OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
נמל התעופה של בריסל

נמל התעופה של בריסל (בהולנדית: Luchthaven Brussel-Nationaal, בצרפתית: Aéroport de Bruxelles-National, באנגלית: Brussels Airport) נקרא גם נמל התעופה הלאומי בריסל, הוא נמל התעופה הגדול בבלגיה ומשרת את אזור הבירה בריסל. בשנת 2011 עברו בנמל 18,716,034 נוסעים.

הנמל ממוקם כ-11 קילומטרים צפונית-מזרחית לבריסל, בין הערים זבנטם, דיגם, ומכלן, כולן שוכנות באזור הפלמי.

ראשיתו של נמל התעופה בשדה תעופה שהקים שלטון הכיבוש הגרמני בבלגיה ב-1940. לאחר מלחמת העולם השנייה הוחלט להקים בו את נמל התעופה הלאומי החדש, שנחנך ב-1948. ב-1958 נפתח נמל התעופה מחדש בבניינים חדשים שנבנו במיקום אחר (הבניינים הישנים נמסרו לנמל התעופה הצבאי מלסברוק, שמסלולי נמל התעופה משרתים גם אותו).

בשנות האלפיים, משרת את הנוסעים טרמינל חדש, שנחנך בשנת 1994. יש בו 109 שערי עלייה למטוסים, שב-54 מהם מותקנים גשרי עלייה.

ב-22 במרץ 2016 התרחשה מתקפת טרור בשתי זירות שונות בנמל התעופה, לפחות 13 אנשים נהרגו ולמעלה מ-30 אנשים נפצעו. בעקבות כך הופסקו למשך כמה שעות כל הנחיתות וההמראות בנמל. כשעה לאחר פיגוע ההתאבדות בנמל התרחשה מתקפת טרור נוספת ברכבת התחתית (המטרו) הסמוכה לנמל התעופה, ולפחות 20 אנשים נהרגו וכ-150 נפצעו. ארגון הטרור דאעש קיבל אחריות על שני הפיגועים.

== קישורים חיצוניים == 

* 

* מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search/photo.search?placesearch=Brussels%20-%20National%20%28Zaventem%29%20%2F%20Melsbroek%20%28BRU%20%2F%20EBBR%20%2F%20EBMB%29&distinct_entry=true נמל התעופה של בריסל] באתר Airliners.net

[http://www.brusselsairport.be/en/corporate/our_company/thebrand Logo & brand], באתר נמל התעופה {{אנגלית}}}}

==הערות שוליים==

בריסל
קטגוריה:בלגיה: תעופה
קטגוריה:בריסל
סלטו

סלטו או סאלטו (בספרדית: Salto) היא עיר הבירה של מחוז סלטו שבצפון-מערב אורוגוואי. לפי מפקד אוכלוסין שהתקיים בעיר בשנת 2011, גרים בה 104,028 תושבים. לפיכך היא העיר השנייה בגודלה באורוגוואי. בעיר קיים גם נמל תעופה בינלאומי.

==גאוגרפיה==
העיר נמצאת 496 ק"מ צפונית-מערבית לעיר הבירה, מונטווידאו, על גדתו המזרחית של נהר ריו אורוגוואי ובסמוך לעיר הגבול הארגנטינאית, קונקורדיה.

==היסטוריה==

==אוכלוסייה==
גידול האוכלוסייה בעיר:
{| border="2" cellpadding="4" cellspacing="0" style="margin: 1em 1em 1em 0; background: #f9f9f9; border: 1px #aaa solid; border-collapse: collapse; font-size: 95%;"
|- bgcolor="#efefef"
! שנה
! אוכלוסייה

|-
||1834
|1,315

|-
||1852
|2,882

|-
||1908
|19,788

|-
||1963
|19,788

|-
||1975
|73,897

|-
||1985
|80,821

|-
||1996
|93,117

|-
||2004
|99,072

|-
||2011
|104,028
|}

==אקלים==

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Salto Grande dam.JPG|הסכר הגדול של סלטו
קובץ:MuseoFachadaSalto.jpg|מוזיאון הטכנולוגיה של סלטו
קובץ:Salto Uruguay train station 3.jpg|תחנת הרכבת של סלטו
קובץ:Catedral de Salto, Uruguay.jpg|קתדרלה בעיר
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://viajandoporuruguay.blogspot.com/2009/07/termas-de-salto-grande.html Termas de Salto Grande (15 km north of the city), Viajando Por Uruguay]
* [https://web.archive.org/web/20121010052249/http://www.ine.gub.uy/mapas/censos2011/para%20colgar%20en%20web/pdf/15_UYSA/Localidades/A0H_15120%20Salto.pdf INE map of Salto]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אורוגוואי: ערים
קטגוריה:אורוגוואי: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1756
אלפרד צ'יתאם

אלפרד צ'יתאם
אלפרד צ'יתאם (באנגלית: Alfred Cheetham; 6 במאי 1867 – 22 באוגוסט 1918) היה חבר בכמה משלחות לאנטארקטיקה. הוא שירת כקצין שלישי הן במשלחת נמרוד והן במשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית, שתיהן בפיקודו של ארנסט שקלטון. צ'יתאם נספה בים כשטורפדו פגע באונייתו במלחמת העולם הראשונה.

==חייו==
אלפרד ביוקנן צ'יתאם נולד בליברפול, אנגליה ומשם עברה משפחתו להאל. כנער ירד לים ועבד בספינות דיג בים הצפוני ועוד הלאה משם. הוא נשא לאישה את אלייזה סוייר, ויחדיו הביאו לעולם 13 ילדים. צ'יתאם עבד מבסיסו בהאל כרב מלחים בצי הסוחר וכימאי במילואים בצי המלכותי.

==קריירה אנטארקטית==
במהלך משלחת דיסקברי בשנים 1901–1904 ביקר צ'יתאם לראשונה באנטארקטיקה, על ספינת האספקה "מורנינג". הוא חזר לשם במשלחת טרה נובה, ניסיונו הכושל של רוברט פלקון סקוט להגיע ראשון אל הקוטב הדרומי, שהסתיים במותם הטרגי של סקוט ואחדים מאנשי המשלחת. הוא שירת כרב-מלחים בטרה נובה, ואף כי התנדב לפלוגת החיפוש שיצאה למצוא את קבוצת הקוטב של סקוט, נדחתה בקשתו משום שהיה בעל משפחה.
הספינה "טרה נובה" בתצלום משנת 1910

צ'יתאם חזר לאנטארקטיקה, הפעם בפיקודו של ארנסט שקלטון, על האונייה נמרוד, שם היה רב-מלחים וקצין שלישי. בעת גיוס הצוות למשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית בשנת 1914 היה צ'יתאם בן ה-47 חבר הצוות בעל הניסיון הרב ביותר באנטארקטיקה, לאחר שעשה כמעט שש שנים בימים שסביב היבשת.

במשלחת אנדיורנס שירת צ'יתאם בקצין שלישי והיה חבר מלא חיים ופופולרי בצוות האונייה. פרנק וורסלי מגדיר אותו כ"פיראט בכל רמ"ח איבריו". לאחר שאנדיורנס נמחצה בקרח הים הדחוס ואנשיה יצאו בשלוש סירות הצלה אל אי הפיל, היה צ'יתאם בצוות של וורסלי בסירה "דאדלי דוקר". וורסלי מספר, שגפרורים היו למטבע עובר לסוחר ומחירם עלה כדי כך, שצ'יתאם קנה ממנו גפרור יחיד במחיר בקבוק שמפניה, שישולם כשצ'יתאם יפתח את הפאב שלו בהאל לאחר המלחמה. צ'יתאם נפל כשאונייתו טורפדה בשנת 1918 והחוב לא שולם מעולם.
אנשי המשלחת שנשארו על אי הפיל נפרדים מן השישה שיצאו ב"ג'יימס קיירד" להזעיק עזרה

על מאמציו במהלך המשלחת קיבל צ'יתאם את מדליית הקוטב מכסף.

==לאחר משלחת אנדיורנס==
צ'יתאם חזר להאל אחרי המשלחת ושם נודע לו שאחד מבניו, ויליאם אלפרד, אבד בים כשצ'יתאם היה בדרכו חזרה מאנטארקטיקה. הבן הנעדר, בן 16, טבע כנראה בעת שירותו על האונייה "אדריאטיק". צ'יתאם הצטרף לצי הסוחר ושירת כקצין שני על האונייה "פרונל", כשטורפדו מצוללת גרמנית פגע בה בים הצפוני וקטל אותו.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
*
*
*
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.coolantarctica.com/Antarctica fact file/History/biography ביוגרפיה של אלפרד צ'יתאם באתר "קוּל אנטארקטיקה"]
* [https://web.archive.org/web/20120512164729/http://cottontown.org/page.cfm?pageid=4806&language=eng "לאנטארקטיקה עם שקלטון", אתר "קוטונטאון"]
* [https://web.archive.org/web/20130928090202/http://www.jamescairdsociety.com/shackleton-news-106516.htm "חדשות שקלטון" באתר של "אגודת ג'יימס קיירד"]

קטגוריה:אנטארקטיקה: מגלי היבשת
קטגוריה:מגלי ארצות בריטים
קטגוריה:ימאים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1867

קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1918
ברוך קדרי

ברוך קדרי (טפר) (מרץ 1904 – 2 באפריל 2000) היה שחקן, בונה תפאורות וצייר ישראלי.

==ביוגרפיה==
קדרי נולד בשנת 1904 בעיר לבוב שבגליציה - פולין בשם ברוך טפר, בנו של דב עקיבא טפר.
בשנת 1922 עלה לארץ ישראל והצטרף כשחקן לתיאטרון העברי בתל אביב. אחר-כך נדד עם על פני ארצות שונות עם השחקן מנחם בנימיני. ב- 1925 למד באקדמיה לאמנות התיאטרון בווינה והתמקד בלימודי בניית תפאורה וטיפול בצדדים הטכניים של הבמה. כשחזר לארץ שב לשחק, ונמנה עם ראשוני שחקניו של התיאטרון הסאטירי "המטאטא" שנוסד אז (1928 – 1933). כן היה ממייסדי תיאטרון "סדן".

בקיץ 1930 נישא לפשה בוטלר.
במחצית השנייה של שנות ה-30, לאחר כ-15 שנה של עבודה בתיאטרון, פנה לעסוק מספר שנים בענייני ביטחון.

ב- 1945 שב לתיאטרון, הפעם לעבודה מאחורי הקלעים, בתיאטרון "הבימה": תחילה שימש כמנהל במה, אולם כעבור זמן קצר נמשך לאהבתו הישנה, התפאורה, והיה לתפאורן (בונה תפאורות), אביזרן ומפקח טכני. פעל בתפקיד זה עד סוף שנות ה-50. 
היה חבר אגודת הציירים והפסלים וממייסדי ארגון פועלי הבמה בתל אביב.

לאחר פרישתו מהתיאטרון, התמסר לציור.
ערך תערוכות מעבודותיו בתל אביב, בירושלים ובצפת.

ברוך קדרי נפטר בשנת 2000, בגיל 86.
נקבר בבית העלמין ירקון.

אחיו הצעיר שרגא קדרי היה סופר.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20131012074249/http://habima.co.il/show_item.asp?itemId=4658&levelId=64382&itemType=0&template=18 ברוך קדרי] באתר הבימה
* 
* 
* 
* (וציורו "נוף צפת", בתערוכתו בבית ראשונים, גבעתיים)

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מעצבי במה ישראלים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:שחקני תיאטרון המטאטא
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
מה שקורה באילת

מה שקורה באילת הייתה תוכנית מציאות תיעודית קומית ישראלית העוקבת אחר צוות בידור במלון קלאב הוטל באילת, ושודרה בערוץ 24.

התוכנית עוקבת אחר ידוענים ומשתתפים אחרים הפועלים כצוות הבידור של המלון קלאב הוטל באילת. בתוכנית נראית הפעילות היומיומית של צוות הבידור, פעילויות האירובי, סדנאות לצוות, הדרכות ועוד. מנהל צוות הבידור הוא ניסים דיין, מנכ"ל המלון הוא אלי רביבו.

העונה הראשונה שודרה בקיץ 2012, העונה השנייה שודרה בקיץ 2013.

==עונה ראשונה==

העונה החלה ביולי 2012, העונה מנתה 22 פרקים, בסוף עונה זה העלה צוות הבידור את המחזמר "עד סוף העולם".

====משתתפים====
* אורי "זאורי" שמלאשיולי 43, אילת
* יונית חיים 24, ראשון לציון
* דודו אהרון 26, תל אביב
* גל שקי 25, תל אביב
* מעיין פייזק 25, תל אביב
* ניר-חי גולדברג 23, רחובות
* רון קנר 20, אשקלון (כפר עזה)
* אודליה דרוקר 22, קריית שמונה

==עונה שנייה - VIP==
העונה השנייה היא עונת ה-VIP בה השתתפו תשעה מפורסמים שונים, העונה מנתה 14 פרקים, בסוף העונה העלה הצוות את המחזמר "שיער".

====משתתפים====
* אביבית בר זוהר - השתתפה בעונה הרביעית של תוכנית המציאות "האח הגדול".
* ליהיא גרינר - השתתפה בעונה השלישית של תוכנית המציאות "האח הגדול".
* לירון רמתי - השתתף בעונה התשיעית של תוכנית המציאות "כוכב נולד".
* שני יצהרי - זמרת וחברה בלהקת טיפקס.
* תירס סקסואל (יורן דוידי וטל טירנגל) - צמד קומיקאים ישראלי.
* גילי מוסינזון - כדורסלן ישראלי.
* פישי הגדול - ראפר.
* אוזי זולטק (אושרת זולטק) - זמרת.

== קישורים חיצוניים ==

*
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות מציאות תיעודיות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:ערוץ 24: תוכניות וסדרות
כריסטיאן מורטנסן

כריסטיאן מורטנסן{{תמונה להחלפה}}
תומאס פטר ת'רובלד כריסטיאן פרדיננד מורטנסן (בדנית: Thomas Peter Thorvald Kristian Ferdinand Mortensen; ), היה דני שהיגר בצעירותו לארצות הברית וחייו התפרסו על פני יותר ממאה אחת. במותו, בגיל של 115 שנים ו-252 ימים, הוא נחשב לגבר הזקן ביותר בהיסטוריה המתועדת ומוכחת, עד ל-28 בדצמבר 2012, אז שבר ג'ירואמון קימורה מיפן את השיא.

== שיאי אריכות ימים ==
בנוסף להיותו הגבר הזקן ביותר בעולם בשעתו, היה מורטנסן גם האדם הזקן ביותר שנולד בדנמרק, האדם הזקן ביותר בכל המדינות הנורדיות, המהגר הזקן ביותר בעולם והאדם השלישי הזקן ביותר מאירופה.

אף שהיה הגבר הזקן ביותר בעולם אי-פעם וודאית בשעתו, בעת במותו מורטנסן מעולם לא היה האדם החי הזקן ביותר בעולם, שכן שרה קנהאוס שנולדה ב-1880, נפטרה קצת יותר משנה וחצי אחריו, כשהייתה בת 119 (והייתה גם האדם השני הכי מבוגר אי פעם וודאית) .

== קורות חיים ==
תעודת הלידה של כריסטיאן מורטנסן
כריסטיאן מורטנסן נולד לאב חייט בכפר סקארופ (Skårup), ליד העיר סקנדרבורג (Skanderborg) שבדנמרק, ב-16 באוגוסט 1882. החל לעבוד כשוליית חייט בגיל 16 בסקנדרבורג בשנת 1898, ולאחר מכן היה לפועל חקלאי.

היגר לארצות הברית בשנת 1903, כשהיה בן 21. עבד כחייט, תוך כדי נדודים בדרכים והשתקע לבסוף בשיקגו, שם היו לו קרובי משפחה. בשנותיו הראשונות בשיקגו ואחר כך בטקסס עבד במספר משרות: חלבן, מסעדן, ופועל במפעל פחיות. ב-1913 נישא, אך נשאר נשוי לפרק זמן של פחות מעשר שנים בלבד, התגרש, לא הוליד ילדים ומעולם לא נישא בשנית.

בשנת 1950 יצא לגמלאות במדינת טקסס. 28 שנים לאחר מכן, ב-1978, כשהוא בן 96, עבר להתגורר בבית אבות בסן רפאל שבקליפורניה, שם המשיך להתגורר עד מותו.

מורטנסן נהג לעשן סיגר מדי פעם, והתעקש שעישון במתינות אינו בלתי בריא. כמו כן, העדיף דיאטה צמחונית ונהג לשתות מים רותחים. הוא היה עיוור באחרית חייו והעביר את רוב זמנו על כיסא גלגלים בהקשבה לרדיו. כמו כן, באחרית ימיו נפגע הזיכרון שלו לטווח קצר.
ביום הולדתו ה-115 הוא טען כי "חברים, סיגר טוב, שתייה מרובה של מים טובים, אי שתייה של אלכוהול, שמירה על אופטימיות והרבה שירה תשאיר אותך בחיים לזמן רב".

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.nytimes.com/1998/05/03/us/christian-mortensen-115-among-oldest.html "Christian Mortensen, 115, Among Oldest"], 3 במאי 1998, ניו יורק טיימס

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שיאני גינס
קטגוריה:אמריקאים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:מהגרים מדנמרק לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא דני
קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל 110 בעת החדשה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1882

קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1998
וין בטלר

אדווין פרנהאם "וין" באטלר השלישי (באנגלית: Edwin Farnham "Win" Butler III; נולד ב-14 באפריל 1980) הוא זמר-יוצר, מוזיקאי ורב-נגן אמריקאי-קנדי, שידוע בתור הסולן וכותב השירים של להקת האינדי-רוק הקנדית ארקייד פייר; אשתו, רז'ין שסיין ואחיו, ויליאם באטלר גם כן חברים בלהקה.

==ביוגרפיה==
וין, נולד בטראקי, קליפורניה וגדל בפרבר של יוסטון (דה וודלנדס, טקסס). החינוך שקיבל בבית וין היה חינוך מורמוני.
סבו מצד האם של וין הוא מוזיקאי הג'אז, אלוינו ריי (מנהיג להקת ביג בנד פורץ דרך שהקריירה שלו נמשכה מספר עשורים).
סבתו מצד האם, לואיז, הייתה חברה בלהקת "האחיות קינג" שכיכבה בתוכנית שבועית ברשת ABC שנקראה, המופע של משפחת קינג.
אמו, ליזה ריי, שגם כן הופיעה בתוכנית הטלוויזיה המשפחתית מנגנת בנבל ונוהגת לשיר.

בהיותו בן 15, החל וין את לימודיו באקדמיית פיליפס בעיירה אקסטר, ניו המפשייר (תיכון פרטי אשר בין בוגריו ניתן למצוא גם את מייסד פייסבוק, מארק צוקרברג וגם את הסופר ג'ון אירווינג). שם שיחק בנבחרת הכדורסל ובנבחרת הסופטבול. בנוסף נהג להופיע עם כמה להקות תלמידים. אחרי סיום לימודיו שם, החל בלימודי צילום וכתיבה יצירתית בקולג' הפרטי לאמנות, "שרה לורנס" הממוקם ביונקרס, ניו יורק, אך כעבור שנה עזב.

בשנת 2000, עבר למונטריאול על מנת ללמוד באוניברסיטת מקגיל. שם פגש באשתו לעתיד, רז'ין שסיין. השניים נישאו ב-2003. באטלר בעל תואר בלימודי דת.
בשנת 2001 הקים את ארקייד פייר.

וין ורז'ין, כתבו יחד את המוזיקה לסרטו של הבמאי ריצ'רד קלי, הקופסה משנת 2009.
ב-2 באפריל 2011, LCD Soundsystem קיימו את הופעתם האחרונה. איתם הופיעו ארקייד פייר לביצוע השיר "North American Scum". במהלך דברי בפתיחה של ג'יימס מרפי לשיר, צעק וין "!shut up and play the hits". מה שהפך לימים להיות, שם הסרט הדוקומנטרי שמלווה את ההופעה הזו ושם הדיסק של הביצועים שהוקלטו בהופעה זו.

ב-21 באפריל 2013, ילדה רז'ין את בנם הראשון של הזוג.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:זמרים-יוצרים קנדים
קטגוריה:מוזיקאים קנדים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מקגיל
קטגוריה:מהגרים מארצות הברית לקנדה
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1980
נחמן כהנא (ירושלים)

הרב נחמן כהנא (נולד בשנת ה'תרצ"ח, 1937) הוא רב בית הכנסת "חזון יחזקאל" בעיר העתיקה בירושלים ומחבר סדרת הספרים מי מנוחות. 

==ביוגרפיה==

נולד בברוקלין ב-1937. אביו הרב ד"ר יחזקאל שרגא כהנא היה יליד צפת (נכדו של הרב ברוך דוד כהנא, בעל "ברכת הארץ"), רב בכמה קהילות בפלטבוש ונשיא ועד הרבנים האזורי, מחבר הספרים "תורה ישרה" ו"משנה ישרה". אמו שרה סוניה הייתה ילידת לטביה, בתו של הרב ברוך שלום טריינין (תלמיד הרב מאיר שמחה כהן ורב בפליינפילד). אחיו הגדול היה הרב מאיר כהנא. למד בישיבת נובהרדוק, ובה נסמך לרבנות. עלה לישראל בשנות ה-60. 

בכ"ג באלול ה'תשמ"ג, הקים הרב כהנא את בית הכנסת "חזון יחזקאל" (על שם אביו) ברובע המוסלמי בעיר העתיקה בירושלים, שם פועל כולל אברכים בראשותו. 

היה ממקימי אגודת עטרה ליושנה. הוא יו"ר הוועדה הציבורית של מכון המקדש שאחראית על קורבן פסח, וערך "מפקד כהנים" עולמי, בציפייה לגאולה והקמת בית המקדש השלישי.

==חיים אישיים== 
נשוי לפייגה ואב לשישה, מתגורר ברובע היהודי בירושלים. בנו הוא תא"ל במיל' מרדכי כהנא. בנו הרב חנוך כהנא הוא ר"מ בישיבה תיכונית קריית ארבע וחתנו של הרב אברהם סילברט. 

==חיבוריו==
* חיבורו היעקרי של הרב כהנא הוא סדרת מי מנוחות: ביאור שיטתי לדברי התוספות על התלמוד בבלי בלשון קלה. הסדרה כוללת 15 כרכים, ויצאה בין השנים 1972 ל-1991. חלקה תורגם לאנגלית.
* היה שותף לתרגום לאנגלית של מסכתות ברכות ומסכת סוכה עם פירוש פנחס קהתי.

==בית הכנסת חזון יחזקאל==
פתח בית הכנסת חזון יחזקאל
בית הכנסת חזון יחזקאל, שהקים הרב כהנא וקרוי על שם אביו, נמצא ברובע המוסלמי בעיר העתיקה. המבנה שבו שוכן בית הכנסת נקרא "בית הג'ורג'ים", וקודם לכן שכן בו בית כנסת שניטש לאחר פרעות תרפ"ט. בית הכנסת הוקם בכ"ג באלול ה'תשמ"ג הרב כהנא שילם פיצויים לערבים שגרו שם.

בבית הכנסת קהילה קטנה המורכבת מעולים חדשים, בעיקר מארצות הברית. בנוסף קבוצת אברכים לומדת בכולל במקום והוא משמש כחדר שיעורים של ישיבת עטרת ירושלים.

במתחם מתגוררות שתי משפחות יהודיות.

==קישורים חיצוניים==
* [https://nachmankahana.com/ האתר של הרב נחמן כהנא]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:חברי הסנהדרין החדשה
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:העיר העתיקה: רבנים
נחמן
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:מתרגמים מעברית לאנגלית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
טחנת הרוח הטמפלרית

טחנת הרוח הטמפלרית היא טחנת רוח ישנה הנמצאת בשכונת בת גלים שבחיפה. הטחנה נבנתה בשנת 1874 בידי הטמפלרים, שהתיישבו בחיפה החל מהמחצית השנייה של המאה ה-19, ושימשה לטחינת גרעיני חיטה לקמח. כיום הטחנה משמשת למגורים, ונמצאת ברחוב העלייה השנייה 22, סמוך לבית החולים רמב"ם ולבסיס ההדרכה של חיל הים.

==היסטוריה==
בשנת 1868 הגיעו הטמפלרים לחיפה והקימו בה את המושבה הגרמנית. בתחילת דרכם בעיר ניסו הטמפלרים לעסוק בחקלאות וזרעו שדות חיטה, בעיקר באזור שכונת קריית אליעזר של היום. לצורך טחינת החיטה הם הקימו שתי טחנות קמח, אחת בתחומי המושבה ואחת בשכונת בת גלים של היום. הטחנה הייתה המבנה הראשון שנבנה באזור בת גלים של היום. היא שירתה את תושבי האזור כולו לרבות יישובים מרוחקים דוגמת זכרון יעקב, אולם הרוח שבאזור לא הייתה חזקה מספיק, והטחנה עברה הסבה להנעה בקיטור. הטחנה פעלה עד סוף התקופה העות'מאנית, ככל הנראה בשל העובדה שהטמפלרים נטשו את העיסוק בחקלאות והתמקדו בעיקר בתעשייה ובתיירות, וייתכן גם בשל הקמת טחנות מתחרות גדולות יותר בחיפה בתחילת שנות ה-20 בתמיכת הברון רוטשילד. 

במסגרת הסכם השילומים בשנות ה-50 של המאה ה-20 עברה הטחנה, עם שאר הרכוש הטמפלרי בארץ, לידי מדינת ישראל. המבנה נותר נטוש לאורך השנים, אך לעיתים התגוררו בו משפחות לתקופות שונות.

החל משנת 1977 התגורר במקום הפסל פיני וינברג.

==מבנה הטחנה==
הטחנה היא מבנה גבוה בנוי מאבן. בראשה עמד קרון עץ מסתובב, שעליו הותקנו כנפי התחנה (בדומה לקרון הקיים כיום בטחנת הרוח במשכנות שאננים). במהלך השנים נעלמו הקרון והכנפיים, ולאחר זמן שעמד נטוש הוסב המבנה לבית מגורים. וינברג, שהתגורר בו עד שנת 2017, שיפץ אותו כך שהוא כולל כיום חמש קומות וביניהן מדרגות לולייניות. 

==קישורים חיצוניים==

* רומן קלוצווג, [https://web.archive.org/web/20131020214609/http://haifacity.com/%D7%9B%D7%AA%D7%91%D7%95%D7%AA/5324/%D7%94%D7%90%D7%99%D7%A9-%D7%A9%D7%92%D7%A8-%D7%91%D7%98%D7%97%D7%A0%D7%AA-%D7%94%D7%A8%D7%95%D7%97/%D7%97%D7%99%D7%A4%D7%94/ סיפור הטחנה, כולל תמונה מימי פעילותה], 16 במרץ 2012, באתר "חיפה סיטי"

==הערות שוליים==

קטגוריה:טחנות רוח
קטגוריה:בת גלים
קטגוריה:חיפה: מבנים
קטגוריה:המושבה הגרמנית (חיפה)
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז חיפה
קטגוריה:חיפה: תיירות
טרקאי

טרקאי (בליטאית: Trakai, בפולנית: Troki, ביידיש: טראָק, טראָקע), היא עיר בליטא, הנמצאת 28 ק"מ מערבית לוילנה. היא הייתה הבירה הראשונה של ליטא. נמצאת על חצי אי ומוקפת במספר אגמים.

השם טרקאי מוזכר לראשונה בכתבי הטבטונים ב-1337. גדימינאס הגדול התאהב במקום ובנה שם מצודה. הוא קבע את המקום כמרכז שלטונו בליטא. היא קבלה זכויות עיר ב-1409.

האתר המרכזי והחשוב בטרקאי היא טירת האי הגדולה הנמצאת על אי באגם גאלבה ומחוברת לעיר בגשר עץ. הטירה עברה שיקום מסיבי שהחל ב-1980 והסתיים בתחילת שנות ה-90 עם עצמאות ליטא. במקום ישנו מוזיאון גדול עם מוצגים היסטוריים רבים. בחצר הטירה נערכים מופעים שונים.

==הקראים בטרקאי==

ב-1392 הביס ויטאוטס הגדול את הטטרים. הוא הביא משפחות של קראים, יהודים וטטרים מחצי האי קרים ואפשר להם להתיישב בטרקאי ובעוד ערים בדוכסות הגדולה של ליטא. הם שימשו מעין מעמד ביניים בין האצולה והצמיתים. לאחר גירוש ספרד הגיעו יהודים נוספים לטרקאי. ב-1495 גורשו היהודים והקראים מטרקאי אבל הורשו לחזור ב-1503. בין המשפחות היהודיות בטרקאי הייתה משפחתו של הרב שלמה שוסטר רבה של לודז' ברבות הימים.

ב-1793 סופחה ליטא לאימפריה הרוסית על ידי יקטרינה הגדולה וקראים רבים עברו להתגורר בערים גדולות כמו וילנה וסנקט פטרבורג. ראש הקהילה הקראית בטרקאי שכונה "חכם" היה אחראי על קהילות הקראים בליטא, פולין ומערב רוסיה.

במלחמת העולם השנייה רצחו הגרמנים ועוזריהם הליטאים את כל יהודי טרקאי והסביבה. הקראים טענו כי מוצאם אינו שמי אלא טורקי-מונגולי ואין הם ממוצא יהודי. הם שייכים לעם הכוזרי ולראייה ששפתם הקראימית כלל אינה דומה לעברית אלא היא ניב טטרי. הימלר פנה בשאלה למספר היסטוריונים יהודים בוורשה ובוילנה- מאיר בלבן, יצחק שיפר וזליג קלמנוביץ' שמתוך רצון להציל את הקראים, קבעו כי מוצאם אינו קשור ליהודים. הימלר אף אפשר להם לשרת בוואפן אס אס.

כיום יש משפחות בודדות של קראים בטרקאי. הם גרים בבתי עץ המאופיינים בשלושה חלונות המסמלים את הנאמנות לאלוהים, למשפחה ולשלטון הליטאי. בית הכנסת שלהם נקרא כנסה (Kenesa) ולידו מוזיאון לתולדות הקראים בליטא.

בטרקאי גם בית העלמין הקראי הגדול והקדום מכל בתי העלמין היהודיים במזרח אירופה - ראשוני הקברים בו הם מהמאה ה-16.

== ערים תאומות ==

* 
* 

== גלריה ==
<gallery>
File:Karaite synagogue (Kenesa) in Trakai.JPG|בית הכנסת הקראי בטרקאי

File:A Karaite house in Trakai.JPG|בית בשכונת הקראים בטרקאי

File:Trakai Island Castle in Lithuania.JPG|טירת האי בטרקאי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* [http://www.youtube.com/watch?v=usnyTAYKIeI טירת האי בטרקאי], באתר יוטיוב
* [http://www.youtube.com/watch?v=jEsX3b0ff9A בית הכנסת והמוזיאון הקראי בטרקאי], באתר יוטיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:מחוז וילנה
סבון כלים

סבוני כלים בצורת נוזל וטבליות למדיח כלים
סבון כלים (לעיתים נקרא גם נוזל ניקוי או נוזל כלים) הוא סבון נוזלי המיועד לשטיפת כלים. חומר ניקוי זה נפוץ מאוד בשימוש ביתי ותעשייתי וניתן למצוא אותו בכל מקום המפעיל מטבח. סבוני הכלים תורמים להיגיינה העולמית והפרטית, ועוזרים לבריאות הכללית והביתית.

== מאפיינים ==
מצב הצבירה של הסבון הוא נוזל, על מנת שיהיה ניתן ליצוק מעט ממנו כל פעם על ספוגית הניקוי. לאחר מכן ניתן לשפשף היטב את כלי האוכל בעזרת הקצף שנוצר ולשטוף אותם היטב במים. עם זאת, ישנם סבוני כלים שבאים בצורת טבליות על מנת להניח אותם במדיח הכלים. לסבוני הכלים ניחוחות שונים על פי בחירת הצרכן והעדפותיו. בקבוקי הסבון עשויים תמיד מחומר עמיד למים, כגון פלסטיק, קרמיקה ומתכת.

== היסטוריה ==
במהלך מלחמת העולם הראשונה ייצרה גרמניה לראשונה סבון סינתטי שיוצר מסינתזה בין חומרים כימיים שונים. ייצור הסבון הסינתטי נבע מהמחסור בשומנים לייצור סבון. ייצור הסבון הסינתטי נבע גם מהצורך בחומר ניקוי שבשונה מהסבון לא יתלכד עם מלחים ומינרלים שבמים דבר שיוצר לכלוך בלתי מסיס.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוצרי ניקיון
אבץ פוספיד

אבץ פוספיד
אבץ פוספיד (Zn<sub>3</sub>P<sub>2</sub>) הוא תרכובת אי-אורגנית המורכב מאבץ וזרחן. הוא מגיע בצורה של אבקה אפורה-שחורה בעלת ריח חריף של שום או דגים נרקבים ומשמש בעיקר להרעלת מכרסמים, כמו עכברים, עכברושים, נובחנים ופיקות. 

אבץ פוספיד סונתז לראשונה בשנת 1740. השימוש הראשון בו כרעל היה באיטליה בסביבות 1911-1912.

אבץ פוספיד נבחן גם כחומר לייצור תא פוטו-וולטאי. 

==תכונות ודרכי שימוש כרעל למכרסמים==
השימוש באבץ פוספיד כרעל מכרסמים מומלץ בגלל היותו חומר מתפרק אשר אינו נספג בשומן המכרסם, כדי למנוע פגיעה באוכלי נבלות, ציפורים וחיות אחרות שאינן יעד להרעלה. בנוסף הריח המופץ על ידי אבץ פוספיד, ריח חזק של פוספין, המשוחרר לאוויר בתהליך הידרוליזה, מושך מכרסמים, אך דוחה חיות רבות אחרות ועופות אינם רגישים לריח. על כן, חיות שאינן יעד ההרעלה אינן נפגעות מהרעל במידה רבה. עם זאת, ישנה פגיעה בעיקר בחתולים, כלבים ומספר סוגי ציפורים העשויים לאכול את הרעל. 

פתיונות אבץ פוספיד מיוצרים בדרך כלל בצורת אבקה שחורה, המכילה 75% אבץ פוספיד, ו-25% אנטימון אשלגן טרטרט, סם הקאה, המיועד למקרה בו החומר נבלע בטעות על ידי בני אדם או חיות בית. ישנה גם אפשרות לפזר אבץ פוספיד באוויר בטיפול בנובחנים, מספר ימים לפני פיזור הרעל מפזרים שיבולת שועל לא מורעל כהכנה, דבר שמגדיל את אחוזי ההצלחה בחיסול הנובחנים.

בתוך הגוף, אבץ פוספיד מתפרק ויוצר את גז הפוספין הפוגע בכלי הדם, מערכת הזרמת הדם, הריאות והכבד. הטיפול באדם שבלע אבץ פוספיד הוא על ידי עידוד הקאה, מתן פחם פעיל ובליעת סודה לשתיה למניעת שחרור הפוספין. 

===השימוש במדינות שונות===

בישראל, אבץ פוספיד אסור לשימוש בהוראת המשרד להגנת הסביבה ומשרד החקלאות. בארצות הברית השימוש הוא בפיקוח סוכנות הגנת הסביבה של ארצות הברית, והשימוש בו מותר לרוב רק מיולי עד ינואר. 

בסין, אבץ פוספיד היה בשימוש נרחב החל מ-1958 להדברת פיקות. אולם החל משנת 1978 עברו בסין לרעלים אחרים כדי לצמצם את הפגיעה בחיות בר, כמו חתול מדבר סיני. 

בארצות הברית משמש אבץ פוספיד כרעל מכרסמים חלופי לסטריכנין, ומאז 1990 רוב הפתיונות למכרסמים הנמכרים בארצות הברית מכילים אבץ פוספיד במקום סטריכנין.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רעלים
קטגוריה:אבץ: תרכובות
קטגוריה:זרחן: תרכובות
ג'ובס (סרט)

ג'ובס (באנגלית: Jobs) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי שמבוסס על חייו של סטיב ג'ובס, החל משנת 1974 אז היה סטודנט במכללת ריד ועד להצגת האייפוד בשנת 2001. הסרט בוים על ידי ג'ושוע מייקל שטרן, נכתב על ידי מאט ויטאלי והופק על ידי מארק הולם. "ג'ובס" גם צולם על ידי שני צלמים שונים; ראסל קרפנטר צילם את הסצנות שמתרחשות בארצות הברית, ואסים בג'ג' צילם את הסצנות שמתרחשות בהודו. סטיב ג'ובס עצמו מגולם בסרט על ידי אשטון קוצ'ר, והמייסד השני של אפל, סטיב ווזניאק, מגולם על ידי ג'וש גד.

"ג'ובס" היה הסרט שסגר את פסטיבל הסרטים סאנדנס של שנת 2013.

== צוות השחקנים והדמויות ==

== הפקה ==
=== פיתוח ===
התסריטאי מאט ויטאלי החל לעבוד על התסריט לסרט בערך בתקופה בה סטיב ג'ובס לקח חופשת מחלה מאפל במחלת סרטן הלבלב. הבמאי ג'ושוע מייקל שטרן ציין בריאיון שכל החומר והמידע בסרט נאסף דרך מחקרים וראיונות.

<blockquote>מארק הולם, המפיק שלנו, שכר צוות של חוקרים מומחים שסורקים את כל המידע הציבורי והפרטי על סטיב ג'ובס. מארק, התסריטאי וצוות החוקרים גם עובדים לצד צוות גדול של אנשים שעבדו באפל או עבדו לצד סטיב כדי לוודא שאנחנו מעצבים את דמותו בצורה המדויקת ביותר שאפשר בתוך גבולות אורך הסרט.</blockquote>

=== הפקה ===
הפקת הסרט החלה בחודש יוני 2012 בבית הילדות של סטיב ג'ובס בלוס אלטוס, קליפורניה, באדיבותה של אמו החורגת של סטיב, מרילין ג'ובס (שעדיין גרה שם). גם אחותו של סטיב, פאטי, עזרה באירוח הצוות. הסצנות שמתרחשות במכללת ריד צולמו באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. רוב הסרט צולם באזור לוס אנג'לס.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 
* 
* 
קטגוריה:סטיב ג'ובס
קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים עצמאיים
באסאס דה אינדיה

באסבאס דה אינדיה (בפורטוגזית: Bassas da India, תרגום מילולי: אגן הודו) הוא אטול לא מיושב במרכז מצר מוזמביק הנשלט בידי צרפת כחלק מאיי אפארסה.

==היסטוריה==
האטול התגלה לראשונה בתחילת המאה ה-16 על ידי פורטוגזים וכונה "Baixo da Judia" על שם הספינה שגילתה אותו. בשנת 1585 טבעה שם הספינה הסנטיאגו ושרידיה נמצאים שם עד היום. לאחר מכן נשכח על ידי האירופים עד שבשנת 1774 התגלה מחדש. מ-1879 האי נשלט על ידי צרפת. ב-1960 ממשלת צרפת ניתקה את איי אפארסה מהטריטוריה של מדגסקר לניהול ישיר של השר הממונה על הטריטוריות מעבר לים. בשנת 2007 צורפו האיים כאחת מחמש הטריטוריות שצרפת מאגדת תחת הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת ולכן אינן מחולקות לקומונות ואינן משתייכות לאיחוד האירופאי. 

עגינה בחופי האי דורשת אישור מיוחד מממשלת צרפת. באי אין נמל אווירי או נמל ימי.

==גאוגרפיה==
האי מעגלי וכולל לגונה פנימית בעומק מקסימלי של 15 מטר. הלגונה משמשת גם כביתם של דגים רבים ושונית אלמוגים נרחבת. גובהו של האי מגיע עד לשלושה מטרים מעל פני הים. שטחו מעל פני המים היינו כ-0.2 קמ"ר. האי כולל שטח רב של אדמה מוגבהת יחסית מתחת למים, דבר הגורם לו להיות מסוכן לספינות, שרבות מהן נטרפו על פניו. האי מכוסה במים במשך רוב שעות היום (שלוש שעות לפני הגאות, במהלכה ושלוש שעות אחריה).

== המחלוקות על השלטון באי ==
השלטון באי נתון במרכז מחלוקות בין ממשלת צרפת לממשלת מדגסקר מאז שחרור מדגסקר מהכיבוש הצרפתי ב-1968 . ממשלת מדגסקר טוענת לשלטון על האי עקב מיקומו (האי קרוב מאוד למדגסקר). מצד שני, ממשלת צרפת טוענת לשלטון באי מכיוון ששלטה בו במשך זמן רב. בניגוד לרוב הקולוניות הצרפתיות מימי האימפריה הצרפתית, באטול אין אוכלוסייה מקומית המושפעת משלטונה באזור. השלטון באטול עצמו אינו מועיל לאף אחת מן הממשלות (הוא אינו מיושב ושטחו היבשתי קטן) אך השלטון בו מעניק אזור כלכלי בלעדי של יותר מ-123 אלף קמ"ר. האי למעשה מסווג על ידי צרפת כחלק מהארצות הדרומיות ואנטארקטיות של צרפת.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.taaf.fr/-Les-iles-Eparses- מידע על באסאס דה אינדיה] מאתר הרשמי של הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת

==הערות שוליים==

קטגוריה:איים באוקיינוס ההודי
קטגוריה:הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת
קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת
קטגוריה:צרפת: איים לא מיושבים
טד קולז'לילר

טד קולז'לילר (בטורקית: TED Ankara Kolejliler Spor Kulübü) היא קבוצת כדורסל טורקית מהעיר אנקרה, המתמודדת בליגת העל הטורקית וביורוקאפ.

==היסטוריה==
הקבוצה, הוקמה בשנת 1954 ומייצגת את האוניברסיטה הטכנולוגית של אנקרה. בעונת 1972/73 זכתה הקבוצה בגביע הטורקי לאחר ניצחון בסיכום גמר של שני מפגשים מול קבוצת בשיקטש. הקבוצה השתתפה בליגה הבכירה בעונות: 1966-1977, 1979-1981, 1982-1983, 1984-1985, 1990-1995, 1996-1997, 1998-2003 ו- 2006-2009. במשך השנים ירדה הקבוצה 8 פעמים לליגה השנייה ועלתה 8 פעמים. בעונת 2012/13 סיימה במקום השביעי בטבלה והפסידה בסדרת רבע הגמר 2-1 לקבוצת אנאדולו אפס.

===במסגרת אירופאית===
ההופעה האירופאית הראשונה של הקבוצה הייתה בעונת 1991/92 בגביע קוראץ' ובהמשך עוד שתי עונות (1992/93, 1994/95). בעונת 2013/14 תשתתף הקבוצה בשלב הבתים של היורוקאפ.

הקבוצה מארחת לעיתים בהיכל TOBB הממוקם באוניברסיטה ומכיל 2,000 מקומות. ולעיתים באתאטורק ארנה המכיל 5,000 מקומות ישיבה.

==תארים והישגים==
*הגביע הטורקי:
**זכייה (1): 1973

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל טורקיות
קטגוריה:אנקרה: מועדוני ספורט
חטיפת המטוס הלבנוני באוגוסט 1973

חיילי צה"ל ליד המטוס הלבנוני ב-17 באוגוסט 1973{{תמונה להחלפה}}
חטיפת המטוס הלבנוני הייתה אירוע חטיפת מטוס על ידי צעיר לובי ב-16 באוגוסט 1973. בשל איומי החוטף הונחת המטוס בשדה התעופה לוד. כוח מסיירת חרוב פרץ למטוס, עצר את החוטף ושחרר את נוסעי המטוס.

== החטיפה ==
המטוס הלבנוני של חברת "מידל איסט איירליינס" מסוג בואינג 707 המריא סמוך לשעה 14:00 מנמל התעופה של בנגזי שבלוב בטיסה ישירה לביירות. על המטוס היו 116 נוסעים. בשעה 15:45 בערך קם נוסע בשם מוחמד אלתומי ונכנס לתא הטייס. הנוסע שלף שני אקדחים והודיע לקברניט המטוס שהוא חוטף את המטוס ומצווה עליו לנחות בישראל. הקברניט סירב בהתחלה אך בהמשך יצר קשר עם מגדל הפיקוח בשדה התעופה לוד וביקש אישור לנחות. הקברניט לא קיבל אישור אך הודיע למגדל הפיקוח כי אין לו ברירה והוא חייב לנחות בלוד לפי הוראות החוטף. בשעה 16:20 הגיע המטוס למרחב האווירי של ישראל, ושני מטוסי F-4 פנטום ליוו אותו לשדה התעופה עד לנחיתה בשעה 16:43.

==פעולת ההשתלטות==
באותה עת, בהנחיית אלוף פיקוד המרכז, רחבעם זאבי, הוכשרה סיירת חרוב במתארי השתלטות על מטוסים חטופים. לאחר שהמטוס נחת בשדה התעופה הורה האלוף זאבי לסיירת חרוב לשלוח כוח למטרת השתלטות על החוטף. לוחמי הכוח היו לוחמים המצויים במסלול ההכשרה של הסיירת, בדיוק על סף סיום פרק ההכשרה בהשתלטות על מטוס חטוף. הכוח, בפיקוד סגן מפקד הסיירת, יאיר קליין, הגיע במהירות לשדה. החוטף יצא ועמד בראש כבש המדרגות וניהל משא ומתן עם כוחות הביטחון ובראשם האלוף רחבעם זאבי. על אף חילוקי דעות בסוגיה עם ראש אמ"ן, האלוף אלי זעירא, שביקש להטיל את משימת ההשתלטות על כוח מסיירת מטכ"ל, בחר זאבי בכוח הכפוף לפיקוד, סיירת חרוב. קליין וחייליו נערכו בקרבת המטוס, ובעוד צוות משא ומתן האזין לדרישות המחבל והסיח את דעתו, פקד קליין לפרוץ למטוס. כוח בפיקוד שלום קורן, מפקד פלוגה בסיירת, פרץ פנימה, השתלט על המחבל, החמוש באקדח, בתרגולת קרב מגע ושחרר את בני הערובה. הפעולה הסתיימה ללא נפגעים לכוח הפורץ ולנוסעי המטוס.

==משפטו של החוטף==
מוחמד אלתומי הכריז בבואו לישראל כי ביקש להביא את השלום לאזור. גורמי הביטחון שחקרו אותו החליטו להעמידו למשפט על חטיפת המטוס. המשפט החל ב-4 בדצמבר 1973. הנאשם הודה בכל העובדות שיוחסו לו בכתב האישום. לצורך הגנה מונה צוות פרקליטים וכן צוות של פסיכיאטרים שנועד לאבחן את מצבו הנפשי ואת מידת יכולתו לעמוד למשפט. בחוות הדעת הפסיכיאטרית נאמר כי הנאשם לא חי בשלום עם עצמו ולא מצא את מקומו במשפחה, בחברה ובעבודה. לדעתו, המנהיגים הערביים היו מושחתים ונלחמו בישראל הקטנה במקום לשחרר את ארצות ערב מעול זרים. הוא החליט שעליו ללחום נגדם ולהביא שלום בין ישראל למדינות ערב. רעיון חטיפת המטוס לישראל נועד להוכיח לנוסעים הערביים שהישראלים אינם אנשים פראיים והם לא יפגעו לרעה באזרחים ערביים. רעיון החטיפה הפך עבורו לתשוקה המרכזית בחייו והוא פעל מתוך דחף בלתי ניתן לכיבוש מבלי לשקול ולראות שתוכניתו איננה מציאותית. המשפט הסתיים ב-11 בדצמבר 1973. בית המשפט קיבל את מסקנות חוות הדעת לגבי מצבו של הנאשם ופעולתו תחת דחף שאיננו בר-כיבוש ולכן החליט על אשפוזו עד לשחרורו לפי החוק לטיפול בחולי נפש.

== לקריאה נוספת ==
* יאיר קליין, לוחם פראי, הוצאת המחבר, 2013, עמודים 117–118.
* יעקב ארז בהשתתפות זאב קליין, האנציקלופדיה לצבא וביטחון – 'צה"ל בחילו, הוצאת רביבים (מהדורת מעריב), 1983, כרך 14 -"סיירות ומיעוטים", עמוד 100.
==קישורים חיצוניים==
*
*, 
*
*
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:חטיפות מטוסים
קטגוריה:מבצעי צה"ל ללחימה בטרור
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-1973
הקטה

הֵקָטֶה (ביוונית עתיקה: Ἑκάτη) היא אלה במיתולוגיה היוונית. הקטה היא אלה המתוארת באמנות ובמיתולוגיה היוונית כבעלת שלוש דמויות שונות המשויכות לישות אחת- העלמה, האם, והזקנה. בגלגולים שונים של המיתולוגיה היוונית היא נחשבה האלה האחראית על צמתים, מפתני דלתות, כישוף, לילות והירח. המקבילה לה במיתולוגיה הרומית היא האלה טריוויה, שמשמעות שמה הוא "שלוש דרכים". משרתות האלה הן האמפוזות שיצאו מתיבת פנדורה. היא נחשבת אלה כתונית ושוכנת בממלכת האדס.

== מקור האלה ==
חוקרים רבים סבורים כי מקורה של הקטה הוא באנטוליה, ומשם נדדה למצרים, שם היא הייתה מוכרת בשם חֶקֶת, האלה המצרית בעלת ראש הצפרדע. לאחר מכן, היא הגיעה לתרבות היוונית הקדמונית. היוונים שינו את שמה ומעמדה: שמה השתנה להקטה, והיא הייתה אחראית על כישוף במקום על נישואים.

== משפחה ==
הקטה היא בתם של אסטריה ופרסס. ילדיה הם האמפוזות. כמו כן, הקטה היא סבתה של מדיאה, שירשה ממנה את כוחות הכישוף שלה, ולפי גרסה אחת היא אמה של המכשפה המפורסמת קירקה.

==אזכורים ==
הקטה מוזכרת בסדרת הרומנים הגרפיים סנדמן ובסדרה המבוססת עליה.

אמפוזות מוזכרות בסדרה פרסי ג'קסון והאולימפיים, וכך גם קירקה שמוזכרת ביחד עם מדיאה, שמופיעה בספר הגיבור האבוד, הארי פוטר ואבן החכמים וגם בסדרת פרסי ג'קסון.

הקטה מוזכרת בסדרה באפי ציידת הערפדים במספר לחשי-כישוף לאורך העונות.

כוכב הלכת המינורי 100 Hekate , שהתגלה ב-1868 על ידי ג'יימס קריג ווטסון נקרא על שמה.

הקטה מוזכרת בסדרת הטלוויזיה הרפתקאותיה המצמררות של סברינה.

הקטה מוזכרת בספר האלכימאי, מאת מייקל סקוט, מסדרת הספרים הסודות של ניקולס פלמל בן האלמוות, בתור קדמונית המעירה את כוחותיה של סופי. 

היא מופיעה גם בספר בית האדס, מאת ריק ריירדן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אלים יווניים
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
אוסאמה אל-באז

אוסאמה אל-באז (בערבית: أسامة الباز; 6 ביולי 1931 – 14 בספטמבר 2013) היה דיפלומט מצרי ויועץ בכיר לנשיא מצרים חוסני מובארכ.

== חייו ==
אל-באז למד משפטים באוניברסיטת קהיר, ולאחר מכן למד מספר שנים בארצות הברית והוא בעל תואר שלישי מבית הספר למשפטים בהרווארד. לאחר מכן הצטרף לשירות החוץ המצרי, כשבין היתר היה יועץ של שר החוץ המצרי איסמעיל פהמי ובשנת 1977 קיבל דרגת שגריר. הוא התפרסם לאחר ששר החוץ פהמי התפטר במחאה על כוונתו של אנואר סאדאת לבקר בירושלים, אז מונה אל באז ליועצו של הנשיא לעניין המשא ומתן עם ישראל והיה (יחד עם בוטרוס בוטרוס ראלי, דיפלומט ומזכ"ל האו"ם בין השנים 1992-1996) ממכיני הביקור של סאדאת בישראל. כמו כן היה שותף פעיל בדיוני המשא ומתן וממנסחי הסכם השלום שנחתם בין המדינות.

לאחר עלותו לשלטון מינה חוסני מובארכ את אל-באז ליועצו הבכיר והיה מקורב אליו במשך עשרות שנים. בין היתר היה אחראי מטעם השלטון המצרי על הנושא הפלסטיני והיה בקשר רצוף עם גורמים בישראל.

== חיים אישיים ==
אחיו הצעיר, פארוק אל-באז, הוא גאולוג מצרי-אמריקאי שהתפרסם כמי שחקר את קרקע הירח והיה שותף בתוכנית אפולו ובהנחתת אדם על הירח.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:דיפלומטים מצרים
קטגוריה:פוליטיקאים מצרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קהיר
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:הסכם השלום בין ישראל למצרים: אישים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1931
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-2013
דוד אברהם ספקטור

הרב דוד אברהם ספקטור
הרב דוד אברהם ספקטור (ט' באב ה'תשט"ו - י"ב בתשרי ה'תשע"ד; 9 באוגוסט 1955 - 16 בספטמבר 2013) היה רב ומחבר ספרים תורניים ישראלי.

==ביוגרפיה==
נולד באמסטרדם שבהולנד, ועלה לישראל בשנת 1974 לאחר מלחמת יום הכיפורים.

למד בישיבת מרכז הרב ובכולל מר"ץ והיה מתלמידיו של הרב צבי יהודה הכהן קוק.

שימש כרב האוניברסיטה העברית בירושלים, רב היישוב נוקדים שבגוש עציון ורב צבאי בדרגת רב-סרן.

משנת ה'תשנ"ט (1998) ועד לפטירתו שימש כרב שכונת גבעת שרת בבית שמש. תפקידיו ברבנות בית שמש כללו את האחריות על העירובין והמקוואות של המועצה הדתית בעיר. במקביל שימש כרב בית הכנסת "אוהל יונה מנחם" בעיר וכמרצה במכללת אמונה בירושלים.

לאחר פטירתו נקרא על שמו אחד המקוואות בבית שמש, וכמו כן בנו בנה על שמו מקווה בגבעת סנה יעקב הסמוכה להר ברכה.<ref></ref> בב' טבת תשפ"ב נקרא רחוב על שמו בבית שמש "דרך הרב ספקטור"

היה נשוי לחיה ואב לאחד עשר.

==ספריו==
הרב ספקטור חיבר מספר ספרים, ובהם:
* "אל-דוד", שו"ת אקטואלי שפרסם בעת שהיה רבה של נוקדים (אל-דוד)
* "טהרת ארץ ישראל" - על דיני טומאה וטהרה
* "תורת ארץ ישראל" - על פרשת השבוע
* ספר הגבאי - הלכות גבאי בית הכנסת. תורגם ויצא לאור גם באנגלית
* בית שמש
* שו"ת דרמה, הלכה
*שו"ת אומנות, הלכות הקשורות באומנות

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.gmodules.com/ig/proxy?url=http%3A%2F%2Fwww.kikarhashabat.co.il%2F%25D7%2594%25D7%2592%25D7%2590%25D7%2595%25D7%259F-%25D7%2594%25D7%25A8%25D7%2591-%25D7%2593%25D7%2595%25D7%2593-%25D7%2590%25D7%2591%25D7%25A8%25D7%2594%25D7%259D-%25D7%25A1%25D7%25A4%25D7%25A7%25D7%2598%25D7%2595%25D7%25A8-%25D7%2596%25D7%25A6%25D7%259C.html ברוך דיין האמת: הגאון הרב דוד אברהם ספקטור זצ"ל], באתר כיכר השבת
* [https://www.youtube.com/watch?v=wT6DFeP-_jk סרט לזכרו] בעריכת אולפני אתרוג
* [http://www.youtube.com/watch?v=dYAuHO-23XU סרט לזכרו] שהוכן בקהילת "אוהל יונה מנחם" בבית שמש, בה שימש הרב 15 שנה
* [https://www.youtube.com/watch?v=F-GrhvkyjGQ&spfreload=10 הלווייתו] 
* [https://www.youtube.com/watch?v=MrKSO9CYNKk&spfreload=10 ערב מלווה מלכה לעילוי נשמתו בהשתתפות הרב ישראל מאיר לאו,רבנים ואישי ציבור] 
* 
* [https://web.archive.org/web/20131017214950/http://orot.ac.il/publications/shmaatin/177/182-11.pdf מאמרו של הרב ספקטור זצ"ל על יחסו של הרב קוק לתיאטרון] ,אתר מכללת אורות.
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גוש עציון: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:רבנים צבאיים ישראלים
קטגוריה:תלמידי הרצי"ה קוק
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:בית שמש: רבנים
קטגוריה:ישראלים ילידי הולנד
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
קטגוריה:רבני יישובים
מתקן מעצר למהגרים הארמונדסוורת'

מתקן מעצר למהגרים הארמונדסוורת (באנגלית: Harmondsworth Immigration Removal Centre) הוא מתקן מעצר למהגרים בלתי חוקיים בהארמונדסוורת', רובע הילינגדון בלונדון, ליד נמל התעופה לונדון הית'רו. המתקן נמצא בשכנות למתקן המעצר קולנברוק ויכול להכיל כ-615 גברים.

== פיקוח וביקורת ==

בשנת 2006, דיווח כתב הגרדיאן, אלן טראוויס, כי מאז מהומות שהתחוללו במתקן המעצר בשנת 2004, המקום מנוהל ביד קשה. המפקחת הראשית של בתי הסוהר, אנה אוורס, צוטטה בכתבה באומרה כי במתקן יש שימוש מופרז בכוח.

בחודש ינואר 2008 המפקחת הראשית וצוותה ערכו בדיקת פתע במתקן וגילו שיפורים משמעותיים שיושמו בו מאז בדיקת הפיקוח הקודמת.

משנת 2000 ועד 2006 התאבדו במתקן שלושה עצירים.

== ראו גם ==
* כלא דרטמור

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הילינגדון
קטגוריה:הגירה
קטגוריה:כליאה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: חוק ומשפט
מנהל ספורטיבי

לאונרדו, המנהל הספורטיבי של פריז סן-ז'רמן]]
בכדורגל, מנהל ספורטיבי או מנהל מקצועי (לעיתים מכונה בשמו האנגלי General Manager) הוא איש ניהול בכיר במועדוני כדורגל, האחראי על הנושא המקצועי במועדון. לעיתים קרובות אופי תפקידו של המנהל הספורטיבי אינו ברור, ויכולים להיות הבדלים גדולים בין תפקידיהם של מנהל ספורטיבי אחד לשני.

המנהל הספורטיבי נמצא למעשה בתווך בין המאמן להנהלה, כשמצד אחד ידיעותיו בכדורגל מאפשרות לו לייעץ להנהלה ולסייע לקבל החלטות ולתכנן השקעות בצורה נכונה ומצד שני הוא מאפשר למאמן להתמקד באימונים ובביצועי הקבוצה על המגרש. המנהל הספורטיבי, כשזה מגדיר מדיניות ושיטות עבודה במועדון, יכול גם לאפשר המשכיות ויציבות כשמאמנים מתחלפים. לרוב מעורב המנהל הספורטיבי גם ברכישות שחקנים, בבחירת אנשי הצוות המקצועי ולעיתים גם במחלקות הנוער.

לעיתים, בעקבות העדר ההגדרה הברורה לתפקיד, נוצרים חיכוכים בין המנהל הספורטיבי למאמן.

במועדוני הכדורגל בישראל השימוש במנהל ספורטיבי אינו נפוץ, וכל ההחלטות מתקבלות על ידי הבעלים ומאמני הקבוצות בלבד. שונה מאלו מכבי תל אביב, שבין השנים 2012–2017 העסיקה בתפקיד המנהל המקצועי את ז'ורדי קרויף. או גל אלברמן המשמש כמנהל הספורטיבי של מכבי חיפה מאז 2021. בקבוצות אחרות בישראל למנות אנשי מקצוע בתפקידים דומים אך ללא הצלחה מרובה. מכבי חיפה העסיקה בעבר שני אנשים בתפקיד: מוחמד אלאך וטור-כריסטיאן קרלסן. הפועל תל אביב העסיקה את אייל ברקוביץ' ועומר בוקסנבוים כמנהלים מקצועיים ללא הצלחה.

בעברית מקובל להתייחס למנהל הספורטיבי לעיתים גם בשם "מנג'ר" (מאנגלית: Manager). במקור האנגלי, ולעיתים גם בעברית, מתייחסת המילה לכל מאמן ראשי של קבוצת כדורגל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
קטגוריה:כדורגל
מיכל רבינוביץ'

מיכל רבינוביץ (נולדה ב-28 במרץ 1972) היא עיתונאית, שדרנית רדיו וטלוויזיה, עורכת ומגישת חדשות ישראלית. מגישה מאז נובמבר 2021 את חדשות הערב, ולפני כן את חדשות השבת. מגישה גם משדרים מיוחדים ומגישה מחליפה בחדשות השבת בכאן 11 ומבזקים בכאן ב׳. עבדה ברשות השידור והגישה את מבט מנובמבר 2016 ועד למהדורה האחרונה.

== ביוגרפיה ==
מיכל רבינוביץ' גדלה והתחנכה בכפר סבא. בת בכורה לציפי ולמשה. החלה את דרכה המקצועית בשבועון "במחנה" בתפקיד כתבת צבאית. בהמשך, שירתה ביחידת דובר צה"ל, בזמן התקפת הטילים על ישראל במלחמת המפרץ, תחת פיקודו של תא"ל נחמן שי.

עם שחרורה מצה"ל, בשנת 1993, החלה לכתוב ברשת המקומונים מבית ידיעות תקשורת.

בשנת 2007, החלה לעבוד ברשת ב' של קול ישראל, ככתבת וכמגישת חדשות הספורט בתוכנית הרדיו היומית "זה ברשת", לצידם של דני דבורין ויואב אביב, שידרה מאירועי הספורט הגדולים, אליפויות אירופה בכדורסל ושידורי מכבי תל אביב בגביע אירופה לאלופות בכדורסל. הגישה וערכה פינות ספורט ביומני הבוקר והצהרים של קול ישראל. במקביל, שימשה שדרית קווים במשחקי הכדורגל והכדורסל של הערוץ הראשון.

בשנת 2010, הגישה את התוכנית "חדשות המונדיאל" בערוץ הראשון, במסגרת שידור משחקי מונדיאל 2010, ששודרו לראשונה בטכנולוגיית HD. בהמשך אותה שנה, עברה לחטיבת החדשות של הערוץ הראשון כעורכת ומגישה.

בשנת 2011, החלה להגיש את המהדורה המרכזית של מוצאי שבת של הערוץ. בשנים 2012–2016, הגישה את המגזין הכלכלי "חשבון שבועי".

בחודש נובמבר 2016, לאחר פרישתו של יעקב אילון מרשות השידור, מונתה למגישת מהדורת מבט יחד עם אמיר בר-שלום, ושימשה בתפקיד עד לשידור האחרון של המהדורה ב-9 במאי 2017.

רבינוביץ עברה לתאגיד השידור הישראלי עם תחילת שידוריו, והחל מ-15 במאי 2017, הגישה, יחד עם יועז הנדל, את התוכנית "שבע אקטואלי" בערוץ כאן 11, אך כעבור שלושה חודשים השניים הפסיקו להגיש את התוכנית. רבינוביץ' המשיכה להגיש את התוכנית לבדה עד ספטמבר 2017. ממאי 2017, החלה גם להגיש את "חדשות השבת" באותו ערוץ, ובנוסף, הגישה את מהדורת חדשות הערב פעם בשבוע, במקומה של גאולה אבן-סער. עם הקדמת הבחירות לכנסת ה-21 ופרישת אבן-סער מהגשת מהדורת החדשות הראשית (בעקבות חזרתו של בעלה גדעון סער לפוליטיקה), מונתה זמנית רבינוביץ' בדצמבר 2018, למגישה הראשית בתאגיד.

בפברואר 2019 מונתה דוריה למפל למגישה הראשית במקומה של אבן-סער, ומאז חזרה רבינוביץ' להגיש את "חדשות השבת", ולהיות מגישה מחליפה בחדשות הערב.

בנובמבר 2021 פרסמה תחקיר עיתונאי שהציג את פרשת התלונות על הטרדות מיניות מצד גל אוחובסקי<ref></ref> שהחלה את גל Me Too בישראל בקרב הקהילה הלהט"בית בישראל, והביאה לחקירת משטרה.<ref></ref>

בסמוך לאחר פרסום התחקיר, הודיע תאגיד השידור כי רבינוביץ' תחל להגיש את המהדורה המרכזית בערוץ כאן 11, במקומה של דוריה למפל שפרשה מתפקידה.

ב-21 בנובמבר 2022 הודיע תאגיד השידור כי רבינוביץ' תשמש במקביל גם כמבזקנית בכאן ב.

רבינוביץ' נשואה ואם לבת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* דורון בראונשטיין, [https://chaitarbut.wordpress.com/2020/11/12/מיכל-רבינוביץ-ייצוגית-ממלכתית-מצטיי/ מיכל רבינוביץ': ייצוגית, ממלכתית, מצטיינת], 12 בנובמבר 2020

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:סגל במחנה
קטגוריה:חיילות דובר צה"ל
קטגוריה:חיילי דובר צה"ל
קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הטלוויזיה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:מגישות חדשות ישראליות
קטגוריה:מגישי חדשות ישראלים
קטגוריה:קרייניות חדשות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1972
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
פרנבזוס השני

מטבע מתקופת שלטונו של פרנבזוס (380-375 לפנה"ס) - מלפנים: [[בעלתרז יושב על כס מלכותו; מאחור: ראשו של ארס, אל המלחמה היווני]]
פרנבזוס השני (ביוונית: Φαρνάβαζος, בלטינית: Pharnabazus) היה מצביא ומדינאי פרסי, בנו של פרנאקס השני, נכדו של פרנבזוס הראשון ונינו של ארטבזוס. הוא ואבותיו משלו כאחשדרפנים בסטרפיה של פריגיה שעל ההלספונטוס מאז 478 לפנה"ס. מושבם היה בדסקיליום. אחרי פרנבזוס שלט בסטרפיה בנו ארטבזוס.

על פי מחקרו של תיאודור נלדקה היה פרנבזוס צאצא של אוטאנס, אחד מאנשיו של דריווש הראשון בעת רצח סמרדיס ותפיסתו את השלטון. 

פרנבזוס נזכר לראשונה כסטרפ של פרובינקיה זו בשנת 413 לפנה"ס. לאחר שנצטווה על ידי דריווש השני מלך פרס לאסוף מס עובד חריג בגודלו מן הערים היווניות באיוניה, ניהל משא ומתן עם ספרטה – כפי שעשה גם טיספרנס הסטרפ של קאריה – ופתח במלחמה עם אתונה. היריבות בין שני הסטרפים, מביניהם היה פרנבזוס נמרץ והחלטי לאין שיעור יותר, פגעה בניהולה התקין של המלחמה. לאחר המלחמה הסתכסך פרנבזוס עם המצביא הספרטני ליסנדרוס. 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הממלכה האחמנית
קטגוריה:המלחמה הקורינתית
קטגוריה:מצביאים פרסים
הטבח בבסיס הצי האמריקני בוושינגטון

בסיס חיל הים כפי שצולם מהאוויר ב-1985
ב-16 בספטמבר 2013, בשעה 8:20 בבוקר לערך (שעון החוף המזרחי), נשמעו יריות בבניין המפקדה (מס' 197) הממוקם בבסיס חיל הים של ארצות הברית, דרומית מזרחית לעיר הבירה וושינגטון. 13 אנשים (ובכללם הרוצח) נהרגו, 14 נוספים נפצעו.

זהו הרצח ההמוני השני בהיקפו שאירע בבסיס צבאי אמריקאי לאחר הטבח שאירע בפורט הוד בנובמבר 2009, והקטלני ביותר באזור וושינגטון מאז פיגועי 11 בספטמבר.

==הירי==
שמאל
הצי האמריקני מוסר כי לפחות 3 יריות נורו בשעה 8:20 בבוקר (שעון החוף המזרחי). טוד ברונדג' (Todd Brundidge), עוזר בכיר במפקדה, אמר שהוא ועמיתיו נתקלו ברוצח במסדרון הקומה ה-3 בבניין שלהם, לבוש כחול מכף רגל ועד ראש ו"הוא פשוט הסתובב והתחיל לירות".

==קורבנות==
לפחות עשרים ושבעה בני אדם - כולל שוטר מהמשטרה המקומית - נורו, שלושה עשר מהם נהרגו ובהם הרוצח. בנוסף, נפצעו כשמונה אנשים. כל ההרוגים היו אזרחים.

==הרוצח==
אהרון אלקסיס (נולד ב-9 במאי 1979), בן 34, זוהה כיורה היחיד ונהרג בחילופי אש עם המשטרה.

אלקסיס נולד בקווינס, ניו יורק, גדל בברוקלין והתגורר בפורט וורת', טקסס. ב-2007 הצטרף אלקסיס לצי ושירת בפלגת הלוגיסטיקה מס' 46. השתחרר ב-31 בינואר 2011. במהלך השירות נרשמו לאלקסיס 8 הערות על התנהגות שאינה הולמת. במרץ 2008 התקבל לעבודה כקבלן בחיל הנחתים, וקיבל סיווג ביטחוני בתוקף לעשר שנים, לאחר ששיקר על אודותיו בצי. לאחר עבודה ביפן, הביע תסכול בפני שותפה לשעבר על כך שלכאורה לא שולם לו כראוי על העבודה שביצע. שותפה אחרת העידה כי הרגיש מופלה בשל צבע עורו. לאחר הירי התברר בתקשורת כי היה לו עבר פסיכיאטרי ואף נטל תרופות שניתנו לו במרשם על ידי בית חולים פסיכיאטרי בוושינגטון די. סי.

הגיע לוושינגטון כשלושה שבועות לפני הטבח, ושהה במלונות שונים.

== תגובות לרצח ==
דגלי ארצות הברית במבנים הציבוריים ובמבני הצבא הורדו לחצי התורן בכל רחבי ארצות הברית. בעקבות הירי, הנשיא ברק אובמה קרא לקונגרס של ארצות הברית ליצור חקיקה המפקחת על סחר בנשק. ב -22 בספטמבר, הוא השתתף באזכרה לקורבנות. 

הטבח עורר דיון על איכות האבטחה במתקנים צבאיים, ויומיים לאחר הטבח שר ההגנה צ'אק הייגל הורה על בחינת נוהלי אבטחה במתקנים צבאיים ברחבי העולם.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

בסיס הצי האמריקני בוושינגטון
קטגוריה:צי ארצות הברית: תקריות ואסונות
קטגוריה:פשע בוושינגטון די. סי.
קטגוריה:2013 בארצות הברית
קטגוריה:פעולות טרור ב-2013
קטגוריה:ירי המוני בארצות הברית
שוויינטה ליפקה

שוויינטה ליפקה (בפולנית: Święta Lipka, בגרמנית: Heiligelinde) הוא כפר בצפון פולין, בחבל ורמיה-מזוריה, 20 ק"מ דרומית-מערבית למאורת הזאב. עד 1945 היה הכפר בתחום פרוסיה המזרחית. תושביו מונים כ-200 איש. פירוש השם "התרזה הקדושה", וזהו שמה של הכנסייה המפוארת הסמוכה לו, אשר בזכותה התפרסם הכפר כמרכז דתי ותיירותי.

לפי האגדה עמד במקום עץ תרזה שתחתיו היה פסל עץ של מריה הקדושה, ונסים קרו במקום. במקום נבנתה כנסייה קטנה, המוזכרת לראשונה בכתבי הטבטונים ב-1491. ב-1525, בתקופת הרפורמציה הפרוטסטנטית, נהרסה הכנסייה ובמהלכה הפך האזור ללותרני.

ב-1605 אושרה האמונה הקתולית במזוריה, וב-1619 בנו הישועים בית תפילה במקום. הכנסייה הנוכחית נבנתה ב-1693, והקלויסטר נוסף ב-1730.

הכנסייה היא מהמבנים הבולטים של אמנות הבארוק בפולין. היא בנויה בצורת בזיליקה. הקירות והתקרה של אולם התווך מכוסים בציורים של טובי האמנים במאה ה-18. במקום יש פסל של עץ תרזה שבתוכו מריה המחזיקה בבנה ישו.

הממצא הבולט בכנסייה הוא עוגב ענק שנבנה ב-1721. נגינה בעוגב יוצרת אפקט של תזמורת שלמה. בעת הנגינה נעות דמויות של מריה ומלאכים עם פעמונים וחצוצרות.
<gallery>
File:Pipe Organ in Swieta Lipka Church.JPG|העוגב בכנסיית שוויינטה ליפקה
File:Statue of St. Mary by the Lipa (Tilia) Tree in Swieta Lipka Church, Poland.JPG|מריה וישו בתוך התרזה הקדושה
File:Baroque Frescos in Swieta Lipka Church.JPG|התמשיחים בכנסיית שוויינטה ליפקה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.staypoland.com/about_swieta-lipka.htm שוויינטה ליפקה], באתר Staypoland
* [http://www.youtube.com/watch?v=3GhvBz-uuRM נגינת העוגב בכנסיית שוויינטה ליפקה], באתר יוטיוב
* [http://www.youtube.com/watch?v=ktJUHLMVzv4 נגינת העוגב וסיור בתוך כנסיית שוויינטה ליפקה], באתר יוטיוב

קטגוריה:פולין: כנסיות
קטגוריה:ורמיה-מזוריה: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
כפר הנוער דוד רזיאל

כפר הנוער דוד רזיאל נוסד בשנת 1956 על ידי עמותת חוות הנוער של בית"ר. הוא ונקרא על שמו של דוד רזיאל, מפקדו הרביעי של האצ"ל. הכפר שוכן בהרצליה, ברחוב דוד רזיאל 24 ומשתרע על 27 דונמים.
תלמידי הכפר לומדים בבית הספר "עתיד רזיאל",
בכפר לומדים תלמידים מכיתה ז' עד כיתה י'ב.

== היסטוריה ==
בתחילת דרכו קלט כפר הנוער תלמידים בגילאי 12 עד 16, בעיקר יוצאי צפון אפריקה. טקס פתיחה רשמי של הכפר התקיים ב-30 ביוני 1957. כעבור כשנתיים נקלטו תלמידים נוספים שהגיעו כקבוצה אחת מטורקיה. בשנותיו הראשונות כלל כפר הנוער צריפים מעץ בלבד, ונשען על כספי תרומות מתומכיו מעבר לים. הכפר המשיך לקלוט תלמידים במתכונת של חטיבת ביניים (כיתות ו'-ח') וזאת עד שנת 1992.

בניין בית הספר בכפר הנוער
ב-1995 נסגרה חטיבת הביניים, והוחלט על הקמת בית ספר תיכון למדעים ומוזיקה. שנתו הראשונה של המוסד נפתחה עם 85 תלמידים, ומספר התלמידים גדל משנה לשנה.

בתקופה זו הפעילה את המקום עמותת על"ה, אשר פורקה בתחילת העשור השני של המאה ה-21. החל משנות ה-90, כפר הנוער פועל בשיתוף עם הסוכנות היהודית וקולט את תלמידי נעל"ה (יוצאי ברית המועצות לשעבר).

החל משנת 2011 הכפר מנוהל על ידי רשת מכללות עתיד. בשנים אלו, נרשמת עלייה משמעותית בכמות התלמידים במוסד; הכפר ובתי הספר עוברים שיפוץ נרחב, והמגמות המקצועיות בבית הספר מתפתחות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כפרי נוער
קטגוריה:הרצליה: חינוך
קטגוריה:מפעלי הסוכנות היהודית