OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אווה מריה

אָווה מריה (Ave Maria; "שלום לך, מרים") היא תפילה קתולית שפונה אל מרים, אם ישו בבקשה שתתפלל לאלוהים עבור המשמיע. מילות חלקה הראשון של התפילה שאובות מברכתו של המלאך גבריאל למרים כפי שמתוארת בספר הבשורה על-פי לוקאס, פרק א' פסוק כ"ח. מקורו של המשפט השני בתפילה בברכתה של אלישבע, אם יוחנן המטביל אל מרים בלוקאס א' מ"א-מ"ב. הגרסה הלטינית הקתולית של הטקסט מוכרת במיוחד, אך נוסחים מוקדמים התקיימו כבר במאה השישית בארמית. "שלום לך, מרים" היא העתירה הנפוצה והפופולרית ביותר אל הבתולה הקדושה.

== מילות התפילה ==
{| border="0"
|תרגום עברי||ארמית||לטינית
|-
| שמחי מרים, מלאת החסד,||שלום לך בתולתא מרים מליאת טיבותא || style="text-align: left; direction: ltr;" | Ave Maria, gratia plena,
|-
| ה׳ עימך, ||מרן עמך|| style="text-align: left; direction: ltr;" | Dominus tecum,
|-
| ברוכה את בנשים ||מברכתא את בנשי || style="text-align: left; direction: ltr;" | benedicta tu in mulieribus
|-
| וברוך פרי בטנך, ישוע ||ומברך הוא פירא דבכרסך, מרן ישו|| style="text-align: left; direction: ltr;" |et benedictus fructus ventris tui Jesus.
|-
| מרים הקדושה, אם האלוהים, ||הו קדישתא מרים, יולדת אלהא ||style="text-align: left; direction: ltr;" | Sancta Maria, Mater Dei, 
|-
| התפללי בעדנו, החוטאים, ||צלוי חלופין, חטאיה|| style="text-align: left; direction: ltr;" |ora pro nobis peccatoribus, 
|-
| עתה ובשעת מותנו. || השתא ובשעתא דמותן||style="text-align: left; direction: ltr;" | nunc et in hora mortis nostrae.
|-
| אמן. ||אמן|| style="text-align: left; direction: ltr;" | Amen.
|}

== עיבודים מוזיקליים ==

"הבתולה הקדושה עם המלאכים". [[ויליאם אדולף בוגרו, 1900]]
כתובות "אווה מריה" בשפות שונות, במנזר דיר ראפאת
תפילת אווה מריה הולחנה פעמים רבות על ידי מלחינים שונים. בין הגרסאות השונות, גרסתו של שארל גונו (1859) שהוסיף מנגינה ומילים לפרלוד הראשון מתוך יצירתו של יוהאן סבסטיאן באך, "הפסנתר המושווה". גם אנטונין דבוז'אק הלחין את התפילה ב-1877, וג'וזפה ורדי הלחין את התפילה מספר פעמים, אחת מהן כחלק מהאופרה "אותלו" (1887).

ניתן למצוא במקומות שונים את יצירתו של פרנץ שוברט, (Ellens dritter Gesang 1825), תחת השם "אווה מריה". זוהי טעות הנובעת ממילות הפתיחה של היצירה, שלמעשה חוברה לתרגום גרמני לשיר של וולטר סקוט. בלבול נוסף נוצר מהעובדה כי לעיתים התפילה אווה מריה מבוצעת למנגינת יצירה זו של שוברט. התפילה אף נאמרת בפיה של מאדאם פלורה ברגע משבר באופרה "המדיום" מאת ג'אן קרלו מנוטי.
 
הטקסט הולחן לעיתים קרובות גם בתקופת הרנסאנס, יצירותיהם של ג'ובאני פיירלואיג'י דה פלסטרינה, אורלנדו די לאסו וז'וסקן דה פרה. מילות התפילה מופיעות לעיתים בגרסאות שונות אצל מלחיני הרנסאנס.

גם אחינועם ניני ביצעה את אווה מריה בגרסה משלה, למוזיקה של באך.

במנזר דיר ראפאת שליד בית שמש נמצאת כנסיית גבירתנו מלכת פלשתינה, ועל קירותיה כתוב הטקסט "אווה מריה" במאתיים ושמונים שפות שונות כולל עברית ("שלום לך מרים").

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:תפילות נוצריות
קטגוריה:שירי דת נוצריים
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית
קטגוריה:יצירות ליטורגיות
קטגוריה:שירים על מרים, אם ישו
גביע חאזפי

גביע חאזפי (בפרסית: جام حذفی فوتبال ایران) הוא גביע הכדורגל הלאומי של איראן. הגביע הוא אחד משני מפעלי הכדורגל הבכירים ביותר באיראן ביחד עם ליגת העל האיראנית, והוא הגביע הבכיר באיראן. חשיבות המפעל עלתה עם החלטת פדרציית הכדורגל האיראנית להעניק לקבוצה הזוכה בו את אחד משני הכרטיסים של איראן לליגת האלופות האסיאתית.

מחזיקת הגביע הנוכחית היא פרספוליס.

==כל הזוכות בגביע==
*1976 מאלבאן
*1977 אסתקלאל טהראן
*1978-85 לא נערך
*1986 מאלבאן
*1987 פרספוליס
*1988 שהאין אהבאז
*1990 מאלבאן
*1991 פרספוליס
*1992-93 לא נערך
*1994 סייפה
*1995 בהאמן
*1996 אסתקלאל טהראן
*1997 ברק שיראז
*1998 לא נערך
*1999 פרספוליס
*2000 אסתקלאל טהראן
*2001 פייר סאפסי
*2002 אסתקלאל טהראן
*2003 זוב האן
*2004 ספהאן
*2005 סאבה באטרי
*2006 ספהאן
*2007 ספהאן
*2008 אסתקלאל טהראן
*2009 זוב האן
*2010 פרספוליס
*2011 פרספוליס
*2012 אסתקלאל טהראן
*2013 ספהאן
*2014 טרקטור סאזי
*2015 זוב האן
*2016 זוב האן
*2017 נפט טהראן
*2018 אסתקלאל טהראן
*2019 פרספוליס
*2020 טרקטור סאזי
*2021 פלדה של ח'וזסטן
*2022 נאסאג'י מאזנדראן
*2023 פרספוליס

==טבלת זכיות==
{| border="1" cellpadding="2" cellspacing="0" width="40%"
|- style="background:#cccccc;"
!דירוג
!קבוצה
!זכיות
!סגנויות
|-
|-
|1|| אסתקלאל טהראן||7||5
|-
| -||פרספוליס||7||2
|-
||2||זוב האן||4||1
|- style="background:#f4f4f4;"
|3||ספהאן||4||0
|-
|4|| מאלבאן||3||4
|-
|5|| טרקטור סאזי||2||3
|-
|6|| בהאמן||1||2
|- style="background:#f4f4f4;"
||-||פייר סאפסי||1||2
|- style="background:#f4f4f4;"
|-
|7|| ברק שיראז||1||1
|-style="background:#f4f4f4;"
|-
||-||סאבה באטרי||1||1
|-style="background:#f4f4f4;"
||-||נפט טהראן||1||1
|-
|8|| סייפה||1||0
|-
||-||שהאין אהבאז||1||0
|-
| -
|נאסאג'י מאזנדראן
|1
|0
|-style="background:#f4f4f4;"
|9|| אבומוסלם||0||1
|-style="background:#f4f4f4;"
||-||הומה||0||1
|-
||-||ג'ונוב אהבאז||0||1
|-style="background:#f4f4f4;"
||-||קהיבאר קהוראמאבאד||0||1
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:איראן: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל באיראן
איראן
חוק ריילי-ג'ינס

עקומות צבעוניות), כך עוצמת הקרינה (ציר Y), וכן משתנה אורך הגל שלה הנעשה יותר ויותר ארוך (ציר X). לשם השוואה ברקע חוק ריילי-ג'ינס (עקומה שחורה)]]
חוק ריילי-ג'ינס הוא חוק תאורטי, המתאר חלקית את התופעה של קרינת גוף שחור. חוק זה נוסח על ידי הפיזיקאים הבריטיים, ג'ון ויליאם סטראט ריילי וג'יימס ג'ינס , בשלהי המאה ה-19 בניסיונם לגזור את ההסבר לקרינת גוף שחור מהפיזיקה הקלאסית.<ref></ref>

לשון החוק היא כזו: <math>I(\lambda) = \frac{2ck T}{\lambda ^4}</math>

k הוא קבוע בולצמן, T היא הטמפרטורה של הגוף השחור, ו-<math>\lambda</math> הוא אורך הגל של הקרינה אשר מוקרנת בעוצמה I.

כמו שניתן לראות, באורכי גל קצרים יחסית העוצמה של קרינה הולכת לאינסוף, מה שסותר את חוק שימור האנרגיה. תוצאת הנוסחה מתחילה להתרחק משמעותית מהתוצאות הניסיוניות באזור הקרינה העל-סגולה, ולכן בעיה זו כונתה "הקטסטרופה של העל סגול". על כן חוק זה הוא בעייתי ומתאר נכונה רק את הקשר עבור אורכי גל ארוכים יחסית. החוק המשלים שלו לגבי אורכי גל קצרים נקרא חוק וין. רק בשנת 1900 הפיזיקאי הגרמני מקס פלאנק הצליח לנסח חוק אחד שמסביר את התופעה של קרינת גוף שחור, וחוק ריילי-ג'ינס הוא קירוב של חוק כללי זה עבור אורכי גל ארוכים יחסית.

==ראו גם==
* חוק סטפן-בולצמן
* חוק וין

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תרמודינמיקה
ריילי-ג'ינס
קטגוריה:קרינת גוף שחור
פרס פוליצר

פרס פּוּלִיצֶר (באנגלית: Pulitzer Prize) הוא פרס אמריקאי שנתי לעיתונאות כתובה, ספרות והלחנה. בתחום העיתונות הכתובה נחשב פרס הפוליצר ליוקרתי ביותר. פרסי פוליצר הראשונים חולקו ב־4 ביוני 1917, לאחר שהעיתונאי והמו"ל ג'וזף פוליצר ייסד בצוואתו את הפרס. הזוכים בפרס בן 10,000 דולר נבחרים על ידי ועדה עצמאית, בחסות באוניברסיטת קולומביה. רשימת הזוכים השנתית מתפרסמת בחודש אפריל.

== זכייה בפרס ==
בשביל להיות מועמד לפרס, אדם צריך להתאים לפחות לקטגוריה אחת (אדם לא יכול להתמודד רק מעצם היותו סופר או עיתונאי). אדם יכול להיות מועמד בלא יותר משתי קטגוריות.

בכל שנה נבחרים 102 שופטים על ידי הדירקטוריון. הדירקטוריון מונה 20 חברים שמתוכם שישה אנשי אקדמיה (כולל נשיא אוניברסיטת קולומביה, ודיקן בית הספר לעיתונאות של אוניברסיטה זו), ועיתונאים. הדירקטוריון הוא זה שבוחר את חבריו לקדנציה של שלוש שנים.

102 השופטים בוחרים שלושה מועמדים ב־21 קטגוריות – בכל הצוותים יש חמישה שופטים, מלבד הצוות שבוחר את הפרס על הפרשנות שבו שבעה שופטים. שופטים אלה בוחרים שלושה מועמדים לכל קטגוריה. הדירקטוריון הוא זה שבוחר את הזוכים. הוא זכאי גם להחליט שלא להעניק פרס מסוים.
קנדריק לאמאר הוא הראפר היחיד שזכה בפרס זה ששמור בדרך כלל למוזיקאים קלאסיים, פרס זה הוענק לו על אלבומו DAMN.

==קטגוריות הפרס העיקריות==
{|
|- style="vertical-align: top;"
|

===עיתונות (עיתונות אמריקנית)===
* סדרת כתבות
* סדרת כתבות מקומית
* צילום מקומי
* תחקיר
* פרשנות
* ביקורת
* קריקטורה
* כתיבת מערכת
* כתיבה בענייני חוץ
* כתיבה בעניינים לאומיים
| style="padding-right: 2em;" |

===ספרות===
* אוטוביוגרפיה או ביוגרפיה (סופר אמריקני)
* סיפורת שעוסקת בחיים האמריקנים (סופר אמריקני)
* כללי (סופר אמריקני)
* היסטוריה אמריקנית
* שירה (משורר אמריקני)

===אמנות===
* דרמה (לכותב מחזה, משנת 1918)
* מוזיקה (למלחין, משנת 1943)
|}

== ביקורת על הפרס ==
חלק מהמבקרים על הפרס האשימו את מעניקי הפרס בנטייה פוליטית. לטענתם רוב הזוכים הם בעלי עמדות ליברליות ואנטי-שמרניות.

מחקר אקדמי משנת 2012 מצא "שרק 27% מזוכי פרס פוליצר מאז 1991 היו נשים".

== ראו גם ==
* זוכי פרס פוליצר

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:אוניברסיטת קולומביה
פוליצר
פוליצר
דוד בונפלד

דוד בונפלד (נולד במרוקו ב־1953) כיהן כראש עיריית באר שבע בשנים 1997–1998, ובמשך שנים ארוכות כסגן ראש העיר. הוא איש מפלגת הליכוד ומפלגת "צח" העצמאית. כיהן מ-2011 כיושב ראש הוועדה הקרואה ביישוב ערערה, עד הבחירות אשר התקיימו ב-2013, בהן התמודד על מקום במועצת עיריית באר שבע.

==ביוגרפיה==
משפחתו של בונפלד עלתה ממרוקו לישראל כשהיה בן שלוש ויושבה במעברת חצרים שבבאר שבע. לאחר מכן עברו להתגורר בשכונה ד' צפון - אזור הנחשב כסמל לעוני בעיר.

עם תום שרותו בצה"ל, החל לעבוד כמחסנאי בחברת רסקו ולאחר מכן התקדם בסולם הדרגות בחברה. בהמשך עזב את רסקו. ב-1985 סיים לימודי תעודה במנהל עסקים, מונה למנהל המחוז הדרומי של חברת "המשקם", וכן לחבר הנהלת מועדון הכדורגל בית"ר באר שבע. במקביל פתח סוכנות לביטוח.

בשנת 1989 נבחר לחבר מועצת העיר מטעם הליכוד. ב־1993, עם פרישת יצחק רגר מהליכוד והקמת "צח" כמפלגה עצמאית, הצטרף גם הוא לתנועה. ב־1996 מונה לסגן ראש העיר. עם פטירתו של רגר, בשנת 1997, מונה לכהן כראש עיריית באר שבע.

בשנת 1998 התמודד בבחירות מול יעקב טרנר, איש חיל האוויר ומשטרת ישראל, שניהל את מוזיאון חיל האוויר בחצרים. בונפלד הפסיד, כשקיבל כ-40 אחוז מהקולות מול 59 אחוז בהם זכה טרנר.

בשנת 2001 כיהן כיועץ ראש הממשלה אריק שרון לענייני חברה ורווחה.

בבחירות של 2003 חבר בונפלד לטרנר ברשימתו "באר שבע 1", והתמודד כסגנו. בונפלד המשיך בקשר עם טרנר ונכנס עמו למועצה גם בשנת 2008. בונפלד כיהן כסגן ראש העיר, במקביל לבעלותו על סוכנות הביטוח וכהונה כיו"ר תאגיד המים "מי שבע". כיהן כיו"ר דירקטוריונים שונים. הוא נחשב לאחד ממקורביו של הרב אלעזר אבוחצירא.

ב-2011 מונה על ידי הממשלה לשמש כראש מועצת היישוב הבדואי ערערה. במסגרת תפקידו פעל לקידום תוכניות בנייה והרחבה של היישוב.

בשנת 2013 התמודד בבחירות על ראשות עיריית באר שבע.

דוד בונפלד מונה בשנת 2014, ליו"ר הועדה המרחבית לתכנון ובנייה במשרד הפנים. בשל כך, ומחשש לניגוד אינטרסים, חייב היה להתפטר מחברותו במועצה המקומית. בדברי הפרידה ברך דוד בונפלד את ראש העיר וחברי המועצה, והבטיח להמשיך ללוות ולשרת את תושבי באר שבע בכול נושא שיחפצו. בדבריו אמר:"אין ספק כי המועצה המקומית נחשבת כבית השני שלי, הבעתי את מלוא יכולותיי למען העיר שאני מאוד אוהב".
תפקידו החדש כולל אחריות רבה על הרשויות הבדואיות שבהם מתוכננים תהליכי בנייה רבים ופיתוח מואץ בשנים הקרובות.

בונפלד נשוי אב לשלושה. בנו, אלעד, היה כדורגלן מועדון הפועל באר שבע במהלך העשור הראשון של המאה ה-21.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.news1.co.il/Archive/006-D-953-00.html דוד בונפלד], באתר News1
* יעקב לוי, [https://web.archive.org/web/20140819085547/http://www.mynet.co.il/articles/0,7340,L-4509681,00.html דוד בונפלד התפטר ממועצת עיריית באר שבע], באתר mynet 17 באפריל 2014
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי עיריית באר שבע
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם הליכוד
קטגוריה:ראשי ועדות קרואות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
לואי השישי, מלך צרפת

לואי השישי "השמן" (בצרפתית: Louis VI le Gros; 1 בדצמבר 1081 – 1 באוגוסט 1137), היה בן לשושלת הקאפטינגים ומלך צרפת בין השנים 1108–1137.

==ביוגרפיה==

לואי נולד ב-1 בדצמבר 1081, והיה בנם בכורם של פיליפ הראשון, מלך צרפת ושל ברטה מהולנד (1055–1094). הוא היה שותף לכתר אביו החל משנת 1098, ועם מות אביו בשנת 1108 הוכתר למלך צרפת בשם לואי השישי. בשנת 1104 נשא לאישה את לוסיין מרושפור, בתם של גאי השני, רוזן רושפור ואדלה דה קרסי, אך נישואין אלה בוטלו או הסתיימו בגירושין. בשנת 1115 התחתן לואי עם אדליידה מסבויה, בתם של אומברטו השני, רוזן סבויה וגיזלה מבורגונדי, רוזנת סבויה, שילדה לו שמונה ילדים.

במשך עשרים וארבע שנה, לחם לואי השישי מלך צרפת באצילים ששדדו את הנוסעים שעברו דרך אחוזותיהם, ולבסוף הצליח להכניע אותם. הוא חיזק את המלוכה באמצעות צבא בעל כושר ביצוע, עשה ככל שביכולתו להגן על האריסים, על בעלי המלאכה ועל אנשי הערים שמרדו בבישופים ודרשו מהם מגילות זכויות. הוא מינה לראש ממשלתו את סוגריוס (Abbot Suger), אב הנזירים. סוגריוס ניהל את ענייניה של צרפת בחוכמה. הוא עודד את פיתוח החקלאות, ותכנן ובנה את הכנסייה הראשונה בסגנון גותי, בזיליקת סן-דני שליד פריז. בשנת 1137 השיא את בנו לואי לאלינור מאקוויטניה, שהייתה יורשת יחידה של דוכסות אקוויטניה. באותה שנה מת לואי השישי מדיזנטריה, ובנו לואי ירש את הכתר בשם לואי השביעי.

== משפחתו ==
בשנת 1104 נשא לאישה את לוסיין מרושפור, בתם של גאי השני, רוזן רושפור ואדלה דה קרסי, אך לא היו לו ילדים ממנה.

בשנת 1115 התחתן לואי עם אדליידה מסבויה, בתם של אומברטו השני, רוזן סבויה וגיזלה מבורגונדי, רוזנת סבויה, ממנה נולדו לו שמונה ילדים:
* פיליפ מצרפת (1116–1131)
* לואי השביעי, מלך צרפת (1120–1180)
* אנרי מצרפת, ארכיבישוף ריימס (1121–1174)
* איג מצרפת (1122)
* רובר הראשון, רוזן דרו (1123–1188)
* קונסטנס מצרפת, רוזנת טולוז (1124–1176)
* פיליפ מצרפת (1125–1161)
* פייר הראשון, רוזן קורטניי (1126–1180)
*

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:השושלת הקפטינגית

קטגוריה:מלכי צרפת מהמאה ה-12
קטגוריה:ילידי 1081
קטגוריה:נפטרים ב-1137
משה זילברמן

משה זילברמן (1927 - 9 בנובמבר 2011) היה מחנך, אשר כיהן כראש העירייה הרביעי של באר שבע, מאז קום המדינה (לא כולל מושל צבאי וראש ועדה קרואה) בין 1986 ל־1989.

== ביוגרפיה ==
זילברמן נולד בבלארוס. בתקופת מלחמת העולם השנייה ברח מהגרמנים ועבד במכרות כבול. לאחר מכן המשיך לאוזבקיסטן ולסיביר, שם עבד כמסגר במפעל לפגזים. בשנת 1946 עבר עם משפחתו לפולין. הוא למד באוניברסיטת ורוצלב, בה קיבל תואר שני בפיזיקה, ובמקביל עבד כמרצה בבית ספר לטכנאי בנין.

ב־1957 עלה לישראל והתיישב בבאר שבע. זילברמן החל לעבוד כמורה לפיזיקה ולאחר מכן מונה כסגן מנהל בבית הספר תיכון עירוני מקיף א', שנחשב אז מוסד מרכזי בעיר. בשנת 1965 ייסד את תיכון עירוני מקיף ג' וניהל אותו 13 שנים. אחד מתלמידיו במקיף ג' היה אילן רמון, לימים האסטרונאוט הישראלי. זילברמן היה מורהו לפיזיקה, ולאחר שרמון נהרג באסון מעבורת החלל קולומביה נשא דברים בלווייתו.

בשנת 1978 נבחר למקום השני ברשימת אש"ל בראשותו של אליהו נאוי, שהייתה מזוהה עם מפלגת העבודה, ובבחירות נכנס למועצת העיר. בשנים 1979-1986 שימש סגן וממלא מקום ראש העירייה ומ־1986 עד 1989, לאחר פרישתו של נאווי, כיהן כראש עיריית באר שבע. 

במשך תקופת כהונתו לא הצליח להפוך לדמות פופולרית. הוא בחר שלא להתחרות מול יצחק רגר, מייסד קניון הנגב. במקומו רץ בנ"ץ כרמל, חבר מועצה ותיק של מפלגת העבודה.

אחרי פרישתו מהעירייה נטש את הפוליטיקה ועבד כמרכז צוות מדענים במשרד החינוך. זילברמן שימש כיו"ר עמותה בבאר שבע לסיוע לעולים נזקקים. בשנת 1999 זכה זילברמן באות יקיר באר שבע.

זילברמן נפטר ב-9 בנובמבר 2011, בגיל 84.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ראשי עיריית באר שבע
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:יקירי באר שבע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
1979 בקולנוע

== אירועים ==
== סרטים שוברי קופות ==
#"קרמר נגד קרמר" בכיכובם של דסטין הופמן ומריל סטריפ
#"החבובות - הסרט"
#"הפרש החשמלי", בכיכובם של רוברט רדפורד וג'יין פונדה
#"הסינדרום הסיני", בכיכובם של ג'ק למון, מייקל דאגלס וג'יין פונדה
#"אהבה מנשיכה ראשונה"
#"כפפה לאוהבים"
#"מנהטן", בכיכובם של וודי אלן, דיאן קיטון ומריל סטריפ
#"מסע בין כוכבים: הסרט"
#"הסוס השחור"
#"החור השחור"

== פרסי אוסקר ==
*הסרט הטוב ביותר: "קרמר נגד קרמר"
*הבמאי הטוב ביותר: רוברט בנטון על בימוי "קרמר נגד קרמר"
*השחקן הטוב ביותר: דסטין הופמן על משחקו ב"קרמר נגד קרמר"
*השחקנית הטובה ביותר: סאלי פילד על משחקה ב"נורמה ריי"

== נולדו ==
* 24 בינואר – טטיאנה עלי, שחקנית 
* 9 במרץ – אוסקר אייזק, שחקן אמריקאי יליד-גואטמלה 
* 9 במאי – רוזריו דוסון, שחקנית אמריקאית 
* 4 באפריל – הית' לדג'ר, שחקן קולנוע אוסטרלי (נפטר ב-2008) 
* 12 באפריל – קלייר דיינס, שחקנית 
* 15 באפריל – לוק אוונס, שחקן וולשי 
* 19 באפריל – קייט הדסון, שחקנית
* 23 באפריל – ג'יימי קינג, שחקנית
* 24 ביולי – רוז ביירן, שחקנית אוסטרלית

== נפטרו ==
* 12 בפברואר – ז'אן רנואר, במאי צרפתי
* 10 באפריל – נינו רוטה, מלחין איטלקי
* 29 במאי – מרי פיקפורד, שחקנית קנדית
* 11 ביוני – ג'ון ויין, שחקן אמריקאי
* 16 ביוני – ניקולס ריי, במאי אמריקאי
* 30 באוגוסט – ג'ין סיברג, שחקנית אמריקאית
* 11 בנובמבר – דימיטרי טיומקין, מלחין רוסי-אמריקאי
* 22 בדצמבר – דריל זאנוק, מפיק אמריקאי
* 30 בדצמבר – ריצ'רד רוג'רס, מלחין אמריקאי

== סרטים אחרים ==
*"סופרמן", בכיכובו של כריסטופר ריב
*"בריאן כוכב עליון", פרודיה על סיפור ישו של חבורת מונטי פייתון
*"אגתה"
*"אפוקליפסה עכשיו", בבימויו של פרנסיס פורד קופולה ובכיכובם של האריסון פורד, מרלון ברנדו, רוברט דובאל, דניס הופר ומרטין שין 
*"להיות שם", בכיכובו של פיטר סלרס
*"מקס הזועם", בכיכובו של מל גיבסון
*"מחפש צרות"
*"רוקי 2", בכיכובו של סילבסטר סטאלון
*"הנוסע השמיני" בכיכובה של סיגורני ויבר
*"מונרייקר", סרט ג'יימס בונד בכיכובו של רוג'ר מור
*"מלון בקליפורניה", בכיכובם של מייקל קיין, ביל קוסבי, וולטר מתאו, אלן אלדה וג'יין פונדה

=== סרטים ישראלים ===
*שלאגר

== ראו גם ==
*1978 בקולנוע 
*1979
*1980 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.imdb.com/year/1979/ שנת 1979] במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
STC

STC, ראשי התיבות של Sound Transmission Class הוא דירוג על ידי מספר יחיד המתאר עד כמה מחיצה בבניין מבודדת מעבר של גלי קול.

מספר זה נגזר מבדיקה מיוחדת של מספר תדרים. נתון זה משמש עבור קירות פנימיים, תקרות ורצפות. היעילות של חומרים שונים ניתנת לדירוג על בסיס בדיקה זו, המנצלת את איבוד העוצמה של גל קול בטווח התדרים שבין 125 ל־4000 הרץ.
במקרים של שימוש במכשירים כגון Echo Sounder משוכללים ניתן לכוון ערך זה לצורך דיוק מדידת המכשיר.
כתוצאה מכך, מדד זה אינו יעיל לתדרים נמוכים. ה־STC יועד בעיקר למדידת התדרים שבטווח התדרים של הקול האנושי. לכן ה־STC אינו מתאים למדידת יכולת בידוד של רעשים מכנים, מוזיקה או רעשים הנוצרים על ידי כלי תחבורה, אשר אינם נמצאים בטוח זה ובעיקר בתחום התדרים הנמוך. אבל בפועל ה־STC אקטואלי יותר בתדר נמוך מאשר נכון באופן תאורטי.

STC מודד בדציבלים את ההפחתה בעוצמת הקול בטווח התדרים הנדון. לדוגמה, אם קול בעל עוצמה של 80 דציבלים יופחת על ידי מחיצה ל־50 דציבלים, אז נאמר שמקדם ה־STC של המחיצה הוא 30 דציבלים.

== דוגמאות למדד STC ==
=== לפי השפעה ===
{| border=1
!ערך STC
!השפעה
|-
|25||דיבור רגיל יכול להיות מובן באופן ברור למדי
|-
|30||דיבור חזק יכול להיות מובן היטב
|-
|35||דיבור חזק נשמע אבל אינו מובן
|-
|42||דיבור חזק נשמע לחשוש
|-
|45||נדרש מאמץ כדי לשמוע דיבור חזק
|-
|48||דיבורים חזקים מאוד נשמעים בקושי
|-
|50||דיבור חזק מאוד אינו נשמע
|}

=== לפי אמצעי ===
{| border=1
!ערך STC
!אמצעי בידוד
|-
|36||11 ס"מ עובי, של קיר עם שכבה אחת בכל צד של גבס בעובי 1.5 ס"מ ללא חומר בידוד בין השכבות
|-
|45||11 ס"מ עובי של קיר לבנים רגיל
|-
|46||קיר מבלוקים של בטון קל בעובי 15 ס"מ, עם שתי שכבות צבע בכל צד
|-
|48||קיר בעובי 11 ס"מ בבנייה קלה, מטוייח משני הצדדים
|-
|52||קיר בלוקים מבטון בעובי 20 ס"מ, עם שתי שכבות של צבע בכל צד
|-
|54||קיר עשוי משתי שכבות של גבס (1.5 ס"מ) בכל צד, ובין כל שכבה 8 ס"מ של צמר סלעים
|}

== ראו גם ==
* שקט

קטגוריה:אקוסטיקה
ג'וזף פוליצר

ג'וזף פוליצר (באנגלית: Joseph Pulitzer; 10 באפריל 1847 – 29 באוקטובר 1911) היה עיתונאי, עורך ומוציא לאור, יהודי-הונגרי-אמריקאי וכן פוליטיקאי וחבר בית הנבחרים אמריקאי.

== ביוגרפיה ==
פוליצר נולד במאקו שבהונגריה. בשנת 1864 היגר לארצות הברית ושירת שם במלחמת האזרחים האמריקאית. היה הבעלים של העיתון "St. Louis Post-Dispatch" בסנט לואיס. לאחר מכן עבר לניו יורק. ב-1883 רכש את העיתון הניו יורקי "The World" (שנהפך ל-"New York World"). במהרה החל לרכוש עיתונים נוספים והפכם לפופולריים ובעלי השפעה.

עיתוניו של פוליצר הרבו בסנסציות ובכתיבת סיפורים אנושיים ויוצאי דופן, אך גם לחמו בשחיתות, בעוולות הציבוריות, ובניצול העניים.

התחרות העזה ששררה באותה התקופה בין עיתוניו של פוליצר לבין רשת העיתונים של ויליאם רנדולף הרסט סימנה את ראשית תקופת העיתונות הצהובה בארצות הברית.

הכן של פסל החירות בניו יורק מומן בכספי תרומות של הציבור האמריקני, שהרוח החיה בגיוסן הייתה איל העיתונות ג'וזף פוליצר, שאמר שכל מי שיתרום ייכתב בעיתונו ותרומתו תצוין, וכך נאספו מאה אלף דולר (סכום המקביל לכ-2.5–3 מיליון דולר של ימינו) שנתרמו מקוראי העיתון שלו.

פוליצר היה חבר לתקופה קצרה, בשנים 1885–1886, בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז התשיעי של מדינת ניו יורק, כחבר המפלגה הדמוקרטית.

פוליצר היה גם חבר בבית המחוקקים במיזורי והקים בית ספר לעיתונות באוניברסיטת קולומביה.

בצוואתו ייסד את פרס פוליצר לעיתונות ולספרות, הקרוי על שמו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:מו"לים אמריקאים
קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מאקו (עיר): אישים
קטגוריה:יהודים חברי בית הנבחרים של ארצות הברית
קטגוריה:פסל החירות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1847
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1911
Arena Football League

ה-AFL, או בשמה המלא Arena Football League, היא ליגת הפוטבול האמריקאית באולמות סגורים. הליגה נוסדה בשנת 1987, אבל החלה לתפוס תאוצה רק במאה ה-21, כאשר בשנת 2005 הגיעה לממוצע של 12,400 צופים למשחק אחד.

משחק הפוטבול באולמות סגורים הומצא בשנות ה-80 של המאה ה-20, והליגה נוסדה על ידי רושם הפטנט על המשחק, ג'ים פוסטר, חבר הנהלה לשעבר של ליגת ה-NFL ושל ליגת ה-USFL. הרעיון הראשוני היה לקיים משחק ראווה בשנת 1983 ברשת NBC, אך לבסוף פוסטר זנח את הרעיון בגלל מעורבותו הרבה ב-USFL. רק בשנת 1986 הוצג ספר החוקים הראשון של המשחק החדש והליגה יצאה לדרך.

בשנים 2000–2009 הייתה ליגה משנית (Minor league) בשם AF2. ה-AFL שיחק במשך 22 עונות בשנים 1987–2008, ובעיות פנימיות גרמו לליגה לבטל את עונת 2009 שלו, אף על פי שליגת המשנה המשיכה במשחקיה. בסוף אותה שנה פורקו שתי הליגות וחוברו לאיגוד דש שהכיל קבוצות משתי הליגות, והליגה החדשה החלה במשחקה בשנת 2010. לאחר עונת 2016, שהמשיכה את הדפוס שהחל בשנים הקודמות של עזיבת קבוצות מדי שנה, עזבו חמש משמונה הקבוצות שנותרו בליגה. שלוש הקבוצות שנותרו מתכוונות להמשיך לעונת 2017, אז מתוכננות להצטרף שתי קבוצות חדשות.

הליגה נפתחת כל שנה ב-28 בינואר, לקראת סוף עונת המשחקים של ליגת ה-NFL, ונמשכת עד משחק הארינה-בול (ArenaBowl), המקביל לסופרבול של ה-NFL. משנת 2003 החלה הליגה לשדר את משחקיה באולפן של רשת שידור ארצית בערוץ NBC.

== קבוצות ה-AFL ==
{| class="wikitable"
|-
! קבוצה !! עיר !! אולם !! מאמן !! שנת הצטרפות לליגה
|-
| בולטימור בריגייד || בולטימור, מרילנד || רויאל פארמס ארנה || עומאר סמית' || 2017
|-
| קליבלנד גלדיאטורס || קליבלנד, אוהיו || קוויקן לואנס ארנה || רון סלסקי || 1997
|-
| פילדלפיה סול || פילדלפיה, פנסילבניה || וולס פארגו סנטר || קלינט דולזל || 2004
|-
| טמפה ביי סטורם || טמפה, פלורידה || אמלי ארנה || רון ג'יימס || 1987
|-
| וושינגטון ואלור || וושינגטון די. סי. || ורייזון סנטר || דין קוקינוס || 2017
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

*
קטגוריה:תחרויות פוטבול
קולומבוס דסטרוירס

קולומבוס דסטרוירס (Columbus Destroyers) היא קבוצת פוטבול אולמות (Arena Football) ששיחקה בליגת Arena Football League (AFL). הקבוצה נוסדה בשנת 1999 כ-Buffalo Destroyers בעיר באפלו שבמדינת ניו יורק, ועברה בשנת 2003 לשחק בעיר קולומבוס שבמדינת אוהיו. במהלך השנים בקולומבוס, הקבוצה זכתה לפופולריות גבוהה בקרב האוהדים המקומיים, מה שבא לידי ביטוי ברמות נוכחות גבוהות במשחקים והופעות תכופות בתקשורת המקומית. 

הקבוצה זכתה להצלחה מוגבלת מבחינה מקצועית, כאשר ההישג הבולט ביותר היה הגעה ל-ArenaBowl XXI בשנת 2007, שם הפסידה לקבוצת San Jose SaberCats. עם זאת, למרות תמיכת האוהדים, הקבוצה התמודדה עם קשיים כלכליים, והליגה עצמה נכנסה להליך פשיטת רגל בשנת 2009, מה שהוביל להפסקת פעילות הקבוצה עד לשנת 2019. בשנה זו, לאחר כעשור של היעדרות, חזרה הקבוצה לפעילות בליגה, אך הקבוצה לא הצליחה לשחזר את הצלחות העבר וסיימה את עונת 2019 עם מאזן של 11 הפסדים וניצחון אחד בלבד.

הקבוצה הייתה ידועה בסגנון משחק מהיר ועתיר נקודות, ובעלת מסורת של משחקים עם תוצאות גבוהות במיוחד. המגרש הביתי של הדסטרוירס היה Nationwide Arena, והצבעים הרשמיים של הקבוצה היו שחור, כסף ואדום. בנוסף, לקבוצה הייתה יריבות קשה עם קבוצת Albany Empire, מה שהוסיף לאווירה התחרותית במשחקיה.

למרות התקופות הקשות, אוהדי הקבוצה ידועים במסירותם, והקבוצה שמרה על מעמד חשוב בתולדות ליגת ה-AFL. עם זאת, לאחר עונת 2019, הקבוצה שוב הפסיקה את פעילותה, והעתיד של הדסטרוירס נשאר לא ברור.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:פוטבול באולמות סגורים
אנקונדה צהובה

אנקונדה צהובה בגן חיות
אנקונדה צהובה (שם מדעי: Eunectes notaeus) הוא מין של נחש ממשפחת החנקיים הנפוץ בדרום אמריקה.

==תיאור==
נחשים בוגרים ממין זה קצרים יותר מאנקונדה כהה ומגיעים בדרך כלל לאורך ממוצע של 3-3.7 מ'. אורכם המרבי קרוב לוודאי ארוך עוד יותר כאשר הנקבות גדולות מן הזכרים. עורם בצבע צהוב, זהוב-בז' או ירוק-צהוב עם סדרת כתמים בצורת אוכף בצבע שחור או חום כהה.

==תפוצה ומקום מחיה==
מין זה מצוי במרכז דרום אמריקה: במזרח בוליביה, בדרום ברזיל ופרגוואי ובצפון-מזרח ארגנטינה.

נחשים ממין זה הם שוכני מים ומעדיפים אזורי ביצות ונהרות בעלי זרימה איטית.

==תזונה==
האנקונדה הצהובה ניזונה מעופות מים, מדגים, מצבים, מקיימנים קטנים, לטאות, ביצי עופות ואף מיונקים קטנים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חנקיים
קטגוריה:ברזיל: זוחלים
קטגוריה:מגה-פאונה של אמריקה הדרומית
קטגוריה:ארגנטינה: זוחלים
קטגוריה:פרגוואי: זוחלים
קטגוריה:זוחלים: טורפי-על
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד דרינקר קופ
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1862
הריביירה הצרפתית

מבט על הריביירה הצרפתית
הריביירה הצרפתית (בצרפתית: Côte d'Azur; קוט ד'אזור – "חוף התכלת") הוא אזור לחוף הים התיכון, בדרום-מזרח צרפת המהווה אחד מאזורי הנופש הידועים ביותר בעולם. הריביירה ידועה במיוחד בחופי הרחצה שלה, באזורי הבידור, במרינות ובסלבריטאים ואח"מים מכל העולם הנוהגים לפקוד את האזור במיוחד בחודשי הקיץ.

המונח "הריביירה הצרפתית" נטבע במאה ה-19 על ידי הבריטים בהתייחסותם בעיקר לאזור בין מונקו לגבול האיטלקי.

לחוף הריביירה הצרפתית אין גבולות רשמיים ומקורות שונים תוחמים את האזור בצורה שונה. מוסכם כי הוא מתחיל בגבול האיטלקי בקצה המערבי של הריביירה האיטלקית ונמשך מערבה דרך מונקו, ניס, אנטיב, קאן וסן טרופה. עם זאת, קיימים כאלו הממשיכים בהגדרתם מערבה עד טולון, ואף עד קסיס. העיר הכי גדולה באזור הריביירה הצרפתית היא ניס, אשר בה מתגוררים 343,629 תושבים (2012), ואילו מספר התושבים הכולל בריביירה עומד על מעל 2 מיליון.

הריביירה הצרפתית נהנית מאקלים ים תיכוני המאופיין בקיץ חם ויבש ובחורף מתון. באזור יש בממוצע 300 ימי שמש בשנה, 115 קילומטר של חופים, 18 מגרשי גולף, 14 אתרי סקי ו-3,000 מסעדות.
== היסטוריה ==
אזור הריביירה הצרפתית הוא מראשוני אזורי הנופש המודרניים בעולם אך עד סוף המאה ה-18 היה מאופיין בנגישות בעייתית ובעוני ונודע בזכות דיג, מטעי זיתים וגידול פרחים לצורך שימוש בבשמים. שלב חדש עבור האזור התחיל בסוף המאה ה-18 כאשר בני המעמד הגבוה בבריטניה החלו להגיע ולנפוש באזור בחודשי החורף על מנת להימנע מהקור הבריטי. לאחר שבאמצע המאה ה-19 הוקמה מסילת ברזל שחיברה את האזור לשאר חלקי אירופה, החלו לנהור לריביירה אריסטוקרטים בריטים, רוסים ועוד. בנוסף, הקמתו של הקזינו המפורסם במונטה קרלו שבמונקו באמצע המאה ה-19 הביאה לדחיפה כלכלית לאזור לאור העובדה שבאותה תקופה הימורים היו מחוץ לחוק בצרפת ובאיטליה.

לקראת סוף המאה ה-19, החלו להגיע לאזור ציירים ואומנים רבים שהעריכו את האקלים והצבעים הבהירים. ביניהם ניתן למנות את: פייר-אוגוסט רנואר, אנרי מאטיס ופבלו פיקאסו.

לאחר מלחמת העולם השנייה הפך האזור למוקד תיירותי פופולרי ואתר כנסים. פסטיבל הסרטים בקאן שהחל בספטמבר 1946 ונערך מדי שנה הפך את קאן והריביירה כולה למקום עלייה לרגל עבור כוכבי קולנוע ומפורסמים מכל העולם שרבים מהם מחזיקים בנדל"ן באזור. בנוסף, הנישואים בין כוכבת הקולנוע האמריקאית גרייס קלי ונסיך מונקו ב-1956 סייעו להפנות את תשומת הלב העולמית לעבר מונקו בפרט והריביירה הצרפתית בכלל.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:צרפת: אזורים
קטגוריה:פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור: גאוגרפיה
קטגוריה:אירופה: חופים
שבע ברכות

יהודי מברך ברכה שביעית בחתונה
שבע ברכות (מכונות גם ברכות נישואים או ברכת חתנים) הן ברכות הנאמרות בטקס חופה וקידושין ובשבעת ימי המשתה שלאחר החתונה. הברכות נאמרות על כוס יין.

במשך שבעה ימים לאחר החתונה, המכונים "שבעת ימי המשתה", נהוג לערוך סעודה בכל יום לכבוד החתן והכלה. מכיוון שסעודות אלו מסתיימות באמירת "שבע ברכות", נהוג לכנות גם את הסעודות עצמן בשם זה. הברכות נאמרות בסוף הסעודה, לאחר ברכת המזון.

מקורן של הלכות שבע ברכות ב.

==נוסח וסדר הברכות==

תחת החופה מקדימים את ברכת היין ("בורא פרי הגפן") לשאר הברכות, והן נאמרות על כוס היין. בסדר הברכות שבסוף הסעודה מקדימים לברך על כוס נפרדת את 6 הברכות, ואחר כך מברך המזמן את ברכת היין על הכוס שעליה זימנו, שהיא עצמה מהווה את סיום ברכת המזון.
בקרב יוצאי תימן ומרוקו, מקדימים תמיד את ברכת היין, וכל שבע הברכות נאמרות על כוס אחת כמו תחת החופה.סעודת שבע ברכות לרגל נישואי זוג חדש, [[הונגריה, 1948]]
==האורחים בסעודה==

בעבר נהגו לכבד אדם אחד באמירת שבע הברכות או אדם אחד באמירת שש הברכות הראשונות ואדם שני באמירת הברכה האחרונה. בתחילת המאה ה-20 הקלו ברוב הקהילות, במקום שבו נוכחים הרבה אנשים חשובים, לכבד ששה אנשים שונים באמירת ברכה אחת. כיום, המנהג הרווח הוא לחלק את הברכות בין מכובדים שונים בקהל.

לשם אמירת הברכות יש צורך במניין, חוץ מברכת אשר ברא שאפשר לברך בשלשה. לפחות אחד מן המשתתפים צריך להיות אורח חדש שלא השתתף בסעודת "שבע ברכות" של הימים הקודמים או בחתונה ("פנים חדשות"), ויש האומרים שהוא צריך להיות מספיק חשוב ש"מרבים בשבילו בסעודה". ב"שבע ברכות" הנערכות בשבת אין צורך ב"פנים חדשות" כיוון שהשבת עצמה מהווה מעין אורח חדש שמרבים בשבילו בסעודה וממילא "פנים חדשות".

כאשר אין "פנים חדשות", ולדעתו של הרב עובדיה יוסף גם בסעודת שבע ברכות שאינה מתקיימת בבית החתנים, מברכים רק את ברכת "בורא פרי הגפן" וברכת "אשר ברא".

==מקום הסעודה==
בעבר כל סעודות שבעת ימי המשתה נערכו בבית החתן והכלה, ואמירת שבע ברכות הוגבלה לשם. בימינו מנהג האשכנזים וחלק מהספרדים לברכן גם בסעודה הנערכת בבית של אחרים.

==ראו גם==
* חמישה קולות
* פנים חדשות בברכת חתנים

==לקריאה נוספת==
מנחם כ"ץ ומרדכי סבתו, ברכת חתנים וברכת אבלים, בתוך כנישתא ג, עמ' קנה-קפו.

== קישורים חיצוניים ==
* .
* .
* .
* [http://lib.pshita.cet.ac.il/pages/item.asp?item=18992&str1=ברכת+חתנים&str3=&find=1&ex=0&docs=1&pic=1&sites=1&title=&all=1 ברכת חתנים וברכת אבלים], מאמר העוסק בהשתלשלות 'שבע ברכות'. מחברים: מרדכי סבתו ומנחם כץ.
*.
* עזרא שבט, [https://www.academia.edu/11229752/מסורות_וחלופות_עתיקות_בברכות_אירוסין_ונישואין "כהיום הזה בירושלים" מסורות וחלופות עתיקות בברכות אירוסין ונישואין מאוצרותינו הגנוזים].
* הרב אליעזר מלמד [https://ph.yhb.org.il/11-05-24/ הלכות שבע ברכות] באתר פניני הלכה.
* [https://asif.co.il/%d7%a1%d7%a4%d7%a8%d7%99%d7%99%d7%aa-%d7%99%d7%95%d7%9e%d7%90/%d7%94%d7%9c%d7%9b%d7%94/%d7%90%d7%91%d7%9f-%d7%94%d7%a2%d7%96%d7%a8/%d7%a7%d7%99%d7%93%d7%95%d7%a9%d7%99%d7%9f-%d7%95%d7%a0%d7%99%d7%a9%d7%95%d7%90%d7%99%d7%9f/%d7%a9%d7%91%d7%a2-%d7%91%d7%a8%d7%9b%d7%95%d7%aa-%d7%95%d7%91%d7%a8%d7%9b%d7%aa-%d7%90%d7%99%d7%a8%d7%95%d7%a1%d7%99%d7%9f/ שבע ברכות וברכת אירוסין] באתר [https://asif.co.il/ אסיף].

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סעודות מצווה
קטגוריה:ברכות
קטגוריה:הלכות אישות
קטגוריה:נישואים ביהדות
קטגוריה:7 (מספר)
משפט קאנוני

המשפט הקאנוני הוא שיטת משפט שפותחה בידי הכנסייה הקתולית וכנסיות אחרות. המשפט הקאנוני אומץ באופן נרחב באירופה בימי הביניים, כתחליף לשיטות המשפט היווני והרומי. המשפט הקאנוני נתפס כעדכון של חוקי הקורפוס יוריס קיוויליס, שנוסחו בידי יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית במאה השישית. השפעתו ניכרת עד היום בחוקיהן המודרניים של ארצות אירופה רבות, בהן צרפת, איטליה וגרמניה.

המשפט הקאנוני הוא החוק הכנסייתי של הכנסייה הקתולית. הוא פותח על ידי הכנסייה הקתולית עצמה על מנת לווסת ולשלוט בזכויות ובחובות של חבריה. כמו שה-civil law היה החוק האזרחי וקושר ישירות לסמכות הקיסר, החוק הקאנוני היה החוק הרוחני וקושר ישירות לסמכות האפיפיור. לכל אחד מסוגי המשפט היה תחום שונה משלו, ומערכת בתי המשפט הייתה נפרדת: מערכת אזרחית ומערכת קאנונית.
בחלק מתחומי השיפוט הייתה מגמה של חפיפה. לפני הרפורמציה, היה נהוג שלבתי משפט קאנוניים הייתה סמכות בנושאים אזרחיים, בעיקר בענייני משפחה וירושה, אך גם בסוגים מסוימים של פשעים.

המשפט הקאנוני השפיע על המשפט הרומי שהתקבל באירופה על ידי כך שנאספו כתבים רבים על המשפט הקאנוני, ובעת תחיית ההשכלה באיטליה, שם הייתה האוניברסיטה הראשונה, כבר היה הרבה חומר מסודר ללימודים של המשפט הקאנוני. לכן למדו אותו באוניברסיטאות באיטליה במקביל ללימוד המשפט האזרחי הרומי, ותעודת הסיום של האוניברסיטאות הייתה דוקטור בשני סוגי המשפט: civil law + canon law, התואר נקרא: juris utriusque doctor = JUD, והוא עדיין מוענק בחלק מהאוניברסיטאות בעולם המשפט האזרחי. היות שלמדו אותם יחד, הייתה נטייה של סוגי המשפט להשפיע זה על זה, ושניהם יחד עזרו ליצור את המשפט הנוהג והמקובל = ה-jus commune שהתקבל במדינות אירופה.
המשפט הקאנוני השפיע על ה-jus commune בעיקר בתחומים של משפחה וירושה, שהיו גם חלק מהחוק האזרחי הרומי, וכן על המשפט הפלילי.
עד השלב בו נשללה מבתי המשפט הקאנוניים סמכותם לדון במשפט אזרחי, הרבה עקרונות והליכים שלהם אומצו על ידי בתי המשפט האזרחיים.

לשיטת משפט זו הייתה השפעה מסוימת גם על הדין האנגלי, דרך צינור הקליטה שנקרא "דיני היושר", שנקלט על ידי הלורד צ'נסלור והיה מבוסס על כללי צדק טבעיים.

מוסדות לחיים מקודשים הם ארגונים הפועלים לפי המשפט הקאנוני.
== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:שיטות משפט
1223

== אירועים ==
* המסדר הפרנציסקני מאושר על ידי האפיפיור הונוריוס השלישי.
* הקרב על נהר קלקה - ניצחון של המונגולים בקרב עם צבא של רוס של קייב

== נולדו ==
* 1223 - יו לה-דספנסר, הברון הראשון לה-דספנסר (נפטר ב-1265)

== נפטרו ==
* 1223 - אונקיי, פסל יפני (נולד ב-1151)

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
גורגונזולה

גורגונזולה (מאיטלקית: Gorgonzola) היא גבינה כחולה איטלקית המיוצרת באזורים לומברדיה ופיימונטה מחלב פרה מלא מפוסטר, שאליו מוספים חיידקים שונים. לאחר סינון מי הגבינה עובר הגבן יישון בטמפרטורות נמוכות ובמהלכו מוחדרים לגבינה מוטות מתכת היוצרים תעלות אוויר שבהן מתפתח העובש. ככל שהיישון ארוך יותר תצא הגבינה מוצקה יותר וחריפה יותר.

גורגונזולה היא כיום מותג בעל מעמד גאוגרפי מוגן, כך שרק ליצרנים מאזורים מסוימים מותר לכנות את תוצרתם "גורגונזולה". מקור שם הגבינה בעיירה גורגונזולה, בקרבת מילאנו שבלומברדיה.

גורגונזולה נאכלת לצד גבינות נוספות או פירות, מגוררת על פסטה או על סלטים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גבינות איטלקיות
קטגוריה:גבינות כחולות
פקורינו

פקורינו (באיטלקית: Pecorino) (מהמילה האיטלקית Pecora: כבשה) היא גבינה איטלקית קשה ומלוחה מחלב כבשים. שמה המלא פקורינו רומאנו (Pecorino Romano באיטלקית) מרמז על מוצאה מהעיר רומא. עם זאת, בשנות האלפיים, היא מיוצרת בעיקר בסרדיניה.

ישנן גם פקורינו טוסקאנו (Pecorino Toscano באיטלקית) ופקורינו סארדו (Pecorino Sardo באיטלקית) אשר טעמן פחות מלוח.

השימוש בפקורינו רומאנו הוא לרוב על ידי גירור ובעיקר במנות פסטה לרבות קרבונרה. בשתי האחרות משתמשים בעיקר בכריכים.

==קישורים חיצוניים==

*

קטגוריה:גבינות איטלקיות
קטגוריה:גבינות כבשים
קטגוריה:המטבח הסרדיני
קטגוריה:גבינות קשות
גביע מרידיאן

גביע מרידיאן היה טורניר כדורגל שמארגנות אופ"א ו-CAF לקבוצות נוער מאירופה ומאפריקה. הטורניר נוסד ב-1997 והוא התקיים אחת לשנתיים.

בשנת 2007 הפך הטורניר למפגש דו-משחקי בין נבחרת אירופה לנבחרת אפריקה. במהדורת הטורניר הראשונה במתכונתו החדשה, זכתה בו נבחרת אירופה לאחר ניצחון 1-6 במשחק הראשון ו-0-4 במשחק השני.

==הזוכות==
* 2007 - נבחרת אירופה
* 2005 - 
* 2003 - 
* 2001 - 
* 1999 - 
* 1997 - 

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.uefa.com/competitions/meridiancup/ האתר הרשמי של UEFA]

קטגוריה:תחרויות כדורגל באירופה
קטגוריה:אפריקה: תחרויות ספורט
קטגוריה:תחרויות כדורגל לא פעילות
קטגוריה:קונפדרציית הכדורגל של אפריקה
עלמון

עַלְמוֹן או עֲנָתוֹת היא התנחלות ויישוב קהילתי בהרי בנימין, הממוקם בגוש אדומים ממזרח לירושלים ושייך למועצה אזורית מטה בנימין. היישוב מונה כיום כ-300 משפחות.

היישוב שוכן מעל מצוקי נחל פרת, משקיף על צפון מדבר יהודה, ודרכו הכניסה לשמורת הטבע עין פרת. בסמוך מצפון ליישוב נמצא הכפר חיזמא, המזוהה עם בית עזמות המקראית, ובסמוך ממערב לו נמצאים ח'רבת עלמית והכפר ענאתא, המזוהים בהתאמה עם עלמון-עלמת המקראית ועם ענתות המקראית.

== שם היישוב ==
תושבי היישוב ביקשו לקרוא לו עֲנָתוֹת על שם עיר הכוהנים המקראית הנודעת ענתות, ששמה השתמר בכפר ענאתא הסמוך, ושיש המזהים את מיקומה המדויק ב"ראס אלח'רבה" שבשטח הכפר. בעיר זו התגוררו בין היתר אביעזר הענתותי מגיבורי דוד המלך, אביתר הכהן, וכן ירמיהו הנביא: .

שמו הרשמי של היישוב, עַלְמוֹן, ניתן לו בידי ועדת השמות הממשלתית לאור הקמתו בצמוד לאתר הארכאולוגי חורבת עלמית, המשמר את שמה של העיר המקראית עלמון, שנקראה בתנ"ך גם עָלֶמֶת, ואשר שכנה בסמוך לענתות: , וכן: .

== היסטוריה ==
גרעין של 60 משפחות ירושלמיות היווה את תחילת היישוב. לאחר שנתיים התקבל אישור ממשלתי להתיישב על גבעה צפונית לירושלים.

היישוב "ענתות" נוסד בשנת 1982 על ידי קבוצת אנשים אידאולוגים שבקשה להקים יישוב חילוני ובחרה להתיישב בתוך נוף מדברי מעל מעיין נובע, עין פרת, שבוואדי קלט. בשלב הראשון הניחה החטיבה להתיישבות 15 בתים זמניים מתוך מטרה כי התושבים יבנו עם הזמן את בתיהם בסגנון בנה ביתך, מה שאכן קרה. החטיבה להתיישבות טענה בתגובה להתנגדות עיריית ירושלים להקמה (העירייה התנגדה משום שלטענתה לא היה נחוץ להקים יישוב כה סמוך לעיר, כשבאותו זמן החלו ההכנות להקמת שכונת פסגת זאב הסמוכה מאוד ליישוב). בתשובה לטענות העירייה אמרו בחטיבה להתיישבות כי גורמי הביטחון ביהודה ושומרון הם שלחצו להקים את היישוב בהקדם על מנת לשמור על קרקעות המדינה.

עשור לאחר הקמת היישוב גרו בו 60 משפחות.

בשנת 2002 הוחל בהקמת שכונה חדשה ממערב ליישוב.

ב-2004 הועברה הכניסה ושער היישוב מערבה, על מנת לכלול את השכונה החדשה.

ב-2009 התגוררו ביישוב 827 נפשות.

אוכלוסיית היישוב מגוונת וכוללת זוגות צעירים, משפחות עם ילדים בכל הגילאים, מבוגרים, עולים חדשים וותיקים. מבין תושבי היישוב יש בעלי השכלה, אומנים, קציני צבא ומשטרה, שכירים ובעלי מקצועות חופשיים. מרבית התושבים עובדים בירושלים ולאחרונה החלו לפעול עסקים קטנים גם ביישוב עצמו.

לפי טענות ארגון "שלום עכשיו", חלק משטח ההתנחלות נמצא על קרקע פרטית בבעלות פלסטינים.

== מבני ציבור ==
* מעון לפעוטות
* שני גני ילדים
* ספריה
* שני בתי כנסת
* מועדון קהילתי
* מגרש ספורט
* גינת כלבים
* גני שעשועים

==גלריית תמונות==
<gallery>
קובץ:עלמון.JPG|מראה היישוב מכיוון נחל פרת (ממזרח), 4/07
קובץ:Almon.jpg|מראה היישוב מכיוון כפר אדומים, 2009
קובץ:Anatot.jpg|מראה היישוב מכיוון דרום, 2007
קובץ:שלט בכניסה להתנחלות עלמון-ענתות.JPG|שלט בכניסה להתנחלות עלמון-ענתות המזכיר את שני השמות
קובץ:מנזר פרן ליד נחל פרת.webp|מנזר פרן ליד נחל פרת
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.binyamin.org.il/593/ ענתות], באתר מועצה אזורית מטה בנימין

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1982
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:גוש אדומים
קטגוריה:התנחלויות חילוניות ביהודה ושומרון
נחליאל

[[צילום אוויר של נחליאל, 1986]]
שילוט לנחליאל (מימין)
נחליאל היא התנחלות בעלת אופי חרדי לאומי במתכונת של יישוב קהילתי בהרי גופנה שבמערב בנימין, השייך למועצה אזורית מטה בנימין. נחליאל הוא חלק מגוש טלמונים-דולב, ממוקם על כביש 450 בין היישובים נווה צוף וטלמון ובסמוך לכפר הפלסטיני ביתילו. ביישוב כ-120 משפחות.

==שם היישוב==
בתחילה נקרא היישוב "נאווה" או "אילנית". לאחר מכן הוסב שמו ל"נחליאל" על שם ספרו של ד"ר יצחק ברויאר מהוגי הדעות של פועלי אגודת ישראל. שם הספר נלקח מהפסוק בספר במדבר: "וממתנה נחליאל".

==היסטוריה==
הקמת היישוב אושרה על ידי ועדת השרים להתיישבות ב-22 ביולי 1984, יום לפני הבחירות לכנסת האחת עשרה יחד עם שישה יישובים נוספים. עם קבלת האישור, ההתנחלות הועלתה במהירות על הקרקע עוד בטרם הוכנו תשתיות כדי לקבוע עובדות בשטח למקרה של חילופי שלטון. לאחר הקמת ממשלת האחדות נמנתה נחליאל בין ההתנחלויות שהוכרו על ידי הממשלה.

במשך שנים היישוב היה קטן מאוד. היישוב השתייך לתנועת "פועלי אגודת ישראל" דבר שהקשה על גיוס משפחות נוספות. בשנת 1985 נמנו ביישוב 10 משפחות. במאי 1990 התגוררו בנחליאל בין 15 ל-30 משפחות.

עם השנים השתנתה האוכלוסייה וכיום נושא היישוב אופי תורני-קהילתי עם דגש גדול על צמיחה ופיתוח האווירה הקהילתית. היישוב בנוי בפסגת הר בגובה 600 מטרים וכמו כן ניתן לראות את שפלת החוף ממנו.

==אופי היישוב==
בנחליאל בתי כנסת, ישיבה, מקוואות למהדרין (גברים ונשים), מכולת, פעילויות לנוער בנים ונוער בנות, חוגים לילדים ולנשים, משחקיה, ערבי נשים, התוועדויות של חב"ד, שיעורי תורה, הלכה וחסידות בימות החול וגם בשבתות וימים טובים. ביישוב בתי קבע שנבנו במהלך כל שנות קיומו, בשנים האחרונות ניבנו ביישוב קרוואנים חדשים לאכלוס זמני. כמו כן במקום יחידות דיור פרטיות להשכרה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1984
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:התנחלויות חרדיות ביהודה ושומרון
קטגוריה:יישובי פועלי אגודת ישראל
קטגוריה:גוש טלמונים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם ספרים
אמיתי סנדי

אמיתי סנדי (אמיתי שׂנדרוביץ), נולד ב-12 באוקטובר 1976) הוא יוצר קומיקס, מוציא לאור, מאייר ומעצב.

==ביוגרפיה==

סנדי נולד וגדל בכפר סבא. למד באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל במחלקה לתקשורת חזותית, וזכה בפרס על הישג יוצא דופן בתחום האיור על פרויקט הגמר שלו.

הוציא לאור וערך (יחד עם ירון ניסקי ואייל B) את "סטיות של פינגווינים", עיתון הקומיקס שהציג שילוב של הומור פרוע ברובד הגלוי וביקורת חברתית נוקבת ברובד הסמוי. פרסם טורי קומיקס בעיתונים. יוצר קומיקס בנושאים פוליטיים ואוטוביוגרפיים.

עובד במגוון גדול של סגנונות ומדיות, דיגיטליות וידניות. מאייר ומעצב ספרים, עיתונים, כרזות הופעות ומסיבות, אנימציית פלאש. 

הרצה לקומיקס במכללה האקדמית ספיר שבשדרות.

מוציא לאור את ספרי הוצאת הקומיקס דימונה, ספרי קומיקס המופצים בכל העולם באנגלית ובארץ בעברית. אמני ההוצאה הופיעו בפסטיבלים ברחבי אירופה וגם הופיעה בתערוכות משותפות בישראל ומחוצה לה.

כמה מעבודותיו הופיעו בספרי אמנות העוסקים באמנות הכרזה, ביניהם הספר "Art of Rock", בהוצאת כרוניקל בוקס האמריקאית, ו"Illustration Now 2" בהוצאת טאשן הגרמנית.

בשנת 2006 ייסד עם חברו התסריטאי אייל זוסמן את התחרות הישראלית לקריקטורות אנטישמיות הפתוחה ליהודים בלבד כתשובה לתחרות קריקטורות אנטישמיות על השואה שנפתחה באיראן עקב פרשת קריקטורות מוחמד בדנמרק שיצאה מכלל שליטה. התחרות זכתה להד עולמי ולרשימת שופטים מכובדת, בהם ארט ספיגלמן, אמן קומיקס וקריקטוריסט יהודי אמריקאי, אשר זכה בפרס פוליצר על ספרו "עכבר - סיפורו של ניצול" בנושא השואה.

מתגורר בברצלונה ואב לבת.

== השקפה פוליטית ==
סנדי מרבה לפרוש את משנתו הפוליטית בבלוגו ובהזדמנויות אחרות. הוא מזוהה עם השמאל הפוליטי ומשתתף פעיל בהפגנות המתקיימות בבילעין ובשכונת שמעון הצדיק שבירושלים, במסגרת ארגון סולידריות שיח' ג'ראח. בינואר 2015 נמנה עם החותמים על קריאה להחרמת ישראל שנשלחה להנהלת פסטיבל הקומיקס באנגולם שבצרפת.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20060425055244/http://israblog.nana.co.il/blogread.asp?blog=97762 מהגנה למאבק] - בלוג התרבות האלטרנטיבית של אמיתי סנדי

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:קומיקסאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון גלילי (כפר סבא)
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
צחאבה

הצחאבה (الصحابة; הגייה מקורבת: א-סַּחָאבָּה; ביחיד: صحابي, צחאבי; בנקבה: صحابية, צחאביה), או בני לווייתו של מוחמד, הם קבוצת האנשים שהכירו את מוחמד היכרות אישית, והיו הראשונים שהכירו בו כנביא.

רוב הסונים רואים בכל המוסלמים שראו את מוחמד בני לוויה (صحابي). לרוב, רשימות בני הלוויה הבולטים כוללות בין חמישים לשישים שמות, שהיו האנשים הקרובים ביותר למוחמד. אולם, ישנם רבים אחרים שהיו בקשר כלשהו עם מוחמד, ושמותיהם והביוגרפיות שלהם נכתבו בספרי דת.

חשיבותה של ההגדרה מי הם בני הלוויה נובעת מכך שמלומדים היו צריכים לקבוע אחרי כן על עדויותיו ("חדית'ים") של מי הם יכולים להסתמך בבואם לקבוע עניינים דתיים שונים. עדויות אלה משמשות, בין היתר, כמקור לאימרות מפי מוחמד, מעשים שעשה, מקרים בהם פרקים מן הקוראן התגלו למוחמד, ועניינים חשובים אחרים בהיסטוריה של האסלאם ומצוותיו.

עם בני לווייתו של מוחמד נמנים (רשימה חלקית):
*אבו בכר (מראשוני המאמינים במוחמד, שימש כח'ליף הראשון)
*עמר בן אלחטאב (שימש כח'ליף השני)
*עלי בן אבי טאלב (בן דודו של מוחמד, שימש כח'ליף הרביעי)
*עאישה בנת אבי בכר (אשתו של מוחמד בעת מותו, בתו של אבו בכר)
*פאטמה בנת מחמד (בתו של מוחמד)
*אסמאא בנת אבי בכר (בתו של אבו בכר)
*חמזה אבן עבד אל מטלב (דודו של מוחמד ואביו של עלי בן אבי טאלב)
*בילאל אבן רבאח (המואזין הראשון באסלאם)
*ח'אלד בן אל-וליד (מצביא בצבאו של מוחמד)
*עמר אבן אל-עאץ (מצביא בצבאו של מוחמד)
*אבו חוד'יפה בן עותבה
*עבדאללה אבן ג'חש
*ח'באב בן אל-ארת
*עובאדה א-סאמת (מפקד בכיר במהלך כיבוש מצרים)
*ת'אבת בן קיס בן שמאס (מנהיג צבאי)
*נאפע בן אל-חארת'
*תמים אל-דארי
*אום איימן - התגוררה אצל הוריו של הנביא
*אל-מקדאד אבן עמרו - בין שבעת המוסלמים הראשונים
*עבדאללה אבן א-זובייר - הבן הראשון שנולד למהאג'רון באלמדינה
*סעיד בן עאמר - חבר קרוב של הנביא

== קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:מוחמד
ג'ון פול סטיבנס

ג'ון פול סטיבנס (באנגלית: John Paul Stevens; 20 באפריל 1920 – 16 ביולי 2019) היה שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית משנת 1975 עד שנת 2010. בעת פרישתו היה סטיבנס ותיק שופטי בית המשפט העליון והשופט שכהונתו הייתה השלישית באורכה בהיסטוריה של בית המשפט.

==ביוגרפיה==
סטיבנס נולד בשיקגו שבאילינוי ארצות הברית. הוא קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת נורת'ווסטרן. שירת כקצין מודיעין בצי בזמן מלחמת העולם השנייה וזכה לכוכב הארד.

סטיבנס התמחה בבית המשפט העליון אצל השופט ויילי רוטלדג' בשנת 1947. היה עורך דין בשיקגו, ושימש גם כיועץ לוועדות ממשלתיות. ב-1970 מינה אותו הנשיא, ריצ'רד ניקסון לשופט בית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים. בשנת 1975 מינה אותו הנשיא ג'רלד פורד להחליף בבית המשפט העליון את ויליאם דאגלס. הסנאט אישר את מינויו ברוב 0–99. סטיבנס היה בעל זיקה למפלגה הרפובליקנית, אך לא נחשב לבעל סדר יום פוליטי.

בבית המשפט, במפתיע, הוא התברר עם השנים כליברל מובהק. סטיבנס כתב דעת מיעוט מפורסמת שבה מחה על פסיקה בה קבע בית המשפט העליון כי חוק של מדינת טקסס שאסר על שריפת דגל ארצות הברית אינו חוקתי, כיוון שהוא עומד בניגוד לתיקון הראשון לחוקת ארצות הברית, שנתנו רוב השופטים.

בהדרגה שינה עמדותיו בכמה נושאים. בין השאר התחזקה תמיכתו בהשקפה שפורנוגרפיה מוגנת תחת חופש הביטוי, והתמעטה התנגדותו לאפליה מתקנת. הוא לא תיאר עצמו כהולך בעקבות שיטת פרשנות מוגדרת. היה ידוע בנימוסיו וביחס הכבוד שהעניק למוסד השפיטה. לא פעם ניסה לרסן התבטאויות שופטים ליברליים במיעוט בגנות החלטות הרוב. כאשר פסק בית המשפט, בתיק בוש נ. גור, שלא ניתן לסמוך על אובייקטיביות ספירת הקולות, אם תיעשה ידנית בפיקוח שופטים בפלורידה בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2004, מחה סטיבנס על חוסר האמון בשופט.

בתקופת הנשיא בית המשפט העליון ויליאם רנקוויסט, שבה רוב השופטים היו שמרנים למדי, היה סטיבנס מהבולטים בשופטי האגף הליברלי, לפעמים אפילו כותב דעות יחיד. הוא התנגד לכל הגבלה על הפלה מלאכותית וחיזק את הפרדת הדת מהמדינה.

כוותיק שופטי בית המשפט העליון, הוא מילא את חובות נשיא בית המשפט בזמן שויליאם רנקוויסט היה חולה ולאחר פטירתו, והשביע את הנשיא החדש ג'ון רוברטס. הוא המשיך להפגין בריאות ויכולת אינטלקטואלית ניכרת גם אחר הגעתו לגיל שיבה, בעת שהשביע את רוברטס היה בן 85 וחצי.

במשך שנים היה סטיבנס ידוע כמי שבניגוד לשופטים אחרים, מנסח את טיוטות חוות הדעת שלו בעצמו, ולא מותיר את המלאכה למתמחים. הוא גם היה מעורב יותר מעמיתיו לכס בבחירת עשרות התיקים הבודדים שיידונו מתוך אלפי הבקשות המגיעות לבית המשפט.

באפריל 2010 הודיע סטיבנס על כוונתו לפרוש מבית המשפט העליון עם תום שנת השיפוט, וב-29 ביוני אותה שנה אכן פרש. במקומו של סטיבנס נתמנתה לבית המשפט העליון אלנה קגן. סטיבנס כיהן כשופט בבית המשפט העליון בתקופתם של שלושה נשיאי בית המשפט העליון (ברגר, רנקוויסט ורוברטס) ושבעה נשיאים (פורד, קרטר, רייגן, ג'ורג' הרברט ווקר בוש, קלינטון, ג'ורג' ווקר בוש ואובמה).

סטיבנס קיבל את מדליית החירות הנשיאותית מידיו של הנשיא ברק אובמה במאי 2012.

נפטר ב-16 ביולי 2019

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שופטי בית המשפט העליון של ארצות הברית
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצי ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:מקבלי מדליית החירות הנשיאותית
קטגוריה:שופטי בית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1920
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
יוזף מסופוסט

יוזף מסופוסט (בצ'כית: Josef Masopust; 9 בפברואר 1931– 29 ביוני 2015) היה כדורגלן ומאמן צ'כוסלובקי.

==ביוגרפיה==

במשך רוב הקריירה שלו (1952–1968), שיחק מסופוסט במועדון דוקלה פראג, בעיקר בתפקיד קשר. בשנת 1962 זכה בכדור הזהב, ולאחר פרישתו נבחר ל"כדורגלן הזהב" של צ'כיה במסגרת פרסי היובל של אופ"א. הוא נודע בשל שליטתו הגבוהה בכדור, ויכולתו ליצור במרכז המגרש עבור שחקני קבוצתו הזדמנויות יעילות להתקפה לכיוון השער.

הוא ערך בין השנים 1954–1966 63 הופעות וכבש 10 שערים עבור נבחרת צ'כוסלובקיה, והיה בהרכב שלה במונדיאל 1958 ו-1962. במונדיאל 1958 כשלה צ'כוסלובקיה כשהודחה כבר בשלב הבתים. במונדיאל 1962 היה לבין השחקנים המצטיינים לאורך הטורניר והגיע איתה עד לגמר נגד ברזיל. בגמר מסופוסט כבש את השער הראשון במשחק אך ברזיל ניצחה בסוף המשחק 1-3. בסיום הטורניר הוא נבחר להיות בנבחרת המצטיינת וזכה בכדור הארד.
בשנת 1965 זומן מסופוסט לשחק במשחק הפרידה של סטנלי מתיוס האנגלי, כאשר זה היה בן 50. במוקדמות מונדיאל 1966 נכשלה צ'כוסלובקיה להעפיל לטורניר כאשר מסופוסט שיחק במשחק מוקדמות אחד, בהפסד 1-0 לרומניה במאי 1965. הופעתו האחרונה במדי הנבחרת הייתה במאי 1966 נגד ברית המועצות.

את שנותיו האחרונות ככדורגלן פעיל שיחק בקבוצת קרוסינג אילוייט (1968–1970). לאחר פרישתו הפך למאמן כדורגל, ואימן בשנות ה-70 עד שנות ה-90 קבוצות כגון דוקלה פראג ופ.צ ברנו. בשנים 1984–1987 אימן את נבחרת צ'כוסלובקיה. הוא גם אימן מחוץ לצ'כוסלובקיה: בשנים 1988–1991 כיהן כמאמן הנבחרת האולימפית של אינדונזיה.

במרץ 2004 נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם. ב-2011 הוצב פסלו של מסופוסט מחוץ לאצטדיון הביתי של דוקלה פראג, אצטדיון ג'וליסקה.

מסופוסט מת בביתו בפראג ב-2015, בגיל 84. על אף שלא ניתנה סיבת מותו הטלוויזיה הציבורית בצ'כיה הצהירה כי נאבק במחלה קשה ממושכת.

==תארים==
מסופוסט לצד [[איבו ויקטור (ימין) וזדנק נהודה (שמאל)]]

;דוקלה פראג
*אליפות צ'כוסלובקיה (8): 1953, 1956, 1957/58, 1960/61, 1961/62, 1962/63, 1963/64, 1965/66
*הגביע הצ'כוסלובקי (3): 1960/61, 1964/65, 1965/66
;נבחרת צ'כוסלובקיה
*סגנית גביע העולם: 1962
*מקום שלישי באליפות אירופה: 1960
;אישיים
*כדור הזהב: 1962
*כדור הכסף של המונדיאל: 1962
*נבחרת הטורניר של המונדיאל: 1962
*נבחרת השנה בעולם (2): 1962, 1964
*השחקן הצ'כוסלובקי של השנה: 1966
*פרס נשיא אופ"א

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160303203719/http://www.praha6.cz/masopust.html?String=masopust ביוגרפיה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים צ'כוסלובקים
קטגוריה:קשרי כדורגל צ'כוסלובקים
קטגוריה:כדורגלני דוקלה פראג
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באירופה
קטגוריה:זוכי פרס נשיא אופ"א
קטגוריה:כדורגלני הזהב של אופ"א
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1958
קטגוריה:כדורגלני יורו 1960
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1962
קטגוריה:מאמני כדורגל צ'כוסלובקים
קטגוריה:צ'כוסלובקים שנולדו ב-1931
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'כוסלובקיה
קטגוריה:נפטרים ב-2015