OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הפיגוע במועדון השפילד קלאב בראשון לציון

אנדרטה לנרצחי הפיגוע המועדון השפילד קלאב
הפיגוע במועדון השפילד קלאב בראשון לציון הוא פיגוע שבוצע על ידי מחבל מתאבד ב-7 במאי 2002 במועדון הסנוקר ה"שפילד קלאב", שבאזור התעשייה החדש בראשון לציון. בפיגוע נרצחו 15 ישראלים ונפצעו כ-50. החמאס נטל את האחריות לפיגוע.

==הפיגוע==
הפיגוע בוצע כחלק מפיגועי טרור פלסטיני רבים שבוצעו במהלך האינתיפאדה השנייה. מעט אחרי השעה 11 בערב נכנס מחבל אוחז במזוודה מלאה חומרי נפץ למועדון השפילד קלאב, שנמצא בקומה השלישית של בניין תעשייתי באזור התעשייה החדש, במערב ראשון לציון. המחבל פוצץ עצמו במרכז האולם, ומן הפיצוץ נהרגו 15 ישראלים, כאשר אחת ההרוגות מתה מפצעיה בבית החולים.

המקום בו בוצע הפיגוע היה מועדון סנוקר בו הוצבו מכונות מזל ששימשו להימורים. במקום לא היה מאבטח והוא נבנה בשיטת הפל קל.

==בעקבות הפיגוע==
הפיגוע התרחש בעת שראש הממשלה אריאל שרון היה בביקור בארצות הברית לצורך מפגש עם הנשיא ג'ורג' ווקר בוש. בשל הפיגוע קיצר ראש הממשלה את ביקורו, והבטיח כי ישראל תגיב תגובה חריפה לפיגוע.

גדודי עז א-דין אל-קסאם של החמאס קיבלו אחריות על הפיגוע, בהודעה לסוכנות הידיעות הצרפתית.
שבועיים לאחר הפיגוע בוצע פיגוע נוסף בראשון לציון, במדרחוב שבמרכז העיר. בפיגוע זה נרצחו שני ישראלים.

בחודש אוגוסט 2002 נלכדה חוליית סילואן שהופעלה על ידי החמאס, והייתה אחראית לביצוע הפיגוע. אבראהים חאמד שהיה בין האחראים על תכנון פיגוע זה ואחרים, נתפס, הועמד לדין ונדון בשנת 2012 ל-54 מאסרי עולם.

על המדרכה סמוך למבנה בו בוצע הפיגוע, הוצבה מצבת זיכרון לזכר הנרצחים שצורתה עוררה ביקורת בקרב משפחת הקורבנות. לבסוף הוסרה האנדרטה הראשונה ובמקומה הוקמה אנדרטה במקום בולט - בדרך משה דיין פינת יוסף לישנסקי.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" caption="תמונות מזירת הפיגוע">
קובץ:2002 Rishon LeZion bombing III.jpg
קובץ:2002 Rishon LeZion bombing II.jpg
קובץ:2002 Rishon LeZion bombing I.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.laad.btl.gov.il/Web/He/Victims/112.aspx?lastName=&firstName=&fatherName=&motherName=&place=&year=2002&month=&day=&yearHeb=&monthHeb=&dayHeb=&region=ראשון%20לציון&period=&grave= הנרצחים בפיגוע], באתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
* 
* 

==הערות שוליים==

מועדון השפילד קלאב
מועדון השפילד קלאב
קטגוריה:ראשון לציון: היסטוריה
מועדון השפילד קלאב
מועדון השפילד קלאב
מועדון השפילד קלאב
יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג

יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג (בגרמנית: Johann Friedrich, Herzog zu Braunschweig und Lüneburg; 25 באפריל 1625 – 18 בדצמבר 1679) היה דוכס דוכסות בראונשווייג-לינבורג בנסיכות קאלנברג בין השנים 1665-1679.

==ביוגרפיה==
יוהאן פרידריך נולד ב-25 באפריל 1625 בהרצברג על ההארץ, לגאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ולאנה אלאונורה מהסן-דרמשטאדט, בתם של לודוויג החמישי, רוזן הסן-דרמשטאדט ומגדלנה מברנדנבורג. בשנת 1651 המיר יוהאן פרידריך את דתו לדת הקתולית, והיה היחיד מבני משפחתו שעשה זאת.

בשנת 1665 מת אחיו כריסטיאן לודוויג, דוכס בראונשווייג-לינבורג ללא ילדים, ואחיו גאורג וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג ירש את נחלותיו. אולם, בעקבות החלטתו של גאורג וילהלם להתחתן עם אלאונור ד'אסמיר ד'אולברוז בנישואים מורגנטיים, ויתר גאורג וילהלם על נסיכות קאלנברג, ומסר זאת ליוהאן פרידריך. בשנת 1666 בנה יוהאן פרידריך בהנובר את ארמון הרנהאוזן כחיקוי לארמון ורסאי, ואשר התפרסם מאוד בשל הגנים שהקיפו אותו. בשנת 1667 הזמין יוהאן פרידריך לעיר את האדריכל ג'רולמו סארטוריו, אשר עיצב ופיתח את העיר, ואף בנה את כנסיית "נוישטדט קירכה".

בשנת 1676 החל יוהאן פרידריך להעסיק את גוטפריד וילהלם לייבניץ, אשר שירת כיועץ לבית הנובר במשך 40 שנה. ב-18 בדצמבר 1679 מת יוהאן פרידריך באאוגסבורג, ואחיו ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג ירש את נחלותיו.

==משפחתו==
ב-30 בנובמבר 1668 התחתן יוהאן פרידריך עם בנדיקטה הנרייטה מפפאלץ-זימרן, בתם של אדוארד, רוזן פפאלץ-זימרן ואנה גונזאגה, ממנה נולדו לו 4 בנות:
* אנה סופיה מבראונשווייג-לינבורג (1670–1672)
* שרלוטה פליציטס מבראונשווייג-לינבורג (1671–1710), התחתנה עם רינלדו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה
* הנרייטה מריה מבראונשווייג-לינבורג (1672–1757)
* וילהלמינה אמליה מבראונשווייג-לינבורג (1673–1742), התחתנה עם יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג בית הנובר (ענף של בית ולף) נולד:25 באפריל 1625 מת:18 בדצמבר 1679
|-
| rowspan="1" align="center"| גאורג ולהלם
| rowspan="1" align="center"| דוכסות בראונשווייג-לינבורג נסיכות קאלנברג 1665–1679
| rowspan="1" align="center"| ארנסט אוגוסט
|}

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דוכסי בראונשווייג-לינבורג
קטגוריה:בית הנובר
קטגוריה:ילידי 1625
קטגוריה:נפטרים ב-1679
קטגוריה:הנובר: אישים
דוב שחור אוסורי

הדוב השחור של אוסורי (שם מדעי: Ursus thibetanus ussuricus), הידוע גם בשם הדוב השחור של מנצ'וריה, הוא התת-מין הגדול ביותר של הדוב השחור האסייתי. דוב זה נפוץ ברחבי המזרח הרחוק כולל חצי האי הקוריאני.

== אטימולוגיה ==
הדוב השחור האוסורי -כמו קרובו החום-נקרא על שם הנהר אוסורי. 

== אקולוגיה ==
הטורפים הנפגשים לעיתים קרובות עם הדוב השחור האוסורי כוללים את הדוב החום של אוסורי ואת הטיגריס הסיבירי.  

== תפוצה ==
תפוצת הדוב השחור האוסורי היא: דרום סיביר, צפון מזרח סין וחצי האי הקוריאני.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1901
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר מרי הוד
קטגוריה:דוביים

קטגוריה:קוריאה הדרומית: יונקים

קטגוריה:קוריאה הצפונית: יונקים
תחמס אירופי

צעיר פותח פה בתנוחת איום
תחמס אירופי (שם מדעי: Caprimulgus europaeus) הוא מין של עוף לילי ממשפחת התחמסיים החי באירופה, אסיה ואפריקה ומגיע גם לישראל.

== מאפיינים ==
לתחמסים אלה ולקרוביהם בסוג תחמס יש זיפים קשים סביב המקור, כנפיים ארוכות וצרות, אצבע אמצעית משוננת דמוית מסרק ודוגמת נוצות מנומרת, המסייעת להסוואה. לזכרים ולפעמים גם לנקבות יש כתמים לבנים על הכנפיים והזנב המכונים "איתותים". 

תיעוד המאובנים לקוי, אך סביר להניח שתת-המינים התמיינו כאשר הטמפרטורה העולמית עלתה במהלך 10,000 השנים האחרונות. 

ישנם שישה תת-מינים מוכרים, המפגינים גרדיאנט קל של שינוי: באזור המזרחי הגודל הממוצע קטן יותר, הניצוי בהיר יותר ולזכרים איתותים לבנים גדולים יותר. באזורי החפיפה בין תת-המינים קיימים מופעי ביניים.

התחמס האירופי ניזון ממגוון נרחב של חרקים מעופפים, אותם הוא תופס בשעת מעופו, לעיתים קרובות ממעוף קצר מענף. התחמס מסתמך על חוש הראייה בשעת הציד, על ידי זיהוי צל הטרף מול שמי הלילה. עיניי התחמס גדולות יחסית ובעלות שכבה מחזירת אור אשר משפרת את ראיית הלילה. נראה שהתחמס לא מסתמך על חוש השמיעה באיתור טרף ואינו משתמש באקולוקציה. התחמס שותה ומתרחץ תוך כדי תעופה.

אף על פי שהתחמס האירופי חשוף לטפילים ולטריפה, האיומים העיקריים על הישרדות המין הם אובדן בית גידול, הפרעה וירידה בכמות הטרף עקב שימוש בחומרי הדברה. על אף הירידה בכמות האוכלוסייה, מסווג המין על ידי IUCN כ"ללא חשש", בשל מספר הפריטים הגדול ואתרי רבייה נרחבים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:תחמסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: תחמסיים
קטגוריה:גרמניה: עופות
קטגוריה:אוקראינה: עופות
קטגוריה:בולגריה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
מועדון החנונים: הסרט

מועדון החנונים: הסרט הוא סרט קולנוע קומי ישראלי לילדים ונוער המבוסס על הסדרה הקומית של ערוץ Zoom, "מועדון החנונים". הסרט יצא ב-3 באוגוסט 2017. בסרט מככבים חלק מן הקאסט הראשי בסדרה: יואב רוטמן, עמית פרקש, אורי בלופרב, נוה צור, יון תומרקין ושירה נאור.

== תקציר העלילה ==
כשתלמידי בית הספר יוצאים לחופשת הקיץ, חבורת "מועדון החנונים" יותם (יואב רוטמן), דנה (עמית פרקש), צחי (אורי בלופרב) ושוסטק (נוה צור) מופתעים לגלות כי מלכת השכבה שלהם היידי שמטרלינג (שירן סנדל) מזמינה אותם למסיבת הבריכה שלה. באמצע המסיבה היהלום המפורסם "כוכב הזהב" ששייך לביתה של היידי נגנב, והחנונים הופכים לחשודים העיקרים. עכשיו, יש להם יומיים בלבד למצוא את היהלום. המשימה של החנונים הופכת לקשה יותר שהם מגלים שהם הסתבכו עם אודליה שעשוע (רוני הדר), ראש משפחת פשע חסרת רחמים.

== שחקנים ודמויות ==
{| class="wikitable" style="font-size:90%; line-height:1.2"
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! אודות הדמות
! הערות
|-
| יואב רוטמן
| יותם
| מנהיג מועדון החנונים
|
|-
| עמית פרקש
| דנה
| חנונית, בת זוגו של יותם
|
|-
| אורי בלופרב
| צחי
| חנון, חברו הטוב ביותר של שוסטק. בן זוגה של ורדינה.
|
|-
| נוה צור
| שוסטק
| חנון, חברו הטוב ביותר של צחי
|
|-
| שירן סנדל
| היידי שמטרלינג
| מלכת השכבה של החנונים. הרעה של הסרט.
|
|-
| רוני הדר
| אודליה שעשוע
| ראש משפחת פשע
|
|-
| גאיה גור אריה
| ורדינה שעשוע
| חנונית, אחותה של אודליה שעשוע. בת זוגו של צחי.
|
|-
| יון תומרקין
| אורן טונה
| בריון בית הספר, חבר של שקד
|
|-
| שירה נאור
| שקד
| ילדה בבית הספר, חברה של אורן טונה
|
|-
| מיכאל הנגבי
| שוקי ג'ורג'י
| יד ימינה של אודליה שעשוע
|
|-
| יובל סגל
| ממה קפלניקוב
| שוטר, עוזר להיידי לתפוס את גנב היהלום. טיפש.
|
|-
| דורין קריו
| אולגה
| המורה הקשוחה לספורט
|
|-
| שיר מורנו
| תות
| מלכת הכיתה של החנונים
|
|-
| אורי זמיר
| חתואל
| תלמיד "עורך דין" מתנשא ושוויצר
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים
קטגוריה:סרטי נעורים ישראליים
קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:סרטים מבוססי סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2017
אלברטו אצו השני, מרקיז מילאנו

אלברטו אצו השני, מרקיז מילאנו (באיטלקית: Alberto Azzo II d'Este; 10 ביולי 1009 – 20 באוגוסט 1097), היה מרקיז מילאנו בין השנים 1029–1097.

==ביוגרפיה==
אלברטו אצו נולד ב-10 ביולי 1009 לאלברטו אצו הראשון, מרקיז מילאנו ולאדליידה.

בשנת 1029 מת אביו אלברטו אצו הראשון, מרקיז מילאנו, ואלברטו אצו עלה לשלטון במקומו. אלברטו אצו המשיך במדיניות אביו, והרחיב את נחלותיו בצפון איטליה. בשנת 1069 מרדו התושבים ברוזנות מיין ברובר השני, דוכס נורמנדיה, ואלברטו אצו דאג שבנו יקבל את הרוזנות כאיג החמישי, רוזן מיין, מכיוון שלאשתו היה זכות ירושה על הרוזנות.

בשנת 1055 ירש בנו ולף הרביעי את קרינתיה, ובשנת 1070 הפך לדוכס בוואריה, וממנו יצאה שושלת בית ולף, אשר הייתה אחת המשפחות החזקות ביותר באימפריה הרומית הקדושה.

במהלך מאבק האינווסטיטורה ניסה אלברטו אצו לפשר בין האפיפיור גרגוריוס השביעי להיינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אולם משלא עלה הדבר בידו הצטרף למחנה האפיפיור. בשנת 1073 הקים אלברטו אצו טירה באסטה, אשר הפכה על ידי כך מכפר קטן לעיר חשובה.

ב-20 באוגוסט 1097 מת אלברטו אצו, ובנו פולקו הראשון, מרקז מילאנו ירש את נחלותיו, וממנו יצאה משפחת בית אסטה, אשר הייתה משפחה חשובה מאוד באיטליה, ואשר מאוחר יותר שלטה בדוכסות מודנה.

==משפחתו==
בשנת 1036 התחתן אלברטו אצו עם קוניגונדה מאלטדורף, בתם של ולף השני, רוזן שוואביה ואימיצה מלוקסמבורג, ממנה נולד לו בן אחד:
* ולף הראשון, דוכס בוואריה (1037–1101)

בשנת 1070 התחתן אלברטו אצו עם גארסנדה ממיין, בתו של ארבר הראשון, רוזן מיין, ממנה נולדו לו שני ילדים:
* פולקו הראשון, מרקז מילאנו (לא ידוע–1128)
* איג החמישי, רוזן מיין (לא ידוע–1131)

בנוסף היו לו גם ילדים מחוץ לנישואין.

==קישורים חיצוניים==

{| class="wikitable" style="text-allign:center;margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| אלברטו אצו השני, מרקיז מילאנו בית אסטה נולד:1009 מת:1097
|-
| rowspan="1" align="center"| אלברטו אצו הראשון
| rowspan="1" align="center"| מרקיזות מילאנו 1029–1097
| rowspan="1" align="center"| פולקו הראשון
|}

קטגוריה:בית אסטה
קטגוריה:ילידי 1009
קטגוריה:נפטרים ב-1097
יובל זוסמן

יוֹבֵל זוסמן (נולד ב-12 במאי 1998) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הסווינגמן בקבוצת הפועל ירושלים בכדורסל מליגת ווינר סל וליגת האלופות, וכן בנבחרת ישראל.

== ביוגרפיה ==
יובל זוסמן גדל והתחנך בעיר נתניה, בן לאביגל וליריב זוסמן. שמו של יובל נבחר מכיוון שנולד בתאריך סמוך ליום העצמאות ה-50 למדינת ישראל, ולכן הוא מקפיד לשחק בכל המסגרות עם חולצה מספר 50.

התחנך ולמד בבית הספר היסודי "בארי" ע"ש ברל כצנלסון. אביו שימש כמאמן כדורסל וכמורה לחינוך גופני, ואימן את יובל באופן אישי לאורך השנים.

בשנים 2015–2017 התאמן ושיחק זוסמן במסגרת האקדמיה של מכבי תל אביב.

בעונת 2015/2016 הוא הוביל את קבוצת הנוער של מכבי תל אביב לעונה מושלמת עם זכייה בדאבל, וכן הרשים מאוד בטורניר מוקדמות הנוער של היורוליג שנערך בברצלונה ונבחר לחמישייה המצטיינת של הטורניר עם ממוצעים של 18.0 נק', 7.5 ריב', 5.2 חט' ו-2.7 אס' למשחק. במקביל שיחק זוסמן גם בקבוצה הבוגרת של מכבי תל אביב.

בעונת 2016/2017 הושאל למכבי עירוני רעננה, שסיימה במקום הראשון בסיום העונה הסדירה בליגה הלאומית, וסיים עם ממוצעים של 11.7 נק' עם 41 אחוז ל-3, 3.6 ריב', 2.3 אס' ו-1.8 חטיפות.

ב-27 ביולי 2017 חתם זוסמן על חוזה חדש במכבי תל אביב ל-4 עונות. בעונתו הראשונה בקבוצה נבחר לתגלית העונה בליגת העל בכדורסל. ב-11 בינואר 2019, במחזור ה-18 של עונת 2018/2019 ביורוליג, הוביל זוסמן את מכבי לניצחון חוץ ראשון על צסק"א מוסקבה לאחר 15 שנים כאשר סיים את המשחק עם 15 נקודות, שיא קריירה אישי ביורוליג, ונבחר ל-MVP של המשחק. בסיום העונה זכה עם מכבי באליפות המדינה כשחקן משמעותי, והעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA, אך לא נבחר לבסוף. בקיץ של אותה השנה שיחק במדי קליבלנד קאבלירס בליגת הקיץ של ה-NBA.

במהלך חודש פברואר 2020 הוכרז כאחד המועמדים לתואר שחקן ההגנה של היורוליג לעונת 2019/2020.

=== קריירה בינלאומית ===
זוסמן חבר קבע בנבחרות הצעירות של ישראל. בקיץ 2014 עלה עם הקדטים לדרג א' ובקיץ 2015 חווה הישג זהה עם נבחרת הנוער. בקיץ 2016 השתתף באליפות אירופה עד גיל 18 וסיפק ממוצעים של 15.5 נק' (תשיעי בטורניר), 8.8 ריב' (שמיני בטורניר), 3.8 חט' (שני בטורניר) ו-3.2 אס' למשחק.

בקיץ 2017 היה אחד מכוכביה של נבחרת העתודה באליפות אירופה, כשסיים עם ממוצעים של 16.3 נק' (שישי בטורניר) ב-42.5% מחוץ לקשת, 5.7 ריב' ו-1.9 חט' (חמישי בטורניר). במשחק הגמר מול יוון, בו הפסידה ישראל 56:65, היה המצטיין בשורות ישראל עם 23 נק' (5 שלשות) ו-7 ריב'.

בקיץ 2018 זוסמן הוביל את נבחרת העתודה לזכייה היסטורית באליפות אירופה לאחר ניצחון 66–80 בגמר על נבחרת קרואטיה. הוא סיים את האליפות עם ממוצע של 14.4 נק', 4.7 ריב' ו-3.6 אס' ב-28.3 דק' למשחק. זוסמן נבחר לחמישיית הטורניר ול-MVP של הטורניר. באותו הקיץ, הוא זומן לנבחרת הבוגרת על ידי עודד קטש.

== תארים ==

; מכבי תל אביב

* אליפויות (4): 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021
* גביע המדינה: (1): 2021

; אלבה ברלין
אליפות הבונדסליגה (1) 2022
* הגביע הגרמני (1): 2022

; הפועל ירושלים

* גביע המדינה: 2023/2024

==קישורים חיצוניים==

* [http://basket.co.il/player.asp?PlayerId=10775 פרופיל השחקן באתר מנהלת הליגה]
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני מכבי רעננה
קטגוריה:נתניה: כדורסלנים
קטגוריה:פורבס 30Under30: ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1998
כיסא מסתובב

כיסא מסתובב עם משאבה המאפשרת העלאת והורדת המושב
כיסא מסתובב הוא כיסא עם רגל אחת מרכזית המאפשרת למושב להסתובב 360 מעלות ימינה או שמאלה. הכיסא המסתובב הראשון הומצא על ידי תומאס ג'פרסון, והוא היה לכיסא שעליו ניסח את הכרזת העצמאות של ארצות הברית בשנת 1776.

== סוגים ==
לעיתים כולל הכיסא המסתובב גלגלים בבסיס המקלים והמאפשרים למשתמש להזיז אותו סביב אזור עבודתו ללא מאמץ. סוג זה נפוץ בעידן המודרני של המשרדים. לפיכך, לעיתים קרובות מכונה הכיסא המסתובב גם "כיסא משרדי". בדרך כלל, בכיסאות המשמשים במשרדים משולבת משאבת גז כדי להתאים את גובהו של המושב ליושב בו.

כיסאו של שרטטן הוא כיסא מסתובב ללא גלגלים ובדרך כלל גבוה יותר מאשר הכיסא המשרדי, לשימוש מול לוח שרטוטים. לרוב, כיסאות מסוג זה כוללים גם טבעת רגל כדי לתמוך ברגליים כאשר לא ניתן להגיע לקרקע.

כאשר הכיסא המסתובב מותקן בכלי טיס, כלי רכב או על מדרגות והוא לא יכול לזוז באופן עצמאי כיוון שמונח על בסיס קבוע, הוא נקרא מושב מסתובב.

== ראו גם ==
* כיסא משרדי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
מסתובב
קטגוריה:תומאס ג'פרסון
קטגוריה:ארגונומיה
אלברטו אצו הראשון, מרקיז מילאנו

אלברטו אצו הראשון, מרקיז מילאנו (באיטלקית: Alberto Azzo I d'Este; 970 – 1029), היה מרקיז מילאנו בין השנים 1017–1029.

==ביוגרפיה==
אלברטו אצו נולד בשנת 970 לאוברטו השני, מרקיז מילאנו ולריילנד. אלברטו אצו מופיע ברשומות ההיסטוריות לראשונה בשנת 1011, וב-10 במאי 1013 מונה אלברטו אצו למפקח מטעם הקיסר על נחלותיו באיטליה. אחותו ברטה, מלכת איטליה התחתנה עם ארדואינו מאיבראה, ואילו אחות נוספת ברטה ממילאנו התחתנה עם אולדריקו מנפרדי השני, רוזן טורינו.

בתחילה סייעו אלברטו אצו ואחיו לגיסו ארדואינו מאיבראה, שהכריז על עצמו כמלך איטליה, אולם בשנת 1014 הם לא התנגדו להכתרתו של היינריך השני, מלך גרמניה לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. לאחר שעזב היינריך השני את איטליה שוב מרדו בו האחים, ואף תקפו ערים שהיו נאמנות לו.

בשנת 1017 מת אביו אוברטו השני, מרקיז מילאנו, ואלברטו אצו עלה לשלטון במקומו יחד עם אחיו אוגו. בשנת 1019 השלים אלברטו אצו עם היינריך השני, אולם בשנת 1022 נלכדו אלברטו אצו ואחיו על ידי היינריך השני והועמדו לדין. בשנת 1026 סייע אלברטו אצו לגיסו אולדריקו מנפרדי השני, רוזן טורינו להגן על פאביה, נגד כוחותיו של קונרד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

בשנת 1029 מת אלברטו אצו, ובנו אלברטו אצו השני, מרקיז מילאנו ירש את נחלותיו.

==משפחתו==
אלברטו אצו היה נשוי לאדליידה, ממנה נולד לו בן אחד:
* אלברטו אצו השני, מרקיז מילאנו (1009–1097)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.treccani.it/enciclopedia/alberto-azzo_res-f80d1700-87e5-11dc-8e9d-0016357eee51_(Dizionario_Biografico)/ אלברטו אצו הראשון, מרקיז מילאנו] המילון הביוגרפי האיטלקי

==הערות שוליים==

{| class="wikitable" style="text-allign:center;margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| אלברטו אצו הראשון, מרקיז מילאנו בית אסטה נולד:970 מת:1029
|-
| rowspan="1" align="center"| אוברטו השני
| rowspan="1" align="center"| מרקיזות מילאנו 1017–1029
| rowspan="1" align="center"| אלברטו אצו השני
|}

קטגוריה:בית אסטה
קטגוריה:נפטרים ב-1029
Joon (חברת תעופה)

איירבוס A340-300 של החברה]]
JOON הייתה חברת תעופה צרפתית אשר בסיסה היה בנמל התעופה שארל דה גול בפריז. החברה הייתה חברת בת של אייר פראנס וקהל היעד של החברה היה בעיקרו אוכלוסייה צעירה. טיסותיה בוצעו במודל של טיסת חסך.

חברת התעופה החלה את טיסותיה ב-1 בדצמבר 2017, לטווחים קצרים ובינוניים בשלל יעדים בתוך אירופה. טיסות ליעדים באמריקה והמפרץ הפרסי נוספו בקיץ 2018.

בתחילת פעילותה עשתה JOON שימוש בשבעה מטוסי איירבוס A320s המיועדים לטיסות קצרות טווח. לאחר מכן החלה החברה להפעיל מטוסים רחבי-גוף מהדגמים איירבוס A340-300.

בינואר 2019 הודיעה אייר פראנס על ביטול המותג JOON. החברה חדלה להתקיים ביוני 2019.

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:white;background:#0000b3;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="4" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:190px;" | הערות
|- style="color:white;background:#0000b3;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת עסקים">C</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים פרימיום">W</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|איירבוס A320-200
|7
|—
|—
|—
|174
|174
|
|-
|איירבוס A321
|4
|—
|16
|—
|188
|204
|
|-
|איירבוס A340-300
|4
|—
|30
|21
|227
|278
|
|-
!סה"כ
!15
|—
| colspan="5" |
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אייר פראנס-KLM
קטגוריה:חברות תעופה צרפתיות
אוברטו השני, מרקיז מילאנו

אוברטו השני, מרקיז מילאנו (באיטלקית: Oberto II d'Este; 940 – 1017), היה מרקיז מילאנו בין השנים 975–1017.

==ביוגרפיה==
אוברטו נולד בשנת 940 לאוברטו הראשון, מרקיז מילאנו ולגוליה די בוניפאציו. בשנת 975 מת אביו אוברטו הראשון, ואוברטו ירש את נחלותיו, יחד עם אחיו אדלברטו הראשון, מרקיז מילאנו. בשנת 997 מת אחיו אדלברט, ואוברטו נשאר כשליט יחיד בנחלות.

בשנת 1002 תמך אוברטו בארדואינו מאיבראה, שהכריז על עצמו כמלך איטליה, והצטרף למרד נגד היינריך השני, מלך גרמניה.

בשנת 1017 מת אוברטו, ובניו אוגו, מרקיז מילאנו ואלברטו אצו הראשון, מרקיז מילאנו ירשו את נחלותיו.

==משפחתו==
אוברטו היה נשוי לריילנד, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
* אוגו, מרקיז מילאנו
* אלברטו אצו הראשון, מרקיז מילאנו
* ברטה ממילאנו
* אדלברט הרביעי
* גואידו
* אוברטו השלישי, מרקיז ליגוריה המזרחית

{| class="wikitable" style="text-allign:center;margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| אוברטו השני, מרקיז מילאנו בית אסטה נולד:940 מת:1017
|-
| rowspan="1" align="center"| אוברטו הראשון
| rowspan="1" align="center"| מרקיזות מילאנו 975–1017
| rowspan="1" align="center"| אלברטו אצו הראשון
|}

קטגוריה:בית אסטה
קטגוריה:נפטרים ב-1014
מרים טל

מרים טל (כ"ב בסיון תר"ע, 29 ביוני 1910—י' באדר א' תשמ"א, 14 בפברואר 1981) הייתה מבקרת אמנות ישראלית.

==ביוגרפיה==
מרים טל נולדה בשנת 1910 בסמולנסק, האימפריה הרוסית (כיום רוסיה), בתם של חנה (בת נחמן קרפילוב) וד"ר אברהם רוזנטל. בשנת 1920, אחרי לימודים במוסקבה, החלה ללמוד בגימנסיה בברלין ואחר כך בגימנסיה בבריסל. באותה תקופה הייתה פעילה בתנועת נוער ציונית. בין השנים 1930-1927 בקירוב למדה באוניברסיטה בברלין. הוריה עלו לארץ ישראל כבר בשנת 1924, אולם טל עלתה רק בשנת 1930, כנראה בשל לימודיה.

לאחר עלייתה התגוררה בירושלים ולמדה ספרות עברית באוניברסיטה העברית. לפרנסתה עבדה בתור פקידה ומתרגמת. בשנת 1937 פרסמה רומן בשם "מזייפי החיים" בהוצאת יהושע צ'צ'יק. בשנת 1943 שירתה ב'חיל העזר לנשים' של הצבא הבריטי ובמלחמת העצמאות שירתה חלקית ב'ש"י'. בין השנים 1940–1950 הייתה נשואה לפסל דוד מלכין. בין השנים 1953–1955 שימשה מזכירה בשגרירות ישראל בבריסל. באותה עת למדה תולדות האמנות. בשנת 1964 פרסמה ספר שירים פרי עטה בשם "קו לקו". שימשה מבקרת אמנות בעיתונים כגון "הבוקר", "על המשמר" ו-"ידיעות אחרונות", וכן בכתבי עת כגון "אריאל" ו"גזית". בנוסף אצרה כמה תערוכות ובהן תערוכת היחיד הראשונה של פנחס בורשטיין- מריאן (צייר) בשנת 1950 ותערוכה למרדכי מורה בגלריה ספראי (1970).
בשנת 1977 הייתה חברה בוועדת פרס ישראל לאמנות. בפברואר 1982 הוצגה בבית האמנים בירושלים בירושלים תערוכת זיכרון לכבודה.

למרים הייתה בת בשם רמה מלכין. נפטרה בשנות ה-20 לחייה.

מרים טל נפטרה בירושלים בי' באדר א' תשמ"א, 14 בפברואר 1981 ונטמנה בהר המנוחות בירושלים.

==לקריאה נוספת==
===פעילות ספרותית===
*מרים טל, מזיפי החיים: רומן, מצפה, תל אביב, תרצ"ז
*מרים טל, קו לקו: שירים, מעוטרים במגזרות נייר מאת משה רייפר, עקד, תשכ"ד
*
*

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מבקרות אמנות ישראליות
קטגוריה:מבקרי אמנות ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות האימפריה הרוסית
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:נשות העלייה הרביעית
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:מתנדבות היישוב
קטגוריה:מתנדבי היישוב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1981
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
אוברטו הראשון, מרקיז מילאנו

אוברטו הראשון, מרקיז מילאנו (באיטלקית: Oberto I d'Este; 912 – 975) היה מרקיז מילאנו בין השנים 951–975 ופלטין של איטליה.

==ביוגרפיה==
אוברטו נולד בשנת 912 לאדלברטו, מרקיז איטליה. בשנת 951 מסר ברנגר השני, מלך איטליה, לאוברטו את השטחים מדרום לנהר הפו, ואוברטו חילק אותם לשלוש מרקיזויות. בשנת 960 הסתכסך אוברטו עם ברנגר השני, ובעקבות כך ברח לגרמניה. בשנת 962 פנה האפיפיור יוחנן השנים עשר לאוטו הראשון, מלך גרמניה, שיבוא לסייע לו כנגד ברנגר השני, ואכן אוטו פלש לאיטליה, והחזיר את אוברטו לשלטונו.

בשנת 975 מת אוברטו, ובניו אדלברטו הראשון, מרקיז מילאנו ואוברטו השני, מרקיז מילאנו ירשו את נחלותיו. מצאצאיו יצאו בית אסטה ובית ולף, שממנו יצא בית הנובר.

==משפחתו==
אוברטו התחתן עם גוליה די בוניפאציו, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
* אדלברטו הראשון, מרקיז מילאנו
* אדלברטו
* אוברטו השני, מרקיז מילאנו
* אנסלמו
* ג'וליילמו, מרקיז קורטונה
* ברטה
* אוברטו אוביצו

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.sardimpex.com/Este/OBERTENGHI.htm היסטוריה של בית אוברטנגי] 
* 

{| class="wikitable" style="text-allign:center;margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| אוברטו הראשון, מרקיז מילאנו בית אסטה נולד:912 מת:975
|-
| rowspan="1" align="center"| הקמה חדשה
| rowspan="1" align="center"| מרקיזות מילאנו 951–975
| rowspan="1" align="center"| אדלברטו הראשון אוברטו השני
|}

קטגוריה:בית אסטה
קטגוריה:נפטרים ב-975
אדלברטו, מרקיז איטליה

אדלברטו, מרקיז איטליה (באיטלקית: Adalberto; לא ידוע – 951) היה מרקיז טוסקנה בין השנים 915–929, ומרקיז איטליה עד בין השנים 940–951.

==ביוגרפיה==
לא ידועים על אדלברטו פרטים רבים. בשנת 915 הוא מונה למרקיז טוסקנה ולמושל לוקה, וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 929. בשנת 940 הוא קיבל את התואר מרקיז איטליה, ושלט בליגוריה, בלומברדיה ובמילאנו. בשנת 951 מת אדלברטו, ובנו אוברטו הראשון, מרקיז מילאנו, ירש את נחלותיו. מצאצאיו יצאו בית אסטה ובית ולף, שממנו יצא בית הנובר.

==משפחתו==
לאדלברטו היו שני ילדים:
* אוברטו הראשון, מרקיז מילאנו
* אמברוזו, בישוף קורסיקה

קטגוריה:בית אסטה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-10
שוקולד שווייצרי

שוקולד שווייצרי
שוקולד שווייצרי הוא שוקולד המיוצר בשווייץ. השוקולד השווייצרי הוא בעל מוניטין בינלאומי והוא נודע באיכותו הגבוהה ובמסורות הייצור המקומיות.

== היסטוריה ==
המאה ה-17 הייתה תחילת דרכו של השוקולד השווייצרי המעובד. במאה ה-18, השוקולד יוצר רק במספר אזורים, למשל, בקנטון טיצ'ינו.

במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 הוקמו מפעלי השוקולד הבאים:
* 1819 - מפעל קיילר בווה (כיום נסטלה).
* 1826 - מפעל פברגר בורסואה, קנטון ז'נבה,
* 1826 - מפעל סושארד בסריירס (כיום קראפט).
* 1830 - מפעל קוהלר בלוזאן (כיום נסטלה).
* 1836 - מפעל שפרינגלי בציריך, החברה פוצלה ל"קונפיסרי שפרינגלי" ו"לינדט ושפרינגלי" ב-1892.
* 1852 - מיסטרני בלוצרן (כיום פלאוויל)
* 1862 - קלאוס בלה לוקל
* 1867 - מפעל פיטר בלוזאן (כיום נסטלה)
* 1879 - לינדט בברן (כיום לינדט ושפרינגלי)
* 1887 - פריי באראו (כיום מיגרוס)
* 1899 - טובלר בברן (כיום קראפט)
* 1901 - שוקולד דה ווילארס בווילאר סור גלאן
* 1908 - פלצ'לין בעיירה שווייץ
* 1928 - סטלה S.A בלוגאנו (ג'וביאסקו מאז 1987)
* 1929 - קמיל בלוך בקורטלארי
* 1932 - טאושר בעיירה קטנה באלפים השווייצרים.
* 1932 - מפעל ברנריין בקרויצלינגן
* 1933 - שוקולד חלבה (קופ) בווליסלן
* 1934 - מפעל קאגי  בטוגנברג
במחצית השנייה של המאה ה-19 שוקולד שווייצרי החל להתפשט בחו"ל. קשר הדוק זה היה ההמצאה של שוקולד חלב על ידי דניאל פיטר בווה וההמצאה של קונץ' על ידי רודלף לינדט.
דוגמה של שוקולד שווייצרי משוקולד שוקולד דה ווילארס.

== תעשיית השוקולד בשווייץ ==
הביטוי "שוקולד שווייצרי" מוגן בחוק. גם אם פולי קקאו וחומרי גלם אחרים עשויים להגיע מארצות אחרות, כדי להיחשב ולהימכר תחת התווית "שוקולד שווייצרי" חייב ייצור השוקולד בפועל להיות בשווייץ.

מהמאה ה-19 עד מלחמת העולם הראשונה ולאורך מלחמת העולם השנייה תעשיית השוקולד השווייצרי הייתה מאוד ממוקדת ביצוא. לאחר מלחמת העולם השנייה בשווייץ החלו להשתמש במיקור חוץ בשל מגבלות מסחריות.

כיום רוב השוקולד השווייצרי נצרך על ידי השווייצרים עצמם (54% בשנת 2000), בשווייץ ישנה צריכת שוקולד הגבוהה ביותר בעולם לנפש (11.6 ק"ג לנפש לשנה).

בשנת 2004 148,270 טונות של שוקולד יוצרו בשווייץ. 53% מהם היו לייצוא (20% גרמניה, 11% צרפת, בריטניה ו-13% ל - צפון אמריקה). ההכנסות של תעשיית השוקולד השווייצרי בשנת 2004 היה 1.37 מיליארד פרנקים שווייצרים (814 מיליון מהשוק המקומי, 551 מיליון מייצוא).

== ראו גם ==
* המטבח השווייצרי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:המטבח השווייצרי
קטגוריה:שוקולד
קראז

קְרָאז או β בעורב הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים עורב עם בהירות נראית מדרגה 2.64. מקור שמו לא ידוע והוא ככל הנראה ניתן לו רק במאה ה-20. כ-3.5 מעלות מדרום-דרום-מזרח לכוכב נמצא הצביר הכדורי M68.

==תכונות==
קראז הוא ענק צהוב מסוג ספקטרלי G5 II-III שנמצא במרחק של כ-146 שנות אור ממערכת השמש. מסתו כ-3.7 מסות שמש, רדיוסו פי 16 מרדיוס השמש, טמפרטורת פניו כ-5,100 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 150 מעוצמת ההארה של השמש. בעבר דווח שבהירותו של הכוכב משתנה באופן ניכר, אך בקטלוג הכוכבים המשתנים הוא מופיע רק כחשוד כמשתנה, עם השתנות של מספר מאיות של דרגת בהירות. גילו של קראז מוערך בכ-200 מיליון שנים, כך שהוא כבר סיים להתיך מימן להליום בליבתו וההיתוך עבר לשכבות חיצוניות יותר, מה שגורם להתנפחות והתקררות של פני הכוכב. בשל מסתו, הוא צפוי בעתיד, כשיגמר המימן בשכבות המקיפות את הליבה, להתכווץ ולהתחמם יותר עד שיתחיל להתיך את ההליום שבליבתו לפחמן. כשגם ההליום בליבה ייגמר הוא צפוי להפוך לענק אדום ולאחר מכן לננס לבן.

==קישורים חיצוניים==
* [http://stars.astro.illinois.edu/sow/kraz.html קראז] באתר של ג'ים קלר
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ענקים מסוג G
קטגוריה:קבוצת הכוכבים עורב
קביעות

קביעוּת (באנגלית: Tenure) היא מעמד של שכיר שהעסקתו היא בחוזה שאינו מוגבל בזמן, ואשר ניתן לבטלו רק בהינתן תנאים יוצאי דופן כגון התנהגות שלילית במיוחד של העובד, מצב חירום כלכלי או הפסקת פעילות כוללת של המעסיק.

==בארצות הברית==
מאז 1915 פיתחה האגודה האמריקאית של פרופסורים באוניברסיטאות (AAUP) סטנדרטים להדריך מוסדות להשכלה גבוהה "לטובת הכלל". מקור התפיסה המודרנית של קביעות בהשכלה הגבוהה בארצות הברית ב"הצהרת עקרונות על החופש האקדמי ועל קביעות" של ה-AAUP. שגובשו במשותף ואושר על ידי AAUP והאגודה האמריקאית למכללות ואוניברסיטאות (AAC&U), הצהרה זו אומצה על ידי יותר מ-250 מוסדות אקדמיים והוכנסה לתוך ספרי הדרכה והסכמי משא ומתן קיבוציים בכל רחבי ארצות הברית. הצהרה זו גורסת כי "טובת הכלל תלויה בחופש חיפוש האמת והצגתה".

לעומת זאת, יש שיצאו בביקורת קשה על כך שהקביעות המודרנית לא רק שאינה משיגה מטרה זו, אלא שלפעמים אף מפחיתה את החופש האקדמי ומכריחה את אלו השואפים לקביעות להביע עמדות קונפורמיסטיות לאופנה האקדמית של אותו המוסד באותה העת. לדוגמה, הפיזיקאי לי סמולין טען כי "לפיזיקאי תאורטי צעיר תהיה זו התאבדות מבחינת הקריירה לא לעסוק בתחום של תורת המיתרים."
בחלק ממדינות ארצות הברית קיים דיון ער בנוגע לאפשרות לבטל את הקביעות באוניברסיטאות ציבוריות.

עם זאת, רבים טוענים, בין היתר, כי הביטחון התעסוקתי שניתן על ידי קביעות נדרש כדי לגייס אנשים מוכשרים ומבוקשים כמרצה, כי בתחומים רבים התעשייה הפרטית יכולה לשלם יותר באופן משמעותי. הכלכלן סטיבן לוויט הציע שאם תוסר הקביעות, אוניברסיטאות יצטרכו לשלם משכורות גבוהות יותר כדי לפצות על אובדן הביטחון התעסוקתי. אולם הוא גם קובע כי הדבר ימשוך את אלה אשר מלמדים מאהבת הלימוד על חשבון אלו המעוניינים לפרוש.

==בישראל==
בישראל נהוגה קביעות במגזר הציבורי, ובכלל זה שירות המדינה, הרשויות המקומיות, התעשייה האווירית, אוניברסיטאות, ולפעמים גם בארגונים ממשלתיים שהופרטו, כגון אל-על. קביעות מתקיימת גם במגזר הפרטי, במקומות עבודה שבהם פועל ועד עובדים חזק. מושג הקביעות אינו קיים בחוק הישראלי אלא מופיע רק בהסכמי עבודה מפעליים ובתקנות השירות של עובדי המדינה (תקשי"ר).

קביעות ניתנת לעובד לאחר שעבר בהצלחה תקופת ניסיון.

דרך מקובלת להימנעות ממתן קביעות במקומות עבודה שבהם היא נהוגה, היא העסקה דרך קבלן כוח אדם.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יחסי עבודה
וילהלם, הלורד של לינבורג

וילהלם, הלורד של לינבורג (בגרמנית: Wilhelm von Lüneburg, 11 באפריל 1184 - 12 בדצמבר 1213), היה בנו של היינריך הארי, דוכס סקסוניה ובוואריה, ואבי השושלת של דוכסות בראונשווייג-לינבורג, שממנה יצא גם בית הנובר.

==ביוגרפיה==
וילהלם נולד ב-11 באפריל 1184 בוינצ'סטר שבאנגליה, להיינריך הארי, דוכס סקסוניה ובוואריה ולמתילדה, נסיכת אנגליה, בתם של הנרי השני, מלך אנגליה ואלינור, דוכסית אקוויטניה. וילהלם נולד במהלך גלותו של אביו, לאחר שהודח משלטונו על ידי פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ואף לאחר חזרתו של אביו לגרמניה נשאר וילהלם באנגליה בחצר דודו ריצ'רד הראשון, מלך אנגליה.

בשנת 1193 נפל דודו ריצ'רד הראשון, מלך אנגליה בשבי אצל לאופולד החמישי, דוכס אוסטריה והועבר לידי היינריך השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שהסכים לשחררו תמורת כופר, ועד לתשלום הכופר נשלחו וילהלם ואחיו אוטו ללאופולד מאוסטריה כבני ערובה.

בשנת 1195 מת אביו היינריך הארי, דוכס סקסוניה ובוואריה, ווילהלם ירש אותו יחד עם אחיו היינריך ואוטו. לאחר מכן הגיעו האחים להסכם עם אדולף מאלטונה, ארכיבישוף קלן, ובשנת 1198 הכתיר אדולף את אוטו לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1199 מת דודם ריצ'רד הראשון, מלך אנגליה, ווילהלם והיינריך נסעו לאנגליה לדרוש את ירושתו, אולם דודם ג'ון ירש אותו.

במאי 1202 חילקו ביניהם האחים את נחלות אביהם, ווילהלם קיבל את הנחלות באזור בראונשווייג ולינבורג. ב-12 בדצמבר 1213 מת וילהלם בלינבורג, ובנו אוטו ירש את נחלותיו. בשנת 1235 הפך בנו לדוכס בראונשווייג, ומצאציו יצא בית הנובר.

==משפחתו==
בקיץ 1202 התחתן וילהלם עם הלנה מדנמרק, בתם של ולדמר הראשון, מלך דנמרק וסופיה ממינסק, ממנה נולד לו בן אחד:
* אוטו הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1204–1252)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בית ולף
קטגוריה:ילידי 1184
קטגוריה:נפטרים ב-1213
הפיגוע באוטובוס בקו 18 בירושלים (1983)

הפיגוע באוטובוס בקו 18 בירושלים התרחש ב-6 בדצמבר 1983. מטען חבלה התפוצץ באוטובוס אגד שנסע בשדרות הרצל בעיר. בפיגוע זה נרצחו שישה אנשים ונפצעו 44.

מחבל הטמין מטען חבלה בחלקו האחורי של האוטובוס לפני שיצא לדרכו, או במהלך הנסיעה. המשטרה הפריכה חשד ראשוני שהפיגוע היה פיגוע התאבדות.

המטען התפוצץ בשעה 12:50, בעת שהאוטובוס נמצא בצומת שדרות הרצל ורחוב יפה נוף (בצד אתר בית יד שרה, שנבנה שם לאחר שנים), כשפניו אל הר הרצל. מעוצמת ההתפוצצות נפגע האוטובוס קשה. גגו הועף למרחק של עשרה מטרים. בור נפער בכביש שמתחתיו ורסיסי זכוכית מחלונותיו הועפו למרחק של עשרות מטרים.

ארבעה מנוסעי האוטובוס - שני גברים ושתי נערות (שתי אחיותיו של פעיל כ"ך, טירן פולק) - נהרגו במקום. 46 נפצעו. כמה מהפצועים נפגעו בתוך אוטובוס בקו 21, שנסע מאחורי האוטובוס שבו הונח המטען. אשה ונערה נוספת שנפצעו בפיגוע נפטרו מפצעיהן לאחר מספר ימים. 

הפצועים הובלו במכוניות פרטיות ובאמבולנסים לבית החולים שערי צדק, שנמצא בסמוך למקום הפיגוע. כמה מהם הועברו משם לבית החולים הדסה עין כרם. הרופאים שטיפלו בפצועים מצאו עדויות לכך שהמטען היה עטוף במסמרים.

==קישורים חיצוניים==
* ידיעות מעיתון דבר באתר עיתונות יהודית היסטורית:
**טובה צימוקי, דוד ארליך ואהרן גבע, [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=DAV%2F1983%2F12%2F07&id=Ar00100&sk=28C994D4 ייתכן שמניח המטען עלה לאוטובוס במהלך נסיעתו], 7 בדצמבר 1983
**; 
**[http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=DAV%2F1983%2F12%2F20&id=Ar00206&sk=CD3982FD מתה עוד פצועה מהפיגוע באוטובוס], 20 בדצמבר 1983

קטגוריה:1983 בישראל
קטגוריה:בית הכרם
18
קטגוריה:ירושלים: פיגועי מטען חבלה
קטגוריה:פיגועי טרור בישראל ב-1983
קטגוריה:פיגועים שבהם נרצחו בני משפחה
קטגוריה:רצח קטינים בישראל על רקע לאומני
אולד ניו המפשייר

אולד ניו המפשייר או ניו המפשייר הישנה (באנגלית: Old New Hampshire) הוא ההמנון (official state song) של מדינת ניו המפשייר שבארצות הברית. מילותיו נכתבו על ידי דר' ג'ון אף. הולמס והולחנו על ידי מוריס הופמן ב-1926. אולד ניו המפשייר נבחר לשמש כשירה הרשמי של המדינה ב-1949, ולאחר מכן אושררה ההחלטה בנובמבר 1977 על ידי "וועדת בחירת השיר הלאומי". לניו המפשייר יש שמונה שירים נוספים "לשם-כבוד" ("honorary" state songs) אולם אולד ניו המפשייר הוא ההמנון היחיד.

== מילות השיר ==
{| cellpadding="5" align="center"
|-
! תרגום חופשי לעברית !! אנגלית 
|-
| <poem>בכישרון שאין לו חקר,
מאוצר הזהב של הגורל
האל, באהבתו הגדולה וחכמתו,
יצר את ארץ הגרניט המחוספס;
יצר את האגמים, את השדות, את היערות;
יצר את הנהרות והפלגים;
יצר את מעיינות הקריסטל, המבעבעים
של גבעות הגרניט של ניו המפשייר

:פזמון חוזר
:ניו המפשייר הישנה, ניו המפשייר הישנה
:ניו המפשייר הישנה האצילית והגדולה
:אנו נשיר לניו המפשייר הישנה,
:של ארץ הגרניט הישנה היקרה

בנה הוא את תהילת ניו המפשייר
מהגבולות ועד הים;
והיופי והתפארת הייחודית
בורך לה עד עולם
עבורה, מלכת ההר;
עבורה, הוד האגם;
עבורה, האמת הנצפית מהשפלה
במקום בו נשברו מי הקריסטל

:פזמון חוזר</poem>
| dir="ltr" | <poem>With a skill that knows no measure,
From the golden store of Fate
God, in His great love and wisdom,
Made the rugged Granite State;
Made the lakes, the fields, the forests;
Made the Rivers and the rills;
Made the bubbling, crystal fountains
Of New Hampshire's Granite Hills

:Refrain
:Old New Hampshire, Old New Hampshire
:Old New Hampshire Grand and Great
:We will sing of Old New Hampshire,
:Of the dear old Granite State

Builded he New Hampshire glorious
From the borders to the sea;
And with matchless charm and splendor
Blessed her for eternity.
Hers, the majesty of mountain;
Hers, the grandeur of the lake;
Hers, the truth as from the hillside
Whence her crystal waters break

:Refrain</poem>

|}

==קישורים חיצוניים==
[https://www.nh.gov/nhinfo/song.html אתר האינטרנט הרשמי של מדינת ניו המפשייר] 
קטגוריה:המנונים
קטגוריה:ארצות הברית: היסטוריה
קטגוריה:ארצות הברית: תרבות
קטגוריה:שירים עממיים
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על ניו המפשייר
קטגוריה:שירים פטריוטיים
ארנסט הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג

ארנסט הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג (בגרמנית: Ernst I, Herzog zu Braunschweig und Lüneburg; 27 ביוני 1497 – 11 בינואר 1546), היה הדוכס של דוכסות בראונשווייג-לינבורג בין השנים 1520–1546.

==ביוגרפיה==
ארנסט נולד ב-27 ביוני 1497, להיינריך הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולמרגרטה מסקסוניה, דוכסית בראונשווייג-לינבורג, בתם של ארנסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה ואליזבת מבוואריה.

בשנת 1512 נשלח ארנסט לחצר דודו פרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה בוויטנברג, ואף למד שם באוניברסיטה עם תחילת הרפורמציה הפרוטסטנטית. לאחר מותו של מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1519 נשלח ארנסט לחצרו של פרנסואה הראשון, מלך צרפת, ובבחירות שנערכו לקיסרות האימפריה הרומית הקדושה תמך אביו בפרנסואה. בשל העוינות שגילה קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה כלפי אביו, פרש אביו מתפקידו בשנת 1520, ומסר את השלטון בדוכסות לארנסט ואחיו אוטו השישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג. בשנת 1521 הוטל חרם קיסרי על אביו, בשל עמדתו בסכסוך הבישופות בהילדסהיים.

ארנסט נטה כבר בצעירותו לדת הפרוטסטנטית, אולם רק בשנת 1525 עם פרוץ מרד האיכרים של אלזס הכריז ארנסט בגלוי על תמיכתו בפרוטסטנטים, ובשנת 1526 אף הצטרף לברית טורגאו. בשנת 1527 ויתר אחיו אוטו על שלטונו בדוכסות, ונשאר שליט רק של העיר הארבורג. בשנת 1531 הצטרף ארנסט לברית שמלקלדן, מה שהוביל את הדוכסות מאוחר יותר להילחם במלחמת שמלקלדן נגד כוחותיו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

ב-11 בינואר 1546 מת ארנסט, ובמקומו עלה לשלטון בנו פרנץ אוטו, דוכס בראונשווייג-לינבורג. מכיוון שבנו היה צעיר בעת מותו, שלטה אשתו סופיה ממקלנבורג-שוורין כעוצרת עד לבגרותו. הרפורמציה הפרוטסטנטית הייתה כל כך חזקה בדוכסות, שהיא נותרה חזקה על אף תקופת העוצרות ומלחמת שמלקלדן.

==משפחתו==
ב-2 ביוני 1528 התחתן ארנסט עם סופיה ממקלנבורג-שוורין, בתם של היינריך החמישי, דוכס מקלנבורג-שוורין ואורסולה מברנדנבורג. ממנה היו לו 8 ילדים:
* פרנץ אוטו, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1530–1559).
* פרידריך מבראונשווייג-לינבורג (1532–1553).
* היינריך השביעי, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1533–1598).
* מרגרטה מבראונשווייג-לינבורג (1534–1596), התחתנה עם יוהאן, רוזן מנספלד.
* וילהלם השישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1535–1592).
* אליזבת אורסולה מבראונשווייג-לינבורג (1539–1586), התחתנה עם אוטו הרביעי, רוזן שאומבורג.
* מגדלנה סופיה מבראונשווייג-לינבורג (1540–1586), התחתנה עם ארנולד, רוזן בנטהיים-שטיינפורט.
* סופיה מבראונשווייג-לינבורג (1541–1631), התחתנה עם פופו השמונה עשר, רוזן הנברג-שלוזינגן.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| ארנסט הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג בית ולף נולד:27 ביוני 1497 מת:11 בינואר 1546
|-
| rowspan="1" align="center"| היינריך הראשון
| rowspan="1" align="center"| דוכסות בראונשווייג-לינבורג נסיכות לינבורג 1559–1592
| rowspan="1" align="center"| פרנץ אוטו
|}

קטגוריה:דוכסי בראונשווייג-לינבורג
קטגוריה:בית ולף
קטגוריה:ילידי 1497
קטגוריה:נפטרים ב-1546
תחרות יין

בוחן בתחרות יין
תחרות יין (בצרפתית: Concours des vins) היא אירוע מקצועי מאורגן שבו שופטים ייננים ומבקרי יין סוגים שונים של יין ומעניקים להם וליקבים שייצרו אותם ציון (דירוג) ולעיתים מדליות בקטגוריות שונות. הכלי המרכזי בו נעשה שימוש בתחרויות הוא טעימת יין בשיטה העיוורת (בה לא ידוע לשופטים מהיכן הגיע היין אותו הם בוחנים) על מנת להימנע מהטיות של מותגים ומחירים. תחרויות נערכות ברמה אזורית, ארצית או בינלאומית. קיימות תחרויות רבות ושונות במאפייניהן, מתחרויות ליקבי בוטיק קטנים ועד לתחרויות עולמיות. יצרן יין שזכה במדליה בתחרות נחשבת, מעטר את תווית הבקבוק בסמל המדליה, שם התחרות, הקטגוריה והשנה בה נערכה. 

אחת המגמות מן המחצית השנייה של המאה ה-20 ואילך היא השוואת יינות מכל רחבי העולם, באופן המבטל את האזוריות. כך ניתנה אפשרות ליינות מקליפורניה או צ'ילה לגבור בטעימות עיוורות על יינות מיקבים צרפתיים בעלי מסורת ארוכה ומוניטין.

== קישורים חיצוניים ==

* Jim Trezise, [https://www.newyorkwines.org/awards-how-a-competition-works how a wine competition works] 
* [http://alhayain.com/?p=6116 הזוכים בתחרות היין הבינלאומית TERRAVINO 10th Anniversary ומספר רשמים בשלהי התערוכה]
* [http://www.bakbuk.co.il/%D7%98%D7%A8%D7%94%D7%95%D7%99%D7%A0%D7%95:-%D7%AA%D7%97%D7%A8%D7%95%D7%AA-%D7%99%D7%99%D7%9F-%D7%A8%D7%9C%D7%95%D7%95%D7%A0%D7%98%D7%99%D7%AA ביקורת על תחרות יין TERRAVINO]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יין
יין
הוביות

הוביות (נקראת גם "הוביוט", "הווביוט", "הביוט" ו"הובי") היא שפה ממשפחת השפות הדרום ערביות. השפה מדוברת בדרום חצי האי ערב, ודומה יותר לשפות אתיופיות מאשר לערבית. השפה נמצאת בסכנת הכחדה וכיום היא מדוברת באזור קטן על הגבול בין תימן לעומאן. מספר דובריה מוערך בכ-500 איש, מהם כמאה בעומאן וכ-400 איש בתימן. השפה אינה משויכת לקבוצה חברתית מסוימת אלא היא תחומה באזור גאוגרפי מסוים שבו כולם דוברים אותה. היא כמעט ואינה נחקרת ביחס לשפות אחרות ממשפחתה ורוב המידע הקיים עליה מגיע דווקא ממחקרים על השפות השכנות לה, מהרי וג'יבאלי. קשה להגדיר במדויק את מעמדה הבלשני של השפה כיוון שדובריה לרוב מדברים אותה כאשר היא בלולה עם המהרי.

השפה תועדה לראשונה ב-1981, אף על פי שאזכורים שלה כשפה אופציונלית ולא כניב קיימים כבר מ-1970. בשנים האחרונות מספר מחקרים הוכיחו את קיומה של השפה כשפה עצמאית. המחקרים כיסו את מרבית ההיסטוריה של השפה ואת התרבות המועברת בה. אומנם יש שלד מחקרי, אך מחקר על שפה זו רחוק מסיום.

==תפוצה גאוגרפית==
כפי שהוזכר לעיל, ההוביות נמצאת על גבול שתי מדינות, ולכן דובריה באים מרקעים שונים. ניתן למצוא דוברים של השפה מצפון וממערב למרכזה הגאוגרפי, למשל, ישנם מספר כפרים של דייגים על חוף האוקיינוס ההודי בהם השפה נפוצה. ישנה פרשנות שגויה שההוביות היא ניב של הג'יבאלי או של המהרי. פרשנות זו נובעת מכך שדוברי ההוביות נמצאים במגע מתמיד עם דוברים מהשפות האחרות באזור. רוב דוברי ההוביות הם רב-לשוניים ודוברים את השפה הנפוצה של האזור בו הם נמצאים גם אם לא באופן שוטף. 
מפת תפוצת השפה בדרום [[חצי האי ערב]]

==סכנת ההכחדה==
ההוביות נחשבת כשפה בסכנת הכחדה חמורה. מספר דובריה המדויק לא ידוע, אך מעריכים שמדובר במאות בודדות. רוב דובריה כיום הם בגיל מבוגר יחסית, כך שישנו חשש שהיכחדותה קרובה. האתר "אתנולוג" מסווג את השפה כשפה גוססת. כבר צוין לעיל שדובריה מבוגרים ללא סיכוי ללידת ילדים, ועקב כך סיכוייה של השפה לשרוד קלושים. הדרך היחידה שהשפה תוכל להישמר היא באמצעות חקיקה מטעם המדינות בהן נמצאים הדוברים; מצד קהילת הדוברים אין לה סיכוי לשרוד.

קטגוריה:שפות שמיות דרומיות
הפיגוע במצר

אנדרטה בקיבוץ מצר לנרצחי הפיגוע ב-2002
הפיגוע במצר היה פיגוע טרור שבוצע ב-10 בנובמבר 2002 בתקופת האינתיפדה השנייה על ידי מחבל פלסטיני שחדר לקיבוץ מצר ורצח חמישה ישראלים, בהם אם ושני ילדיה.

==הפיגוע==
ביום ראשון, 10 בנובמבר 2002, מעט אחרי השעה 23:30, חדר מחבל שהגיע משטחי הרשות הפלסטינית לתוך הקיבוץ הנמצא על קו התפר סמוך לוואדי עארה. לאחר שעבר את הגדר ההיקפית של הקיבוץ ללא קושי, חיפש המחבל קורבנות אפשריים. המחבל, חמוש ברובה סער מסוג M16, ירה בתחילה לעבר מטרה לא ברורה סמוך לבתי הילדים של הקיבוץ, שהיו ריקים בשעת לילה. בהמשך נתקל בזוג, חבר הקיבוץ ובת זוגו תרצה דמארי, שטיילו בשבילי הקיבוץ. המחבל ירה לעבר הזוג ופגע באישה שמתה במקום. בן זוגה הצליח להימלט.

המחבל המשיך את מסע הרצח ופרץ לבית משפחת אוחיון, שבו התגוררו אם ושני ילדיה. לאחר שלא הצליח להיכנס דרך הדלת, נכנס המחבל דרך החלון. הוא ירה מטווח קצר באם רויטל אוחיון ובשני ילדיה - נועם בן ה-4 ומתן בן ה-5 - והרג אותם.

לאחר שיצא מן הבית הלך המחבל לעבר חדר האוכל על מנת לחמוק מן הקיבוץ. במהלך הימלטות המחבל הוא נתקל במזכיר הקיבוץ יצחק דורי, שהיה באותו יום בתורנות שמירה. המחבל ירה לעבר דורי שהיה במכוניתו והרג אותו. לאחר מכן יצא המחבל מהקיבוץ דרך מקום חדירתו, וברח דרך מטע בננות לעבר שטחי הרשות הפלסטינית. בזמן הסריקות אחר היורים נדרשו התושבים להסתגר בבתים בחשיכה מוחלטת.

בחודש אוקטובר 2003, כשנה לאחר הפיגוע, ביצעו כוחות צה"ל, השב"כ והימ"מ פעילות משותפת בטולכרם, שבמהלכה חיסלו כוחות הימ"מ את המחבל סירחאן סירחאן, החבר בגדודי חללי אל אקצא של הפת"ח שביצע את הפיגוע. כחודש לאחר מכן נלכד ראש הזרוע הצבאית של הפת"ח באזור טולכרם, שהיה אחראי לשילוח המחבל, ונידון ל-13 מאסרי עולם.

באוגוסט 2004 הורשע ערבי ישראלי תושב הכפר אום אל קוטוף בסיוע למחבל. מספר שעות לאחר הפיגוע הגיע המחבל אל תושב הכפר וביקש ממנו לסייע לו. האזרח החביא עבור המחבל את כלי הנשק שלו, ונתן לו את הטלפון הסלולרי שלו, כאשר הוא הבין כי מדובר במחבל מבצע הפיגוע. הוא נידון ל-4.5 שנות מאסר.

לזכר הנרצחים הוקמה בקיבוץ פינת הנצחה הכוללת אנדרטה וכן פינת הנצחה בשמורת אלוני יצחק.

==קישורים חיצוניים==

* [https://laad.btl.gov.il/Web/He/TerrorVictims/Default.aspx?lastName=&firstName=&fatherName=&motherName=&place=&year=2002&month=11&day=10&yearHeb=&monthHeb=&dayHeb=&region=קיבוץ%20מצר&period=&grave= הנרצחים בפיגוע], באתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
* 
* 
* [https://www.metzer.org.il/הפיגוע-במצר/ הפיגוע במצר] , באתר קיבוץ מצר

==הערות שוליים==

מצר
מצר
מצר
מצר
מצר
קטגוריה:טרור ערבי בישראל
מצר
מצר
דוב בלוצ'יסטן

דוב הבלוצ'יסטן (מכונה גם הדוב השחור הפקיסטני; שם מדעי: Ursus thibetanus gedrosianus) הוא תת-מין של הדוב השחור האסייתי שנמצא בהרי בלוצ'יסטן שבדרום פקיסטן ואיראן.
== מאפיינים ==
לדוב בלוצ'יסטן פרווה דקה במיוחד עבור דוב שחור אסייתי, בגלל שהוא נמצא באקלים חם יותר מאשר תת-המינים האחרים של המין, שחלקם חיים בהרי ההימלאיה באקלים הרבה יותר קר. דוב הבלוצ'יסטן אוכל פירות הרבה יותר מאשר שאר תת-המינים, והוא אוהב לאכול תאנים ובננות.

דוב בלוצ'יסטן קטן בממדיו לעומת תת-המינים האחרים ופרוותו מגוונת יותר בצבעה שעשוי להיות כתום אדמדם או שחור עמוק. מאפיין נוסף של הדוב בלוצ'יסטן הוא שיש לו כתם חזה כהה יותר מאשר תת-מינים אחרים, ושיש לו ראש קטן יותר, אבל עדיין יש לו את רעמת השיערות המסתעפת מעל ראשו.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1877
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם תומאס בלנפורד
קטגוריה:דוביים
קטגוריה:פקיסטן: יונקים
דוב שחור יפני

הדוב השחור היפני (שם מדעי: Ursus thibetanus japonicus) הוא תת-מין של הדוב השחור האסייתי, שחי על שלושה איים עיקריים ביפן: הונשו, שיקוקו וקיושו. ישנם כ-10,000 דובים שחורים ביפן, אבל אוכלוסיות הדובים השחורים היפנים של שיקוקו וקיאושו עלולות להיכחד. יש מחיר גבוה על איברי דוב שחור יפני בשוק השחור, המאיים על כל אוכלוסיות הדוב ביפן. זכרי תת-מין זה בדרך כלל קטנים יותר משאר תת-המינים של הדוב שחור אסייתי ויכולים להגיע למשקל של 60–120 ק"ג והנקבות יכולות להגיע למשקל של 40–100 ק"ג. אורך הגוף שלהם הוא 120–140 ס"מ.

== מזון ==
דובים אלה בדרך כלל אוכלים בעיקר עשבים ועשבי תיבול במהלך האביב. במהלך הקיץ, הם אוכלים פירות יער ואגוזים כדי להכין את עצמם לתרדמת החורף. הדוב מסוגל לאכול את פירות היער והאגוזים על ידי טיפוס עצים באמצעות טפריו שתופסים גם את האוכל. דובים אלה הם אוכלי כל, ואוכלים בעלי חיים וחיות בר אחרות כאשר יש צורך. כמו דובים אחרים, גם דובים אלה הם קניבלים, ונמצאו ראיות של שברי עצם וטפרים של גור בתוך בטנו של דוב שחור יפני זכר בוגר.

== בית גידול ==
הדובים חיים על שלושה איים יפניים: הונשו, שיקוקו וקיושו. הם יכולים להימצא באזור השלג גבוה בצפון מזרח או באזור השלג הנמוך בדרום מערב. עם זאת, ישנם דובים שחורים יפנים בגבהים גבוהים של יותר מ-3,000 מטרים כמו באזור אלפיני. עם זאת, דובים שחורים יפנים נוטים לחיות באזורים שבהם יש שפע של עשבים, ועצים עם פירות יער, כדי להקל על חיפוש המזון, ולשם גיוון בתזונה שלהם. 

== פיזור זרעים ==
היערות מסתמכים על הדובים השחורים היפנים כשיטה מצוינת עבור הפצת הזרעים שלהם. הדובים יצרכו את הזרעים ויעברו מרחק של יותר מ-40% ממרחק של 500 מטר מהעץ ההורה. יש להם את הפוטנציאל להפיץ זרעים על פני שטחים עצומים, והם עוזרים להפיץ את זרעי הצמח ברחבי האזור. בסתיו, לדובים זכרים יש שיעור פיזור גדול יותר של זרעים באזורי פיזור גדולים יותר מאשר נקבות. 

== שימור ==
דוב שחור יפני מנער מים מפרוותו
יש השפעה עצומה על אוכלוסיית הדובים השחורים ביפן עקב התערבות אנושית. הרס בית גידול כמו כפרים שמתפתחים הוא בעיה עבור דובים אלה. גם ציד בלתי חוקי הוא בעיה גדולה. ניתן למכור איברי דובים בשוק השחור במחיר גבוה, מה שהופך אותם לרצויים מאוד על ידי ציידים. אנשים הורגים הרבה דובים אלה, ומפחיתים את מספרם בצורה דרסטית. בגלל הציד הבלתי חוקי והרס בתי הגידול בא להכרה כי הדוב השחור היפני נמצא בסכנת הכחדה והוא עשוי להיעלם ב-100 השנים הבאות בקצב שבו הם נמצאים כרגע בירידה. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1857
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הרמן שלגל
קטגוריה:דוביים
קטגוריה:יפן: מינים אנדמיים
קטגוריה:יפן: יונקים
דוב שחור ההימלאיה

דב שחור ההימלאיה (שם מדעי: Ursus thibetanus laniger) הוא תת-מין של הדוב השחור האסייתי שנמצא בהימלאיה של טיבט, נפאל, סין והודו.

== תיאור ==
הוא שונה מהדוב בלוצ'יסטן בכך שפרוותו ארוכה ועבה יותר וסימן החזה (v) קטן יותר. בממוצע, אורך גופם מהאף לזנב הוא 142–165 ס"מ. ומשקלם הוא 90–120 ק"ג, אם כי הם עשויים לשקול עד 181 ק"ג בסתיו כאשר הם אוגרים שומנים לקראת תרדמת החורף. 

== בית גידול ==
במהלך הקיץ, ניתן למצוא דובים שחורים ההימלאיה באזורים חמים יותר כמו בנפאל, סין, רוסיה וטיבט בגבהים של 3000 עד 3600 מטר ליד יערות. ובתחילת החורף, הם יורדים בסיבות ה150-0 מטרים ליערות טרופיים יותר. 

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רג'ינלד אינס פוקוק
קטגוריה:דוביים
קטגוריה:ההימלאיה: בעלי חיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1932
עדי גרוסמן

עדי גרוסמן (נולדה ב-22 באפריל 1995) היא ג'ודוקא עבר ישראלית, זוכת מדליית כסף באליפות אירופה בג'ודו עד גיל 23 (2016) ואלופת ישראל לשנת 2019.

==ביוגרפיה==
גרוסמן גדלה במושב אחיטוב שבעמק חפר. היא החלה להתאמן בג'ודו בגיל שש במועדון בבת חפר תחת הדרכתה של המאמנת בתיה אדיב. בנוסף לג'ודו התאמנה גרוסמן גם בכדורעף, כדורסל והתעמלות קרקע ובגיל 14 החליטה להתמקד באימוני הג'ודו.

ביוני 2011 השתתפה באליפות אירופה לקדטים (עד גיל 21) שנערכה במלטה והגיעה למקום החמישי. ביולי אותה שנה השתתפה בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בטרבזון והגיעה למקום השביעי.

באוגוסט 2015 זכתה במדליית ארד בתחרות מסבב הגביע האירופי (ג'וניור) שנערכה בעיר דבה ברומניה.

ביוני 2016 זכתה במדליית כסף בתחרות מסבב גביע אירופה שנערכה במדריד באוקטובר אותה שנה זכתה במדליית כסף בטורניר בגלאזגו, ובנובמבר זכתה במדליית ארד בתחרות מסבב אירופה שנערכה בטאלין.

בהמשך נובמבר 2016 השתתפה גרוסמן באליפות אירופה בג'ודו עד גיל 23 שנערכה באותה שנה בתל אביב וזכתה במדליית כסף.

ב-13 ביוני 2021, הודיעה בחשבון פייסבוק שלה על פרישה מג'ודו תחרותי, בעקבות פציעות וניתוחים, שהקשו עליה להתחרות. לאחר פרישתה היא החלה לאמן בנבחרת ישראל בג'ודו, כאחראית קדטיות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ג'ודוקא ישראליות
קטגוריה:נשות המושב
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1995
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1995
קטגוריה:מועצה אזורית עמק חפר: אישים