OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אנצירננה

אנצירננה (במלגשית: Antsiranana) היא עיר נמל הממוקמת במפרץ טבעי בצפון האי מדגסקר. העיר היא בירת מחוז דיאנה שהוא המחוז הצפוני ביותר במדגסקר.

המרחק הרב של העיר מערים מרכזיות אחרות במדגסקר והכבישים הרעועים המקשרים את העיר עם הדרום, מנעו מהעיר להפוך לעיר נמל חשובה. העיר משמשת כמקום לינה למבקרים בשמורות הסמוכות - מונט ד'אמבר, השמורה המיוחדת אנלמרנה והשמורה המיוחדת אנקרנה. היא שמשה בעבר כנמל מרכזי לצי הצרפתי באוקיינוס ההודי, ומכאן שרידי המבנים הקולוניאליים הרבים.

== היסטוריה ==
עד 1975 הייתה העיר קרויה "דייגו סוארס", שמו הספרדי של מייסד העיר - מגלה ארצות הפורטוגזי דיוגו סוארש, אשר הגיע למפרץ בשנת 1543.
בשנת 1885 הפך האזור לשטח חסות צרפתי. נמל העיר הטבעי שימש כנמל הראשי באזור לספינות קיטור צרפתיות. ב-1942, במהלך הקרב על מדגסקר במלחמת העולם השנייה, כבש כוח בריטי את הנמל בדרכו לכיבוש מדגסקר, וזאת כדי לקדם חשש מהשתלטות יפנית על האי.

לאחר קבלת עצמאות מדגסקר, צרפת המשיכה להחזיק באזור זה בסיסים צבאיים עד המהפכה הסוציאליסטית במדגסקר בשנת 1973.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מדגסקר: ערים
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:אפריקה: ערי נמל
רחוב חיים לבנון

רחוב חיים לבנון בתל אביב הוא רחוב ראשי בשכונת רמת אביב בצפון תל אביב. בעבר נקרא הרחוב רחוב האוניברסיטה (על שם אוניברסיטת תל אביב השוכנת לצדו), ובשנת 1986, לאחר מותו של ראש העיר השישי של תל אביב חיים לבנון אשר יזם את הקמת האוניברסיטה בשנות ה-50, נקרא הרחוב על שמו.

== מבנה ==
הרחוב מתחיל בדרך נמיר במערב, משם מתעקל צפון מזרחה ומגיע עד שדרות קק"ל והכניסה לשכונת רמת אביב ג', שם הוא נמשך כרחוב רקנאטי.

צדו הדרומי-מזרחי של הרחוב מאוכלס רובו במוסדות ציבוריים. ממערב למזרח ואחר כך לצפון: מוזיאון ארץ ישראל, מרכז יצחק רבין, מחנה אביב (בו יושבות מפקדות החטיבה לקשרי חוץ, דובר צה"ל ותזמורת צה"ל), מוזיאון הפלמ"ח, מכללת שנקר הנדסאים, מכון התקנים הישראלי, אוניברסיטת תל אביב (בפרט המכון למחקרי ביטחון לאומי, בניין נפתלי של הפקולטה למדעי החברה, כיכר אנטין ומרכז עלית לספורט). הקטע הצפוני של הרחוב, החל מפינת רחובות קלצ'קין/טאגור ועד פינת קק"ל משמש למגורים בלבד. צדו הצפוני-מערבי של הרחוב משמש כמעט כולו למגורים, ובהם גם מעונות סטודנטים של אוניברסיטת תל אביב.

בסמוך לקצהו המערבי של הרחוב נמצא תל קסילה - אתר ארכאולוגי המצוי בתוככי מוזיאון ארץ ישראל, שנחפר החל מ-1948. בתל נחשפו שרידים של עיר נמל פלשתית מהמאה ה-12 לפנה"ס ועיר פלשתית צפופה ושוקקת מהמאה ה-11 לפנה"ס.

חלקו הדרומי של הרחוב נסלל לאורך תוואי דרך היסטורית שבין הכפר הערבי שייח מוניס, אשר תושביו נמלטו ממנו במלחמת העצמאות, לבין יפו. דרך היסטורית זו, שלאורכה נסללו לימים רחוב זה ובעיקר חלקה הדרומי של דרך תל אביב-חיפה היה בתקופה העות'מאנית ותקופת המנדט ציר האורך המערבי ביותר בארץ ישראל שקישר בין יפו וחיפה.

בשנת 1974 שודרה בטלוויזיה החינוכית התוכנית "נעמי שמר וידידיה מרחוב האוניברסיטה" בהשתתפותה של נעמי שמר שגם כתבה בכל חודש שיר חדש לתוכנית.

== גלריה ==
<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
תמונה:Hנווהאביבים84.JPG|מגדל מגורים בפינת רחוב חיים לבנון ורחוב איינשטיין
תמונה:Antin1.jpg|כיכר אנטין המקשרת בין אוניברסיטת תל אביב לרחוב
תמונה:Sebil 002.jpg|סביל לזכר ראש עיריית תל אביב חיים לבנון. הסביל נמצא בחזית מוזיאון ארץ ישראל ברחוב חיים לבנון
תמונה:Eretz Yisrael Mus. 005.jpg|הכניסה למוזיאון ארץ ישראל ברחוב חיים לבנון
תמונה:שלט רחוב חיים לבנון.JPG|שלט רחוב חיים לבנון
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

*
לבנון
דיאגרמת ראמצ'נדרן

דיאגרמת ראמצ'נדרן (באנגלית: Ramachandran plot; מכונה גם "מפת ראמצ'נדרן" או "תרשים ראמצ'נדרן", על שמו של גופאלאסמודרם ראמצ'נדרן) ממפה את הזוויות הדו-מישוריות בין הקשרים הכימיים לאורך שרשרת חומצות האמינו המרכיבות חלבון נתון. הדיאגרמה משמשת לבחינת תכונות בסיסיות של החלבון, להשוואה בין חלבונים שונים ולחשיפת שגיאות במבנה חלבוני מוצע.
דיאגרמת ראמצ'נדרן של החלבון [[PCNA המשמש לאחיזת DNA ומכיל סלילי אלפא ומשטחי בתא. הנקודות הפזורות לאורך צירי הדיאגרמה מתאימות לשיירים שבקצות השרשרת הפפטידית, עבור כל אחד משלוש תת-היחידות המרכיבות את החלבון.]]

ניתן לתאר את הדיאגרמה כגרף של פונקציה מהצורה:
<math>f: \left[-\pi,\pi\right] \times \left[-\pi,\pi\right] \rightarrow \mathbb{R_}</math>.

הזווית<math>\ \phi</math>בין האטומים <math>\mathrm{C^{\prime}-N-C^{\alpha}-C^{\prime}}</math> ממופה לציר האופקי x, והזווית <math>\ \psi</math> בין האטומים <math>\mathrm{N-C^{\alpha}-C^{\prime}-N}</math> ממופה לציר האנכי y.

הפרעות מרחביות הדדיות בין חומצות אמינו שכנות מאלצות את מרבית הזוויות בחלבון לתחומים זוויתיים מוגבלים (ראו איור). אילוצים חריפים ביותר קיימים על הזוויות המותרות בין הקשרים עם חומצת האימינו פרולין. לעומת זאת גליצין, חומצת האמינו הקטנה ביותר, מסוגלת ליצור זוויות חריפות יותר עם החומצות השכנות לה הודות לשייר הקטן שלה - פרוטון בודד. לכן גליצין משמשת לעיתים כציר סיבוב בין חלקים שונים בחלבון. גם אספרגין ואספרטט מסוגלות להימצא לעיתים בזוויות חריגות על ידי יצירת קשר מימן נוסף המייצב את הקונפורמציה החריגה. הימצאות זוויות בין חומצות אמינו אחרות מחוץ לתחומים המותרים בדיאגרמה עשויה להעיד על אתר פעיל בחלבון. עם זאת, אם חלק ניכר (~רבע או יותר) מהזוויות בחלבון נתון פזורות מחוץ לתחומים המותרים בדיאגרמה, יש מקום לחשוד כי נפלו שגיאות בפענוח מבנה החלבון. בפרט, יש לצפות לגמישות זוויתית מועטה יותר בלב החלבון מאשר בשפתו.

הדיאגרמה פותחה בשנת 1963 על ידי V. Sasisekharan, תלמידו של הפיזיקאי ההודי הנודע גופאלאסמודרם ראמצ'נדרן.

ניתן להשתמש בדיאגרמה באופן דומה לייצוג הזוויות ברב-סוכרים ומבנים פולימריים אחרים.

==ראו גם==
*מבנה שניוני
*קונפורמציה (כימיה)

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.pymolwiki.org/index.php/DynoPlot DynoPlot - תוכנה חופשית לשרטוט דיאגרמות ראמצ'נדרן] 
*[http://www.cryst.bbk.ac.uk/PPS95/course/3_geometry/rama.html עוד על הזוויות המותרות בדיאגרמת ראמצ'נדרן]

==הערות שוליים==

קטגוריה:סטריאוכימיה
קטגוריה:ביוכימיה
קטגוריה:דיאגרמות
מנחם עינן

מנחם עינן (נולד ב-17 ביוני 1939 בתל יוסף) הוא אלוף במילואים בצה"ל, שימש כראש אגף התכנון בצה"ל החל משנת 1983 והחל משנת 1986 שימש ראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה וזאת עד סמוך לפרישתו מן השירות בשנת 1989. עמד בראש "ועדת עינן" לחקירת אסון צאלים ב', היה חבר בוועדת וינוגרד ושימש כמשנה ליו"ר קבוצת עזריאלי.

==שירותו בצה"ל==
עינן נולד וגדל בתל יוסף. התגייס לצה"ל בשנת 1957 ושירת בנח"ל, בגולני ובחיל השריון השתחרר וחזר לקיבוצו. אחרי שלוש שנים חזר לשירות קבע, במלחמת ששת הימים לחם בקרב אום-כתף. במלחמת ההתשה שימש עינן כמפקד גדוד 13 (גדעון) של חטיבת גולני. בשנת 1974 מונה למפקד חטיבה 609. בשנת 1975 מונה למפקד חטיבה 459 ובשנת 1977 למפקד חטיבה 401. בשנת 1978 מונה לראש מחלקת מבצעים במטכ"ל. בשנת 1981 מונה למפקד עוצבת הפלדה, ובתפקידו זה הכין אותה לתפקידה במלחמת לבנון הראשונה. עינן עמד בראש האוגדה בלחימתה בגזרה המרכזית במלחמת לבנון. ב-1983 שימש נציג צה"ל בשיחות בין ישראל ללבנון. ביוני 1983 הועלה לדרגת אלוף ומונה לראש אגף התכנון. ביוני 1985 יצא ללימודי מנהל עסקים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ושימש עמית מחקר במכון ראנד. ביוני 1986 מונה לראש אגף האפסנאות. בשנת 1989 מונה לעוזר הרמטכ"ל. בשנת 1989 פרש מצה"ל.

==אזרחות==
לאחר שחרורו החזיק בתפקידים שונים, ביניהם: מנכ"ל המשביר לצרכן, יושב ראש חברת גרנית הכרמל, יושב ראש טמבור ומנכ"ל של חברות נדל"ן נוספות.
בשנים 1992-2011 כיהן כמנכ"ל קבוצת עזריאלי ובין השאר הוביל את הנפקתה בשנת 2010. בשנת 2011 עבר לכהן כמשנה ליו"ר החברה. בשנת 2015 עזב את החברה לאחר 22 שנים.

בשנת 2006 מונה עינן כחבר בוועדת וינוגרד.

עינן מתגורר בכוכב יאיר, נשוי ואב לשלושה. בוגר תואר ראשון במדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב ובית הספר הגבוה למלחמה בצרפת.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070930184420/http://www1.idf.il/elram/site/templates/controller.asp?lang=HE&fid=52344&did=52978 על האלוף מנחם עינן באתר אגף הלוגיסטיקה של צה"ל]
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי עוצבת הפלדה
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:ראשי אג"ת
קטגוריה:ראשי אט"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבה 401
קטגוריה:מפקדי חטיבת אלכסנדרוני
קטגוריה:מפקדי עוצבת מרכבות הברזל
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת גולני
קטגוריה:ראשי מחלקת המבצעים
קטגוריה:תל יוסף: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:כוכב יאיר צור יגאל: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:מפקדי אוגדות במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
פיאטרה ניאמץ

פיאטרה ניאמץ (ברומנית: Piatra Neamț) היא עיר הררית בעמק הביסטריצה, במחוז ניאמץ שבחבל מולדובה, רומניה.

במאה ה-15 שטפן הגדול בנה במקום חצר מלכותית שכללה מבצר, כנסיית יוחנן הקדוש ומגדל פעמונים שכונה "המגדל של שטפאן". מבנים אלה מהווים את המרכז ההיסטורי של העיר. הודות לאיכויות הארכיטקטוניות של העיר, המקום מכונה "פנינת מולדובה".

בעיר התגוררו, נכון לשנת 2002, 105,499 תושבים. מספרם ירד ל-85,055 במפקד בשנת 2009.

החל משנת 2017 מתקיים בעיר פסטיבל מוזיקה שנתי שייסד יליד המקום דניאל פטריקה צ'ובאנו.

==שם העיר==
העיר נקראה במקור "פיאטרה", "האבן" ברומנית, כאן במובן של סלע. בימי הביניים העיר נקראה לעיתים גם "פיאטרה לוּי קרצ'ון" (Piatra lui Crăciun) שם הדומה לשמה ההונגרי Karácson-Kő – "הסלע של חג המולד", עם ההערה שברומנית "קרצ'ון" הוא גם שם פרטי של גבר) או "טרגו פיאטרה" (Târgu Piatra, עיר השוק של פיאטרה). מאוחר יותר נוסף לשם "פיאטרה" גם שם האזור "ניאמץ" (גרמני, זר) כדי להבדיל בינה ובין יישובים רומניים באזורים אחרים הקרויים "פיאטרה". הגרמנים קראו לעיר Kreuzburg an der Bistritz כלומר "קרויצבורג (עיר הצלב) שעל נהר ביסטריצה".

==גאוגרפיה==
פיאטרה ניאמץ שוכנת בעמק הנהר ביסטריצה, ומסביב לה הרים נמוכים בגובה ממוצע של 345 מטרים, עם מספר פסגות: פייטריצ'יקה (Pietricica, 590 מטרים), קוזלה (Cozla, 679 מטרים), צ'רנגורה (Cernegura, 852 מטרים), בטקה דואמניי (Bâtca Doamnei, 852 מטרים) וקרלומן (Cârloman, 617 מטרים).

==תחבורה==
העיר נמצאת 350 ק"מ צפונית מבקרשט. נמל התעופה הקרוב ביותר הוא שדה התעופה הבינלאומי בבקאו, 60 ק"מ דרומית ממנה. פיאטרה ניאמץ מחוברת באמצעות קו הרכבת 509 לבוקרשט וליאשי, באמצעות הכביש הלאומי DN15 היא מחוברת לבקאו ועל ידי הכביש הלאומי DN2 עם בוקרשט, יאשי, סוצ'אבה, וטרגו מורש שבטרנסילבניה.

==הקהילה היהודית==
לפני מלחמת העולם השנייה הייתה בעיר קהילה יהודית גדולה ועל כך יעידו 23 בתי כנסת שהיו בעיר. בתקופת השלטון הקומוניסטי נהרסו בתי הכנסת בעיר מלבד בית הכנסת על שם הבעל שם טוב. בית כנסת זה נרשם כמונומנט היסטורי על ידי האקדמיה הרומנית. כיום נותרו בפיאטרה ניאמץ כ-100 יהודים.

בית הכנסת על שם הבעל שם טוב נבנה בשנת 1776 כמבנה עץ כפי שנבנו אז כל בתי הכנסת בחבל מולדובה. על פי המסופר, הבעל שם טוב, בדרכו מגליציה לארץ ישראל, עצר בפיאטרה ניאמץ והתפלל בבית כנסת זה ומכאן שמו.

אגדה ידועה מספרת כי בבית כנסת עתיק של פיאטרה ניאמץ מצא נסיך מולדובה במאה ה-16, פטרו רארש, מקלט מפני הטורקים כאשר רדפו אחריו. מסופר כי עזרו לו להתחפש ליהודי וכך ישב בבית הכנסת כשהוא עטוף בטלית וחייו ניצלו.

== ערים תאומות ==
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
פרט בבית הכנסת העתיק, הבנוי כולו עץ, בפיאטרה ניאמץ
בית הכנסת העתיק בפיאטרה ניאמץ

קטגוריה:רומניה: ערים
טוגאן סוחייב

טוגאן סוחייב (Tugan Sokhiev) הוא מנצח אוסטי, שקיבל את הכשרתו המוזיקלית בסנקט פטרבורג.

סוחייב היה המנהל המוזיקלי של האופרה הוולשית הלאומית בעונת 2003-2004. כמי שמוצאו מרוסיה, ניצח על האופרה הרוסית "יבגני אונייגין" של צ'ייקובסקי בהפקה של להקת האופרה הוולשית. כמו כן היה ממונה על הסדרה הרוסית של להקת האופרה, שכללה יצירות משל מלחינים רוסים רבים. סוחייב התפטר מן האופרה הוולשית באופן פתאומי, בשנת 2004, עקב בעיות עם הצוות שהתקבל לביצוע ההפקה החדשה של "לה טרוויאטה" מאת ורדי. אף כי נועדו לו עוד הופעות רבות עם הלהקה, פרש לאחר שניצח רק על ליל הפתיחה ועל ההצגה השנייה בתיאטרון החדש בקארדיף.

בשנת 2006 התמנה סוחייב למנצח אורח ראשי וליועץ מוזיקלי לתזמורת הקפיטול הלאומית של טולוז, צרפת. ב-2008 התמנה למנהל המוזיקלי של התזמורת. בספטמבר 2010 נקבע למנצח הראשי והמנהל האמנותי הבא של התזמורת הסימפונית הגרמנית בברלין, תפקיד שנכנס לתוקף בשנת 2012, בחוזה ראשוני ל-4 שנים. תואר המנצח הראשי המיועד ניתן לו באופן מיידי. סוחייב פרש מתפקיד והחל מעונת הקונצרטים 2017 - 2018 המנהל המוזיקלי והמנצח הראשי הבא של התזמורת הוא המנצח הבריטי הצעיר רובין טיקיאטי. 

סוחייב ניצח כאורח על תזמורת פילהרמוניה, התזמורת הסימפונית של סידני, התזמורת הלאומית של צרפת, תזמורת הקונצרטחבאו, הפילהרמונית של מינכן, האופרה הממלכתית של בוואריה, התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם, תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין ותזמורות ה-BBC, בין השאר. כמו כן ניצח בתיאטרון מריאינסקי ובמטרופוליטן אופרה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מנצחים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1977
טרגו ניאמץ

טֶרגוּ נְיאַמץ (ברומנית: Târgu Neamţ; משמעות השם: "היריד ניאמץ" - "ניאמץ" = "גרמני" או "נכרי", לפי מצודת ניאמץ או ניאמצולוי (Cetatea Neamţului) - "המבצר של הגרמני" או "המבצר של הנכרי"; ביידיש: נְיאַמץ) היא עיר במחוז ניאמץ, בחבל מולדובה, רומניה.

העיר, שהיא מן העתיקות בערי מולדובה, מוזכרת במסמך המתוארך לשלהי המאה ה-14. נכון לשנת 2002 חיים במקום 20,496 תושבים. בעיר שוכן מצודת ניאמץ שנבנתה בסוף המאה ה-14. באזור נמצא גם "המנזר ניאמץ" (Mânăstirea Neamţului), שהוא מהמנזרים העתיקים ביותר ברומניה.

בשנת 1710 הופצה בעיר עלילת הדם הראשונה בהיסטוריה הרומנית. מסוף המאה ה-19 ועד לשואה כיהן בה הרב חיים מרדכי רולר כרב העיירה. בפסח של שנת 1944 גורשו כל יהודי העיירה לבוחוש בגירוש כפוי באיומי נשק שהתבצע ברגל ובעגלות. לאחר השואה היה רבה של העיר הרב שלום דרמר, שלאחר מכן עלה לישראל וכיהן כרבה של העיר קריית גת. בזכות פעולתו של הרב דרמר הייתה טרגו ניאמץ מהקהילות היחידות ברומניה בהם המשיך להתקיים תלמוד תורה לאחר שהשלטונות פעלו לסגירת תלמודי התורה ברחבי רומניה.

== ראו גם ==
* עלילות דם בהיסטוריה הרומנית

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומניה: ערים
חוק האפס של התרמודינמיקה

חוק האפס של התרמודינמיקה הוא חוק פיזיקלי בסיסי, הקובע כי: בניסוח מתמטי יותר, יחס שיווי-המשקל התרמי הוא טרנזיטיבי.

שיווי-משקל תרמי בין שתי מערכות הוא מצב שבו הפרמטר התרמודינמי של הטמפרטורה קבוע בין מערכות, אך הפרמטרים האחרים רשאים להשתנות (למשל, לחץ, נפח, אנטרופיה, מספר חלקיקים ופוטנציאל כימי), במילים אחרות – במצב זה לא מתקיים מעבר של חום בין המערכות. למשל, כוס תה חם אינה נמצאת בשיווי-משקל תרמי עם חדר ממוזג, עד אשר תתקרר לטמפרטורה של הסביבה, אך למרות השוואת החום, עדיין ישנו אידוי של מים מהכוס לאוויר (מספר חלקיקים משתנה).

== היסטוריה ==
השם "חוק האפס של התרמודינמיקה" מקורו בכך שחוק זה נוסח ונקבע כחוק פיזיקלי רק בשנות ה-30 של המאה ה-20, אחרי ששלושת החוקים הראשונים של התרמודינמיקה נוסחו ומספורם השתרש. הסיבה לניסוח המאוחר היא שחוק זה נראה לפיזיקאים רבים מובן מאליו ולכן קביעתו כחוק פיזיקלי נפרד נראתה מיותרת.

==ניסוח פורמלי==
עבור מערכת קנונית המצומדת לאמבט תרמי ניתן להגדיר טמפרטורה דרך פרמטר שיווי המשקל
<math>\beta=\frac{1}{K_B\,T}</math> כאשר <math>\ K_B</math> הוא קבוע בולצמן.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
0
היפרסתן

היפרסתן הוא השם שניתן בעבר למינרל השייך לקבוצת הפירוקסן, קבוצה של מינרלים אינוסיליקטים (סיליקטים במבנה בצורת שרשרות), בעלי שרשרת בודדת. ההיפרסתן היה שייך לקבוצת המינרלים האיזומורפית (כלומר שורה של תרכובות אנלוגיות בהרכבן) הקרויה "קבוצת האנסטטיט", שנוסחתה הכללית Mg,Fe)SiO<sub>3</sub>). המינרלים שבקבוצת האנסטטיט מכונים גם אורתופירוקסנים משום שהם שייכים לקבוצת הפירוקסן והמבנה שלהם אורתורומבי. מינרלים אלו נפוצים ומצויים בסלעי יסוד, סלעים מותמרים ומטאוריטים. הקבוצה מתחילה במינרל אנסטטיט המכיל בעיקר מגנזיום, ומסתיימת במינרל הנדיר פרוסיליט המכיל בעיקר ברזל (FeSiO<sub>3</sub>). את הכינוי היפרסתן קיבל מינרל המצוי באמצעיתה של קבוצת האנסטיט והמכיל כמויות שוות של מגנזיום וברזל.

ב-1988 קיבלה תת-וועדה של "הוועדה לשמות מינרלים ולמינרלים חדשים" (CNMMN) באגודה הבינלאומית למינרלוגיה (ה-IMA) שעסקה במינרלים של פירוקסן החלטה לאסור שימוש בשם היפרסתן וקבעה כי במקומו להשתמש בשם אורתופירוקסן ולציין את כמות האנסטטיט (En) או הפרוסיליט (Fs) בהתאם ליחס מגנזיום/ברזל במינרל (לדוגמה En<sub>80</sub>Fs<sub>20</sub>).

גבישים בודדים מפותחים של היפרסתן הם נדירים והמינרל מצוי בעיקר כגושים עלעליים המשובצים בסלעי היסוד נוריט ואנדזיט-היפרסתן, שבו הוא מרכיב חיוני. הדוגמאות הבולטות ביותר של המינרל הגיעו מהסלע גס הגרגיר לברדוריט-היפרסתן (נוריט) שבאי פאול שמול חוף חצי האי לברדור שבקנדה, זו הסיבה שהמינרל היה ידוע גם כ-הורנבלנדה של לברדור או פאוליט.

כמו במינרלים אחרים בקבוצת האנסטטיט, עשויה בליה לגרום לדוגמיות של המינרל לקבל ברק תת-מתכתי שצבע דמוי ארד (ברונזה) והקרויים ברונזיט. במקרים מסוימים עשוי להופיע על משטחים של המינרל ברק בצבע אדום נחושת זוהר שמקורו דומה לזה של הברונזיט, אך צבעו עז יותר. בשני הסוגים נעשה שימוש כאבן חן.

מקור השם מיוונית - "חוזק יתר". שם זה רומז לקשיות הגדולה שלו בהשוואה לאמפיבול, מינרל שלעיתים קרובות טועים בינו לבין ההיפרסתן.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20051029161233/http://mineral.galleries.com/minerals/silicate/hypersth/hypersth.htm Mineral galleries]
*[http://webmineral.com/data/Hypersthene.shtml Webmineral]
*[http://www.mindat.org/show.php?id=1995&ld=1&pho= Mindat locations]

קטגוריה:קבוצת הפירוקסן
קטגוריה:אינוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלי מגנזיום
קטגוריה:מינרלים
סוהר חובה

בישראל, סוהר חובה הוא חייל שהוצב לשרת בשירות בתי הסוהר.

בשנת 2005 החליטה הממשלה להעביר את האחריות להפעלתם של בתי הכלא הביטחוניים, קציעות, עופר ומגידו, מצה"ל לשירות בתי הסוהר. זמן קצר לפני העברת האחריות, התברר כי אין בשירות בתי הסוהר כוח אדם מספיק להחזקתם של בתי הכלא. על כן, הוחלט להיעזר בחיילים - כאלה שמשרתים במקומות אלה ממילא, וכאלה שיתגייסו בעתיד.

מאחר שמדובר בשירות מחוץ לצה"ל, נדרש לשם כך תיקון חקיקה. בהליך שארך פחות משבוע, אישרה הכנסת בפברואר 2005 תיקון בחוק שירות ביטחון המאפשר את שיבוצם של חיילים בשירות בתי הסוהר, למטרת אבטחתם של אסירים ביטחוניים בבתי הכלא הביטחוניים בלבד, בהיקף מוגבל. התיקון נקבע כהוראת שעה לתקופה של שלוש שנים, על מנת שבעתיד ניתן יהיה לבחון אם עדיין יש בכך צורך, והאם הפרויקט מצליח. בדומה להוראות לגבי שירות חיילים במשטרה, נקבע כי חייל שהוצב בשירות בתי הסוהר יוכל להביע את התנגדותו לכך, ולשרת במסגרת צה"ל. כן נקבע כי על חיילים אלה יחולו חוקי השיקום וחוק קליטת חיילים משוחררים.

אף שבחוק נקבע כי החיילים יוכלו להיות מוצבים רק בבית כלא ביטחוניים, בפועל, שירתו חיילים רבים גם בבתי כלא אחרים. זאת, משום שמשיקולים ארגוניים, העביר שירות בתי הסוהר אסירים ביטחוניים רבים לאגפים ביטחוניים בבתי הסוהר בהם כלואים אסירים פליליים. רק בשנת 2009 תוקן החוק שאיפשר את הצבתם של החיילים גם באגפים הביטחוניים של בתי הסוהר המעורבים. באותו תיקון נקבע גם כי ניתן יהיה להציב חיילים גם בתפקידים של שירותי מינהלה הנוגעים לארגון כוח אדם וטיפול בפרט שיינתנו רק לאותם חיילים, כלומר רכזי כוח אדם ומש"קי ת"ש.

מאז נחקקה הוראת השעה היא הוארכה שש פעמים, ותוקפה עומד כעת עד ה-31 בדצמבר 2021.

קטגוריה:שירות בצה"ל
קטגוריה:שירות בתי הסוהר
אלקווין

אלקווין (אנגלית: Alcuin; 735 בקירוב – 19 במאי 804) היה מלומד, נזיר, מחנך ותאולוג אנגלי.

== חייו ==
אלקווין נולד בממלכת נורת'מבריה ליד העיר יורק שבצפון אנגליה. למד בבית הספר של מנזר קתדרלת יורק, שנוסד בידי הארכיבישוף מיורק אתלברט. בית ספר זה נודע כמרכז ללימוד התאולוגיה, הספרות והמדע. תוכנית הלימודים כללה את שבע האמנויות החופשיות: דקדוק, לוגיקה, רטוריקה, גאומטריה, אריתמטיקה, אסטרונומיה ומוזיקה. לאחר שסיים את חוק לימודיו הפך אלקווין למורה באותו בית ספר.

ב-781 נשלח על ידי מלך נורת'מבריה לרומא כדי לקבל את אישורו של האפיפיור אדריאנוס הראשון להסמכתו של אינבאלד הראשון כארכיבישוף של יורק. בדרכו בחזרה פגש בקרל הגדול מלך הפרנקים ששכנע אותו להצטרף לחצרו בעיר אאכן (כיום בגרמניה), שאליה הוזמנו גם מלומדים אחרים, כדי ללמד בבית הספר של ארמון המלך. בית ספר זה, שנוסד על ידי אבותיו של קרל הגדול, נועד בעיקר ללמד את ילדי חצר המלכות גינוני טקס. אך המלך שאף לכלול בתוכנית הלימודים גם את שבע האמנויות החופשיות, ובעיקר את לימוד התאולוגיה הנוצרית.

בשנת 782 החל אלקווין את שירותו כמנהל בית הספר של הארמון.
הוא הביא מאנגליה ספרים ומורים, ובהם עוזריו מן העיר יורק. עד מהרה הפך בית הספר של הארמון למרכז פעיל של לימודים ושל העתקת כתבי יד רומיים עתיקים. נערכה רפורמה חינוכית שהתפשטה בכל רחבי הממלכה. נוסדו בתי ספר במנזרים שמהם התפתחו אחר כך האוניברסיטאות הראשונות של אירופה. התלמידים היו: קרל הגדול עצמו, אשתו, אחותו גיזלה, בניו פפין ולואי (לימים לואי החסיד מלך הפרנקים), מזכירו איינהרד ורבים אחרים. אלקווין הפך לידידם של המלך, של אנשי חצרו ושל גבירות החצר שכולם היו תלמידיו.
נוטקר המגמגם (Notker Balbulus) מספר שלא נמצא באימפריה הפרנקית מלומד שלא היה תלמידו או תלמיד של תלמידו של אלקווין. איינהרד, הביוגרף של קרל הגדול, מכנה את אלקווין בספרו, "האיש המלומד ביותר עלי אדמות". לפי איינהרד, מונה אלקווין ליצור תקן לכתיבה מסוגננת אחידה לשפה הלטינית. בין 782 ל-796, פיתח יד (hand - ביטוי שמשמעותו סגנון קליגרפי) חדשה וקרא לה על שם פטרונו, הכתב הקרולינגי.

אלקווין החל בנוהג שפשט בין אנשי החצר של קרל הגדול, של שימוש בכינויים תנ"כיים וקלאסיים שהוצמדו להם: קרל הגדול עצמו נקרא "דוד", על שם דוד המלך, ואילו אלקווין קרא לעצמו "פלאקוס" על שם המשורר הרומי הורטיוס, או "אלבינוס", על שם הפילוסוף בן המאה ה-2, אלבינוס .

ב-790 שב אלקווין לאנגליה, אך משלא עלה בידו להשפיע על מלך נורת'מבריה בענייני ניהול הממלכה, חזר לחצרו של קרל הגדול ב-792. משם כתב סדרת מכתבים למלך נורת'מבריה ולבישופים אנגליים. מכתבים אלה מהווים מקור חשוב להכרת החברה הקרולינגית. 

ב-796 נתמנה אלקווין לאב מנזר מרטין מטור (בעיר טור כיום בצרפת). שם פיקח על עבודתם של נזירים שהעתיקו כתבי יד נוצריים עתיקים ושירה וספרות רומית. כמעט כל השירה והספרות הלטינית שיש בידינו כיום נשתמרו בזכות עבודה זו שנעשתה על ידי נזירים בתקופה הקרולינגית.

אלקווין הכין מהדורה מתוקנת לוולגטה של הירונימוס. את הנוסח הסופי שלה הגיש לקרל הגדול כשי לרגל הכתרתו האימפריאלית בשנת 800, ומאז הועתק נוסח זה בעותקים רבים.

אלקווין נפטר במנזר מרטין מטור ב-804.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנגלים
קטגוריה:נזירים (נצרות)
קטגוריה:תאולוגים אנגלים
קטגוריה:תאולוגים נוצרים
קטגוריה:אנגליה האנגלו-סקסונית: אישים
קטגוריה:קרל הגדול
קטגוריה:ילידי 740
קטגוריה:נפטרים ב-804
קריוס ובקטוס

איור מתוך הספר קריוס ובקטוס
קריוס ובקטוס (מנורווגית: Karius og Baktus) הוא ספר ילדים נורווגי מפורסם, אשר נכתב ואויר על ידי הסופר הנורווגי תורביורן אגנר בשנת 1949 ותורגם לשפה העברית על ידי אריאלה אנדרסן.

הדמויות הראשיות בסיפור הם קריוס - שחור השיער ששמו נגזר ממחלת העששת (בנורווגית: karies), ובקטוס - בעל השיער האדום, ששמו נגזר מהמלה בקטריה.

סיפורם של קריוס ובקטוס, עם איוריו המשעשעים והמסר החינוכי החשוב שבו, הפך לסיפור ילדים נורווגי קלאסי. מאז הפרסום שלו שימש הרעיון של "טרול שיניים" ככלי חינוכי לדורות של ילדים סקנדינביים.

==עלילה==
קריוס ובקטוס הם שני טרולים של שיניים החיים בתוך חורים בשיניים של ילד בשם עוזי (במקור היה שמו ינס). יש להם חיים טובים מאוד, במיוחד כאשר הוא אוכל חלה עם ריבה ולא מצחצח את שיניו לאחר מכן. הבתים שלהם לבסוף מושמדים על ידי רופא שיניים והם נשטפים מפיו של עוזי לאחר טיפול הולם בשיניו.

==הצגה בישראל==
הסיפור הוצג בישראל בתוכנית "מה פתאום?!" ולאחר מכן עובד למחזה לילדים על ידי אבירמה גולן, אשר גם כתבה תשעה שירים עבור המחזה. שירים אלו הולחנו על ידי מישה בלכרוביץ. המחזה הועלה החל משנת 1983 על ידי דובי גל וזכה להצלחה גדולה. עד שנת 1988 הועלו 300 הצגות ובהמשך הועלה עוד מאות פעמים. לטענת גל, מבקרים הכתירו את ההצגה כנכס צאן ברזל של התרבות הישראלית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרות נורווגית
קטגוריה:ספרי 1949
קטגוריה:רפואת שיניים
קטגוריה:ספרי הוצאת מסדה
דנידין (ניו זילנד)

הגן הבוטני
בית ברחוב בולדווין
דנידין (באנגלית: Dunedin) היא עיר בניו זילנד, השנייה בגודלה באי הדרומי ובירת מחוז אוטאגו. אף שהיא העיר השמינית בגודלה בניו זילנד כולה, מקובל לראות בה, מסיבות היסטוריות ותרבותיות את אחת מארבע הערים החשובות, לצידן של ולינגטון, אוקלנד וקרייסטצ'רץ'. בשנת 2007 התגוררו בה כ-114,000 תושבים, כ-20,000 מהם סטודנטים, שלהם השפעה רבה על אופייה של העיר.

==היסטוריה==
ארכאולוגים גילו ממצאים המעידים על התיישבות מאורית באזור בסביבות שנת 1100. לאורך השנים יישבו המאורים את האזור לסירוגין.

ג'יימס קוק הגיע למקום בו שוכנת דנידין בראשית 1770. דיווחיו על פינגווינים וכלבי ים במקום, משכו אליו ציידים, שהתעמתו עם התושבים המאורים. ב-1815 ייסד ויליאם טאקר את היישוב האירופאי הראשון במקום, אך רק בשנת 1831 הוקם יישוב קבע, על ידי ציידי לווייתנים. תוך מספר שנים החלו מתיישבים נוספים לפתח חקלאות והוקם גם מיסיון.

דנידין הוקמה רשמית על ידי מתיישבים סקוטים בשנת 1848. הם קראו לה על שם בירתם, אדינבורו (בסקוטית: Dùn Èideann), ואף ניסו לעצבה בדמותה.

גילוי זהב דרומית מזרחית לדנידין ב-1861 הביא לגידול מהיר באוכלוסייתה. רוב התושבים החדשים היו אירים, אך הגיעו גם איטלקים, צרפתים, גרמנים, יהודים וסינים. הגידול באוכלוסיית העיר הביא להאצת הפיתוח שלה. בשנת 1869 נוסדה בה אוניברסיטת אוטאגו, האוניברסיטה הוותיקה ביותר בניו זילנד. בשנת 1878 הגיעה אליה מסילת הברזל מקרייסטצ'רץ' וב-1879 נפתח הקו לאינוורקרגיל. ב-1881 הייתה לאחת הערים הראשונות בעולם שבהן פעלו באופן סדיר חשמליות. בנוסף, החלה לשגשג תעשיית הבשר הקפוא. התפתחותם של ענפים נוספים הביא לכך שגם כאשר הבהלה לזהב דעכה, העיר המשיכה להתפתח.

בראשית המאה העשרים החלה התעוררות באי הצפוני, מה שהביא לירידה במעמדה של דנידין, אם כי היא עדיין נותרה מרכז חשוב.

==תיירות==
התפתחותה של העיר במחצית המאה ה-19 הותירה חותם בארכיטקטורה הוויקטוריאנית של דנידין. בעיר יש לא מעט מוזיאונים וגלריות. הגן הבוטני, שפועל משנת 1868, אף הוא מהווה מקור משיכה לתיירים. בחצי האי אוטאגו חיים בעלי חיים רבים, כגון אלבטרוסים, פינגווינים, כלבי ים ואריות ים, ומספר סוכנויות בעיר מציעות סיורים בשטחי המחיה שלהם.

על פי ספר השיאים של גינס, רחוב בולדווין הנמצא כ-3.5 ק"מ ממרכז העיר, מחזיק בשיא העולמי כרחוב התלול ביותר בעולם, עובדה שהופכת אותו לאטרקציה תיירותית בעיר.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.dunedintourism.co.nz תיירות בדנידין]
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו זילנד: ערים
קטגוריה:ניו זילנד: ערי חוף
קטגוריה:אוטגו
קטגוריה:האי הדרומי
קטגוריה:מקומות שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1848
תעתועים

תעתועים, או בשמו המלא תעתועים, הרפתקאותיו של משיח בעל כורחו, הוא ספר מאת ריצ'רד באך העוסק באופן בו אנו רואים את המציאות.

תעתועים הוא ספרו השישי של באך, אשר ראה אור בשנת 1977, שבע שנים לאחר צאת ספרו המצליח "ג'ונתן ליווינגסטון השחף".

==עלילה==
באך מתאר בספר את מפגשו עם דונלד שימודה. באך ושימודה, שניהם טייסי מטוסים קלים, נפגשים בשדה במרכז ארצות הברית המשמש אותם להטסת אזרחים מעל שמי האזור בו נחתו, עיסוק בו מוצאים שניהם את פרנסתם. שימודה הוא משיח אשר מואס בתפקידו כמשיח, לאחר שהבין כי בני האדם מעוניינים בעיקר בהופעה ובשעשוע שמאחורי עשיית הנסים ופחות בהבנת המסר שמביא המשיח במעשיו. <br />
שימודה פוגש בריצ'רד ומעביר אליו את הידע שרכש במהלך השנים בעשיית נסים. הוא עושה זאת תוך שימוש בספר בשם "המדריך למושיע" שנמצא עמו, בו מופיעים משפטים אשר אמורים לכוון את הקורא אל ראייה מסוימת של המציאות, התואמת את היותו משיח. המיוחד בספר הוא שעמודיו אינם ממוספרים. הסיבה לכך, על פי שימודה, היא שהספר יפתח בעמוד בו ימצא הקורא את התשובה לשאלות ולספקות אותם העלה בראשו באותו הרגע. בהמשך עובר הספר לרשותו של ריצ'רד.<br />
בספר משולבים ציטוטים רבים אשר לקוחים מתוך "מדריך למושיע". בעזרת ציטוטים אלו נגלה ריצ'רד לעולמו של המשיח. הקורא יכול למצוא בציטוטים אלו אמרות לגבי בחינת המציאות הקיימת ואופן ההתבוננות של אדם על חייו. ציטוטים אלו המובאים בספר מעניקים לו נופך פילוסופי ורוחני.

הספר תורגם לעברית בידי נורית יהודאי. ראה אור בארץ בשנת 1983, בהוצאת כנרת.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:נובלות
קטגוריה:ספרי 1977
קטגוריה:ספרי הוצאת כנרת
יואב ריבק

יואב ריבק
יואב ריבק (נולד ב-20 ביולי 1980) הוא עיתונאי ישראלי. הוא מכהן כעורך המוסף ״7 ימים״ ב״ידיעות אחרונות״, וכיהן בעבר כראש מחלקת החדשות ב״מעריב״ וב״ידיעות אחרונות״.

==ביוגרפיה==
ריבק נולד בחולון לאב מהנדס ולאם מורה. את דרכו העיתונאית החל בתיכון איילון בעיר כשערך את המגזין של כיתת התקשורת "שולמן". לפני גיוסו לצה"ל, עבד ריבק תקופה קצרה ב"ידיעות אחרונות", ומיד עם תום שירותו הצבאי הצטרף לצוות הכותבים של אתר הספורט "סל-ניוז" שנסגר מאז.

בהמשך עבד כשנתיים וחצי כעורך וראש דסק באתר האינטרנט של עיתון "הארץ". לאחר מכן, עבר להיות עורך חדשות במהדורה המודפסת של העיתון. כעבור כמה חודשים, עבר ל"מעריב" כעורך בדסק החדשות, שם עבד כשנה. לאחר מכן חזר לעיתון הארץ כעורך וכן כתב רשימות עיתונאיות. לאחר שנתיים וחצי ב"הארץ", הוא חזר לקדנציה שלישית במעריב, הפעם כראש מחלקת החדשות של אתר nrg. כעבור כשנה קודם להיות סגנו של נטע ליבנה, ראש מחלקת החדשות של העיתון. בעקבות רכישת העיתון על ידי נוחי דנקנר בשנת 2011, הוחלט כי ריבק יחליף בתפקיד את ליבנה, והוא שימש כראש אגף החדשות יחד עם עומר ברק.

מיוני 2006 עד פברואר 2009, בשיתוף עם העיתונאי יאיר טרצ'יצקי, כתב בלוג בשם "לחץ חברתי". בבלוג עסקו השניים בסוגיות תקשורתיות וחברתיות, ובין היתר בנושא חוק ההסדרים. בסוף 2006 פרסמו השניים סדרה של פוסטים על חוק ההסדרים לשנת 2007. אתר החדשות ynet בחר בבלוג "לחץ חברתי" כאחת מעשר היוזמות החברתיות שעשו את שנת 2006.

השניים נמנו גם על מקימי ועד העיתונאים ב"הארץ", למרות התנגדות המוציא לאור של העיתון, עמוס שוקן. ריבק אף כיהן בנציג "הארץ" בהנהלת אגודת העיתונאים של תל אביב, וכיום הוא ממייסדי ארגון העיתונאים בישראל שפועל לאגד עיתונאים במסגרת ההסתדרות.

כשנה לאחר הקמת הוועד ב"הארץ" ייסדו השניים גם את החטיבה הצעירה באגודת העיתונאים של תל אביב. מטרת המהלך הייתה להחיות את העבודה המאורגנת בעולם התקשורת ולחזק את מעמד העיתונאי, באמצעות פנייה לעיתונאים צעירים שעד אז לא היו חברים באגודת העיתונאים. לכנס הייסוד של החטיבה הצעירה הגיעו כ-400 עיתונאים, שרובם הצטרפו בעקבותיו לאגודה. התארגנותם של העיתונאים הצעירים הובילה מאוחר יותר גם להקמת ועד עיתונאים במעריב. לאחר רכישת "מעריב" על ידי שלמה בן צבי, עזב את תפקידו בעיתון.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.israblog.co.il/lahats לחץ חברתי] - הבלוג של יואב ריבק ויאיר טרצ'יצקי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי תיכון אילון/חדש (חולון)
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
אורחיי

אוֹרחֶיי (ברומנית: Orhei; קרויה גם אוניצקאן, ברומנית: Oniţcani; בעבר נקראה אורגייב או אורהייב (גם: אורגיוב, אורהיוב, אורייב, אוריוב, אורייוו), ברוסית: Оргеев) היא עיר ורשות עירונית במולדובה, בירת נפת אורהיי.

אורחיי, יריד קדום שהתפתח לעיר, היא היישוב העירוני הקדום ביותר ברפובליקת מולדובה. במהלך המאות ה-14 וה-16 היא הוחרבה בידי הטטרים.

עד כיבוש האזור בידי האימפריה הרוסית בשנת 1812 שימשה העיר כמרכז צבאי טורקי. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיר בתחומי רומניה, ובשנת 1991 נכללה בשטחי מולדובה.

בשנת 2004 התגוררו בעיר כ-25,000 תושבים.

==יהודי אורחיי==
[[אנדרטה לזכר יהודי אורחיי שנספו בשואה, בבית העלמין הדרום]]
בשנת 1726 הואשמו יהודי אורחי בעלילת דם. בין מלחמות העולם חיו בעיר כ-6,300 יהודים, כמחצית תושביה. בתקופה זו פעלו בעיר מוסדות תרבות ודת יהודיים, וכן מפלגות ותנועות נוער ציוניות.

בסוף יוני 1940 נכנסו לעיר חיילי הצבא האדום, ובתקופת שליטתם בה, יהודים אמידים בה הוגלו לסיביר, תוך החרמת עסקים רבים של יהודים.

עם פרוץ מבצע ברברוסה נסוגו הסובייטים מהעיר, ויהודים רבים שניסו להימלט מהעיר נהרגו בהפצצות שיירות הפליטים על ידי מטוסים גרמניים. עם כניסת הרומנים והגרמנים לעיר בסוף יולי 1941, פנתה לשלטונות משלחת יהודית כדי לקבלם, אך חבריה נרצחו בידיהם. בהמשך החודש ריכזו הרומנים את כ-4,000 היהודים שנותרו בעיר בגטו סגור, בו מתו מדי יום עשרות יהודים כתוצאה מתנאי המחיה הקשים. בד בבד, חויבו יהודי העיר בעבודות כפייה ובענידת טלאי צהוב, ונערכו בהם מעשי רצח אכזריים בידי אנשיו של המפקד הרומני פיליפ בקי. ב-6 באוגוסט 1941 רצחו אנשי הצבא הרומני כ-200 יהודים מהגטו, ובהם תינוקות וילדים קטנים, תוך השלכת גופותיהם לנהר הדניסטר.

מאוקטובר 1941 עד נובמבר 1941 גורשו כל יהודי גטו אורחי לטרנסניסטריה, ודרך העיר הועברו גם אלפי היהודים שגורשו מגטו קישינב. רכושם של היהודים באורחיי הוחרם בידי השלטונות הרומניים, או נשדד בידי התושבים המקומיים.

כיום ישנה קהילה יהודית קטנה בעיר, ומופעל בה בית כנסת ומרכז חב"ד בידי השליח הרב זלמן טוביה אבלסקי, הרב הראשי למולדובה.

==מילידי העיר==
* ש. בן-ציון - סופר, עורך ומוציא לאור, ממייסדי תל אביב.
* ישראל גוכברג - מתמטיקאי ישראלי.
* דוד קנוט - משורר רוסי-יהודי, ממייסדי המחתרת הצרפתית "הצבא היהודי".
* שנאור כוגן - צייר וגרפיקאי.
* משה כוגן - פסל.
* יצחק ספיבק - סופר ילדים ונוער.
*אברהם נוימן - ממציא צרפתי (1931 - מנעול למניעת גנבת רכב)
*חקובו פיכמן - משורר ארגנטינאי
*שבסע מאשקאוצן - לוחם מלחמת העולם השנייה שקיבל אות גבורה הגבוה של ברית המועצות
*וולף זיסליס - פעיל מחתרת קומוניסטית במולדובה בשנים 1924–1931
*מאיר דיזנגוף - ראש עיריית תל אביב

==לקריאה נוספת==
* יצחק ספיבק, מרדכי רוטקוב, מרדכי פרנק (עורכים), אורהיוב בבנינה ובחורבנה, תל אביב: ועד יוצאי אורהיוב, תשי"ט.
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.jewishgen.org/yizkor/orgeyev/Orgeyev.html אורהייב בבניינה ובחורבנה]: תרגום לאנגלית באתר JewishGen
* [http://kehilalinks.jewishgen.org/orhei אורחיי (אורגייב)] באתר JewishGen KehilaLinks 
*[https://kehilalinks.jewishgen.org/Orhei/HolocaustMemorialPage.html תמונות של אנדרטאות] לנספים בשואה מאתר JewishGen 
*
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מולדובה: ערים
קטגוריה:מולדובה: עיירות יהודיות
קטגוריה:מולדובה: רשויות עירוניות
קטגוריה:גטאות במולדובה
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
דובסרי

דובסרי (ברומנית: Dubăsari, ברוסית: Дубоссары, דוּבּוֹסָארי, ביידיש: דובאסאר) היא עיר במולדובה, בחבל טרנסניסטריה, על הגדה השמאלית של הדניסטר, בירת מחוז דובסרי, כ-25 קילומטרים צפונית לקישינב.

שם המקום הוא שיבוש של המילה הטאטארית Tembosary, שפירושה "גבעות צהובות".

לפי מפקד שנערך בשנת 1989 חיו במקום 35,800 תושבים, 43% מתוכם מולדובים (רומנים), אך לאחר פרישת החבל ממולדובה הצטמצמה האוכלוסייה, ובשנת 2004 נפקדו במקום 23,650 תושבים.

במקום פועלת תחנת כוח הידרואלקטרית, הגדולה ביותר במולדובה.

==תולדות היישוב==
היישוב נכלל בתחומי האימפריה הרוסית החל משנת 1791. בשנת 1795 קיבל היישוב זכויות עיר. לאחר פירוק האימפריה הרוסית, העיר נכללה בתחומי הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית.

בשנת 1924 העיר וסביבותיה הועברו לתחום הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוטונומית המולדבית שהוקמה מעבר לדניסטר, והחל מאוגוסט 1940 נכללו ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובית. עם התפרקות ברית המועצות העיר נכללה בשטח הישות המדינית הקרויה טרנסניסטריה, בחסות רוסיה.

==יהודי דובסרי==
בראשית המאה ה-20 נמנו בדובסרי כ-8,000 יהודים, כ-80% מתושביה. בתקופה הסובייטית עזבו את העיר יהודים רבים.

באמצע יולי 1941 נכבשה דובסרי בידי הגרמנים והרומנים. כ-400 פליטים יהודים שניסו להגיע אליה, נורו בכניסה אליה. בסוף אוגוסט 1941 רוכזו כ-6,000 יהודי העיר בגטו סגור שהוקם במרכזה, אשר הוקף בגדרות חשמליות. מעת לעת נערכו בגטו הוצאות להורג של יהודים.

ב-1 בספטמבר הועברה העיר לשלטון רומניה, במחוז טרנסניסטריה. יום למחרת עוד הספיקו הגרמנים, בסיוע אוקראינים, לשרוף בחיים כ-600 יהודים מהעיר שריכזו במספר בתי כנסת בה.

ב-11 בספטמבר נערכה בגטו בעיר אקציה, בה הובלו יהודי הגטו לבית חרושת מקומי, וממנו נלקחו ליישוב הסמוך בולשיה פונטני (Bolshie Fontany), ונרצחו בו. באוקטובר 1941 הושלם רצח כל יהודי גטו דובסרי.

עד סוף שנת 1943 שימש הגטו בעיר כמקום ריכוז ליהודי בסרביה ובוקובינה טרם לקיחתם לאתרי ההרג, ומספר הנרצחים בעיר ובסביבתה הגיע לכ-18,500 יהודים.

כיום קיימת בעיר קהילה יהודית קטנה. בהנהגת השליח הרב זלמן אבלסקי, הרב הראשי למולדובה, הוקם מרכז גמילות חסדים לרווחת הקהילה.

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20191006191914/https://dbs.bh.org.il/he/%25D7%2593%25D7%2595%25D7%2591%25D7%2595%25D7%25A1%25D7%2590%25D7%25A8/%25D7%259E%25D7%25A7%25D7%2595%25D7%259D] באתר בית התפוצות
* ספר יזכור [https://digitalcollections.nypl.org/items/97db9230-6c7b-0133-8d56-00505686a51c דובוסרי] בספרייה הציבורית של ניו יורק
* 

קטגוריה:מולדובה: ערים
קטגוריה:טרנסניסטריה: ערים
קטגוריה:מולדובה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות במולדובה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1795
יהושכר כרכי (קרקובסקי)

יְהוֹשָׂכָר כְּרַכִּי (קרקובסקי) (1909 – 1957) היה סופר עברי, מתרגם ועורך.

==ביוגרפיה==
יהושכר כרכי נולד בעיירה הקטנה פביאניצה שליד העיר לודז' שבפולין. כבן למשפחת תעשייני טקסטיל גדולים, זכה לחינוך מסודר. הוא החל ללמוד בגימנסיה העברית בלודז', אך כשהיה כבן 16 עלה לארץ ישראל עם משפחתו. המשפחה השתקעה בתל אביב, וניסתה ללא הצלחה להקים מפעל לטקסטיל.

יהושכר כרכי השלים את לימודיו בגימנסיה הרצליה שבעיר, ופנה ללימוד שפת האספרנטו. הוא למד גם פקידות ומצא את פרנסתו בתרגום מכמה לשונות אירופיות. עיקר תרגומיו היה עבור עיתוני הילדים וספרי הילדים. בין שאר משרותיו היה גם מזכיר המערכת של עיתון הילדים "עתוננו" בשנים 1936 עד 1938.

יהושכר כרכי היה מהיחידים בארץ ששלטו היטב בשפת האספרנטו, וגם תרגם מלשון זו. הוא גם כתב בעצמו מחזה קומי בשם "הלוחמים הקטנים", מחזה בחרוזים שעלילתו מספרת על ילדים בכפר תקוע בראשית ימי דוד המלך.

כרכי נפטר בשנת 1957 בתל אביב. נקבר בבית העלמין קריית שאול.

==ספריו==
* הלוחמים הקטנים: קומדיה, תל אביב: (דפוס אחדות), תרצ"ה.

===תרגומים===
*הקברניט הצעיר, מאת ז'ול ורן, תל אביב: שמעוני, תש"ז 1947.
*מונפליט, רומן, מאת ג'ון מיד פלקנר, תל אביב תשי"ח 1958.
*בת פרבר העוני, סיפור לפי הנדריק יאן בולטהויס, תרגם מאספרנטו יהושכר כרכי, ערך והביא לדפוס ב"מ, תל אביב תש"ה 1945.
*בעקבות הגורל, מאת ג'ון קוליס סנית, תרגם מאנגלית יהושכר כרכי, תל אביב: יזרעאל, תשט"ז 1957.
*בן פרבר העוני, סיפור לפי הנדריק יאן בולטהויס, תרגם מאספרנטו יהושכר כרכי, ערך ועיבד והביא לדפוס ב"מ, תל אביב: שמעוני, תש"ה 1945.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1957
המלחמות הפוניות

שטחי הקרתגנים והרומאים במהלך המלחמות הפוניות
המלחמות הפּוּניות היו שלוש מלחמות בין הרפובליקה הרומית לבין אימפריית קרתגו, שתי ישויות מדיניות חזקות במרכז אגן הים התיכון.

הן ידועות בשם המלחמות הפוניות, משום שהקרתגים נקראו בפי הרומאים בשם 'פּוּנים' (Punici) , כלומר פיניקים.
* המלחמה הפונית הראשונה בשנים 264 לפנה"ס עד 241 לפנה"ס, במהלכה קרב אקנומוס התרחש שהיה הקרב הימי הגדול ביותר בעולם העתיק
* המלחמה הפונית השנייה בשנים 218 עד 201 לפנה"ס, במהלכה חצה חניבעל את האלפים, פלש לאיטליה, זכה לניצחון גדול בקרב קאנאי ולבסוף ניגף בקרב זמה בפני המצביא הרומי סקיפיו אפריקנוס.
* המלחמה הפונית השלישית בשנים 149 עד 146 לפנה"ס, שבסופה החריבו הרומאים את העיר קרתגו.

== לקריאה נוספת ==
* רחל צלניק-אברמוביץ, "המלחמות הפוניות", יחידה 2 במסגרת הקורס רומא: אימפריאליזם ואימפריה, תל אביב, האוניברסיטה הפתוחה, 2002.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
פוניות
פוניות
I Should Have Known Better

I Should Have Known Better (הייתי צריך לדעת טוב יותר) הוא שיר של הלהקת הרוק הבריטית הביטלס מהאלבום A Hard Day's Night שיצא ב-1964. השיר יצא גם בתור סינגל ב-13 ביוני 1964, יחד עם האיי-סייד A Hard Day's Night. השיר נכתב על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני. גרסה מתוזמרת של השיר בניצוחו של ג'ורג' מרטין מופיעה בגרסה הצפון אמריקאית של האלבום.

== הקלטה ==
סשן ההקלטות הראשון של השיר היה ב-25 בפברואר 1964 באולפני EMI, כאשר שלושה טייקים נוסו, אך רק אחד מהם הושלם. טייק 2 בוטל כשלנון פרץ בהיסטריה בגלל נגינת המפוחית שלו. השיר הוקלט מחדש למחרת לאחר מספר שינויים בעיבוד.

נגינת המפוחית של לנון פותחת את השיר, הפעם האחרונה שהביטלס הופיעו בכלי זה בפתיח. החלק האמצעי של השיר כולל את גיטרת 12 המיתרים החדשה Rickenbacker 360/12 של ג'ורג' האריסון.

== הוצאה ==
=== הממלכה המאוחדת ===
בממלכה המאוחדת, "I Should Have Known Better" נכלל באלבום A Hard Day's Night, שיצא לאור ב-10 ביולי 1964. השיר לא יצא כסינגל באותה תקופה, אך בשנת 1976 יצא השיר כבי-סייד לשיר "Yesterday".

=== ארצות הברית ===
בארצות הברית, "I Should Have Known Better" יצא לאור ב-13 ביולי 1964 כבי-סייד של "A Hard Day's Night" והגיע למקום ה-53 בבילבורד הוט 100, ולמקום ה-43 במצעד הקאש בוקס.

כחלק מחוזה הסרטים, רכשה יונייטד ארטיסטס את זכויות האלבום לשוק האמריקאי. ב-26 ביוני 1964 הוציאה החברה אלבום פסקול עם שמונה שירים של הביטלס וארבעה אינסטרומנטליים. "I Should Have Known Better" בוצע בסרט, והוא מופיע בפסקול. חברת התקליטים קפיטול רקורדס הוציאה את Something New חודש לאחר מכן עם שירים מהגרסה הבריטית של A Hard Day's Night שלא היו בשימוש בסרט. השירים שוחררו מאוחר יותר על ידי קפיטול באלבום האוסף Hey Jude בשנת 1970.

=== אירופה ===
"I Should Have Known Better" יצא כסינגל במספר מדינות באירופה, כולל נורווגיה, שם הגיע למקום הראשון, איטליה שם שהה שבוע במקום ה-15, מערב גרמניה, שם הגיע למקום השישי ושוודיה, שם שהה בראש מצעד סוורייטופליסטן במשך ארבעה שבועות.

==מצעדים==
{| class="wikitable"
!מדינה !! מיקום שיא
|-
|שוודיה
|1
|-
|נורווגיה
|1
|-
|גרמניה המערבית
|6
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1976
קטגוריה:סינגלים מ-1964
קטגוריה:סינגלים מ-1976
קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי פופ רוק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
ונסן ד'אנדי

ונסן ד'אנדי
ונסן ד'אנדי (בצרפתית: Vincent d'Indy; 27 במרץ 1851 – 2 בדצמבר 1931) היה מלחין צרפתי.

== קורות חייו ==
בגיל צעיר החל ד'אנדי ללמוד נגינה בפסנתר. כדי לרצות את משפחתו החל ללמוד משפטים, אך עד מהרה פנה ללימודי מוזיקה בקונסרבטואר של פריז כתלמיד נלהב של סזר פרנק. בין מוריו היה גם אנטואן מרמונטל.

בשנת 1894 היה בין מייסדי בית ספר גבוה למוזיקה בפריז בשם סקולה קנטורום, וניהל אותו עד למותו. בין תלמידיו היו: ארתור הונגר, אריק סאטי, אלבר רוסל, בוהוסלב מרטינו, דריוס מיו, איסק אלבניס, ז'וסף קנטלוב (שכתב את הביוגרפיה שלו) ועוד. בית הספר הזה קיים עד היום ומתחרה בקונסרבטוריון המפורסם.

ד'אנדי הושפע מהמוזיקה הגרמנית והיה מעריץ נלהב של ואגנר. הוא כתב גם ספרים על קומפוזיציה ועל המוזיקה של פרנק ובטהובן.

ד'אנדי כתב יצירות תזמרתיות, יצירות קאמריות, מספר אופרות, יצירות לפסנתר ושירים. מכל יצירותיו, מבוצעות היום שתיים: אשתר (Istar) וסימפוניה על שיר הר צרפתי .

==הפואמה הסימפונית אשתר (1896)==
אשתר היא הדמות הראשית באגדה הבבלית. היא הולכת לחפש את אהובה הנמצא במשכן עם שבעה שערים. כל שער מופיע כוריאציה על נושא אחד. לבסוף, עם פגישת האוהבים, מופיע הנושא באופן ברור ומושלם.

==סימפוניה על שיר הר צרפתי, אופוס 25 (1886)==
זו היצירה המפורסמת ביותר של ד'אנדי. היצירה כתובה לפסנתר ותזמורת אבל אין זה קונצ'רטו, אלא הפסנתר משתתף עם התזמורת כחלק אינטגרלי ממנה. היצירה בנויה מנושא המנוגן לראשונה על ידי קרן אנגלית. זו מנגינה עממית ששמע ד'אינדי בהרי סוון (Cevennes) ולכן נקראת היצירה גם Symphonie Cévenole.

הנושא מופיע בשש וריאציות לאורך שלושת פרקי היצירה.

==קישורים חיצוניים==

* רשימת יצירותיו של ד'אנדי
* [http://www.musicweb-international.com/Programme_Notes/dindy_mntsym.htm הסבר על הסימפוניה על שיר הר צרפתי]
* [http://www.schola-cantorum.com/ האתר של בית הספר סקולה קנטורום (בצרפתית)]
* 
* 

קטגוריה:בוגרי הקונסרבטואר של פריז
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-20
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1851
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1931
החברה הגיאולוגית הישראלית

סמל החברה הגאולוגית הישראלית
החברה הגאולוגית הישראלית היא עמותה שהוקמה בשנת 1954 ומטרתה המוצהרת היא ליזום דיונים בנושאים הקשורים לתחום מדעי כדור הארץ על מנת לקדם את התחום, תוך שימת דגש על המחקר במדינת ישראל.

נכון ל-2017, בחברה הגאולוגית רשומים כ-300 חברים, הכוללים את העוסקים בתחומים השונים של מדעי כדור הארץ בישראל במוסדות האקדמאים השונים, סטודנטים בתחום, אנשי תעשייה וחובבים. החברות בעמותה פתוחה לכל אחד וכרוכה בתשלום שנתי.

את העמותה מנהל בהתנדבות ועד הנבחר מדי שנה בכנס השנתי של העמותה והכולל נשיא, סגן נשיא ומספר חברי ועד. פעילות העמותה ממומנת מדמי החבר השנתיים, תמיכה של מוסדות ותרומות של גופים שונים.

עם נשיאיה של החברה בעבר נמנו יהודה ליאו פיקרד (1951) שהיה הנשיא הראשון, יעקב בן-תור (1953), רפאל פרוינד (1964), עקיבא פלכסר (1968), צבי גרפונקל (1978) וצבי בן-אברהם (1985). רשימה מלאה של נשיאי החברה הגאולוגית לדורותיה ניתן למצוא באתר החברה הגאולוגית הישראלית (קישור מטה).

==פעילויות עיקריות של העמותה==
*הכנס השנתי המתקיים במשך שלושה ימים באביב ובו מוצגות עבודות של חוקרים מקצועיים, עבודות מחקר של סטודנטים לתארים מתקדמים, וגיאולגיה יישומית. יומיים מתוך השלושה מוקדשים להרצאות ומפגשים חברתיים והיום השלישי מוקדש לסיורים גאולוגיים באזור בו מתקיים הכנס. כך למשל הכנס של שנת 2017 התקיים במצפה רמון. במסגרת הכנס גם נערכות בחירות לוועד המנהל של העמותה.
*סיור גאולוגי - אחת לשנה נערך כנס גאולוגי בן יום / מספר ימים, בישראל או בעולם. יום הסיור פתוח לקהל הרחב ומתפרסם מספר חודשים לפני המועד באתר החברה ובדף הפייסבוק.
*יום מדעי כדור הארץ – כנס הנערך פעם בשנה ונועד לחשוף נושאים שיש בהם עניין לציבור הרחב וניתנות בו הרצאות הפתוחות לציבור. כך למשל בשנת 2016 נערך הכנס במכון ויצמן למדע.
*העיתון הישראלי למדעי האדמה - בעבר יצא שנתון בשפה האנגלית ([http://www.sciencefromisrael.com/(zf3ybfzaxmvhx045xuualbfp)/app/home/journal.asp?referrer=parent&backto=homemainpublications,2,5; Israel Journal of Earth Sciences]). במסגרת השנתון התפרסמו מחקרים במדעי האדמה של ישראל והמזרח התיכון. לפני מספר שנים הופסקה הפצת השנתון.
*חלוקת פרסים - על עבודות מצטיינות בתחום מדעי כדור הארץ וחלוקת ציונים לשבח על פעילות מתמשכת בתחום. - בכל שנה במהלך הכנס השנתי מחולקים מספר פרסים הכוללים מענקים כספיים על עבודות מחקר בולטות. 

== נוכחות החברה במרשתת (אינטרנט) ==
לחברה אתר רשמי בו מתפרסמות פעולותיה השנתיות השוטפות.

דף פייסבוק, בו מתפרסמים האירועים הרשמיים של החברה וכן תכנים ופעילויות נוספות מן האקדמיה, דוגמת סמינריונים וימי עיון של מחלקות הגאולוגיה/מדעי כדור הארץ השונות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

גאולוגיה
קטגוריה:ישראל: גאולוגיה
גאולוגיה
קטגוריה:ישראל: מדע וטכנולוגיה
גאולוגיה
סיד אחמד חאן

סיד אחמד חאן בהאדור (אורדו: سید احمد خان بہا در; 1817–1898) היה מחנך ומדינאי הודי, ממייסדי התנועה הרפורמיסטית באסלאם. 

תורתו של חאן, שהייתה מנוגדת לאסלאמיזם, דיברה על הצורך בסינתזה תרבותית בין האסלאם לרעיונות אחרים, ועל אימוץ של כל הגישות המדעיות. חאן ניסה להפריד בין שני מרכיבים בדת: 
* מרכיבים רוחניים-מוסריים - נצחיים. 
* מרכיבים שעוסקים בניהול חיי החברה ובפוליטיקה - תלויי זמן ומקום. 

לטענתו של חאן, על האסלאם להתאים עצמו לעולם המודרני, מבחינה טכנולוגית. הוא עודד קליטת הידע המדעי והטכנולוגי מהמערב, וקרא לרפורמיזציה במשפט האסלאמי; וזאת מבלי שייפגעו המרכיבים המוסריים והרוחניים באסלאם.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:אנשי דת הודים
קטגוריה:מסדר כוכב הודו: אבירים מפקדים
קטגוריה:ילידי 1817
קטגוריה:נפטרים ב-1898
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
בריכת בראון

שְׁמוּרַת בְּרֵכַת בַּרְאוֹן היא שמורה הנמצאת בצפון רמת הגולן, צפונית לקיבוץ מרום גולן. הבריכה נוצרה משפך בזלת שהפך לבריכת מי גשם. עומקה של הבריכה כארבעה מטרים וקיבולתה כמאה אלף מטרים מעוקבים. בכל עונות השנה ישנם מים בבריכה, ולעיתים קופאת שכבת המים העליונה בחודשי החורף.

בערבית נקראת הברכה ברכת בב אל-הוא (שער הרוחות), על שם ההר הסמוך תל ברעום (הר בראון). ערביי הכפר בב אל-הוא השקו את עדריהם ממי הבריכה.

== החי והצומח בשמורה ==

=== החי ===
בבריכה חיים בעלי חיים כדוגמת אילניתיים, חפריתיים, טריטון הפסים, נחש המים, סרטנאים, צדפות, צפרדע הנחלים, קרפדיים, שטרגליים. ליד הבריכה מקננים ברכיות וטבלן גמדי.

=== הצומח ===
בבריכה ניתן לראות צמחי מים רבים: אגמון האגם, בוציץ סוככני, גומא, דמסון כוכבני. כמו כן בשולי הבריכה נמצאים סוגים של נורית.

==מקורות==
* הראובני עמנואל, קום התהלך בארץ, משרד הביטחון – ההוצאה לאור.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.inature.info/wiki/שמורת_בריכת_בראון שמורת בריכת בראון] - מתוך אתר הטיולים "טבע ונופים בישראל"..

קטגוריה:רמת הגולן
קטגוריה:רמת הגולן: שמורות טבע
קטגוריה:בריכות טבעיות
ב' באב

==חגים ומועדים==
* ימי בין המצרים והיום השני של תשעת הימים שלפני תשעה באב, בימים אלה נהוג שלא לאכול בשר ולא לשתות יין כחלק ממנהגי האבלות על חורבן שני בתי המקדש

==אירועים היסטוריים==
* ה'תש"ב – מצוד ולודרום דהיב בתקופת השואה: בפקודת משטר וישי בראשות פייר לאוואל, המשטרה הצרפתית מרכזת 13,000-20,000 יהודים וכולאת אותם באצטדיון מרוצי החורף בפריז
* ה'תשי"ד – יצחק אולשן ממונה לנשיא בית המשפט העליון
* ה'תש"ל – שרי גח"ל פורשים מ"ממשלת הליכוד הלאומי" עקב התנגדותם לתנאי הפסקת האש במלחמת ההתשה

==נולדו==
* ה'תרס"ד – יצחק בשביס-זינגר, סופר, חתן פרס נובל לספרות 1978 (נפטר ב-ה'תשנ"א) (הערה: תאריך לידה זה מוטל בספק)
* ה'תש"ח – דן חלוץ, הרמטכ"ל ה-18 של צה"ל
* ה'תשל"ג – רינת גבאי, זמרת, מוזיקאית, מלחינה, כותבת, מדבבת ושחקנית ישראלית
* ה'תשל"ה – רב-סרן רועי קליין, קצין צה"ל שנהרג בקרב בינת ג'בייל במלחמת לבנון השנייה, לאחר שזינק על רימון יד

==נפטרו==
* ה'ת"ן – הרב אהרן תאומים, רב בוורמייזא ובקראקא ומחבר פירוש "מטה אהרון" על הגדה של פסח
* ה'תע"ג – הרב שמואל הצרפתי, ראש ישיבה ודיין בפאס שבמרוקו, מחבר "דברי שמואל" על התלמוד, "נמוקי שמואל" על התורה, וספרים נוספים
* ה'תשנ"ז – הרב משה שטרן, רב בדברצן שבהונגריה ולאחר השואה מגדולי הפוסקים בארצות הברית, מחבר ספר התשובות "באר משה"
* ה'תש"ס – הרב יוסף צובירי, רב עדת יהודי תימן בתל אביב ומחבר ספרות תורנית
* ה'תשפ"ב - הרב יצחק טוביה וייס, גאב"ד העדה החרדית בירושלים וראש ישיבת חכמת התורה בירושלים.

----
* א' באב – ג' באב
* אב

כ02
י02
ג' באב

על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצוה של ילד שנולד בג' אב היא פרשת דברים. 

==חגים ומועדים==
* ימי בין המצרים והיום השלישי של תשעת הימים שלפני תשעה באב, בימים אלה נהוג שלא לאכול בשר ולא לשתות יין כחלק ממנהגי האבלות על חורבן שני בתי המקדש
*לפי מגילת המקדש, יום זה הוא מועד היין בו מקריבים את ביכורי התירוש, השלישי מארבעת מועדי הביכורים בלוח השנה במגילות קומראן.

==אירועים היסטוריים==
אקסודוס]]
* ה'תש"ז – גירוש אניית המעפילים יציאת אירופה (אקסודוס) על ידי הבריטים, מחופי ארץ ישראל חזרה לגרמניה

==נולדו==
* ה'תרנ"ו – מרדכי ארדון, מגדולי ציירי ישראל (נפטר ב-ה'תשנ"ב)
* ה'תרפ"ד – ליאון יוריס, סופר (נפטר ב-ה'תשס"ג)
* ה'תרצ"ז – הרב עדין שטיינזלץ, רב חסידי, חוקר ומבאר תלמוד
* ה'תשי"ב – אפי איתם, איש צבא, חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל
* ה'תשי"ט – מנשה נוי, שחקן, תסריטאי, קומיקאי ובמאי קולנוע ישראלי
* ה'תשי"ט – ערן בן זאב, שחקן ישראלי
* ה'תש"ך – הרב נריה גוטל, ראש מכללת אורות ישראל

==נפטרו==
* ה'ת"ח – רבי שמשון מאוסטרופולי, נהרג בגזרות ת"ח ות"ט. (נולד בה'ש"ס לערך)
* ה'תק"ץ – תמר'ל ברגסון, אשת עסקים ונדבנית יהודיה-פולנית, מגדולי פטרוני תנועת החסידות.
* ה'תרצ"ז – ג'ורג' גרשווין, מלחין. (נולד בה'תרנ"ט)
* ה'תש"א – רבי יצחק מסקווירא, אדמו"ר מחסידות סקווירא, ומייסד חסידות סקווירא-בורו פארק. 
----
* ב' באב – ד' באב
* אב

==הערות שוליים==

כ03
י03