OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
העתק גלרוס

ציור של ההעתק ההפוך בטשיגלהורן ב-1812. הסלעים העתיקים יותר (חום כהה) שוכנים מעל לסלעים הצעירים מהם (חום בהיר) וקו הגבול בין השכבות נראה היטב
העתק גלרוס (בגרמנית: Glarner Überschiebung) הוא העתק הפוך מרכזי בהרי האלפים, המשתרע בין הריין האחורי מדרום לבין אגם ואלן (Walensee) מצפון, בשטחם של הקנטונים גלרוס, גראובינדן וסנט גלן במזרחה של שווייץ.

==ההעתק==
במקום זה נעה שכבת הסלע העליונה בעובי של יותר מקילומטר (במפה בגוונים כחולים), לאורכו של ההעתק, למרחק של יותר מ-35 ק"מ צפונה ומעל למסיב הארה (Aarmassif) והמכלול האינפרא-הלווטי (Infrahelvetic complex - במפה בגוונים הירוקים). לאורך ההעתק נדחפו סלעים עתיקים שגילם 250 עד 300 מיליון שנים מהפרם והטריאס אל מעל לסלעים צעירים יותר שגילם עד 35 מיליון שנים ומקורם ביורה, בקרטיקון ובפלאוגן. הסלעים העתיקים שכנו במקור בעומק של 5 או של 12 עד 16 ק"מ מתחת לסלעים הצעירים מהם. קו ההעתק נגיש בקלות וחשוף בחלקו לעיין; הוא נמשך לאורך של יותר מ-50 ק"מ בגבהים שבין 500 ל-3,100 מטר.

==מחקר וחשיבות==
אף שהעתקים מסוג זה נפוצים ברכסי הרים רבים בעולם, נגישותו של העתק גלרוס הביאה לכך שנודע לו תפקיד חשוב בהתפתחות הידע והמחקר של האורוגנזה מאז סופה של המאה ה-18. בתקופה זו התגלה לראשונה כי האזור מחלל את הנחת היסוד של ניקולאוס סטנו, שקבע כי סלעים שוקעים בסדר כרונולוגי, והסלעים העתיקים יותר נמצאים מתחת לצעירים מהם. האזור מופה ואופיין כמה שנודע לימים כהעתק הפוך, אך באותה עת האמינו רוב הגאולוגים כי הרים נוצרים בתהליך תנועה אנכי בקרום כדור הארץ, תאוריה שכונתה גאוסינקלינציה, ולא נמצא הסבר לתופעה. המחקר באזור וברכסי הרים אחרים נמשך במשך כל המאה ה-19, ורק בתחילת המאה ה-20 זיהו הגאולוגים את התופעה מעבר לספק והכירו בה כעובדה מדעית. ניתן להבין את חדשנותה ואת תעוזתה של התאוריה לאור העובדה שרק בשנות ה-50 של המאה ה-20 התבססה ונוסחה תאוריית טקטוניקת הלוחות, אשר סיפקה את ההסבר למקורם של הכוחות הגאולוגיים המאוזנים אשר גרמו לתופעה. 

בשל כך, בשנת 2008 הוכרז שטח של 328.5 קמ"ר באזור השבר כאתר מורשת עולמית. שמה של ההכרזה "הזירה הטקטונית השווייצרית בסרדונה" בא משמו של הר פיז סרדונה (Piz Sardona) הנישא לגובה של 3,055.8 מטר. ההר הוא אחד משבע פסגות הנישאות לגובה של יותר מ-3,000 מטר באזור, והוא שוכן במרחק של 750 מטר מצפון למפגש הגבולות של שלושת הקנטונים. בנימוקי ההכרזה נאמר כי:

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.bafu.admin.ch/aktuell/medieninformation/00004/index.html?lang=en&msg-id=17666 Swiss Tectonic Arena Sardona: Broadened focus of nomination for World Heritage listing]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שווייץ: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:שווייץ: גאוגרפיה
קטגוריה:שווייץ: גאולוגיה
קטגוריה:העתקים
קטגוריה:הרי האלפים: גאולוגיה
מרגרט מאנגליה

מרגרט מאנגליה (באנגלית: Margaret of England; 29 בספטמבר 1240 - 26 בפברואר 1275) הייתה המלכה הרעיה של אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד.

== חייה ==
מרגרט הייתה בתם של הנרי השלישי מלך אנגליה ורעייתו, אלינור מפרובנס. מרגרט נולדה בטירת וינדזור.

מרגרט ואלכסנדר השלישי נישאו ב-26 בדצמבר 1251 בקתדרלת יורק. לאחר נישואיהם עברה מרגרט עם בעלה לסקוטלנד ונולדו להם שלושה ילדים:
* מרגרט מסקוטלנד (1260 לערך – 1283), לימים מלכת נורווגיה בשל נישואיה לאריק השני, מלך נורווגיה.
* אלכסנדר מסקוטלנד (21 בינואר 1263 – 28 בינואר 1283).
* דייוויד מסקוטלנד (20 במרץ 1272 – יוני 1281).

מרגרט נפטרה בטירת קופאר ב-26 בפברואר 1275, ונקברה במנזר דנפרמליין שבפיף - מקום הקבורה המסורתי של מלכי ומלכות סקוטלנד.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אישים הקבורים במנזר וסטמינסטר
קטגוריה:בית דאנקלד
קטגוריה:בית פלנטג'נט
קטגוריה:מלכות רעיות סקוטיות
קטגוריה:מלכות רעיות מהמאה ה-13
קטגוריה:ילידי 1240

קטגוריה:נפטרים ב-1275
יולנד דה דרה

יולנד דה דרה (בצרפתית: Yolande de Dreux; 1265 לערך - 2 באוגוסט 1330) הייתה המלכה הרעיה של מלך סקוטלנד אלכסנדר השלישי.

==קורות חיים==
יולנד הייתה בתם של רוברט הרביעי, רוזן דרו ושל ביאטריס דה מונפור. משפחתה של יולנד הייתה מצאצאיו של בית קאפה, אשר מלך בצרפת, ואביה היה אחד מצאצאיו של לואי השישי, מלך צרפת. סבתה מצד אימה של יולנד הייתה מארי דה בורבון, בת דודו של גי דה דמפייר, רוזן פלנדר.

===נישואיה הראשונים===
יולנד הייתה אשתו השנייה של אלכסנדר השלישי. אלכסנדר נישא לה לאחר מות בניו שנולדו לו ממרגרט מאנגליה, ולאחר מותה של מרגרט, על מנת שיוולד לו בן יורש. נישואי יולנד ואלכסנדר היו נישואים פוליטיים, שמטרתם לקרב בין סקוטלנד וצרפת מחד, ולהרחיק את סקוטלנד מהשפעת ממלכת אנגליה (מרגרט הייתה בתו של הנרי השלישי, מלך אנגליה) מאידך.

יולנד ואלכסנדר היו קשורים בקשרי משפחה - שניהם היו צאצאי בית קושי - משפחת אצולה בעלת השפעה רבה בצרפת. אלכסנדר ויולנד נישאו ב-15 באוקטובר 1285 במנזר ג'דבורג. 

אלכסנדר השלישי נפטר זמן קצר לאחר הנישואים, ב-18 במרץ 1286 בעת שרכב מאדינבורו לבקר את רעייתו ששהתה בקינגהורן. באותה זמן הייתה יולנד בהריון, ובכינוס הפרלמנט הסקוטי שנערך במנזר סקון ב-2 באפריל 1286 או ב-28 באפריל נבחרו עוצרים לשלוט עד להולדת הילד ולהגיעו לבגרות. יולנד הפילה את הילד, או, לפי מקורות אנגלים מאותה תקופה - כלל לא הייתה בהריון, או הייתה בהריון מדומה, ונכדתו של אלכסנדר השלישי, מרגרט, העלמה מסקוטלנד נבחרה כיורשת העצר.

===נישואיה השניים===
בשנת 1292 נישאה יולנד לארתור, דוכס בריטני ונולדו להם שישה ילדים:
* ג'ון הרביעי, דוכס בריטני (נולד ב-1294)
* ביאטריס (נולדה ב-1295), שנישאה לגי העשירי מלבאל
* ז'ין (נולדה ב-1296), שנישאה לרוברט, בנו של רוברט השלישי, מפלנדרס
* אליס (נולדה ב-1297 לערך), שנישאה לבושאר השישי מונדום
* בלאן (נולדה ב-1300 לערך), שנפטרה בינקותה
* מארי (נולדה ב-1302 לערך), שהפכה לנזירה

ארתור נפטר בשנת 1312, וירש אותו בנו ג'ון השלישי, דוכס בריטני (בנו מנישואיו הראשונים). יולנד נפטרה ב-2 באוגוסט 1330, ובנה הבכור ג'ון, ירש ממנה את התואר רוזן מונפור.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בית דאנקלד
קטגוריה:השושלת הקפטינגית
קטגוריה:מלכות רעיות סקוטיות
קטגוריה:מלכות רעיות מהמאה ה-13
קטגוריה:מלכות רעיות מהמאה ה-14
קטגוריה:ילידי 1263
קטגוריה:נפטרים ב-1322
האנק מובלי

הנרי "האנק" מובלי (באנגלית: Henry (Hank) Mobley; 7 ביולי 1930 – 30 במאי 1986) היה סקסופוניסט ג'אז אשר ניגן בעיקר על סקסופון טנור. מובלי ניגן בעיקר בתקופת הבי בופ וההארד בופ ונחשב לאחד מהקולות המעניינים והחשובים של התקופה. לאונרד פד'ר כינה אותו "האלוף במשקל הבינוני של סקסופון הטנור" ("middleweight champion of the tenor saxophone") כיוון שסגנונו נע באמצע בין האגרסיביות של ג'ון קולטריין ("האלוף במשקל כבד") לרוגע של סטן גץ ("האלוף במשקל קל").

==חייו==
אף על פי שנולד בג'ורג'יה רוב ילדותו חלפה בניו ג'רזי. הוא גדל בסביבה מוזיקלית, אמו, דודו וסבתו כולם היו פסנתרנים. לכן גם מובלי החל לנגן בפסנתר, אך בהגיעו לגיל 16 נטש את הכלי ועבר לסקסופון. כמו רוב סקסופוניסטי הטנור בתקופה שלפני קולטריין, גם מובלי הושפע מלסטר יאנג. נוסף אליו היה מובלי מאזין לסאני סטיט ולסאני רולינס וסגנונו הושפע מהם רבות. מלבד תקופה קצרה בתזמורת של פול גייטן אליה הגיע בזכות המלצה של החצוצרן לי מורגן, רוב הקריירה המוקדמת שלו עברה במועדון בינוני בגודלו בניו ג'רזי. במועדון זה הוא ליווה יחד עם הפסנתרן ולטר בישופ מוזיקאים שהגיעו לאזור, כולל מוזיקאים מפורסמים וחשובים כמו מיילס דייוויס, דיזי גילספי, בילי הולידיי ואף את גיבורו לסטר יאנג. באחד הערבים הגיע למועדון המתופף מקס רואץ' אשר התלהב ממובלי והזמין אותו להצטרף לחמישייה שלו.

ב-1954 לאחר כשנה עם רואץ' חזר מובלי לחוף המערבי. בתקופה זו הוא ניגן עם מוזיקאים שונים כגון גילספי, ג'יי ג'יי ג'ונסון ומילט ג'קסון. לקראת סוף השנה הקליט עם ארט בלייקי והוראס סילבר את האלבום "הוראס סילבר ומבשרי הג'אז" שהיה מהאלבומים הראשונים של ההרכב מבשרי הג'אז. מאוחר יותר בחייו הוא חזר וניגן עם הלהקה כבר כשהייתה בהנהגתו הבלעדית של בלייקי.

לקראת סוף שנות השישים מובלי החל לשקוע לסמים, דבר שהאט את הקריירה שלו, אך לא עצר אותה. מובלי עדיין הקליט אלבומים רבים עם דייוויס ואחרים וכן השתתף באלבום "A Blowing Session" של ג'וני גריפין יחד עם גריפין וקולטריין בתור הטנורים.

במקביל לעבודתו בהרכבים השונים מובלי הוציא מעל ל-20 אלבומים כמוביל בחברת בלו נוט.

באמצע שנות השבעים פרש מובלי בשל בעיה קשה בריאות. בערוב ימיו הוא עוד עבד מעט עם הפסנתרן דיוק ג'ורדן, וב-1986 הוא נפטר מדלקת ריאות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:סקסופוניסטים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1986
חיים טוויל

חיים טוויל (באנגלית: Hayim Tawil) הוא חוקר לשונות שמיות, פרשן מקרא ופעיל זכויות יהודי תימן. יהודי אמריקאי יליד ישראל.

==קורות חיים==
טוויל נולד בירושלים ולאחר שירותו הסדיר בחטיבת גולני היה הראשון מבני משפחתו שהחל בלימודים אקדמיים. טוויל התעניין בשנת 1958 בלימוד לשונות שמיות ולאחר שנתיים של לימוד באוניברסיטה העברית בירושלים החליט להגר לניו יורק משום שיש בה קהילה דוברת אשורית ומומחים הבקיאים בשפה זו.

טוויל המשיך את לימודיו בניו יורק וקיבל בשנת 1972 תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה וקיבל משרת מרצה בישיבה יוניברסיטי. טוויל עסק בעיקר במחקרי בלשנות השוואתית בין עברית, ארמית בבלית ואכדית שיכולים לסייע בפרשנות המקרא. בין פרסומיו לקהל הרחב ניתן למנות לקסיקון עברי-בבלי-אכדי המתרכז במילים המצויות במקרא ותרגום מחודש של ההגדה של פסח לאנגלית שמושפע מפירושי ההגדה עליהם מורים ממצאיו הבלשניים.

מתחילת שנות השמונים היה טוויל פעיל בארגון הקרוי International Coalition for the Revival of the Jews of Yemen וב-1988 הוא נבחר לנשיאו. ארגון זה הצליח בעזרת עבודה דיפלומטית, מודיעינית וממונית של אזרחים פרטיים להעלות את שארית הפליטה מתימן במבצע אסתר. הפעילות בארגון דרשה מטוויל השקעה מאומצת של שבע שנים והשתלבותו החוזרת באקדמיה אחרי פעילות זו לא הייתה פשוטה ודרשה תקופת הסתגלות. טוויל ושותפיו סיכמו את מבצע אסתר בספר "על כנפי נשרים - מבצע אסתר : פתיחת השערים לאחרוני יהודי תימן (1989–1993)".

== ספריו ==

== קישורים חיצוניים ==
* [http://hayim-tawil.com/ האתר של חיים טוויל]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פעילים ציונים בארצות הברית
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פרשני מקרא בעת החדשה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:סגל ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו במאה ה-20
מי מפחד מהחושך?

מי מפחד מהחושך? (באנגלית: ?Are You Afraid of the Dark) היא סדרת אימה/פנטזיה לילדים שהופקה לטלוויזיה בשיתוף-פעולה אמריקאי-קנדי. החלק הראשון של הסדרה הופק בשנים 1992–1996 במשך חמש עונות, והחלק השני של הסדרה הופק בשנים 1999–2000 במשך שתי עונות. בישראל הסדרה שודרה בתחילה בשנות התשעים בערוץ הראשון ובהמשך בערוץ הילדים. בשנת 2019 יצאה גרסה חדשה של הסדרה: "מי מפחד מהחושך?" עם עונה אחת בת שלושה פרקים; ב-2021 יצאה עונה שנייה בת שישה פרקים, ובשנת 2022 יצאה עונה שלישית בת ארבעה פרקים. 

== תקציר העלילה ==
===מי מפחד מהחושך? (1992)===
עלילת הסדרה מתמקדת בקבוצת בני נוער אשר מכנה את עצמה "The Midnight Society". החבורה נוהגת להיפגש מדי שבוע במקום סודי ביער בו כל אחד מהנערים נוהג במהלך קומזיץ לספר לשאר חברי הקבוצה סיפורי לילה מפחידים. הסיפורים השונים אותם מספרים חברי הקבוצה מוצגים בפני הצופים.

עלילת הסיפורים מתמקדת לרוב בבני נוער ועוסקת בדרך כלל במגוון של תופעות על טבעיות כגון רוחות רפאים, גובלינים, קסמים, דרקונים, בתים רדופי רוחות, חייזרים, מכשפות וכדומה.

===מי מפחד מהחושך? (2019)===
עונה 1 מספרת על ילדה חדשה שהגיע לבית ספר חדש באורגון. היא מצטרפת לקבוצת בני נוער אשר מכנה את עצמה 'TMS'. הקבוצה מתמקדת בסיפורים מפחידים שבני הנוער מספרים. הילדה החדשה מתחילה לספר סיפור ועד במהרה חברי הקבוצה מבינים כי הסיפור מתגשם.
לסדרה יש עוד 2 עונות, עונות 2 ו3 כשכל עונה מדברת על משהו אחר אך עדיין על קבוצה של ילדים מספרים סיפורים מפחידים

== דמויות הסדרה ==
=== עונות 1–5 (1992-1996) ===
*גארי (1992-1996)
*בטי האן (1992-1996)
*קיקי (1992-1996)
*פרנק (1992-1994)
*טאקר (1992-1996)
*סאמנת'ה (1994-1996)
*קריסטן (1992)
*דייוויד (1992)
*סטיג (1995-1996)
*אריק (1992-1993)

=== עונות 6–7 (1999-2000) ===
*קווין (1999-2000)
*מגאן (1999-2000)
*ואנג (1999-2000)
*טאקר (1999-2000)
*אנדי (1999-2000)

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!מועמדים
!תוצאה
!מקור
|-
! rowspan="2" |2023
! rowspan="2" |פרסי אמי לתוכניות לילדים ולמשפחה
|הסדרה הטובה ביותר לילדים או לכל המשפחה
|מי מפחד מהחושך?
|
| rowspan="2" |<ref></ref>
|-
|המיקס סאונד ועריכת הסאונד הטוב ביותר בתוכנית לייב אקשן
|דייוויד הרננדז, גורד הילייר, פט האסקיל, דין ג'יאמארקו, ביל שפרד, ג'וליה גראף, ג'וזף ווטס, מורין מרפי, גורדון ספרול, דייוויד צ'ן
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות מדע בדיוני אמריקאיות
קטגוריה:סדרות מדע בדיוני קנדיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:ניקלודיאון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
תיאודור ליכטנהיין

תיאודור ליכטנהיין (באנגלית: Theodor (Theodore) Lichtenhein; ינואר 1829, קניגסברג – 19 במאי 1874, שיקגו) היה שחמטאי אמריקאי.

==ביוגרפיה==

ליכטנהיין נולד במזרח פרוסיה, ולמד שחמט בגיל 12. שש שנים יותר מאוחר היה נשיא מועדון השחמט של קניגסברג. הוא למד רפואה, ולאחר מכן התגייס לשירות בצבא הפרוסי.

ליכטנהיין היגר לארצות הברית בשנת 1851, והשקיע את כל זמנו לפרנסתו. בשנת 1856 הצטרף למועדון השחמט של ניו יורק והפך לחבר המועדון החזק ביותר. בקונגרס האמריקאי הראשון לשחמט, שהתקיים בשנת 1857 הגיע למקום השלישי. בסיבוב הראשון ניצח את צ'ארלס סטנלי 3-2, בסיבוב השני ניצח את פרדריק פרין 0–3, בחצי הגמר הפסיד לפול מורפי 3.5-0.5 ובהתמודדות על המקום השלישי ניצח את בנימין רפאל 0–3 [http://xoomer.alice.it/cserica/scacchi/storiascacchi/tornei/1851-99/1857NewYork.htm].

ליכטנהיין נבחר לנשיא מועדון השחמט של ניו יורק בשנת 1858. הוא סיים בתיקו עם פרדריק פרין 1-1 בדו-קרב בין ניו יורק לבין ברוקלין בשנת 1860, וניצח בדו-קרב נגד הרדמן פיליפס מונטגומרי 7.5-2.5 בפילדלפיה בשנת 1861 [http://xoomer.alice.it/cserica/scacchi/storiascacchi/matches/1850-64.htm].

ליכטנהיין שרת בדרגת רב-סרן בגדוד ה-58 של מתנדבי ניו יורק במלחמת האזרחים, ושימש גם ככתב לעיתון Frank Leslie's Weekly.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://chessmetrics.com/cm/PL/PL23063.htm אומדן מד הכושר שלו]

קטגוריה:שחמטאים גרמנים
קטגוריה:שחמטאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1829
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1874
הפארק הלאומי מערות נרקורט

מערת נרקורט
מערות נרקורט (אנגלית: Naracoorte Caves) שוכנות בסמוך לעיירה נרקורט הנמצאת בחוף אבן הגיר שבאוסטרליה הדרומית, אוסטרליה. בשנת 1994 הכריז אונסק"ו על המערות כאתר מורשת עולמית ביחד עם ריברסליי, בזכות כמות המאובנים הגדולה הנמצאת במערות. בפארק שבו נמצאות המערות יש שטח בגודל 6 קמ"ר המכיל שרידי צמחים, ובאתר המורשת העולמית יש 26 מערות בסך הכל המתפרשות על פני שטח של 3.05 קמ"ר.

הפארק שבו נמצאות המערות נחשב לאתר תיירות פופולרי באוסטרליה, ויש בו מגוון פעילויות למבקרים. מדריכים מקצועיים מנחים סיורים בתוך המערות, וחלק מהסיורים עוברים דרך מרבצי המאובנים. באמצעות חידושים טכנולוגיים שונים ניתן לצפות במערת העטלף הבלתי נגישה, היכן שאלפי עטלפים מתרבים בכל שנה. 

מרבצי המאובנים העשירים במערת ויקטוריה נחשבים לטובים ביותר באוסטרליה מבחינת גודל ורמת השימור, ולאחד המרבצים העשירים ביותר בכדור הארץ כולו. במערה התגלו עשרות אלפי פרטים המייצגים לפחות 93 מיני חולייתנים, בעלי טווח גדלים נרחב. במאובנים עצמם יש חלקי גוף, כגון גולגולות, שהשתמרו בצורה כה טובה לאחר המוות עד שניתן להבחין גם בעצמות העדינות ביותר.

אבן הגיר שבאזור נוצרה מאלמוגים ויצורים ימיים נוספים לפני כ-200 מיליון שנים, ופעם נוספת לפני 20 מיליון שנים כאשר האדמה הייתה מתחת לפני המים. המים שהיו על פני הקרקע חלחלו במשך השנים דרך אבן הגיר, וכך נוצרו המערות שאינן רחוקות בדרך כלל מפני הקרקע, ופתחיהן עשויים להוות סיכון עבור מי שלא שם לב. במערות נמצא אוסף המאובנים המרשים. יונקים ויצורים יבשתיים אחרים נפלו לתוך המערות ללא יכולת לברוח. המאובנים שבמערות השתמרו בשכבה שנוצרה כאשר הקרקע העילית קרסה פנימה. במקרים מסוימים עובי שכבת המאובנים מגיע עד לעשרים מטרים. בחלק מהאזורים הללו מבוצעות פעולות שימור לצורך מחקר עתידי כאשר יפותחו שיטות יותר מתוחכמות בתחום התיארוך הרדיומטרי ושיקום המאובנים שנמצאו. למאובנים הללו יש חשיבות רבה בחקר ההיסטוריה האבולוציונית של הפאונה האוסטרלית.

האקלים בנרקורט הוא אקלים לח וקריר כאשר עונת הקיץ היא ארוכה, מתונה ויבשה באופן יחסי, ואילו בחורף יורדים גשמים רבים.

==לקריאה נוספת==
* ג'ואל אקנבך, יצורי הפרא האבודים, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 149, אוקטובר 2010

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20080720113220/http://www.naracoortelucindale.sa.gov.au/site/page.cfm?u=252 אתר המורשת העולמית מערות נרקורט]
* [https://web.archive.org/web/20090705020506/http://gallery.mcmillan.net.nz/v/Travels/Adelaide06/Naracoorte/ תמונות של המערות]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אוסטרליה: גאולוגיה
קטגוריה:אוסטרליה הדרומית: גאוגרפיה
המכללה הימית המלכותית בגריניץ'

המכללה הימית המלכותית ([[בית המלכה ברקע)]]
המכללה הימית המלכותית בגריניץ, הידועה כיום כמכללה הימית המלכותית הישנה, היא מכללה לשעבר הנמצאת בגריניץ' שבלונדון ופתוחה למבקרים. בין 1873 ל-1998 המכללה שימשה כמתקן אימונים של הצי המלכותי, והיא נמצאת במרכז אתר המורשת העולמית "גריניץ' הימית" שבלונדון. במכללה הועברו מספר קורסים לקציני הצי, כולל הקורס המתקדם לקצינים בדרגות הביניים.

לאחר שהצי המלכותי הפסיק להשתמש במכללה בשנת 1998, חברת צדקה בשם קרן גריניץ' שכרה את המבנים והשטח שמסביבם למשך 150 שנים, כאשר תפקידה יהיה לשמר אותם לטובת האומה כולה. אוניברסיטת גריניץ' משתמשת בשלושה אולמות עיקריים במכללה (המלכה אן, המלכה מרי והמלך ויליאם), ואילו מכללת טריניטי למוזיקה משתמשת באולם המלך צ'ארלס. קרן גריניץ' מנהלת את ההיכל הצבוע ואת הקפלה, האולמות התת-קרקעיים הסמוכים, מרכז המבקרים והקרקעות.

בניית המבנים המקוריים במכללה התרחשה בין 1696 ל-1712, ובמקור הם נבנו ותוכננו על ידי כריסטופר רן עבור בית החולים גריניץ', שנסגר ב-1869. בעבר שכן במקום ארמון פלסנטיה הקדם-טיודורי, שנבנה על ידי הדוכס המפרי ב-1428.

בין 1962 ל-1996 הופעל במכללה הכור הגרעיני JASON, ששימש למטרות אימונים עבור הצי. הכור פורק באופן סופי ב-1999.

כיום המתחם משמש באופן סדיר לצילומי סדרות טלוויזיה, פרסומות טלוויזיה וסרטים באורך מלא. בין ההפקות הידועות ניתן למנות את סרט הקולנוע "משחקים פטריוטיים" המבוסס על רומן באותו שם של טום קלנסי, שבו המכללה משמשת כאתר צילומים לסצנת התנקשות באחד מחברי משפחת המלוכה הבריטית. בשנת 2006 צולמה במקום פרסומת טלוויזיה לרשת מרקס אנד ספנסר הידועה. אחד מסדרות הטלוויזיה הידועות שצולמו במקום היא MI5.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.gre.ac.uk אתר אוניברסיטת גריניץ']
* [https://web.archive.org/web/20060712111116/http://www.tcm.ac.uk/ קולג' טריניטי למוזיקה]
* [https://web.archive.org/web/20090301025645/http://www.greenwichwhs.org.uk/ אתר המורשת העולמית גריניץ']

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גריניץ'
קטגוריה:לונדון: מוזיאונים צבאיים
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה I
קטגוריה:מבנים שתכנן כריסטופר רן
יוסף זונדל וסרמן

יוסף זונדל וסרמן (ה' באלול תר"ס 30 באוגוסט 1900 – י"ב בטבת תשל"ט 11 בינואר 1979) היה מורה וסופר ישראלי.

==ביוגרפיה==

וסרמן נולד בקהיר בשנת 1900 למשפחה שהייתה מקושרת עם היישוב הישן בירושלים ועסקה רבות בהכנסת אורחים. בהיותו בן שנה וחצי חלה והרופאים יעצו למשפחה לעבור למקום עם אוויר יותר בריא. בעקבות זאת עלתה המשפחה לירושלים, שם פתח האב מכולת ברחוב יפו, בשכונת אבן ישראל. בגיל עשר התייתם מאביו ובשנת תרע"ג (1913) יצא עם אימו לאמריקה. אך אימו מתה שם מספר שבועות אחרי הגיעם והוא שב לקרוביו בירושלים ולמד בישיבת עץ חיים. אחרי מלחמת העולם הראשונה החל ללמוד ב"ישיבת המשתלמים" בה ניתנה לתלמידים גם השכלה כללית ופדגוגית כדי להיות מורים בבתי ספר דתיים. המוסד התמזג עם בית המדרש למורים של תנועת המזרחי ובו המשיך ללמוד, עד שהוסמך למורה בתרפ"ב.

בשנת 1923 נשא לאישה את חנה בת אליהו לנדא "נכד הגר"א" ובמשך עשר שנים היה מורה בתלמוד תורה שערי תורה.

הצטרף למזרחי הצעיר והשתתף עם חבריו בייסוד החלק שלהם בשכונת מונטיפיורי שליד תל אביב, שם בנה את ביתו בין הראשונים בשכונה. בתרפ"ד היה מיוזמי ובוני בית הכנסת שבשכונה "בני ציון" ואחר כך שימש כגבאי בית הכנסת. בשנת 1932 ייסד וניהל בית ספר פרטי שמומן כנראה על ידי מסדר אחים נאמנים. בהמשך הוכנס בית הספר לרשת החינוך של הוועד הלאומי.

הוא היה פעיל בחיים הציבוריים והחברתיים בשכונה, חבר מועצה, וחבר ועדת הביקורת. השתתף בייסוד הארגון הספורטיבי הדתי אליצור והתמסר ביחד לניהול הפעולות התרבותית שבו. היה מזכיר סניף המזרחי בשכונה וחבר סניף "התאחדות בני היישוב" בשכונה. כן היה ממקימי ומנהלי סניף האגודה החשאית "אחים נאמנים" (בני ציון) בתל אביב, לאחר שהקים סניף של הארגון בניו יורק בעת שהותו שם.

==כתביו==
עסק במחקר גנאלוגי וחיבר את הספרים:
* מגילת היחס: שישה דורות לבית רבי מאיר ומרת מנדל מנדלמן: למלאת מאה שנה לעלייתם ארצה, תרי"ז–תשי"ז, הוצאת "ציון" תשי"ז 
* "רשימת היחס 140 שנה בירושלים – 8 דורות מצאצאי הגאון הצדיק רבי יוסף זונדל סלנט זצ"ל תקצ"ח–תשל"ח, ירושלים תשל"ח שבו הציג את רשימת צאצאיו של הרב הראשי של ירושלים במאה ה-19 יוסף זונדל מסלנט.
* "מיקירי ירושלים: דמויות מתלמידי הגר"א מווילנא, ותלמידי הראי"ה קוק ואחרים, הוצאת מסלול תשל"ג 1973 (הספר כלל נספחים: בתי הכנסת הגדולים בעיר העתיקה, סיפורים קטנים על אישים גדולים).

היה שותף בפעילות ספרותית ותרבותית עם שכנו בשכונת מונטיפיורי, הסופר יעקב רימון וביחד ערכו את ירושלים העתיקה : לקט ספורים, אגדות ותאורי חיים, בהוצאת המכון לאיסוף סיפורי א"י ואגדותיה, ירושלים, תשי"ח.

ביחד כתבו וסרמן ורימון את "שמואל בדורו: רבי שמואל סלנט, זצ"ל רבה של ירושלים תר"א–תרס"ט: חייו ופעלו / הוצאת מסלול, תשכ"א 1961 

כן עסק בהכנת רשימות גנאלוגיות על בני משפחות נוספות כמו צאצאי הרב ישעיה ברדקי ובני משפחת וולפנזון ולוריא. אך אלו לא יצאו לאור כספר ונשארו בכתובים.

בנו הוא משה אשד מלוחמי מלחמת העצמאות וממגלי דרך בורמה לירושלים. מנכדיו הוא "בלש התרבות" אלי אשד.

===קישורים חיצוניים===
* 

קטגוריה:ישראלים ילידי מצרים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1979
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
מגדל שעון

מגדל שעון הוא מגדל שבו קבוע שעון, ופעמים רבות שניים או ארבעה שעונים הפונים לכל אחד מצדדיו. פעמים רבות מגדלי שעונים הם חלק מכנסייה או ממשכנה של רשות מקומית, ובמקרים רבים הם צוברים פרסום כאלמנט נופי בולט, או אף כסמלו של היישוב בו הם ניצבים. לעיתים מודיע השעון במגדל על השעה, או על חלק ממנה, גם באמצעות צלצול פעמונים או צליל או סדרת צלילים אחרת, העשויה להשמע כקטע מוזיקלי.

==היסטוריה והתפתחות==
מגדלי השעון הראשונים הופיעו בימי הביניים. עד המאה ה-20 לא היה ברשות רוב האנשים שעון כיס, ומגדלי השעונים סיפקו את הצורך הבסיסי לדעת את השעה. המגדלים הראשונים התריעו על השעה רק באמצעות צלצול, פעמים רבות לצרכים דתיים, ולא נחשבו לאלמנט אדריכלי בפני עצמו. כדי שצליל הפעמונים ישמע למרחוק, מוקמו אלה בראשם של מגדלים במרכז העיר, ואלה היו לעיתים המבנים הגבוהים ביישוב.

עם השנים נוספו שעונים ויזואליים למגדלים כדי לאפשר לתושבים להתעדכן בשעה בכל זמן נתון. השעונים הוויזואליים הראשונים כללו רק את מחוג השעות, שכן די היה במידת דיוק זו. עם זאת הפיכתם של מגדלי השעונים למבנים שעיני התושבים נשואות אליהם, הביאה לכך שהוענקה תשומת לב רבה לחזותם האדריכלית והאומנותית. בד בבד הופיעו מגדלי שעונים ששעוניהם הראו נתונים רבים נוספים כמו נתונים אסטרונומיים, התאריך, גלגל המזלות ועוד. השעונים במגדלי השעונים מעוצבים בצורות שונות תוך שימוש בספרות, אותיות, סמלים ואלמנטים אחרים.

===בארץ ישראל===
בעשור הראשון של המאה ה-20 צוינו ברחבי האימפריה העות'מאנית 25 שנה לשלטונו של הסולטאן עבדול חמיד השני. בתקופה זו נבנו שישה או שבעה מגדלי שעון ברחבי ארץ ישראל: ביפו, צפת, חיפה, חאן אל-עומדאן בעכו, ובשכם. חמש שנים מאוחר יותר נבנה מגדל שעון נוסף בשער יפו בירושלים. מגדל השעון בשער יפו פורק בשנות ה-20 של המאה ה-20 ובמקומו נבנה בכיכר אלנבי בניין מגדל השעון, שנהרס בשנת 1934. ישנה מחלוקת האם מגדל השעון בנצרת משתייך אף הוא לקבוצה זאת.

ב-3 במאי 2004 הנפיק השירות הבולאי סדרת בולים בשם "מגדלי שעון עות'מאניים בישראל". הסדרה כוללת חמישה בולים כל אחד מהם במחיר נקוב 1.30 ש"ח. הסדרה כוללת את המגדלים, בצפת, ירושלים, עכו, חיפה ויפו.

=== גלריה ===
<gallery mode="packed" heights="110">
London, Elizabeth Tower -- 2016 -- 4620.jpg|הביג בן בלונדון, אחד ממגדלי השעון הידועים בעולם
(La Basílica del Voto Nacional, Quito), inside the clock tower.JPG|שעון בקיטו, אקוודור
Abraj-al-Bait-Towers.JPG|מבנה אבראג' אל-בית, הכולל במרכזו את מגדל השעון הגבוה בעולם. במבנה זה נמצא גם השעון הגדול בעולם.
Arusha Clocktower.jpg|מגדל השעון בארושה בטנזניה
Zytglogge astronomical clock with labels.png|השעון האסטרולוגי והאסטרונומי במגדל פעמון הזמן בברן, בירת שווייץ
Acco02062007 (32).JPG|מגדל השעון בעכו בישראל
</gallery>

==ראו גם==
* מגדל פעמונים
* צריח (מסגד)
*שעון אסטרונומי
==לקריאה נוספת==
*יהודה לבנוני, ושוב אנחנו כאן מול השעון, עת-מול 172 חשוון תשס"ד

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.yoaview.com/Yoaview/SITE/?action=showobject&sn=2_513&PHPSESSID=fb864af63c870a865919d7134d76fcb0 על מגדלי השעון בארץ ישראל - סליחה עבד אל-חמיד, מה השעה ?]
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
מרגרט מסקוטלנד

מרגרט מסקוטלנד (באנגלית: Margaret of Scotland, בנורדית עתיקה: מרגרט אלכסדנרסדוטיר - Margrét Alexandersdóttir, בנורווגית: מרגרט אלכסנדרסדוטר - Margrete Alexandersdotter - "מרגרט בת אלכסנדר"; 28 בפברואר 1261 - 9 באפריל 1283) הייתה המלכה הרעיה של אריק השני, מלך נורווגיה.

==ביוגרפיה==
מרגרט נולדה ב-28 בפברואר 1261 בטירת וינדזור שבאנגליה, והייתה בתם של מלך סקוטלנד אלכסנדר השלישי ושל רעייתו הראשונה מרגרט מאנגליה. מרגרט הגיעה לנורווגיה בגיל 20 כדי להנשא לאריק השני בן ה-13 שהפך למלך נורווגיה ב-9 במאי 1280. חוזה הנישואין נחתם ברוקסבורו שבסקוטלנד ב-25 ביולי 1281 וכלל בין השאר את זכותם של צאצאי הזוג לרשת את כתר סקוטלנד, ואת הנדוניה של מרגרט שנקבעה ל-14,000 מארק. החתונה נערכה שנה לאחר מכן, ובה הוכתרה מרגרט למלכה.

הנישואין בין אריק למרגרט היו נישואים פוליטיים אופייניים, שהשיגו פיוס והורידו את המתח שבין שתי המדינות שנגרם כתוצאה מהסכם פרת' מ-1266, לפיו ויתרה נורווגיה לסקוטלנד על האיים ההברידיים ועל האי מאן בתמורה לתשלום חד-פעמי של 4,000 מארק ותשלום שנתי של 100 מארק. ההסכם גם קבע שסקוטלנד תכיר בריבונות הנורווגית באיי אורקני ושטלנד.

מרגרט נפטרה בטונסברג בשנת 1283 זמן קצר לאחר שילדה את מרגרט, אשר נחשבה לזמן קצר כעוצרת ממלכת סקוטלנד בעקבות מותו של סבה, אלכסנדר השלישי ב-19 במרץ 1286.

ככל הנראה נפטרה מרגרט ב-9 באפריל 1283 (על פי ה"גסטה אנאליה") או ב-27 בפברואר או ב-28 בפברואר באותה שנה (על פי "דברי ימי לאנרקוסט").

מרגרט נקברה בקתדרלה של ברגן, אשר נהרסה בשנת 1531. אתר הקבורה, כיום בתחום מצודת ברגנהוס, מצוין בלוחית זיכרון.

קטגוריה:מלכות רעיות נורווגיות
קטגוריה:בית דאנקלד
קטגוריה:מלכות רעיות מהמאה ה-13
קטגוריה:ילידי 1261
קטגוריה:נפטרים ב-1283
עגור סיבירי

עגור סיבירי (שם מדעי: Grus leucogeranus) הקרוי גם עגור סיבירי לבן או עגור שלג הוא מין בסוג עגור.

מין זה מתרבה ברוסיה הארקטית וברפובליקת סאחה-יקוטיה. העגור הסיבירי נודד למרחקים ארוכים. האוכלוסייה המזרחית חורפת בנהר היאנגצה ואגם פויאנג בסין, האוכלוסייה המרכזית נדדה בעבר לפארק הלאומי קאולדאו, אך אוכלוסייה זו נכחדה, והאוכלוסייה המערבית בפרידונקנאר ואספהאן באיראן. הוא מתרבה וחורף בביצות, שם הוא ניזון משורשים ופקעות של צמחים מימיים.

זהו עגור גדול ולבן, שיכול להגיע לאורך של 140 סנטימטרים ולמשקל של 10 קילוגרם. הבוגרים לבנים, חוץ ממסכה אדומה כהה הנמתחת מהמקור אל מאחורי העין. הרגליים הן בצבע צהוב איריס עד אדמדמות. קולו דמוי-חליל ומוזיקלי.

לפי הנתונים של איגוד השימור העולמי (IUCN) העגור הסיבירי נתון בסכנת הכחדה חמורה. הסיבה העיקרית לכך היא שאתר החריפה בסין, המחזיק ב-95% מאזור זה, נתון לשינויים הידרולוגיים, הנגרמים בעיקר על ידי סכר שלושת הנקיקים.

האוכלוסייה בסין מוערכת בכ-2,000 פרטים.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר סימון פאלאס
סיבירי
קטגוריה:רוסיה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1773
אלרה

אלרה (באנגלית: Elara; ביוונית: Ελάρα) הוא אחד הירחים של צדק. אלרה הוא חלק מקבוצת הימליה של ירחי צדק; שבעה ירחים המקיפים את כוכב הלכת במרחק של 11 עד 13 מיליון קילומטר ובנטייה של 27.5°.

הוא התגלה על ידי צ'ארלס דילון פרין במצפה הכוכבים ליק ב-1905 ונקרא על שמה של אלרה מהמיתולוגיה היוונית, אימו של טיטיוס שנולד מזאוס. שם זה ניתן לו רק ב-1975, עד אז נקרא בפשטות "Jupiter VII" - הירח השביעי של צדק. בין 1955 עד שניתן לו שמו הרשמי, נקרא לעיתים "הרה" (Hera). 

בפברואר ומרץ 2007 חלפה הגשושית ניו הוריזונס במרחק של 8 מיליון ק"מ מאלרה, בדרכה לכוכב הלכת הננסי פלוטו וצילמה מספר צילומים.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20071109115630/http://solarsystem.nasa.gov/planets/profile.cfm?Object=Jup_Elara נתונים על אלרה], באתר נאס"א

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ירחי צדק
ארתור הרברט, הרוזן הראשון מטורינגטון

ארתור הרברט, הרוזן הראשון מטורינגטון (באנגלית: Arthur Herbert, 1st Earl of Torrington) (1647 לערך – 14 באפריל 1716), בנו של שופט, אדוארד הרברט, היה פוליטיקאי ואדמירל בצי המלכותי הבריטי בסוף המאה ה-17 ובתחילת המאה ה-18.

== ביוגרפיה ==
הרברט נולד בערך בשנת 1647, ןהצטרף לצי המלכותי בשנת 1663. הוא שירת במלחמות ההולנדיות, ובתפקידי פיקוד שונים בים התיכון. זכה לקריירה מכובדת בצי ואף נפצע באחד הקרבות.

נאמנותו למלוכה, היחוס המשפחתי ותפקודו כמפקד בצי הקנו להרברט מקום של כבוד בחצר המלכות ואת חיבתו של המלך ג'יימס השני שמינה אותו לאדמירל. סרובו לתמוך בחוק המבחן הביא להדחתו מכל תפקידיו. הרברט פנה לנציגי ויליאם הנסיך מאורנג'. הוא הגיע להאג מחופש לחייל פשוט כדי להיפגש עם ויליאם ולמסור לו מכתב מאצילי אנגליה. ויליאם כהוקרה מינה אותו למפקד כוח הפלישה שלו במהלך המהפכה המהוללת שאירעה בשנת 1688, ואחרי כן זיכה אותו במשרת ראש צי הבית.

בתקופת שלטונם של ויליאם ומרי כמלכי אנגליה, שירת הרברט כלורד הראשון של הימיה, ומילא תפקיד מרכזי במלחמת תשע השנים בה פיקד על הכוחות האנגלים וההולנדים בקרבות על מפרץ בנטרי ועל החוף הסמוך (Beachy Head). נסיגתו מפני הכוחות הצרפתים עוררה זעם והביאה לעמדתו למשפט צבאי. הרברט זוכה במשפט, אך אחרי־כן לא שרת את המלוכה בתפקיד כלשהו. הרברט נישא פעמיים, אך לא זכה להביא ילדים לעולם ועם מותו, ב-14 באפריל 1716, באה לקיצה גם רוזנות טורינגטון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ילידי 1647
קטגוריה:אדמירלים בריטים
קטגוריה:פוליטיקאים בריטים
קטגוריה:נפטרים ב-1716
אלכסנדר מסקוטלנד

אלכסנדר מסקוטלנד (באנגלית: Alexander of Scotland; 21 בינואר 1264 – 17 בינואר 1284) היה יורש העצר של סקוטלנד ובנם של אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד ורעייתו מרגרט מאנגליה בתו של הנרי השלישי, מלך אנגליה.

==ביוגרפיה==
אלכסנדר נולד בג'דבורג ונשא לאישה את מרגרט מפלנדרס, בתם של גי מדמפייר, רוזן פלנדרס. הנישואים נערכו ב-14 בנובמבר 1282 ברוקסבורג. לבני הזוג לא נולדו ילדים, בשל מותו של אלכסנדר בשנת 1284 בעת היותו במנזר לינדורס. אלכסנדר נקבר במנזר דנפרמליין - מקום הקבורה המסורתי של בית המלוכה הסקוטי. מרגרט מפלנדרס נפטרה בשנת 1331.

מותו של אלכסנדר החל משבר ירושה בסקוטלנד. אחיו הצעיר, דייוויד מסקוטלנד נפטר בשנת 1281, ולמלך אלכסנדר השלישי לא היו בנים נוספים. בעקבות מותו, כינס המלך את הפרלמנט הסקוטי על מנת שיכריזו כי מרגרט, העלמה מסקוטלנד, נכדתו של המלך, ובתה של מרגרט מסקוטלנד, שהייתה נשואה למלך נורווגיה, תהיה יורשת העצר. המלך נשא לאישה את יולנד דה דרה ב-1 בנובמבר 1285 בתקווה שיוולדו לו בנים בכורים, אולם לאחר מותו הפתאומי של המלך הפילה יולנד את תינוקה. מותו של אלכסנדר, והעדר יורש עצר הביא לכך שאדוארד הראשון, מלך אנגליה המליך את ג'ון דה באליול כמלך סקוטלנד וכך החלו מלחמות העצמאות של סקוטלנד בניסיון הסקוטים להשתחרר משלטון אנגליה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:בית דאנקלד
קטגוריה:ילידי 1264
קטגוריה:נפטרים ב-1284
אלכסנדר השני, מלך סקוטלנד

אלכסנדר האביר. חותמו של אלכסנדר השני.
אלכסנדר השני (באנגלית: Alexander II, בגאלית סקוטית: אלאקסאנדייר מק אואיליאם- Alaxandair mac Uilliam, בגאלית מודרנית: אלאסדייר מק אואיליים - Alasdair mac Uilleim; 24 באוגוסט 1198 - 6 ביולי 1249) היה מלך סקוטלנד.

==קורות חיים==
אלכסנדר השני היה בנו היחיד של ויליאם הראשון ושל ארמנגרד דה בומון. אלכסנדר נולד בהאדינגטון שבמזרח לות'יאן בשנת 1198. בביקורו באנגליה בשנת 1213 העניק לו ג'ון, מלך אנגליה תואר אבירות. לאחר מותו של אביו, ב-4 בדצמבר 1214 הפך אלכסנדר השני בפועל למלך סקוטלנד, וב-6 בדצמבר באותה שנה הוכתר על אבן הגורל במנזר סקון.

בראשית מלכותו מרדו נגדו השבטים הסקוטיים מקויליאם ומקהת'ס, אולם המרידה דוכאה זמן קצר לאחר שפרצה.

אלכסנדר השני תמך במאבק הבארונים האנגלים נגד ג'ון הראשון, ופלש לאנגליה בראשות הצבא הסקוטי על מנת לסייע להם. הצבא הסקוטי הגיע עד נמל דובר בדרומה של אנגליה והמתינו שם לסיוע של הצבא הצרפתי. לאחר מותו של ג'ון הראשון שבו הצבאות לארצם, ובנו של ג'ון, הנרי השלישי חתם על הסכם שלום עם אלכסנדר (וכן נחתם הסכם שלום עם יורש העצר הצרפתי, לימים לואי השמיני, מלך צרפת).

על מנת לשפר את היחסים בין המדינות נשא אלכסנדר לאישה את ג'ואן מאנגליה, אחותו של הנרי השלישי, ב-18 ביוני או ב-25 ביוני 1221.

בשנת 1235 פרץ מרד נוסף נגד המלך בארגייל, אולם כוחות המלך דיכאו את המורדים במהרה.

באותה שנה פרצה מחלוקת גבולות בין אנגליה וסקוטלנד, ואלה הסדירו את המחלוקת בהסכם יורק משנת 1237, אשר הסדיר את הגבול בין המדינות וקבע כי הוא עובר בין סולווי פירת' במערב ושפך נהר טוויד במזרח.

ג'ואן נפטרה במרץ 1238 באסקס, וב-15 במאי 1239 נשא אלכסנדר לאישה את מארי דה קוסי, ונולד להם בשנת 1241 בנם היחיד - אלכסנדר השלישי, לימים, מלך סקוטלנד.

בשנת 1243 ניסה הנרי מלך אנגליה לפלוש לסקוטלנד, אולם אלכסנדר מנע את הפלישה, והסכם שלום נחתם בין המדינות בניוקאסל. כמו כן ניסה אלכסנדר לקבל את השליטה על האיים המערביים (שהיו בשליטת נורווגיה), וניהל משא ומתן עם נורווגיה, ללא הצלחה. אלכסנדר ניסה לשכנע את אוון מקדוגל, בנו של דנקן, לורד ארגייל לנתק את קשריו עם האקון הרביעי, מלך נורווגיה, אולם אוון דחה את דרישת אלכסנדר. אלכסנדר הפליג בראש צי סקוטלנד על מנת להכריח אותו לקבל את שליטת סקוטלנד, אולם חלה בדרכו, ונפטר באי קררה שבהברידים הפנימיים.

אלכסנדר נקבר במנזר מלרוז שברוקסבורגשייר.

==אזכורים בספרות==
אלכסנדר השני מוזכר בספרה של ברברה ארסקיין "Child of the Phoenix" משנת 1992.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:בית דאנקלד

קטגוריה:ילידי 1198
קטגוריה:נפטרים ב-1249
מוזיאון המדע

מוזיאון מדע, טכנולוגיה וטבע הוא מוזיאון שמוצגיו עוסקים בנושאי מדע וטכנולוגיה או מוצגים תוך הדגשה של נושאים אלה.

קטגוריה:מוזיאונים למדע
קארפו

קארפו (באנגלית: Carpo, ביוונית: Καρπώ) הוא אחד הירחים של צדק. 

קארפו התגלה בשנת 2003 על ידי קבוצה של אסטרונומים מאוניברסיטת הוואי, בראשותו של סקוט שפרד. שמו הקודם היה S/2003 J 20 או Jupiter XLVI, ואת השם קארפו קיבל בתחילת 2005, על שם האלה קארפו מהמיתולוגיה היוונית. 

קארפו אינו שייך לאף אחת מקבוצות הירחים של צדק (לדוגמה, הירחים הגליליאניים). נטיית המסלול שלו מוגבלת על ידי אפקט קוזאי (Kozai); אפקט זה גורם לשינוי תקופתי בנטייה והאקסצנטריות של המסלול: אם הנטייה גדולה מספיק, האקסצנטריות בתורה גדלה כך שהאפהליון ופריהליון של הירח מביאים אותו לקרבת הירחים הגליליאניים. 

הצפי הוא שבסופו של דבר הוא יתנגש באחד מהם, או שיעבור בקרבה שתגרום לו להזרק החוצה מהמערכת של צדק. תקופת הנקיפה של קארפו מוערכת בכ-6.8 מיליון שנים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ירחי צדק
שותפות ביחד

שותפות ביחד (באנגלית: Partnership 2Gether, לשעבר שותפות 2000 או Partnership 2000) היא יוזמה המקשרת בין 550 קהילות בכל העולם באמצעות 45 אזורי שותפות בישראל. תוכנית שותפות 2000 של הסוכנות היהודית הוקמה בשנת 1994 והיא מהווה דוגמה לשיתוף הפעולה המתמשך בין הסוכנות היהודית, הפדרציות היהודיות של צפון אמריקה (JFNA) ומגבית קרן היסוד.

כמאמץ מקומי בעל השפעה לאומית, כל שותפות במסגרת התוכנית מספקת את ההזדמנות לחיבור בין קהילות בישראל ומחוצה לה. בתוך כך נרקמות ומשגשגות גם מערכות יחסים בינאישיות, באמצעות תהליך קהילתי משותף. יותר מ-10,000 מתנדבים עובדים יחדיו מדי שנה, בוחנים נושאים בעלי חשיבות מעלים לדיון תגובות מהשטח, קובעים אבני דרך, מציבים יעדים ומגדירים תקציבים להשגתם. המעורבות ושיתוף הפעולה יוצרים הפריה ותרומה הדדית בעיקר בתחומים ערכיים קהילתיים וחינוכיים ומספקים קרקע פורייה לפיתוח כלכלי.

הענקת פרס ירושלים לאחדות ישראל לפרויקט ב-2024
היוזמה זכתה פעמיים בקטגוריית התפוצות של פרס ירושלים לאחדות ישראל: ב-2016, על פעילות מסגרת "בתי ספר תאומים" המקשרת בין בתי ספר בישראל ובתי ספר יהודיים בעולם, וב-2024, על פעילותה הכללית ותרומתה לקהילות בעוטף עזה בעקבות מלחמת חרבות ברזל.

==שותפות תל אביב - לוס אנג'לס==
פועלת מאז שנת 1997 במסגרת הפרויקט, כיוזמה משותפת של הפדרציה היהודית של לוס אנג'לס, עיריית תל אביב-יפו והסוכנות היהודית. מטרת השותפות היא העמקת תחושת השייכות לעם היהודי וחיזוק הקשר בין הקהילה היהודית בלוס אנג'לס לתושבי תל אביב-יפו. הפעילות נעשית בתחומי החינוך, הבריאות והרווחה וכן בתחום התרבות, בו נעשה ניסיון לקשר בין תעשיית הסרטים ההוליוודית המבוססת לבין זירת הקולנוע המתפתחת בישראל, סדנאות כוריאוגרפיה "גשר – דיאלוג כוריאוגרפי" בשיתוף מרכז סוזן דלל ואוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ובנוסף מפגשים בתחום האופרה בשיתוף עם האופרה הישראלית החדשה.

== שותפות קריית גת, לכיש ושפיר - שיקגו==
בשנת 1996 פתחו הפדרציה היהודית של שיקגו, עיריית קריית גת והמועצות האזוריות לכיש ושפיר את השותפות ביניהן ביוזמת הסוכנות היהודית. השותפות מקיימת חילופי נוער וסטודנטים ומעודדת פיתוח של אזורים שונים במועצות האזוריות ובקריית גת. קבוצות תגלית משיקגו מגיעות במהלך הטיול לאזור השותפות ומבצעות יום התנדבות כחלק מהתוכנית החינוכית. סטודנטים מאזור שיקגו מגיעים לאזור השותפות מדי קיץ להדריך בקייטנות כיפיאדה בקריית גת. נוסף על כך, סטודנטים ובוגרים מתנדבים בקריית גת במספר פרויקטים שכוללים גינה קהילתית למעוטי יכולת ומרכזי הקליטה בעיר.

== שותפות זכרון יעקב - דרום פאלם ביץ' ==
בשנת 2016 פתחו הפדרציה היהודית של דרום פאלם ביץ', מועצה מקומית זכרון יעקב ביוזמת הסוכנות היהודית את השותפות. יש תוכניות עם הקהילה לסטודנטים, נשים ועוד. בנוסף יש את תוכנית בתי ספר תאומים. בנוסף יש תוכנית הנוער אשר נוסעת למשלחת לדרום פאלם ביץ' מדי שנה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.haaretz.co.il/hasite/pages/ShArtPE.jhtml?itemNo=923589&contrassID=2 מוסף מיוחד על "שותפות ביחד" בעיתון "הארץ"]
* [http://www.jewishagency.org/jewishagency/hebrew/israel/partnerships/regions/telaviv/ שותפות תל אביב לוס אנג'לס] באתר הסוכנות היהודית

==הערות שוליים==

קטגוריה:הסוכנות היהודית
קטגוריה:זוכי פרס ירושלים לאחדות ישראל
קטגוריה:מפעלי הסוכנות היהודית
אננקה

אננקה (באנגלית: Ananke, ביוונית: Ανάγκη) הוא ירח של כוכב הלכת צדק.
הוא התגלה על ידי סת' ברנס ניקולסון במצפה הר וילסון ב-1951. בתחילה נקרא הירח "Jupiter XII", כלומר הירח ה-12 של צדק, ולעיתים "אדרסטיאה" (Adrastea) ומאז 1975 קרוי על שמה של אננקה, אימם של אדרסטאה ויופיטר. 

אננקה נתן את שמו לקבוצת הירחים בה הוא נמצא, קבוצה של ירחים שמסלול ההקפה שלהם סביב צדק הוא בין 19.3 ל-22.7 מיליון קילומטר ונטייה של כ-150°.

רדיוס מסלולו של אננקה סביב צדק הוא 21,280,000 ק"מ והוא מקיף את צדק כל 610.45 יממות.

אננקה בעל נפח של 11,500 קמ"ק ושטח פנים של 2,500 קמ"ר.

אננקה בעל קוטר ממוצע של 28 ק"מ ובעל מסה של ק"ג.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ירחי צדק
בני גולסון

בני גולסון (באנגלית: Benny Golson; נולד ב-25 בינואר 1929) הוא סקסופוניסט טנור ומלחין ג'אז אשר ניגן בעיקר בסגנונות הבי בופ וההארד בופ.

==ביוגרפיה==
בתקופת התיכון שלו בפילדלפיה, גולסון ניגן עם מוזיקאים צעירים ומבטיחים כגון ג'ון קולטריין, רד גרלנד, פילי ג'ו ג'ונס ורבים אחרים. אחרי שסיים את אוניברסיטת הווארד החל לנגן בלהקת רית'ם אנד בלוז תחת הובלתו של בול מוס ג'קסון. בלהקה פגש גולסון את טאד דמרון אשר היה הפסנתרן באותו ההרכב, ולימים נהיה להשפעה חשובה על כתיבתו של גולסון. 

בשנות החמישים ניגן גולסון לתקופה קצרה וכן בהרכבים ליונל המפטון ודיזי גילספי. נוסף לכך היה גולסון מופיע עם עוד כמה הרכבים, דוגמת ההרכב של ג'וני הודג'ז. 

כאשר עבד עם להקתו של האמפטון ב-1956 בהארלם גילה על מותו של החצוצרן האגדי קליפורד בראון, איתו יצא לו לעבוד תקופה קצרה, וכן הספיק להתחבר איתו. גולסון אז הלחין כמחווה את "אני זוכר את קליפורד", אשר נהיה לסטנדרט.

גולסון הלחין עוד כמה וכמה קטעים ולא מעטים מהם נהיו סטנדרטים. אחת התקופות הפוריות בחייו הייתה התקופה שבה היה חבר בשליחי הג'אז, עבורם היה המנהל המוזיקלי באלבום "Moanin'". בין המפורסמים שבקטעיו ניתן למנות את "Along Came Betty", "Whisper Not" ועוד.

בין השנים 1959–1962 גולסון הוביל הרכב בשם ג'אזטט יחד עם החצוצרן ארט פארמר. לאחר מכן עבר לכתיבת מוזיקה עבור טלוויזיה ועבור קולנוע. בשנת 1983 הקים מחדש את ההרכב וחזר לנגן ולהופיע. 

בשנות התשעים ובשנות האלפיים זכה גולסון בכמה וכמה פרסים, וחזר לתודעה הציבורית. גולסון אף הופיע בהופעה קולנועית בסרט טרמינל בתפקיד עצמו. 

רוב הצלחתו של גולסון היא כמלחין, הקטעים שלו הם מהקטעים המנוגנים ביותר בסצנת ההארד בופ, אך גם כנגן הוא מצליח מאוד, ונחשב לאחד מהטנורים הגדולים בתקופת ההארד בופ.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://barakmusic.com/6szi ראיון של ברק וייס עם גולסון (בעברית)]

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הווארד
קטגוריה:סקסופוניסטים אמריקאים
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:שליחי הג'אז
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קארל גרינג

קארל גרינג (בגרמנית: Carl Theodor Göring (Goering); 28 באפריל 1841, ברוהיים – 2 באפריל 1879, אייזנאך) היה שחמטאי גרמני. בשיאו היה במקום ה-12 בעולם. 

בשנת 1870 הגיע גרינג למקום השלישי בתחרות הראשונה של הקונגרס האוסטרי שהתקיימה בגראץ (ניצח: יוהאן ברגר). בשנת 1871 הגיע למקום הרביעי בתחרות קרפלד (הקונגרס התשיעי של מערב גרמניה, ניצח: לואיס פאולסן ), הגיע שלישי בתחרות לייפציג (הקונגרס הראשון של מרכז גרמניה, ניצח: אדולף אנדרסן), ניצח בתחרות ויסבאדן, הגיע למקום הרביעי בתחרות באד אמס (ניצח: שמואל מיזס ). 
 
בשנת 1872 הגיע גרינג למקום השלישי בתחרות אלטונה (הקונגרס השלישי של צפון גרמניה, ניצח: אדולף אנדרסן, הגיע שני בתחרות לייפציג 1876 (הקונגרס השני של מרכז גרמניה, ניצח: אדולף אנדרסן, הגיע חמישי בתחרות לייפציג 1877 (ניצח: לואיס פאולסן), הגיע חמישי בתחרות קלן 1877 (ניצח: יוהנס צוקרטורט) [http://xoomer.alice.it/cserica/scacchi/storiascacchi/tornei/pagine/itorneifino1880.htm].

על שמו נקראת הסתעפות בפתיחה הסקוטית, גמביט גרינג. 1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. ד4 ה:ד4 4. ג3
 
גרינג היה פרופסור ופילוסוף. הוא התאבד בשנת 1879.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://blog.chess.com/billwall/off-the-wall-chess---goering-gambit על גמביט גרינג]
* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/PlayerProfile.asp?Params=199510SSSSS3S044924000000141000000000010710100 מידע כללי]

קטגוריה:שחמטאים גרמנים
קטגוריה:מתאבדים: ספורטאים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1841
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1879
מטען בתפזורת

מטען תפזורת של [[עפרת ברזל]]
טעינת מטען של שבבי ברזל על [[אוניית צובר בנמל ברסט]]
מטען בתפזורת (באנגלית: Bulk cargo) הוא מטען סחורות, אשר נשלחות באמצעי תחבורה, בכמויות גדולות וכשהן לא ארוזות. המטען נפרק, או נשפך, אל תוך אמצעי התחבורה, באמצעות כף מחפר, או צינור, כשהוא במצב נוזלי או מוצק. בין אמצעי התחבורה המשנעים מטענים בתפזורת נמצאים: אוניות צובר, קרונות רכבת, או משאיות. סחורות בתפזורת מסווגות לסחורות יבשות או נוזליות.

נושאת התפזורת הגדולה בעולם היא אוניית הצובר Berge Stahl, לה הדחק של 364,768 טון. נמל התפזורת העמוס בעולם הוא נמל ניו אורלינס.
==מטענים==
===מטען יבש בתפזורת===
* פחם
* גרעינים (חיטה, תירס, שעורה, אורז, שבולת שועל, שיפון, דורה, סויה, וכדומה)
* עפרת ברזל (וכן מטילי ברזל, שבבי ברזל, וכדומה)
* בוקסיט
* שבבי עץ
* צמנט
* כימיקלים (דשנים, פתיתי פלסטיק, אבקת שרף, וכדומה)
* מוצרי מזון יבשים (לחיות משק או לבני אדם: כופתאות אלפלפה, כופתאות הדרים, בוטנים, סוכר גולמי או מעובד, עמילן, וכדומה)
* תוצרי כרייה (חול, חצץ, עפרת נחושת, מלח, וכדומה)

===מטען תפזורת נוזלי===
* נפט
* גז טבעי במצב נוזלי
* בנזין
* כימיקלים
* מוצרי מזון נוזליים (שמן צמחי, מיצים, וכדומה)

==ראו גם==
*אוניית צובר
* משא
* הבורסה הבלטית

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הובלה ימית
הנדימקס

אוניית צובר בגודל הנדימקס
הנדימקס (אנגלית: Handymax), או סופרמקס (אנגלית: Supermax) היא קטגוריית גודל לאוניות צובר. אוניית הנדימקס אופיינית היא במעמס של 35,000 עד 60,000 טון.

מידותיה של אוניית הנדימקס אופיינית הן 150–200 מטר אורך, אף שחלק ממסופי המטען בעולם מטילים הגבלות אורך בקטגוריית גודל זו. כך למשל ביפן, אורכן של האוניות הוא פחות מ-190 מטר. אוניות הנדימקס מודרניות הן במעמס של 52,000-58,000 טון, ובהן חמישה תאי מטען וארבעה עגורנים בעלי יכולת הרמה של 30 טון.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מידות של כלי שיט
רשיד א-סולח

רשיד א-סולח (ערבית: رشيد الصلح; 1926 - 27 ביוני 2014), ראש ממשלת לבנון בשנים 1974-1975 וב-1992.

א-סולח נולד למשפחה סונית ידועה ונבחר לראשונה לפרלמנט הלבנוני בשנת 1960.

בשנת 1974 מונה א-סולח על ידי נשיא לבנון סולימאן פרנג'יה לתפקיד ראש הממשלה. מכהונתו זו הוא התפטר כעבור כשישה חודשים, בעקבות פרוץ מלחמת אזרחים בלבנון.

בשנת 1992 מונה א-סולח בשנית לתפקיד ראש הממשלה, בעקבות התפטרותו של עמר כראמי מהתפקיד. הנשיא אליאס הראווי ביקש למנותו לתפקיד עד לקיום בחירות כלליות, הראשונות שהיו עתידות להיערך בלבנון לאחר תום מלחמת האזרחים בשנת 1990. כהונתו בתפקיד נמשכה כחמישה חודשים.

בשנת 1996 פרש א-סולח מהחיים הציבוריים.

קטגוריה:ראשי ממשלת לבנון
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1926
קטגוריה:לבנונים שנפטרו ב-2014
מיומנה

מיומנה בהופעה
מיומנה היא להקה ישראלית רב-תחומית המשלבת תיאטרון מחול, תנועה, קול ומשחק, שמרכזה היה ב"בית מיומנה" ביפו העתיקה (כיום נמצא בית הלהקה בהרצליה, בקניון ארנה). השם מיומנה נגזר מן המילה "מיומנות". בקבוצה כחמישים אמנים ממדינות שונות, ובהם רקדנים, זמרים, שחקנים, אקרובטים ועוד.

== היסטוריה ==
בשנת 1996, אילון נופר ובועז ברמן, יצרו את המופע הראשון מבית היוצר של מיומנה. ברמן ונופר אספו מכל רחבי העולם קבוצה קטנה של אמנים, כל אחד מרקע שונה ועם מגוון כישרונות. מועשרים מתהליך יצירה עם שחקנים רב-תרבותיים, כישרוניים ומלאי השראה, הקבוצה עודדה התפתחות והעמקת הכישרון האישי של כל אחד מהם בתחומו ובמקביל אפשרה לימוד מיומנויות נוספות ומכאן שמה של הלהקה – מיומנה, ב-2004 העלתה הלהקה מופע לילדים הנקרא "אדרבה".

כיום (2014) למיומנה חברים ממעל לעשרים לאומים שונים, קבוצת מיומנה הפכה ליצואנית תרבות מהמובילות בישראל, עם צוות בינלאומי המסייר ובמקביל עם הופעות בבית מיומנה, הממוקם בנמל יפו העתיקה.

== אלמנטים מרכזיים ==
בתחילת דרכה, הלהקה חקרה את הצלילים המיוצרים על ידי חפצים דוממים ומגוונים כגון מכלי אשפה, סנפירים וכדורי משחק על מנת ליצור מקצבים שונים במהלך ההופעה. עם השנים, החלה לחקור כלי נגינה שונים מכל העולם, לשלב אותם בהופעותיה השונות וליצור מגוון צלילים חדש.

== שיתופי פעולה ==
הצוותים השונים של הלהקה, המופיעים לעיתים בו-בזמן במקומות שונים בישראל וברחבי העולם. הלהקה שיתפה פעולה עם הרכבים וזמרים שונים ובניהם דין דין אביב, ריטה, ברי סחרוף, משינה, מתי כספי ומוזיקה האלקטרונית אינפקטד מאשרום. עם האחרונים הם יצרו גרסאות חדשות ליצירות ההרכב המשלבות אלמנטים של הלהקה (כדוגמת הטראק "Converting Vegetarians", שהגרסה המשולבת שלו הושמעה בהופעות העשור, הפריימרה לאלבום Converting Vegetarians 2 וIM20 של אינפקטד מאשרום).

== היוצרים ==
אילון נופר מתמחתה בכלי הקשה, מוזיקה אוריינטלית וריקודי בטן, ניגנה בהרכבים שונים וסיירה בעולם כמוזיקאית ורקדנית.

בועז ברמן, למד באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ולמד בניו יורק נגינה על כלי הקשה אפרו-קובנים. כנגן כלי הקשה, מנהל מוזיקלי, מוזיקאי ומעבד מקצועי, הוא ליווה והקליט עם אמנים ישראליים ובינלאומיים מובילים רבים.

בשנת 1996 אילון ובועז ברמן הגו את הרעיון של יצירת מופע ביחד.

למיומנה מספר מופעים: "מיומנה" - המופע הראשון והקלאסי, "אדרבא" – מופע לילדים, "בחונטוס" שיתוף פעולה מוזיקלי-תאטרלי ייחודי עם דייוויד ברוזה, "BE" - ורסיה מיוחדת לתיאטרון אוף ברודוויי בניו יורק, "זרמים" – מופע חוץ מיוחד לפסטיבל האורות בירושלים, "רקונטו" – הסיפור מאחורי קבוצת מיומנה, מופע מיוחד לספרד, "מומנטיטו" – פנטסיה מוזיקלית לילדים, "מומנטום" בה נחקרו הגבולות בין האמן והטכנולוגיה ו-GAME ON - מופע משותף עם הבלט הישראלי בהשראת פולחן האביב של סטרווינסקי ובכוריאוגרפיה של עידו תדמור.
== קישורים חיצוניים ==
 
* 

* עדי קליין, [http://onlife.co.il/עבודה/קריירה/20259/קפה-עם-אילון-נופר-מייסדת-מיומנה קפה עם אילון נופר, מייסדת מיומנה], 6 באפריל 2011
* 
* https://www.facebook.com/Mayumana.momentum
* [http://hot.ynet.co.il/home/0,7340,L-9001,00.html להיות מיומנה], באתר ynet 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות מחול ישראליות
קטגוריה:מחול מודרני
קטגוריה:תל אביב-יפו: מוזיקה
קטגוריה:יפו: תרבות
קבוצת ארמיות מרכז

קבוצת ארמיות מרכז (בגרמנית: Heeresgruppe Mitte) היה שמן של שתי קבוצות ארמיות בוורמאכט, שלחמו בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
===הקמה ראשונה===
הקבוצה הראשונה שנקראה כך נוסדה ב-22 ביוני 1941 בעת מבצע ברברוסה. יעדה של קבוצת הארמיות במבצע היה לכבוש את מוסקבה. הודות להתנגדות סובייטית עיקשת הגרמנים הפסידו בקרב על מוסקבה ולא כבשו את העיר.

במהלך 1942 קבוצת ארמיות מרכז נלחמה כנגד קבוצות פרטיזנים בעורף הצבא הגרמני (בתחילת 1943 מוערך מספרם בכ-250,000). פרטיזנים אלו הורכבו מחיילים שניצלו מהכיתור הגדול של הכוחות הסובייטים ב-1941, מתאים שאומנו מבעוד מועד מלפני המלחמה ומאנשי המפלגה הקומוניסטית שנמלטו מידי הגסטאפו. הסטאבקה פיקד עליהם באופן ישיר והם היוו מטרד וחיבלו בקווי התקשורת והאספקה של הורמאכט. קבוצת הארמיות פעלה במספר מבצעים מיוחדים שבהם נהרגו אלפי פרטיזנים מידי הגרמנים.

ב-1943 השתתפה קבוצת ארמיות מרכז בקרב קורסק ונלחמה בהצלחה כנגד כוחות הצבא האדום בשנים 1943–1944 אך במבצע בגרטיון שתפס את הפיקוד הגרמני בהפתעה, חרץ יתרון מספרי סובייטי עצום (2.5 מיליוני חיילים סובייטים אל מול חצי מיליון חיילים גרמנים) את גורלה של קבוצת ארמיות מרכז. 350,000 חייליה נשבו במהלך המבצע וקבוצת הארמיות עצמה הושמדה.

במהלך ינואר 1945 לחמה קבוצת הארמיות בפיקוד לותר רנדוליץ בקרבות הקשים בפרוסיה המזרחית.

===הקמה שנייה===
ב-25 בינואר 1945 שונה שמה של קבוצת ארמיות מרכז לקבוצת ארמיות צפון לאחר כיתורה על ידי הסובייטים בקניגסברג ואילו קבוצת ארמיות A קיבלה את הכינוי קבוצת ארמיות מרכז כשעליה מפקד הגנרל הגרמני פרדיננד שרנר. בשלב זה של הלחימה היה היתרון המספרי הסובייטי עצום (יחס של 9 חיילים סובייטים לחייל גרמני אחד). קבוצת הארמיות נלחמה בסלובקיה, פולין, במבצע מוראביה–אוסטרבה, במהלך הקרב על ברלין והקרב על פראג. בפראג נכנעו שארית כוחות קבוצת ארמיות מרכז לסובייטים ב-11 במאי. במאי 1945 שרנר נטש את הפיקוד על קבוצת הארמיות וב-18 במאי נעצר על ידי האמריקנים.

==מפקדים==
* פדור פון בוק (22 ביוני 1941 - 20 בדצמבר<ref></ref> 1941)
* גינטר פון קלוגה (19 בדצמבר 1941 - 12 באוקטובר 1943)
* ארנסט בוש (12 באוקטובר 1943 - 28 ביוני 1944)
* ולטר מודל (28 ביוני 1944 - 16 באוגוסט 1944)
* גאורג-הנס ריינהרדט (16 באוגוסט 1944 - 17 בינואר 1945)
* פרדיננד שרנר (17 בינואר 1945 - 11 במאי 1945)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Heeresgruppen/HeeresgruppeMitte-R.htm קבוצת ארמיות מרכז], באתר lexikon-der-wehrmacht 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
מרכז
קטגוריה:יחידות גרמניות בקרב קורסק