OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מילט קמפבל

מילטון גריי "מילט" קמפבל (באנגלית: Milton Gray "Milt" Campbell; 9 בדצמבר 1933 – 2 בנובמבר 2012) היה אתלט אמריקאי. אלוף אולימפי (מלבורן 1956) בקרב עשר.

== ביוגרפיה ==
קמפבל נולד בפליינפילד ניו ג'רזי. הוא ממוצא אפרו אמריקאי. הוא היה שחיין ושחקן פוטבול מצטיין.

באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכה קמפבל במדליית כסף בקרב עשר בתוצאה של 6975 נקודות (6948 נקודות), אחרי בוב מתיאס שקבע שיא עולם חדש של 7887 נקודות (7592 נקודות) ולפני פלויד סימונס שקבע תוצאה של 6788 נקודות (6903 נקודות), שניהם חבריו לנבחרת האתלטיקה של ארצות הברית.

באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1955 זכה קמפבל במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.9 שניות.

===אלוף אולימפי===
באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה קמפבל במדליית זהב בקרב עשר בשיא אולימפי חדש של 7937 נקודות (7565 נקודות), לפני בן ארצו רייפר ג'ונסון שקבע תוצאה של 7587 נקודות (7422 נקודות) ווסילי קוזנצוב מברית המועצות שקבע תוצאה של 7465 נקודות (7330 נקודות).

===שיאן עולם===
תחרות שנערכה בקולטון ב-31 במאי 1957 קבע מילט בריצת 120 יארד משוכות שיא עולם חדש של 13.4 שניות.

== שיאיו האישיים ==
* ריצת 100 יארד: 9.6 שניות (1953)
* ריצת 100 מטר: 10.5 שניות (1953)
* ריצת 220 יארד: 20.7 שניות (1953) 
* ריצת 400 מטר: 48.8 שניות (1956)
* ריצת 110 מטר משוכות: 13.4 שניות (1957) השוואת שיא עולם (בריצת 120 יארד משוכות)
* קפיצה לגובה: 1.90 מטר (1956) 
* קפיצה במוט: 3.66 מטר (1956)
* קפיצה לרוחק: 7.33 מטר (1956)
* הדיפת כדור ברזל: 14.76 מטר (1956)
* זריקת דיסקוס: 44.96 מטר (1956) 
* הטלת כידון: 57.07 מטר (1956) 
* קרב עשר: 7614 נקודות (1956)

== קישורים חיצוניים ==

* [http://trackfield.brinkster.net/Profile.asp?ID=979&Gender=M&Page=Back&Tour=N&Year=1953&TF=T מילט קמפבל], באתר Track and Field Statistics 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מתחרים אמריקאים בקרב עשר
קטגוריה:אלופים אולימפיים: קרב-10 וקרב-5 (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אינדיאנה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1933
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2012
פסטיבל רחוב פולסום

פסטיבל רחוב פולסום (Folsom Street Fair-FSF) או יריד רחוב פולסום הוא פסטיבל רחוב שנתי בנושא סאדו ו-BDSM, שמהווה אירוע מרכזי ב"שבוע הגאווה של קהילת הלת'ר" בסן פרנסיסקו. האירוע, אשר לפעמים פשוט מכונה "פולסום", מתרחש ברחוב פולסום, בשכונת השוק הדרומי בסן פרנסיסקו ומושך אליו תיירות מכל העולם.

האירוע החל בשנת 1984, והוא האירוע הגדול ביותר בעולם הקשור באופן בלעדי בתת תרבות הסאדו. העמותה המארגנת של האירוע, "סוכנות התיאום של אירועי רחוב פולסום" (FSE-Folsom Street Events), מתקיימת כמלכ"ר, כמו גם תוכניות גיוס כספים רבות בפסטיבל כולל משחקים, דוכני משקאות ואף הלקאות בתשלום.

ה-FSE מארגנת גם אירועים דומים בקנדה ובגרמניה. הפסטיבלים מעוררים פעמים רבות פעילויות מחאה מצד ארגונים הפועלים למען הטרונורמטיביות וארגונים שמרנים כמו "אמריקאים לחשיפת האמת על ההומוסקסואליות (AFTAH)" והליגה הקתולית.

==ראו גם==
* מצעד הגאווה
*לת'ר

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:BDSM
קטגוריה:פסטיבלי להט"ב
קטגוריה:ארצות הברית: פסטיבלים
Theatre of Tragedy

[[ליב קריסטין בהופעה של Theatre of Tragedy]]

Theatre of Tragedy (בתרגום חופשי לעברית: תיאטרון הטרגדיה) הייתה להקת מטאל גותי מנורווגיה, מהלהקות החלוצות בשירת היפה והחיה ושילוב זמרת בסצנת המטאל.

== היסטוריה ==

הלהקה הוקמה ב-2 באוקטובר 1993 בסטוונגר, נורווגיה, ושינתה פעמיים את שמה (במקור Suffering Grief ואחר כך La Reine Noir ובסוף Theatre of Tragedy). מייסדיה היו הזמר ריימונד אישטבן רוהוני (Raymond István Rohonyi), הגיטריסט Pål Bjåstad וטומי לינדל (Tommy Lindal). אליהם הצטרף המתופף היין פרודה הנסן. מאוחר יותר הם הזמינו את ליב קריסטין להיות זמרת אורחת למספר שירים אך מהר מאוד התרשמו ממנה והיא נהפכה לחברה קבועה בלהקה.

ב-1994 יצא לאור הדמו הראשון שלהם וב-1995 אלבומם הראשון Theatre of Tragedy (אלבום). הלהקה הוציאה עוד מספר אלבומים וב-1998 הוציאה את האלבום Aégis שנחשב לשיא היצירה שלהם. בתקופה זו ניגנה הלהקה מטאל גותי כבד המשלב בין שירת היפה והחיה לדום-דת'.

בשנת 2000 שינתה הלהקה את סגנונה וממטאל גותי עברה לנגן אינדסטריאל משולב ברוק גותי ואלקטרופופ. דבר זה התבטא באלבומם Musique וגרם להלם בקרב הרבה ממעריצי הלהקה.

ב-2003 הודיעה הלהקה על עזיבתה של ליב קריסטין, סולנית הלהקה, עקב "חילוקי דעות מוזיקליים שאינם ניתנים לגישור".

את קריסטין החליפה נל זיגלנד (Nell Sigland) שהצטרפה ללהקה ב-2004. ב-2004 ו-2005 יצא הלהקה למסע הופעות כאשר זיגלנד היא הסולנית המובילה. הלהקה הוציאה עוד מספר אלבומים אך שינוי הסגנון ושינוי הרכב הלהקה גרם לדעיכה ולירידה בכמות המעריצים.

ב-1 במרץ 2010 הודיעה הלהקה על החלטתה להתפרק ב-2 באוקטובר 2010. היא ערכה מסע הופעות אחרון בליווי להקת המטאל הגותי הסימפוני הנורווגית Where Angels Fall ובעזרת מימון המונים הוציאה סרט המתעד את ההופעה האחרונה שלהם.

== סגנון מוזיקלי ==

הלהקה התחילה כלהקת מטאל גותי/דום-דת' והשתמשה בשיטת שירת היפה והחיה: קול בס גברי ולעיתים אף גרואלינג לצד שירת סופרן נשי עדינה. בשלושת אלבומיה הראשונים דבקה הלהקה בסגנון זה ומילות השירים נכתבו באנגלית מודרנית מוקדמת.

החל משנת 2000 והאלבום Musique שינתה הלהקה את סגנונה באופן דרסטי לרוק אינדסטריאל המשלב רוק גותי ואלקטרופופ. המטאל הכבד נזנח ואיתו הגרואלינג והשירים נכתבו באנגלית מודרנית פשוטה.

בשני אלבומיה האחרונים, Storm ו-Forever Is The World, חזרה הלהקה לנגן רוק גותי ומטאל גותי.

== חברי הלהקה ==
* ליב קריסטין - שירה נשית (1993–2003)
* נל זיגלנד (Nell Sigland) - שירה נשית (2004–2010)
* Raymond István Rohonyi - שירה גברית (1993–2010)
* טומי לינדל (Tommy Lindal) - גיטרות (1993–1997)
* Frank Claussen - גיטרות (1997–2010)
* Vegard K. Thorsen - גיטרות (2001–2010)
* Lorentz Aspen - קלידים, סינתיסייזר (1993-2010)
* Hein Frode Hansen - תופים (1993–2010)
* Eirik T. Saltrø - באס (1993–2000)
* Magnus Westgaard - באס (2006, 2009)
* Pål Bjåstad - גיטרה (1993–1995)
* Geir Flikkeid - גיטרה (1995–1997)
* Tommy Olsson - גיטרה (1997–1999)

== דיסקוגרפיה ==
* Theatre of Tragedy - 1995
* Velvet Darkness They Fear - 1996
* Aégis - 1998
* Musique - 2000
* Assembly - 2002
* Storm - 2006
* Forever Is the World - 2009
* Last Curtain Call - 2011

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:להקות מטאל
קטגוריה:להקות מטאל גותי
קטגוריה:להקות דום מטאל
קטגוריה:להקות דת' מטאל
קטגוריה:להקות נורווגיות
קטגוריה:שישיות מוזיקליות
קטגוריה:הרכבים מוזיקליים מסטוונגר
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1993
ליבן

פאב בעיירה
בתים כפריים בעיירה
לִיבָּן (צ'כית: Libáň; גרמנית: Liban) היא עיירה במחוז הראדץ קראלובה שבצ'כיה. נכון לשנת 2012, חיו בעיירה 1714 תושבים: 826 גברים ו-888 נשים. הגיל הממוצע בליבן באותה שנה היה 41.3 (39.4 גברים ו-43.1 נשים). נכון לשנת 2014, שטח העיירה היה 1967 דונם.

==דמוגרפיה==
{| class="wikitable" style="text-align:right"
|-
! שנה
| 1970
| 1980
| 1991
| 2001
| 2003
| 2012
|-
! אוכלוסייה
| 2043
| 1896
| 1693
| 1696
| 1648
| 1714
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צ'כיה: ערים
קפה גלינה

קפה גלינה היה בית קפה שהוקם ב-1935 על שפת הים במתחם יריד המזרח שפעל בחצי האי הירקוני במהלך שנות ה-30.<ref></ref>

המבנה, בסגנון הבינלאומי, תוכנן על ידי האדריכלים ג'ניה אוורבוך, אלזה גדעוני ושלמה גינזבורג. הוא נבנה במבנה סימטרי מעוגל בן שתי קומות, כאשר קומת הכניסה פנתה ליריד המזרח הקומה השנייה פנתה אל הים. המבנה היה מוקף חלונות ראווה ורחבת דשא גדולה בצדו המזרחי עבור יושבי בית הקפה.

במהלך שנות פעילותו של קפה גלינה התקיימו בו ישיבות של הוועד הציבורי של יריד המזרח. בין היתר התארחו בו אישים כמו הנציב העליון ארתור ווקופ, שעל שמו קרוי גשר ווקופ הסמוך.

אילן שחורי, חוקר תל אביב, מספר שבית הקפה היה הכי פעיל בתקופת מלחמת העולם השנייה, "כשהגיעו פועלי הנמל, הם השתלטו על בית הקפה, וזה התאים את עצמו אליהם והיה בתוך זמן קצר מסעדה של פועלי נמל".<ref></ref> 

בית הקפה פעל עד שנת 1949 ונסגר עם סגירת נמל תל אביב ויריד המזרח. הוא נהרס חלקית, ובמהלך השיפוצים והפיתוח של נמל תל אביב בשנות ה-2000 נהרס כולו לצורך הקמת מתחם שפך הירקון.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.israelalbum.org.il/יישובים/תל-אביב-יפו/שמואל%20רוזנברג%20(רגב)%20זל/P18151 קפה גלינה באתר "ישראל נגלית לעין"] של יד בן צבי
* [https://www.facebook.com/nostal/posts/1264883216878542/ קפה גלינה על שפת ימה של תל אביב]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יריד המזרח
קטגוריה:הסגנון הבין-לאומי בארץ ישראל
קטגוריה:הצפון הישן
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכננה ג'ניה אוורבוך
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים שנהרסו
שערוריית תמונת קרי-פונדה

התמונה המולחמת שהציתה את השערורייה. התצלום של קרי צולם במקור ב-13 ביוני 1971, והתצלום של פונדה צולם במקור באוגוסט 1972
במהלך מסע הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2004, פורסמה תמונה שמטרתה הייתה להראות את ג'ון קרי וג'יין פונדה מופיעים יחד בעצרת מחאה נגד מלחמת וייטנאם. התברר שהתמונה זויפה ממניעים פוליטיים (התצלום האותנטי הידוע היחיד שבו קרי ופונדה מופיעים יחד צולם על ידי לייף סקוגפורס (Leif Skoogfors) בעצרת בוואלי פורג' (Valley Forge) שבפנסילבניה בשנת 1970).

התמונה היא למעשה שילוב של שני תצלומים שונים: באחד צולם קרי ב-13 ביוני 1971 בעצרת אנטי-מלחמתית במינאולה שבמדינת ניו יורק, ובשני צולמה ג'יין פונדה באוגוסט 1972 נואמת בעצרת במיאמי ביץ' שבפלורידה. שני התצלומים אוחדו לתמונה אחת, שעברה לאחר מכן עיבוד נוסף כדי שתיראה כאילו נלקחה מגזיר של עיתון ישן. הוסף גם כיתוב שבו נאמר שהשחקנית ופעילת השלום ג'יין פונדה נאמה בפני קהל של ותיקי מלחמת וייטנאם כפעילת שלום, כשוותיק מלחמת וייטנאם ג'ון קרי לשמאלה, מאזין לנאומה ומתכונן להיות הנואם הבא אחריה באותו נושא, אף על פי שפונדה לא נכחה כאשר קרי נשא את נאומו. התמונה הוצגה כתמונה של סוכנות הידיעות AP.

כלי התקשורת המשפיע ביותר שפרסם את התמונה המזויפת היה העיתון "הניו יורק טיימס", שהביא את התמונה בידיעה של שריל גיי סטולברג ב-13 בפברואר 2004. התמונה עוררה עניין גם באתרי אינטרנט רבים. מתנגדי קרי מהאגף הימני של המפה הפוליטית טענו שהתצלום המקורי של קרי מ-1971 הוא התמונה המזויפת, בעוד התמונה שבה שולבו שני התצלומים היא התמונה האמיתית, אף על פי שבעל זכויות היוצרים על התצלום המקורי של קרי, קן לייט, מחזיק בתשלילים המקוריים.

קן לייט, בעל זכויות היוצרים על התצלום המקורי של קרי, שנשאל מהם הלקחים שניתן ללמוד מהסיפור, השיב:
* יש לצלם הרבה תמונות.
* צריך מודעות לכך שמה שלא נראה חשוב ברגע מסוים עשוי להיות חשוב.
* יש לשמור את התשלילים בצורה מאורגנת.
* יש להיות ערני לדרך בה משתמשים בעבודה שלך.
לדברי לייט, זהו האתגר בעידן הדיגיטלי החדש. הוא הביע תקווה שבשלב כלשהו ימציא מדען מחשב חכם פתרון, סוג של הצפנה בקובץ הדיגיטלי שתמנע את העברתו ללא אישור.

בשנת 2005 הצליח קן לייט לאתר את היוצר של התמונה המזויפת, ריצ'רד טיילור, ותבע אותו בבית המשפט הפדרלי של המחוז הדרומי של ניו יורק בגין הפרת זכויות יוצרים. לייט תבע פיצויים בסך 200,000 דולר על הנזקים שנגרמו לו, בתוספת שכר טרחת עורך דין. התביעה נדחתה מטעמים טכניים של תחום השיפוט. בית המשפט לערעורים אישר את הפסיקה של בית המשפט המחוזי.

==ראו גם==
* עיבוד תמונה מגמתי
* עיבוד תמונה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2004
קטגוריה:שערוריות פוליטיות בארצות הברית
קטגוריה:תצלומים בארצות הברית
זבד דקל מסיכתי

זבד הדקל המסיכתי (שם מדעי: Paguma larvata) הוא מין דמוי חתול קטן ממשפחת הגחניים והיחיד בסוגו. הוא חי בן העצים באזור דרום-מזרח אסיה והודו.
== מאפיינים ==
זבד זה מזכיר מינים אחרים במשפחתו, אך בצבעיו הוא קצת יותר אפרפר ללא פסים או נקודות, למעט פסים כהים מצידי עיניו וראשו ומעל אפו פס לבן. גם הלחיים, הסנטר והשפתיים לבנים ואפו ורדרד.

הזבד אינו בסכנת הכחדה אך הוא נתון בסיכון במדינות שונות.

ממדים: אורכו 51–76 ס"מ. משקלו 3.6-6 ק"ג בממוצע.

מזון: הזבד הוא אוכל-כול, הניזון הן מהחי והן מהצומח. הוא אוכל רכיכות, פרוקי רגליים, קליפות עצים, נחשים, צפרדעים, חולדות ועופות וגם בננות ופירות טרופיים.

תפוצה: הזבד נפוץ ביערות טרופיים או הרריים בסין, וייטנאם, לאוס, קמבודיה, מלזיה, תאילנד, מיאנמר והודו וגם בבורנאו, סומטרה, טאיוואן, ועוד איים באינדונזיה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed">
Paguma larvata - Kunming Natural History Museum of Zoology - DSC02489.JPG
Paradoxurus hermaphroditus feeding.jpg
Palm civet on tree (detail).jpg
Paguma-larvata-masked-palm-civet-kaeng-krachan-national-park.jpg
</gallery>

==ראו גם==
*גחניים
*בינטורונג
*גחן דקלים אסייתי
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1827
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי צ'ארלס המילטון סמית
קטגוריה:גחניים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:מיאנמר: יונקים
קטגוריה:הודו: יונקים
קטגוריה:נפאל: יונקים
קטגוריה:סין: יונקים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
איתן בן-דוד

איתן בן־דוד (נולד ב־1963) הוא בכיר לשעבר בשירות הביטחון הכללי, משמש כמשנה ומ״מ היועץ לביטחון לאומי. קודם לכן, היה ממלא מקום היועץ לביטחון לאומי וראש המטה לביטחון לאומי במשרד ראש הממשלה.

== קורות חייו ==
בן-דוד נולד לעליזה ועזריה (לבית ויטיחובסקי), גדל והתחנך בקריית אונו. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1982 התגייס לשירות בנח"ל ושובץ בגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר קורס קצינים שימש כמפקד מחלקה בגדוד 906. בהמשך שימש כסגן מפקד פלוגה וכמפקד פלוגה בגדוד ולחם במלחמת לבנון הראשונה. בשנת 1986 השתחרר מצה"ל והתגייס לשירות הביטחון הכללי.

בן-דוד החל את דרכו באגף אבטחה ושימש במספר תפקידי פיקוד בתחום זה ובהם ראש מוקד ביטחון חו"ל באירופה בשנים 2002–2005, סגן ראש אגף ביטחון באל על (בהיותו מושאל מהשב"כ) בשנים 2005–2006, ראש החטיבה לאבטחת אישים בשנים 2010-2006 וכסגן ראש אגף אבטחה בשב"כ. בשנת 2012 פרש מהשב"כ והתמנה לראש המטה ללוחמה בטרור וסגן ראש המל"ל במשרד ראש הממשלה. בחודשים אפריל-אוגוסט 2017 שימש מ"מ היועץ לביטחון לאומי וראש המל"ל.

בן-דוד הוא בוגר תואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון וגאוגרפיה מטעם אוניברסיטת תל אביב ובעל תואר שני בממשל ומדיניות ציבורית מהמרכז הבינתחומי הרצליה. 
== חיים אישיים ==
בן-דוד נשוי לאלה ולהם שלושה ילדים.

==קישורים חיצוניים==
* .
* .
* [http://portal.idc.ac.il/he/main/pages/newsdetails.aspx?idcid=386&idclang=Hebrew איתן בן-דוד בכנס הטרור הבינלאומי בבינתחומי: "במקביל למירוץ הגרעין, מנהלת איראן קמפיין טרור גלובלי חוצה יבשות, נגד יעדים ישראליים, מערביים ואף ערביים"], אתר המרכז הבינתחומי הרצליה, 10.09.2012.
* עמיר רפפורט, [http://www.israeldefense.co.il/he/content/ישראל-חלק-מהמלחמה-העולמית-בטרור-0 "ישראל חלק מהמלחמה העולמית בטרור"], "ישראל דיפנס", 24.05.2016.

==הערות שוליים==

קטגוריה:עובדי אל על
קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:סגל המטה לביטחון לאומי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
שלמה אנגל

שלמה אנגל (2 באוקטובר 1901 – 14 במאי 2002) היה עיתונאי "דבר", סופר, היסטוריון, וחבר מועצת העיר כפר סבא בשנים 1937–1951.

==תחילת דרכו==
שלמה אנגל נולד בגרויעץ, פולין ב-1901, ליהודית ורבי ברוך אברהם. לאחר מכן הם עברו לעיר הסמוכה ריחוואל. הוא למד בחדר והצטרף לקבוצה ציונית בשם "התחייה". בגיל 13 הוא עבר לישיבה בעיר סטאוויזין. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא עבר ללמוד בקאליש. הוא גויס לצבא פולין וניסה לקבל אישור לעלות לארץ. מאוחר יותר הוא גויס שוב לצבא פולין, בו נשלח למחנה עבודה של הצבא. אחרי 33 חודשים של שירות הוא ניסה לעלות לארץ. למרות המאמצים הרבים והבירוקרטיה שהייתה כרוכה בעניין הוא עלה ארצה לבד ב-1925. באנייה הוא פגש אנשים נוספים שעלו לארץ לבדם, חברי ה"התאחדות" של "הפועל הצעיר". הם הגיעו לארץ והתיישבו בראשון לציון שם הם שכרו צריף. בראשון לציון הם התקשו למצוא עבודה, ומדי פעם עבדו בסלילת כבישים וחציבה. אנגל עבד הרבה בשמירה ובגיזום בכרמים. בראשון לציון הוא הכיר את אשתו לעתיד, חיה, אשר ביקרה אותו בסוכת השמירה בכרם.

==פועלו בכפר סבא==
בשנת 1927 החל שלמה אנגל לעבוד בעיתון "דבר". במרץ 1928 עבר לגור בכפר סבא בעקבות עבודתו ככתב דבר בשרון. אנגל מתאר את כפר סבא של אותם ימים בספרו כ- . כשעבר שלמה אנגל לכפר סבא הוא היה מהאנשים הראשונים שהיו צריכים לקנות בית (בניגוד לראשוני העיר שקיבלו חלקות). הוא חילק את העיתון יחד עם מאיר אדיב, צבי ברזובסקיבין וברוך פריבר, בתחילה ברגל ולאחר מכן עם חמור. בצד עבודתו בעיתון, אנגל היה חבר בוועד המושבה, ולאחר מכן היה חבר במועצת כפר סבא בין השנים 1937 – 1951. תפקידיו במועצה כללו יו"ר וועדת חינוך, סגן יו"ר המועצה (אליהו אוסטשינסקי) וממלא מקומו ומנהל לשכת הגיוס בשרון - אך לפי דבריו, תפקידו בוועדת החינוך היה החביב עליו ביותר. בבחירות בשנת 1949 הוא היה יו"ר וועדת הבחירות האזורית, שתפקידה היה לפקח על התנהלות הבחירות.

===כתיבת ספר כפר סבא===
אחרי התפטרותו מכל התפקידים שמילא בעקבות התפטרותו של אברהם קרן בשנת 1951, אנגל החליט לחקור את גאולת אדמתה של כפר סבא – מתי נגאלה ועל ידי מי – במקביל לעבודתו כעיתונאי. הוא מצא חומר רב ופרסם מאמר גדול על ראשית השרון. לאחר כתיבת מאמר זה וקבלת תגובות רבות ונלהבות לגביו הוא החליט לכתוב ספר מקיף על תולדות כפר סבא.

בשנת 1968 הועלתה הצעה לכתוב ספר על כפר סבא לכבוד חגיגות השבעים. הוקמה ועדה שעניינה כתיבת הספר, אך שלמה אנגל לא היה הכותב בה ולכן הוא סירב לשתף פעולה. אחרי זה התבקש ג. קרסל לכתוב את הספר. קרסל הסכים בתנאי שאנגל יאסוף עבורו את החומר. בעקבות תגובה זאת ביקש זאב גלר מאנגל לכתוב את הספר יחד עם ועדה שפועלת תחתיו. הטיוטה הראשונה של הספר הוגשה בשנת 1971, וב-1973, שנת השבעים של כפר סבא, הסתיימה כתיבתו. על כתיבת ספר זה ועל תרומתו הרבה לעיר ניתן לו אות יקיר העיר כפר סבא בשנת 1977.

נפטר במאי 2002.

==לקריאה נוספת==
* שלמה אנגל, כפר סבא, 70 שנה לייסודה, הוצאת עיריית כפר סבא, 1973
* שלמה אנגל, בדרך לגבורות - קובץ זכרונות ורשמים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל דבר
קטגוריה:חברי מועצת העיר כפר סבא
קטגוריה:חוקרי תולדות עם ישראל בארץ ישראל
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1901
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
תכנות גנרי

תכנות גנרי (באנגלית: Generic Programming, ועל פי האקדמיה ללשון העברית: תכנות סוגני), הוא סגנון פיתוח תוכנה בו אלגוריתמים נכתבים במונחים של טיפוסים שיוגדרו בהמשך, וסוג הטיפוס יוגדר על פי הצורך ואז יתבצע שימוש באלגוריתם עבור הטיפוס המסוים שנקבע. גישה זו, שהשפה שנקטה בה ראשונה הייתה ML בשנת 1973, הרשתה כתיבת פונקציות משותפות או טיפוסים השונים רק בקבוצת הטיפוסים עליהם הם משמשים, ועל ידי כך מופחתת כפילות בקוד.

ישויות תוכנה מסוג זה נקראות:
* Generics – Ada, Delphi, Eiffel, Java, C#, F#, Swift, Visual Basic .NET
* פולימורפיזם פרמטרי – ML, Scala, Haskell
* Templates – C++, D

== תמיכה בתכנות גנרי ==
=== שפות מונחות עצמים ===

כאשר יוצרים מחלקה בשפות תכנות בעלות טיפוסים סטטיים, לא נוח לכתוב מימוש עבור כל אחד מהטיפוסים המוכלים. דוגמה ב-++C למחלקה הנמנעת מהכפילות הזו על ידי הגדרת template:
<syntaxhighlight lang="cpp">
template<typename T> 
class List 
{ 
 /* תוכן המחלקה */ 
};

/* דוגמה ליצירת רשימה גנרית המקבלת אתחול של הטיפוס */
List<Animal> list_of_animals;
List<Car> list_of_cars;
</syntaxhighlight>

דוגמה למימוש מחסנית גנרית בשפת #C: 
<syntaxhighlight lang="csharp">
public class Stack<T>
{
 T[] items; 

// שימוש פונקציונלי באותו משתנה גנרי שהתקבל בהגדרת המחלקה בזמן ריצה
 public void Push(T item)
 {...}
 public T Pop()
 {...}
}

// שימוש במחלקה הגנרית - הגדרת מחסנית ואתחול למשתנים מסוג מחרוזת
Stack<string> stack = new Stack<string>();

// שימוש בפונקציות הגנריות עם הסוג המתאים
stack.Push("John");
stack.Push("Doe");
string str = stack.Pop();
</syntaxhighlight>

=== שפות פונקציונליות ===

=== שפות אחרות ===
במשפחת שפות ML, ישנו פולימורפיזם פרמטרי, ומודלים גנריים הנקראים "functors". גם Standard ML וגם OCaml תומכים ב-functors, המתפקדים באופן דומה ל-"class templates" בחבילה הגנרית של Ada. אבסטרקציה סינטקטית ב-Scheme בעלת קשר לגנריות, אלו הם למעשה קבוצה מכילה של templating המצויה ב-++C.

מודול של ורילוג יכול לקבל פרמטר אחד או יותר, אליהם ערך אחד או יותר משויך באתחול המודול. דוגמה לכך היא מערך רגיסטר גנרי, כאשר גודל המערך ניתן כפרמטר. 

VHDL הנגזרת מ-Ada מכילה אף היא יכולות גנריות. 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תכנות
קטגוריה:פרדיגמות תכנות
דוכיפת 2

דוכיפת-2 הוא ננו-לוויין ישראלי בתקן קיובסאט הנבנה כפרויקט משותף של סוכנות החלל הישראלית ועיריית הרצליה, במעבדת החלל הממוקמת במרכז המדעים הרצליה על ידי תלמידי תיכון.

דוכיפת-2 הוא הלוויין השני בסדרת לווייני "דוכיפת" הישראליים, ומהווה חלק מתוכנית QB50 - פרויקט בינלאומי של 15 ארגונים חברים במסגרתו עוצבו, נבנו וישוגרו עשרות לווייני קיובסאט על ידי אוניברסיטאות ומכוני מחקר מרחבי העולם, לצורכי מחקר מדעי.

צוות פיתוח הלוויין מורכב מחמישה צוותי משנה - צוות הרצליה, צוות אופקים, צוות ירוחם, צוות עפרה וצוות חוּרה. הפרויקט נתמך ומלווה על ידי מומחים בתחום החלל מהתעשייה האווירית.. הלוויין שוגר במאי 2017 ודעך חזרה לאטמוספירה ב-22 בדצמבר 2018.

==מהלך הפרויקט==
הלוויין תוכנן על ידי תלמידים מתיכון הנדסאים הרצליה, תיכון חדש הרצליה, אולפנת בני עקיבא "איילת השחר", בית הספר הרב תחומי אופקים, אולפנת עפרה, בית הספר הרב תחומי ע"ש יצחק רבין בחורה ובית הספר מירוחם, בהדרכת מהנדסים מתעשיית התקשורת והחלל, חלקם מהתעשייה האווירית לישראל.

התלמידים תכננו את כלל היבטי הלוויין: המאזן האנרגטי, התכן התרמי, התכן המכני, צפיית המסלול, מאזן הערוץ, הכנת תחנת התקשורת, ותכן מערך קרקעי. שילוב הלוויין והפעלתו נעשו באופן מלא על ידי תלמידים מכיתות ט' - י"ב.

הלוויין עבר בדיקות תנאי סביבה במפעל מבת של התעשייה האווירית. הלוויין שוגר ב-18 באפריל 2017 ממרכז החלל קנדי אל תחנת החלל הבינלאומית וב-18 במאי 2017 שוגר ממנה למסלולו.

==מטרות הלוויין==
פרויקט דוכיפת-2 נועד כפלטפורמה חינוכית לתלמידים צעירים בתחום ההנדסה, כדי להוות להם בסיס והשראה להמשך לימודיהם בתחומי המדעים, הטכנולוגיה, ההנדסה והמתמטיקה, בפרט בתעשיית החלל.

המשימה המדעית של דוכיפת 2 היא חקירת צפיפות הפלזמה בשכבות האטמוספירה הנמוכות - ביונוספירה התחתונה. כיוון שביונוספירה יש לחץ חלקיקי אוויר גבוה יחסית לשכבות אטמוספירה בהם נמצאים רוב הלוויינים במסלול לווייני נמוך, הלוויין יחווה יותר גרר, וירד מהר יותר בגובה (אין ללוויין מערכות הנעה לשמור על גובהו). הלוויין יושמד מחום החיכוך באטמוספירה בתום משימתו.

==משך המשימה ==
ב-16 באפריל יצאו 12 תלמידים מצוות הפרויקט למשלחת צפייה בשיגור. הלוויין שוגר על גבי משימת OA-7 של חברת United Launch Alliance, ב-18 באפריל 2017. בעת השיגור התקיים אירוע חגיגי במרכז המדעים הרצליה. השיגור התבצע בהצלחה והלוויין הגיע אל תחנת החלל הבינלאומית כעבור כמה ימים.

ב-18 במאי 2017 שוגר הלוויין באמצעות משגר נאנו-לוויינים המחובר לתחנת החלל (של חברת Nano Racks) ושוחרר למסלולו בהצלחה.

לאחר ששוגר מתחנת החלל בשעה 11:30, נקלט בשעה 23:00 הלוויין על ידי תלמידי צוותו. נקלטה טלמטריה, אשר כללו את אות הזיהוי שלו ומידע על מערכותיו. למחרת בבוקר ביצעו התלמידים עוד קשר עם הלוויין, אשר נוהל בהצלחה. הצוותים החלו בתפעול השוטף וביצוע המשימה המדעית.

ב-22 בדצמבר 2018 הלוויין דעך בחזרה באטמוספירה.

== קישורים חיצוניים ==
*[http://www.timesofisrael.com/topic/qb50-satellite-project/ Israeli high-school kids build life-saving satellite], באתר TimesOfIsrael, אוקטובר 2014
*[http://www.space.gov.il/node/1204 פרויקט לוויין דוכיפת 2 של תלמידי התיכון תופס תאוצה], באתר סוכנות החלל הישראלית, אפריל 2015
*
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוויינים ישראליים
קטגוריה:דוכיפתאים בתרבות
צבי הנינג'ה: יוצאים מהצללים

צבי הנינג'ה: יוצאים מהצללים (באנגלית: Teenage Mutant Ninja Turtles: Out of the Shadows) הוא סרט גיבורי על אמריקאי מזאנ'ר הפעולה, הקומדיה והמדע בדיוני המבוסס על קומיקס "צבי הנינג'ה". הסרט מהווה סרט המשך לסרט האתחול צבי הנינג'ה. הסרט עלה לאקרנים ב-3 ביוני 2016 ב-2D ,3D ו-IMAX 3D.

את הסרט ביים דייב גרין על פי תסריט של ג'וש אפלבום ואנדרה נימץ. בסרט מככבים מייגן פוקס, סטיבן אמל, ויליאם פיכטנר, בריאן טי וויל ארנט.

==עלילה==
בהמשך ישיר לסרט הקודם, שרדר מועבר לכלא עם שני עבריינים טיפשים בשם איוון "רוקסטדי" סטרנקו ואנטון "ביבופ" זק. בדרך שבט הרגל משתלט על הזינזנה למרות מאמצי הצבים למנוע זאת, ושרדר מועבר למימדX, שם הוא פוגש חייזר בצורת מח בשם קראנג שמורה לו למצוא שני רכיבים נוספים על מנת לפתוח שער בין ממדי. לפר' בקסטר סטוקמן יש את השלישי- הרכיב שגרם לטלפורטציה של שרדר.

שרדר משתמש במוטגן חדש שקיבל מקראנג כדי להפוך את רוקסטדי וביבופ לקרנף וחזיר יבלות בהתאמה. אפריל מנסה לגנוב מנת מוטגן וכמעט נתפסת אך שומר הזינזנה, קייסי ג'ונס, מציל אותה. הוא מתוודע לצבים ומבין שהם הצילו את ניו יורק שנתיים לפני.

שרדר מצליח למצוא את שני הרכיבים האחרונים (נייטרוניום שפותח חורים שחורים ואקדח אנרגיה). שבט הרגל מנסה לחטוף את המוטגן מתחנת המשטרה ואפריל וקייסי מונעים את זה ונתפסים. ורנון פנוויק מביא למפקחת המשטרה הוכחה שרוקסטדי וביבופ אמיתיים ואפריל דוברת אמת, ומפגיש את NYPD עם הצבים לראשונה. שרדר פותח את השער והטכנודרום מתחיל לזרום דרכו. הצבים מביסים את קראנג ומחזירים את הטכנודרום למימדX, וקייסי סוגר את השער.

==צוות השחקנים ==
* ג'וני נוקסוויל (דיבוב)/פיט פלוסזק (לכידת תנועה) - לאונרדו
* אלן ריצ'סון - רפאל
* ג'רמי הווארד - דונטלו
* נואל פישר - מיכלאנג'לו
* טוני שלהוב (דיבוב)/ דני וודברן (לכידת תנועה) - ספלינטר
* מייגן פוקס - אפריל או'ניל
* סטיבן אמל - קייסי ג'ונס
* ויל ארנט - ורן פנוויק
* ויליאם פיכטנר - אריק סאקס
* בריאן טי - שרדר
* בריטני אישיבאשי - קראי
* טיילר פרי - בקסטר סטוקמן
* גארי אנטוני וויליאמס - ביבופ
* סטפן "שיימוס" פארליי - רוקסטדי
* בראד גארט - קראנג

==הפקה==
עוד לפני צאתו לאקרנים של הסרט צבי הנינג'ה השחקן ויליאם פיכטנר הצהיר כי חתם על חוזה למשך 3 סרטי קולנוע בזיכיון צבי הנינג'ה. גם נואל פישר אישר כי כל השחקנים שמגלמים את ארבעת צבי הנינג'ה חתמו על חוזה לשלושה סרטים.

ליבסמן ופולר אישרו שגם קייסי ג'ונס וגם ביבופ ורוקסטידי יופיעו בסרטי ההמשך. ישנם גם תוכניות להופעה בסרטי ההמשך עבור דמויותיהם של קראנג ומימד איקס.

באוגוסט 2014 אולפני פרמאונט הכריזו כי הסרט ייצא לאקרנים ביוני 2016 כשמייקל ביי ישמש כמפיק וג'וש אפלבום ואנדרה נימיק יכתבו את התסריט.

בדצמבר אותה שנה דווח שהאולפנים שכרו את דייב גרין כבמאי הסרט, לאחר הצלחתו הביקורתית עם סרט הבכורה שלו להציל את אקו. בנוסף אושר כי ביבופ ורוקסטידי יופיעו כנבלי משנה בסרט.

במרץ 2015 לוהק השחקן הקנדי סטיבן אמל לתפקיד קייסי ג'ונס. באפריל אותה שנה האולפנים חשפו תמונה ראשונה של ביבופ ורוקסטידי. בהמשך החודש הוכרז על ליהוקו של טיילר פרי לתפקיד בקסטר סטוקמן ובריאן טי לתפקיד שרדר.

==צילומים==
באפריל 2015 החלו צילומי הסרט במדינת ניו יורק ועלות הצילומים מגיעה ל-70 מיליון דולרים. הצילומים נמשכו עד סוף מאי 2015 והושלמו באוגוסט אותה שנה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטי צבי הנינג'ה
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי ניקלודיאון
קטגוריה:טלפורטציה בקולנוע
ג'ורג' אדמונד סטריט

כנסיית סנט פיליפ וסנט ג'יימס, אוקספורד
[[בתי המשפט המלכותיים, לונדון]]
ג'ורג' אדמונד סטריט (באנגלית: George Edmund Street; 20 ביוני 1824 – 18 בדצמבר 1881) היה ארכיטקט בריטי, איש סגנון התחייה הגותית הוויקטוריאנית. המבנה החשוב ביותר שתכנן הוא מתחם בתי המשפט המלכותיים במרכז לונדון.

== תולדות חייו ==
סטריט נולד בלונדון ולמד אדריכלות באקסטר ובוינצ'סטר. בראשית דרכו עבד במשרדו של ג'ורג' גילברט סקוט בשיקום ושחזור מבנים ישנים, בעיקר כנסיות בלונדון ובקורנוול. ב-1849 פתח משרד אדריכלות משלו. ב-1850 התמנה לאדריכל הדיוקסיה של אוקספורד, שם שיקם ותכנן מבנים עבור הכנסייה והאוניברסיטה של אוקספורד. בין היתר תכנן את כנסיית סנט פיליפ וסנט ג'יימס בעיר (כיום משמשת את המרכז ללימודי המיסיון). ב-1855 שב סטריט ללונדון.

סטריט חקר את האדריכלות הגותית ויצא למספר סיורים באירופה על מנת להכיר מקרוב את שכיות החמדה של אדריכלות זו. ב-1855 פרסם ספר מחקרי מאויר בקפידה בשם The Brick and Marble Architecture of Northern Italy ("ארכיטקטורת הלבנים והשיש של צפון איטליה"); ב-1865 ראה אור ספרו The Gothic Architecture of Spain ("האדריכלות הגותית של ספרד"). מחקריו אודות השימוש בצבעוניות בעיטורים הובילו לגישה הפוליכרומית בתחייה הגותית הבריטית, כלומר שימוש באריחים, רעפים ופריטי אבן בצבעים רבים.

ב-1864 בנה סטריט מחדש את הספינה הראשית של קתדרלת בריסטול. ב-1869 התמנה לאדריכל הדיוקסיות של ריפון ושל יורק ולאדריכל הקתדרלות של סולסברי ושל קארלייל (קאמבריה). כן הוזמן סטריט למספר מסעות באירלנד, בהם שיפץ מספר כנסיות, עבודות שנויות במחלוקת במסגרתן הרס בקתדרלת קרייסט צ'רץ' בדבלין חלקים "חסרי ערך היסטורי" לדבריו.

ב-1868 נבחרה תוכניתו של סטריט, שהיה אחד מ-11 אדריכלים שהגישו הצעות להקמת בתי המשפט המלכותיים בלונדון. סטריט התמנה לאדריכל היחיד של המתחם (פנים וחוץ). העבודות להקמת המבנה החלו ב-1873 והתקדמו באיטיות תחת פיקוחו. סטריט לא זכה לראות בהשלמת המבנה, שנחנך בדצמבר 1882, כשנה לאחר מותו.

סטריט נקבר במנזר וסטמינסטר.

== פרסים ומשרות כבוד ==
ב-1866 נבחר לעמית האקדמיה המלכותית לאמנויות וב-1871 התקבל כחבר מלא ופרופסור לאדריכלות ולהיסטוריה של האדריכלות בימי הביניים. היה נשיא המכון המלכותי של האדריכלים הבריטיים (Royal Institute of British Architects), חבר האקדמיה האוסטרית למדעים (דאז, האקדמיה המלכותית של וינה) וחבר לגיון הכבוד הצרפתי, עבור שרטוטיו לתערוכה העולמית של פריז (1878).

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.architecture.com/Explore/Architects/GeorgeEdmundStreet.aspx פרופיל באתר אדריכלות]
* [http://www.victorianweb.org/victorian/art/architecture/street/index.html ביוגרפיה], באתר "הרשת הוויקטוריאנית"
* [http://www.dia.ie/architects/view/4437/STREET-GEORGEEDMUND%23#tab_works עבודותיו באירלנד]
* 
* 

=== רשימות מהוויקיפדיה האנגלית ===
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים הקבורים במנזר וסטמינסטר
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:אדריכלים בריטים במאה ה-19
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1824
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1881
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
הדיאץ'

הדיאץ (באוקראינית: Гадяч; ביידיש: האַדיטש) היא עיר במחוז פולטבה, אוקראינה. היא שוכנת על גדות נהר הפְּסֶל.

==היסטוריה==
תושבי הדיאץ' לקחו חלק פעיל במרד חמלניצקי. לאחר צירופה של הדיאץ' לאימפריה הרוסית העיר ושטח שסביבה הוענקו לבוגדן חמלניצקי. 

ב-1726 העיר הועברה לבעלותו של אלכסנדר מנשיקוב על ידי יקטרינה הראשונה. 

ב-1897 בעיר התגוררו כ-8,000 תושבים, מתוכם 73 אחוזים אוקראינים ו-24 אחוזים יהודים.

העיר נכבשה על ידי הוורמאכט ב-27 בספטמבר 1941 ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-26 בספטמבר 1943.

בהדיאץ' נטמן לאחר פטירתו רבי שניאור זלמן מלאדי שהיה מייסד תנועת חסידות חב"ד.

==אוכלוסייה==
אוכלוסיית הדיאץ' באלפים לפי שנים:
<timeline>
Colors=
 id:lightgrey value:gray(0.9)
 id:darkgrey value:gray(0.7)
 id:sfondo value:rgb(1,1,1)
 id:barra value:rgb(0.6,0.7,0.8)

ImageSize = width:700 height:300
PlotArea = left:50 bottom:50 top:30 right:30
DateFormat = x.y
Period = from:0 till:30
TimeAxis = orientation:vertical
AlignBars = justify
ScaleMajor = gridcolor:darkgrey increment:500 start:0
ScaleMinor = gridcolor:lightgrey increment:100 start:0
BackgroundColors = canvas:sfondo

BarData=

 bar:1897 text:1897
 bar:1923 text:1923
 bar:1926 text:1926
 bar:1939 text:1939
 bar:1959 text:1959
 bar:1970 text:1970
 bar:1979 text:1979
 bar:1989 text:1989
 bar:1992 text:1992
 bar:1998 text:1998
 bar:2001 text:2001
 bar:2003 text:2003
 bar:2005 text:2005
 bar:2007 text:2007
 bar:2009 text:2009
 bar:2013 text:2013
 bar:2014 text:2014

PlotData=
 color:barra width:12 align:left

 bar:1897 from:0 till: 7.721
 bar:1923 from:0 till: 11.122
 bar:1926 from:0 till: 9.963
 bar:1939 from:0 till: 10.731
 bar:1959 from:0 till: 11.725
 bar:1970 from:0 till: 14.428
 bar:1979 from:0 till: 18.578
 bar:1989 from:0 till: 24.375
 bar:1992 from:0 till: 24.8
 bar:1998 from:0 till: 24.6
 bar:2001 from:0 till: 22.698
 bar:2003 from:0 till: 22.981
 bar:2005 from:0 till: 23.280
 bar:2007 from:0 till: 23.740
 bar:2009 from:0 till: 24.031
 bar:2013 from:0 till: 24.196
 bar:2014 from:0 till: 24.187

PlotData=

 bar:1897 at: 7.721 fontsize:S text: 7.721 shift:(-10,5)
 bar:1923 at: 11.122 fontsize:S text: 11.122 shift:(-10,5)
 bar:1926 at: 9.963 fontsize:S text: 9.963 shift:(-10,5)
 bar:1939 at: 10.731 fontsize:S text: 10.731 shift:(-10,5)
 bar:1959 at: 11.725 fontsize:S text: 11.725 shift:(-10,5) 
 bar:1970 at: 14.428 fontsize:S text: 14.428 shift:(-10,5)
 bar:1979 at: 18.578 fontsize:S text: 18.578 shift:(-10,5)
 bar:1989 at: 24.375 fontsize:S text: 24.375 shift:(-10,5)
 bar:1992 at: 24.8 fontsize:S text: 24.8 shift:(-10,5)
 bar:1998 at: 24.6 fontsize:S text: 24.6 shift:(-10,5)
 bar:2001 at: 22.698 fontsize:S text: 22.698 shift:(-10,5)
 bar:2003 at: 22.981 fontsize:S text: 22.981 shift:(-10,5)
 bar:2005 at: 23.280 fontsize:S text: 23.280 shift:(-10,5)
 bar:2007 at: 23.740 fontsize:S text: 23.740 shift:(-10,5)
 bar:2009 at: 24.031 fontsize:S text: 24.031 shift:(-10,5)
 bar:2013 at: 24.196 fontsize:S text: 24.196 shift:(-10,5)
 bar:2014 at: 24.187 fontsize:S text: 24.187 shift:(-10,5)
TextData=
 fontsize:S pos:(5,20)
 text: 
</timeline>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז פולטבה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
קניב

קניב (אוקראינית: Канів; בפי יהודי העיר: קַנְיֶיב) היא עיר במחוז צ'רקאסי אוקראינה.

==היסטוריה==
קברו של המשורר הלאומי [[טאראס שבצ'נקו בעיר קניב.]]
לראשונה אנחנו שומעים על קניב ממסמך שמתוארך לשנים 1074–1088. ליד קניב עברה דרך מסחר חשובה שתרמה רבות להתפתחות כלכלית של היישוב. לא פעם היישוב נכבש ונהרס לגמרי, ב-1240 הוא נכבש ונהרס על ידי המונגולים בהנהגתו של באטו חאן. ב-1320 קניב נכבש על ידי גדימינאס, מ-1362 המקום היה תחת שליטתה של הדוכסות הגדולה של ליטא.

החל מהמאה ה-16 קניב הפכה למרכז חשוב של הקוזאקים, לכאן היו עוברים להתגורר קוזאקים שלא היו יכולים להילחם יותר מפאת גילם, כאן נקברו מספר הטמנים חשובים. בסוף המאה ה-16 באזור התרחשו מספר מרידות כנגד השלטון הפולני.

ב-1600 קניב קיבלה זכויות מגדבורג.

במאה ה-17 תושבי קניב לקחו חלק פעיל במרידות כנגד השלטון הפולני. ב-1625 קניב נשרפה, חמש שנים מאוחר יותר העיר שוב נשרפה על ידי הטטרים.

בעקבות הסכם שלום שנחתם בין האיחוד הפולני-ליטאי לבין האימפריה העות'מאנית ב-1672 קניב עברה לידיהם של הטורקים. בספטמבר 1678 הטורקים הרסו את העיר.

ב-1793 לאחר חלוקת פולין עברה קניב לידיה של אימפריה הרוסית.

העיר נכבשה על ידי הגרמנים ב-16 באוגוסט 1941 ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-3 בפברואר 1944.

===יהודי קניב===
היהודים התחילו להתיישב בקניב בסוף המאה ה-17 תחלית המאה ה-18.

הקהילה היהודית בקניב ניזוקה קשות בעקבות הפרעות ביהודי אוקראינה שפרצו בזמן מלחמת האזרחים ברוסיה לאחר מלחמת העולם הראשונה.

בנובמבר 1941 בברסטובצקי יאר נרצחו 150 יהודים מקניב. רבים מיהודי קניב ניסו להתחבא ולהימלט מאימת הנאצים, אך רובם נתפסו על ידי המקומיים והובאו לקורסום ויותר מאוחר נרצחו.

הקהילה הדתית בעיר חודשה ב-1993.

==אוכלוסייה==
שינוי אוכלוסייה של קניב לאורך השנים:
{| class="wikitable"
|שנה || מספר אוכלוסייה 
|-
|1897|| 8,855
|-
|1923|| 7,887
|-
|1926|| 8,089
|-
|1959|| 7,461
|-
|1970|| 15,967
|-
|1979|| 23,121
|-
|1989|| 29,049
|-
|2001|| 26,657
|-
|2012|| 25,702
|}

===אוכלוסייה יהודית===
ב-1765 היו בקניב רק 98 יהודים, עד 1847 האוכלוסייה היהודית במקום הגיעה ל-1,635, ב-1897 בזמן מפקד האוכלוסין הראשון של האימפריה הרוסית מספר היהודים בקניב היה 2,682 שהיוו 30 אחוזים מכלל אוכלוסיית העיר. שינוי האוכלוסייה היהודית של קניב לאורך השנים:
{| class="wikitable"
|שנה || מספר אוכלוסייה 
|-
|1765|| 98 
|-
|1847|| 1,635 
|-
|1897|| 2,682 
|-
|1926|| 1,395 
|-
|2001|| 18 
|}

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://jewua.org/kaniv/ תולדות יהודי קניב] 
* חיים הלפרין, [https://beta.otzar.org/#/b/612040/p/226/t/555555/fs/0/start/0/end/0/c קנייב], העבר: רבעון לדברי ימי היהודים והיהדות ברוסיה, יח, תל אביב תשל"א, עמ' 235 ואילך
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:מחוז צ'רקאסי: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-11
דף (תוף)

זוג תופי דף
דף (دف, Daf) הוא תוף פרסי בעל מבנה עגול ושטוח נהוג לנגן בו מוזיקה פופולרית ואתנית מסורתית.

==מבנה הכלי ואופן הנגינה==
הדף עשוי גליל עץ צר עליו מתוח עור עז. ניתן למצוא את הדף גם עם סלילי ברזל בחלקו הפנימי של גליל העץ כך שיוצר צליל נוסף הנגינה. את הדף אוחזים בשתי הידיים ומתופפים עליו בעדינות.

==היסטוריה ומנהגים==
הראיות הראשונות לקיומו של הדף נמצאו באזור איראן של ימינו ובעגה האיראנית העתיקה ביטאו את שמו "דפּּ" (Dap). פואמות פרסיות רבות נכתבו לנגינה דווקא בכלי זה.

בפרס נחשב לתוף ייחודי וניגנו בו בחגיגות מיוחדות. בדומה לכך בפקיסטן שמרו את צלילו לחגיגות נישואין בלבד. בארצות רבות נחשב הדף לכלי מסורתי כגון: כורדיסטן, ארמניה, טורקיה, פקיסטן, אפגניסטן מרכז רוסיה ועוד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלי הקשה
קטגוריה:כלי נגינה עתיקים
קטגוריה:כלי נגינה מזרחיים
אליהו סיגד

לוחית זיכרון לאליהו סיגד (סיגרד) בתל אביב
אליהו סיגָד (סיגָרד) (1901 – 30 במרץ 1975) היה צייר ישראלי.

==קורות חיים==
נולד בעיר פוניבז' בליטא. בשנים 1919–1922 למד אדריכלות ורישום בריגה.

ב-1925 עלה לארץ ישראל, השתתף בתערוכות קבוצתיות ויצר תפאורות לתיאטרון.

ב-1929 נסע לפריז לשלוש שנים שבמהלכן למד באקדמיית קולארוסי (Académie Colarossi) ובאקדמיית גרנד שומייר (Académie de la Grande Chaumière).

לאחר שובו ארצה הצטרף לאגודת הציירים והפסלים ונבחר לכהן בוועד שלה במשך כעשרים שנה. לפרנסתו לימד ציור בבתי הספר היסודיים בתל אביב, "תל נורדאו" (בין תלמידיו שם היה האמן דני קרוון), "אחד העם" ו"הכרמל".
בשנות ה-40 הצטרף לארגון ההגנה והשתתף במלחמת העצמאות.

הוא השתתף בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות ביריד המזרח (1925, 1929) במוזיאון תל אביב (1933, 1950) בביתן הלנה רובינשטיין (1960), בתערוכת העשור (1958) ועוד. כן נטל חלק בתערוכות של אמנים ישראלים בארצות הברית, בקנדה, בדרום אפריקה ועוד.

נפטר ב-30 במרץ 1975, בגיל 74. הותיר אישה, רינה.

==יצירתו==
בעבודותיו ניכרת ההשפעה הצרפתית האפיינית לשנות ה-30. רבים מציוריו משקפים את ההווי ונוף הארץ והוא נחשב לאמן "ארץ ישראלי". הוא סירב לפנות לאמנות מושגית שהפכה לזרם המוביל באמנות הישראלית ולפיכך הפך מאמן מרכזי ומוערך לאמן הנמצא בשולי הזירה האמנותית בארץ.

==פרסים==
בין הפרסים שבהם זכה:
* 1945 – פרס דיזנגוף
* 1959 – פרס עיריית רמת גן.

==הנצחה==
במסגרת פרויקט הנצחת אמנים בתל אביב נקבעה לוחית זיכרון על ביתו ברחוב סירקין 35.

==לקריאה נוספת==
*פה גר, עיר בעקבות אמניה, הוצאת עיריית תל אביב, עמ' 118, 2015

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:מורים לאמנות בישראל
קטגוריה:זוכי פרס דיזנגוף
קטגוריה:סגל בית הספר אחד העם (תל אביב)
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1901
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1975
אליפות צרפת בטניס 1931

אליפות צרפת 1931 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-22 במאי והסתיימו ב-31 במאי. זו הייתה האליפות ה-36 מאז ייסודה.

בטי נות'ל הבריטית זכתה בתחרות זוגות נשים וזוגות מעורבים.

==התחרות==
===תחרות הגברים===
[[ז'אן בורוטרה, מנצח תחרות הגברים]]
בתחרות זו השתתפו 89 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:

# ז'אן בורוטרה (), ניצח בתחרות
# ג'ורג' לוט (), הודח ברבע גמר
# כריסטיאן בוסי (), הפסיד בגמר
# באני אוסטין (), הודח בסיבוב השלישי
# ג'ון ואן רין (), הודח ברבע גמר
# פרד פרי (), הודח בסיבוב הרביעי
# ורנון קירבי ( דרום אפריקה), הודח בסיבוב הרביעי 
# ג'ורג' ליטלטון (), הודח בסיבוב השלישי
# לואיס ריימונד ( דרום אפריקה), הודח בסיבוב השלישי
# פטריק יוז (), הודח בחצי הגמר 
# ג'ורג'ו דה סטפני (), הודח ברבע גמר
# רודריך מנצל (), הודח בסיבוב הרביעי
# הייטרו סאטו (), הודח בסיבוב הרביעי
# בלה פון קרלינג (), הודח בסיבוב השלישי
# עמנואל די פלה (), הודח בסיבוב השלישי
# הרמן ארטנס (), הודח בסיבוב הרביעי

אנרי קושה, מנצח תחרות 1930 לא השתתף בתחרות. בגמר התחרות נפגשו ז'אן בורוטרה () וכריסטיאן בוסי (). ז'אן בורוטרה ניצח ב-4 מערכות.

===תחרות הנשים===
סילי אאוסם, מנצחת תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 59 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:

# סילי אאוסם (), מנצחת התחרות
# סימון מאתיה (), הודחה ברבע גמר
# הלן ג'ייקובס (), הודחה ברבע גמר
# לילי דה אלברס ( ספרד), הודחה בחצי גמר
# אליזבת ריין (), הודחה ברבע גמר
# בטי נות'ל (), הפסידה בגמר
# הילדה קראווינקל (), הודחה בחצי גמר
# ג'ואן רידלי (), הודחה בסיבוב השלישי

הלן וילס () שהייתה מנצחת התחרות בשנים 1928-1930 לא השתתפה. במשחק הגמר סילי אאוסם () ניצחה את בטי נות'ל () בשתי מערכות. באותה שנה היא זכתה באליפות וימבלדון.

===תחרות זוגות גברים===
בתחרות השתתפו מספר זוגות. ממנצחי תחרות 1930 אנרי קושה וז'אק בריניון () רק ז'אק בריניון השתתף גם השנה. במשחק הגמר ג'ורג' לוט וג'ון ואן רין () נפגשו עם ורנון קירבי ונורמן פרקרסון ( דרום אפריקה) וניצחו ב-3 מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות וימבלדון.

===תחרות זוגות נשים===
בתחרות השתתפו 28 זוגות. מזוג מנצחות תחרות 1930 רק אליזבת ריין () השתתפה גם השנה. במשחק הגמר איילין בנט ובטי נות'ל () שיחקו נגד סילי אאוסם () ואליזבת ריין () וניצחו אותן בשתי מערכות. באותה שנה הן זכו גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.

===תחרות זוגות מעורבים===
בתחרות השתתפו מספר זוגות. מזוג מנצחי תחרות 1930 רק סילי אאוסם () השתתפה גם השנה. במשחק הגמר בטי נות'ל () ופטריק ספנס ( דרום אפריקה) נפגשו עם דורותי ברון ובאני אוסטין () וניצחו ב-3 מערכות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20131203014133/http://ww2.fft.fr/rolandgarros/pdfpalmares/femmes1931_en.pdf תחרות נשים]
* [https://web.archive.org/web/20131203014740/http://ww2.fft.fr/rolandgarros/pdfpalmares/hommes1931_en.pdf תחרות גברים]
* [http://www.rolandgarros.com/ האתר הרשמי של אליפות צרפת הפתוחה]
* [http://www.tennisforum.com/showthread.php?t=25064&page=2 נתונים נוספים על האליפות]

צרפת
קטגוריה:אליפות צרפת הפתוחה
קטגוריה:1931 בצרפת
צבי קנור

צבי קנור (במקור: קנטורג'י) (נולד ב-11 ביוני 1947) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שירת כטייס קרב, מפקד בסיס חצור ובסיס תל נוף ונספח חיל האוויר בוושינגטון. לאחר שחרורו שימש דירקטור ומנכ"ל חברות. 

== חייו ==
קנור גדל ולמד בנתניה. התגייס לצה"ל ב-1965, סיים קורס טיס ושירת כטיס קרב בחיל האוויר. לחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה שירת כטייס בטייסת 116, בשובו מגיחת הפצצה במצרים ביוני 1970 נאלץ לנטוש את מטוס המיסטר שהטיס ונפגע. במלחמת יום הכיפורים שירת כמוביל בטייסת העטלף, טייסת מטוסי F-4 פנטום. כמו כן השתתף במלחמת לבנון הראשונה. הוא שירת כראש מחלקת מבצעים במטה חיל האוויר, כמפקד בסיס חצור וכמפקד בסיס תל נוף בשנים 1987 עד 1990.

בשנים 1991 עד 1993 כיהן כנספח אווירי בוושינגטון שבארצות הברית.

לאחר שחרורו מונה ב-1994 למנכ"ל חברת בי.וי.אר טכנולוגיות. ב-1996 מונה למנכ"ל אופיר טורס. בשנים 1999 עד 2001 כיהן כנשיא חברת בי.וי.אר מערכות. לאחר מכן שימש מנכ"ל אמריקן אקספרס טרוול במשך שמונה שנים. באוגוסט 2009 מונה למנכ"ל החברה לאיתור ולהשבת נכסים של נספי השואה, תפקיד בו כיהן במשך כשנה. כיהן כיו"ר חברת קמיליון מערכות בניה ומכהן כדירקטור בחברות הציבוריות מטי מחשבים וכים ניר שירותי תעופה. ב-2010 מונה למנכ"ל קרן תל אביב לפיתוח ושימש בתפקיד מספר שנים. שימש דירקטור בחברת כים ניר.

הוא חבר המועצה לשלום ולביטחון ויוזמת ז'נבה.

== חיים אישיים ==
קנור נשוי למרים. קנור בעל תואר ראשון מאוניברסיטת אובורן באלבמה ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:מפקדי בסיס תל נוף
קטגוריה:נספחי חיל האוויר בארצות הברית
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:ראשי מחלקת מבצעים בחיל האוויר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אובורן
קטגוריה:נתניה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים
פסק דין קלמר נגד גיא

פסק דין קֵלְמֶר נגד גיא הוא אחד מפסקי הדין הבסיסיים בדיני החוזים בישראל. פסק הדין ניתן בשנת 1996 בבית המשפט העליון בשבתו כערכאת ערעור אזרחית, בפורום של שלושה שופטים, נשיא בית המשפט העליון אהרן ברק, השופט אליעזר גולדברג והשופט יצחק זמיר. החידוש העיקרי בפסק הדין הוא אישור תוקפו של חוזה שבעל פה מקום שנדרש חוזה שבכתב, מכח עקרון תום הלב.

==הבסיס המשפטי==
בבסיס המקרה עומדים שני סעיפי חוק:
* סעיף 8 לחוק המקרקעין העוסק בדרישת הכתב במקרקעין – "התחייבות לעשות עסקה במקרקעין טעונה מסמך בכתב".
* סעיף 12 לחוק החוזים העוסק בדרישה לתום לב במשא ומתן – "(א) במשא ומתן לקראת כריתתו של חוזה חייב אדם לנהוג בדרך מקובלת ובתום לב. (ב) צד שלא נהג בדרך מקובלת ולא בתום-לב חייב לצד השני פיצויים בעד הנזק שנגרם לו עקב המשא ומתן או עקב כריתת החוזה, והוראות סעיפים 10, 13 ו-14 לחוק החוזים (תרופות בשל הפרת חוזה), תשל"א-1970, יחולו בשינויים המחויבים".

בפסק הדין מוזכר גם סעיף 39 לחוק החוזים העוסק בצורך בקיום החוזה בתום לב, שהלכה שנובעת מפסק הדין ייתכן ומשפיעה גם על השימוש בו – "בקיום של חיוב הנובע מחוזה יש לנהוג בדרך מקובלת ובתום לב; והוא הדין לגבי השימוש בזכות הנובעת מחוזה".

==המקרה==
פסק הדין עוסק במקרה בו בני זוג נכנסו לעסקת קומבינציה עם בעל מגרש, ולפיה הם מתחייבים לבנות שני בתים על המגרש שבבעלותו, ולאחר סיום הבנייה כל אחד משני הצדדים יקבל את אחד מהבתים שנבנו. בין הצדדים לא נכתב חוזה רשמי ובו פרטי העסקה. לאחר סיום בניית הבתים, טען בעל המגרש כי לא נחתם בין שני הצדדים חוזה, ואינו מחויב להעביר את אחד הבתים לבעלותם. לטענתו, לא היה סיכום בין הצדדים באשר לאופי העסקה, וגם אם ייקבע שהיה, הרי שלפי סעיף 8 לחוק המקרקעין יש חובה שחוזה במקרקעין יעלה על הכתב, וכאמור, חוזה שכזה אינו בנמצא.
בני הזוג גיא העמידו למול בית המשפט הוכחות שונות שמעידות על קיום משא ומתן בין הצדדים והתקדמותו (תשלומים שונים, עיצוב הבתים השונה לפי דרישת הצדדים), ונסמכו על הכרעת בית המשפט המחוזי שפסק לטובתם.

==הכרעת בית המשפט העליון==
בית המשפט העליון פסק פה אחד כי במקרה מעין זה נדרש תום לב של בעל המקרקעין לפי סעיף 12 לחוק החוזים. בהיעדר התנהגות בתום לב מצדו, ובהתאם לכלל ההוכחות שהציגו בני הזוג גיא, הרי שיוצאת ממקרה זה "זעקת ההגינות" שגוברת על דרישת הכתב לפי סעיף 8 לחוק המקרקעין במקרים מסוימים. לדעת השופט זמיר, הביצוע החלקי במקרה דנן מסייע להתגבר על דרישת הכתב ולקבוע כי אכן קיים חוזה בין הצדדים. השופט ברק, מאידך, מפרש את סעיף 12 בצורה רחבה יותר, ואינו דורש ביצוע חלקי על מנת לקבוע כי החוזה שריר ותקף.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.ralc.co.il/מאמר-108,1878-קלמר-נגד-גיא-חוזים.aspx ע"א 986/93 קלמר נ' גיא], פ"ד נ(1) 185 (1996)

==הערות שוליים==

קלמר נגד גיא
קלמר נגד גיא
קטגוריה:ישראל: מקרקעין
חיים יצחק קארב

הרב חיים יצחק קארב
הרב חיים יצחק קָארב (קוֹרב; ה'תרל"ב, 1872 - ג' בסיוון ה'תשי"ז, 2 ביוני 1957) היה רב וראש ישיבה ליטאי-אמריקאי, רבן של ערים שונות בליטא ובאוקראינה, רב בהארלם, חבר "אגודת הרבנים בארצות הברית וקנדה", וראש ישיבת "בית מדרש לתורה" בשיקגו.

==ביוגרפיה==
נולד בפילטן שבקורלנד לחיה ולרב שאול קָארב, שהיה למדן ור"מ. בילדותו למד אצל אביו, ואחר כך בישיבת טלז. נסמך לרבנות בידי רבי אליעזר גורדון רבה של טלז וראש הישיבה בה. נישא ללאה מרים בתם של דבורה והרב משה יצחק ראבין שכיהן כמו"צ בפוניבז', לאחר פטירת חמיו כיהן שש שנים במקומו כמו"צ והתיידד עם רבי יעקב יצחק רבינוביץ, ידידות שנמשכה שנים בהתכתבות בדברי תורה. התמנה לכהן כרב העיר פלאנגה, וכיהן בה שש שנים עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה. במהלך המלחמה כיהן כאב"ד בעיר פאבלגראד שבאוקראינה. לאחר המלחמה התמנה כרב בזאגר ישן בפלך קובנה וכיהן בה ארבע שנים. על שם רבנותו זו כונה "הרב מזאגר". בראשית חודש טבת ה'תרפ"ו הוצע הרב קארב בידי הרב אברהם דובער כהנא שפירא מקובנה, לרב אברהם יצחק הכהן קוק, כמועמד לראשות ישיבת מרכז הרב במקומו של ראש הישיבה הרב אברהם אהרן בורשטיין מטבריג שנפטר לפני חנוכה באותה שנה. ההצעה לא באה לידי מימוש.

בשנת ה'תרפ"ז היגר לארצות הברית, עם בואו מונה כרב בית המדרש הגדול בהארלם, ובהמשך אותה שנה כרב קהילת "הבימה" בניו יורק. בהיותו בהארלם הדפיס את הכרך הראשון של ספרו "נתיבות חיים" העוסק בעניינים שונים בסוגיות התלמוד הבבלי ובדברי הרמב"ם, הספר התקבל בקהל הלמדני בארצות הברית ובליטא. בתרפ"ח התמנה כראש הישיבה "בית מדרש לתורה" בשיקגו.

בשואה איבד את בנו הבכור הרב שלמה קארב שכיהן כמו"צ בבית הדין בקובנה ואת אשתו מנוחה וילדיהם, בתו פייגה ובעלה לוי קויפמן ובתם נהרגו אף הם. עם הגיע בשורות האיוב מאירופה, שקעה לאה קארב ביגון על מות ילדיה, היא לא התאוששה ונפטרה בה' בטבת ה'תש"ז.

לאחר 20 שנה בראשות בית המדרש לתורה, הוא נישא בשנית לייטל בת הרב יהודה קרויס, עלה לארץ ישראל והתגורר בירושלים.

בגין ספריו זכה בפרס הרב קוק לספרות תורנית מקורית, לשנת תשי"ג-תשי"ד.

הוא נפטר בג' בסיוון ה'תשי"ז, 2 ביוני 1957, ונקבר בהלוויה מרובת משתתפים נכבדים בהר המנוחות לצד רבי איסר זלמן מלצר.

אוסף כתביו וארכיונו האישי נמצא בספרייה הלאומית בירושלים<ref></ref>.

==משפחתו==
בתו, הבלשנית חנה-אנה קארב, נישאה בשנת תרצ"ה לרב מנחם מנדל גודמן, תלמידו של אביה בבית מדרש לתורה בשיקגו, שהתמנה מאוחר יותר כרב באוקלהומה סיטי. בתו יהודית נישאה לרב אברהם אהרן שצקס, בנו של רבי משה שצקס, שלאחר פטירת אביו כיהן תחתיו כראש ישיבת רבנו יצחק אלחנן. 

==לקריאה נוספת==
* הרב ש"י זווין, נתיבות חיים, סקירה על הספר ועל מחברו, בתוך: סופרים וספרים, חלק ב', תל אביב תשי"ט, עמ' 369–374.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 'קורב, ר' חיים־יצחק ב"ר שאול', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 83 (, תמונה 1281).
;ספריו
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:רבנים אוקראינים
קטגוריה:ניו יורק: רבנים
קטגוריה:שיקגו: רבנים
קטגוריה:ראשי ישיבה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי ישיבת טלז
קטגוריה:זוכי פרס הרב קוק
קטגוריה:ראשי ישיבת בית מדרש לתורה בשיקגו
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1872
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1872
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1957
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1957
חתול דגים נמרי

חתול דגים נמרי (שם מדעי: Prionailurus viverrinus) הוא מין קטן של חתול מהסוג חתול נמרי (Prionailurus), החי ביערות גשם טרופיים בדרום-מזרח אסיה וכן בביצות וביערות מנגרובים. שמו ניתן לו עקב מיומנותו הרבה בציד דגים ועקב חברבורותיו, המזכירות חברבורות נמר. הוא המין הגדול ביותר בסוגו.

חתול זה גדול בהרבה מחתול הבית ומשקלו 5–16 קילוגרם. אורכו 57–78 סנטימטרים והזנב הגדול 20–30 סנטימטרים. יש לו רגליים קצרות ושריריות וטפריו יכולים להינעל על מה שנתפס בהם. פרוותו אפורה מעט עם כתמים כהים על הגוף וכמה פסים כהים על ראשו ועל זנבו. 

החתול נפוץ ברחבי אזור ההימלאיה וסביבותיה במדינות: הודו, נפאל, בנגלדש, סרי לנקה, פקיסטן, מלזיה, וייאטנאם, האי ג'אווה שבאינדונזיה, קמבודיה, תאילנד ולאוס.

חתול זה הוא צייד לילי, המתמחה בטרף מימי ומסוגל לשחות ולצלול הרבה זמן. טרפו העיקרי הוא דגים, אותם הוא צד ממארב ליד המים, מחכה שדג יגיע ותופס אותו במהירות ולעיתים אף צולל אליו. בנוסף לדגים, החתול אוכל עופות, חרקים, רכיכות, זוחלים מימיים, דו-חיים ומכרסמים. 

החתול מצוי בסכנת הכחדה, בעיקר עקב אובדן מקום חיותו וכן מציד אנושי.

יש לחתול זה 2 תת-מינים:
*Prionailurus viverrinus rizophoreus
*Prionailurus viverrinus viverrinus

==ראו גם==
*אוכלי דגים
*חתול זהוב אסייתי
*חתול שיש

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.bbc.com/future/article/20210416-the-fight-to-save-indias-most-elusive-cat The fight to save India's most elusive cat] - מאתר ה-BBC

== הערות שוליים ==

חתול נמרי שוכב

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד טרנר בנט
קטגוריה:חתולים קטנים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:לאוס: יונקים
קטגוריה:הודו: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1833
קטגוריה:יונקים חצי-מימיים