OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רוברט שיידט

רוברט שיידט (בפורטוגזית: Robert Scheidt; נולד ב-15 באפריל 1973) הוא שייט רוח ברזילאי, פעמיים אלוף אולימפי (אטלנטה 1996 ואתונה 2004) בדגם הלייזר. הוא אחד השייטים המצליחים ביותר באולימפיאדה והספורטאי הברזילאי שזכה בהכי הרבה מדליות אולימפיות.

== תחילת הקריירה ==
שיידט נולד בסאו פאולו. הוא קיבל את הסירה הראשונה שלו בגיל 9 מאביו והתחיל להתחרות, תחת מאמנו דודו מלכרט (Dudu Melchert) זכה במספר תחרויות.

בגיל 11 שיידט זכה באליפות דרום אמריקה בדגם האופטימיסט בתחרות שנערכה בצ'ילה ושמר על התואר גם בשנתיים הבאות. בעקבות הצלחותיו הוא נבחר לייצג את ברזיל באליפות העולם בדגם זה.

בעקבות מידותיו הגופניות עבר שיידט מהאופטימיסט לדגם הגדול יותר, הסנייפ, וזכה איתו 3 פעמים רצוף אלוף ברזיל לנוער. בשנת 1990, בגיל 17, עבר לדגם הלייזר וזכה גם איתו באליפות ברזיל לנוער ונשלח לייצג אותה באליפות העולם לנוער שנערכה בהולנד. בעקבות התחרות עבר להתאמן בדנמרק ובשוודיה ובאליפות ב-1991 שנערכה בסקוטלנד ניצח ב-10 מ-11 השיוטים וזכה באליפות העולם לנוער בלייזר.

== קריירת בוגרים ==
בשנת 1995 ניצח במשחקים הפאן-אמריקאיים והפך לאטרקציה עבור התקשורת הברזילאית. שנה אחר כך באולימפיאדת אטלנטה זכה לראשונה במדליית זהב אולימפית בדגם הלייזר, בנוסף זכה באליפות העולם שנערכה בקייפטאון באותה שנה ובשנה שאחר כך.

בשנת 1999 שיחזר את הישגו וזכה שוב במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בוויניפג. בשנת 2000 זכה פעם רביעית בתואר אלוף עולם. באולימפיאדת סידני זכה במדליית הכסף.

בשנת 2003 זכה בפעם השלישית במשחקים הפאן אמריקאיים ובשנת 2004 זכה באולימפיאדת אתונה בפעם השנייה במדליית זהב אולימפית בדגם הלייזר. באותה שנה גם הוכתר בפעם השישית בקריירה באלוף עולם.

בשנת 2006 זכה באליפות העולם האחרונה שלו במדינתו שלו, ברזיל, בתחרות שהייתה בפורטלזה.

אחרי אליפות זאת, שיידט החליט לעבור לדגם סטאר שמיועד לשני אנשים, והתחרה עם ברונו פראדה הברזילאי גם כן. ביוני 2006 הם זכו במדליית הכסף בשיוט קייל שנערך בגרמניה וחודשיים לאחר מכן זכו שוב במדליית הכסף באליפות אירופה.

בדגם הסטאר הוא זכה במדליית כסף באולימפיאדת בייג'ינג ובארד באולימפיאדת לונדון ואף היה נושא הדגל הברזילאי באולימפיאדת בייג'ינג. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) חזר להתחרות בדגם הלייזר וסיים במקום הרביעי. הוא ייצג את המשתתפים בשבועה האולימפית.

== חיים אישיים ==
שיידט נשוי למדליסטית האולימפית הליטאית ג'ינטר וולוג'יוצ'ו ולהם שני ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופים אולימפיים: גלישה
קטגוריה:אלופים אולימפיים מברזיל
קטגוריה:נושאי דגל ברזיל באולימפיאדה
קטגוריה:שייטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:שייטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:שייטים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:שייטים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:שייטים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:שייטים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1973
יחסי טורקיה–סין

יחסי טורקיה–סין (בטורקית: Çin-Türkiye ilişkileri, בסינית: 中国－土耳其关系) הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הטורקית ובין הרפובליקה העממית של סין. באוגוסט 1971 הכירה טורקיה רשמית ברפובליקה העממית של סין כמייצגת היחידה של סין. לרפובליקה העממית של סין שגרירות באנקרה וקונסוליה באיסטנבול, ובמקביל לטורקיה שגרירות בבייג'ינג ושתי קונסוליות, בהונג קונג ובשאנגחאי.

לאחרונה, לאור הקונפליקט הפנימי בסין עם המיעוט הבדלני-אסלאמי האויגורי בסין, וכן הקונפליקט של טורקיה על המיעוט הארמני הנוצרי, המתיחות בין המדינות במגמת עלייה. אולם, למרות המתיחות, שתי המדינות מדגישות את המחויבות ההדדית שלהן בענייני כלכלה, ופועלות להגברה של "שותפות אסטרטגית".

== היסטוריה ==
=== היסטוריה קדומה ===
האימפריה העות'מאנית סחרה לראשונה עם סין בשנת 1524.
=== מלחמת קוריאה ===
במלחמת קוריאה נלחמו הטורקים במסגרת הכוחות שלחמו בשביל קוריאה הדרומית ולעומת זאת סין הייתה בעלת הברית החזקה ביותר של קוריאה הצפונית. היה אף קרב אחד בשנת 1952 שבו נלחמו כוחות טורקיים ישירות בכוחות סיניים.
=== מהומות 2009 ===
בתחילה, כתגובה להתפרעויות אורומצ'י ביולי 2009 , משרד החוץ של טורקיה האיץ ברשויות הסיניות למצוא את האחראיים ולהביא אותם לדין. אולם חלק מהנציגים חלקו; אחד הסגנים במפלגת הצדק והפתוח התפטר מ"קבוצת הידידות האינטר-פרלמנטרית של טורקיה-סין" ובאופן עצמאי, ממשרד התעשייה והמסחר הטורקי, קרא להחרמת מוצרים סיניים כמחאה על אלימות אתנית בסין. הנציג הסיני באנקרה הביע "הפתעה" על המעשה. אחרי הפגנות כמעט יומיות חיזק ראש הממשלה ארדואן את הרטוריקה שלו כלפי סין ואמר "המעשים הללו הם כאילו היו רצח עם. אנו קוראים לממשלת סין לא להישאר אדישה במקרים כאלו". לאחר דברים אלו דרשה סין כי ארדואן יחזור בו מדבריו. עיתונים בסין הדגישו כי האלימות הקשה הייתה דווקא מצד מתפרעים מוסלמים וכי 137 מתוך 184 ההרוגים היו סיניים מקבוצת האן. מאוחר יותר, ולאחר שיחות הרגעה בין בכירים משתי המדינות, הודיעה טורקיה כי "לא התכוונה להתערב בענייניה הפנימיים של סין".

==== הפיוס ====

=== ההפגנות נגד סין בטורקיה, 2015 ===
ביולי 2015 אלפי מפגינים לאומנים טורקיים הפגינו נגד מדיניות איסור הצום של סין והתקיפו (בטעות) קבוצה של תיירים קוריאנים באיסטנבול. ההפגנה גרמה לסין להוציא אזהרת מסע לטורקיה עבור אזרחיה.

==קישורים חיצוניים==

טורקיה
סין
קאמלופס

קאמלופס (באנגלית: Kamloops) היא עיר בפרובינציית קולומביה הבריטית בקנדה. קאמלופס שוכנת במקום בו נפגשים הענף הצפוני והענף הדרומי של נהר תומפסון, מעט לפני שהוא נשפך אל אגם קאמלופס, בדרום קולומביה הבריטית. בעיר מתגוררים 97,902 תושבים (נכון ל-2021), ובמטרופולין שלה מתגוררים 114,142 תושבים (נכון ל-2021).

==היסטוריה==
האזור היה מיושב על ידי ילידים מקבוצות שונות, כמו הקרי, הסוטו (Saulteaux) והשוופם (Secwepemc), מהמאה ה-15.

האירופאים הראשונים הגיעו לאזור ב-1811 וכעבור שנה הוקם שם מוצב לסחר בפרווה של חברת הפרווה הפסיפית (Pacific Fur Company). המוצב נשא את השם פורט קאמקלופס (Fort Cumcloups, מילולית: "מבצר קאמקלופס") שהיה ככל הנראה עיוות של השם בשפת שוופם של המקום. כעבור עשור חברת מפרץ הדסון השתלטה על חברות הפרווה באזור ושם המוצב שונה לפורט תומפסון, אך בשלב מסוים הוא שונה לפורט קאמלופס. במהלך השנים היחסים עם הילידים היו מתוחים למדי אך המתיישבים הלבנים הגיעו אתם להסכמות במחצית השנייה של המאה ה-19.

בהמשך המאה ה-19 נוצרה התיישבות בקרבת המוצב שאוכלוסייתה גדלה בעקבות הבהלה לזהב באזור בשנות ה-60 של המאה ובניית מסילת הרכבת באזור בשנות ה-80 של המאה. ב-1893 קאמלופס קיבלה מעמד רשמי של עיר.

בשנות ה-70 של המאה ה-20 קאמלופס קלטה מהגרים רבים ממוצא הודי, בעיקר מאזור פנג'אב.

==חינוך==
בעיר נמצאת אוניברסיטת תומפסון ריברס, שיש לה קמפוסי משנה במספר עיירות מסביב לקאמלופס.

==תחבורה==
את העיר משרת נמל התעופה קאמלופס, שנמצא במרחק של כ-10 קילומטרים צפון-מערבית לעיר ומציע טיסות למספר יעדים מרכזיים בקולומביה הבריטית.

העיר נמצאת על מסלול הכביש הטרנס-קנדי.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קולומביה הבריטית: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1811
אלטרה

אלטרה (באנגלית: Altera Corporation, NASDAQ: ALTR) היא יצרן אמריקאי של רכיבי PLD, מעגלים מודפסים המאפשרים עריכה דינמית (reconfigurable).

ה-PLD הראשון שוחרר ב-1984. המוצרים העיקריים של אלטרה הם Nios II, Stratix, הסדרות Arria ו- Cyclone של FPGA, סדרת MAX של CPLD, Quartus II ו-Enpirion PowerSoC DC-DC.

ביוני 2015 הודיעה אלטרה כי ישנה הסכמה עקרונית עם כוונת אינטל לרכוש אותה בכ-16.7 מיליארד דולר במזומן. בחודש דצמבר באותה השנה, הושלמה הרכישה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חברות אמריקאיות
קטגוריה:חברות אמריקאיות שנסחרו בנאסד"ק
קטגוריה:סן חוזה (קליפורניה)
אוגה (מחזה)

אוגַה (מיוונית: Αὐγή, מילולית : אור שמש) הוא שמה של טרגדיה יוונית מאת אוריפידס. שם המחזה ניתן על שם הדמות הראשית אוגה, בתו של אלוס. 

אף על פי שגרסתו המקורית של המחזה אבדה, ידועים קווי עלילתו במספר גרסאות: 

# אוגה יולדת להרקלס את בנה טלפוס. זהות האב מתגלה בהמשך העלילה בזכות טבעת. לאחר שאורקל חוזה באוזני האב כי נכדו ידיח אותו מהשלטון, מחליטה אוגה להסתיר את הבן במקדש אתנה. אביה של אוגה הניח כי המגפה בעיר טגאה נגרמה בעקבות הסתרת הבן, ועל כן שילח אותה ואת ילדה בתיבה אל פני הים. התיבה נסחפה לחופי מיסיה, אשר נמצאת באסיה הקטנה. לבסוף, נושא טאותרס, מלך המקום, את אוגה לאישה.
# אביה של אוגה מפקיר את התינוק בהרים. הוא שורד בזכות איילה אשר מניקה אותו, ולבסוף נמצא על ידי רועים או ציידים.
# אוגה יולדת בן לנופליוס, מלח שצווה להרוג אותה. ברחמיו, הוא מביא אותה לטאותרס.
# סופה מפרידה בין אוגה ובנה, כאשר נסחפו בתיבה על פני הים. שנים לאחר מכן הם נפגשים מחדש וכמעט נישאים זה לזה, אך מכת ברק מפרידה ביניהם.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טרגדיות יווניות
מכת מחץ (סדרת טלוויזיה)

מכת מחץ (באנגלית: Strike Back) היא סדרת טלוויזיה בריטית-אמריקנית המשודרת בערוץ Sky-1 מאז 5 במאי 2010. הסדרה נוצרה על פי ספרו של כריס ראיין, יוצא יחידת ה-SAS, "מכת נגד".

הסדרה מגוללת את קורותיהם של אנשי יחידה מובחרת בשירות הביון הבריטי בשם "מדור 20".

בעונה הראשונה הסדרה מתמקדת בג'ון פורטר (אותו מגלם ריצ'רד ארמיטאג') ואופי פעילות מדור 20. גיבורי הסדרה מהעונה השנייה הם סמל דמיאן סקוט האמריקני (אותו מגלם סאליבן סטפלטון), יוצא יחידת כוח דלתא, וסמל מייקל סטונברידג' (אותו מגלם פיליפ ווינצ'סטר), יוצא חיל הנחתים המלכותי ויחידת ה-SBS. בעונה השלישית מונה לקולונל פיליפ לוק (אותו מגלם רובסון גרין), יוצא יחידת ה-SAS.
הסדרה חזרה לעונה שישית ב-31 באוקטובר 2017, עם צוות שחקנים חדש: דניאל מפרסון, רוקסן מקי, וורן בראון, אשר ממשיכים את פעילות מדור 20 ברחבי העולם.

הפעילות של היחידה משתרעת כמעט על פני כל מרחבי הגלובוס: מזרח אסיה, אירופה, אפריקה, דרום אמריקה ועוד. אופי הסדרה מתאפיין במודיעין, פעילות מבצעית על סטרואידים, ולא מעט סצנות מין.

במהלך העונות נהרגו רוב מפקדי מדור 20, ולא מעט מאנשיה, כאשר הגיבורים נפצעים פעם אחר פעם.

בישראל הסדרה משודרת בערוץ yes Action ובערוץ HOT HBO.

==סקירת סדרה==

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:BBC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:HBO: סדרות
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות דרמה בריטיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:סדרות מתח אמריקאיות
קטגוריה:סדרות מתח בריטיות
אצטדיון סנטנאריו

אצטדיון סנטנאריו (בספרדית: Estadio Centenario) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בשכונת פארק באטל בעיר מונטווידאו שבאורוגוואי. האצטדיון נחנך בשנת 1930 ומכיל 76,609 מקומות, והוא משמש מאז הקמתו כאצטדיון הבית של נבחרת אורוגוואי בכדורגל.

האצטדיון נבנה לקראת טורניר מונדיאל 1930, המונדיאל הראשון בהיסטוריה, וכן לכבוד מאה שנות עצמאות לאורוגוואי, משם נגזר שמו.

== היסטוריה ==
בנייתו של אצטדיון סנטנאריו החלה ב-21 ביולי 1929, לקראת טורניר מונדיאל 1930 אותו אירחה אורוגוואי שנה לאחר מכן. האצטדיון תוכנן על ידי האדריכל חואן אנטוניו סקאסו, שמספר שנים אחר כך כיהן כנשיא קבוצת פניארול, ונבנה על ידי פועלים מהגרים בזמן שיא של תשעה חודשים בלבד.

בתחילה, תוכנן כי האצטדיון יארח את כל משחקי המונדיאל, אך דחייה בבנייה בעקבות גשמים כבדים בשמי מונטווידאו הביאו לפיזור הטורניר על פני אצטדיונים שונים במדינה. עם זאת, נבחרת אורוגוואי אירחה את כל משחקיה בטורניר בסנטנאריו, הראשון שבהם ב-18 ביולי 1930 מול . היה זה המשחק הראשון אי פעם באצטדיון, בתאריך המדויק בו ציינה אורוגוואי מאה שנה להקמתה, והוא הסתיים בניצחון ביתי בתוצאה 1-0. הקטור קסטרו היה לכובש הראשון אי פעם באצטדיון.

ב-30 ביולי, לעיני 68,346 צופים, אירח אצטדיון הסנטנאריו את גמר המונדיאל הראשון בהיסטוריה, בו ניצחה אורוגוואי את בתוצאה 4-2.

במרוצת השנים אירח האצטדיון ארבעה משחקי גמר קופה אמריקה (1942, 1956, 1967 ו-1995) ובכולם ניצחה אורוגוואי (את ארגנטינה פעמיים, ו).

באתר התאחדות הכדורגל העולמית פיפ"א, מוזכר הסנטנאריו כאחד מעשרים האצטדיונים הקלאסיים ברחבי העולם, לצד אצטדיון ומבלי, סן סירו, מרקנה, אצטדיון האצטקה, אצטדיון סנטיאגו ברנבאו ועוד.

== מבנה וקבוצות מארחות ==

האצטדיון מונה ארבעה יציעים מרכזיים. היציע המרכזי והעיקרי נקרא היציע האולימפי, שזכה לשמו עקב זכיות הנבחרת בטורניר הכדורגל של שתי אולימפיאדות רצופות, ב-1924 וב-1928. שני יציעים מרכזיים נוספים, שנקראים הפופולריים בקרב האוהדים בשל מחירי הכרטיסים הזולים יחסית, גם הם זוכים בשמות מחווה למדליות הזהב האולימפיות. הם נושאים את השמות קולומב ואמסטרדם, על שם הערים בהן זכתה הנבחרת האולימפית בטורנירים. היציע הרביעי והאחרון נקרא אמריקה. באצטדיון ישנם גם תאי אח"מים ותאי עיתונאים.

נבחרת אורוגוואי בכדורגל מארחת את משחקיה באצטדיון מאז הקמתו. הצלחתה הגדולה של הנבחרת באצטדיון, בו זכתה בטורניר מונדיאל וארבע פעמים בקופה אמריקה, מתבטא בכך שמעולם לא ניצחה בו נבחרת מאירופה את נבחרת אורוגוואי. מכיוון שהאצטדיון ניתן להשכרה לפי משחק, גם הקבוצות הגדולות של מונטווידאו, פניארול ונסיונל, עושות שימוש באצטדיון על אף שלשתיהן יש אצטדיון ביתי אחר. פניארול אירחה את רוב משחקיה באצטדיון, עד לחינכת אצטדיונה החדש, בעוד נסיונל עושה בו שימוש בעיקר למשחקים גדולים או בינלאומיים. לעיתים קרובות, קבוצות אחרות באורוגוואי מארחות את פניארול ונסיונל באצטדיון סנטנאריו על מנת להגדיל את רווחיהן.

למעט אירועי הספורט באצטדיון, הוא אירח במרוצת השנים שורת קונצרטים של אמנים בולטים מהעולם כולו, ביניהם סטינג, פול סיימון, מרסדס סוסה, פלסידו דומינגו, אנריקה איגלסיאס, בריאן אדמס, פול מקרטני, אירוסמית', חואן מנואל סראט ועוד.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.stadiumguide.com/centenario/ אצטדיון סנטנאריו] באתר Stadium Guide 
* [http://www.fifa.com/fifa-tournaments/classic-stadiums/stadium=34866/index.html אצטדיון סנטנאריו] ברשימת האצטדיונים הקלאסיים באתר פיפ"א 

== הערות שוליים ==

אצטדיון סנטנאריו
סנטנאריו
קטגוריה:מונדיאל 1930
קטגוריה:אורוגוואי: מבנים
קטגוריה:אצטדיונים ומתקני ספורט לאומיים
אוורט (וושינגטון)

אוורט (באנגלית: Everett) היא בירת מחוז סנוהומיש במדינת וושינגטון בארצות הברית. העיר שוכנת על חוף מפרץ פיוג'יט (Puget Sound) במערב וושינגטון, במרחק של 40 קילומטרים צפונית לעיר סיאטל. בעיר מתגוררים 103,019 תושבים (נכון ל-2010).

==היסטוריה==
ההתיישבות באזור החלה בשנות ה-60 של המאה ה-19 ועם השנים היא הלכה וגדלה. בסביבות 1890 החל תכנון להקים עיר של ממש באזור והיא הוקמה באופן רשמי ב-4 במאי 1893. העיר נקראה על שמו של אוורט קולבי, שהיה בנו של אחד המשקיעים הגדולים בהקמת העיר, אדוארד קולבי.

ב-1916 ספינת קיטור בשם ורונה עליה היו מספר חברי IWW התקרבה ועמדה לעגון בעיר, אך השריף של אוורט הנהיג המון שירה בספינה. במהלך ההיתקלות נהרגו כמה חברי IWW.

==כלכלה==
המעסיק הגדול ביותר בעיר הוא חברת בואינג, כשהמפעל שלה בעיר אחראי לייצור מטוסים מדגמי 747, 767, 777 ו-787. המפעל הוא אחד המבנים הגדולים ביותר בעולם מבחינת נפח.

==תחבורה==
העיר נמצאת על מסלול כביש בין-מדינתי 5, המקשר בין העיר סן דייגו במדינת קליפורניה ובין העיירה בליין בצפון וושינגטון. היא גם משמשת התחנה הסופית לכביש המדינתי 2, החוצה את וושינגטון לרוחבה.

בעיר שוכנת המרינה הציבורית הגדולה ביותר בחופה המערבי של ארצות הברית.

==ערים תאומות==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינת וושינגטון: ערים
קטגוריה:ארצות הברית: ערי נמל בחוף המערבי
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1893
ישיבת נחלת הלויים

הרב ישראל מאיר וייס. מייסד וראש הישיבה
ישיבת נחלת הלויים (לעיתים בקיצור: נחלת, במלעיל) היא ישיבה גדולה המשתייכת לזרם החרדי ליטאי. הישיבה שוכנת בשכונת נוה שאנן בחיפה.

== יסוד הישיבה ==
הישיבה הוקמה בשנת 1986 על ידי הרב ישראל מאיר וייס, חתנו של הרב חיים שמואלביץ. היא הוקמה בסיוע שלמה טופורוביץ, תושב שכונת נוה שאנן, במבנה עץ של בית כנסת שנוהל על ידי משפחתו. היא נקראת נחלת הלויים, מאחר שמשפחת טופורוביץ' הם לויים. הקבוצה הפותחת כללה בחורים בגיל הקיבוץ מישיבת פוניבז'.

בטקס חנוכת הבית למבנה הקבע של הישיבה שנתיים לאחר מכן נשא דברים הרב אלעזר מנחם שך. מבנה הקבע הוקם על מקומו של בית הכנסת ומאז הורחב מספר פעמים ונוספו לו קומות. בתחילת שנת תשע"ח נוספו לישיבה שני בנייני דירות חדשים בסמיכות לבניין הישיבה.

בנו של ראש הישיבה, הרב אהרן וייס, ר"מ בישיבת מיר - מודיעין עילית, הצטרף לאביו בראשות הישיבה בשנת תש"ף, 2019. הרב אורי וייסבלום הוא המשגיח של הישיבה. הר"מים הם: הרב חיים זלמן קופרמן (בנו של הרב יהודה קופרמן), הרב אברהם אליהו וינקלר, הרב אליהו ארנפרויד והרב אברהם משה קירשנבוים. מנהל הישיבה הוא ישראל יעקובוביץ', בנו של הרב יצחק יחיאל יעקובוביץ' רבה של העיר הרצליה.

סביב הישיבה התרחבה הקהילה החרדית, והוקמו באזור כוללים, שחלקם יועדו לבוגרי הישיבה. כמו כן הוקם בשכונה תלמוד תורה ואף נפתחה ישיבה קטנה. עמיחי ועמנואל טופורוביץ' בניו של שלמה, הם אנשי עסקים אמידים המתגוררים בארצות הברית, והם מסייעים כלכלית לישיבה בפרט ולקהילה בכלל.

בשנת 2010 (קיץ תש"ע) הקימו בוגרי הישיבה את הישיבה הגדולה עפולה, ובעקבות כך זו נקראה בשנותיה הראשונות 'נחלת עפולה' (במלעיל).
בשנת 2023 קיץ תשפ"ג הקימו בוגרי הישיבה את הישיבה הגדולה עכו עם חשובי בחורי הקיבוץ בישיבה ובזמן אלול תשפג הצטרפו כ-30 בחורי שיעור א החדשים

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישיבות ליטאיות בישראל
קטגוריה:ישיבות גדולות בישראל
קטגוריה:חיפה: ישיבות
אליהו צ'ריקובר

אליהו צ'ריקובר (1881 פולטבה - 1943 ניו יורק) היה היסטוריון יהודי, עסק בתולדות יהדות מזרח אירופה, היה אחד ממקימי מכון ייווא.

==ביוגרפיה==
הוא נולד בפולטבה שבאימפריה הרוסית (כיום באוקראינה) לחיים וחיה ריזה, משפחתו הייתה חרדית ועסקה במסחר. ב-1898 הוא עבר לאודסה, שם ב-1904 הוא סיים לימודים בבית ספר לציור. לאחר אודסה הוא המשיך ללימודים באוניברסיטה בסנקט-פטרבורג, שם היה פעיל בתנועות סוציאליסטיות מהפכניות. בזמן מהפכת 1905 הוא נעצר במפגשם של המנשביקים, הוא העביר במעצר שנה. לאחר מהפכת 1905 הוא היה פעיל למען השגת זכויות ליהודי רוסיה.

לראשונה צ'ריקובר פרסם מאמר ב-1905 בכתב עת ייברייסקיה ז'יזן (החיים היהודים), במאמר הוא ניתח את יצירתו של מנדלה מוכר ספרים. ב-1909 הוא נענה להזמנתו של דוד גינצבורג לעבוד במערכת של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית, הוא כתב כ-60 ערכים בשביל האנציקלופדיה, בעיקר על תולדות יהודי רוסיה ותרבותם. בין 1911–1914 צ'ריקובר היה עורכו של ידיעון של תנועת מפיצי השכלה, ב-1913 הוא הוציא לאור כרך ראשון של עבודותיו המוקדש לחמישים שנות פעילות של מפיצי ההשכלה.

עם תחילתה של מלחמת העולם הראשונה הוא עזב לארצות הברית ובקיץ 1915 הוא הגיע לניו יורק. בניו-יורק, בהשפעת דב בר בורוכוב הוא החל לכתוב ביידיש בשביל עיתונים וכתבי-עת יידישאיים.

זמן קצר לאחר מהפכת פברואר הוא חזר לרוסיה, שם הוא היה שותף לתנועות ציוניות סוציאליסטיות. כששמע על כך שברפובליקה העממית של אוקראינה תינתן אוטונומיה תרבותית ליהודים הוא עבר לבירתה, קייב ב-1918. לאחר שהחלו רציחות של יהודי אוקראינה צ'ריקובר התחיל לתעד את האירועים. את תיעוד האירועים הוא הביא איתו ב-1921 לברלין.

צ'ריקובר היה אחד המייסדים של ייווא. עם עליית הנאציזם בגרמניה הוא עבר לפריז. בפריז הוא פרסמם מספר עבודות על יהדות צרפת. ב-1940 הוא הצליח להגיע לניו-יורק.

אחיינו של צ'ריקובר היה ההיסטוריון אביגדור צ'ריקובר.

==חלק מפרסומיו==
*[http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=52493&st=&pgnum=2&hilite= אליהו טשעריקאווער, די אוקראינער פאגראמען אין יאר 1919, ייווא, 1965].
*אליהו צ'ריקובר, יהודים בעתות מהפכה, עם עובד, 1957.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Karlip, Joshua M. (2008). "Between martyrology and historiography: Elias Tcherikower and the making of a pogrom historian." East European Jewish Affairs, 38(3), p. 257-280.</div>

==קישורים חיצוניים==
* 
* קנת' ב. מוס, 
*[http://merhav.nli.org.il/primo-explore/fulldisplay?docid=NNL_ARCHIVE_AL004321169&context=L&vid=NLI&search_scope=Local&tab=default_tab&lang=iw_IL אוספו הפרטי של אליהו צ'ריקובר], מאוספי הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:חוקרי יהדות מזרח אירופה
קטגוריה:משפחת צ'ריקובר
קטגוריה:ילידי 1881

קטגוריה:נפטרים ב-1943
יאקימה

יאקימה (באנגלית: Yakima) היא בירת מחוז יאקימה במדינת וושינגטון בארצות הברית. העיר נמצאת במקום בו נהר נצ'יז (Naches) נשפך לנהר יאקימה, במרחק של כ-100 קילומטרים דרום-מזרחית להר ריינייר. בעיר מתגוררים 91,067 תושבים (נכון ל-2010), ובמטרופולין של העיר מתגוררים 243,231 תושבים (נכון ל-2010).

==היסטוריה==
במקום בו נמצאת העיר היום ישב שבט היאקמה, אשר שמו המעוות, יאקימה, הפך לשם האזור.

אנשים התחילו להתיישב באזור מתחילת המאה ה-19. בהדרגה נוצרו חיכוכים בין המתיישבים והילידים שהגיעו לשיא במלחמת יאקימה שפרצה ב-1855. ארצות הברית ניצחה במלחמה והיאקמה נדחקו דרומה, ל"שמורת האינדיאנים יאקמה" (Yakama Indian Reservation).

ב-1865 הוקם באזור מחוז יאקימה. כעבור 20 שנה החלה בנייתה של מסילת רכבת באזור. במהלך העבודות הוקמה ההתיישבות "נורת' יאקימה", אשר נוסדה באופן רשמי ב-27 בינואר 1886 והפכה לבירת המחוז. ב-1918 שמה שונה ל"יאקימה" בלבד.

==כלכלה==
כלכלת העיר מתבססת על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול כשותנית, פירות שונים כמו תפוחים ואפרסקים, פלפלת, תירס ושעועית. כמו כן יש ביאקימה תעשיית ייצור יין מתפתחת.

==חינוך==
בעיר נמצאת אוניברסיטת מדעי הבריאות של אזור הפסיפיק נורת' ווסט.

==תחבורה==
בעיר עובר כביש בין-מדינתי 82, המקשר בין מדינת אורגון והעיר הקטנה אלנסבורג צפונית ליאקימה.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינת וושינגטון: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1886
כוח מיוחד (סדרת טלוויזיה)

כוח מיוחד (באנגלית: Special Ops Force או Soldier of Fortune, Inc) היא סדרת טלוויזיה אמריקנית ששודרה ברשת ITV מ-27 בספטמבר 1997 ועד 22 במאי 1999.

הסדרה גוללה את קורותיהם של קבוצת שכירי חרב אמריקנים, יוצאי היחידות המיוחדות וארגוני המודיעין, אשר מבצעים עבור הממשל האמריקני פעולות חשאיות ברחבי העולם. על הצוות מפקד מייג'ור בדימוס מאתיו "מאט" שפרד (אותו גילם בראד ג'ונסון), יוצא הדיוויזיה המוטסת ה-82 וכוח דלתא, אשר הודח ממן השירות בצבא ארצות הברית לאחר שסירב פקודה במבצע מיוחד בקוסובו. חברו של מאט מן השירות, הקולנל בדימוס קסווייר טראוט (אותו גילם דייוויד שלבי), מגייס אותו לבצע עבור הממשל פעולות מיוחדות. בצוות חברים גם הצלף בני-ריי רידל, יוצא סיירת חיל הנחתים, מרגו וינסנט (אותה גילמה מלינדה קלרק), אשר בעברה שימשה כסוכנת חשאית ב-CIA, וטייס המסוקים דיקון "דיק" ריינולדס (אותו גילם דניס רודמן).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:סדרות מתח אמריקאיות
ויטור פבראני

ויטור פבראני (בפורטוגזית: Viítor Faverani; נולד ב-5 במאי 1988) הוא כדורסלן ברזילאי המשחק בעמדת הסנטר.

==ביוגרפיה==
פבראני נולד בפורטו אלגרה שבברזיל. בנעוריו עבר לספרד והחל בקריירה מקצוענית בגיל 17 בקבוצת אוניקאחה מאלגה. בין השנים 2006 ל-2009 שיחק מספר משחקים בקבוצה הבוגרת, והושאל לקבוצות הליגה השנייה גיפוזאקוה סן סבסטיאן, סרגוסה באסקט ואשרקיאה. ב-2009 עבר למורסיה, שיחק בקבוצה שנה בליגת העל הספרדית ושנה בליגה השנייה. ב-2011 עבר למועדון הכדורסל ולנסיה. בעונת 2011/2012 רשם ממוצע של 7.9 נקודות ו-3.7 ריבאונדים למשחק ובעונת 2012/2013 רשם ממוצע של 9.3 נקודות ו-4.6 ריבאונדים למשחק. פבראני הוזמן לסגל הרחב של נבחרת ברזיל בכדורסל לקראת אליפות אמריקה ב-2013, אך לא נכלל בסגל הסופי.

ביולי 2013 חתם על חוזה בבוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA. את הופעת הבכורה שלו רשם ב-30 באוקטובר 2013 מול טורונטו ראפטורס, הוא קלע 13 נקודות ב-26 דקות בהן שותף. למחרת קלע 12 נקודות, לקח 18 ריבאונדים ורשם 6 חסימות במשחק מול מילווקי באקס. לאחר שישה משחקים איבד את מקומו בהרכב ולא שב להציג יכולת טובה בבוסטון. הוא נשלח לליגת הפיתוח של ה-NBA, בפברואר 2014 נפצע במהלך משחק בברכו, הוא עבר ארתרוסקופיה והושבת ממשחק פעיל עד תום העונה. בתחילת מחנה האימונים של העונה הבאה, נאלץ לפרוש ועבר ניתוח נוסף בברכו. הוא לא חזר לשחק בשורות הסלטיקס ושוחרר מהקבוצה בדצמבר 2014. 

ביולי 2015 חתם על חוזה לשנה עם אופציה לעונה נוספת במכבי תל אביב, אך בנובמבר שוחרר מהקבוצה. בתחילת 2016 חזר לשחק במורסיה הספרדית וב-18 משחקי ליגה השיג ממוצע של 10.2 נקודות ו-5.3 ריבאונדים למשחק. ב-2017 חתם בברצלונה ולאחר חמישה חודשים חזר למורסיה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100414011513/http://www.acb.com/jugador.php?id=Y2J ויטור פבראני] באתר ליגת העל הספרדית
* [http://www.basketball-reference.com/players/f/favervi01.html ויטור פבראני] באתר basketball-reference.com
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני סרגוסה באסקט
קטגוריה:כדורסלני אוניקאחה מאלגה
קטגוריה:כדורסלני ולנסיה
קטגוריה:שחקני NBA שלא נבחרו בדראפט
קטגוריה:כדורסלני ברצלונה
קטגוריה:כדורסלני מיין סלטיקס
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1988
דברו אמת

דברו אמת (באנגלית: Dabru Emet) הוא מניפסט לא-רשמי של קבוצת רבנים ואישי ציבור יהודים, המתייחס למערכת היחסים בין הנצרות ליהדות. המסמך נתקל בהתנגדות הן בצד היהודי והן בצד הנוצרי.

המניפסט נוסח על רקע ניסיונות הכנסייה הקתולית לגשר בוועידת הוותיקן השנייה על פערים שנפערו והתחזקו בין היהדות והנצרות, בעקבות התנהלות הכנסייה בתקופת מלחמת העולם השנייה והשואה ואחריהן.

חתמו עליו למעלה מ-200 רבנים והוגים מכלל זרמי היהדות, אך הודגש כי מדובר ביוזמה של יחידים וכי אין החותמים מייצגים בחתימתם את הארגונים והזרמים אליהם הם משתייכים. אישים בולטים בין החותמים: יחיאל אקשטיין, יוג'ין בורוביץ, דייוויד בלומנטל, נינה בת' קרדין , רוברט חזן , אליוט דורף, יוסף ארנקרנץ , ברי פרונדל , רוברט גיבס, דניאל גורדיס ויצחק גרינברג.

==תוכן==
המניפסט "דברו אמת" פורסם לראשונה ב-10 בספטמבר 2000 בניו יורק טיימס, ובעקרונותיו נעשה מאז שימוש בחלק מתוכניות לימוד הדת היהודית ברחבי ארצות הברית. המסמך שם דגש על המשותף בין הדתות; על לגיטימיות הנצרות לאלו שאינם יהודים, מנקודת מבט יהודית; ועל הכרה בהבדלים התאולוגיים בין שתי הדתות תוך הסכמה שאין להכריע מי מהדתות צודקת.

פורטו בו שמונה נושאים עיקריים:
#יהודים ונוצרים סוגדים לאותו האל
#יהודים ונוצרים מחפשים אחר הסמכות דרך אותו הספר
#נוצרים יכולים לכבד את תביעתם של היהודים על ארץ ישראל
#יהודים ונוצרים שניהם מקבלים את עקרונות המוסר של התורה (חמישה חומשי תורה)
#הנאציזם אינו תופעה נוצרית
#:בהתייחס לנאציזם ושואה המסמך טען כי הנאציזם אינו תופעה נוצרית. אך כי ללא ההיסטוריה הנוצרית של האנטי-יהדות והאלימות הנוצרית נגד היהודים, האידאולוגיה הנאצית לא הייתה יכולה לתפוס אחיזה ולצאת אל הפועל. שכן יותר מידי נוצרים פעלו או היו סימפתים לזוועות הנאציות נגד היהודים, ונוצרים אחרים לא מחו מספיק נגד זוועות אלו. אך הנאציזם כשלעצמו אינו תוצאת הנצרות.
#המחלוקת בין היהודים לנוצרים לא תתיישב עד שאלוהים יגאל את העולם כולו, כפי שהובטח בכתבי קודש, ואין לדחוק באף אחד להאמין באמונת האחר
#מערכת יחסים חדשה בין היהודים לנוצרים לא תחליש את הפרקטיקה היהודית
#על יהודים ונוצרים לעבוד יחד למען צדק ושלום

==קישורים חיצוניים==
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:נצרות ודתות אחרות
קטגוריה:יהדות
קטגוריה:קשרים בין-דתיים
קטגוריה:2000 בארצות הברית
סמינר עטרת רחל

סמינר עטרת רחל או סמינר אורט עטרת רחל בבני ברק, הוא תיכון חרדי ומכללת המשך במגמות עיצוב מדיה ואדריכלות.<ref></ref> הסמינר החל כסמינר בית יעקב ייעודי לבנות ספרדיות, הנכלל במוסדות "ישיבת כיסא רחמים".

== היסטוריה ==
הסמינר הוקם בשנת ה'תשנ"ו (1996), ביוזמת הרב צמח מאזוז, ובהדרכת אחיו הרב מאיר מאזוז. הוא מנציח את שמה של הרבנית רחל מאזוז, אמו של אביהם הרב מצליח מאזוז. מנהלת הסמינר היא צביה בוכריס.

הסמינר נפתח במבנה יביל, עם ארבע תלמידות. במשך השנים הוא התרחב, ובשנת ה'תשע"א השתכן במבנה חדש ברחוב אהרונוביץ 33 בעיר, שנבנה בידי עיריית בני ברק בסיוע מפעל הפיס. נכון לשנת 2023, הסמינר הוא חלק מרשת אורט.<ref></ref>

בסמינר לימודים תיכוניים, ושנתיים משלימות לאחר שנות התיכון (כיתות י"ג-י"ד) בהן משולבות מגמות להכשרה מקצועית.

הסמינר חרת על דגלו את השתייכותו העדתית-ספרדית, והתקנון שלו מעמיד את פסיקתם של הרב עובדיה יוסף והרב מאיר מאזוז כבסיס להתנהלותו. 

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* [http://81.218.116.132/amalnet/he/Forms/Article/Ambassador.aspx שגריר ארצות הברית דן שפירו בביקור בבית הספר הרב תחומי עטרת רחל בבני ברק]
*

== הערות שוליים ==

עטרת רחל
עטרת רחל
עטרת רחל
אלרן מוראש

אלרן מוראש הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף, המשמש מפקד מרכז הכשרות היסוד בפיקוד ההכשרות והאימונים וראש מטה הפיקוד. קודם לכן שימש מפקד חטיבת ביסלמ"ח, קצין אג"ם של פיקוד הצפון ומפקד עוצבת חירם.

== ביוגרפיה ==
מוראש התגייס לצה"ל, והחל את שירותו בקורס טיס. לאחר שנשר מהקורס התנדב לצנחנים ושובץ בפלס"ר צנחנים. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס מונה למפקד צוות בפלנ"ט צנחנים. בהמשך שימש כמפקד פלוגת מסלול בגדס"ר צנחנים. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה מבצעית בגדוד 202. בהמשך שימש כסגן מפקד גדוד 202. לאחר מכן מונה למפקד מחזור בבא"ח צנחנים.

בשנת 2010 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד שמשון, ושימש בתפקיד עד שנת 2012. בהמשך שירת כראש ענף לחימה אורבנית במל"י בין השנים 2012–2013. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של עוצבת האש, ושימש בתפקיד בין השנים 2013–2015. ב-12 ביולי 2015 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת חירם, ושירת בתפקיד זה עד 20 באפריל 2017. במאי 2017 מונה לקצין אג"ם של פיקוד הצפון, תפקיד אותו מילא עד אוגוסט 2019. בסיום תפקידו יצא ללימודים בחו"ל. ב-25 באוגוסט 2020 מונה למפקד חטיבת ביסלמ"ח, ושימש בתפקיד עד יוני 2022. בשנת 2022 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד מרכז הכשרות היסוד בפיקוד ההכשרות והאימונים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חיילי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת כפיר
קטגוריה:מפקדי עוצבת חירם
קטגוריה:קציני אג"ם של פיקוד הצפון
קטגוריה:מפקדי חטיבת ביסלמ"ח
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
קנושה

קנושה (באנגלית: Kenosha) היא בירת מחוז קנושה במדינת ויסקונסין בארצות הברית. העיר שוכנת על גדות ימת מישיגן בדרום-מזרח ויסקונסין, בקרבת הגבול עם אילינוי. בעיר מתגוררים 99,218 תושבים (נכון ל-2010), והיא העיר הרביעית מבחינת גודל אוכלוסייתה הן בין ערי ויסקונסין (אחרי גרין ביי, מדיסון ומילווקי) והן בין הערים השוכנות על גדות ימת מישיגן (אחרי גרין ביי, מילווקי ושיקגו).

==היסטוריה==
במקום בו נמצאת העיר כיום ישבו שבטים אינדיאנים שונים, בהם הפוטאוואטומי (Potawatomi) והאוג'יבווה (Ojibwe).

המתיישבים הראשונים ממוצא אירופי הגיעו לאזור בסביבות 1830. ההתיישבות גדלה וב-1835 הוקמה העיירה "פייק קריק" (Pike Creek). תוך זמן קצר הוקם נמל בעיירה שהפך לנמל חשוב באזור הימות הגדולות וכבר ב-1837 שם העיירה שונה ל"סאות'פורט" (Southport, "נמל דרומי"). ב-1850 השם שונה פעם נוספת, הפעם ל"קנושה", אינגלוז של השם האינדיאני של המקום.

מתחילת המאה ה-20 בעיר היו מפעלים לייצור כלי רכב שעברו בהדרגה לשליטת אמריקן מוטורס. מפעלים אלו נסגרו עם מכירת החברה לקרייזלר בשנות ה-80 של המאה ה-20.

==כלכלה==
מהעשורים האחרונים של המאה ה-20 קנושה מתפקדת כעיר שינה בעקבות הנגישות הגדולה שלה למילווקי בצפון ושיקגו בדרום. עם זאת ישנה כלכלה מקומית משמעותית המתבססת על ייצור ותיירות.

==חינוך==
בעיר ובקרבתה נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, כמו אוניברסיטת ויסקונסין-פארקסייד בעיירה סאמרס.

==תחבורה==
בעיר עובר כביש בין-מדינתי 94, המקשר בין בילינגס במונטנה למדינת מישיגן.

בקנושה נמצאת תחנה של רכבת הפרברים של שיקגו, היחידה בוויסקונסין.

בעיר פועלת מערכת של חשמליות.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ויסקונסין: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1835
ג'ון קבט-זין

ג'ון קָבָּט-זִין (נולד קָבָּט ב-5 ביוני 1944, אנגלית: Jon Kabat-Zinn) הוא פרופסור אמריטוס לרפואה ומקימה של הקליניקה להפחתת מתח והמרכז לקְשיבוּת (mindfulness) ברפואה, מקצועות הבריאות, והחברה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת מסצ'וסטס.. קבט-זין למד אצל מורים בודהיסטים כמו טיך נהאט האן ומאסטר הזן סאונג-סאן; והוא חבר מייסד במרכז הזן של קיימברידג'. הממשק שלו עם יוגה ועם מוריו הבודהיסטים הביא אותו לשלב בין אלה ובין המדע. הוא מלמד קשיבות, שלדידו עשויה לסייע לאנשים להתמודד עם לחץ, חרדה, כאב וחולי. התוכנית להפחתת המתח של קבט-זין קרויה הפחתת מתח מבוססת קשיבות (MBSR), והיא מוצעת במרכזים רפואיים, בתי חולים ובארגוני שמירה על בריאות.

== חייו ועבודתו ==
קבט-זין נולד בעיר ניו יורק ב-1944 לאלווין קבט, מדען ביו-רפואי, ולסאלי קבט, ציירת. הוא סיים את לימודיו במכללת האברפורד והחל לעבוד על דוקטורט בביולוגיה מולקולרית ב-MIT ב-1971 תחת סלבדור לוריה, חתן פרס נובל לרפואה. קבט-זין נולד למשפחה יהודית, ואולם תיאר את אמונותיו כשילוב של מדע ואמנות. על אף קרבתו לבודהיזם ואימוניו בתחום, הוא אינו מגדיר עצמו כבודהיסט, אלא מעדיף את זהותו כמדען.

=== קריירה ===
קבט-זין נחשף למדיטציה לראשונה על ידי פיליפ קפלאו, מיסיונר זן שבא לשאת דברים ב-MIT בעת שהיה סטודנט במוסד. הוא המשיך ללמוד מדיטציה עם מורים בודהיסטים אחרים כגון טיך נהאט האן וסאונג-סאן.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי הוורפורד קולג'
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
קטגוריה:קשיבות
קטגוריה:מרפאים אלטרנטיביים
המוזיאון הטכני בשפייר

המוזיאון הטכני בשפייר (בגרמנית: Technik-Museum Speyer) הוא מוזיאון המוקדש לטכנולוגיה בעיר שפייר, מדינת ריינלנד-פפאלץ, גרמניה.

== היסטוריה ==
המוזיאון נחנך בשנת 1991 כמוזיאון משנה למוזיאון הרכב והטכנולוגיה בזינסהיים, אשר מרוחק ממנו כ-40 קילומטרים, ושני המוזיאונים מנוהלים על ידי אותו גוף מפעיל. במוזיאון בשפייר כ- 2000 מוצגים על שטח תצוגה של כ- 150,000 מטרים רבועים. במוזיאון מבקרים מדי שנה למעלה מחצי מיליון איש. בנוסף לשטחי התצוגה קיים במוזיאון אולם IMAX מקורה ענק.

בין המוצגים הבולטים במוזיאון: 
* מטוס בואינג 747-200, אשר נתרם למוזיאון על ידי חברת לופטהאנזה בשנת 2002 לאחר שסיים את שירותו, והוא נגיש במלואו למבקרים. 
* אחד מדגמי מעבורת החלל בוראן אשר יוצר בשנת 1984 ושימש לניסויים. המעבורת מוצבת החל משנת 2008 במוזיאון וגם היא נגישה למבקרים.
* סירה ששימשה כבית מגורים והייתה בבעלות משפחת קלי.
* צוללת גרמנית מדגם U9.

זולת אלה, כולל המוזיאון אוסף מטוסים, קטרים, מכוניות עתיקות, הליקופטרים, עוגבים, חפצים מתחום הימאות, אוסף דגמי מיניאטורה ועוד.

== גלריה ==
<gallery>
Speyer_Technical_Museum_LH_747.jpg|בואינג 747-200 בתצוגה
U-Boot-Klasse_205_U-9.jpg|צוללת U9
Buran-test-vehicle-transported-to-Speyer.jpg|מעבורת החלל בוראן על גבי דוברה, בדרכה לתצוגת הקבע במוזיאון
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

טכני בשפייר
מוזיאון הטכני
לויד בלנקפיין

לויד קרייג בלנקפיין (בשם מלא באנגלית: Lloyd Craig Blankfein; נולד ב-20 בספטמבר 1954) הוא עורך דין יהודי-אמריקאי, המשמש כמנכ"ל בנק ההשקעות גולדמן זקס משנת 2006.

==קורות חיים==
נולד בשנת 1954 למשפחה יהודית ברובע הברונקס, למד משפטים באוניברסיטת הרווארד, וקיבל תואר Juris Doctor במשפטים בשנת 1978.

התחיל את עבודתו המשפטית בחברת עורך דין "Proskauer Rose", ולאחריה בחברת "Donovan, Leisure, Newton & Irvine".

בשנת 1981 הצטרף לבית מסחר בשם "J. Aron & Co", שהיה בבעלות בנק ההשקעות גולדמן זקס. בין השנים 1994 ו- 1997 עמד בראש מחלקת המטבע והסחורות בבנק ההשקעות.

בשנת 2002 מונה לסגן יושב ראש בנק ההשקעות, ובשנת 2006 מונה להיות יושב ראש ומנכ"ל הבנק, לאחר שקודמו, הנרי פולסון, מונה לשר האוצר האמריקאי. הוא כיהן כמנכ"ל ויו"ר עד שנת 2018, ומאז 2019 הוא משמש כיו"ר בכיר של הבנק.<ref></ref>

בשנת 2009 זכה לתואר "איש השנה" של המגזין פייננשל טיימס. מנגד, מגזין פורבס תיאר אותו כ"אחד המנכ"לים השערורייתיים של שנת 2009".

בשנת 2011 העיד בפני ועדת החקירה לבחינת המשבר הפיננסי בארצות הברית ובפני הקונגרס האמריקאי, ושם טען כי לא היה זה מתפקיד הבנק ליידע את לקוחותיו כי הוא מהמר נגד השקעותיהם. באותה השנה נפתחה נגד הבנק חקירה על ידי רשות ניירות ערך האמריקאית, והסנאטור קארל לוין אף טען כי בלנקפיין הטעה את הקונגרס. בסופו של דבר החקירה התמוססה, כמו חקירות דומות נגד בנקאים אחרים. 

בלנקפיין מזוהה עם המפלגה הדמוקרטית, ותרם כספים למסע הבחירות של הילרי קלינטון בשנת 2007 וכן לזה של ברק אובמה ב-2008.

הוא נשוי ואב לשני ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20120515000354/http://people.forbes.com/profile/lloyd-c-blankfein/37715 Profile] באתר פורבס
* [http://www.nytimes.com/2007/06/10/business/yourmoney/10lloyd.html?_r=1&oref=slogin Goldman Runs Risks, Reaps Rewards], הניו יורק טיימס, 10 ביוני 2007
* [http://www.businessweek.com/magazine/content/04_04/b3867103_mz056.htm The Man Goldman Is Banking On], באתר ביזנסוויק

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:עורכי דין יהודים אמריקאים
קטגוריה:בנקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עובדי גולדמן זקס
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:יהודים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
עידו בן-ארצי

עידו בן-ארצי (נולד ב-5 בספטמבר 1994) הוא מאמן שחמט ושחמטאי ישראלי בדרגת אמן בינלאומי וחוקר באוניברסיטת תל אביב בתחום מדעי המוח.

נכון ליולי 2023, הוא מדורג במקום ה-117 בישראל לפי מד כושר.<ref></ref>

==ביוגרפיה==

עידו בן-ארצי למד בתיכון עמית עמל בראשון לציון.

היה ספורטאי מצטיין בצה"ל ושירת ביחידת מיטב. במסגרת תפקידו פעל לקידום נוער בסיכון. בוגר תואר ראשון במדעי המוח מאוניברסיטת תל אביב.

משחק בליגה הלאומית בקבוצת מועדון הפועל כפר סבא. היה שותף לזכיית קבוצת המועדון שלוש שנים ברציפות (בשנים 2013-2011) בליגה העילית לנוער. בשנת 2015 השיג דרגת אמן בינלאומי.

בין התלמידים אותם הוא מאמן: אלוף ישראל עד גיל 16 לשנת 2021, יהלי סוקולובסקי; ואת מיקה אינגל, אלופת ישראל עד גיל 10 לבנות לשנת 2018.

בן ארצי חוקר באוניברסיטת תל אביב בתחום מדעי המוח. כחלק מהמחקר שלו הוא מבצע, בין היתר, ניסויים קוגניטיביים על מנת להבין טוב יותר תהליכי למידה וקבלת החלטות שבבסיס חשיבתם של שחמטאים.

נוסף על כך, הוא כותב בלוג בו הוא עוסק בקשר בין שחמט לתחומים שונים.

לבן-ארצי שני אחים. הוא בזוגיות ומתגורר בתל אביב.

== הישגים בולטים ==
* 2007 - זכה בסגנות אליפות ישראל עד גיל 13, שנערכה באשדוד, לאחר שצבר 6 נקודות מ-7 אפשריות.
* 2009 - זכה באליפות ישראל עד גיל 15, שנערכה באשדוד, לאחר שצבר 5 נקודות מ-7 אפשריות.
* 2012 - זכה באליפות ישראל עד גיל 18, שנערכה בתל אביב.
* 2014 - זכה בסגנות אליפות ישראל עד גיל 20, שנערכה בכפר סבא.

==מבחר תחרויות בהן השתתף==
* אליפות ישראל בשחמט 2014
* אליפות אירופה בשחמט 2015

==קישורים חיצוניים==

* [https://ido-iba.medium.com הבלוג של עידו בן-ארצי], באתר מדיום 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנים בין-לאומיים ישראלים
קטגוריה:ראשון לציון: אישים
קטגוריה:מאמני שחמט ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל לנוער בשחמט
קטגוריה:בוגרי תיכון עמית עמל (ראשון לציון)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
דייוויד ויטר

דייוויד ברוס ויטר (באנגלית: David Bruce Vitter; נולד ב-3 במאי 1961) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כסנאטור מטעם מדינת לואיזיאנה בשנים 2005–2017, וקודם לכן כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית. התמודד למושל לואיזיאנה בנובמבר 2015, אך הפסיד לחבר המפלגה הדמוקרטית ג'ון בל אדוארדס. לאחר מכן הצהיר כי בכוונתו לפרוש מהחיים הפוליטיים.

==ביוגרפיה==
ויטר נולד בניו אורלינס שבלואיזיאנה. ב-1983 סיים תואר ראשון באוניברסיטת הרווארד. הוא זכה למלגת רודז ולמד תואר ראשון נוסף באוניברסיטת אוקספורד שבאנגליה. ב-1988 סיים תואר JD במשפטים מאוניברסיטת טוליין בניו אורלינס. עבד כעורך דין וכמרצה מן החוץ באוניברסיטת טוליין ובאוניברסיטת לויולה.

בשנים 1992 עד 1999 כיהן בבית הנבחרים של מדינת לואיזיאנה. במאי 1999 התמודד בבחירות מיוחדות לתפקיד נציג המחוז הראשון של לואיזיאנה בבית הנבחרים של ארצות הברית ונבחר בסיבוב השני. הוא נבחר לכהונות נוספות ב-2000 וב-2002.

ב-2004 נבחר לסנאט של ארצות הברית ברוב של 51%, הוא היה בכך לרפובליקני הראשון שנבחר לסנאט מטעם מדינת לואיזיאנה. ב-2010 זכה בבחירות לכהונה נוספת ברוב של 57%. הוא כיהן בסנאט כיו"ר ועדת העסקים קטנים ובינוניים ויזמות עסקית, חבר בוועדת הביטחון, חבר בוועדת איכות הסביבה והתשתיות וחבר בוועדת הבנקאות, שיכון ועניינים עירוניים, וועדת המשפט.
ויטר נשוי ואב לארבעה. ב-2007 נחשף כי מספר הטלפון שלו מופיע ברשימת הלקוחות של בעלת משרד שירותי ליווי. לאחר שבוע של שתיקה כינס ויטר מסיבת עיתונאים לצד רעייתו וסיפר כי קיבל את סליחתו של אלוהים בעקבות וידוי שערך ואת סליחתה של אשתו בייעוץ זוגי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20150707112537/http://www.vitter.senate.gov/about-david דייוויד ויטר] באתר הסנאט
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מלואיזיאנה
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מלואיזיאנה
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי בית המחוקקים המדינתי של לואיזיאנה
קטגוריה:זוכי מלגת רודס
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:שדלנים אמריקאים
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוליין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
רוי ניסני

ניסני במהלך מרוץ פורמולה 3, אוקטובר 2014
רוי ניסני (נולד ב-30 בנובמבר 1994) הוא נהג מרוצים ישראלי בעל אזרחות צרפתית. מתחרה באליפות הפורמולה 2. היה חבר במשך 3 עונות באקדמיית ויליאמס לנהגים.

==ביוגרפיה==
ניסני נולד וגדל בישראל, בנו של נהג המרוצים חנוך ניסני. הוא החל להתחרות במרוצי קארטינג בגיל 6 וב-2004 סיים רביעי באליפות אירופה בקארטינג לילדים. ב-2010 הצטרף לקבוצת המרוצים מויקה מוטור הגרמנית. ב-2013 החל להתחרות בסבב הפורמולה 3, בעונתו הראשונה סיים במקום ה-22 הכללי, והצליח לסיים שלוש פעמים בעשירייה הראשונה, כשהישגו הטוב ביותר היה מקום שמיני. עונה לאחר מכן התברג חמש פעמים לעשירייה הראשונה, וקבע את הישג השיא שלו במרוץ נורבורגרינג בו סיים שישי. את העונה סיים במקום ה-17 הכללי.

באוקטובר 2014 זומן ניסני למבחנים בקבוצת הפורמולה 1 סאובר.

ב-2015 הצטרף לקבוצת טק-1 הצרפתית והחל להתחרות בסבב תחרויות פורמולה רנו 3.5. את הנקודות הראשונות שלו השיג כשסיים שמיני במרוץ בהונגריה. ביולי 2015 סיים במקום השלישי במסלול רד בול רינג באוסטריה. את עונת המרוצים סיים במקום ה-13.

במרץ 2016 הצטרף לקבוצת המרוץ לוטוס בתחרויות פורמולה V8 3.5. ב-23 ביולי רשם את ניצחון הבכורה שלו בסבב, לאחר שסיים ראשון במרוץ בסילברסטון שבבריטניה, יום למחרת חזר על הישג זה באותו המסלול. את העונה בת 18 המרוצים סיים במקום הרביעי עם 189 נקודות, במהלכה עלה שבע פעמים לפודיום: שלוש פעמים סיים במקום הראשון וארבע פעמים במקום השני.

ב-2017 עבר לקבוצת RP Motorsport והתחרה בפורמולה 3.5. את העונה סיים במקום החמישי הכללי עם 201 נקודות, כאשר היה רחוק 3 נקודות מהמקום השלישי. בשנת 2018, חתם ניסני בקבוצת המרוצים קאמפוס המתחרה בסבב אליפות הפורמולה 2. במהלך העונה צבר רק נקודה אחת והוחלף על ידי רוברט מהרי בשני המרוצים האחרונים של העונה. ב-2019 לא התחרה בשל פציעה.

ניסני הוזמן על ידי קבוצת ויליאמס להשתתף בנסיעות המבחן שנערכו באבו דאבי בסמוך לסיום עונת 2019 ובהמשך הוחתם כנהג מבחן בקבוצה לקראת עונת 2020 בפורמולה 1. ניסני נהג במספר מקצי אימון בעונת 2020 במרוצים במסגרת הגרנד פרי הספרדי והאיטלקי (במונצה). בכך היה לנהג הישראלי השני (לאחר אביו, חנוך) אשר נהג במקצי אימון בסבב. במקביל, התחרה בפורמולה 2, במסגרת קבוצת טרידנט האיטלקית. את העונה סיים במקום ה-19 עם 5 נקודות.

בינואר 2021 הודיעה ויליאמס כי ניסני ימשיך בתור נהג המבחן של קבוצת ויליאמס גם בעונת 2021. בהמשך החודש חתם בקבוצת DAMS עבורה יתחרה בפורמולה 2.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20150625043829/http://www.worldseriesbyrenault.com/Nissany-Roy.html רוי ניסני] באתר סבב פורמולה רנו
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* לירון סובול, [https://www.tzomet-hrz.co.il/news/39770 המטרה: להיות הישראלי הראשון שמתחרה בפורמולה 1. רוי ניסני בראיון במסלול המהיר], במקומון "צומת השרון", 4 בספטמבר 2020

==הערות שוליים==

קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ ישראלים
קטגוריה:חברי אקדמיית ויליאמס לנהגים
קטגוריה:פורבס 30Under30: ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
אליעזר צ'ריקובר

אליעזר צֶ'ריקוֹבֶר (23 בינואר 1868, פולטבה - 8 בינואר 1928, ירושלים) היה פעיל ציוני, מראשי התנועה הציונית ברוסיה, היה מנהל של הקרן הקיימת באימפריה הרוסית, היה המוציא לאור הרשמי של העיתון העברי העם.

==קורות חיים==
צ'ריקובר נולד ב-1868 בעיר פולטבה שבאימפריה הרוסית (כיום באוקראינה), הוא נולד למשפחה חרדית, בן לחיים וחיה ריזה. הוא קיבל חינוך מסורתי ולמד עברית וספרות עברית. לאחר שהצליח לעבור בהצלחה מבחני כניסה לאוניברסיטה הוא התקבל לאוניברסיטת סנקט פטרבורג ולמד בה משפטים, אך לאחר סיום לימודיו הוא לא הורשה לעבוד במקצוע מאחר שהיה יהודי. הוא היה פעיל בחברת מרבי השכלה ופעל למען זכויותיה של השפה העברית.

ב-1921 הוא התגורר באופן זמני בלייפציג שבגרמניה.

===פעילותו הציונית===
אביו היה מראשוני חובבי ציון והשתתף בועידת דרוסקניק.

צ'ריקובר לאחר סיום לימודיו הוא השתקע במוסקבה, שם החל לעסוק בפעילות ציונית וציבורית. בהמשך מילא תפקידים חשובים בפעילות הציונית באימפריה הרוסית, היה עוזרו וחברו של יחיאל צ'לנוב. הוא השתתף בוועידה השביעית של ציוני רוסיה שבה הוא הרצה על פעולת הלשכה הראשית של הקרן הקיימת ברוסיה, בוועידה הוחלט למנות את צ'ריקובר ליושב ראש של הוועד הארצי של קרן הקיימת ברוסיה הוא שימש בתור יושב ראש הקרן במשך מספר שנים, הוא פעל להגדיל תרומות ולסדר של הארגון. לאחר מהפכת אוקטובר המרכז של ציונות רוסיה עבר מפטרבורג למוסקבה צ'ריקובר עמד בראש המרכז וריכז את כל הפעילות של הציונים ברוסיה בין השנים 1919–1921.

באפריל 1920 הוא נאסר עם שאר משתתפי הוועידה השמינית של ציוני רוסיה ושוחרר לאחר השתדלות.

ב-1925 הוא עלה לארץ ישראל והמשיך בפעילותו הציבורית ופעל בקרב הציונים הכלליים. היה אחד ממייסדי "אוצר היישוב", והיה חבר הנהלת משפט השלום העברי בתל אביב.

==משפחתו==
היה נשוי לחנה לבית חייקין (אחותו של הרב משה אביגדור חייקין). בנו אביגדור צ'ריקובר היה היסטוריון וחוקר תקופת בית שני; בנו של אביגדור, בצלאל צ'ריקובר, היה מו"ל ישראלי.

אחיו אליהו צ'ריקובר היה חוקר יהדות מזרח אירופה.
==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:פעילים ציונים ברוסיה
קטגוריה:חובבי ציון
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הקדושים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:משפחת צ'ריקובר
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1868
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1928
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
היידי הייטקאמפ

מרי קתרין "היידי" הייטקאמפ (באנגלית: Mary Kathryn "Heidi" Heitkamp; נולדה ב-30 באוקטובר 1955) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הדמוקרטית, שכיהנה כסנאטורית מטעם מדינת דקוטה הצפונית בשנים 2013–2019.

==ביוגרפיה==
הייטקאמפ נולדה בברקנרידג' שבמינסוטה, עיירה הנמצאת על הגבול בין מינסוטה לצפון דקוטה. היא הבת הרביעית למשפחה בת שבעה ילדים, לדורין (לבית ברג) וריימונד ברנרד הייטקאמפ. היא סיימה תואר ראשון באוניברסיטת דקוטה הצפונית ב-1977, וכן תואר J.D במשפטים מבית הספר למשפטים לואיס & קלארק באורגון.

בשנים 1980–1981 שירתה כפרקליטה בסוכנות להגנת הסביבה של ארצות הברית. לאחר מכן המשיכה לעבוד כפרקליטה במשרד נציב המס של דקוטה הצפונית. הואיל ונציב המס המכהן החליט להתמודד לסנאט, נבחרה הייטקאמפ לרשת את תפקידו כשזכתה ב-66% מן הקולות. היא שירתה בתפקיד זה עד 1992.

לאחר שהתובע הכללי של דקוטה הצפונית פרש על מנת להתמודד למושל המדינה, התמודדה הייטקאמפ לתפקיד וזכתה ב-62% ממניין הקולות. ב-1996 נבחרה לכהונה נוספת עם 64% מן הקולות. בשנת 2000 התמודדה ללא הצלחה למשרת מושל דקוטה הצפונית מול יריבה הרפובליקני, ג'ון הובן, והפסידה לאחר שקיבלה 45% ממניין הקולות לעומת 55% של יריבה, שכיהן כמנכ"ל בנק דקוטה הצפונית. בדצמבר באותה שנה סיימה את תפקידה כתובעת הכללית של המדינה.

ב-2001 החלה לשרת בשוק הפרטי, בו כיהנה כחברת דירקטור של גז טבעי, "Dakota Gasification Company", עד שנת 2012. בינואר 2011 הכריז הסנאטור הדמוקרטי המכהן, קנט קונרד, כי אין בכוונתו לשוב ולהתמודד על כהונה רביעית. בנובמבר באותה שנה הכריזה הייטקאמפ על כוונתה להתמודד על מושבו של קונרד. לאחר שזכתה ללא התנגדות בפריימריז הדמוקרטים, גברה במרוץ צמוד על יריבה הרפובליקני, כשפער של 2,994 קולות, או 1%, הפרידו בין השניים. בזכייתה נהייתה לסנאטורית השנייה לכהן מטעם דקוטה הצפונית. היא התמודדה לבחירה מחדש בבחירות בשנת 2018, בניסיון לזכות בכהונה שנייה, אך הפסידה לחבר בית הנבחרים הרפובליקני קווין קריימר, בפער של 44.6% מול 54.4%.

בסנאט הייתה חברה הייטקאמפ בוועדה לחקלאות, תזונה וייעור, בוועדה לבנקאות, שיכון ועניינים אורבניים, בוועדה לביטחון המולדת ועניינים ממשלתיים, בוועדה לעניינים אינדיאנים וכן בוועדה לעסקים קטנים ובינוניים ויזמות. עמדותיה הן מתונות, והיא מחזיקה בעמדות יותר שמרניות מיתר חבריה הדמוקרטים בסנאט. היא תומכת במיזמי בנייה של צינורות העברה של נפט וגז טבעי, כמו פרויקט ה-Keystone Pipeline, וכן מאמינה בזכויות התיקון השני לחוקת ארצות הברית לפיו כל אזרח רשאי לשאת נשק, עם מעט הסתייגויות, הואיל והיא מגיעה ממדינה התומכת ברובה בזכויות נשק.

הייטקאמפ נשואה ואם לשניים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.heitkamp.senate.gov/ היידי הייטקאמפ], באתר הסנאט
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מדקוטה הצפונית
קטגוריה:התובעים הכלליים של דקוטה הצפונית
קטגוריה:עורכות דין אמריקאיות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דקוטה הצפונית
קטגוריה:בוגרי מכללת לואיס וקלארק
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:סנאטוריות חברות המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:פוליטיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:משפטניות אמריקאיות
קטגוריה:דירקטוריות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא נורווגי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1955
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
הפינה הגרמנית

הפינה הגרמנית וקרונית רכבל, צילום ממבצר Ehernbreitstein
הפינה הגרמנית (בגרמנית: Deutsches Eck) בקובלנץ הוא כינוי לאתר בו נפגשים נהרות הריין והמוזל.

==רקע היסטורי==
ב-1897, במלאת תשע שנים למותו של הקיסר וילהלם הראשון, מייסד הקיסרות הגרמנית, הוצב באתר פסל שלו רוכב על סוס בראש בסיס ענק בעל שתי קומות. הפסל תוכנן על ידי האדריכל ברונו שמיץ, שתכנן גם את אנדרטת קרב האומות בלייפציג.

במלחמת העולם השנייה נפגע הפסל קשות בהפצצות ולאחר המלחמה הוא הוסר.

לאחר המלחמה יזם תיאודור הויס שהיה הנשיא הראשון של גרמניה המערבית לייחד את המקום לאנדרטה המביעה שאיפה לאיחוד גרמניה. על הבסיס שלא נהרס הופיעו סמלי מדינות גרמניה כולל האזורים שאבדו להם במלחמה כמו שלזיה, פומרניה ופרוסיה המזרחית. את הפסל החליף דגל גרמניה המערבית.

לאחר איחוד גרמניה ב-1990 התעורר ויכוח איך לעצב מחדש את הפינה הגרמנית. המתנגדים סברו שהקמת הפסל אינה מתאימה לזמננו והמצדדים סברו שזה יתן זריקת עידוד לתיירות בקובלנץ. לבסוף הוחלט ליצור העתק של הפסל המקורי. ב-25 בספטמבר 1993 נחנך הפסל החדש בטקס חגיגי והפינה הגרמנית הפכה לאחד ממוקדי התיירות הפופולרים בגרמניה.

==תיאור==
הפינה הגרמנית עם העתק הפסל של וילהלם הראשון

על הבסיס יש כתובת הקדשה ל-Wilhelm der Große (וילהלם הגדול) ובראש הבסיס, מתחת לפסל כתוב בגרמנית: Nimmer wird das Reich zerstöret, wenn ihr einig seid und treu (האימפריה לא תיהרס לעולם כל עוד אתם מאוחדים ונאמנים).

לאורך הפינה מונפים דגלי גרמניה ו-16 המדינות המרכיבות אותה ומסביב לבסיס מוטבעים הסמלים של מדינות אלה.

נקודת התצפית הטובה ביותר על הפינה הגרמנית היא ממבצר ארנברייטשטיין (Festung Ehernbreitstein) הנמצא על הגדה המזרחית של הריין בגובה 118 מטרים. רכבל ארוך מוביל מהפינה הגרמנית למבצר, מעל הריין. 

== גלריה ==
<gallery>
File:Einweihnung Deutsches Eck Koblenz 1897.jpg|חגיגת הפתיחה של הפינה הגרמנית, 1897
File:Bundesarchiv Bild 146-1970-088-52, Koblenz, zerstörtes Reiterstandbild Kaiser Wilhelms I..jpg|הפסל ההרוס בפינה הגרמנית, 1945
File:Bundesarchiv B 145 Bild-F011327-0025, Koblenz, Deutsches Eck.jpg|הפינה הגרמנית עם דגל גרמניה המערבית במקום הפסל, 1961
Deutsches Eck (3756463648).jpg|הפינה הגרמנית מספר שנים לאחר הצבת העתק הפסל ב-1993
File:Deutsches Eck (1).JPG|מפגש הנהרות בפינה הגרמנית
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=HLDzy4hGHqk הפינה הגרמנית], באתר יוטיוב

קטגוריה:גרמניה: אנדרטאות
קטגוריה:ריינלנד-פפאלץ