לאונרד לייק

לאונרד תומאס לייק (באנגלית: Leonard Thomas Lake; 29 באוקטובר 1945 – 6 ביוני 1985) היה רוצח סדרתי ואנס אמריקאי. במהלך שנות ה-80 הוא ושותפו לפשע צ'ארלס נג אנסו, עינו ורצחו כ-25 קורבנות בבקתה מרוחקת במחוז קלאוורה, קליפורניה, סמוך לרכס ההרים סיירה נבדה.<ref>Welborn, Larry (2011-02-25). "[https://www.ocregister.com/2011/02/25/oc-death-row-11-murders-maybe-more/ O.C. death row: 11 murders, maybe more]". The Register. Retrieved 2011-02-28.</ref><ref>Editors, Biography.com. "[https://www.biography.com/crime-figure/charles-ng#synopsis Charles Ng Biography]". biography.com. A&E Television Networks. Retrieved 29 November2016.</ref> לאחר מעצרו בלע לייק גלולות ציאניד אשר תפר לתוך חולצתו ומת כעבור ארבעה ימים.

== ראשית חייו ==
לייק נולד בסן פרנסיסקו, קליפורניה, ב-29 באוקטובר 1945. הוריו נפרדו כשהיה בן שש והוא עבר לגור עם סבתו מצד אמו.<ref>Greig, Charlotte (2005). Evil Serial Killers: In the Minds of Monsters. New York: Barnes & Noble. .</ref> נחשב לילד חכם ומבריק, אולם לאחר שהחל לצלם את אחותו בעירום, הרגל שסבתו עודדה, הפך אובססיבי לפורנוגרפיה והחל לסחוט את אחיותיו לבצע עבורו אקטים מיניים שונים.<ref>Newton, Michael (1999). The Encyclopedia of Serial Killers. New York, New York: Checkmark Books. .</ref> כמו כן אסף עכברים והרג אותם על ידי כך שהיה ממוסס אותם בכימיקלים, אותה השיטה בה השתמש כדי להיפטר מקורבנותיו האנושיים כעבור שנים רבות.

לאחר שסיים את חינוכו בבית הספר בלבוה, התגייס לייק ב-1964 לחיל הנחתים של ארצות הברית ויצא לשני סיורים במלחמת וייטנאם כטכנאי מכ"ם.<ref>Howard, John (16 June 1985). "[https://news.google.com/newspapers?nid=2199&dat=19850616&id=2tsxAAAAIBAJ&pg=6662,3773323&hl=en Suspected mass killer leaves trail of mystery]". Lawrence Journal-Record. Associated Press. Retrieved 4 July 2016.</ref> בתקופה זו אובחן לראשונה כסובל מהפרעת אישיות סכיזואידית וחווה "משבר הזייתי" בדה נאנג, עבר טיפול פסיכותרפי ולבסוף קיבל שחרור רפואי מהצבא ב-1971.

כשחזר לארצות הברית השתקע בסן חוזה והחל ללמוד באוניברסיטה, אולם נשר במהרה לאחר שהתאהב בסגנון החיים ההיפי בסן פרנסיסקו, ועבר לגור בקומונה. לייק התחתן ב-1975, אולם נישואיו לא החזיקו מעמד והתפרקו לאחר שאשתו גילתה כי היה יוצר ומשתתף בסרטים פורנוגרפיים, במיוחד כאלו המשלבים אלמנטים של קשירה וסאדומאזוכיזם.

במשך שמונה השנים הבאות חי לייק בחוות גרינפילד, מושבה בגודל 5,600 אקרים ליד קלפלה, צפונית לקליפורניה. שם פגש את חברתו קלרלין בלזס, אותה כינה "צרצרית", אשר הפכה למושא הפנטזיות שלו והשתתפה ברבים מסרטיו הפורנוגרפיים. חששותיו של לייק משואה גרעינית הובילו אותו לבנות בונקר ליד מקום מגוריו, אולם כאשר בעל השטח גילה על כך הורה על הפסקתה המידית של הבנייה.

== הרציחות ==
ב-1981 הכיר לייק את חברו צ'ארלס נג דרך מודעה במגזין של משחקי מלחמה.<ref>The Encyclopedia of Serial Killers p. 153</ref> נג הודח מחיל הנחתים של ארצות הברית ב-1984 לאחר שנשפט וריצה מאסר בגין גנבה ועריקה, ולייק הזמין אותו להתגורר עמו בבקתה בווילסיויל ששכר מבלזס. ליד הבקתה בנה לייק מבנה אשר תיאר ביומניו כ"צינוק". הוא ככל הנראה כבר רצח בעת זו את אחיו דונלד ואת חברו צ'ארלס גונר, לאחר שגנב את כספם ואת זהותו של גונר.

לאורך השנה הבאה פתחו לייק ונג בשרשרת מעשי אונס, עינויים ורצח. בין קורבנותיהם היו שכנם לוני בונד, בת זוגו ברנדה אוקונר, בנם הפעוט לוני ג'וניור, וכן הארווי ודבורה דאבס ובנם שון. לפי תיקי בית המשפט, הם הרגו את הגברים והילדים במהירות אך שמרו את הנשים בחיים כדי שיוכלו להמשיך לאנוס ולענות אותן לפני שירצחו אותן או יניחו להן למות מפצעיהן. קורבנות ידועים אחרים הם חברים וקרובים אשר באו לחפש אחר בונד ואוקונר, שני גברים הומוסקסואליים, ומספר עמיתים לעבודה של נג.

ב-2 ביוני 1985, נג נתפס גונב מלחציים מחנות כלים בסן פרנסיסקו, ונמלט. לייק הגיע לחנות כעבור מספר שעות כדי לשלם עבור הכלי הגנוב, אך המשטרה כבר הייתה במקום. השוטרים הבחינו שלייק לא דמה כלל לתמונה שהופיעה ברישיונו, שנשא את השם "רובין סטפלי", תושב סן דייגו אשר דווח כנעדר בידי משפחתו כמה שבועות קודם לכן. לייק נעצר לאחר שאקדח עם משתיק נמצא בתא המטען של רכבו. בתא המעצר בלע לייק מספר גלולות ציאניד שתפר לתוך חולצתו ומת כעבור ארבעה ימים.

לוחית הרישוי הייתה רשומה על שמו של לייק אך הרכב על שמו של פול קוסנר, נעדר נוסף אשר נעלם ב-1984. זיהוי הלוחית הובילה את המשטרה לבקתה בווילסיויל, שם אותר הצינוק של לייק ומאחוריו אתר קבורה מאולתר, בו נמצאו, בהערכה גסה, כ-18 קילוגרמים של עצמות אדם שרופות אשר היו שייכות ל-11 קורבנות לפחות.

שניים מהקורבנות זוהו מאוחר יותר כבונד וסטפלי, ונורו בראשם לאחר שפיותיהם נחסמו. המשטרה מצאה "מפת אוצר" מצוירת שהובילה אותם לשני דליים קבורים; אחד מהם הכיל את תעודות הזהות של הקורבנות וחפצים אישיים שונים, מה שהצביע על כך שמספר המתים הכולל עשוי להיות כעשרים וחמש. הדלי השני הכיל את יומניו של לייק אותם כתב בין השנים 1983–1984, ושתי קלטות וידאו המתעדות את העינויים שעברו ברנדה אוקונר ודבורה דאבס. באחת מהן נראה נג אומר לאוקונר, "את יכולה לבכות וזה, כמו כל השאר, אבל זה לא יעזור לך. אנחנו די.. קרי-לב, אפשר לומר". בקלטת השנייה נראית דאבס פצועה באופן כה חמור עד כי "לא היה לה סיכוי לשרוד".

אשתו של לייק, קלרלין בלזס, שיתפה פעולה עם המשטרה והחוקרים ובשל כך קיבלה חסינות משפטית.<ref>Yi, Daniel (January 8, 1999). "[https://www.latimes.com/archives/la-xpm-1999-jan-08-mn-61708-story.html Defense Seeks to Put Ng on Witness Stand]". Los Angeles Times.</ref> בתיקים המשפטיים נכתב כי בלזס מסרה כלי נשק וחומרי חקירה אחרים לרשויות, וכי השתתפה כעדה מרכזית במשפטו של צ'ארלס נג ב-1999.

==ראו גם==
* המרטש מאטלנטה
* המפלצת מפירנצה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוצחים סדרתיים אמריקאים
קטגוריה:אנשים עם הפרעת אישיות סכיזואידית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1985