד שהזמין את הדוגמנית לקחת חלק בתצוגה של קולקציית סתיו-חורף של שאנל.

בשנת 2014 היא כיכבה בלוח השנה של פירלי.

היא השתתפה בצילומים לעטיפת הגיליון החגיגי של ווג איטליה בספטמבר לכבוד חגיגות 50 שנה למגזין.

בשנת 2017 החלה את הקריירה שלה כשחקנית. היא כיכבה בסרטו של לוק בסון "ולריאן ועיר אלף הכוכבים", אשר מבוסס על סדרת הקומיקס הצרפתית "ולריאן ולורלין" מאת פייר כריסטין וז'אן קלוד מז'יר; בסרט, גילמה לוס את תפקיד הנסיכה ליחו-מינה.

בשנת 2019 גילמה את התפקיד הראשי בסרט הפעולה של לוק בסון "אנה". 

בשנת 2022 שיחקה בדמותה של ג'יימי דקר במותחן הפעולה "הורסת בלי חשבון" בבימויו של הבמאי הספרדי לואיס פרייטו. 

היא נכנסה ללימודים באוניברסיטת קיימברידג' במחלקה לתולדות הספרות.<ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" width="
! width=" rowspan=" scope="col" 2" | שנה
! width=" rowspan="2" scope="col" | סרט
! scope="col" | תפקיד
! scope="col" class="unsortable"| הערות
|-
| 2017
| scope="row" | ולריאן ועיר אלף הכוכבים
| הנסיכה ליחו-מינה
|
|-
| 2019
| scope="row" | אנה
| אנה
|
|-
|2022
|הורסת בלי חשבון <small>(אנ')</small>
|ג'יימי דקר
|-
| rowspan="4" |TBA
|The Last Front
|לואיז
|-
|Get Lost
|אלאונור
|-
|Sic
|
|-
|Sheroes
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2023
|קפטן פוֹל <small>(אנ')</small>
|אלכסנדרה פופנגלוב
|דיבוב; פרק: "Sweet Sixteen"
|-
|
|
|
|
|-
|
|
|
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.fashionmodeldirectory.com/models/Sasha_Luss/ סשה לוס] באתר FMD
* [http://models.com/models/sasha-luss סשה לוס] באתר Models.com
* [http://www.supermodels.nl/sashaluss סשה לוס] באתר Supermodels.nl
* [http://wiki.wildberries.ru/people/models/лусс-саша סשה לוס] באנציקלופדיה של האופנה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה רוסיות
קטגוריה:דוגמניות רוסיות
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לצרפת
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1992
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1992
לקסוס CT

לקסוס CT (ביפנית: レクサス・CT, באנגלית: Lexus CT, קרויה גם: לקסוס CT200h) היא מכונית משפחתית סוב-קומפקטית והיברידית מסוג "כלי רכב חשמלי היברידי" מתוצרת חטיבת רכבי היוקרה לקסוס, בבעלות יצרנית הרכב היפנית טויוטה אשר מיוצרת משנת 2011 ביפן.

דגמי "לקסוס CT" מיוצרים ברמות גימור מהודרות.

ב-2013 עבר הדגם מתיחת פנים ראשונה (לדגמי 2014) ובשנת 2017 מתיחת פנים שנייה.

=="לקסוס CT"==

* דגמי "לקסוס CT" משווקים ביפן מינואר 2011, ובארצות הברית שווקו ממרץ 2011 – מאי 2017.
* 5 דלתות - האצ'בק.
* 5 נוסעים.
* מנוע קדמי הכולל מנוע בנזין ומנוע חשמלי.
* סוג הנעה: הנעה קדמית.
* סוללה: סוללת ניקל מתכת-הידריד.
* קיבולת מכל דלק - 45 ליטר.
* נפח תא מטען אחורי: 373 / 975 ליטר.
* מבחני בטיחות - 5 כוכבים (מתוך 5) (שנת 2011) בארגון להערכת בטיחות של כלי רכב יורו NCAP (באנגלית: "European New Car Assessment Programme").
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 10.3 שניות.

===דגמים ביפן===
* "CT 200h".
* "version L".
* "F Sport".
* "version C".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות היברידיות
CT
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2011
קטגוריה:כלי רכב יפניים
גוואדלופה (נהר)

נהר גוואדלופה (באנגלית: Guadalupe River) הוא נהר שאורכו כ-370 ק"מ, הזורם בטקסס שבארצות הברית. זרימת הנהר היא מצפון לדרום, והוא נשפך למפרץ מקסיקו במפרץ סן אנטוניו. הנהר התגלה בשנת 1689 על ידי הספרדים. חלקו העליון כולל שני יובלים, הצפוני והדרומי.

לאורך הנהר נבנו מספר סכרים, וכתוצאה מכך נוצרו אגמים.

הנהר הוא מקום פופולרי לחובבי מים לבנים שמשתמשים בעיקר בקיאקים.

על גדת הנהר הקים קרל, נסיך זולמס-בראונפלס מושבה גרמנית ראשונה בטקסס.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20200517210328/https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:3:0::NO::P3_FID:1377682 מידע כללי] 
* [https://tshaonline.org/handbook/online/articles/rng01 מידע כללי על הנהר] 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסס: נהרות
מזוניכידיים

איור של [[סינופלותריום]]
מזוניכידיים (שם מדעי: Mesonychidae; פירוש השם: "טפרי אמצע") היא משפחה נכחדת של יונקים מסדרת המזוניכידים, אשר חיו במהלך הפלאוגן שבתחילת עידן הקנוזואיקון, מתחילת הפלאוקן עד תחילת האוליגוקן והם נמצאו ברחבי אירואסיה אך גם באמריקה הצפונית, אליה הגיעו כנראה דרך גשר יבשתי. במראם הם היו דומים במעט לזאבים או יונקים טורפים אך גם להיפופוטמיים או למכפילי פרסה קדומים והם נחשבים לקרובים לסדרה זו ואולי אף מאבותיה. בעבר שויכו לסדרה קונדילרסים וגם לסדרה קראודונטים.

מינים אלה בעלי לסתות חזקות ומוארכות שבהם שיניים טוחנות חזקות רבות וניבים מאיימים בקדמת הלסת. חלק מהם היו אוכלי כל ואחרים טורפים או אוכלי נבלות. המינים הגדולים ביותר הגיעו עד משקל 300 ק"ג והיו טורפים מרשימים. הם הכילו 4 פרסות ברגליהם.

ככל הנראה הם נכחדו עקב התייבשות ושינויי אקלים גדולים לקראת סוף האוליגוקן.

==סוגים==
* אנקלגון (Ankalagon)
* דיסאקוס (Dissacus)
* Guilestes
* הרפגולסטיס (Harpagolestes)
* Hessolestes
* Hukoutherium
* Jiangxia
* מסוניקס (Mesonyx)
* מונגולסטיס (Mongolestes)
* מונגולניקס (Mongolonyx)
* פציהאינה (Pachyaena)
* סינוניקס (Sinonyx)
* סינופלותריום (Synoplotherium)
* Yantanglestes

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1880
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד דרינקר קופ
*
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1880
קוזנצ'יק

קוזנצ'יק (ברוסית: Кузнечик; בתרגום מילולי: חגב) היה גמל דו-דבשתי, שזכה להכרה בעקבות שירותו בצבא האדום בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
כחודש לאחר קרב סטלינגרד, יחידות צבאיות רבות של הצבא האדום הסובייטי השתמשו בגמלים באזור הדרומי של המלחמה כדי להעביר תחמושת, דלק לטנקים ולמטוסים, מזון, מים ואפילו חיילים פצועים. השימוש בבעלי חיים אלה כאמצעי תובלה נעשה הכרחי עקב הטופוגרפיה של הערבה האירואסייתית שבאזור קלמיקיה, וכן עקב מחסור בכלים מכניים אחרים.<ref name=kalm>[http://fotoelista.narod.ru/2008/kalmyk-camel-in-war.html "History of Kalmykia: Camel Battalion at war"] (in Russian)</ref>

ב-21 במרץ 1942 הוקמה יחידה 308 תחת ארמיית המשמר הראשונה של הצבא האדום. היחידה הניעה מזון וציוד ממקום למקום באמצעות גמל דו-דבשתי שכונה "קוזנצ'יק" שהובא מקזחסטן. החיילים הוסיפו כי הגמל, בהיותו חיה גדולה, סייע לחיילים לאתר את היחידה ממרחק גדול.<ref name=flames>[http://www.flamesofwar.com/hobby.aspx?art_id=878 "A Brief History of Operation Bagration"]</ref>

הגמל השתתף יחד עם היחידה בקרב סטלינגרד, במבצע בגרטיון, במבצע פרוסיה המזרחית ולבסוף בקרב על ברלין. על פי האגדה, כשהגיעה היחידה לברלין, הביא מובילו של קוזנצ'יק את הגמל עד לבניין הרייכסטאג ההרוס כדי שיירק עליו.<ref>[https://www.nytimes.com/2006/02/01/opinion/01wed2.html "Westward Into War With the Soviet Novelist and Reporter Vasily Grossman"], The New York Times, February 1, 2006</ref>

עם זאת, יש מקורות הטוענים כי קוזנצ'יק לא הגיע לברלין, אלא נהרג בהתקפה גרמנית בשנת 1945 באזור הים הבלטי.<ref>"[http://zhurnalko.net/=detskie/junyj-naturalist/1980-02--num47 Kuznechik]", The Young Naturalist 1980-2002, p.47 (in Russian)</ref>

==עיטורים==
על פי הדיווחים הוענקו לקוזנצ'יק שלושה פסי פציעה על פציעותיו בהפגזות השונות, וכן הוענקה לו "המדליה להגנת סטלינגרד" .<ref name=gross>Grossman, Vassily. A Writer At War, edited and translated by Antony Beevor and Luba Vinogradova, English edition, Pimlico (Random House), 2006, </ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:יונקים מפורסמים
קטגוריה:יחידות צבא של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בעלי חיים בשירות צבאי ומשטרתי
Colours

Colours הוא אלבום האולפן החמישה עשר של אמנית ההקלטות היפנית איומי האמאסאקי. הוא יצא לאור ב-2 ביולי 2014, ביפן על ידי "Avex Trax",
וברחבי העולם על ידי "Avex Entertainment Inc" וב-18 ביולי בטאיוואן על ידי "Avex טאיוואן". השירים באלבום נכתבו כולם על ידי האמאסאקי, ואילו ההפקה הובלה על ידי מפיקה זה מכבר, מקס מאטסורה; זה כלל גם מגוון של מפיקים ממדינות מערביות כמו ארמין ואן ביורן, חברים מ- RedOne Productions De Paris ו- Rush, Darkchild ו- Fedde Le Grand, בין היתר. זה הפך לאלבום האולפן הראשון של האמאסאקי שלא הופק במלואו על ידי מקס מאטסורה, ואלבומה הראשון ששילב כמות גדולה של להיטים בשפה האנגלית. מבחינה מוזיקלית, Colors הוא אלבום מוזיקה ל"אלקטרו-דאנס". 

עם שחרורו, האלבום קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. המבקרים שיבחו את החומר וכיצד האמאסאקי כללה יצרנים נוספים מעבר למאטסורה, לצד שבחים על ההפקה. מבחינה מסחרית, זה לא היה כה מוצלח כמו קודמיה ביפן, והגיע למקום החמישי במדרג האלבומים של אוריקון. במצעדים החודשיים ביפן הוא הגיע למקום ה-12 אך במצעד השנתי הוצב במקום ה-98. זהו אלבום האולפן עם היקף מכירות הנמוך ביותר שלה ביפן, נמכרו כ-64 אלף יחידות. הוא הציג תאוצה דומה במצעדים אחרים בשטחים אחרים באסיה. כל רצועה מהאלבום יצאה לאור כסינגל, עם "Feel the Love" / "Merry-Go-Round" ו- "Terminal" שנכנסו למדרג הסינגלים של Oricon.

כדי לקדם את האלבום, החלה האמאסאקי בשני סיורי קונצרט ביפן; הראשון היה סיבוב ההופעות השנתי שלה ב- Countdown Live לשנת 2013, שהמשיך גם לשנת 2014, ו- Showcase Premium Premium שלה לשנת 2014: Feel the Love Love כשהופיעה בטוקיו, אוסקה ונגויה. סיבובי ההופעות היו בדרך כלל הצלחה, והולידו שתי מהדורות בשידור חי. האמאסאקי הייתה אז חלק מסיבוב ההופעות A-Nation לשנת 2014. האמאסאקי קידמה את האלבום בהמשך עם כמה מאמצי עסק וסיוע, כולל שירי נושא שהותאמו מהאלבום והוצאו באמצעים מוזיקליים שונים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי איומי האמאסאקי
קטגוריה:אלבומים ביפנית
לקסוס HS

לקסוס HS (ביפנית: レクサス・HS, באנגלית: Lexus HS, קרויה גם: Lexus HS 250h) היא מכונית סלון קומפקטית, והיברידית מסוג "Hybrid electric vehicle" מתוצרת חטיבת רכבי היוקרה לקסוס, בבעלות יצרנית הרכב היפנית טויוטה אשר יוצרה מיולי 2009 – מרץ 2018 ביפן.

דגמי "לקסוס CT" יוצרו ברמות גימור מהודרות.

ב-2013 עבר הדגם מתיחת פנים.

=="לקסוס HS"==

* דגמי "לקסוס HS" שווקו ביפן מיולי 2009, ובארצות הברית מאוגוסט 2009 (כמודל 2010).
* 4 דלתות - סדאן.
* 5 נוסעים.
* מנוע קדמי הכולל מנוע בנזין ומנוע חשמלי המפיקים במשולב 193 כ"ס.
* סוג הנעה: הנעה קדמית.
* סוללה: סוללת ניקל מתכת-הידריד.
* קיבולת מכל דלק - 55 ליטר.
* נפח תא מטען אחורי: 343 ליטר.
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 8.4 שניות.
* כדי לספק לקונים מודעות לסביבה, התכנון של "לקסוס HS" כלל שיקולים להפחתת טביעת רגל פחמנית. בבניית חללי הרכב הפנימיים וחלל המטען שולבו חומרים ביופלסטים ממקורות צמחיים אשר כללו כללו סיבי קינף וזרעי קיקיון מצוי. לדברי היצרן, 85 אחוז מהרכב היה ניתן למחזור מלא.

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ: Lexus HS.JPG| "לקסוס HS"
קובץ:LEXUS HS250h 2013 rear japan.JPG | "לקסוס HS", שנת 2013
קובץ: Lexus-HS250h US.jpg| "לקסוס HS" (צולם בארצות הברית)
קובץ:2010 Lexus HS 250h Hybrid WAS 2010 9017.JPG | "לקסוס HS", שנת 2010
קובץ: Lexus HS250h on display.jpg| "לקסוס HS"
קובץ:LEXUS HS250h 2013 interior japan.JPG | "לקסוס HS", שנת 2013 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ:Tw-fourL 2AZ-FXE Hybrid engine.jpg | מנוע היברידי של דגם "לקסוס HS"
</gallery>

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.consumerreports.org/video/view/cars/auto-test-track/58383932001/lexus-hs-250h-2010-2012-road-test/ "לקסוס HS" - מבחן דרכים] (consumerreports.org/video/view/cars)
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות היברידיות
HS
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2019
קטגוריה:כלי רכב יפניים
Made in Japan (אלבום של איומי האמאסאקי)

Made in Japan
(מעוצב כ-M(A)DE IN JAPAN)
הוא אלבום האולפן השיבעה-עשר של אמנית ההקלטות היפנית איומי האמאסאקי. הוא יצא לאור באמצעות שירות הסטרימינג "AWA Japan" ב-11 במאי 2016, ובסופו של דבר יצא לאור פיזית ודיגיטלית ב-29 ביוני. זהו אלבום האולפן השבעה עשר של האמאסאקי, מאז אלבום הבכורה שלה והוא נכתב במלואו על ידיה. זהו גם אלבום האולפן השיבעה-עשר שהופק על ידי המפיק המוזיקלי מקס מאטסורה מאז הופעת הבכורה שלה. מבחינה מוזיקלית, האלבום מכיל מגוון ז'אנרים וכולל בתוכו מוזיקה של רוק כבד, בלדה ומוזיקה אלקטרונית.

עם יציאתו, Made in Japan קיבל ביקורת מעורבת של פטריק סנט מישל ב"ג'פאן טיימס", שסקר את האלבום בהתבסס על יציאתו לסטרימינג. מבחינה מסחרית, מכירות האלבום בשבוע הראשון ביפן נסקו בהשוואה לאלבומים הקודמים של האמאסאקי, אך הגיעו למקום השני במדרג של אלבומי Oricon, מה שהפך אותו לאלבום המכניס ביותר מאז "Love Again" בשנת 2013. כדי לקדם את האלבום, היא החלה בגרסה מורחבת של סיבוב ההופעות "הספירה לאחור של 2015–2016" בטוקיו, באותו הכותרת של האלבום. אף על פי שלא יצאו לאור סינגלים מהאלבום, הרצועות "Flower" ו"Mad World" קיבלו קטעי וידאו למוזיקה והשיר "FLOWER" בוצע ב-29 ביולי 2016 בתוכנית הטלוויזיה היפנית "Music Station". האלבום כולל גם קאבר של השיר "Many Classic Moments" של הלהקה היפנית "Globe", אשר יצא לאור לקידום מכירות דרך אלבום המחווה, "Globe20#".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי איומי האמאסאקי
קטגוריה:אלבומים ביפנית
Love Songs (אלבום של איומי האמאסאקי)

Love Songs (שירי אהבה) הוא אלבום האולפן השנים עשר של הזמרת היפנית איומי האמאסאקי. האלבום יצא ב-22 בדצמבר 2010 דרך Avex Trax, והופץ שמונה חודשים אחרי אלבום האולפן האחד-עשר שלה "Rock 'n' Roll Circus". באלבום ישנה שיבה סגנונית לאסתטיקה של אלבומיה לפני "Secret".

"Love Songs" מכיל שירי פופ עם מילות שירים בעיקר סביב אהבה, רבים מהם בלדות.

האלבום קודם עם שלושה סינגלים. הסינגלים האלה היו ספירה לאחור לסינגל החמישים שלה. הסינגל הראשי "Moon" / "Blossom" יצא לאור ב-14 ביולי 2010. ביצועיו היו מאכזבים: אף על פי שהגיע למקום הראשון, הסינגל מכר קצת יותר מ-95,000 עותקים ולא הצליח לקבל אלבום כלשהו. "Crossroad" הראה ביצועים דומים. אף על פי שזה היה מאושר על ידי איגוד תעשיות ההקלטות ביפן, הוא מכר קצת יותר מ-99,000 עותקים. הסינגל השלישי היה הסינגל החמישים של האמאסאקי, שכותרתו הייתה האות "L", הספרה הרומית למספר חמישים. צד משולש-א 'המורכב מהשירים "Last Angel", "Virgin Road" ו"Sweet Season ", L הגיע למקום הראשון במצעד אוריקון, והפך לסינגל השלושים ושמונה שלה בראש המצעדים ביפן. עם זאת, הוא מכר מתחת ל-95,000 עותקים. יציאת האלבום הייתה במקביל ליציאת סינגל הבכורה של Naoya Urata "Dream On", שהופק על ידי האמאסאקי, והפך לזיכוי ההפקה הראשון שלה עבור אמנית אחרת. קטעי השיר הועמדו באתר הרשמי של האמאסאקי.

האלבום זכה להצלחה בינונית ביפן, שם יצא לראשונה בראש האוריקון עם מכירות בשבוע הראשון של למעלה מ-180,000 עותקים. זה העלה את המכירות הנמוכות ביותר של האמאסאקי בשבוע הראשון לאלבום באותה נקודה. לאחר שמכר מעל 270,000 עותקים, האלבום קיבל אלבום פלטינה על ידי האיגוד לתעשיית ההקלטות של יפן. סינגל הרדיו המוביל, "שיר אהבה", הוסמך גם כסינגל זהב על ידי ה-RIAJ, להורדות דיגיטליות לטלפונים סלולריים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי איומי האמאסאקי
קטגוריה:אלבומים ביפנית
Guilty (אלבום של איומי האמאסאקי)

GUILTY הוא אלבום האולפן התשיעי של אמנית ההקלטות היפנית איומי האמאסאקי. האלבום יצא לאור ב-1 בינואר 2008, על ידי Avex Trax.

"Guilty" מסמן את האלבום התשיעי ברציפות של האמאסאקי שהופק במלואו על ידי המפיק והמנהל היפני מקס מטסורה, בעוד שהיא תורמת לאלבום כסולן הראשי, זמר רקע וכותבת שירים לכל השירים. Guilty הוקלט ביפנית עם ביטויים מינוריים באנגלית, הוא אלבום רוק עם אלמנטים מוזיקליים רבים כמו רוק כבד, מטאל, מוזיקה אלקטרונית ומנגינות בלדת פופ.

"Guilty" הוקלט ביפן ובארצות הברית, מה שהפך אותו לאלבום השלישי של האמאסאקי שהוקלט בארצות הברית. הפקה ועריכה נוספים טופלו הן ביפן והן בארצות הברית. חמישה פורמטים שונים יצאו לאור לקידום האלבום; תקליטור עצמאי, צרור CD ו- DVD, חבילת ספרי תמונות, מהדורה מוגבלת Playbutton, והפצה דיגיטלית ברחבי העולם. שלוש יצירות אמנות שונות הוצאו לשרוול הכריכה של האלבום; בפורמט התקליטור יש צילום ארוך של חמאסקי בשמלה עם הדפסים מנומרים, בפורמט התקליטור וה- DVD היה צילום מקרוב על פניו של חמאסקי, ובחבילת ספרי הצילום יש את חמאסקי במושב במאי עם שמלה צהובה.

עם יציאת האלבום הוא נפגש עם ביקורות מעורבות לטובה מצד מבקרי המוזיקה. המבקרים החמיאו לאלמנטים האפלים של האלבום ושיבחו את המסירה האותנטית של חמסקי באמצעות מילות השיר והרגשות שלה. עם זאת, חלקם מתחו ביקורת על העיבודים המפליגים של האלבום ועל ההופעות הווקאליות של חמאסקי, לצד ז'אנרי הקופרת היונים והיעדר המגוון המוזיקלי. מבחינה מסחרית, האשמה הייתה הצלחה. זה הפך לאלבום האולפנים הראשון של חמאסקי שהחמיץ את המקום הראשון בתרשים האלבומים היפניים של אוריקון. למרות זאת, האשמה מכרה למעלה מ 568,000 יחידות בסוף שנת 2008. היא אושרה פלטינה כפולה על ידי איגוד תעשיות ההקלטות של יפן (RIAJ) למשלוחים של 500,000 יחידות.

שלושה סינגלים יצאו לאור מגילטי. הסינגל הראשי והיחיד בצד "Glitter / Fated" "זכה להצלחה מסחרית, והגיע למקום הראשון בתרשים הסינגלים של אוריקון היפני והיה מוסמך על ידי RIAJ. האלבומים הסינגל השני," Talkin '2 Myself ", היה הצלחה מסחרית, היא הגיעה למקום הראשון בתרשים הסינגלים של אוריקון והוסמכה מזהב על ידי RIAJ. הסינגל הדיגיטלי היחיד של האלבום, "When When ..." לא הצליח למפות במפת הסינגלים של Oricon מכיוון שהוא שווק דיגיטלית; הוא הצליח מכרו למעלה מ -3.3 מיליון מכירות, הסינגל הנמכר ביותר של חמאסקי עד כה. כמה רצועות אלבומים נוספות שרטטו במצעדים מיומנים ביפן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי איומי האמאסאקי
קטגוריה:אלבומים ביפנית
אברהם יחיאל פיש

הרב אברהם יחיאל פיש (ידוע בכינוי: הבנאי הקדוש) נולד בעיירה טרנוב שבגליציה ועלה לארץ ישראל במהלך השואה. פעל בתל אביב, שם היה ביתו, בסמוך לשוק הכרמל, אליו הכניס עניים ונזקקים ודאג לכל צורכיהם. נפטר בי"ג באלול ה'תשנ"ח (4 בספטמבר 1998) ונטמן בבית הקברות העתיק בצפת.

== ביוגרפיה ==
פיש נולד בעיירה טרנוב שבגליציה לרב יוסף חיים פיש. למד אצל האדמו"רים מסטוטשין ורופשיץ. בזמן השואה ברח לארץ ישראל<ref></ref>. רוב שנות חייו למד אצל הרב משה יעקב רביקוב ("הסנדלר הקדוש"). לימים, קיבל הוראה מהבאבא סאלי להתגלות והחל לקבל אנשים לברכות. בנוסף, לפני פטירתו של הבאבא סאלי, קרא למקורביו ואמר להם כי "רבי אברהם הוא ממשיך דרכו והוא זה שימלא את מקומו בהשפעת ברכותיו לעם ישראל"<ref></ref>.
מקום קבורתו וקבורת אשתו בבית העלמין-צפת

התגורר בתל אביב עם רעייתו, פראדל (שרה). הזוג הכניס לביתו אורחים רבים וערך מדי מוצאי שבת סעודת מלווה מלכה גדולה.

סייע למאות חתנים וכלות וקנה להם מוצרי חשמל ובעיקר מקררים. כשנשאל מדוע דווקא מקררים היה עונה שכאשר "יעלה לשמים ויכניסו אותו לגיהנום, אוכל לבקש להתקרר במקררים אלו"<ref></ref>.

נפטר בערב שבת, י"ג באלול התשנ"ח<ref></ref>, ונטמן בבית הקברות היהודי העתיק בצפת. בצוואתו ביקש שכל אדם שיעלה על קברו, יאמר את תפילת "רחם בחסדך" שלוש פעמים, והוסיף כי מי שיקיים בקשה זו, מובטחים לו ישועות גדולות בכל נושא (תפילת רחם בחסדך היא קטע מפיוט צור משלו).

== קישורים חיצוניים ==
* 
* הרב הרצל חודר, [https://www.youtube.com/watch?v=Tm4A3JPomCk&t=53s סיפורי צדיקים: רבי אברהם פיש], [https://www.youtube.com/channel/UCzqiIOm_TUH0lG3pwlbMkyA youtube - ערוץ הידברות], 6 באוגוסט 2017

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות בצפת
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
טונהפארק

טונהפארק הוא אלבום הסולו השני של הראפר הישראלי טונה. האלבום יצא לאור ב-7 בספטמבר 2017, דרך חברת התקליטים עננה. מהאלבום יצאו הסינגלים "י"א 2", "סחרחורת" ו-"אבודים בחלל" שזכו להצלחה רבה במצעדי הפזמונים.

== רקע והפקה ==
כל שירי האלבום הופקו על ידי ניר דנן ויקיר בן טוב, המפיקים המוזיקליים הקבועים של טונה שהפיקו גם את אלבומו הקודם. באלבום מתארחים בין היתר מיקי גבריאלוב, איתי לוקץ' ואורטגה שהיה בסופרגרופ "שאטגאנז" לצד טונה ושי 360.

"אבודים בחלל", השיר הראשון באלבום, מכיל אלמנטים ערביים ובית בשפה הערבית שבוצע על ידי להקת A-WA.

"גלגל ענק", השיר השני באלבום, כולל סימפול מתוך שיר הנושא את אותו שם בביצוע חלב ודבש וגלי עטרי.

== ביקורות ==

האלבום זכה לביקורות טובות. חלקן יותר וחלקן פחות. הבלוגר ומבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את האלבום בחיוב ואף העניק לו 4.5 כוכבי זהב מתוך חמישה. ב"וואלה! NEWS" כתב נדב מנוחין 

== סינגלים ==
* "י"א 2" - יצא לאור ב-2 באפריל 2017 כסינגל הראשון מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס אל המקום ה-7 במצעד השבועי של מדיה פורסט ולמקום ה-3 במצעד השבועי של גלגלצ. כמו כן, זכה במקום ה-14 במצעד העברי השנתי של גלגלצ ובמקום ה-22 במצעד העברי השנתי של רשת ג'.
* "סחרחורת" - יצא לאור ב-3 ביולי 2017 כסינגל השני מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס אל המקום ה-3 במצעד השבועי של גלגלצ.
* "אבודים בחלל" - יצא לאור ב-27 באוגוסט 2017 כסינגל השלישי והאחרון מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס אל המקום ה-5 במצעד השבועי של גלגלצ.

== רשימת רצועות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2017
קטגוריה:אלבומי טונה
קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומים בעברית
ראובן אלואשווילי

הרב ראובן אלואשווילי היה רב הקהילה היהודית בכותאיסי וממנהיגיה הרוחניים של יהדות גאורגיה בראשית המאה ה-20.

==תולדות חייו==
נולד בשנת ה'תרי"ח (1855) בכותאיסי לרבי אהרון ב"ר יצחק אלואשווילי, מחכמי העיר. הוסמך לרבנות בשנת ה'תרמ"ז. בשנת ה'תרס"ב התמנה לרב בית הכנסת הגדול בכותאיסי, ובמקביל מונה על ידי השלטונות לתפקיד רב מחוז כותאיסי. בשנת ה'תרס"ו (בגיל 19) ייסד ישיבה בכותאיסי, ועמד בראשה. הוא נחשב לסמוכת רוחנית מהבכירות ביותר בקרב יהודי גאורגיה. בשנת ה'תרע"ב יצא לביקור בארץ ישראל לצורכי גיוס כספים, ואז רקם קשרים עם חכמי ירושלים. בין השאר, הוציא בשיתוף עם הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי ספר "טהרת ישראל" על הלכות טהרת המשפחה בגאורגית יהודית. הוא פעל למינוי רבנים ובעלי תפקידים תורניים אשכנזים בקהילות גאורגיה, כדי לשפר את רמת הרבנות במדינה.

בשנת ה'תרפ"א (1921) עזב את גאורגיה בשל הכיבוש הסובייטי, והשתקע באיסטנבול, שם ייסד בית כנסת וישיבה לקהילה הגאורגית שישבה בעיר, והתמנה כרבה, עד לפטירתו באייר ה'תרפ"ב.

חתנו הרב משה דברשווילי "הקטן" היה תלמידו של הרב ישראל מאיר הכהן ("החפץ חיים"), והיה חבר בפרלמנט הגאורגי כנציג היהודים החרדים במפלגה הסוציאליסטית המנשביקית. לאחר עזיבת חמיו את גאורגיה, הנהיג את הקהילה היהודית בכותאיסי.

==השקפת עולמו==
הרב אלואשווילי היה מנהיג הזרם החרדי השמרני ביהדות גאורגיה. בשנת 1915, כאשר החל הרב דוד באזוב בפעילות ציונית וניסה לכנס ועידה של כל רבני גאורגיה, הביע התנגדות מרה ונחרצת לפעילותו. התנגדותו הייתה חריפה ביותר, עד שנטען כי כינה את הציונים "ימח שמם וזכרם" כמו כן, התנגד להכנסת לימודי חול לבתי הספר. בתחומים אלו, הושפע בין השאר מהרב שמואל הלוי לויטין, שליח הרבי מחב"ד שלום דובער שניאורסון לגאורגיה, שהוכרז על ידי הרב אלואשווילי כראש החכמים בגאורגיה. בשנת ה'תרע"ח הקים (בעזרת חתנו) סניף של אגודת ישראל בגאורגיה.

השקפתו ופעילותו האנטי-ציונית עוררה לו התנגדות רבה מקרב החוגים הציונים. 

יש הטוענים כי לאחר שראה את סבלם של יהודי גאורגיה תחת השלטון הקומוניסטי, חזר בו מהתנגדותו לציונות.

==לקריאה נוספת==
* דוד בותרשווילי, רבני גרוזיה: דת והיסטוריה, אשדוד ה'תשס"ג, עמ' 86 ואילך.
* הרב זושא וואלף (עורך), אדמו"רי חב"ד ויהדות גרוזיה, ה'תשע"ו, עמ' 277–282.
* נתן אליהשווילי, "המאבק בין ציונות ומתנגדיה", בתוך: היהודים הגרוזים בגרוזיה ובארץ ישראל, עמ' 60–70.
* רוני מילר, [https://www.elusivedreamsbook.com/ חלומות נכזבים על ארץ ישראל: מכתבים לנתן אליהשווילי] (ספרי ניב, 2022)
* Ronnie Miller. [https://www.elusivedreamsbook.com/ Elusive Dreams: Letters to Zion] (Friesen Press, 2023)
* ראובן אנוך, "שלוש גישות לגבי הזהות היהודית בין יהודי גאורגיה בערב מהפכת אוקטובר ואחריה", בתוך: יוסי גולדשטיין (עורך), בין דת, לאום וארץ : המאבק על הזהות היהודית בעת החדשה בהוצאת אוניברסיטת אריאל בשומרון, אריאל 2014, עמ' 157–164.
* רןברט גולן. שערי בית הכנסת: יהדות כותאיסי (תל אביב, 2009).

==קישורים חיצוניים==
* ספר טהרת ישראל.
* גרשון בן אורן, [http://www.georgianjews.org/stat.php?id=117&lang=he תולדות יהודי גרוּזיה עד ימי המשטר הסובייטי], באתר הקונגרס העולמי של יהודי גאורגיה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:כותאיסי: רבנים
קטגוריה:פעילי אגודת ישראל
קטגוריה:איסטנבול: רבנים
קטגוריה:ראשי ישיבות בתפוצות
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים גאורגים
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים טורקים
קטגוריה:אנטי-ציונים יהודים
קטגוריה:רבנים גאורגים
קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:ילידי 1865
קטגוריה:נפטרים ב-1922
ארקטוקיון

[[גולגולת היצור]]
ארקטוקיון (שם מדעי: Arctocyon; פירוש השם: "דוב כלב") הוא סוג של יונק נכחד בן לסדרת הקונדילרסים הקדומה, אשר חי בראשית הקנוזואיקון בתקופת הפלאוקן ונכחד בסיומה. המאובנים של יונק זה התגלו באירופה ובאמריקה הצפונית, בין השאר בצרפת וגרמניה והחוקר אדוארד דרינקר קופ גילה ממצאים ב-1883 בניו מקסיקו וכן בויומינג, מונטנה ואלברטה. המאובנים שלו הוגדרו לראשונה ב-1841 בידי החוקר הצרפתי הנרי מארי דוקרוטאי דה בלנוויל. מספר מינים מיוחסים לסוג, בעוד מספר סוגים לשעבר אוחדו איתו.

הארקטוקיון היה יונק בינוני דומה במראהו ובתנוחתו לדוב, אך היה קטן יותר, דומה מעט לכלב, ולמעשה היה סוג קדום של פרסתן, אך שונה הן ממפריטי הפרסה והן ממכפילי הפרסה. הוא היה בעל אצבעות וזנב ארוך ועבה ואולי היה יכול לטפס על עצים. הוא הגיע לאורך של 1.5 מטרים ולמשקל של עד 60 ק"ג במינים הגדולים. הוא היה אוכל-כול בהתבסס על מבנה שיניו והלסת הארוכה שלו, שהייתה מלאה בשיניים טוחנות כמו של אוכלי עשב אך בקדמת הלסת בלטו ניבים גדולים שיועדו לתזונה מבשר. מבנה השיניים דומה מאוד לאלה של הטורפים בוריהאיניים מאמריקה הדרומית.

סוג זה הוא מאבות הפרסתנים הצמחוניים הגדולים ובעלי הפרסות, אשר הותאמו יותר ויותר לתזונה מצמחים באופן בלעדי וגידלו פרסות על כפות רגליהם, לאחר שהיערות בהם חיו נכחדו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קונדילרסים
קטגוריה:יונקים שחיו בפלאוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:יונקים שחיו בפלאוקן באירופה
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1841
איתי סנד

איתי סנד (נולד ב-4 במאי 1955) הוא פרופסור למדע המדינה ודיקן הפקולטה למדעי החברה על שם גרשון גורדון באוניברסיטת תל אביב. כמו כן, הוא עומד [https://www.bmiglobalsolutions.org/ בראש מכון מינץ לפתרונות מדיניות אסטרטגיים לאתגרים גלובליים]. איתי סנד הקים את בית הספר ללימודי חברה ומדיניות בפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב, ועמד בראשו במשך 4 שנים עד שמונה לדיקן הפקולטה.

תחומי המחקר העיקריים שלו הם תורת המוסדות, תורת המשחקים ומודלים מתמטיים יישומיים. כמו כן הוא מרצה בקורסים של תכנון אסטרטגי, הבטים פוליטיים וחברתיים במדיניות הציבורית ותקצוב.

בעבר כיהן כראש המחלקה למדע המדינה וכמנהל ה-Center for New Institutional Social Sciences באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס. פרופ' סנד פרסם חמישה ספרים בשנים 1997–2014 בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג'.

כמו כן, פרופ' סנד פרסם עשרות מאמרים בכתבי עת מובילים כגון The American Journal of Political Science ו-The Journal of Politics, The Journal of Theoretical Politics

בנם של זוג הסופרים יונת ואלכסנדר סנד.

== פרסומים ==
=== ספרים שכתב ===
* J. Knight and I. Sened (Eds.) 1995. Explaining Social Institutions, Ann Arbor: The University of Michigan Press.
*Itai Sened. 1997. The Political Institution of Private Property. Cambridge: Cambridge University Press.
*Gideon Doron and Itai Sened. 2001. Political Bargaining: Theory Practice and Process. London: Sage Publications.
* Norman Schofield and Itai Sened. 2006. Multiparty Democracy: Parties, Elections and Legislative Politics in Multiparty Systems, Cambridge University Press.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מדע המדינה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת רוצ'סטר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
יחסי צרפת–קפריסין

יחסי צרפת–קפריסין מתייחסים ליחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין הרפובליקה הצרפתית לקפריסין. שתי המדינות חברות במועצת אירופה, האיחוד האירופי והארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי.

== היסטוריה ==
היחסים בין המדינות החלו בתקופת האימפריה הפרנקית, כאשר אדריכלות גותית הופיעה בקפריסין, בעוד יינות קפריסאיים נחשבו למצרך מוערך בצרפת. לאחר שריצ'רד לב הארי מכר את האי למסדר הטמפלרים (אבירי היכל שלמה), שלטונם הנוקשה הביא את תושבי האי לידי מרד, מה שגרם להם למכור אותו לגי דה ליזיניאן, מלכה המודח של ממלכת ירושלים. גי דה ליזיניאן הוכתר למלך קפריסין בתואר "אמלריך הראשון, מלך קפריסין". הוא ייסד את 'ממלכת קפריסין', וקבע את העיר פמגוסטה כעיר הבירה של האי. במקביל נקבעה גם השפה הלטינית כשפה הרשמית באי. מאוחר יותר הוחלפה השפה בצרפתית. תקופה ארוכה לאחר מכן הוכרה היוונית כשפה רשמית שנייה. בשנת 1196, הוקמה הכנסייה הלטינית, והכנסייה האורתודוקסית המקומית עברה סדרה של רדיפות דתיות. בשנת 1268, איחד הוגו השלישי מלך קפריסין את הממלכה עם ממלכת ירושלים.

לאחר מכן הפכה קפריסין למרכז חשוב של הסחר האירופי עם אסיה ואפריקה, דבר שהביא לחיכוכים בינה לבין סוחרים איטלקים. במהלך המאה ה-14 הלכה והתחזקה השפעתה של הרפובליקה של ג'נובה ושל סוחריה באי, ובעת הקרע המערבי צידדו מלכי קפריסין באפיפיורות אביניון מתוך תקוה שהצרפתים יניסו את האיטלקים מהאי. ב-1426 הפכו הממלוכים את האי למדינה וסאלית ממלוכית, ומלכיה איבדו את כוחם, עד שלבסוף אולצה המלכה האחרונה, קתרין קורנרו למכור את האי לוונציה ב-1489, שהקימו את 'הרפובליקה של ונציה' על האי. ונציה השתמשה באי כנקודת מסחר חשובה. בתקופה זו נבנתה החומה הוונציאנית של ניקוסיה. לאורך תקופה זו נחלקה האוכלוסייה בין עילית שלטת קתולית, ורוב העם שהיה יווני-אורתודוקסי. במשך כל התקופה הוונציאנית הייתה קפריסין נתונה להתקפות בלתי פוסקות מצד האימפריה העות'מאנית הצעירה, עד שלבסוף נכבשה בשנת 1571. 20,000 מתושבי ניקוסיה הוצאו להורג, וכל הכנסיות ומבני הציבור נבזזו. בכך בא הקץ לשליטת הקתולים באי.

בשנת 1960 הפכה קפריסין לרפובליקה עצמאית, וב-16 באוגוסט אותה שנה פתחה צרפת שגרירות בניקוסיה. בשנת 2004 הצטרפה קפריסין ל, אשר צרפת הייתה אחת ממייסדיו. כמו כן קפריסין חברה בארגון לה פרנקופוני.

== נציגויות דיפלומטיות ==
צרפת מחזיקה בקפריסין שגרירות בניקוסיה ו-3 קונסוליות בלרנקה, לימסול ופאפוס. מאידך, קפריסין מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז ו-2 קונסוליות בבורדו ומרסיי.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
אטיליו פראריס

אטיליו פראריס (באיטלקית: Attilio Ferraris; 26 במרץ 1904 – 8 במאי 1947) היה כדורגלן איטלקי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי. זכה עם נבחרת איטליה במונדיאל 1934.

==ביוגרפיה==

פראריס נולד וגדל ברומא שבאיטליה בשנת 1904. אביו עסק בתחום תיקון בובות. לאורך כל הקריירה היה ידוע באורך חיים לא טיפוסי עבור כדורגלן מוביל. פראריס היה מעשן, משחק פוקר ויצא עם נשים רבות. 

במדי נבחרת איטליה פראריס ערך את הופעת הבכורה ב-1 בינואר 1928 בניצחון 2–3 על שווייץ בגנואה. הוא היה לכדורגלן הראשון מרומא ששיחק אי פעם בנבחרת ובאותה שנה לקח חלק בזכייה במדליית ארד באולימפיאדת 1928. הוא זכה עימה במונדיאל 1934 אותו אירחה ושיחק בשלושה משחקים כולל הניצחון 1–2 בהארכה בגמר נגד צ'כוסלובקיה. פראריס נבחר להיות בנבחרת המצטיינת של הטורניר עם כמה מחבריו. ב-14 בנובמבר 1934 שיחק בקרב הייבורי המפורסם נגד אנגליה והופעתו האחרונה במדיה הייתה ב-1935 נגד צרפת, הופעה שסגרה 28 בסך הכל. בשנת 1938 הבטיח למאמן נבחרת איטליה ויטוריו פוצו שיפסיק לעשן בתנאי שיתן לו לשחק במונדיאל 1938 אך בקשתו נדחתה. בסופו של דבר הם זכו בפעם השנייה ברציפות בלעדיו. 

פראריס החל את הקריירה בשנת 1922 עם פורטיטודו רומא שנהפכה ב-1927 למועדון המוכר רומא. כינויו היה "הילד הבלונדיני מבורגו פיו" ובסך הכל ערך 198 משחקים עימה בליגה במשך שבע שנים. כמו דמות רומאית טיפוסית פראריס היה לוחם במגרש ורק ניצחון עמד לנגד עיניו, אך עם זאת הוא תמיד נשאר ספורטאי הגון. המשחקים שלו נגד יובנטוס וריימונדו אורסי נחשבים לאגדיים עד היום. לאחר מכן שיחק בקבוצות לאציו, בארי, רומא בקדנציה שנייה וקאטניה. קבוצתו האחרונה בקריירה הייתה אלטרוניסה רומא בה פרש מכדורגל בגיל 40 לאחר שהכה שופט ונכנס למאסר. 

פראריס נפטר ב-8 במאי 1947 בגיל 43 במונטקטיני טרמה, לאחר שלקה בדום לב במהלך משחק כדורגל של כוכבים וותיקים. הוא נקבר בקמפו די ורנו שברומא ומצבתו נושאת את הכיתוב "אטיליו פראריס-אלוף עולם".

מצבתו של פראריס

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני קטניה
קטגוריה:כדורגלני בארי
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:רומא: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1934
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1904
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1947
יחסי מלטה–צרפת

יחסי מלטה–צרפת מתייחסים ליחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין מלטה לרפובליקה הצרפתית. שתי המדינות חברות במועצת אירופה, האיחוד האירופי והארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי.

== היסטוריה ==
בתקופת המלחמות הפוניות (264 – 146 לפנה"ס) עברה מלטה לידי הרומאים, נכבשה בשנית על ידי קרתגו וחזרה שוב לשלטון רומא, כחלק מהפרובינקיה של סיציליה. אחרי חלוקת האימפריה הרומית ב-395 נשארו סיציליה ומלטה תחת שלטון האימפריה הרומית המערבית, אשר שלטה גם בשטחי גליה, שכללה גם את צרפת של ימינו. לאחר כמה פלישות של הונדלים ושל האוסטרוגותים, נכבש האי על יד בליסאריוס הביזנטי, בדרכו לכבוש את הממלכה הוונדלית בצפון אפריקה. מלטה נשארה תחת שלטון האימפריה הביזנטית עד 870.

במהלך ימי הביניים, תקופה קצרה נשלט האי על ידי בית אנז'ו, שבזז את האי גוזו תוך כדי מלחמתו ברפובליקה של ג'נובה.

במאה ה-16 הפכה מלטה למוקד חשוב במאבק על השליטה בים התיכון בעקבות בואם של האבירים ההוספיטלרים מרודוס למלטה. קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שהבין את חשיבותם של האבירים כחסם בפני ההתפשטות העות'מאנית, העניק להם שליטה על מלטה בשנת 1530 בתמורה סמלית של תשלום בז מלטזי אחד מדי שנה. האבירים נודעו מאז בשם "האבירים של מלטה".

בעקבות עיסוקם של האבירים בשוד ספינות עות'מאניות, יצאו העות'מאנים בשנת 1565 להתקפה על בסיסם עם כוח שכלל כמה עשרות אלפי חיילים. האבירים הזעיקו תגבורת מאירופה ובעזרתה הצליחו להדוף את העות'מאנים והמצור העות'מאני כשל. כדי שלא להתבזות בכישלון דיווחו מפקדי הצבא לסולטאן כי "מאלטה יוק" - מלטה לא קיימת.

אחרי המצור המשיכו ההוספיטלרים לבנות מבצרים באי והקימו את העיר ולטה – שנקראה על שמו של הגראנד מאסטר של המסדר ז'אן דה ואלט. בוואלטה ובערים החדשות נבנו ארמונות וכנסיות מפוארות, מוסדות חינוך ובתי חולים. בשנת 1675 מתו כ-11.000 איש מתוך אוכלוסייה של כ-60.000 כתוצאה ממגפה.

שלטון האבירים הגיע לקיצו עם כיבוש האיים על ידי נפוליאון בשנת 1798. כאשר גילו תושבי מלטה כי הצרפתים בוזזים את אוצרות הכנסייה, התארגנו אבירי מסדר סיינט ג'והן בפיקודו של דון מיקיל (Dun Mikiel Xerri) כנגד הצרפתים והמרד המלטזי פרץ ב-2 בספטמבר 1798. מקום כינוסם של המורדים היה במבצרי מלטה המבודדים, שם, עקב מחסור באספקת מזון או תרופות החלו להדלדל שורותיהם. דון מיקיל ניסה, יחד עם עוד כ-50 מאנשיו לפרוץ את המצור הצרפתי, אולם נתפס והוצא להורג.

בשנת 1800 כבשו הבריטים את האיים מידי הצרפתים וכחלק מהסכם פריז של 1814, עברה מלטה רשמית לשלטון האימפריה הבריטית. בשנת 1964 הוענקה למלטה עצמאות מהאימפריה הבריטית, ובשנת 1973 הפכה מלטה לרפובליקה החברה בחבר העמים הבריטי ולה נשיא כראש המדינה. ב-1 במאי 2004 מלטה הצטרפה לאיחוד האירופי, שצרפת הייתה אחת ממייסדותיו.

== נציגויות דיפלומטיות ==
צרפת מחזיקה במלטה שגרירות בוולטה בלבד. מאידך, מלטה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז ו-9 קונסוליות בבורדו, ליל, ליון, מרסיי, מונפלייה, רואן, שטרסבורג, טולוז וטור.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
ים מולוקה

ים מולוקה (באינדונזית: Laut Maluku) הוא ים הממוקם באוקיינוס השקט. הוא גובל בסולאווסי במערב, הלמאהרה במזרח וכן איי שלטון סולה שבאינדונזיה. בשל עומקו, ים מולוקה נחשב לעשיר באלמוגים וקיימים בו אתרי צלילה. הים מחולק לשלושה אזורים בהתאם לעומק המים. שלושת האזורים מתפקדים ככלי להעברת מים מהאוקיינוס הפתוח לימים רדודים יותר המקיפים את ים מולוקה. החלל העמוק ביותר הוא אגן באצ'אן. אזור זה ידוע במחזוריות רעידות האדמה שבו, שנובעות מהיות הים מיקרו צלחת, בה הים מתקדם לשני כיוונים מנוגדים: הראשון לכיוון הצלחת האירו-מערבית והשני לכיוון צלחת ים הפיליפינית במזרח.

== מיקום ==
ים מולוקה גובל בים בנדה מדרום וים סלבס ממערב. מצפון שוכן ים הפיליפינים וממזרח ים הלמאהרה. 

בין האיים הגובלים בים מולוקה ניתן למצוא את הלמאהרה מצפון-מזרח, בורו וסראם במרכז וסלוואסי במערב. איי טלאוד בצפון נחשבים לגבולו הצפוני של הים, אם כי צלחת ים מולוקה, הלוח הטקטוני שנקרא על שם הים, מסתיימת צפונה משם.

ארגון ההידרוגרפיה הבינלאומי מגדיר את ים מולוקה כאחד מימות הארכיפלג המזרח הודי.

== היסטוריה ==
לאורך השנים, נלחמו הפורטוגזים, ההולנדים, הבריטים והספרדים על השליטה באיי התבלינים שהגישה אליהם התאפשרה רק דרך ים מולוקה. 

== ראו גם ==
* ים הפיליפינים
* באצ'אן
* מצר מלאקה

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

מולוקה
קטגוריה:אינדונזיה: גאוגרפיה
מולוקה
סטגוצפליה

סטגוצפליה (שם מדעי: Stegocephalia) היא קבוצה פרפילטית של מיני חולייתנים מהמחלקה בעלי סנפירים בשרניים ומהקבוצה ריפידיסטים, אשר הפכו לראשוני החולייתנים היבשתיים, מאבות קדמונים דגים. הקבוצה התפתחה החל מסוף הדבון לפני 375 מיליון שנה. כל המינים בקבוצה זו נכחדו למעט בני הקבוצה, בעלי ארבע רגליים, אשר השלימו את התפתחותם ליצורי יבשה.

קבוצה זו הוגדרה לראשונה ב-1868 בידי חוקר המאובנים האמריקאי אדוארד דרינקר קופ, והוא כלל בה מינים המותאמים יותר מדגי הריאות לחיי יבשה: הם היו בעלי ריאות פרימיטיביות נוסף לזימים, בעלי רגליים מחוזקות יותר עם אצבעות והתרחשו שינויים במבנה הלסתות, מבנה השיניים וחלל האוזניים שלהם. המשמעות של שמם מיוונית: "בעלי ראש מקורה".

בקבוצה מינים אשר רובם חיו בין הדבון לקרבון וכללו מינים הדומים לדגים כמו הטיקטאליק ועד לראשוני הדו-חיים והלאבירנתודונטיה, אשר חיו במקווי מים מתוקים כנראה. בסוף הקרבון הם התפתחו לראשונה לזוחלים ובכך ניתקו את הקשר שלהם למים.

==מיון==
*קבוצה סטגוצפליה (Stegocephalia)
**סדרה איכתיוסטגאים (Ichthyostegalia) - נכחדה
**משפחה Elpistostegidae - נכחדה. בה הטיקטאליק.
**משפחה Whatcheeriidae - נכחדה
**משפחה Colosteidae - נכחדה
**על-משפחה Baphetoidea - נכחדה
**קבוצה בעלי ארבע רגליים (Tetrapoda)

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1868
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד דרינקר קופ
יחסי קנדה–רומניה

יחסי קנדה–רומניה הם היחסים הדו-צדדיים שבין קנדה לבין רומניה. קנדה מחזיקה בשגרירות בבוקרשט ואילו לרומניה שגרירות באוטווה ושלוש קונסוליות כלליות (במונטריאול, טורונטו וונקובר); בעוד לרומניה מחזיקה קונסוליית כבוד במונקטון.

== רקע ==
בין שתי המדינות מתקיימים יחסים פוליטיים חזקים שמתבטאים במספר החברויות המשותפות של שתי המדינות בארגונים שונים כמו הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, לה פרנקופוני וכן בהיותן בעלות ברית בנאט"ו.

== היסטוריה ==
הפוליטיקאי הקנדי קליפורד סיפטון ביקר בבוקובינה בשנת 1895. בין השנים 1912–1913 היה רוברט וו. סרוויס כתב הטורונטו סטאר במלחמות הבלקן.

במהלך מלחמת העולם הראשונה, שירת ג'וזף וו. בויל את מלך ומלכת רומניה בסיועו להגן על המדינה מפני מעצמות המרכז ובפיתוח רשת הרכבות הרומנית. על כך עוטר בתואר הייחודי "מושיע רומניה". הוא נותר ידיד קרוב של משפחת המלוכה, ולתקופה נחשב למאהב של מלכת רומניה שנולדה בבריטניה, מריה מאדינבורו, מלכת רומניה.

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין קנדה ורומניה החלו ב-1919, כשב-16 באוגוסט אותה שנה נוסדה הקונסוליה הכללית במונטריאול בידי ואסילה סטויקה. לפני כן הקונסוליה תפקדה ללא הסכמתן של הרשויות הקנדיות. על כך נעצרו שניים מעובדיה ב-14 באוגוסט 1919.

היחסים הדיפלומטיים בין המדינות עלו מדרגה ב-3 באפריל 1967 עם הקמת שגרירויות הדדיות, שנוסדו בפועל בשנים שלאחר מכן.

== סחר ==
בול רומני משנת [[1996 המציג את מגדל סי אן ואת שמי הרקיע של טורונטו]]
רומניה היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של קנדה בדרום-מזרח אירופה. פרויקט הדגל של קנדה ברומניה הוא תחנת הכוח הגרעינית קרנבודץ' שהוקמה בשיתוף עם החברה לאנרגיה אטומית של קנדה. הכור הגרעיני הראשון בתחנה פועל מאז 1996 וההשקה הרשמית של הכור השני התקיימה ב-2007.

בשנת 2012 הגיע היקף הסחר בין המדינות ל-387.5 מיליון דולר. כמו כן סך כל ההשקעות הקנדיות ברומניה עמד על 273 מיליון דולר בסוף 2011, בעיקר בתחומי דלק מינרלים והרכב.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
סטיבן ובר

סטיבן רוברט ובר (באנגלית: Steven Robert Weber; נולד ב-4 במרץ 1961) הוא שחקן טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון ומדבב אמריקאי ממוצא יהודי.

==ביוגרפיה==
נולד ברובע קווינס בניו יורק. אביו עבד כמנהל קומיקאים במועדון לילה ואמו כזמרת במועדון לילה. ובר יהודי במוצאו.

==קריירה==
בילדותו הופיע וובר בפרסומות. בשנים 1984–1985 הופיע בסדרה As the World Turns. הופיע במספר סרטי קולנוע ומיני סדרות כThe Flamingo Kid, Hamburger Hill ו-The Kennedys of Massachusetts בתפקיד ג'ון פיצג'רלד קנדי. הצעיר.

תפקידו הידוע ביותר הוא כטייס בריאן האקט בסיטקום "כנפיים". בשנת 2000 שיחק בתפקיד ראשי בסיטקום Cursed ששמו הוחלף לאחר מכן ל-The Weber Show. כמו כן השתתף בסדרה Once and Again של רשת ABC ובסדרה The D.A. אף היא באותה רשת. הוא שיחק בסרטים Single White Femal ו-Jeffrey.

ובר הופיע לראשונה בברודוויי במחזה "הדבר האמיתי" שיצר טום סטופארד. בשנים 2001–2002 הוא החליף את מתיו ברודריק בתפקיד הראשי של ליאו בלום במחזמר המפיקים. בשנת 2005 הופיע לצידו של קווין ספייסי בבהפקה National Anthems. של תיאטרון אולד ויק שבלונדון. ב-2001 כתב את התסריט ושיחק בסרט הטלוויזיוני Club Land, לצידו של אלן אלדה, שאף היה מועמד לפרס אמי על משחקו בסרט זה.

ובר שיחק בשלושה סרטים שנוצרו על בסיס ספריו של סטיבן קינג:Desperation, ו-You Know They Got a Hell of a Band בשנת 2006 ובמיני סדרה The Shining בשנת 1997.

ביצע דיבוב בסרט האנימציה "מזמור חג המולד של הכלבים" שהופץ בשנת 1998, ובסדרה שקדמה לו "גן עדן לכלבים".

בשנת 2007 הצטרף לשותפו לסדרה "כנפיים" טוני שלהוב לתפקיד אורח בסדרה מונק ושיחק בסדרה "סטודיו 60". ב-2008 שיחק במותחן הפסיכולוגי Farm House ובסדרה "עקרות בית נואשות".

בשנת 2011 שיחק בסרט הקולנוע פיסת גן עדן לצד קייט הדסון וגאל גרסיה ברנאל.

בין השנים 2012 ל-2017 דיבב ובר מספר דמויות בסדרת האנימציה "אולטימייט ספיידרמן" ששודרה בערוץ Disney XD. בשנת 2009 הופיע ובר עם שותפתו לצוות שחקני הסדרה כנפיים, רבקה שול, לסדרה Chasing Life.

בשנת 2014 שיחק את ביל ווילקרסון בדרמת הפשע "רצח מדרגה ראשונה" שיצר סטיבן בוצ'קו לרשת TNT.

==חיים אישיים==
בשנים 1985 עד 1992 היה נשוי ובר לשחקנית פין קרטר . בשנת 1995 נישא לג'ולייט הונן וממנה התגרש בשנת 2017.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של ניו יורק בפרצ'ס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
נאל איילנד

המצוף המוצב בנאל איילנד, 2017
נאל איילנד הוא כינוי לאזור שסביב הנקודה בה מצטלב המרידיאן הראשי עם קו המשווה במפרץ גינאה שבאוקיינוס האטלנטי, ממערב ליבשת אפריקה. הקואורדינטות של נקודה זו הן . הכינוי "נאל איילנד" (null משמעו אפסי) הוא הומוריסטי ומתייחס להשערה השגויה בדבר קיומו של אי בנקודה זו, אי שלגביו נוצרו מפה, דגל והיסטוריה בדויים.

לשון ים בחופה הדרומי של גאנה () היא שטח האדמה הסמוך ביותר לנאל איילנד וממוקמת כ-570 קילומטר מצפון לו.

בנאל איילנד, שבה עומק האוקיינוס הוא כ-4,940 מטר, ממוקם מצוף המעוגן למקומו, שעליו מוצבת תחנה מטאורולוגית ואוקיינוגרפית. שמה הרשמי הוא Station 13010 - Soul. התחנה כלולה במערך PIRATA , המופעל במשותף על ידי ארצות הברית, צרפת וברזיל.

== ראו גם ==
* קו המשווה
* מרידיאן ראשי
* קו גריניץ'

==קישורים חיצוניים==

* [https://blogs.loc.gov/maps/2016/04/the-geographical-oddity-of-null-island/ על נאל איילנד], באתר ספריית הקונגרס
* [https://www.ndbc.noaa.gov/station_page.php?station=13010 מידע אודות Station 13010 - Soul], באתר מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי של ארצות הברית

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרטוגרפיה
קטגוריה:האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:קו המשווה
קטגוריה:איי תעתוע
רומן רוסקה

רומן לי רוסקה (באנגלית: Roman Lee Hruska; 16 באוגוסט 1904 – 25 באפריל 1999) היה פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת נברסקה. רוסקה נודע כאחד הפוליטיקאים השמרניים ביותר בסנאט האמריקאי במהלך שנות ה-60 וה-70.

== ביוגרפיה ==
רוסקה נולד בעיר דייוויד סיטי שבמזרח נברסקה. משפחתו עברה לאומהה, שם סיים את לימודיו התיכוניים. הוא למד באוניברסיטת נברסקה באומהה ובאוניברסיטת שיקגו ולבסוף סיים את לימודיו הגבוהים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קריגטון. הוא התיישב באומהה ועסק בעריכת דין. חיש מהר הצטרף רוסקה לחיים הפוליטיים, ונבחר לחבר במועצת הנציבים של מחוז דאגלס. הוא כיהן כחבר קבוע במועצה בשנים 1944–1945 וכיושב ראש המועצה בשנים 1945–1952. בשנים 1951–1952 היה סגן נשיא האיגוד הלאומי של פקידי המחוז, וכיהן תקופה מסוימת כחבר במועצת המנהלים של אוניברסיטת אומהה.

ב-1952 נבחר רוסקה נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של נברסקה, הכולל בתוכו את רוב העיר אומהה. הוא לא הפסיק להשלים את כל תקופת כהונתו בת השנתיים בבית הנבחרים כאשר התמודד בבחירות המיוחדות לאחד משני מושביה של נברסקה בסנאט של ארצות הברית, שהתפנה עם מותו של הסנאטור יו באטלר. רוסקה ניצח ונבחר מחדש בשנים 1958, 1964 ו-1970 ושירת בסנאט עד לפרישתו ב-1976.

רוסקה נהפך לחבר משפיע בוועדת ההקצבות ובוועדת המשפט של הסנאט של ארצות הברית. חרף עמדותיו השמרניות, הוא הצביע בעד חוק זכויות האזרח. אף שהקונגרס של ארצות הברית נשלט בידי המפלגה הדמוקרטית במשך רוב כהונתו בסנאט, הוא נודע כמחוקק מיומן, ונאמר עליו כי השפיע על חלק גדול מהשינויים שחלו במערכת משפט הפלילי. רוסקה היה החבר הבכיר מטעם מפלגת המיעוט בוועדת המשפט עם פרישתו מהסנאט. גם לאחר שנשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון התפטר מתפקידו, רוסקה הגן עליו וטען כי פרשת ווטרגייט נהפכה לשערורייה כחלק ממאמץ מפלגתי לתקוף את ניקסון.

ב-10 באוקטובר 1978 חתם הנשיא ג'ימי קרטר על הצעת החוק ששינתה את שם המרכז לחקר בשר בעלי חיים הממוקם במחוז קליי שבנברסקה על שמו של הסנאטור לשעבר רומן ל. רוסקה. בניין בית המשפט הפדרלי באומהה קרוי גם הוא על שמו של רוסקה.

לאחר שפרש לגמלאות ב-1976, נפל רוסקה ב-10 באפריל 1999 ושבר את המותן, ונפטר כעבור כמה ימים בשל סיבוכים רפואיים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מנברסקה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מנברסקה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נברסקה באומהה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרייטון
קטגוריה:אמריקאים ממוצא צ'כי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1904
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1999
גאוגרפיה תחבורתית

גאוגרפיה תחבורתית הוא ענף של גאוגרפיה אנושית החוקר את התנועה ואת הקשרים בין אנשים, סחורות ומידע על פני כדור הארץ ומשמש גם בעיקר בתחום של תכנון ערים ואזורים. גאוגרפיה תחבורתית מגלה, מתארת ומסבירה את חללי התחבורה של פני כדור הארץ בנוגע למיקום, חומר, צורה, פונקציה וסוגיות. בנוסף היא גם חוקרת את השפעות התחבורה על השימוש באופן קרקע ועל דפוסי החומרים הפיזיים על פני כדור הארץ המכונים "דפוסי כיסוי" ועל תהליכים מרחביים אחרים כמו שינויים סביבתיים. יתר על כן זה תחום זה של גאוגרפיה גם תורם לתכנון דרכי תחבורה עירוניים ואזוריים. ענף זה של הגאוגרפיה מתקשר גם כן אל ענפים אחרים בתחום כגון: גאוגרפיה עירונית וגאוגרפיה כלכלית.

== ראו גם ==
* תחבורה

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:תחומים בגאוגרפיה
קטגוריה:גאוגרפיה אנושית
קטגוריה:גאוגרפיה עירונית
פסגת הארווי (אנטארקטיקה)

פסגת הארווי (באנגלית: Harvey Peak) היא פסגה שאינה מכוסה קרח, בהרי קוק שבאנטארקטיקה. 

גובהה של הפסגה 2,120 מטרים מעל פני הים.

הפסגה ממוקמת 4 קילומטרים דרומית לרכסי פינגר שבהרי קוק.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הפסגה ===

הפסגה מופתה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על מדידות טלורומטר ותצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1959 – 1963.

=== מקור השם ===

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

הפסגה נקראת על שמו של פול הארווי (Paul Harvey), איש יחידת התמיכה של הצבא האמריקני שערכה את סקרי הטלרומטר.

== ראו גם ==

* הר הארווי (אנטארקטיקה) - הר בארץ אנדרבי שבאנטארקטיקה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=1961 פסגת הארווי] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=6066&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR פסגת הארווי] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:6450 פסגת הארווי] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית

== הערות שוליים ==

הארווי
איי פאי

איי פאי (באנגלית: Pi Islands) הם קבוצת איים הכוללת שני איים גדולים, ומספר סלעים ושוניות באיי מלכיור, ובארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה. 

האיים מצויים 2 קילומטרים מזרחית לקצה הצפון-מזרחי של האי אומגה שבאיי מלכיור. 

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי האי ===

משלחות ארגנטינאיות סקרו ומיפו את האזור בשנת 1942 ובשנת 1943.

=== מקור השם ===

נראה ששם האי -שמקורו באות פאי, האות ה-16 של האלף-בית היווני, מופיע לראשונה בתרשים ממשלת ארגנטינה משנת 1946 בעקבות הסקרים של המשלחות הארגנטינאיות.

שם האי, בדומה לשמות איים אחרים בארכיפלג, שנקראו על שם אותיות באלפבית היווני. 

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:11762 איי פאי] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=11232&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR איי פאי] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://mapcarta.com/25592178 מפת אזור איי פאי]

== הערות שוליים ==

פאי
יוסף אבן עזרא

רבי יוסף אבן עזרא (בערך ה'ש - ה'שס"ה) היה תלמידו של רבי שמואל די מדינה ורבה של סופיה בבולגריה, ומחבר הפירוש הנודע עצמות יוסף על מסכת קידושין.

==תולדותיו==
נולד לרבי יצחק, ממשפחת אבן עזרא. יש הגורסים שנולד ביואנינה. עד גיל 17 התגורר בקושטא. בגיל 17, הגיע לסלוניקי בכדי ללמוד תורה. רבו המובהק היה מהרשד"ם, והוא מכנה אותו בספרו בתואר "מורי". התמנה בשנת 1589 בקירוב לרב בסופיה.

עמד בקשר עם חכמי דורו, כמהרש"ך, רבי יוסף פורמון, רבי אברהם די בוטון, מהר"א ששון ועוד.

יעקב שפיגל כותב שאף שהיה עצמאי בדרך לימודו, במה שנוגע לפסיקת ההלכה ביטל דעתו מפני דעת קודמיו.

ספרו עצמות יוסף על מסכת קידושין הוכר להלכה ולעיון הסוגיות גם אצל חכמי אשכנז, ומשמש עד היום כספר פופולרי בישיבות. הספר נדפס פעמים רבות.

בנוסף לכך חיבר את ספר "משא מלך" על הלכות מיסים, וכן תשובות רבות שיצאו לאור בשנת תשמ"ט בהוצאת יד הרב נסים.

== מתלמידיו ==
רבי דוד קונפורטי סבור שרבי מאיר בן שם טוב מלמד, מחבר [http://www.hebrewbooks.org/1102 שו"ת משפט צדק] ומחכמי סלוניקי היה תלמידו. ויש המפקפקים על כך.

רבי שבתי יונה, מחבר שו"ת [https://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=9204&pgnum=1 שי למורא], היה תלמידו, ומכנהו "מורי".

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.hebrewbooks.org/42294 עצמות יוסף], באתר היברובוקס
* [https://tablet.otzar.org/he/book/book.php?book=152590&width=0&scroll=0&udid=0&pagenum=1 שו"ת ר' יוסף ן' עזרא], באתר אוצר החכמה
* [https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=8943&st=&pgnum=1&hilite= משא מלך], באתר היברובוקס
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידי 1540
קטגוריה:סופיה: רבנים
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת: ראשוני האחרונים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה: ראשוני האחרונים
קטגוריה:סלוניקי: רבנים
קטגוריה:רבנים בולגרים
קטגוריה:איסטנבול: רבנים
קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:רבנים יוונים
קטגוריה:נפטרים ב-1605