OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
תרומת דם

ניידת להתרמת דם של בית החולים לילדים ב[[בוסטון]]
תרומת דם היא לקיחה של דם מאדם לשם נתינתו או נתינת תוצריו, באמצעות עירוי דם, לאדם אחר. תרומת הדם בישראל מתבצעת במנות של 480 מ"ל + 3 מבחנות לבדיקת סוג הדם וכן שהדם אינו נגוע ב-HIV, בצהבת, או בעגבת.

עירוי דם הוא תהליך שבו מבוצעת העברת דם או מרכיביו מאדם בריא אל אדם הזקוק לתוספת לנפח הדם בשל דימום או למרכיבי דם מסוימים בשל ירידה באיכות הדם. מנות הדם לעירוי נלקחות מאנשים אחרים, באמצעות תרומת דם.

==הגבלות רפואיות לתרומת דם==
===שמירה על בריאות התורם===
כדי שלא לפגוע בבריאות התורם, ניתן לתרום מדי שלושה חודשים.

תרומת הדם מותנית ברמת המוגלובין בין 12–16 לנשים ובין 13–18 לגברים, הנבדקת באמצעות דקירת אצבע.

===שמירה על איכות הדם הנתרם===
בהעברת הדם יש סיכון להעברת מחלות מהתורם לחולה, ועל כן כל מנות הדם נבדקות לפני שמשתמשים בהן. אולם ישנם מקרים נדירים בהן מנות דם נגועות בגורמים מחוללי מחלה אשר לא זוהו בבדיקות. בנוסף, בחלק מהמחלות, קיימים חלונות זמן בהן הבדיקות אינן רגישות דיין כדי לזהות נוכחות של גורמים מחוללי מחלה במנת הדם. על כן, בתרומות דם נהוג שלא לקחת דם מאנשים שיש סבירות גבוהה מהרגיל באוכלוסייה שהם נושאים בדמם גורמים מחוללי מחלה.

מצבים בהם לא ניתן לתרום:
* על התורם להרגיש טוב במשך שלושת הימים שלפני התרומה; אם לא מתקיים תנאי זה, התורם אינו יכול לתרום.
* נטילת תרופות מסוימות או סמים בהזרקה או בהסנפה.
* עבודה בזנות.
* חולי המופיליה.
* שהייה במדינות שבהן קיימת שכיחות גבוהה של מחלת האיידס או ספגת המוח ("הפרה המשוגעת").
* עשיית קעקוע או עגיל בגוף בתקופה של שישה חודשים שלפני התרומה.

גברים המקיימים יחסי מין עם גברים יכולים לתרום דם, אך מנת הפלסמה שנתרמה תוקפא למשך 4 חודשים ותיבדק לזיהוי מחלות העלולות לעבור בעירוי. אם התשובה שלילית, המנה תסופק לטיפול בחולים. בישראל, הומוסקסואלים רשאים לתורם דם מאז 2018 לאחר תקופת דחייה של אי קיום יחסים של 12 חודשים. ביוני 2021 הודיע שר הבריאות ניצן הורוביץ כי יסיר את כל ההגבלות על תרומות דם הכוללים בשאלון תרומת הדם של מד"א את השאלה בנוגע לקיום יחסי מין בין גברים ובכך יתיר באופן גורף להומוסקסואלים לתרום דם – ללא קשר למועד האחרון שבו קיימו יחסים.

== ההליך ==
במהלך תרומת הדם (ומעט לאחריה) מוצב התורם בשכיבה. לקיחת הדם לוקחת כ-12 דקות בממוצע. על התורם להרבות בשתיית מים ושתייה מתוקה, וכן לאכול לפני התרומה ואחריה, כדי לשמור על נפח הדם והנוזלים בגוף, על רמת הסוכר בדם וכן גם על לחץ דם תקין לפני התרומה ובמהלכה. מנת דם סטנדרטית מכילה 420 מ"ל.

על מנת שלא יורגש מחסור במנות דם, נדרשים 40 תורמים לכל 1,000 איש באוכלוסייה.

==בישראל==

בישראל מנוהל בנק הדם על ידי מגן דוד אדום, שהוא הגוף המופקד על עריכתן של תרומות דם. בעיתות שבהן קיימים חוסרים מדם מסוג מסוים, מד"א שולח מסרונים לאנשים שתרמו דרכו דם בעבר ומבקש מהם להתנדב ולתרום דם כדי להשלים את המלאי.

לצד מגן דוד אדום פועל ארגון תורמי דם מתנדבים בישראל, המביא חברים קבועים לתרומות דם לפי הצורך.

==ראו גם==
* תרומת איברים

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:סוציולוגיה של הנתינה
החוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה, אוניברסיטת תל אביב

החוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב נוסד יחד עם פתיחת הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב בשנת 1964. תחילה החוג החל בלימודי תואר ראשון בלבד ומשנת 1969 החלו ללמד בחוג גם לימודי תואר שני.

== לימודים בחוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה ==
החוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה מציע לימודים לתואר ראשון, שני ושלישי (דוקטורט). מדי שנה, מוצעות בחוג גם מספר השתלמויות שנתיות במסגרת בתר-דוקטורט. החוג שם דגש על מחקר מדעי ברמה בינלאומית גבוהה. סגל החוג כולל חוקרים וחוקרות בעלי שם עולמי בתחומי התמחותם ומכשיר את התלמידים המתקדמים לעבודות מחקר, לפיתוחים תאורטיים, לפרסומים מדעיים ולקריירה אקדמית. בין תחומי ההתמחות המאפיינים את החוג נכללים נושאים כגון אי-שוויון חברתי, ריבוד חברתי, הגירה, מגדר, חינוך, ארגונים, שלטון ומשילות, חיי יום-יום, אורבניזם ומרחב, משפחה, חברה אזרחית, שוק עבודה ועוד. בחוג מתקיימת פעילות הוראתית ומחקרית ענפה בסוציולוגיה של ריבוד ואי-שוויון, סוציולוגיה פוליטית והיסטורית, אנתרופולוגיה של החברה הישראלית וסוציולוגיה של החינוך.

== לימודי תואר ראשון בחוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה ==
תוכנית הלימודים לתואר ראשון מקנה הכרות מעמיקה עם תחומי המחקר וההגות בסוציולוגיה ואנתרופולוגיה. כמן כן מושם דגש על ניתוחים שיטתיים והכרות עומק עם מבנה החברה הישראלית, ההיסטוריה של פלשתינה/ארץ ישראל והתהליכים המרכזיים המתרחשים בה. לימודי התואר הראשון מקנים גם הכרות בסיסית עם תחומי מחקר שונים ומקנה שליטה בשיטות מחקר מסוגים שונים.

== לימודי תואר שני בחוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה ==
תוכנית הלימודים לתואר שני מיועדת לבוגרי תואר ראשון (לתלמידים ללא רקע בסוציולוגיה ואנתרופולוגיה מוצעת תוכנית השלמות המותאמת בהתאם לרקע הייחודי לכל תלמיד). תוכנית הלימודים מקנה הכרות מעמיקה עם מחקרים עכשוויים, תאוריות מתקדמות ומחלוקות מרכזיות בתחומים השונים. הלימודים לתואר השני כוללים מסלול מחקרי הנותן את האפשרות לבצע מחקר ולכתוב עבודת תזה בהנחיה אישית.

== לימודי דוקטורט בחוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה ==
תוכנית הלימודים לתואר שלישי (דוקטורט) מבוססת בעיקרה על עבודה עצמאית בהנחיה אישית. תוכנית הדוקטורט מורכבת משלב ראשוני שבו נכתבת הצעת מחקר מפורטת הטעונה אישור וועדת תלמידי מחקר. לאחר אישור ההצעה, עוברים התלמידים לשלב השני שבו מתבצעת עבודת המחקר ונכתבת עבודת דוקטורט המוגשת לאישור סנאט האוניברסיטה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20140201020532/http://socsci.tau.ac.il/socant/ החוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה]

קטגוריה:אוניברסיטת תל אביב: הפקולטה למדעי החברה
אבנר ארד

אבנר ארד (Avner Arad; נולד ב-1967) הוא פסנתרן ישראלי-אמריקאי.

==ביוגרפיה==
אבנר ארד נולד בחיפה. החל את הכשרתו בקונסרבטוריון דוניה ויצמן בעירו. בשנת 1980, כשהיה בן 13, עבר לארצות הברית, ושם המשיך את לימודיו בבית הספר איסטמן למוזיקה. זכה בתחרות הלאומית ע"ש שומסקי (Shumsky) ובתחרות התזמורת הפילהרמונית של רוצ'סטר. ב-1981 יצא לסיור הקונצרטים הראשון שלו באירופה כזוכה בתחרות הבינלאומית לפסנתרנים צעירים. באותה שנה החל ללמוד במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה אצל סימור ליפקין. ב-1988, לאחר שזכה בפרס הראשון בתחרות ע"ש סרגיי קוסביצקי, ניגן ארד את וריאציות גולדברג של באך ברסיטל הראשון שלו בניו יורק.
ב-1999 הופיע באולם הרסיטל ע"ש וייל בקרנגי הול וזכה לביקורת אוהדת ב"ניו יורק טיימס".
הופעתו הראשונה במרכז לינקולן הייתה עם תזמורת ג'וליארד.
לאחר סיום לימודיו במכון קרטיס, המשיך לתואר מוסמך בבית הספר ג'וליארד בניו יורק כתלמידם של רודולף פירקושני ועמנואל אקס. בשנים 1994–1995 השתתף בפסטיבל רוויניה.
ארד ניגן באולמות קונצרטים מן החשובים בעולם, בהם הקונצרטחבאו באמסטרדם, הקונצרטהאוס בווינה ומרכז קנדי בוושינגטון הבירה.

==הקלטות==
אבנר ארד הקליט את כל הולסים של שופן וכן תקליטור שכולו יצירות לפסנתר מאת שומאן בחברת MSR קלאסיקס. עוד הקליט את מכלול יצירות הפסנתר של לאוש יאנאצ'ק בחברת הליקון, ואת מכלול היצירות לכינור ופסנתר של ארנסט בלוך, עם לטיציה הונדה-רוזנברג, בחברת אמס קלאסיקס.

==פרסים ואותות הוקרה==
* מלגות קרן התרבות אמריקה-ישראל
* 1988 – פרס ראשון בתחרות ע"ש סרגיי קוסביצקי
* פרס ראשון בתחרות הבינלאומית לפסנתרנים צעירים
* פרס ראשון (פעמיים) בתחרות ע"ש ג'ינה בכאואר של ג'וליארד
* 1998 – Distinctive Debuts award של קרנגי הול.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.bach-cantatas.com/Bio/Arad-Avner.htm ביוגרפיה של אבנר ארד] באתר "Bach Cantatas"
<div class="mw-content-ltr">
* [https://web.archive.org/web/20140219201813/http://www.dubrovnik-festival.hr/lgs.axd?t=16&id=93230 49th Dubrovnik Summer Festival, Croatia (August 15th, 1998)], Dubrovnik: Dubrovnik Summer Festival, 1998, [p.&nbsp;6], באתר פסטיבל הקיץ של דוברובניק
</div>
* [http://www.barryball.com/artists/avner-arad ביוגרפיה של אבנר ארד] באתר "בארי בול ארטיסטס"

<div class="mw-content-ltr">
* http://www.msrcd.com/catalog/cd/MS1167
* http://www.msrcd.com/catalog/cd/MS1133
* http://www.msrcd.com/catalog/cd/MS1001
* http://www.arkivmusic.com/classical/album.jsp?album_id=21125
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
לובנגו

לובנגו (בפורטוגזית: Lubango; עד שנת 1975 נקראה סא דה בנדרה (Sá da Bandeira)) היא עיר בדרום-מערב אנגולה ובירת מחוז חוילה. העיר שוכנת בגובה 1,760 מטרים מעל פני הים כ-680 ק"מ מדרום לבירה לואנדה ולפי תחזית רשמית לשנת 2022 אוכלוסייתה מנתה 990,165 תושבים, מה שהופך אותה לעיר השנייה בגודלה באנגולה, אחרי לואנדה.

==היסטוריה==
===התקופה הקולוניאלית===
בשנת 1882 הגיעו לאזור שבו נמצאת היום לובנגו כאלף מתיישבים פורטוגזים מהאי מדיירה. חקלאים אלה פיתחו בהצלחה את האזור והקימו את היישוב. העיר, שנוסדה בשנת 1885 כדי להיות מרכז אזורי למתיישבים אלה, שוכנת בגובה של 1760 מטרים מעל פני הים בתוך עמק ברמת חוילה ומוקפת בנוף הררי מכל עבריה.

בשנת 1910 חיו כבר מעל 1700 פורטוגזים בלובנגו. ב-1923 חובר היישוב למסילת הברזל שבין מוסמדס (Moçâmedes, כיום נמיב) שעל חוף הים לבין מנונגה. ממשלת פורטוגל העניקה ליישוב מעמד של עיר וקראה לה סא דה בנדרה, על שמו של המרקיז דה בנדרה שהיה ראש ממשלת פורטוגל בשנים 1836-1837. עקב סירובם של השבטים המקומיים הנוודים-למחצה להתיישב בעיר, היא הייתה העיר היחידה במושבה עם רוב לבן. בהיותה המרכז הראשי של העורף החקלאי של דרום אנגולה, היא נבנתה בסגנון בניה פורטוגזי, עם קתדרלה, מרכז מסחרי, מרכז תעשייתי, בית ספר תיכון, בניין עירייה, בית חולים, בניין דואר, בנקים, חברות ביטוח ושירותים אחרים. העיר התפתחה כמרכז חקלאי ותחבורתי, עם תחנת רכבת ושדה תעופה משלה, שאליהם צמודים סדנאות תיקונים למטוסים ולרכבות.

===לאחר העצמאות===
לאחר קבלת עצמאותה של אנגולה מפורטוגל בשנת 1975 שונה בחזרה שמה של העיר ללובנגו. במהלך מלחמת האזרחים באנגולה בשנים 1975-2002, שימשה העיר כבסיס מרכזי לכוחות הקובנים, לכוחות הממשלה ולארגון SWAPO. הכלכלה המשגשגת שלה מתקופת השלטון הפורטוגזי צנחה.

לאחר סיום המלחמה בשנת 2002, כמו בכל אנגולה, חזרה העיר לתהליך של התפתחות וגידול בכלכלתה והשקט והיציבות חזרו אליה.

==כלכלה==
כלכלת לובנגו מבוססת על חקלאות, במיוחד על תעשיית בשר, דגנים, אגבה, טבק, פירות וירקות. המגזר התעשייתי מבוסס על ייצור מזון, עיבוד עורות ומוצרי צריכה שונים. כמה בנקים ארציים מפעילים סניפים בעיר. מרכז קניות חדיש מציע מגוון של חנויות בתחומים שונים.

==תחבורה==
שדה התעופה של העיר פעיל לטיסות אזרחיות ליעדים שונים כמו לואנדה הבירה ולוינדהוק בירת נמיביה. כמו כן משמש השדה בסיס לחיל האוויר האנגולי. מסילת הברזל מעיר הנמל נמיב משרתת את לובנגו והיא מהווה צומת רכבות לשלוחה שמובילה לעיר צ'יאנגה (Chiange). בתוך העיר קיים שירות מוניות. ושירות אוטובוסים מקשר את לובנגו עם העיר לוביטו.

==אקלים==
לובנגו היא אחת הערים הגבוהות באנגולה עם גובה של 1,760 מטרים מעל פני הים. האקלים בעיר הוא אקלים ממוזג יבשתי. במהלך היום מזג האוויר הוא חם ולח וקריר או קר במהלך הלילה. הטמפרטורה הממוצעת השנתית היא 18 מעלות צלזיוס והטמפרטורות הקיצוניות מגיעות למעלה אחת עד 34 מעלות. יוני הוא החודש הקר ביותר. שיא עונת הגשמים הוא בחודשים ינואר-מרץ והחודשים החמים ביותר הם ספטמבר-אוקטובר.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנגולה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1885
דוד לובינסקי

דוד לובינסקי{{תמונה להחלפה}}
דוד לובינסקי (1911 – אוקטובר 1998) היה איש עסקים ישראלי, מייסד קבוצת דוד לובינסקי בע"מ, שהיא היבואן הרשמי של מותגי הרכב פיג'ו, סיטרואן, אופנועי INDIAN, אופל (OPEL), KTM, רכבי השטח POLARIS, ו-MG בישראל.

== ביוגרפיה==
דוד לובינסקי נולד בעיר מחוז קטנה בפולין בשם סקרנביץ (Skierniewice), בקרבת העיר לודז'. ילד שלישי במשפחה המונה שמונה נפשות. אביו, אהרון לובינסקי, היה איש עסקים מקומי שהחל בסחר ביצים ובחלוף השנים מצא את עיקר פרנסתו בהקמת בית חרושת לרהיטים בעיר. לובינסקי למד בחדר ביום, והתלווה לאביו בעסקיו לאחר סיום יום הלימודים. בשנת 1925 החליטה המשפחה לעלות לארץ ישראל לאחר התחזקות האנטישמיות בפולין וחרדת ההורים מגיוס ילדי המשפחה לצבא הפולני. בשנת 1930, הכיר את מי שלימים ישא לאישה, לאה שלוש. השניים הכירו בתנועת הנוער מכבי. לאה, שהתחנכה על ברכי השפה הצרפתית, שימשה כמורה פרטית לחברה הצעיר שהתעתד לצאת ללימודים בפריז. עם התחזקות שליטתו בשפה הצרפתית, נרשם לובינסקי ללימודי הנדסת מכונות באוניברסיטה שבעיר קאן, אחד המוסדות היוקרתיים בצרפת להשכלה גבוהה וללימודי הנדסה. הוא סיים את לימודיו באקדמיה בתואר מהנדס אלקטרו מכניקה ושב לארץ ישראל.

עם שובו החל את דרכו בעסקי הרכב. לנוכח העובדה שלא היה ניתן באותה עת לייבא מכוניות בייבוא אישי, התמסר לובינסקי לשיפוץ מכוניות משומשות של הצבא הבריטי, אותן מכר לבעלי היכולת בארץ ישראל.

ב-1936 אושר ייבוא מכוניות לארץ ישראל ולובינסקי פתח ברחוב הגדוד העברי בתל אביב סוכנות משנה של חברת פיג'ו, אותה הכיר במהלך שהותו בצרפת, להפצת מכוניות, אופניים, אופנועים ולמכירת חלפים. בהמשך פתח לובינסקי מוסך, מרכז מכירת חלפים ואולמות תצוגה. בשנת 1968 קיבל לובינסקי את הזיכיון לייבוא ושיווק בלעדי של מכוניות פיג'ו בישראל.

כהערכה על חלקו בהאדרת שמה של צרפת ותוצרתה, ובשל פועלו בקידום הקשרים הכלכליים בין ישראל לצרפת, העניקה לו ממשלת צרפת את עיטור מסדר לגיון הכבוד. שנה לאחר מכן ייסד את חברת דוד לובינסקי בע"מ, שריכזה את פעילותו בתחום הרכב. בינואר 1977 הקבוצה החלה לייבא ולשווק גם את מכוניות סיטרואן.

במהלך השנים התרחבו עסקיו של דוד לובינסקי, וכללו תחומים נוספים. בשנת 1979 הקים, בשיתוף רשת המכללות המקצועיות אורט, בית ספר להכשרת מכונאים. ב-1988 נוסדה חברת לובקס טריידינג - חברה ישראלית למסחר בינלאומי, שייעודה קידום הייצוא הישראלי במסגרת הסכם קניות גומלין עם פיג'ו וסיטרואן. במקביל נוסדה בצרפת חברת SCM MORASCO העוסקת גם היא בסחר גומלין של חלקי חילוף לתעשיית הרכב.

דוד לובינסקי נפטר באוקטובר 1998 ונטמן בבית הקברות בסביון.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בסביון
קטגוריה:משפחת שלוש
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
I Don't Like Mondays

"I Don't Like Mondays" (בעברית: "אני לא אוהבת ימי שני") הוא שיר של להקת בומטאון ראטס ("עכברושי בומטאון") משנת 1979. השיר נסוב סביב אירוע הירי אותו ביצעה ברנדה אן ספנסר בת ה-16 מחלון ביתה לעבר בית ספר יסודי בסן דייגו, קליפורניה ביום שני ה-29 בינואר 1979. ספנסר רצחה את מנהל בית הספר והשרת ופצעה שמונה ילדים ושוטר. לשאלת עיתונאי מדוע עשתה זאת ענתה בפיזור נפש "אינני אוהבת ימי שני" (יום שני הוא יום העבודה והלימודים הראשון לאחר חופשת סוף השבוע בארצות הברית). השיר נכתב על ידי סולן הלהקה, בוב גלדוף והושלם כחודש לאחר המקרה. השיר שהה ארבעה שבועות בראש מצעד הסינגלים הבריטי בקיץ 1979. השיר זכה להצלחה ולהשמעות רבות במדינות נוספות והגיע לראש המצעד ב-23 מדינות. לעומת זאת, בארצות הברית לא זכה השיר להצלחה. הוא הגיע למקום ה-73 בלבד במצעד בילבורד הוט 100 והשמעתו נאסרה במספר תחנות שידור, בעיקר בקליפורניה, בשל רגישות המקרה.

השיר הוקלט גם על ידי טורי איימוס לתקליטה "Strange Little Girls".

אחד ממאפייניו הבולטים של השיר הוא נגינת הפסנתר של קלידן הלהקה, ג'וני פינגרס (Johnnie Fingers).

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.snopes.com/music/songs/mondays.asp על השיר והמקרה באתר] סנופס
* [http://www.youtube.com/watch?v=-Kobdb37Cwc#t=63 וידאוקליפ רשמי של השיר]
* [https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=13455 ״ימי שני הארורים״] - סיפורה של ברנדה ספנסר והשיר, שנולד בעקבות מסע הירי שלה, בפודקאסט [https://www.kan.org.il/Podcast/program.aspx/?progId=2019 ״מינהר הזמן״], ״כאן״, תאגיד השידור הישראלי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1979
קטגוריה:סינגלים מ-1979
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים בהשראת המוות
קטגוריה:שירים המבוססים על אירועים אמיתיים
קטגוריה:שירים על בית ספר
קטגוריה:שירים על המדיה
קטגוריה:שירים על יום שני
קטגוריה:בלדות משנות ה-1970
קטגוריה:בלדות רצח
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
יוליוס פון גראוורט

יוליוס ריינהולד אוגוסוט פון גראוורט (בגרמנית: Julius von Grawert; 28 בדצמבר 1746 – 18 בספטמבר 1821) היה איש צבא פרוסי ששיתף פעולה עם הצרפתים במלחמות הנפוליאוניות.

==ביוגרפיה==
יוליוס פון גראוורט נולד ב-28 בדצמבר 1746 בקניגסברג בירת פרוסיה המזרחית והצטרף לצבא הפרוסי איתו נטל חלק בכמה מלחמות כדוגמת מלחמת שבע השנים וכך עלה בדרגות בצבא הפרוסי.
לאחר כיבוש פרוסיה בידי כוחותיו של נפוליאון בונפרטה והתפרקותו של הצבא הפרוסי ירדה קרנו אולם הוא הצליח להתחבב על קציני הצבא הצרפתי ופיקד על כמה גדודי מתנדבים שלזים, וסטפלים ופרוסים לאחר מכן מונה למושל הסמלי של שלזיה. בפקודתו של נפוליאון יצא עם כמה גדודי מתנדבים לרוסיה במסגרת הגרנד ארמה אולם בדרך לרוסיה הוא נפל מסוסו ורגלו נשברה והוא נאלץ לחזור.

ב-24 במרץ 1820 פרש מהצבא וקיבל קיצבה שנתית של 4,000 טאלר, וב-18 בספטמבר 1821 מת בביתו בלאנדק.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנשי צבא פרוסים
קטגוריה:אנשי צבא במלחמות נפוליאון
קטגוריה:מלחמת שבע השנים:אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1746
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1821
אז'ן דה בוארנה

אז'ן דה בוארנה (בצרפתית: Eugène de Beauharnais, 3 בספטמבר 1781 - 21 בפברואר 1824) היה בנו המאומץ, אך לא יורש העצר הקיסרי, של נפוליאון בונפרטה, בנה של ז'וזפין דה בוארנה.

==ביוגרפיה==
אז'ן נולד ב-3 בספטמבר 1781 בפריז, לאלכסנדר דה בוארנה ולז'וזפין דה בוארנה. אביו הוצא להורג בזמן שלטון הטרור בצרפת, ואמו התחתנה לאחר מכן עם נפוליאון בונפרטה.

אז'ן התלווה לאביו המאמץ במסעו לאיטליה ולמסעו לארץ ישראל. במהלך המצור על עכו נפצע וחזר לפריז. לאחר מכן סייע לו במהלך הפיכת 18 בברימר, וכאשר הפך נפוליאון לקונסול הראשון מונה בוארנה לקפטן ולחם בכמה קרבות בהם קרב מרנגו שבו לקח חלק חשוב.

ב-17 בינואר 1806 התחתן אז'ן עם אוגוסטה, נסיכת בוואריה, בתם של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה ואוגוסטה וילהלמינה, נסיכת הסן-דרמשטאדט, ממנה נולדו לו 7 ילדים. נפוליאון העניק לו במהלך שלטונו את התארים נסיך צרפת, נסיך ונציה והדוכס הגדול של פרנקפורט.

הוא פיקד על גיס איטלקי גדול במסגרת הגרנד ארמה ולקח חלק בקרב בורודינו, לאחר הנסיגה ממוסקבה הצליח להימלט חזרה לגרמניה. לאחר מכן גייס צבא חדש ויצא איתו לדכא התמרדויות בגרמניה. לאחר קרב לייפציג ונפילתו של נפוליאון, קיבל אז'ן מקלט במינכן אצל חמיו מלך בוואריה, בזכות אשתו אוגוסטה, נסיכת בוואריה. בשנת 1817 העניק לו חמיו את התארים "דוכס לויכטנברג" ו"נסיך אייכשטדט". ב-21 בפברואר 1824 מת אז'ן במינכן, ובנו אוגיסט דה בוארנה ירש את תאריו.

==משפחתו==
ב-17 בינואר 1806 התחתן אז'ן עם אוגוסטה, נסיכת בוואריה, בתם של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה ואוגוסטה וילהלמינה, נסיכת הסן-דרמשטאדט, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
* ז'וזפין מלויכטנברג (1807–1876), התחתנה עם אוסקר הראשון, מלך שוודיה
* איז'ני דה בוארנה (1808–1847), התחתנה עם קונסטנטין, נסיך הוהנצולרן-הכינגן
* אוגיסט דה בוארנה (1810–1835), התחתן עם מריה השנייה, מלכת פורטוגל
* אמלי מלויכטנברג (1812–1873), התחתנה עם פדרו הראשון, קיסר ברזיל
* תאודולינד דה בוארנה (1814–1857), התחתנה עם וילהלם, דוכס אוראך
* קלוטילד דה בוארנה (1816)
* מקסימיליאן דה בוארנה (1817–1852), התחתן עם מריה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:בית בונפרטה
קטגוריה:גנרלים צרפתים
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:צרפתים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:צרפתים במלחמות הנפוליאוניות
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1781
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1824
לוביטו

לוביטו (בפורטוגזית: Lobito) היא עיר נמל במחוז בנגואלה שבמערב אנגולה. העיר שוכנת על חוף האוקיינוס האטלנטי מצפון לשפך נהר קטומבלה (Catumbela). העיר חייבת את קיומה למפרץ הנושא את אותו השם שנבחר למיקומו של קצה מסילת הברזל שמקשרת את חוף הים עם חבל קטנגה שב. לפי תחזית רשמית לשנת 2022 אוכלוסייתה מנתה 484,351 תושבים.

==היסטוריה==
===התקופה הקולוניאלית===
לוביטו נבנתה על שטח חולי במיקומו של אחד הנמלים הטבעיים הטובים ביותר באפריקה. העיר נוסדה בשנת 1843 על ידי השלטון הפורטוגלי בפקודת מריה השנייה מלכת פורטוגל והעבודות להקמת הנמל החלו ב-1903. התפתחותה הייתה איטית עד להשלמתה של מסילת הברזל בין אנגולה לבין קונגו הבלגית ב-1928. תחת השלטון הפורטוגזי היה נמל לוביטו אחד הנמלים הפעילים ביותר במושבה, שממנו עברו היצוא החקלאי של אנגולה והתוצרת של המכרות בדרום קונגו הבלגית ובזמביה. חשיבות רבה נודעה גם לענפי הדיג, התיירות והשירותים. הקרנבל של לוביטו היה אחד הידועים והפופולרים באנגולה הפורטוגלית.
===לאחר קבלת העצמאות===
לאחר מהפכת הציפורנים בפורטוגל ב-25 באפריל 1974 קיבלה אנגולה עצמאות. הפעילות בנמל לוביטו הייתה מוגבלת עקב ההפרעות לתנועת הרכבות בזמן מלחמת האזרחים באנגולה בין השנים 1975-2002. עם חזרת השלום והיציבות בשנות האלפיים, החלה לוביטו בתהליך של בנייה מחדש ושל פיתוח.

==תחבורה==
נמל לוביטו ממוקם במפרץ לוביטו ומוגן על ידי רצועת חול באורך של 4.8 ק"מ. בנמל עוברים 2 מיליון טונות של מטען ו-370 ספינות בשנה ויחד עם ההתפתחות הכלכלית במחוז, מתקני הנמל נמצאים בתהליך של הרחבה. אין בלוביטו שדה תעופה והיא ממוקמת במרחק 13 ק"מ מנמל התעופה של קטומבלה (Catumbela) ו-33 ק"מ מנמל התעופה של בנגואלה (Benguela).

==ערים תאומות==
* 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.businessweek.com/news/2013-10-16/congo-rail-seeks-to-link-copper-mines-to-angola-s-lobito-port Michael J. Kavanagh, Congo Rail Seeks to Link Copper Mines to Angola’s Lobito Port, Bloomberg.com, October 16, 2013]
* 

<gallery>
קובץ:Lobito 13.56045E 12.34877S.jpg|מראה לוביטו מהחלל
קובץ:Lobito Lighthouse.jpg|המגדלור של לוביטו
קובץ:Locomotive Lobito.jpeg|שרידי קטר בלוביטו
קובץ:Porto do lobito.jpg|נמל לוביטו
 </gallery>

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנגולה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1843
קצאלטננגו

קצאלטננגו (בספרדית: Quetzaltenango, ידועה גם בשם שֵׁלַחוּ (Xelajú) או בקיצור שלה) היא העיר השנייה בגודלה בגואטמלה, אחרי גואטמלה סיטי, ובירת מחוז קצאלטננגו.

==היסטוריה==
בתקופה שלפני הכיבוש הספרדי העיר הייתה שייכת לאנשי מאיה ונקראה בשם שלחו. בעת הכיבוש הספרדי היא הייתה בת לפחות 300 שנים. באזור 1520 הקונקיסטאדור פדרו דה אלוואראדו כבש את העיר בעזרת בני ברית אינדיאנים, וקרא לעיר בשפתם, שפת נאוואטל, קצאלטננגו. למרות ששם זה הפך לשמה הרשמי של העיר, רבים, בעיקר האינדיאנים, המשיכו לקרוא לה בשמה המקורי.

בין 1838 ו-1840 העיר הייתה הבירה של מדינת לוס אלטוס, חלק מהרפובליקה הפדרלית של מרכז אמריקה. כשהאחרונה התפרקה, צבא גואטמלה בהנהגת רפאל קררה כבש את לוס אלטוס. ב-1850 היו בעיר כ-20,000 תושבים.

במהלך המאה ה-19 גידול קפה הפך לענף מרכזי בכלכלת המקום, אשר צמחה עקב כך.

העיר הייתה אמורה לארח ב-2018 את משחקי מרכז אמריקה והקריביים, אך בעקבות בעיות כספיות אירוח המשחקים הועבר לברנקייה בקולומביה.

==כלכלה==
קצאלטננגו היא מרכז כלכלי ותעשייתי חשוב בגואטמלה. בנוסף על התעשייה, כלכלת העיר מסתמכת על חקלאות משדות בסביבה, בהם מגדלים בין היתר קפה, תירס, שומשום ואורז.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:גואטמלה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
הבומטאון ראטס

הבומטאון ראטס (The Boomtown Rats; מילולית: עכברושי בומטאון; מוכרים גם כ-בומטאון ראטס) היא להקת גל חדש מאירלנד שהייתה פעילה בין 1977 ל-1986. מנהיג הלהקה וסולנה היה בוב גלדוף בנוסף היו חברים בה (בהרכבה המקורי) ג'וני פינגרס בפסנתר וקלידים, גארי רוברטס בגיטרה מובילה, פיטר בריקט בגיטרה בס, גארי קוט בגיטרה וסיימון קרואו בתופים. הלהקה, שהתפרקה רשמית ב-1986, שבה והתאחדה ב-2013 ללא פינגרס וקוט. בין להיטיה הידועים Rat Trap מ-1978 ו-I Don't Like Mondays מ-1979.

== תולדות הלהקה ==
מקורם של כל ששת חברי ההרכב מהעיר דן לירי שבאירלנד. הם הופיעו לראשונה תחת השם "The Nightlife Thugs", אך שינו אותו לשם שגלדוף מצא בספרו האוטוביטוגרפי של וודי גאת'רי Bound for Glory, שהתייחס לכנופיית נערים בשם "עכברושי בומטאון".

באוקטובר 1976 עברה הלהקה ללונדון וחברה לסצנת הפאנק בעיר. היא הוחתמה בחברת Ensign Records ובאוגוסט 1977 הוציאה את הסינגל הראשון שלה Lookin' After No. 1, בו מנגן גלדוף בסקסופון, בנוסף לשירה. היה זה הסינגל הראשון מתוך תשעה שהגיעו ברצף לרשימת 40 הגדולים של מצעד הסינגלים הבריטי. תקליט הבכורה שלהם, The Boomtown Rats ראה אור בספטמבר 1977.

תקליטם השני, A Tonic for the Troops ראה אור ביוני 1978 ויצא במקביל בארצות הברית בחברת קולומביה רקורדס. תקליט זה כלל את הלהיט Rat Trap, שיר הגל חדש/פאנק הראשון שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי.

ביולי 1979 ראה אור הסינגל I Don't Like Mondays, אודות אירוע ירי שביצעה ברנדה אן ספנסר בינואר אותה שנה בסן דייגו, בו רצחה שניים ופצעה תשעה נוספים. לטענתה משום שפשוט לא אהבה ימי שני. השיר היה להיט בבריטניה וב-32 מדינות נוספות אך הוחרם למעשה בארצות הברית בשל סמיכות בזמנים למקרה הטרי. השיר נכלל באותה שנה באלבומה השלישי של הלהקה והמוערך שבהם, The Fine Art of Surfacing, שכלל גם את הלהיטים Diamond Smiles ו-Someone's Looking at You. באותה עת הפך מנהיג הלהקה גלדוף לכוכב תוכניות אירוח טלוויזיוניות בבריטניה, אירלנד וארצות הברית בשל החן הטבעי שלו ושנינותו.

ב-1980 הוציאה הלהקה את אלבום האוסף Banana Republic וב-1981 את אלבום האולפן הרביעי שלה, Mondo Bongo. בשלב זה עזב נגן הגיטרה גארי קוט את הלהקה. תקליטה הבא של הלהקה, V Deep מ-1982, שהוקלט במבנה של חמישייה והיה מושפע ממקצבי רגאיי וסקא פאנק היה כישלון.

בקיץ 1982, בשבועות הראשונים של מלחמת לבנון הראשונה, הופיעה הלהקה בגני התערוכה בתל אביב במסגרת פסטיבל שאירח להקות גל חדש ורגאיי מחוץ לארץ.

ב-1984 החל מנהיג הלהקה, גלדוף, לעסוק בפעילות הומניטרית ובארגון קונצרטי צדקה לסיוע לרעבי אפריקה. בנובמבר אותה שנה הייתה הלהקה שותפה לבנד איד, סופר גרופ של אמני בריטניה ואירלנד שהקליטה את השיר Do They Know It's Christmas?, פרי עטם של גלדוף ומידג' יור. שנה לאחר מכן ראה אור תקליט האולפן השישי של הלהקה, In the Long Grass, בו ניכר כי מעייניו של גלדוף כבר אינם בלהקה וכתיבתו הפכה מרושלת.

הופעתה האחרונה של הלהקה, שכמעט ולא תפקדה עוד לאחר הוצאת האלבום הכושל, הייתה ב-17 במאי 1986 בדבלין במסגרת המופע "Self Aid" שיוחד כולו לאמנים אירים. מיד לאחר המופע הוכרז על פירוק הלהקה.

ביוני 2013 הכריז גלדוף על איחוד הלהקה ליצירת אלבום "קלאסי" וסיבוב הופעות בבריטניה וארצות הברית.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות רוק איריות
קטגוריה:להקות גל חדש
מלאנז'ה

מלאנז'ה (בפורטוגזית: Malanje או Malange) היא עיר בצפון-מערב אנגולה ובירת המחוז הקרוי על שמה. העיר מרוחקת 350 ק"מ דרום-מזרחית לבירה לואנדה ולפי תחזית רשמית לשנת 2022 אוכלוסיית העיר מנתה 641,011 תושבים. בסביבת העיר נמצאים מפלי קלאונדולה (Calandula), תצורות הסלע של פונגו אנדונגו (Pungo Andongo) וסכר קפנדה (Capanda). האקלים הוא לרוב לח, ממוצע הטמפרטורות נע בין 20–24 מעלות צלזיוס וכמות המשקעים נעה בין 900 ל-130 מ"מ בעונה הגשומה (אוקטובר-אפריל).

==היסטוריה==
===השלטון הקולוניאלי===
במאה ה-19 נוסדה מלאנז'ה על ידי מתיישבים פורטוגזים. סלילתה מסילת הברזל בין מלאנז'ה לבין הבירה לואנדה ברמות הפוריות, החלה ב-1885. בסביבת העיר השתרע אזור גידול הכותנה העיקרי של המושבה שהיה המניע להתפתחותה. העיר התפתחה באמצע המאה ה-19 כשוק פתוח ברמת אנגולה המרכזית. בהיותה בגובה של 1333 מטרים מעל פני הים, האקלים במלאנז'ה הוא טרופי יבשתי האידיאלי לסוגים מסוימים של גידולים חקלאיים. העיר התפתחה כמרכז חשוב לשירותי חקלאות, תעשייה ומסחר. ענפי היצור שלה הם: כותנה, טקסטיל, קפה, פירות ותירס. מבני הציבור בעיר כללו בית קולנוע, בית חולים, תחנת רכבת ושדה תעופה.

===לאחר קבלת העצמאות===
נסיגת הפורטוגלים מאנגולה, קבלת העצמאות ולאחר מכן מלחמת האזרחים באנגולה בשנים 1975–2002 הקשו מאוד על ייצור הכותנה, הקפה והתירס. מלאנז'ה נהרסה חלקית במהלך מלחמת האזרחים אך מאמצי בניה מחדש בשנים שלאחר סיום המלחמה הצליחו להניע תהליך של פיתוח העיר וסביבותיה.

==אתרים חשובים==
תחנת הרכבת החדשה במלאנז'ה
ליד העיר נמצא הפארק הלאומי קנגנדלה (Cangandala) שהוקם על ידי השלטונות הפורטגזים ב-1970 לצורך הגנתה של אנטילופת הסוס הענקית (תת-מין של אנטילופת סוס שחורה) שנתגלתה ב-1963. מבני דת מרכזיים הם הכנסייה האוונגלית ב קווסואה (Quêssua), קברה של המלכה נזינגה (Nzinga) מהמאה ה-17 וקברו של ז'וזה דו טלאדו (José do Telhado), שהיה מעין רובין הוד מקומי בתקופה הקולוניאלית.

==תחבורה==
בתקופה הקולוניאלית הוקם בעיר שדה תעופה שכיום מתקיימות בו טיסות אל עיר הבירה לואנדה. סלילתה של מסילת הברזל בין לואנדה למלאנז'ה החלה בשנת 1885. לאחר מלחמת האזרחים הוחל בשיקום הקו ההרוס.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנגולה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1885
Jewish Quarterly Review

The Jewish Quarterly Review (בראשי תיבות: JQR) הוא כתב עת מדעי הנתון לביקורת עמיתים המתמקד במחקרים ביהדות. הוא מתפרסם פעם בשלושה חודשים עבור מרכז הרברט ד. כץ למחקרי יהדות מתקדמים (Herbert D. Katz Center for Advanced Judaic Studies) הנמצא באוניברסיטת פנסילבניה.

כתב העת נוסד בלונדון ב-1889 על ידי ישראל אברהמס וקלוד מונטיפיורי כתוצאה של התפתחות תנועת חכמת ישראל. הוא כתב העת הוותיק ביותר בשפה האנגלית בנושא מחקר יהדות. כתב העת זמין למנויים דרך מאגרי המידע המקוונים פרויקט MUSE ו-JSTOR.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
<div style="direction: ltr;">
* [http://muse.jhu.edu/journals/jewish_quarterly_review/ JQR on Project MUSE]
* [http://www.jstor.org/action/showPublication?journalCode=jewiquarrevi JQR on JSTOR]
* [http://www.cjs.upenn.edu/ Herbert D. Katz Center for Advanced Judaic Studies] at the University of Pennsylvania
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חכמת ישראל
קטגוריה:כתבי עת למדעי היהדות
קטגוריה:כתבי עת להיסטוריה
כנופיית ליפתא

כנופיית ליפתא (בלשונם: "כת בני יהודה") הייתה התארגנות של ארבעה יהודים שביקשו לפוצץ את מסגדי הר הבית. הארבעה (שמעון ברדה, מחסיה עוזי העליון, יהודה לימאי ואליהו סרור) התגוררו בבית נטוש בכפר ליפתא. ההתארגנות נחשפה ב-1984 לאחר שחברי הכנופיה הצליחו לחדור לתחום הר הבית עם תרמילים ובהם מטעני חבלה בני עשרות קילוגרמים של חומר נפץ, אך התגלו על ידי שומר וקף. נדב שרגאי כתב בספרו "הר המריבה": "כנופיית ליפתא הייתה קרובה לפיצוץ מסגדי הר הבית יותר מכל קנאי יהודי אחר לפניה, ואך כפסע היה בינה לבין מימוש התוכנית".
גם רועי שרון בספרו ״ואנקמה״ כותב כי ״זו הייתה התקרית הקרובה ביותר אי פעם לפיצוץ המסגדים בהר הבית״.

== התארגנות הכנופיה וניסיון הפיצוץ ==
שמעון ברדה היה עבריין שחזר בתשובה והחל להעמיק בקבלה. דרך חברו מילדות, אליהו סרור, הוא התחבר ללימאי והעליון שהתגוררו בחורבה ליד מעיין ליפתא בלב הכפר הנטוש, במנותק ממשפחותיהם, ועסקו בלימוד כתבים משיחיים. עד מהרה הפך ברדה למנהיג החבורה. ימאי והעליון היו מעורבים כבר קודם בארגון "ט.נ.ט" (טרור נגד טרור).

הארבעה נהגו להסתובב בירושלים ולחפש סימנים לקץ העולם, לבוא המשיח או לכך שהוא כבר מסתובב בין בני האדם. באותה תקופה התחולל גל פיגועים בעיר שעורר אותם לפעולה. באחת הפעמים בהן עלו לתצפית על הר הבית ממלון אינטרקונטיננטל שעל הר הזיתים גמלה בליבם החלטה להסיר את ה"עורלות" כלומר המסגדים המוסלמיים המטמאים את מקום בית המקדש ומונעים את הגאולה. חברי הכנופיה גנבו מצה"ל או רכשו מעבריינים אמצעי לחימה רבים, בהם לבנות חבלה תקניות, נפצים ותחמושת.

בליל ה-26 בינואר 1984, לילה סוער במיוחד, נסעו חברי הכנופיה, מצוידים באמצעי לחימה בהם תת-מקלע עוזי ופצצות ררנ"ט אל מרגלות שער הרחמים. הם טיפסו אל חומת הר הבית באמצעות סולם עץ שהביאו והעלו את התרמילים ובהם מטעני החבלה אל רחבת ההר באמצעות חבל. אולם, לאחר שטיפסו הארבעה אל הרחבה והחלו בתנועה עם התרמילים לכיוון המסגדים גילה אותם שומר וקף ושרק במשרוקית. הארבעה נסו וירדו, תוך שהם מותירים מאחוריהם את התרמילים ושבו לליפתא.

==המעצר וההרשעה==
בלשי משטרת ישראל זיהו את השם "נ. סרור" רקום על אחד התרמילים הצבאיים שהכילו את חומרי החבלה שהושארו על ההר. כך עלו על עקבותיו של נסים סרור, אחיו של אליהו. אולם הקשר בין אליהו לבין משפחתו נותק עם חבירתו לכנופיה והוא הצליח להימלט מישראל זמן קצר לאחר הפעולה. עקבותיו לא נודעו. אולם קצה החוט הוביל לליפתא שם נתפסו לימאי והעליון. ברדה הצליח להימלט במשך מספר חודשים, אך נתפס אף הוא לבסוף ביולי 1984 בנתניה.

ימאי והעליון נשלחו להסתכלות ממנה עלה כי הם אינם כשירים לעמוד לדין, והם אושפזו בבית חולים פסיכיאטרי, ושוחררו לאחר שנה. ברדה הועמד לדין, נשפט והורשע ביולי 1985, ונידון ל-8 שנות מאסר. הוא ערער על ההרשעה לבית המשפט העליון, בטענה שההרשעה הייתה מבוססת על עדותם של חולי נפש, אך ערעורו נדחה.

ביולי 1988 נמלט מבית הסוהר השרון, לאחר שפרץ דלת וקפץ מעל הגדר. במשך שנה התחמק מהמשטרה, לאחר שאותר בירושלים ביולי 1989 הצליח לברוח בעת ניסיון המעצר, לאחר שירה לעבר השוטרים. בספטמבר הוא נלכד לבסוף בדירת חברו בשכונת שמואל הנביא בירושלים, על ידי צוות ימ"מ. ברשותו נתפסו אקדח, תחמושת ורימון הלם

== לקריאה נוספת ==
* נדב שרגאי, הר המריבה – המאבק על הר הבית, יהודים ומוסלמים, דת ופוליטיקה, כתר, 1995. עמ' 170-175
* אליעזר ויצטום ומשה קליאן, ירושלים של קדושה ושיגעון, צליינים משיחים והוזים. אריה ניר הוצאה לאור, 2013 עמ' 322-325

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:1984 בישראל
קטגוריה:מורשעים בעבירות על רקע אידאולוגי בישראל
קטגוריה:ארגוני טרור יהודים בישראל
לואנה

לואנה (בפורטוגזית: Luena; עד שנת 1975 נקראה לוּסוֹ (Luso)) היא עיירה במזרח אנגולה ובירת מחוז מוזיקו. לפי תחזית רשמית לשנת 2022 אוכלוסיית העיר מנתה 454,409 תושבים.

העיירה ידועה כמקום קבורתו של מנהיג UNITA, ז'ונאס סאווימבי שנורה ונהרג על ידי כוחות צבא אנגולה ב-22 בפברואר 2002. ב-3 בינואר 2008 חולל קברו וארבעה חברי תנועת הנוער של התנועה העממית לשחרור אנגולה (MPLA), נעצרו ונשפטו.

==ראו גם==
* ז'ונאס סאווימבי 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.one-step-beyond.de/en/countries/angola/topics/angola_topics_luena.html מאמר על לואנה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנגולה: ערים
סאורימו

סאורימו (בפורטוגזית: Saurimo) היא עיר בצפון-מזרח אנגולה ובירת מחוז דרום לונדה. העיר שוכנת בגובה 1,081 מטרים מעל פני הים כ-150 ק"מ מהגבול עם הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו וכ-800 ק"מ דרום-מזרחית לבירה לואנדה. לפי תחזית רשמית לשנת 2022 אוכלוסיית העיר מנתה 567,922 תושבים.

העיר נקראה בעת הקמתה ועד שנת 1975 וילה אנריקה דה קרבאליו (בפורטוגזית: Vila Henrique de Carvalho) על שם , מגלה ארצות פורטוגזי שביקר באזור ב-1884 ויצר קשר עם עם הלונדה (Lunda). 

כיום עיקר הפעילות הכלכלית המקומית היא חקלאות ותעשיית היהלומים. ענפי הגידול החקלאיים העיקריים הם: מאניוק, תירס ובטטה. פעילויות כלכליות אחרות הם מלאכת יד ודיג. בעיר נמצא גם שדה תעופה, ועובר בה גם כביש EN180 שמחבר בין צפון מזרח המדינה לדרום מזרחה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20190127044805/http://www.welcometoangola.co.ao/_saurimo_2%26ctd%3D352 Saurimo - WELCOME TO ANGOLA]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנגולה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1927
מיכאל פרידלנדר

מיכאל פרידלנדר
מיכאל פרידלנדר (באנגלית: Michael Friedländer; 29 באפריל 1833 - 10 בדצמבר 1910) היה מזרחן ומנהלו של בית הספר ללימודי יהדות של לונדון (Jews' College). ידוע במיוחד בשל תרגומו לאנגלית של ספר מורה נבוכים של הרמב"ם. היה זה התרגום הנפוץ ביותר עד תרגומו החדש יותר של שלמה פינס והוא עדיין מופץ בחנויות.

== קורות חיים ==
פרידלנדר נולד ביוטרושין בדוכסות הגדולה של פוזנן. למד בבית הספר הקתולי המקומי ואת חינוכו היהודי קיבל בחדר ומאביו שהיה ובקי בדקדוק עברי. אחרי כן למד בגימנסיה ובאותו זמן המשיך את לימודי היהדות שלו אצל הרבנים יעקב יוסף אטינגר ואלחנן רוזנשטיין.
ב-1856 הוא התחיל ללמוד שפות קלסיות ומתמטיקה באוניברסיטאות של ברלין והאלה. הוא קיבל תואר דוקטור ב-1862. במקביל ללימודיו באוניברסיטה המשיך ללמוד תלמוד. כשהוא התיישב בברלין הוא מונה להיות מנהל תלמוד תורה והתפטר ב-1865 כדי להיות מנהל בית הספר ללימודי יהדות בלונדון כמחליפו של ברנט אברהמס (Barnett Abrahams). שם הוא לימד תאולוגיה, פרשנות מקרא ותלמוד, היסטוריה יהודית, מתמטיקה וערבית.

הוא פרש מתפקיד זה ב-1907 ונפטר ב-1910. חתנו הוא משה גסטר (1856–1939) שהיה רב הקהילה הספרדית והפורטוגזית בלונדון ובלשן עברי.

== חיבוריו ==
פרידלנדר פרסם הרבה מאוד. הוא כתב כמה עשרות ערכים לאנציקלופדיה היהודית. כחבר באגודה לספרות עברית (Society of Hebrew Literature) הוא פרסם תחת חסותה:
<div style="direction: ltr;">
*The Commentary of Abraham ibn Ezra on Book of Isaiah|Isaiah, translated into English with extensive annotations (available on Google Books)
*An Essay on the Writings of Ibn Ezra
*The guide for the perplexed. translated from the original Arabic text (1881).
*The Jewish Religion (1890, American edition: 1946)
*German language|German commentary upon the Song of Songs (1867).
</div>
הוא גם ערך 'תנ"ך יהודי משפחתי' ('Jewish Family Bible) (1881 באנגלית ועברית. חיבר ספר שימוש של הדת היהודית, עסק בלוח העברי ותרם מאמרים ל-Jewish Quarterly Review ל- Dictionary of National Biography ולפרסומים נוספים.

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* Theodor Gaster, Dr. Michael Friedländer (a biographical sketch)", in Michael Friedländer, The Jewish Religion (2nd ed.), New York: Pardes 
**Jewish Year Book, 1899;
**Jewish Chronicle, May 8, 1903.J
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

קטגוריה:תאולוגים יהודים
קטגוריה:חוקרי תלמוד
קטגוריה:פילוסופים יהודים בריטים
קטגוריה:תאולוגים בריטים
קטגוריה:מזרחנים יהודים בריטים
קטגוריה:בוגרי בית הספר ללימודי יהדות של לונדון
קטגוריה:אנגלים ממוצא יהודי-גרמני
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1833
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1910
גשר התנאים

גשר התַּנָּאִים הוא גשר להולכי רגל השוכן ברחוב התנאים בחולון, מעל נתיבי איילון ומסילת הרכבת. אורכו כ-71 מטרים, רוחבו כ-21 מטרים וגובהו כ-6 מטרים.

== היסטוריה ==
הגשר נחנך ב-1999 בעקבות סלילת איילון דרום, אשר גרם לקטיעת רחוב התנאים לשני מקטעים, והוא משמש כנקודת החיבור היחידה בין שכונות ג'סי כהן וקריית מיכה. בניית הגשר הייתה תנאי לפתיחת איילון דרום, על פי הסכם בין חברת נתיבי אילון לעיריית חולון. אולם בסוף 1997, עם השלמת סלילת הכביש הגשר לא נבנה.

במאי 1998, ראשי ועדי השכונות באזור עתרו לבית המשפט המחוזי בתל אביב, בבקשה לתת צו ביניים המורה לא לפתוח לתנועה את נתיבי איילון דרום, עד להשלמת הגשר והתאמתו למעבר לנכים, לנשים עם עגלות ילדים, לילדים עם אופניים ולאוכלוסייה קשישה. על העתירה היו חתומים ראשי הוועדים של רמת הנשיא, רמת יוסף וניצנה בבת ים, וג'סי כהן, נאות רחל, תושבי רחוב הערבה, קריית מיכה ותל גיבורים בחולון, וכן תושבים נוספים. בעקבות העתירה, עם בנייתו של הגשר הותקנו בשני צדדיו מעליות המאפשרת נגישות לקשישים ובעלי מוגבלות (לראשונה בארץ),. אך המעליות לא תחזקו והושבתו זמן קצר לאחר הקמתם.

עקב אי תחזוקה שוטפת סובל הגשר וסביבתו מהזנחה קשה, והם מסמלים יותר מכל את הבעיות הסביבתיות שנוצרו בשכונות הגובלות בכביש נתיבי איילון מאז סלילתו וקטיעת החיבור שהיה בעבר בין שכונות ג'סי כהן וקרית מיכה.

בשנת 2018 פורסם כי חברת נתיבי איילון תשפץ את המעליות שבגשר ותתקין עליו אמצעי בקרה מתקדמים, כחלק מהסכמה שגובשה עם עיריית חולון לפיה אחרי העבודות תועבר תחזוקת הגשר לאחריותה של עיריית חולון.

בתחילת שנת 2019 חברת נתיבי איילון פרסמה מכרז להתקנת מעליות חדשות בגשר. המעליות החדשות יחוברו למוקד אבטחה ותותקן מצלמת אבטחה בכל אחת מהן, למניעת מעשי השחתה. השקת המעליות החדשות מתוכננת לתחילת שנת 2020. כמו כן, במהלך הרבעון השני של 2019, עיריית חולון צפויה לשפץ את הגשר.

באוגוסט 2019, הודיעה חברת נתיבי איילון שאף חברה לא נגשה אל המכרז, ושהשיפוץ יבוצע ישירות על ידה.

בתאריך 30.8.21 עד 31.8.21 בוצעו השיפוצים בגשר שבמסגרתם העירייה פעלה לשיקום ויזואלי של הגשר ,התקנת גופי תאורה, תיקון המדרגות ומחיקת הגרפיטי בגשר.

ביום א' 14.5.23 החלו עבודות לשיקום גשר התנאים.

העבודות יימשכו כשלושה חודשים, ללא הפרעה לתנועת הולכי הרגל בגשר.<gallery>
קובץ:HaTanaim bridge (132822).jpg|על הגשר
קובץ:HaTanaim bridge (132905).jpg|מדרגות
קובץ:HaTanaim bridge (132613).jpg|מעלית
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:חולון: מבנים
התנאים
קינג (חברה)

קינג (באנגלית: King) היא חברת משחקי קז'ואל למדיה החברתית, הגדולה בעולם למשחקים בפייסבוק, נכון להיום. בחברת קינג המשתמשים יכולים לחבר את חשבון הפייסבוק שלהם למכשירים סלולריים, לטאבלטים או למחשב, ולשחק מכל פלטפורמה בעזרתם של חבריהם לפייסבוק. 

המשחק הפופולרי ביותר של חברת המשחקים קינג הוא קנדי קראש סאגה, אשר הושק לראשונה באפריל 2012 - משחק על ממתקים צבעוניים וסוכריות, אשר על המשתמש להתאים בין צבעים ולמלא אחר המשימות. לאור ההצלחה, חברת קינג אף דרשה ממתחרים להימנע משימוש במילה "ממתק".

משחקים נוספים של החברה הם: Bubble Witch Saga, Pet Rescue Saga, Pyramid Solitaire Saga ומדי חודש חברת קינג משיקה משחקים חדשים למובייל ולפייסבוק.

בנובמבר 2015 הכריזה ענקית המשחקים אקטיביז'ן בליזארד כי תרכוש את החברה בסכום שמשקף שווי של 5.9 מיליארד דולר.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות בריטיות
קטגוריה:חברות משחקי וידאו
החוג ללימודי עבודה, אוניברסיטת תל אביב

החוג ללימודי עבודה באוניברסיטת תל אביב הוא חוג בין-תחומי בפקולטה למדעי החברה המשויך לבית הספר ללימודי חברה ומדיניות העוסק במחקר והוראה של ניהול משאבי אנוש, יחסי עבודה, ניתוח תהליכים בשוק העבודה, לימודי הארגון והיסטוריה של העבודה. החוג מציע תוכניות לתואר ראשון, תואר שני ודוקטורט ומשלב גישה אקדמית-מחקרית עם אוריינטציה יישומית.

== הלימודים בחוג ==
בחוג נלמדות גישות המחקר האיכותניות, הכמותיות וההיסטוריות הנהוגות בתחום. התוכנית שמה דגש על ניתוח מערכת יחסי העבודה הישראלית ומגוון היחסים והקבוצות שבה. 

החוג הוא היחיד בישראל בתחום זה. הוא קיים למעלה מארבעים שנה. עד תחילת העשור השני של המאה ה-21 הציע החוג לימודים לתארים מתקדמים בלבד. 

התוכנית עוסקת בפעילותם של שוקי עבודה, גישות לניהול עובדים, תהליכים ארגוניים, דיני עבודה, מקומה של העבודה בשיח הפוליטי, בעולם הרוח ובהיסטוריה. החוג משלב מספר תחומים דיסיפלינריים (כגון ניהול, כלכלה, משפטים, היסטוריה, פסיכולוגיה וסוציולוגיה), ובוחן את הקשרים ביניהם. 

==חברי הסגל בחוג==
חברי הסגל בחוג הם חוקרים בעלי רקע מגוון הכולל סוציולוגיה, אנתרופולוגיה, פסיכולוגיה, יחסי עבודה, היסטוריה של העבודה וניהול, תאוריה והתנהגות ארגונית, דיני עבודה, ניהול משאבי אנוש, פיתוח וייעוץ ארגוני.

עם חברי הסגל בחוג נמנו פרופ' אריה שירום, ממייסדי החוג, פרופ' אריה גלוברזון, פרופ' דן יעקבסון, פרופ' יואב ורדי, פרופ' ינון כהן, פרופ' חיה שטייר ופרופ' משה סמיונוב.

עם הסגל הבכיר הנוכחי של החוג נמנים הפרופסורים יצחק הברפלד, גיא מונדלק (המלמד גם בפקולטה למשפטים), גדעון קונדה, דוד דה פריס ואלי וייץ.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

קטגוריה:אוניברסיטת תל אביב: הפקולטה למדעי החברה
קטגוריה:עבודה
מנונגה

מנונגה (בפורטוגזית: Menongue) היא עיירה בדרום-מזרח אנגולה ובירת מחוז קואנדו קובנדה. היא ידועה כאחת מארבעת הערים באנגולה שבהם רוב האוכלוסייה הוא מקרב עם המבונדה (Mbunda). העיירה היא התחנה הסופית של מסילת הברזל בינה לבין עיר הנמל נמיב (Namibe) ופועל בה שדה תעופה קטן. לפי תחזית רשמית לשנת 2022 אוכלוסיית העיר מנתה 407,100 תושבים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20150217120153/http://mbundakingdom.org/Angola.htm The Mbunda Kingdom Research and Advisory Council]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנגולה: ערים
צ'אד הדריק

צ'אד פול הדריק (באנגלית: Chad Paul Hedrick; נולד ב-17 באפריל 1977) הוא ספורטאי אמריקאי, מתחרה בהחלקה מהירה (רולרבליידס) ומתחרה בהחלקה מהירה על הקרח, אלוף אולימפי, בעל 5 מדליות, מהן 1 זהב משתי אולימפיאדות (טורינו 2006 וונקובר 2010), אלוף עולם ושיאן עולם (6 שיאי עולם).

הדריק נודע בשל הטכניקה שפיתח, "דחיפה כפולה" (Double-Push – DP) שהפכה להיות מקובלת בתחרויות.

לאחר שזכה הדריק ב-93 תוארי אליפות ארצות הברית וב-50 תארים עולמיים בהחלקה מהירה (רולרבליידס), החליט בשנת 2002 להשתתף בתחרויות החלקה מהירה על קרח ובתוך שנה וחצי זכה באליפות העולם בקרב רב שנערכה בשנת 2004 בהמר שבנורווגיה.

הדריק זכה בשנת 2004 בפרס אוסקר מתיסן.

הדריק מדורג שלישי בעולם ב, בתוצאה של 145.289 נקודות, אחרי שני דייוויס מארצות הברית (144.806 נקודות) וסוון קרמר מהולנד (145.099 נקודות).

הדריק נשוי ואב לשתי בנות.

== שיאיו האישיים ==
{| class="wikitable"
! מרחק !! זמן
|-
| 500 מטר || 35.52 שניות
|-
| 1000 מטר || 1:07.33 דקות
|-
| 1500 מטר || 1:42.14 דקות
|-
| 3000 מטר || 3:39.02 דקות, שיא עולם בעבר, שיא ארצות הברית הנוכחי (2014)
|-
| 5000 מטר || 6:09.68 דקות, שיא עולם בעבר, שיא ארצות הברית הנוכחי (2014)
|-
| 10000 מטר || 12:55.11 דקות, שיא עולם בעבר, שיא ארצות הברית הנוכחי (2014)
|-
| אדלסקלנדר || 145.289 נקודות, 3 בעולם
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחליקים מהירים על קרח באולימפיאדת טורינו (2006)
קטגוריה:מחליקים מהירים על קרח באולימפיאדת ונקובר (2010)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: החלקה מהירה על הקרח
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית אמריקאים: החלקה מהירה על הקרח
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית מארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
עבד אל-פתאח דוח'אן

עבד אל-פתאח חסן עבד א-רחמאן דוח'אן (בערבית: عبد الفتاح حسن عبد الرحمن دخان; 1936 – 11 באוקטובר 2023) היה ממקימי תנועת הטרור הפלסטינית חמאס, ממנהיגי האחים המוסלמים ברצועת עזה וחבר המועצה המחוקקת הפלסטינית. נהרג בסיכול ממוקד במלחמת חרבות ברזל.

==ביוגרפיה==

עבד אל-פתאח דוח'אן נולד בשנת 1936 בכפר עיראק סווידאן (כיום סמוך לקריית גת). במהלך מלחמת העצמאות נמלט עם משפחתו לרצועת עזה והתגורר במחנה הפליטים נוסייראת. בשנות ה-50 אימץ את אידאולוגיית האחים המוסלמים והצטרף לשורות התנועה, ובמסגרת זו התוודע אל השיח' אחמד יאסין, שהחל משנת 1968 עמד בראש התנועה ברצועה. דוח'אן סייע ליאסין לחזק את היסודות האסלאמיים בתוך האוכלוסייה ברצועת עזה על בסיס הדעוה. בשנת 1973 הוקם בידי יאסין המוג'מע האסלאמי, מנגנון חברתי שפעל ברצועה, ודוח'אן מונה לראש הסניף של האגודה בנוסייראת. במקביל שימש כמנהל בית-ספר במחנה הפליטים. בשנת 1984 שימש כממלא מקומו של יאסין כראש הזרם האסלאמי ברצועת עזה, לאחר שהלה נכלא בעקבות הקמת ארגון הטרור אל-מוג'אהדון אל-פלסטיניון. יאסין השתחרר שנה לאחר מכן במסגרת עסקת ג'יבריל.

ב-10 בדצמבר 1987, יום לאחר פרוץ האינתיפאדה הראשונה, דוח'אן השתתף בפגישה בביתו של יאסין שבה הוחלט על הקמת תנועת הטרור חמאס. הקמת התנועה ביטאה את המעבר של התנועה האסלאמית ברצועת עזה מפעילות חברתית בלתי-אלימה לעבר פעילות ג'יהאד לוחמנית כנגד ישראל. עם ייסוד התנועה דוח'אן מונה לאחראי על פעולות חמאס במחנות הפליטים במרכז הרצועה. אף שהיה ממקימי חמאס דוח'אן היה פעיל בזרוע הפוליטית של התנועה ולא בזרוע הצבאית. דוח'אן מילא תפקידו בתוך התנועה במשך שנות האינתיפאדה, עד שגורש ללבנון בדצמבר 1992, יחד עם מאות פעילי חמאס נוספים, כתגובה על רצח החייל הישראלי נסים טולדנו.

בעקבות הסכמי אוסלו נוצרה מתיחות קשה בין אש"ף לבין חמאס על רקע הנכונות להכיר במדינת ישראל. בניסיון לפשר על מתחים אלו, השתתף דוח'אן בדצמבר 1995 בשיחות עם מנהיגי פת"ח שנערכו בקהיר, לגבי נכונותה של חמאס להשתתף בבחירות למועצה המחוקקת הפלסטינית. באוגוסט 1996 הגיע דוח'אן לגדה המערבית, באישור ישראלי, כדי לנסות לפשר במאבקים שבין פעילי הזרוע הצבאית של חמאס לבין מנגנוני הביטחון של הרשות הפלסטינית. דוח'אן המשיך לפעול מתוך המסגרת המדינית של חמאס, וכן במסגרת פעילות חברתית בקרב תושבי הרצועה. בשנת 2005 הוצב במקום ה-10 ברשימה הארצית של מפלגת הרפורמה והשינוי, מפלגה שהוקמה מטעם החמאס לקראת הבחירות למועצה המחוקקת הפלסטינית. בינואר 2006 נבחר למועצה בבחירות שבהן ניצחה חמאס את פת"ח וקיבלה לידיה את השלטון ברצועת עזה.

דוח'אן היה בוגר תואר ראשון בגאוגרפיה באוניברסיטת קהיר.

==חיים אישיים==

בניו הצטרפו לזרוע הצבאית של התנועה. בנו טארק היה ממייסדי גדודי עז א-דין אל-קסאם, ונהרג ב-8 באפריל 1992 בזמן שניסה לברוח למצרים. בן נוסף, מוחמד, היה פעיל בפיגועי טרור בחברון ובג'בליה, נתפס בידי השב"כ ונדון לשלושה מאסרי עולם. בנו הצעיר של דוח'אן, זייד, נהרג בפברואר 2006 בזמן שניסה להניח מטען חבלה ליד גדר המערכת באזור מחסום כיסופים.

ב-11 באוקטובר 2023, נהרג בביתו שברצועת עזה, יחד עם שניים מבניו, אף הם פעילי חמאס, בתקיפה של חיל האוויר הישראלי, במהלך מלחמת חרבות ברזל.

==לקריאה נוספת==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילי חמאס
קטגוריה:חברי המועצה המחוקקת הפלסטינית
קטגוריה:פליטים פלסטינים
קטגוריה:מגורשי החמאס ללבנון
קטגוריה:פעילי חמאס שנהרגו בידי ישראל
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1936
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2023
קטגוריה:פעילי חמאס שנהרגו ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל
רמי מארבאל

רמי מארבאל (, נולד ב-24 בפברואר 1983 בדומונט שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת המגן השמאלי.

==קריירה==
מארבאל החל את דרכו בגיל 14 במחלקת הנוער של שנטילי, ובשנת 2001 עבר לבווה מהליגה הצרפתית השנייה, בשורותיה רשם 38 הופעות והבקיע שער אחד.

בגיל 21 עבר לאולדהאם אתלטיק האנגלית אך מיעט לשחק ורשם 6 הופעות בהן כבש שני שערים, ובשנת 2004 עבר לגזלק אז'אקסיו הצרפתית עמה שיחק ב-37 משחקי ליגה וכבש שער אחד. לאחר מכן עבר לטור, בה ערך 64 הופעות וכבש שני שערים, ובשנת 2007 עבר לנאנט ובוסף העונה עם מגן נוסף מהקבוצה ז'אן-ז'אק פייר נכלל בנבחרת העונה של הליגה. בעונתו השנייה במועדון עלתה הקבוצה לליגה הבכירה ומאראבל היה שותף פעיל כאשר לקח חלק ב-31 משחקי ליגה.

בשנת 2010 עזב את צרפת וחתם בשורות זולטה ורכם מליגת העל הבלגית, בה רשם 40 הופעות ליגה וכבש 6 שערים. לאחר שתי עונות עבר למועדון בלגי אחר, גנט, בו כבש ארבעה שערים ב-48 הופעות.

ב-2 בפברואר 2014 הגיע מאראבל לישראל וחתם במכבי תל אביב עד לסוף העונה. הוא ערך את משחק הבכורה שלו במדי הקבוצה ב-15 בפברואר 2014 במשחק החוץ נגד מכבי פתח תקווה ואף כבש שער כבר בהופעתו הראשונה. מארבאל היה שותף לזכייתה של מכבי תל אביב באליפות, ובתום העונה שוחרר מהמועדון.

בינואר 2015 חתם מארבאל בקבוצת MOL וידי מליגת העל ההונגרית, אך הוא שוחרר ממנה ב-31 באוגוסט.

==תארים==
;מכבי תל אביב
* אליפות: 2013/2014

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים מרטיניקים
קטגוריה:מגני כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:מגני כדורגל מרטיניקים
קטגוריה:כדורגלני אולדהאם אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני גזלק אז'אקסיו
קטגוריה:כדורגלני טור
קטגוריה:כדורגלני נאנט
קטגוריה:כדורגלני זולטה ורכם
קטגוריה:כדורגלני גנט
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני פהרוואר
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:צרפתים ממוצא מרטיניקי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מרטיניק
קטגוריה:ספורטאים זרים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים מרטיניקים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בהונגריה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בישראל
קטגוריה:מרטיניקים שנולדו ב-1983
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1983
תום חגי

תום חגי (משמאל), [[יוגב יפת (במרכז), ותום אבני (מימין) בהצגה "רומיאו ויוליה"]]
תום חָגִי (נולד ב-6 באוקטובר 1983) הוא שחקן ישראלי.

== ביוגרפיה ==
חגי גדל והתחנך בקיבוץ משמרות ולמד במגמת תיאטרון, במוסד החינוכי מבואות עירון. לאחר שירות בצה"ל כלוחם בגדוד 50 של חטיבת הנח"ל, עבר להתגורר בתל אביב ובשנים 2008–2011 למד משחק בסטודיו לאומנויות התיאטרון של יורם לווינשטיין.

בשנת 2012 השתתף במחזה "גלילאו גליליי" מאת ברטולט ברכט בתיאטרון באר שבע, בבימויו של עידו ריקלין. חגי גילם את אנדריאה סארטי והיה מועמד לפרס השחקן המבטיח בטקס פרס התיאטרון הישראלי בשנת 2012, שבו זכה בשנת 2014 על תפקיד "ארנולד אפשטיין" ב"טירונות בלוז" בתיאטרון באר שבע. "איזה יופי" בבימויו של ניר ארז.

שיחק בתפקיד ראשי בסרט גמר "חזרה" מאת שי לוי (קיבל מועמדות בפסטיבל קאן 2012).

"רוחות" מאת הנריק איבסן, בבימויו של ריקלין ובכיכובו של חגי עלתה באוגוסט 2014, אף היא בתיאטרון באר שבע. נוסף ל"רוחות", שיחק גם ב"הצעה מגונה" וב"רומיאו ויוליה" (בתפקיד "מרקוציו").

את הקריירה הטלוויזיונית החל חגי בשנת 2011 כשגילם את יעקב מזוז בסדרה "אורים ותומים" אשר שודרה בערוץ yes. באותה שנה התפרסם גם כ"ריקו" בסדרה "אחת אפס אפס" ששודרה בערוץ 10. בשנת 2012 השתתף בסדרה תא גורדין אשר שודרה לראשונה בערוץ yes Drama HD, אותה כתב רון לשם וביים דני סירקין. באותה השנה גילם גם את "דני" בסדרה "המגפה".

ב-2014 שיחק בסרטו של ניר ברגמן "יונה" לצידה של נעמי לבוב.

ב-2016 גילם את אמנון, ילד לוקה שכלית החשוד ברצח ילד, בסדרה "מלאך של אמא" ששודרה ב-yes ושיחק בתפקיד קצין בסרטו של נוני גפן, "הכל שבור ורוקד".

ב-2017 גילם את מוטקה, גיבור המחזה "מלך הכלבים", בתיאטרון בית לסין.

ב-2017 שיחק בסדרה "כבודו" ששודרה ב-yes. בסדרה שיחק את בנו של ראש משפחת הפשע.

החל מ-2018 מגלם בתיאטרון בית לסין את עופר במחזה "היורשת" מאת גורן אגמון ואת יעקב מרקוביץ' במחזה "לילה אחד, מרקוביץ'" על פי ספרה של איילת גונדר-גושן.

החל מאוקטובר 2019 מגלם בתיאטרון בית ליסין את אוורט במחזה ״שיעור ריקוד״ מאת מארק סנט ג׳רמן. חגי מגלם דמות על הספקטרום האוטיסטי, אשר מעוניין ללמוד לרקוד כדי להתבגר על ביישנותו.

ב-2020 השתתף בתפקיד אורח בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "תאג"ד", בה שיחק את אחד מקבוצת נטורי קרתא. באותה שנה שיחק בסדרה של כאן 11 "שעת נעילה".

מ-2020 מגלם את אפרים בסדרה "מלכת היופי של ירושלים".

מ-2022 החל לשחק בסדרה "אינפינטי".

מ-2022 החל לשחק במחזה "המלט" בבית ליסין, וב-2023 החל לשחק באותו תיאטרון בהצגה הדה גאבלר.

נמצא בזוגיות עם השחקנית אלי סטין.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי התיכון האזורי מבואות עירון
קטגוריה:בוגרי סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:אמנים ישראלים שבאו מהקיבוצים
קטגוריה:משמרות: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
קטגוריה:כפר ורבורג: אישים