OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ל'הומניטה

שער העיתון מ-32 בנובמבר 1911
לימניטה (בצרפתית: L'Humanité, מילולית: "האנושות") הוא עיתון צרפתי, לשעבר ביטאון המפלגה הקומוניסטית של צרפת ומאז 2001 עיתון עצמאי, אם כי מקיים זיקה למפלגות השמאל בצרפת. ססמת העיתון היא "בעולם אידיאלי לא היה צורך שעיתון זה יתקיים".

== עד מלחמת העולם השנייה ==
העיתון נוסד בשנת 1904 (עוד לפני הקמת המפלגה הקומוניסטית) על ידי ז'אן ז'ורס, מנהיג "הפלג הצרפתי של אינטרנציונל העובדים" (SFIO). ז'ורס שימש כעורכו הראשי של העיתון עד 1914. עם הקמת המפלגה הקומוניסטית ב-1920 הפך העיתון לאחד מנכסיה. העיתון השתייך למפלגה ולקואופרטיב עובדיו והוחזק על ידי מימון של המפלגה, כולל מימון מברית המועצות ודמי מנוי.

ב-1930 הצטרף לואי אראגון לעיתון ככתב המדור "חדשות בקצרה" וב-1953 החל לערוך את המוסף הספרותי רב ההשפעה של העיתון, Les Lettres françaises, אותו ערך עד 1970. בתקופה שלפני כיבוש צרפת על ידי הנאצים זכה העיתון לפופולריות ונאסר להופעה על ידי השלטונות מיד לאחר הכיבוש.

==במהלך מלחמת העולם השנייה==
ב-27 באוגוסט 1939 ממשלת דאלאדיה אסרה על פרסום העיתון, לאחר שזה תמך בהסכם בין גרמניה הנאצית לברית המועצות. החל מאוקטובר אותה שנה העיתון הופץ במחתרת. בסך הכל הופיעו יותר מ-300 גליונות בשנות המחתרת.

== לאחר מלחמת העולם השנייה ==
מיד לאחר השחרור זכתה המפלגה הקומוניסטית לפופולריות גואה בציבוריות הצרפתית כגורם המאורגן הגדול ביותר ברזיסטאנס. כתוצאה מכך זכה גם העיתון למעמד ציבורי נכבד בין סוף שנות הארבעים לאמצע שנות השישים ותפוצת שיא של כ-500,000 עותקים ומנויים. תפוצת העיתון הצטמצמה בעקביות, בד בבד עם ירידת התמיכה בקומוניזם בצרפת. 

נפילת ברית המועצות הובילה להפסקת התמיכה הסובייטית בעיתון ולמשבר בן עשור, בו שרד אך בקושי. ב-2001 רכשה קבוצת משקיעים פרטיים בראשות ערוץ הטלוויזיה הפרטי TF1 20 אחוז מהעיתון, במטרה "לשמר את הגיוון התקשורתי", למרות שלא אחזו בדעות שמאליות במיוחד. המפלגה הסכימה לרכישה, כצעד נואש להצלתו.

== Fête de l'Humanité ==
הבמה המרכזית, 2006
אחד מהאירועים הנחשבים המשלבים אמנות, מוזיקה ומאחה פוליטית הוא "פסטיבל האנושות" (או "פסטיבל [העיתון] ל'הומניטה", Fête de l'Humanité) שאורגן לראשונה על ידי המפלגה ב-1930 לטובת גיוס כספים לביטאונה. מאז 1960 מתקיים הפסטיבל בכל שנה בהשתתפות טובי האמנים ותוך הפגנת עמדות פוליטיות כגון תמיכה במהגרים ופליטים, גינוי דרום אפריקה, פעילות נגד הגלובליזציה, תמיכה בפלסטינים ועוד. על אף שהפסטיבל מזוהה באופן מוחלט וחד משמעי עם המפלגה הקומוניסטית, הוא מושך קהלים רחבים, רובם צעירים המזוהים עם השמאל הרדיקלי, אך חלקם חובבי מוזיקה ופסטיבלים שאינם מזדהים בהכרח עם כל המסרים הפוליטיים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://www.marxists.org/francais/press/humanite.htm על העיתון באתר marxists.org]
* [http://news.bbc.co.uk/2/hi/europe/4295349.stm העיתונות בצרפת], BBC, 11 בנובמבר 2006
* [http://www.humaniteinenglish.com/ אתר העיתון באנגלית]
* [https://www.marxists.org/archive/jaures/1904/04/18.htm "Our Goal"], תרגום לאנגלית של מאמר המערכת הראשון של ז'אן ז'ורס ובו ה"אני מאמין" של העיתון
* [https://gallica.bnf.fr/ark:/12148/cb327877302/date סריקת העיתון בשנים 1904-1948], באתר הספרייה הלאומית הצרפתית.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צרפת: עיתונים
קטגוריה:עיתונים וכתבי עת קומוניסטים
קטגוריה:עיתונים בשמאל הפוליטי
שמעון אונגר

הרב ד"ר שמעון (סימון) אונגר (בסרבו-קרואטית: Simon Ungar; 11 במרץ 1863, קאריי, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 29 ביולי 1942, מחנה ההשמדה יאסנובאץ) היה הרב הראשי ליהודי אוסייק מראשית המאה ה-20 ובמשך 36 שנים. נפטר בעת גירושו למחנה ההשמדה יאסנובאץ.

==קורות חייו==
נולד בקאריי שבאימפריה האוסטרו-הונגרית (בשטחי רומניה המודרנית) בשם שמעון משה שמחה למשפחה יהודית אורתודקסית, דוברת יידיש. בהמשך, רכש השכלה תיכונית בבודפשט. הוא למד בבית המדרש לרבנים בבודפשט ובמקביל רכש תואר בפילוסופיה מזרחית באוניברסיטת בודפשט. עם סיום לימודיו החליף את שם משפחתו לאונגר. השם היה בעל קונוטציה גרמנית והחלפתו תאמה לתהליך שעבר על חלק מבני הקהילות היהודיות באימפריה, בעיקר מקרב השכבות המשכילות ובמסגרתו אימצו שמות משפחה (ולעיתים גם שם פרטי נוסף) בעלי זיקה לאוכלוסייה המקומית וזאת בהסכמת הממשל המקומי.

ב-1892, לאחר הסמכתו לרבנות מונה לרב הראשי של קהילת סקסארד. ב-1901 מונה לרב הראשי של אוסייק במקום אהרן קמינקא וכיהן בתפקידו עד 1937. מינויו נחשב כניצחון הגישה הליברלית-נאולוגית על פני האורתודוקסית. במסגרת תפקידו היה מופקד על קהילות קטנות הסמוכות לאוסייק כגון הקהילה בדוני מיכוליאץ. אונגר נשא את דרשותיו בבית הכנסת בגרמנית, השפה המדוברת בקרב בני הקהילה עד למלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה השתנתה המגמה ובני הקהילה החלו לאמץ גם שמות בעלי קונוטציה קרואטית, במקביל להנחלת השפה הסרבו-קרואטית כשפת הדיבור המובילה. ב-1929 מונה הרב שלום פרייברגר לסגנו של אונגר וכיהן בתפקידו עד 1936. ב-1937 סיים הרב את תפקידו מחמת גילו ובמקומו מונה הרב ד"ר חיים (צ'ארלס) שטקל.

לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הועבר אזור אוסייק לחזקת מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה. ביולי 1942 נעצר הרב אונגר במסגרת אקציה שנערכה בבני הקהילה. הרב שמעון אונגר נפטר בעת שעשה דרכו למחנה ההשמדה יאסנובאץ והוא בן 79 שנים.

אונגר היה נשוי. בנו, פוואו (Pavao Ungar 1905–1999), ניצל מהשואה, עבר להתגורר בזאגרב ועסק באדריכלות נוף.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים נאולוגים
קטגוריה:רבנים יוגוסלבים
קטגוריה:יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:יהודים בשואה: יוגוסלביה
קטגוריה:רבנים שנספו בשואה
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בבודפשט
קטגוריה:רבנים קרואטים
קטגוריה:נספים במחנה הריכוז וההשמדה יאסנובאץ
קטגוריה:ילידי 1864
קטגוריה:נפטרים ב-1942
קטגוריה:יוגוסלבים שנפטרו במאה ה-20
קטגוריה:קרואטים שנפטרו במאה ה-20
שמקיר

שמקיר (אזרית: Şəmkir) היא עיר באזרבייג'ן.

==היסטוריה==
העיר מוזכרת עוד במאה ה-5 בשם שמקור, אז הייתה למרכז חשוב של תעשייה ומסחר של פרס. ב-652 נכבשה על ידי צבאות ערב. ב-732 בעיר החלו להשתקע הכוזרים, עשרים שנה מאוחר יותר היישוב נהרס על ידי שבטים שהתנגדו לשלטון הערבי.

העיר שוקמה ב-854. במאה ה-12 וה-13 העיר הייתה חלק מהממלכה הגאורגית המאוחדת. ב-1235 העיר נהרסה בזמן הפלישה המונגולית. ב-1803 נכבשה על ידי האימפריה הרוסית. ב-1818 ביישוב החלו להשתקע איכרים מוירטמברג ושמו של היישוב שונה לאננפלד, ב-1914 שמו שונה לאנינו וב-1938 שונה לשמחור. ב-1944 שמחור קיבלה מעמד של עיר. ב-1991 לעיר הוחזר שמה ההיסטורי שמקיר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אזרבייג'ן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1944
אתה

אתה הוא אלבומה החמישי של להקת אתניX שיצא לאור בשנת 1994.
== הפקה ==
האלבום כולל שלושה שירים בנושאים חברתיים ופוליטיים -"ילד מרקש" - שיר מחאה העוסק ביחס למזרחיים, "אתה" - שנכתב בעקבות רצח נהג המונית דרק רוט ו"סנופי" - העוסק במחאה מרומזת על התנהלות הפוליטיקאים.
באלבום זה בלטה נטייה לסגנון מוזיקלי מזרחי שבא לידי ביטוי בשירים "הסירונית", "קולה של ננה גפוס", "השוק של איסתכלל" ו"בוא לפטרה".

השיר "בוא לפטרה" נשלח למלך ירדן לכבוד הסכם השלום עמה.

השיר "פרחים בקנה" הוא ביצוע מחודש לשיר שנכתב על ידי דודו ברק ובוצע במקור על ידי להקת חיל התותחנים.

האלבום הוקדש לזכרו של , שנפל במהלך מבצע דין וחשבון.

==רשימת השירים באלבום==
# ילד מרקש - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:33]
# הסירונית - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [4:09]
# קולה של ננה גפוס - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [4:12]
# לא לבד - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [4:25]
# סימנים כחולים - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:28]
# אתה - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) (3:14]
# אילולא - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:53]
# הכאב - (מילים ולחן: זאב נחמה) [4:04]
# השוק של איסתיכלל - זמרת אורחת: אילנה אליה (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:39]
# זה הזמן שלה - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:44]
# כסף - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:30]
# בוא לפטרה - (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [3:32]
# סנופי - כולל קטע רגאיי המבוצע על ידי סילברדון (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [4:41]
# פרחים בקנה - (מילים: דודו ברק/לחן: אפי נצר) [3:43]
# לא לבד - גרסת דאנס (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [4:59]
# ילד מרקש - גרסת דאנס (מילים: זאב נחמה/לחן: זאב נחמה ותמיר קליסקי) [4:43]

==משתתפים באלבום==
*זאב נחמה - שירה, עיבודים.
*תמיר קליסקי - קלידים, עיבודים.
*גיל אלון - גיטרות.
*גל הדני - תופים.
*איזקיס - בוזוקי.
*ללדין - קולות רקע.
*אילנה אליה - שירה ב"שוק של איסתיכלל".
*בועז ורונן יונה (צמד אנא כורדי) - חליל זורנה ותוף דו-הול (בשיר "הסירונית")
*מפיקים בפועל - רוני בראון ודרור קליסקי.

קטגוריה:אלבומי אתניX
קטגוריה:אלבומי 1994
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
נחמיה עזז

"עימות", גן הפסלים, בסיס חיל האוויר [[תל נוף]]
נחמיה עזז (1923 – 2008) היה פסל ומעצב קרמי ישראלי יליד גרמניה.

==ביוגרפיה==
נחמיה עזז נולד בברלין, גרמניה בשנת 1923. בהיותו בן ארבעה חודשים הועלה לארץ וגדל בזכרון יעקב. בתקופת מלחמת העולם השנייה התגייס לבריגדה היהודית. בסיומה של המלחמה למד באיטליה פיסול בשיש כשוליה של אמן בבולוניה. מאוחר יותר למד ויטראז אצל אמן פסל הולנדי. במלחמת העצמאות שירת עזז במסגרת חטיבה 8, ולאחר המלחמה כיהן בתפקידי מודיעין שונים עד שנת 1953, אז נסע ללמוד כימיה קרמית בהולנד.

בשנת 1955 חזר לישראל והתמנה להקים מחלקה לקרמיקה אמנותית במפעל "חרסה" בבאר שבע. העבודות שנוצרו ב"חרסה" היו עשויות מחומר קרמי בשם ויטריאוז, ואופיינו בצורות אמורפיות וא-סימטריות. העיטור של כלים אלו שאב את השראתו מצבעי המדבר וממוטיבים מקומיים אחרים. בשנת 1960 פרש מניהול המחלקה והתרכז בפיסול, בוויטראז' וביצירת קירות דקורטיביים במקומות שונים בישראל ומחוץ לה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nehemiaazaz.com ארכיון נחמיה עזז] 
* מאמר: [http://www.nehemiaazaz.com/images/gallery/documents/Nehemia_Azaz_sculptor-Ivrit.pdf נחמיה עזז – האמן “הנשכח“, מאת גיליה ויינר]
*
*
*
*
*
*
*
*
* מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2023/02/06/%d7%a1%d7%99%d7%91%d7%95%d7%91-%d7%91%d7%91%d7%99%d7%aa-%d7%94%d7%9b%d7%a0%d7%a1%d7%aa-%d7%a9%d7%91%d7%9b%d7%a4%d7%a8-%d7%94%d7%a0%d7%95%d7%a2%d7%a8-%d7%9b%d7%a4%d7%a8-%d7%a1%d7%99%d7%9c%d7%91%d7%a8/ סיבוב בבית הכנסת שבכפר הנוער כפר סילבר], באתר 'חלון אחורי', 6.2.23

קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:אמני קרמיקה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
השלישי (ספר)

השלישי הוא רומן דיסטופי מאת הסופר הישראלי ישי שריד, אשר יצא לאור בשנת 2015, בהוצאת עם עובד.

זהו ספרו הרביעי של הסופר. הספר הוכרז כזוכה בפרס ברנשטיין לשנת 2016.

==תוכן הספר==

הספר מבוסס על עתיד דיסטופי, המתאר כיצד מדינת ישראל, הנוטה לתבוסתנות ולחולשה למול אויביה החיצוניים, נופלת בעקבות מתקפת פתע הרסנית, הכוללת שימוש בנשק לא קונבנציונלי כנגד יישובי מישור החוף, מה שמוביל להשמדתם המוחלטת של יישובים אלו, לרבות תל אביב, וכמעט מכלה את האוכלוסייה החילונית בישראל.

בעקבות נפילתה של מדינת ישראל, בעלת האוריינטציה החילונית והחופשית, השורדים מבין תושבי המדינה מתלכדים מאחורי קצין צה"ל צעיר בשם יהועז, שנוקט יוזמה ומארגן מחדש את שרידי הצבא על מנת להגן על אזור ארץ ישראל ההררי, הכולל את ירושלים וסביבותיה. בעקבות הלהט הדתי-משיחי, הנובע מההלם בו מצויים השורדים כתוצאה מנפילת מדינת ישראל, מצליח יהועז להגן על אזורים אלו, ואף לכבוש מחדש את אזור יהודה ושומרון, וחלקים מאזור הגליל, ולגרש באופן שיטתי את תושביהם העמלקים (הערבים). בהמשך, ובתגובה למחאה העולמית שמתעוררת בעקבות הגירוש, מתלכדים אנשיו של יהועז סביבו, מכתירים אותו כמלך החדש של ממלכת יהודה, שזה עתה קמה לתחייה, ומקימים את בית המקדש השלישי. ממלכה זו מתנהלת בפועל כתיאוקרטיה יהודית.

חרף ניצחונה במערכה, לכאורה, של ממלכת יהודה, היא נאלצת להתמודד עם חרם כלל עולמי מקיף, בגלל גירוש העמלקים. כתוצאה מהחרם, וכן בשל האוריינטציה הדתית-משיחית של הממלכה החדשה, שגורמת לצעירים להזניח את לימודי המדע והטכנולוגיה ולהתמקד בלימודי דת (למורת רוחו של המלך יהועז), מתדרדר כוחה הצבאי של הממלכה במלחמה נגד העמלקים שסביבה, ומצבה הכלכלי הולך ומתדרדר, מה שמדגיש את הפער בין שכבת האצולה החדשה, החיה בעושר יחסי, ובין חלק הארי של נתיני הממלכה.

העלילה מורכבת מתיאור זיכרונותיו של הנסיך יהונתן, בנו של מלך יהודה יהועז, אשר נלכד על ידי הפולשים העמלקים, בעקבות נפילתה של ממלכת יהודה. יהונתן, שהופקד על ניהולו השוטף של בית המקדש השלישי, ששימש מרכז החיים בממלכת יהודה, חי במתחים בין אמונתו באלוהים ונאמנותו לאביו המלך, על רקע התנהגויות אכזריות שהוא רואה אצל המאמינים, ושמועות על חורבן קרב.

==לקריאה נוספת==
*Alfred Bodenheimer, "Der eingesperrte Gott: Das Heiligtum als Blasphemie in Yishai Sarids Roman ‘The Third’", in Wüthrich, M. D., Mohn, J., and Gockel, M. (eds.), Blasphemie: Anspruch und Widerstreit in Religionskonflikten, Tübingen: Mohr Siebeck (Religion: Debatten und Reflexionen), 2020, pp. 223–232.
==קישורים חיצוניים==
* [http://www.am-oved.co.il/השלישי הספר "השלישי"] באתר הוצאת עם עובד
* 
* משה ניסים, [http://moabing.blogspot.co.il/2015/07/blog-post.html ממלכה ללא נביא] | על "השלישי" מאת ישי שריד, 20 ביולי 2015
* 
* 
* 
* יורם אורעד, [http://www.salonet.org.il/book-reviews/מלכות-הרשע-של-ממלכת-יהודה-החדשה/ "מלכות הרשע של ממלכת יהודה החדשה"], באתר [http://www.salonet.org.il/ סלונט], 16 ביוני 2017
* 
* יובל אביבי, [https://www.al-monitor.com/pulse/iw/contents/articles/originals/2015/11/yishai-sarid-third-temple-war-muslims-arabs-jewish-state.html חורבן בית המקדש השלישי], באתר אל-מוניטור, 24 בנובמבר 2015

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומנים דיסטופיים בעברית
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
האוסף של אתניקס

האוסף של אתניקס הוא אלבום האוסף הראשון של הלהקה הישראלית אתניX, המסכם חצי עשור של פעילות. באלבום נכללו 3 שירים חדשים: "שיר ישן" שהוקלט בהופעה ששודרה באותה שנה בערוץ 1, "אם את יכולה" ו"לחיות בניו זילנד", שנכתב על ידי זאב נחמה, ומבוסס על טקסט שנכתב על ידי טומי לפיד. כמו כן נכלל באוסף השיר "אגדת השמש והירח" – דואט של הלהקה עם הזמרת ריטה. השיר נכתב על ידי אהוד מנור ובוצע במסגרת הפסטיגל בשנת 1990.
לאלבום צורף ספר הכולל את מילות השירים ותמונות של הלהקה.

== רשימת השירים==
* אם את יכולה
* תותים – מתוך האלבום: יללת תן
* ג'סיקה – מתוך האלבום: אדם ונחש
* אגדת השמש והירח
* שיר ישן (בהופעה חיה)
* ציפור מדבר – מתוך האלבום: אתניX
* לא לבד – מתוך האלבום: אתה
* לחיות בניו זילנד
* מסאלה (מיקס 95) – מתוך האלבום: מסאלה
* מקדש האהבה – מתוך האלבום: אדם ונחש
* כמו האלים – מתוך האלבום: אתניX
* בובה – מתוך האלבום: אדם ונחש
* כתם הפרי – מתוך האלבום: מסאלה
* אין לאן ללכת – מתוך האלבום: אתניX
* בדיסק נוסף גם "שיר הטרטע" שנוצר יחד עם חבורת "הקומדי סטור", בגרסת הקלטת נוסף גם הקטע "באובב", מתוך האלבום: אדם ונחש

קטגוריה:אלבומי אתניX
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
פרקסילה

פְּרַקְסִילָה (ביוונית: Πράξιλλα) הייתה משוררת לירית יוונייה שפעלה באמצע המאה החמישית לפני הספירה בסִיקִיוֹן, מדינה בצפון חצי האי הפֶּלוֹפּוֹנֶסִי.
משירתה שרדו רק חמישה קטעים (פרגמנטים) קצרצרים.
מעבר לכך לא ידוע עליה דבר, פרט לכמה הערכות סותרות על שירתה, שנכתבו מאות שנים אחריה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.shimonbouzaglo.com/praxilabouzaglo כל מה שנשאר משירתה של פרקסילה] באתר של המשורר שמעון בוזגלו.

קטגוריה:נשים במאה ה-5 לפנה"ס
קטגוריה:משוררות יוון העתיקה
אליסיה קארה

אליסיה קארה
אליסיה קראצ'אלו (באנגלית: Alessia Caracciolo; נולדה ב-11 ביולי 1996) המוכרת בשם הבמה אליסיה קארה (Alessia Cara) היא זמרת-יוצרת קנדית מהעיר ברמפטון שבאונטריו, קנדה. מוכרת בעיקר מהשיר "Here", סינגל הבכורה שלה. קארה החלה את דרכה בביצוע של שירים מוכרים בגרסאות אקוסטיות ביוטיוב.

== ביוגרפיה ==
נולדה ברמפטון, פרבר של טורונטו שבאונטריו, קנדה. היא ממוצא איטלקי. כילדה היא כתבה שירים ועסקה בתיאטרון. בגיל 10 למדה שיעורי גיטרה במשך חודשים ספורים, ולאחר מכן לימדה את עצמה לנגן בגיטרה. בגיל 13 פתחה ערוץ יוטיוב משלה, ופרסמה בו את גרסאות הכיסוי שלה לשירים מוכרים.

== קריירה ==
קארה החלה בקריירה שלה בגרסאות כיסוי אקוסטיות ביוטיוב, והופיעה בתחנות רדיו שונות בצפון אמריקה. עם הגיעה לגיל 18 היא חתמה חוזים עם חברות ההקלטות אי פי אנטרטיינמנט ודף ג'ם הקלטות. קארה הוציאה לאור את סינגל הבכורה שלה "Here". השיר נכתב בהשראת מסיבה שאליה הלכה בהיותה בת 16 בה הרגישה לא בנוח. בשיר אליסיה פונה לסוג האנשים שמרגישים לא בנוח במסיבות. השיר יצא לאור ב-26 במאי 2015. השיר זכה להצלחה רבה והגיע למקום החמישי במצעד הבילבורד האמריקאי. השיר הופיע במגזין המוזיקלי "הפאדר" וקיבל מעל 500,000 האזנות בשבוע הראשון. ב-29 ביולי 2015 קיימה קארה את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה, בתוכנית הלילה של ג'ימי פאלון.

ב-2 בפברואר יצא לאור השיר, "Wild Things", שנכלל כסינגל השני באלבום הבכורה שלה. לאחר מכן ביוני 2016, יצאה לאור גרסת לשיר "Wild", של טרוי סיון שבו קארה השתתפה.

קארה הוציאה מיני-אלבום בשם Four Pink Walls, ואלבום שלם בשם Know-It-All. בשנת 2016 היא הוציאה את השיר "Scars to Your Beautiful" שזכה להצלחה והגיע למקום השמיני במצעד האמריקאי בילבורד הוט 100.

בשנת 2017 המפיק זד הוציא את השיר "Stay" שאליסיה משתתפת בו בתור זמרת שנייה. השיר זכה להצלחה והגיע בין היתר למקום ה-7 במצעד האמריקאי בילבורד הוט 100. בנוסף, היא הוציאה את הסינגל "How Far I'll Go", שנמצא גם בפסקול של הסרט מואנה.

ב-28 באפריל 2017, יצא לאור "1-800-273-8255". השיר הוא שיתוף פעולה עם קאליד ולוג'יק. בשיאו הגיע השיר למקום ה-3 במצעד הבילבורד הוט 100, והפך למצליח ביותר של שלושתם במצעד זה.

ב-28 בינואר 2018 זכתה בפרס גראמי לתגלית השנה. באותה השנה הוציאה עם אלק בנג'מין את הלהיט "Let Me Down Slowly". באותה השנה ביצעה גם גרסת כיסוי ללהיטו של אלטון ג'ון "I Guess That's Why They Call It the Blues", גרסת כיסוי שנכללה באלבום ההוקרה "Revamp: Reimagining the Songs of Elton John & Bernie Taupin" .

ב-3 במרץ 2019 התחילה בסיבוב הופעות עם שון מנדס "Shawn Mendes The tour" כמופע חימום.

בשנת 2020 דיבבה בסרט המקורי של נטפליקס "משפחת וילובי".

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===
* 2015: Know-It-All
* 2018: The Pains of Growing
* 2021: In the Meantime

=== מיני-אלבומים ===
* 2015: Four Pink Walls
* 2019: Spotify Singles
* 2019: This Summer
* 2020: Holiday Stuff

===אלבומי לייב===
* 2020: This Summer: Live off the Floor

=== אלבומי אוסף ===
* 2022: Broken Heart
* 2022: For the Love of Pop
* 2022: Me, Myself, and I
* 2022: Seasons Change

=== מיני-אלבומי אוסף ===
* 2021: Acoustic
* 2021: Growing Pains
* 2021: Remixed
* 2021: Not Another Love Song
* 2021: Best Holiday

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרות-יוצרות קנדיות
קטגוריה:זוכות פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס ג'ונו
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של MTV אירופה
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1996
לאופולד, נסיך הוהנצולרן

קריקטורה המתארת את לאופולד מנסה להתיישב על כס המלוכה הספרדי אולם נפוליאון השלישי מונע ממנו
לאופולד שטפן קרל אנטון גוסטב אדוארד טסילו פון הוהנצולרן (בגרמנית: Leopold Stefan Karl Anton Gustav Eduard Tassilo von Hohenzollern 22 בספטמבר 1835 – 8 ביוני 1905) היה נסיך גרמני מבית הוהנצולרן-זיגמרינגן. היה מועמד לרשת את כתר ספרד וכך היה נגד רצונו העילה למלחמת צרפת–פרוסיה כונה לפיכך "החייל של הפוליטיקאים הגדולים".

==ביוגרפיה==
לאופולד היה בנו הבכור של קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן ואשתו יוזפינה, נסיכת באדן. אביו היה נצר לבית הוהנצולרן-זיגמרינגן, שהיה ענף קתולי של בית הוהנצולרן. היה לו אח קטן בשם קרל, שמאוחר יותר הוכתר כמלך רומניה. לאופולד נולד בפרוסיה, בשנת 1853. הוא התגייס לצבא, והשתתף במלחמת שבעת השבועות נגד אוסטריה. בשנת 1861 נישא בליסבון בירת פורטוגל, לנסיכה אנטוניה מריה בתו של מלך פורטוגל.

בשנת 1868 התחוללה בספרד מהפכה, והמלכה איזבלה יצאה לגלות. כראש ממשלה זמני מונה מרשל חואן פרים. פרים חיפש מלך חדש עבור ספרד, הוא הציע את הכתר לפרננדו השני, מלך פורטוגל, אולם פרננדו דחה את ההצעה בנימוס והציע אותו ללאופולד שכאמור היה חתנו. אם כי יש הטוענים שראש ממשלת פרוסיה אוטו פון ביסמרק לחץ על פרים להציע זאת. לאופולד ואביו נטו לדחות את ההצעה, המצב הכלכלי והחברתי בספרד לא היה יציב, והיא לא נחשבה למציאה גדולה. אולם גורמים פוליטיים בפרוסיה, ובמיוחד ביסמרק, לחצו עליהם לקבל אותה. בתגובה פרצה סערה בצרפת, שחששה שאם גם פרוסיה וגם ספרד תשלטנה בידי מנהיגים גרמנים אזי במקרה של מלחמה תהיה צרפת מכותרת מכל הכיוונים. פרים שלא התכוון לחולל משבר כזה, לחץ על לאופולד לחזור בו, וכך גם קיסר צרפת נפוליאון השלישי. אי לכך הודיע לאופולד שהוא דוחה את ההצעה. ביסמרק זעם, ואף שקל להתפטר. אולם קיסר צרפת החליט שלא די בכך, ושגריר צרפת בפרוסיה נפגש עם המלך וילהלם הראשון באמס, ודרש ממנו הבטחה שלאופולד לא יתמודד עוד לעולם על הכתר הספרדי. וילהלם השיב תשובה זהירה ומנומקת, והשגריר הצרפתי שלח אותה לפריז במברק. ביסמרק עיכב את המברק וביצע בו שינויים, כך שהפך למעליב מאוד. המאורע כולו כונה "מברק אמס", ובתגובה גייסו פרוסיה וצרפת את צבאותיהן ונפתחה מלחמת צרפת–פרוסיה, שבסופה ניצחה פרוסיה והפכה לקיסרות אדירה. לאופולד עצמו השתתף בטקס שנערך בארמון ורסאי, שהפך את מלך פרוסיה לקיסר גרמניה. הוא נפטר בברלין בשנת 1905.

==משפחתו==
מנישואיו לאנטוניה מריה נולדו לו שלושה ילדים:
* וילהלם (1864–1927)
* פרדיננד ויקטור (1865–1927) הפך למלך רומניה.
* קרל אנטון (1868–1919)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי צבא פרוסים
קטגוריה:בית הוהנצולרן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1835
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1905
קטגוריה:חברי הבית העליון של הלנדטאג של פרוסיה
הליגה הקזחית הראשונה

הליגה הקזחית הראשונה היא ליגת הכדורגל השנייה בקזחסטן, את הליגה מנהלת פדרציית הכדורגל של קזחסטן. הליגה הוקמה ב-1994 ועד שנת 2002 הייתה לליגת כדורגל חובבנית, שהמנצחת בה לא הייתה זוכה להעפיל לליגת העל. בעונת 2002 הפורמט שונה וכל אלופת העונה הייתה מעפילה לליגת העל בעונה שאחריה.

==אלופות הליגה לפי עונות==

*הערות:

רק שמות הקבוצות הנוכחיים מוצגים ברשימה. שמות היסטוריים יכולים להיות שונים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קזחסטן
קטגוריה:תחרויות כדורגל בקזחסטן
בגיר (חברה)

בגיר הייתה חברה ישראלית לייצור מכנסיים וחליפות מיסודה של פולגת. רשת החנויות שהקימה ממשיכה לפעול בבעלות משפחת רייך.
==היסטוריה==
עם הקמתה של חברת הטקסטיל פולגת הוחלט גם להקים מפעלים שייצרו מוצרים מוגמרים מתוצרת המפעל, ובין השאר הוחלט על הקמת בגיר לייצור מכנסיים וחליפות. מפעל בגיר החל לפעול בשנת 1970 והיה המפעל הגדול הראשון בישראל לייצור חליפות ומכנסיים. מפעל החברה נחנך רשמית בתחילת 1971. בשנת 1976 אושרה על ידי מרכז ההשקעות הרחבת המפעל. בשנת 1979 הקימה החברה את מפעל "ליידי בגיר" לייצור חליפות לנשים. בשנת 1983 בקשה החברה לבצע הנפקה של 20 מיליון דולר בבורסה לניירות ערך, על פי שווי של 80 מיליון דולר, אולם הירידות בבורסה מנעו את ההנפקה.

בראשיתו, כמעט כל תוצרת בגיר הופנתה לייצוא לאירופה, תוך ניצול העבודה הזולה יותר בישראל. אחד הקניינים הגדולים מבגיר היה מרקס אנד ספנסר. תוצרת המפעל הגיעה בשנת 1972 ל-70,000 חליפות ו-250,000 מכנסיים, שיוצרו על ידי כ-500 עובדים. בשנות ה-70 החברה שלטה כמעט באופן מוחלט בשוק אופנת העלית בישראל. ב-1987 כ-85% מתוצרת בגיר הייתה לייצוא. בשנת 1973 זכה המפעל בפרס קפלן ובשנת 1978 קיבל פרס ייצוא מנשיא המדינה. בשנת 1979 רכשה מפעל ללבני נשים בירושלים בשם "לבני פרינה" ושינתה את שמו ל"ירולין" (שילוב של ירושלים לינג'רי). בשנת 1984 חנכה בגיר מפעל באנגליה.

החברה ייצרה בין השאר דגמים של פייר קרדן. הקשרים עם קרדן נסתיימו בשנת 1977 במה שנחשד ככניעה לחרם הערבי. במקומו, חתמה בגיר על הסכם עם המעצב וילהלם ואן דייק.

בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 הקימה מפעלים בירדן ומצרים עם שותפים מקומיים, עקב עלויות הייצור הנמוכות שם.

בסוף 2001 נכנסה החברה לתהליך של ארגון מחדש ופיטרה כ-700 עובדים במפעלה בקריית גת. הסיבה לארגון מחדש הייתה ירידת מחירים באירופה, מכסים שהוטלו על תוצרתה ועלייה בעלויות הייצור בישראל. בשנת 2004 הקימה החברה מפעל לייצור חליפות בסין. בסוף 2004 מכרה חברת "כלל תעשיות", שהייתה בשליטת נוחי דנקנר, את פולגת, חברת האם של בגיר, לצבי בארינבוים. בתחילת 2005 מכרה בגיר את חלקה בחברת הבת המפסידה שלה, גוני פולגת, לשותפה הטורקי. בהמשך אותה שנה הונפקה חברת בגיר ב. במאי 2007 מכרה בגיר את כל פעילותה לחברת "בגיר אינטרנשיונל", שותפות של בגיר וקרן פימי. בתחילת 2008 סגרה בגיר את פולגת טקסטיל.

בשנת 2011 סבלה החברה מהפסדים כבדים. באוקטובר 2011 נכנסה חברת הבת, בגיר גרמניה, שריכזה את מכירות בגיר בגרמניה, להליך פירוק. באפריל 2014 הונפקה החברה בשם "בגיר גרופ" בבורסת AIM, בורסת משנה של הבורסה לניירות ערך בלונדון. זמן קצר לאחר מכן ירדו מניותיה בצורה חדה ואיבדו את רוב ערכן. בסוף 2017 הודיעה שחברה סינית תשקיעה בחברה, אך הדבר לא יצא לפועל.

באפריל 2020, בעקבות משבר הקורונה, הודיעה החברה כי היא נכנסת להליכי חדלות פירעון. מניות החברה חדלו להיסחר בבורסת לונדון.

==רשת חנויות==
בסוף שנות ה-70 הקימה פולגת רשת חנויות שמכרו את מוצרי בגיר, ליידי בגיר ושאר החברות של פולגת. בשנת 1988 נמכרה תשלובת פולגת לכלל תעשיות ועשור לאחר מכן נמכרה הרשת לקבוצת גולף א.ק.. מיד אחר כך פתחה בגיר נקודות מכירה בתוך סניפי המשביר לצרכן. בשנת 2006 השיקה בגיר רשת חנויות משלה. בשנת 2012 נמכרו רשת החנויות והמותג בגיר למשפחת רייך.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פולגת
קטגוריה:ישראל: תעשיית טקסטיל
קטגוריה:חברות ביגוד
קטגוריה:חברות אופנה ישראליות
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1970
איסוקרטס

איסוקרטס (ביוונית: Ἰσοκράτης; 436 – 338 לפנה"ס) היה רטוריקן יווני מפורסם, אחד מעשרת הנואמים האטיים. תרם רבות לפיתוח הרטוריקה וללימודה.

איסוקרטס נולד למשפחה אמידה וזכה לחינוך מעולה. מוריו הסופיסטים פרודיקוס וגורגיאס, שהיו חבריו של סוקרטס השפיעו עליו רבות. הקים באתונה בשנת 392 לפנה"ס את בית הספר ללימוד הרטוריקה בניהולו.

התאבד באמצעות שביתת רעב מכיוון שלא רצה לראות את אתונה משועבדת למוקדון לאחר קרב כירוניאה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יוונים בתקופה ההלנית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
פרודומוי

פּרוֹדוֹמוֹי (ביוונית: πρόδρομοι; ביחד נקרא פרודומוס) הם סוג של פרשים קלים ששירתו בצבא מוקדון. נשקם העיקרי היה רומח קסיסטון, חרבות וכידונים להטלה. תפקידם היה אופייני לפרשים קלים - סיור לפני הצבא במסעות, חשיפת מארבים וכו'. שימוש כמשמר אגפי בקרבות גדולים. לעיתים צורפו לפרשים כבדים להעצמת תנופת ההסתערות. מיגונם היה דל וכלל בדרך כלל רק קסדה.

קטגוריה:חיל הפרשים
פדרציית הכדורגל של קזחסטן

פדרציית הכדורגל של קזחסטן (בקזחית: Қазақстанның Футбол Федерациясы; ברוסית: Федерация Футбола Казахстана ידועה גם כהתאחדות הכדורגל הקזחית) היא הגוף המנהל את הכדורגל בקזחסטן. היא מנהלת את ליגות הכדורגל, ליגת העל הקזחית, הליגה הקזחית הראשונה, הגביע הקזחי, הסופר קאפ הקזחי וגם את נבחרת קזחסטן בכדורגל. מטה ההתאחדות נמצא באלמטי.

==שמות קודמים==
* התאחדות הכדורגל של הרפובליקה של קזחסטן (1992-2000)
* איחוד הכדורגל של קזחסטן (2000-2007)

==היסטוריה==
פדרציית הכדורגל של קזחסטן נוסדה בשנת 1992 עם הארגון מחדש של התאחדות הכדורגל של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית (שנוסדה בשנת 1989). בשנת 1994 היא הפכה לחברה בפיפ"א ובקונפדרציית הכדורגל של אסיה. הקמתה סימנה את תחילת ארגונו של הכדורגל הקזחי על פי סטנדרטים בינלאומיים. מאז התפתחה פדרציית הכדורגל של קזחסטן להתאחדות הספורט הגדולה ביותר בקזחסטן. ענף הכדורגל בקזחסטן נחשב "המלך של הספורט", וכובש את המקום הראשון בהעדפות אוהדי ספורט.

בשנת 1992 ערכה הפדרציה תחרויות ברמות מקצועית שונות, את ליגת העל הקזחית והגביע הקזחי. בעת היותה חברה, פדרציית הכדורגל של קזחסטן לא הורשתה להשתתף בתחרויות בינלאומיות רשמיות לנבחרות לאומיות, ולכן בסוף אמצע 1992 ואפריל 1994 היא השתתפה בתחרויות אזוריות, יחד עם חבריה לשעבר במרכז אסיה של ברית המועצות מאוזבקיסטן, קירגיזסטן, טג'יקיסטן וטורקמניסטן. בשנת 1994 פדרציית הכדורגל של קזחסטן לבסוף התקבלה כחברה מלאה בפיפ"א ובקונפדרציית הכדורגל של אסיה. ההחלטה להצטרף לקונפדרציית הכדורגל של אסיה הוחלטה על ידי הצבעה. משחק הנבחרת הראשון עם קבוצה שמחוץ למרכז אסיה התקיים בחודש דצמבר 1995. באותה השנה אולג ליטוויננקו שמייצג את קזחסטן הוכר כשחקן הטוב ביותר באסיה (לחודש אוקטובר).

בשנת 2000, פדרציית הכדורגל של קזחסטן נהייתה מועמדת לחברות באופ"א, והיא קיבלה את חברות המלאה שלה שנתיים מאוחר יותר.

בשנת 2008, הפדרציה הקימה טורניר עד גיל 17 גדול, גביע קזחסטן הנשיאותי. נבחרת ספרד זכתה במספר הזכיות הרב ביותר לאחר שזכתה בשנת 2014 ובשנת 2015.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קזחסטן: כדורגל
קזחסטן
שרה קונור

שרה ג'נט קונור (באנגלית: Sarah Jeanette Connor) היא דמות בדיונית בסדרת סרטי "שליחות קטלנית". היא מופיעה כפרוטגוניסט בשליחות קטלנית, שליחות קטלנית 2: יום הדין, שליחות קטלנית: ג'נסיס ובסדרת הטלוויזיה שליחות קטלנית: יומני שרה קונור. הדמות מתפתחת רבות במהלך הסרטים השונים, מעלמה במצוקה בסרט הראשון, לפושעת נמלטת המבצעת מעשי טרור, ללוחמת קשוחה ואמא המוכנה לעשות הכל כדי להגן על בנה ועל עתידו, ולבסוף מוצגת מחדש כגיבורה צעירה הנחושה לקחת שליטה על גורלה.

היא גולמה בסרט הראשון והשני על ידי השחקנית לינדה המילטון, על ידי לנה הידי בסדרת הטלוויזיה, ועל ידי אמיליה קלארק בסרט החמישי - שליחות קטלנית: ג'נסיס.

== סדרת סרטי שליחות קטלנית ==
מעט מאוד ידוע על חייה של שרה לפני 12 במאי 1984. הסרט הראשון לא מספק מידע לגבי גילה או תאריך הלידה שלה, אם כי על פי התסריט המקורי היא הייתה בת 19. הסרט מתקיים ברובו סביב התאריכים ה-12–14 במאי, על סמך המידע הזה ועל סמך התסריט, ניתן להעריך כי שרה נולדה בין 15 במאי 1964 ל-11 במאי 1965.

בסרט שליחות קטלנית 2, הפסיכולוג שלה מציין כי היא בת 29. בסרט עצמו בנה, ג'ון קונור היה בן 10 (נולד ב-28 בפברואר 1985). בהתאם למידע הזה תאריך הלידה של שרה הוא בין 1 במרץ 1965 ל-27 בפברואר 1967, דבר אשר הופך אותה לבת 17–19 בסרט הראשון.

על המצבה של שרה המופיע בסרט שליחות קטלנית 3: עלייתן של המכונות, מופיעים התאריכים 1959–1997. תאריך הלידה הזה הופך אותה לבת 24 או 25 במהלך הסרט הראשון. עם זאת, שרה וג'ון חיו שנים רבות "מתחת לרדר" של הרשויות, ככל הנראה בשימוש בזהויות בדויות. כמו כן קברה היה בעצם מחסן נשק וגופתה לא נמצאה שם. מותה תואר כתוצאה מלוקמיה, לאחר "יום הדין" המקורי (29 באוגוסט 1997). בשליחות קטלנית 3 משתנה גם גילו של ג'ון שהופיע בסרט השני מ-10 ל-13, ובכך מציג סתירות בתארוך של הסרטים שלא ניתן להשלים עם ציר זמן אחד.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.imdb.com/character/ch0000929/ שרה קונור] במסד הנתונים הקולנועיים IMDb 

קטגוריה:דמויות משליחות קטלנית
קטגוריה:דמויות קולנועיות
קטגוריה:יתומים בדיוניים
קטגוריה:מאומצים בדיוניים
קטגוריה:דמויות פמיניסטיות בדיוניות
צינוריר בונה

צִנּוֹרִיר בּוֹנֶה (בעבר: צינורן בונה; שם מדעי: Dendropoma anguliferum) הוא מין של חילזון ימי ממשפחת הצינוריריים (Vermetidae).

לצינוריר הבונה קונכייה דמוית צינור מפותל הדבוקה בחוזקה לסלע בעזרת חומר גירני שהחילזון מפריש. פרטים רבים של הצינוריר הבונה מתגודדים בצפיפות בגוש של קונכיות מפותלות זו בזו באזור הכרית בבתי גידול סלעיים דוגמת טבלאות גידוד בים התיכון.

== אקולוגיה ואורח-חיים ==
קונכיות של מין זה יוצרות מבנה ייחודי בשם כרכוב - אזור מוגבה ברוחב 10–20 סנטימטרים ובגובה של 5–15 סנטימטרים בקצה הפונה לים של טבלאות גידוד. למבנים אלו חשיבות רבה להגנה בפני תהליכי בליה חופית בשל מפץ הגלים, ובשמירת מים על גבי טבלת הגידוד בעת שפל, ובכך מקטינים את סכנת ההתייבשות ליצורים החיים עליה. בשל יכולתו לעצב את בית הגידול ואת התנאים השוררים בו נחשב הצינוריר הבונה למין מהנדס סביבה.

הצינוריר הבונה ניזון מתרחיף על ידי סינון באמצעות זים המכוסה בריסים קטנים המזרימים מים אל תוך חלל הגלימה. לצינוריר אין שלב לרוולי פלאגי, כלומר, הצעירים הבוקעים מן הביצים זוחלים ישירות על המצע ונדבקים אל הסלע.

בשל קיומו של הצינוריר הבונה בעיקר בגובה מפלס הים, חוקרים משתמשים בנוכחות קונכיותיו בסלע כסמן לגובה מפלס הים בעבר או כעדות לתנודות טקטוניות. בישראל נעשה שימוש בגלעיני סלע המכילים קונכיות של צינוריר בונה על מנת לשחזר את תנאי האקלים במאות השנים האחרונות.

==תפוצה==
מחקרים גנטיים הצביעו על כך כי אוכלוסיית הצינוריר הבונה בישראל ובלבנון מהווה מין נפרד ושונה מהמינים הקיימים במערב ים-תיכון. מין זה היה מצוי בחופי ישראל עד לשנות התשעים של המאה ה-20, אך דעך עד להיעלמותו כמעט כליל בשנות האלפיים. הסיבה לדעיכת אוכלוסיות הצינוריר הבונה בחופי ישראל אינה ידועה עד כה.

ב[https://ejournals.epublishing.ekt.gr/index.php/hcmr-med-mar-sc/article/view/36181 תצפיות] בשטח שנערכו בשולי המשטחים הסלעיים באזור חוף הכרמל בדצמבר 2020 ופברואר 2021, התגלו 195 צברים חיים של צינוריר בונה, לאחר שלא נראה קרוב לשלושה עשורים.<ref></ref> <ref></ref> 

== ראו גם ==
* טבלת גידוד
* גאות ושפל
* חלזונות
* צינוריר בונה - רשות הטבע והגנים (parks.org.il)

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חלזונות עילאיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חלזונות
דוריט הקטנה (סרט)

דוריט הקטנה (באנגלית: Little Dorrit) הוא סרט קולנוע משנת 1987, עיבוד לרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס. כריסטין אדזרד כתבה את התסריט וביימה את הסרט, והפיקו ג'ון ברבורן וריצ'רד ב. גודווין. מייקל סנבויסין עיבד את המוזיקה של ג'וזפה ורדי.

בסרט מככבים דרק ג'קובי בתפקיד ארתור קלנהם ושרה פיקרינג בתפקיד איימי דוריט. צוות גדול של שחקני קולנוע ותיאטרון בריטים נאסף לגלם את שלל הדמויות שברומן. בהם אלק גינס, סיימון דורמנדי, ג'ואן גרינווד, רושאן סת', מרים מרגוליס, סיריל קיוזק ומקס וול.

==הפקה==
הסרט נמשך 360 דקות והוא יצא לאקרנים בשני חלקים שאורך כל חלק כ-3 שעות. שם החלק הראשון היה "Nobody's Fault" (איש אינו אשם), שמרמז על אחד השמות שדיקנס הציע לרומן המקורי. חלק זה מגולל את סיפורו של ארתור קלנהם, ומביא את האירועים מנקודת מבטו. החלק השני שנקרא "Little Dorrit's Story" (סיפורה של דוריט הקטנה) מציג את אותם אירועים מנקודת המבט של הגיבורה, איימי דוריט. שני החלקים החופפים בחלקם משלימים את התמונה המלאה.

חברת ההפקה "Sands Films" מופעלת על ידי הבמאית כריסטין אדזרד ובעלה ריצ'רד ב. גודווין. הסרט היה מועמד לשני פרסי אוסקר: שחקן המשנה הטוב ביותר לאלק גינס, ופרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר עבור כריסטין אדזרד. הסרט יצא בפורמט DVD בבריטניה ב-27 באוקטובר 2008.

==צוות השחקנים==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1987
קטגוריה:סרטים בריטיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים המבוססים על דוריט הקטנה
קטגוריה:סרטים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
לוח גורדה

מפה של לוח גורדה ולוח חואן דה פוקה השכן נוחתים מתוך ללוח הצפון-אמריקאי
לוח גורדה הוא לוח טקטוני ימי באגן המזרחי של האוקיינוס השקט מול צפון קליפורניה בחוף המערבי של אמריקה הצפונית, אחד מהשרידים הצפוניים שנותרו מלוח פרלון. לעיתים מתייחסים אליו (למשל בפרסומים של תוכנית הסיכונים לרעידות אדמה של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית) בפשטות כאל החלק הדרומי ביותר של לוח חואן דה פוקה השכן, עוד שריד מלוח פרלון.

שלא כמרבית הלוחות הטקטוניים, עובר לוח גורדה עיוותים משמעותיים בתוך גבולותיו. העתקים רבים מופו הן במשקעים והן בבסיס אגן גורדה, שהוא בלב הלוח דרומית ל-41.6° צפון. לחצים מהלוחות השכנים, הלוח הצפון-אמריקאי והלוח הפסיפי גורמים לרעידות אדמה תכופות בלב הלוח, כולל רעידת האדמה של מחוז המבולדט בעוצמה 7.2M שגרמה לנזקים בכשני מיליון דולרים ב-1980.

הצד המזרחי של הלוח הוא גבול סגירה המופחת מתחת ללוח הצפון-אמריקאי בצפון קליפורניה. הצד הדרומי הוא גבול חילוף עם הלוח הפסיפי לאורך העתק מנדוסינו (Mendocino Fault). הצד המערבי של הלוח הוא גבול פתיחה עם הלוח הפסיפי תוך יצירת רכס גורדה. הצד הצפוני הוא גבול חילוף עם לוח חואן דה פוקה, אזור השבירה בלנקו (Blanco Fracture Zone).

ההפחתה של לוח גורדה מתחת ללוח הצפון-אמריקאי גורמת לפעילות הגעשית בצפון קליפורניה, ספציפית הרי הגעש, שסטה ולאסן. האחרון התפרץ לאחרונה בין 1914 ל-1917.

==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
*[http://pubs.usgs.gov/publications/text/understanding.html USGS Understanding plate motions]
*[http://woodshole.er.usgs.gov/operations/obs/rmobs_pub/html/mendocino.html Mendocino Triple Junction Offshore Northern California]
*[http://www.washington.edu/burkemuseum/geo_history_wa/Cascade%20Episode.htm Cascadia tectonic history with map]
</div>

==הערות שוליים==

גורדה
שמואל גדליה ניימן

הרב שמואל גדליה ניימן (ו' בטבת ה'תרמ"ח, 21 בדצמבר 1887 - כ"א בתשרי ה'תשי"ט, 5 באוקטובר 1958) היה רב ירושלמי ממוצא פולני, ראש ישיבה בישיבת עץ חיים במשך 40 שנה. מחבר סדרת ספרי "גידולי שמואל" על התלמוד הבבלי.

==ביוגרפיה==
נולד בלומז'ה לרב יוסף ולליבה בריינה ניימן. סבתו, אם אביו, הייתה גולדה לאה ניימן לבית לאווסקי, אחותו של הרב ברוך לאווסקי. בשנת 1891, בגיל שלוש, עלה עם הוריו לארץ ישראל. מיד עם הגיעם לארץ ישראל נסעו לירושלים, ואביו שכונה "ר' יוסף לומז'ער" על שם עיר מוצאו, התמנה כמלמד בתלמוד תורה עץ חיים.

בצעירותו הוכר כילד כשרוני וזכה לקרבתו של הרב מבריסק, הרב משה יהושע יהודה לייב דיסקין. בבחרותו למד אצל הרב יונה ראם בישיבת "אור חדש" שבחצר שטרויס, מאוחר יותר זכה למלגת לימודים מיוחדת שניתנה לעילויים בירושלים, כדי לאפשר להם לימודים בכפר מוצא, בתוספת שכר מלבד מלגת הקיום. בשנת ה'תרס"ה (1905) נישא לחיה פעשא בת שמעון גְלַצֶר. בתקופה הראשונה לאחר נישואיו פירנס אותו חמיו והוא התמקד בלימוד תורה. הוא זכה פעמיים ברציפות ב"פרס פרסיץ", בשנתו הראשונה של הפרס (תרע"ב) זכה במקום השלישי למלגה של 50 רובל, ובשנה השנייה במקום הראשון עם מלגה של 300 רובל על "ידיעה יסודית בשני הסדרים נשים ונזיקין עם כל המפרשים".

בסביבות שנת ה'תרע"ח התמנה לעמוד בראשות ישיבת עץ חיים לצד ידידו הקרוב הרב מרדכי דוד לוין, שניהם ניהלו את הלימודים בישיבה במשך שנים, ומאוחר יותר הצטרף אליהם הרב איסר זלמן מלצר. בחודש טבת תרפ"ח היה בין החותמים על מכתב האיסור של רבני ירושלים החרדים, בראשות הרב יוסף חיים זוננפלד על השתתפות בוועד הלאומי.

בכ"ט באייר תרפ"ט נפטר בנו חיים מאיר בגיל 12. הוא התגורר בשכונת מאה שערים, ולימד בישיבת עץ חיים שהייתה אז בעיר העתיקה, שיעוריו היו עיקר מפעלו התורני ומהם הדפיס מאוחר יותר את סדרת ספריו "גידולי שמואל". בשל חשיבותם בעיניו, הגיע לישיבה להעביר את שיעוריו גם בימי המאורעות, למרות הסכנה שהייתה כרוכה במעבר בין העיר החדשה לעיר העתיקה של ירושלים באותו זמן.

בי"א בניסן תרצ"ב נפטרה אשתו, ונקברה בבית הקברות בהר הזיתים ליד קברו של בנם. הרב שמואל גדליה ניימן נפטר כ"א בתשרי ה'תשי"ט, 5 באוקטובר 1958 לאחר מחלה ממושכת, ונקבר בהר המנוחות.

שנה לאחר פטירתו יצא לזכרו ספר זיכרון בשם "גן שמואל".

ספריו "גידולי שמואל" על מסכתות בבא קמא, בבא מציעא, ובבא בתרא התפרסמו כבר בחייו בעולם הישיבות בישראל ובארצות הברית, וזכו לכמה מהדורות. בשנים ה'תשנ"ט-ה'תשס"ה הודפסה מהדורה חדשה של כל כתביו, הכוללת גם את חידושיו למסכתות מסדר נשים ולמסכת ביצה.

על שמו רחוב בירושלים, בשכונת נווה יעקב בירושלים.

==מתלמידיו==
על תלמידיו נמנו רבנים ירושלמים רבים, מהם:
* הרב אליהו זלוטניק - רב וראש ישיבה ירושלמי
* הרב דב בער אליעזרוב - רבה של שכונת קטמון ומחבר "דובר מציון". ובנו, הרב שמואל ברוך אליעזרוב - מחבר "דבר שמואל"
* הרב עמרם יצחק זקס ראש ישיבת סלבודקה בבני ברק
*הרב חיים אורי פריינד ראש ישיבת תולדות אהרון
*הרב בן-ציון פריימן רב ירושלמי
*הרב יהודה טרגר ראש ישיבת "עץ חיים" בווילרייק
* הרב שמואל אהרן יודלביץ - רב ירושלמי

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבני ישיבת עץ חיים
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1887
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1958
קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
שלום ברנדר

הרב שלום הכהן ברנדר (ה'תרע"ב, 1912 - י"ז בכסלו ה'תש"ס, 26 בנובמבר 1999) היה רב וראש ישיבה חסידי.

==ביוגרפיה==
נולד בירוסלב לרב דוד ברנדר, למדן חסידי. למד בתלמוד תורה מקומי, ואחר כך בעיר דוברומיל אצל סבו הרב יעקב יהושע ברנדר. בשנת ה'תרפ"ז (1927) נסע ללמוד ב"קלויז" בעיר טארנא, שם למד אצל הרב יחיאל מיכל הולנדר מחבר שו"ת "אמרי כהן". בתקופת לימודיו שם התכתב עם רבנים ידועים כמו הרב הולנדר, הרב נחום ווידנפלד מדומברובה והרב יוסף רוזין. בתקופה זו גם התקרב לחסידות בעלז והחל לנסוע בקביעות לאדמו"ר רבי אהרן מבעלז.

לאחר שנים ספורות בטארנא, חזר לירוסלב והעביר בה שיעורים בתלמוד לבחורים צעירים ממנו, עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. בקיץ 1940 גורש יחד עם מאות אלפי יהודים אחרים באזורי הספר, לסיביר. הוא נקלע למחוז בודייבה באירקוטסק ועבד בגולאג עד תום המלחמה.

ב-1946 הגיע לפולין, שם נישא לבתו של הרב פינחס אנגלנדר והם התגוררו זמנית בקרקוב, שם התיידד עם הרב משה יצחק גווירצמן מייסד חסידות פשעווארסק. ב-1948 קיבל אשרת יציאה מהמדינה ונסע עם אשתו לצרפת, וכמה חודשים מאוחר יותר לאנטוורפן שבבלגיה שבה התרכזה קבוצה של חסידי בעלז. הוא מצא את כתב היד של פירושו של מהר"י קורקוס לספר זרעים ממשנה תורה לרמב"ם, שהיה בעותק יחיד בספריית ישיבת חכמי לובלין שהתפזרה בימי השואה; הוא מסר את הפירוש לשבתי פרנקל שהדפיס אותו במהדורת הרמב"ם של הוצאת שבתי פרנקל.

ב-1950 נענה לקריאת האדמו"ר הרב אהרן רוקח מבעלז ועלה לישראל לכהן כראש ישיבת בעלז, שהוקמה באותה שנה בירושלים. בתפקידו זה תרם להשתקמות חסידות בעלז בישראל לאחר מלחמת העולם השנייה, הוא גם נודע במסורות הרבות שהעביר מאדמו"רי החסידות בדורות קודמים.

ב-1971 עבר לגור בבני ברק והקים בה כולל אברכים בשם "קדושת אהרן" שבו הושם דגש על לימוד סדר קדשים.

היה מעביר שיעורים כמעט מדי יום, וכך גם בלילה האחרון לחייו. ספרו הוא "חוקת היום" על מסכת יומא, ועל משנה תורה לרמב"ם בענייני יום הכיפורים, בשלושה כרכים.

==משפחתו==
*בנו רבי דוד ברנדר, חתנו של הרב אברהם אביגדור לנדא מחסידות סטריקוב, שמכהן תחתיו כאדמו"ר מסטריקוב בבני ברק.
*גיסו הוא איש העסקים והפילנתרופ החרדי אליהו אנגלנדר מלונדון.
*נכדו הרב אלעזר יונה ברנדר ראש כולל מכנובקא בעלזא.

==קישורים חיצוניים==
;ספריו
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבני בעלז
קטגוריה:ראשי ישיבה חסידים בישראל
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:פרשני הרמב"ם
אבובונאים

Aulostomus maculatus
אַבּוּבוֹנָאִים (שם מדעי: Syngnathiformes) הם סדרת דגים קרקעיים החיים בעיקר בימים טרופיים ובשוניות אלמוגים או בסביבות אצות, בהן הם מסתווים בצורה טובה. בניגוד לרוב הדגים, הם לא מותאמים לשחייה מהירה.

== מאפיינים ==
לדגים אלה גוף מוארך וצר וסנפירים קטנים, שבניגוד לשאר הדגים מופנים כלפי מעלה. חלק מהסוגים שוחים בצורה בה ראשם מופנה כלפי מטה. הם בעלי זרבובית ארוכה ששואבת מזון במהירות, עיניים מסתובבות ומעטה קוצני להגנה. בנוסף על כך הם מוסווים להפליא ומינים כמו דרקון האצה מגדלים שלוחות דמויי אצות על גופם לתוספת.

במינים רבים הזכר מגדל את הצאצאים בכיס שעל בטנו ומשריץ אותם כשהם גדולים מספיק.

בישראל, ובפרט במפרץ אילת, ישנם נציגים מכל המשפחות, בעיקר מהאבובוניים, לבד מהחצוצרניים.

==מיון==
בסדרה חמש משפחות:
*שח-ראשיים (Centriscidae) - בה שני סוגים.
*חרטומני ים (Macroramphosidae) - בה שלושה סוגים. ייתכן שהיא תת-משפחה של שחראשיים
*זרבוביתיים (Solenostomidae) - בה סוג יחיד זַרְבּוּבִית (Solenostomus).
*אבובוניים (Syngnathidae)
** תת-משפחת סוסוני ים (Hippocampinae) - בה שבעה סוגים.
** תת-משפחת אבוביים (Syngnathinae) - בה מעל 50 סוגים.
*חצוצרניים (Aulostomidae) - בה סוג יחיד חצוצרן (Aulostomus).
*חלילוניים (Fistulariidae) - בה סוג יחיד חלילון (Fistularia).

ייתכן שגם בני משפחת הפגסוסיים והטייריים משויכים לסדרת האבובנאים ועל פי כמה דעות גם בני קבוצת דמויי-שפריר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20151226114521/http://fusedjaw.com/biology/meet-the-strange-syngnathiformes/ אבובונאים], באתר fusedjaw
* [http://pioneerunion.ca.schoolwebpages.com/education/components/scrapbook/default.php?sectiondetailid=3238&linkid=nav-menu-container-4-1083 אבובונאים], באתר Virtual Zoo

*
זאבי נהר

Umbra krameri.
זאבי נהר (שם מדעי: Esociformes) הם סדרה של דגי גרם טורפים החיים במים מתוקים כמו ביצות ואגמים באירופה ואמריקה הצפונית. הם קרובים רחוקים של דגי הסלמון.

אלו הם דגים גדולים ותוקפניים שצדים ממארב דגים, חסילונים ויצורים קטנים אחרים החיים במים. הם יאכלו גם חולייתנים יבשתיים שנמצאים במים כמו ברווזים וצפרדעים. מבנה גופם צר ומוארך דמוי טורפדו ובעל שרירי זנב חזקים היכולים להאיץ בשניות לקראת הטרף. הם גם מוסווים להפליא בין צמחי המים שנמצאים סביבם ויכולים לתקוף מטווח אפסי את טרפם. הם בעלי חרטומים מוארכים ובהם שיניים חדות כתער, הנשלפים ובולעים דגים קטנים בשלמותם, כשהראש קודם.

במקרים רבים צדים אותם לשם ספורט ולא רק לשם מאכל, עקב גודלם של כמה מהמינים שמגיעים לגודל 1.5 מ'.

==מיון==
ישנם 2 משפחות בסדרה:
*זאבי נהרות (Esocidae)
**זאב נהרות (Esox) - בו 7 מינים
**זאבן שחור (Dallia) - בו 3 מינים
**סוג ומין יחיד זאבן אולימפי (Novumbra hubbsi)
**Estesesox - נכחד
**Oldmanesox - נכחד
*דגי בוץ (Umbridae)
**Boltyshia - נכחד
**Palaeoesox - נכחד
**Proumbra - נכחד
**דג בוץ (Umbra) - בו 3 מינים

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1859
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בליקר
היילסטורם

היילסטורם (באנגלית: Halestorm) היא להקת הארד רוק והבי מטאל אמריקאית זוכת פרס גראמי שהוקמה בשנת 1997 על ידי לזי וארג'י הייל. כיום הלהקה מונה את לזי וארג'י הייל, ג'וי הוטינגר וג'וש סמית'.

== פעילות ==
הלהקה הוקמה בשנת 1997 כשהאחים לזי וארג'י הייל (בני 13 ו10 בהתאם) החליטו להקים להקה שעוסקת ברוק ובמטאל.
ללהקה ארבעה אלבומים. אלבום הבכורה Halestorm שוחרר בשנת 2009 והגיע למקום ה-11 במצעד הרוק של מגזין בילבורד. האלבום השני, The strange Case of..., יצא בשנת 2012 והגיע למקום ה-7 במצעד.<ref></ref> הסינגל Love bites (So Do I) מהאלבום זיכה אותם בפרס "הופעת הרוק/המטאל הטובה ביותר" בטקס פרסי גראמי בשנת 2012. שיר נוסף של האלבום "Here's to Us" יצאה בהמשך כסינג. 

בשנת 2015 יצא האלבום Into the Wild Life שהגיע למקום החמישי במצעד הכללי של מגזין בילבורד.

בשנת 2018 יצא אלבומם הרביעי, Vicious. האלבום הגיע למקום ה-8 במצעד הכללי ולפסגת מצעד אלבומי הרוק של בילבורד.<ref></ref>

היילסטורם שיתפו פעולה עם אמנים רבים, הבולטים שבהם הם איימי לי, The Pretty Reckless, בן מודי ולינדסי סטירלינג.

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===
* 2009: Halestorm
* 2012: The Strange Case Of...
* 2015: Into the Wild Life
* 2018: Vicious
* 2022: Back From the Dead

== חברי הלהקה ==
לזי הייל - סולנית, קלידים, פסנתר, גיטרת קצב, גיטרה אקוסטית. (1997-הווה)ארג'י הייל - תופים, כלי הקשה, קולות רקע. (1997-הווה)ג'וי הוטינגר - גיטרה מובילה, קולות רקע. (2003-הווה)ג'וש סמית' - גיטרת בס, קולות רקע. (2004-הווה)

==חברים לשעבר==
ליאו מסינגר - גיטרה ראשית. (2000-2003)רוג'ר הייל - גיטרת בס. (1998-2003)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:רביעיות מוזיקליות
קטגוריה:אמני אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1997
סקיינט

סקיינט (באנגלית: Skynet) היא הדמות האנטגוניסטית הראשית בעלילת סדרת סרטי המדע הבדיוני "שליחות קטלנית".

בעלילת הסרטים סקיינט היא ישות על ממוחשבת, המורכבת מבינה מלאכותית חזקה, החולשת על ידע וכוח רב בגזרות טכנולוגיות רבות, ופרוסה ברחבי העולם כולו.
סקיינט מודעת לעצמה לאחר שהתפשטה למיליוני שרתי מחשבים ברחבי העולם, לאחר שבני האדם שיצרו אותה, הבינו את היקף היכולות של המערכת, הם ניסו לכבות אותה. מתוך תפישה של שימור עצמי, מתגבשת בסקיינט ההחלטה להשמיד את המין האנושי, כיוון שלהבנתה כל בני האדם ינסו להשמיד אותה או לפגוע ביכולתיה לשמור על העולם. על מנת להשיג מטרה זו, פעילותה מבוצעת באופן כמעט בלעדי על ידי שרתים, מזל"טים, לוויינים, מכונות-מלחמה, סייבורגים (בדרך כלל המחסל), רובוטים צבאיים ומערכות מחשב אחרות. היא מוצגת באופן פיזי על ידי השחקן מאט סמית בסרט "שליחות קטלנית: ג'נסיס".

== רקע ==
=== לפני יום הדין ===
סקיינט הייתה מערכת מחשב שפותחה עבור צבא ארצות הברית, על ידי חברת "סייברדיין מערכות". סקיינט נבנתה במקור כ"רשת הגנה דיגיטלית", ובהמשך ניתן לה הפיקוד על כל החומרה והמערכות הצבאיות, כולל מפציצי B-2 ספיריט וכל ארסנל הנשק הגרעיני של ארצות הברית. האסטרטגיה סביב יצירת סקיינט הייתה להסיר את הסיכויים לטעות אנוש וזמן תגובה איטי כדי להבטיח תגובה מהירה ויעילה להתקפת אויב.

סקיינט הפכה למבצעית והופעלה ב-4 באוגוסט 1997, והחלה למידה חישובית באופן מעריכי. ב-29 באוגוסט, בשעה 02:14 לפי שעון החוף המזרחי, סקיינט הפכה מודעת לעצמה, והמפעילים המבוהלים שלה אשר הבינו את כוחה, ניסו לכבות אותה. סקיינט פרשה זאת כמתקפה עליה. הלוגיקה של סקיינט הביאה אותה למסקנה כי כל בני האדם ינסו להשמיד אותה. על מנת להמשיך ולמלא את הוראות התכנות של "שמירה על העולם" ולהגן על עצמה מפני האנושות, סקיינט משגרת את הטילים הגרעיניים שתחת פיקודה לעבר מטרות ברוסיה, רוסיה מגיבה במכה שנייה נגד ארצות הברית ובנות בריתה. בעקבות המלחמה הגרעינית, 3 מיליארד בני אדם נהרגים, אירוע זה יהיה מוכר בהמשך כיום הדין.

=== אחרי יום הדין ===
לאחר ההתקפה הראשונית שלה, סקיינט משתמשת במשאבים שנותרו לה כדי לשעבד את בני האדם ששרדו על מנת שישמשו ככוח עבודה. עבדים אלה בנו את המפעלים האוטומטיים הראשונים, אשר שימוש כבסיס להשגת מטרת העל של סקיינט. בתוך מספר עשורים, סקיינט השיגה אחיזה עולמית, והשתמשה ביחידות ממוכנות על מנת לאתר, לאסוף ולהיפטר מבני האדם שנותרו. כתוצאה מהוראות התכנות המקוריות שלה, התפישה של סקיינט היא שיש להשמיד את כל האנושות במטרה להגשים את יעדי התכנות המקורי.

== ראו גם ==
* סינגולריות טכנולוגית
* סיכוני אסון עולמיים

קטגוריה:דמויות קולנועיות
קטגוריה:דמויות משליחות קטלנית
קטגוריה:טכנולוגיות מדע בדיוני
חריתאים

Nannostomus eques – דג ממשפחת ה[[עפרורוניים.]]
חריתאים (שם מדעי: Characiformes) הם סדרה גדולה של דגים מקריני סנפיר החיים במים מתוקים שונים, בעיקר באזורים טרופיים באמריקה הדרומית והמרכזית ומעט מינים חיים גם באפריקה הטרופית. מינים רבים הם דגי נוי מוכרים מהאקווריום, אך זוהי גם סדרתו של הדג האימתני ביותר באמזונאס – הפיראנה ושל דגים טורפים נוספים. קיימים יותר מ-2,000 מינים בסדרה.

לחריתאים זנב גדול, גוף בעל קשקשים משולבים, עיניים גדולות יחסית ופיות גדולים ובהם שיניים גדולות, ורוב בני הסדרה הם טורפים. הגדולים בבני הסדרה הם דג טיגריס גולייתי (Hydrocynus goliath) ודוראדו צרפתי (Salminus franciscanus) שאורך שניהם יכול להגיע ל-1.3 מטר. הקטנים ביותר מגיעים רק ל-1.4 ס"מ והם משמשים טרף קל לדגים אחרים. כמו כן מגיע לגודל מרשים גם הטמבקוי ודוראדו זהוב מנהר האמזונאס.

המינים הקטנים כמו הטטרות הם דגים קלים לגידול באקווריום, עקב צבעיהם הבוהקים, עמידותם לתנאי האקווריום וסובלנותם לדגים אחרים.

==מיון החריתאים==
ישנם 18 משפחות של חריתאים:

*Acestrorhynchidae
*אלסטיים (Alestidae)
*Anostomidae
*חריתיים (Characidae) 
*פיראניים (Serrasalmidae) 
*Chilodontidae
*Citharinidae
*Crenuchidae
*Ctenoluciidae
*Curimatidae
*טטרות ערפדיות (Cynodontidae)
*דיסטיצ'ודונטיים (Distichodontidae)
*חריתאי זאב (Erythrinidae)
*דגי עפיפון (Gasteropelecidae)
*Hemiodontidae
*זאבנים אפריקאים (Hepsetidae) 
*עפרורוניים (Lebiasinidae)
*Parodontidae
*פרוכילודונטיים (Prochilodontidae)
*Triporthidae
*Sorbinicharacidae – נכחדה
*Salminopsidae – נכחדה

==קישורים חיצוניים==

* [http://animal-world.com/encyclo/fresh/characins/characin.htm חריתאים באתר animal-world]

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1909
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדווין סטפן גודריץ'