OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אגרוסטמת השדות

אגרוסטמת השדות (שם מדעי:Agrostemma githago; בערבית: חוּרַם אל-חינטה) הוא פרח חד-שנתי בסכנת הכחדה ממשפחת הציפורניים, בעל 5 עלי כותרת.

== הכחדה ==
האגרוסטמה היה עשב שוטה נפוץ בשדות תבואה באזור האירנו-טורני, אירו- סיבירי, והים תיכון.

מאחר שמשקל הזרע של האגרוסטמה דומה לזרעי הדגנים הוא היה נקצר עימם ונזרע בשוגג על ידי החקלאי בשנה הבאה.

כשהחקלאות נעשתה מודרנית התחילו למיין את החיטה בעזרת מכונות, והאגרוסטמה התחילה להיכחד.

זרעיה של האגרוסטמה משלשלים ונחשבים כמין פולש באמריקה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://redlist.parks.org.il/plants/detail/Agrostemma%20githago/ אגרוסטמת השדות] באתר פורטל הערכות הסיכון לטבע בישראל של רשות הטבע והגנים

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:ציפורניים
אמבלה אנזולה

אמבלה אנזולה (בצרפתית: M'Bala Nzola; נולד ב-18 באוגוסט 1996) הוא כדורגלן אנגולי המשחק בעמדת החלוץ בלאנס מהליג 1.

==קריירת מועדונים==
אנזולה נולד בכפר בוקו-זאו שנמצא במובלעת קבינדה ובילדותו היגר עם משפחתו לצרפת. הוא התחיל לשחק כדורגל בגיל 14 בקבוצת הנערים של טרואה וכעבור 4 שנים עבר לקבוצת הנוער של אקדמיקה דה קוימברה. ב-28 בינואר 2015 אנזולה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במסגרת גביע הליגה הפורטוגלי בהפסד 4-1 נגד פורטו. בסיום העונה חתם בסרטננסה מהליגות הנמוכות בפורטוגל וב-7 באוגוסט 2016 חתם בוירטוס פרנקווילה.

ב-7 באוגוסט 2017 חתם לארבע שנים בקארפי.

ב-16 באוגוסט 2018 הושאל לטרפאני מהסרייה ג' עד לסיום העונה. לאחר שטרפאני הצליחה לעלות בסיום העונה לסרייה ב', החליטו ראשי המועדון לרכוש את כרטיס השחקן שלו.

ב-13 בינואר 2020 הושאל לספציה עד לסיום העונה עם אופציה לרכישה. ב-7 באוקטובר של אותה שנה חתם על חוזה לשלוש שנים במועדון לאחר שעונה לאחר מכן המועדון עלה לסרייה א'.

ב-9 באוגוסט 2023 חתם בפיורנטינה. ב-9 באוגוסט 2024 הושאל ללאנס הצרפתית.

==קריירה בינלאומית==
מאחר שאנזולה נולד באנגולה וגדל בצרפת, הוא היה זכאי לשחק עבור שני הנבחרות.

במרץ זומן לראשונה לסגל נבחרת אנגולה. ב-25 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021. ב-12 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד .

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אנגולים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגולים
קטגוריה:כדורגלני קארפי
קטגוריה:כדורגלני ספציה
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני לאנס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגולה
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:מהגרים לצרפת
קטגוריה:ילידי 1996
גיבורי על (שיר)

"גיבורי על" הוא סינגל שהוקלט על-ידי הלהקה הישראלית התקווה 6 ויצא ב-19 בפברואר 2024.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על-ידי אסף פרי, איש חינוך וסופר, ועמרי גליקמן, סולן הלהקה, אשר גם הלחין את השיר יחד עם עמית שגיא. השיר, אשר מצדיע למערך חיילי המילואים, נכתב בהשראת פוסט של אסף פרי בפייסבוק<ref></ref><ref></ref> ויצא בתגובה למלחמת חרבות ברזל.

השיר נכנס לפלייליסט גלגלצ ולפלייליסט כאן גימל, וכן היה בשיאו לשיר המושמע ביותר בישראל במצעד השבועי של מדיה פורסט.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על-ידי אביב לוסקי והועלה לערוץ היוטיוב של התקווה 6 ב-19 בפברואר 2024. בקליפ ניתן לראות את גליקמן ואת חברי הלהקה בנופים שונים בעיר תל אביב. ברגע השיא מונפים מאחורי הלהקה כדורים פורחים החובשים כומתות צה"ל.

נכון לספטמבר 2024, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ5.7 מיליון צפיות.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=aYGd4HOend4 סרטון השיר "גיבורי על"] באתר יוטיוב
* [https://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=1&prfid=5629&wrkid=59811 מילות השיר "גיבורי על"] באתר שירונט
* [https://www.facebook.com/share/p/L8XRddRMcjoN4Ust/?mibextid=oFDknk הפוסט המקורי של אסף פרי] בפייסבוק

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2024
קטגוריה:סינגלים מ-2024
קטגוריה:שירי התקווה 6
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי מלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:שירים על גיבורי-על
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
גאבאפנטין

גאבאפנטין (באנגלית Gabapentin) היא תרופה נוגדת פרכוסים המיועדת לטיפול באפילפסיה במבוגרים ובמתבגרים מעל גיל 12 שנים. בנוסף, גאבאפנטין משמשת לטיפול בכאב נוירופתי במבוגרים מגיל 18 שנים ומעלה.

גאבאפנטין רשומה לטיפול באפילפסיה, בצורותיה השונות, כאשר הטיפול הנוכחי אינו מאפשר שליטה מלאה בתסמינים, וכטיפול בכאב נוירופתי, כאב כרוני הנובע מנזק עצבי, הנגרם לאחר הרפס או בעקבות סוכרת במבוגרים. סימנים אופיינים לכאב כזה מתוארים כתחושת חום, תחושת שריפה, כאב פועם, תחושת דקירה, כאב חד, התכווצויות, תחושת עקצוץ, חוסר תחושה ותחושת "סיכות ומחטים".

ייתרונה של גאבאפנטין על פני תרופות אחרות נוגדות פרכוסים הוא המיעוט היחסי בתגובות בין-תרופתיות.<ref></ref>

==שימוש רפואי==
גאבאפנטין היא תרופה נוגדת פרכוסים המיועדת לטיפול באפילפסיה. במרבית המקרים, המינון מועלה בהדרגה. ביום הראשון לטיפול המינון הוא מנה אחת של 300 מיליגרם, ביום השני לטיפול המינון הוא 300 מיליגרם פעמיים ביום, ביום השלישי לטיפול המינון הוא 300 מיליגרם, 3 פעמים ביום. לאחר היום השלישי הרופא מחליט אם יש צורך להעלות פעם נוספת את המינון.

בקשישים הסובלים מאי־ספיקת כליות ומטופלי דיאליזה ייתכן שהרופא ימליץ על העלאה איטית יותר של מינוני התרופה.

טווח המינונים המרבי המקובל: 300 עד 1,200 מיליגרם, 3 פעמים ביום. <ref></ref>

==תגובות בין-תרופתיות==
תרופות ממשפחת האופיואידים, כגון מורפין, עלולות להגביר את ההשפעה של גאבאפנטין. בנוסף, שילוב של גאבאפנטין ואופיואידים עלול לגרום לישנוניות, עייפות, סדציה, ירידה בקצב הנשימה, ואף במקרים חריגים מוות.

נטילה בו זמנית של גאבאפנטין וסותרי חומצה המכילים אלומיניום ומגנזיום עלולה לגרום לירידה בספיגת גאבאפנטין מהקיבה. לכן מומלץ ליטול גאבאפנטין לפחות שעתיים לאחר נטילת סותרי חומצה.<ref></ref>

==מנגנון פעולה==
המנגנון שבאמצעותו מפעיל גאבאפנטין את פעולתו כמשכך כאבים וכנוגד פרכוסים אינו ידוע לגמרי. ידוע שגאבאפנטין הוא אנלוג של החומצה גאמא-אמינובוטירית ולמרות זהדמיון בשם, הוא אינו נקשר לקולטני GABA, אלא לתעלות יוני סידן קדם-סינפטיות, תלויות מתח, וכנראה משם פעילותו. <ref></ref>

==תופעות לוואי==
תופעות לוואי מפורטים בעלון לצרכן שבאתר משרד הבריאות. תופעות הלוואי השכיחות הן זיהום ויראלי, הרגשת נמנום, סחרחורת, חוסר קואורדינציה, עייפות וחום.

תופעות הלוואי החמורות כוללות סיכון מוגבר לאובדנות, הזיות ודיכוי נשימתי.

===תגובה אלרגית חמורה===
התרופה עלולה לגרום לתגובה אלרגית עורית חמורה, התנפחות השפתיים והפנים, פריחה בעור ואדמומיות ונשירת שיער.

תופעת לוואי נוספת שדווחה לאחר שיווק התרופה ולא ידועה שכיחותה היא אנפילקסיס. זוהי תגובה אלרגית חמורה ומסכנת חיים הכוללת קשיי נשימה, נפיחות של השפתיים, הגרון והלשון, ולחץ דם נמוך המחייבים טיפול חירום.

===היריון והנקה===
אין להשתמש בתרופה זו במהלך ההריון, אלא בהוראת רופא. נשים בגיל הפוריות חייבות להשתמש באמצעי מניעה יעילים בעת הטיפול בתרופה. בכניסה להריון, או תכנונו, אין להפסיק בפתאומיות את התרופה, מחשש להתפרצות פרכוסים מחודשת.

התרופה עוברת לחלב אם, השפעתה על התינוק לא ידועה ולכן מומלץ להיוועץ ברופא.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משככי כאבים
קטגוריה:מדכאי דלקת שאינם סטרואידים
קטגוריה:רשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי
נשק ביו-אתני

נשק ביו-אתני הוא נשק להשמדה המונית (כימי או ביולוגי) תאורטי, אשר ביכולתו להתמקד ולפגוע קשות באנשים ממוצא מסוים שהוגדר מראש וממוצא זה בלבד, תוך גרימת נזק משני קל או לא לפגוע כלל באנשים מרקעים אתניים אחרים.

נשק ביואתני מתבסס על העובדה כי ישנו שוני גנטי תורשתי מסוים בין אנשים מקבוצות שונות, שוני שעשוי להיות מנוצל על מנת לפגוע באנשים ממוצא שהוגדר מראש. כך למשל; נגיפים, חיידקים או חומרים כימיים שאינם חיים עשויים להיות מהונדסים באופן כזה שינצל את השוני הגנטי של קבוצה מסוימת, על מנת לפגוע רק בה.

== היסטוריה ==
מספר ספרי וסרטי מדע בדיוני עסקו באפשרות של נשק אתני כבר מאמצע המאה ה-20. יחד עם זאת, ההתייחסות הפומבית הרצינית הראשונה של גורם ממשלתי כלשהו לאפשרות של נשק אתני הייתה ככל הנראה של מזכיר ההגנה האמריקאי ויליאם כהן בשנת 1997, כאשר כינה את הנשק "איום פוטנציאלי". באותה תקופה מומחים העריכו כי הנשק התאורטי עשוי להיות ישים, והעלו חשש כי ברית המועצות אף עבדה על הנושא.

=== בישראל ===
בנובמבר 1998 עיתון ה- "Sunday Times" פרסם מאמר בו נטען כי ישראל עובדת על נשק אתני שיוכל לפגוע באוכלוסייה הערבית בלבד, תוך התעלמות מהאוכלוסייה היהודית<ref></ref>. נטען כי המחקר והפיתוח של הנשק מתבצע במכון הביולוגי בנס ציונה, וכי מדובר בתגובה ישראלית כנגד האיום הכימי והביולוגי של סדאם חוסיין באותה התקופה. לא צוין מדוע ישראל תצטרך נשק שכזה כנגד עיראק כאשר אוכלוסייתה מורכבת ברובה מערבים, שכן יהודי עיראק עלו זה מכבר. עוד דווח כי חבר הכנסת דדי צוקר התייחס לפיתוח הנשק, וטען כי "מוסרית, בהתחשב בניסיוננו ההיסטורי והתרבותי, נשק שכזה הוא בלתי מוסרי ויש להימנע ממנו". גם העיתונים Wired News ו־Foreign Report דיווחו דברים דומים<ref></ref>.

ביולוגים הראו סקפטיות מסוימת באשר להיתכנות הטכנולוגית הנוכחית לפתח נשק שכזה. מאמר שפורסם ב־New York Post, קרא לפרסומים המקוריים על הניסיון של ישראל לפתח נשק שכזה עלילת דם, וטען כי המקור לפרסום השקרי ולחדשות הכזב בנושא הוא ככל הנראה סיפור בדיוני לחלוטין שנכתב על ידי סופר ישראלי ונשלח לעיתונות מספר שנים קודם לכן.

==לקריאה נוספת==
* Appel, J. M. “Is All Fair in Biological Warfare? The Controversy over Genetically Engineered Biological Weapons.” Journal of Medical Ethics 35/7 (2009): 429–32. http://www.jstor.org/stable/27720364.
== הערות שוליים ==

קטגוריה:רצח עם
קטגוריה:נשק ביולוגי
קטגוריה:אתניות
קטגוריה:נשק כימי
גלריית המקלט

גלריית המקלט היא גלריה חברתית לאמנות יהודית עכשווית הממוקמת בשכונת מקור ברוך בירושלים, ומנוהלת על ידי נעה לאה כהן.

== היסטוריה ==
הגלריה הוקמה ב-2003 על ידי קהילת חוזרים בתשובה בראשות איקא ישראלי, פופיק ארנון ואורי זוהר, במטרה לתת מקום לאמנות גם בחברה החרדית בה הנושא מודחק.

בשנים הראשונות שלומי ברוש היה האוצר הראשי ביחד עם האמנית פנינה פרנק, לאחר מכן הגלריה נוהלה על ידי נעה לאה כהן.

בשנת 2016 הגלריה נקראה רשמית ע"ש איקא ישראלי בטקס בהשתתפות אורי זוהר, יו"ר העמותה ישראל גליס ובהנחיית סיון רהב-מאיר.

במקום מתנהלות תערוכות דו חודשיות, ומועברים שיעורים באמנות.

ב-2018 ייסדה הגלריה את כתב העת "קול. שירה. אישה". נכון ל-2021 יצאו שמונה גיליונות של כתב העת.

== תערוכות ==

* עזרת נשים (2018) תערוכה העוסקת בנושא האשה במגזר החרדי, במסגרת פסטיבל מנופים, בירושלים. האמניות נעמי טנהאוזר ושרה קוטלר חברו יחדיו לתערוכה והישירו מבט על נראות הנשים החרדיות. האמניות עסקו בסוגיית עיבוד הזהות שלהן כנשים במרחב הישראלי והירושלמי כדיאלוג של הנכחה, נראות והפנמה של קודים חברתיים ותרבותיים.<ref></ref>
* באותה שנה, 2018, הקימה הגלריה את גרפידוס, פסטיבל גרפיטי חרדי בסגנון אמנות הרחוב שהתקיים בשכונה החרדית מקור ברוך בשיתוף עם הקהילה.<ref></ref>
* רוסלנד (2019) התערוכה נפתחה בהשתתפותו של נתן שרנסקי, אסיר ציון ויו"ר הסוכנות היהודית לשעבר. התערוכה שבה אל הימים בהם רוסיה הקומוניסטית דגלה בנתק מכל סממן של דת או עולמות רוחניים אחרים. התערוכה בהשתתפות חמישה אמנים שהתקרבו ליהדות והביעו את עצמם חזותית, ניסתה ללכוד מעט מרוח התקופה.
* נון.צדיק.מזרח (2019) בהשתתפות האמן ז'אק ז'אנו במסגרת שבוע העיצוב ירושלים.<ref></ref>
* מאגנום אופוס (2020) החשיפה הראשונה של ג'ארד ברנשטיין, אמן שעלה מארצות הברית.<ref></ref> 
מיזם "גרפידוס"
בגלריית המקלט נערכו למעלה מ-20 תערוכות במסגרת פסטיבל מנופים, פסטיבל מקודשת, אירועי יום הסובלנות ועוד.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* <
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: גלריות לאמנות
קטגוריה:מקור ברוך
דזינגיסוקאן

דְזִינְגִיסוּקַאן (ביפנית: ジンギスカン, שפירושו "ג'ינגיס חאן" בתעתיק אנגלי: Jingisukan) היא מנת כבש יפנית בגריל.

== מאפיינים ==
דזינגיסוקאן מכינים על מחבת מתכת קמורה או סוג גריל אחר. לעיתים קרובות המנה מבושלת לצד נבטי שעועית, בצל, פטריות ופלפלים ומוגשת עם רוטב המבוסס על רוטב סויה או סאקה. המנה פופולרית במיוחד באי הצפוני הוקאידו ובסין.

== היסטוריה ==
דזינגיסוקאן, שמקור שמו כאמור בתעתיק היפני של ג'ינגיס חאן, מתייחס לסגנון של צליית בשר כבש, אשר מכונה גם סוג של יַאקִינִיקוּ (ביפנית: 焼き肉/焼肉, כלומר "בשר בגריל" והוא מונח יפני שבמובנו הרחב, מתייחס למטבח של צליית בשר בגריל). המנה נוצרה בהוקאידו, שם היא הייתה מנת צווארון כחול פופולרית שרק לאחרונה זכתה לפופולריות לאומית ביפן. השם דזינגיסוקאן הומצא על ידי טוקוזו קומאי (Tokuzo Komai) יליד סאפורו, ונוצר בהשראת מנות הכבש בגריל של המטבח הצפון מזרחי הסיני. האזכור הכתוב הראשון של המנה בשם זה היה בשנת 1931.<ref>[http://search.japantimes.co.jp/cgi-bin/fg20060203rs.html "Ghengis Khan gets hip"], The Japan Times, Feb. 3, 2006.</ref>

בשנת 1918, על פי התוכנית של ממשלת יפן להגדיל את העדר במדינה למיליון כבשים, הוקמו ביפן חמש חוות כבשים. עם זאת, כולם נהרסו למעט הוקאידו (טאקיקאווה וצוקיסאמו).<ref></ref> בשל כך, תושבי הוקאידו החלו לאכול את הבשר מהכבשים שגזזו עבור הצמר שלהם.

יש מחלוקת מאין מקור המנה (לא שם המנה). בין המועמדים ניתן למצוא את טוקיו, Zaō Onsen ו-Tōno.<ref></ref> המסעדה הייעודית הראשונה לדזינגיסוקאן הייתה Jingisu-sō שנפתחה בטוקיו ב-1936.<ref></ref>

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Genghis_Khan_cooking_pan.jpg|טקסט=Pan for Jingisukan|פאן עבור דזינגיסוקאן
קובץ:Golden_Copper_jingisukan.jpg|טקסט=Golden Copper Pan for Jingisukan|מחבת נחושת מוזהבת עבור דזינגיסוקאן
קובץ:Zingisukannama.jpg|טקסט=Genghis Khan Nabe before being cooked|דזינגיסוקאן לפני הבישול
קובץ:Sheep_and_cloud_hill_2023-05-20(2)_as.jpg|טקסט=A Jingisukan dish from Shibetsu, Hokkaido|מנת דזינגיסוקאן משיבצו, הוקאידו
</gallery>

== לקריאה נוספת ==
* רשימת מנות טלה
* גריל מונגולי
* טפניאקי
* יאקיניקו

== קישורים חיצוניים ==

* - City of Sapporo
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח היפני
ז'רמי בלה

ז'רמי בלה (בצרפתית: Jérémie Bela; נולד ב-8 באפריל 1993) הוא כדורגלן אנגולי-צרפתי המשחק בעמדת הקשר בקלרמון פוט.

==קריירת מועדונים==
בלה נולדה במלאן לאמא ממוצא אנגולי ולאבא מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אך רק כשהיה בן 9 קיבל אזרחות צרפתית. הוא שיחק כדורגל בקבוצות כדורגל מקומיות באזור מגוריו עד שבגיל 16 הצטרף לאקדמיה של לאנס. בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים ובעונה שלאחר מכן הפך לשחקן הרכב בה וכבש 8 שערים ב-26 הופעות. ב-5 באוקטובר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-1 נגד שאמה ניור במסגרת ליגה 2. לאחר מינויו של אנטואן קומבוארה למאמן הקבוצה, חתם על חוזה לשלוש שנים במועדון.

ב-22 בינואר 2014 חתם לשנתיים וחצי בדיז'ון. 5 ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד אנז'ה שנגמר בתיקו 0-0. ב-20 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד ואלנסיין. בחודש שלאחר מכן נעדר ממגרשי הכדורגל בגלל פציעה בשריר הירך האחורי. ב-29 בינואר 2016 חזר למגרשים והבקיע את השער היחיד בפנדל במשחק נגד קרטיי. בסיום העונה העפילה דיז'ון לליגה הראשונה ובלה חתם על חוזה לשנתיים נוספות.

ב-13 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית בהפסד 1-0 לנאנט. בעונה זו, בלה התקשה לשמור על מעמדו כשחקן הרכב ורשם רק 14 הופעות במדי הקבוצה.

באוגוסט חתם באלבסטה מהליגה הספרדית השנייה בכדורגל. ב-20 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד גרנדה. ב-7 בספטמבר הבקיע צמד בהפסד 3-2 לאוססונה במסגרת גביע המלך הספרדי. באלבסטה שיחק שנתיים כאשר בעונתו השנייה רשם את עונת השיא שלו בקריירה עם 11 שערים ב-34 משחקים.

ב-7 בנובמבר 2019 עבר בהעברה חופשית לברמינגהאם סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. יומיים לאחר החתימה, התחיל את הקריירה שלו בהפסד 1-0 לפולהאם. ב-7 בדצמבר הבקיע שער במרחק של 23 מטרים מהשער שזכתה בתואר שער העונה של המועדון.

ב-2 באוגוסט 2022 חתם לשנתיים בקלרמון פוט מליגת העל הצרפתית. ב-14 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד סטאד ריימס.

==קריירה בינלאומית==
בצעירותו, בלה שיחק בנבחרת הנוער של צרפת. הוא גם יכל היה לייצג את אנגולה או הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. במרץ זומן לסגל נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. הוא גם נכלל בסגל המורחב נבחרת אנגולה לקראת גביע אפריקה לאומות 2019, אך סירב בטענה שהוא צריך לעזור לאלבסטה לעזור במאבקיה בליגה.

בספטמבר זומן בשנית לסגל נבחרת אנגולה וב-13 באוקטובר של אותה שנה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות לא רשמי נגד . כעבור כשנה קיבל אזרחות אנגולית וב-12 בנובמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. בלה השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2023 בה רשם 3 הופעות כאשר במהלך הטורניר עזב על מנת להיות לצד אשתו שילדה את בנם.

==תארים==
; אישיים
*שער העונה של ברמינגהאם סיטי: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים אנגולים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:קשרי כדורגל אנגולים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגולים
קטגוריה:כדורגלני לאנס
קטגוריה:כדורגלני דיז'ון
קטגוריה:כדורגלני אלבסטה
קטגוריה:כדורגלני ברמינגהאם סיטי
קטגוריה:כדורגלני קלרמון פוט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגולה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בספרד
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים באנגליה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1993
קטגוריה:אנגולים שנולדו ב-1993
מפלוקווין

מפלוקווין (באנגלית: Mefloquine), הידוע בשמות מסחריים נוספים כמו לריאם (Lariam), היא תרופה המשמשת למניעה ולטיפול במחלת המלריה.

==היסטוריה==
מפלוקווין פותחה לראשונה על ידי צבא האמריקני בשנות ה-70 של המאה ה-20 ונכנס לשימוש רחב בשנות ה-80. היא כלולה ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי. כמו כן, היא זמינה כתרופה גנרית, מה שהופך אותה לנגישה לאוכלוסיות רחבות.

==שימוש רפואי==
מפלוקווין משמשת בדרך כלל כאמצעי מניעה נגד מלריה, בעיקר באזורים שבהם המחלה נפוצה. השימוש בה יכול להתחיל לפני החשיפה, כטיפול מונע, וממשיך לאחר מכן בזמן השהות באזור סיכון למלריה. בנוסף, היא יעילה בטיפול במקרים של מלריה קלה עד בינונית. אך עם זאת, לא מומלצת למקרים של מלריה קשה עקב יעילות מוגבלת.

===טיפול מונע (פרופילקטי) למלריה===
מפלוקווין שימושית למניעת מלריה והיא אחד ממספר תרופות אנטי-מלריה שמומלץ על ידי מרכזי מניעת מחלות (CDC) של ארצות הברית, וגם גם על ידי החברה האמריקאית למחלות זיהומיות. מפלוקווין נלקח בדרך כלל לשבועיים לפני נסיעה לאזור עם סיכון למלריה.<ref name=Review10></ref>

===טיפול מחלים (תרפויטי) למלריה===
מפלוקווין משמש כטיפול למלריה מסוג P.falciparum הרגישה לכלורוקווין או העמידות של הפלזמודיום, ונחשב כאפשרות נוחה למלריה P. vivax לא עמידה בכלורוקווין.<ref name=AHFS></ref> אך לא מומלצת למקרי מלריה קשים, במיוחד מלריה מסוג P.falciparum, מפלוקווין אינו יעיל עבור טפילים בשלב הכבדי של מסלול חייהם, ואנשים החולים במלריה של P. vivax צריכים לטפל בתרופה שנייה שיעילה לשלב זה, כמו פרימאקווין.

==תופעות לוואי==
תופעות הלוואי הנפוצות של מפלוקווין כוללות הפרעות במערכת העיכול, כמו הקאות ושלשולים, כאבי ראש, הפרעות שינה ותגובות עור כמו פריחות. כמו כן, תופעות לוואי חמורות יותר עשויות לכלול בעיות נפשיות ארוכות טווח כמו דיכאון, הזיות וחרדה. לכן, מומלץ להיות זהירים, בעיקר במקרים של אנשים עם היסטוריה של בעיות נפשיות או אפילפסיה.

==בטיחות במהלך הריון==
מחקרים מציינים כי מפלוקווין נראה כבטוח לשימוש במהלך הריון והנקה. אף על פי שבדומה לכל תרופה אחרת, יש להעריך ולנהל את השימוש בה תחת פיקוח מקצועי של מקצועי הבריאות.<ref name=Review10></ref>

מחקרים מראים כי מפלוקווין הוא בטוח ויעיל לשימוש על ידי נשים בהריון לאורך כל אורך ההריון,<ref name=CDC2019></ref> והוא משמש באופן נרחב למטרה זו.<ref name="González R, Hellgren U, Greenwood B, Menéndez C 2014 75"></ref> נראה כי מפלוקווין אינו מהווה סיכון לעובר,<ref></ref> ואינו מעלה סיכון ללידה מוקדמת או הפלות.<ref></ref> בהשוואה לפרוטוקולי מניעתי למלריה אחרים, אולם, ייתכן כי מפלוקווין יכול לגרום ליותר תופעות לוואי אצל נשים שאינן בהריון.

==בטיחות במהלך הנקה==
מפלוקווין גם בטוחה לשימוש במהלך ההנקה,<ref name=CDC2019></ref> עם זאת, הוא מופיע בחלב האם ברמות נמוכות.<ref name=Review10></ref>

==ראו גם==
* מלריה
* זיהום

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

2024 03
קטגוריה:תרופות לטיפול במלריה
בית הכנסת תופרי בגדים

בית הכנסת תופרי בגדים (בגרמנית: Schneidertempel, בטורקית: Terziler Sinagogu) והידוע גם בשם Tofre Begadim synagogue, הוקם במחצית השנייה של המאה ה-19 ברובע קראקוי, על ידי קהילת יהודים אשכנזים שהגיעו לאיסטנבול ממזרח אירופה.

זה היה בית הכנסת האשכנזי הראשון מבין שלושת בתי הכנסת האשכנזיים שפעלו באיסטנבול. בשנת 1895 נבנה בית הכנסת אור חדש (טו') על ידי נשים שניצלו מפוגרומ<nowiki/>ים ברוסיה, פולין ורומניה וביקשו מקלט באימפריה העות'מאנית. בשנת 1904 נבנה "בית הכנסת האשכנזי" על ידי קהילה יהודית עמידה שהגיעה מהאימפריה האוסטרו-הונגרית.<ref></ref>

בשנת 1883, הקהילה הקימה אגודה שרוב חבריה היו חייט<nowiki/>ים והתחילה לאסוף תרומות לצורך הקמת בית הכנסת. האישור לבניית בית כנסת הושג בתיווכו של מאיר שונמן החייט של הסולטן עבדול חמיד השני. בעזרת התרומות והלוואות נוספות שהתקבלו מהבנק העות'מאני נרכשה קרקע ליד מגדל גלאטה, בין רחוב פֶלֶק לרחוב הבנקים, עליו נבנה בניין בן שלוש קומות, שכניסתו הראשית נמצאת ברחוב פֶלֶק וכניסתו האחורית ברחוב הבנקים. הכניסה הראשית והחזית מעוטרות בסגנון אקלקטי אופייני למאה ה-19.<ref></ref>

בית הכנסת נפתח ב-8 בספטמבר 1894 והיה פעיל עד שנת 1964.

הבניין שופץ בשנת 1985 על ידי קרן בית הכנסת האשכנזי שברחוב יוּקְסֶק קַלְדִירִים, ונמסר לאגודה לתרבות אשכנז בגלאטה אשר יזמה את הפיכתו למרכז תרבות. השיפוץ שימר את המאפיינים העיקריים של בית הכנסת, כגון עזרת הנשים והוויטראז'<nowiki/>ים בצורת מגן דוד.<ref></ref>

בשנת 1999 הבניין הוסב למוזיאון לאומנות יהודית מודרנית וקריקטורה בשם Schneidertempel Sanat Merkezi.<ref></ref>
==הערות שוליים==

תופרי בגדים
יש לך אותך

"יש לַךְ אותַךְ" הוא שיר של הזמרות הישראליות מירי מסיקה ומיקה משה. השיר נכתב על ידי הודיה חיוט, עובד, הופק והולחן בידי אלנתן שלום ויצא לאור ב-17 בספטמבר 2020.

== רקע ==
הזמרות הישראליות מירי מסיקה ומיקה משה הכירו לראשונה במהלך העונה הרביעית של תוכנית המציאות "בית ספר למוסיקה" ששודרה בשנת 2020 כאשר הנערה מיקה משה הצטרפה לקבוצה של מירי מסיקה<ref></ref>. יוצרת וכותבת התוכנית, הודיה חיוט, פנתה אל הזמר-יוצר והמפיק אלנתן שלום בבקשה שיעזור לה להלחין שיר שהיא כתבה למיקה לסוף העונה<ref name=":3"></ref><ref name=":2"></ref>, וכעבור כמה שבועות הוקלט השיר<ref name=":2" />.

בשעה שאלתרמן עסק בהפקת השיר נכנסה מירי מסיקה לאולפן בעקבות כך שאלתרמן עסק גם בהפקת השיר "חוה" של מסיקה. מסיקה זיהתה את קולה של מיקה משה וביקשה להצטרף לשיר<ref name=":2" /><ref name=":4"></ref> וב-17 בספטמבר 2020<ref name=":0"></ref> הוא בוצע על ידי מסיקה ומיקה משה במסגרת משדר תרומות למען עמותת "לתת"<ref name=":2" /><ref name=":1"></ref><ref name=":0" />. "יש לך אותך" היה השיר הראשון שהוציאה מיקה משה<ref name=":4" /><ref></ref><ref name=":3" />.

בינואר 2021 נכלל השיר באלבום האולפן השביעי של מסיקה, "אוקיינוס", מינואר 2021<ref></ref> ונכלל באלבום הבכורה של מיקה משה ממרץ 2024<ref></ref>.

במסגרת תוכנית המציאות "הכוכב הבא" ביצעה מיקה משה את "יש לך אותך" בתוכנית חצי הגמר אשר שודרה ב-1 בפברואר 2024<ref></ref><ref>ראו ישראל באירוויזיון 2024#שלב חצי הגמר</ref>.

== הצלחה ==
השיר צבר מעל ל-3 מיליון צפיות בספוטיפיי<ref></ref> והגיע למקום 32 במצעד השנתי של גלגלצ. על הצלחת השיר סיפרה מיקה:

== וידאו קליפ ==
ב-14 במרץ 2022 יצא לאור הוידאו קליפ של השיר בו משולבים עשרות צילומים של קעקוע<nowiki/>ים הנושאים את הכיתוב "יש לך אותך"<ref name=":1" /><ref name=":5"></ref> וצבר מעל ל-7 מיליון צפיות<ref name=":5" />. בריאיון למעיין אדם ברדיו 103FM סיפרה מסיקה:

== ניתוח מוזיקלי ==
בריאיון לאתר "mynet" שיתפה מיקה משה לגבי תוכן השיר:

== קבלה ==
נדב מנוחין מ"וואלה!" כינה את השיר בתור "המנון העצמה"<ref></ref>.

== מיקומי שיא ==
=== מצעדים שנתיים ===

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירי מירי מסיקה
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים עם נושאים פמיניסטיים
אסייר דל הורנו

אסייר דל הורנו (בספרדית: Asier del Horno; נולד ב-19 בינואר 1981) הוא כדורגלן עבר ספרדי-בסקי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.

==קריירת מועדונים==
דל הורנו, נולד בברקלדו שבחבל הבסקים, ספרד התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של אתלטיק בילבאו. ב-9 בספטמבר 2000 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-0 לדפורטיבו לה קורוניה. ב-16 בפברואר 2002 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד ריאל מדריד.

ביוני חתם בצ'לסי תמורת 8 מיליון פאונד. ב-27 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד טוטנהאם הוטספר. ב-22 בפברואר 2006 קיבל כרטיס אדום לאחר עבירה על ליונל מסי במשחק בו הפסידה צ'לסי 2-1. בצ'לסי שיחק עונה אחת בה זכה באליפות, שהייתה התואר היחיד בקריירה שלו.

ב-21 ביולי 2006 חתם לשש שנים בוולנסיה תמורת 8 מיליון אירו. בתחילת העונה עבר ניתוח בעקב אכילס וב-3 במרץ 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד סלטה ויגו. ביום האחרון של חלון העברות בקיץ הושאל לאתלטיק בילבאו עד לסיום העונה. ב-30 בינואר 2010 הושאל לריאל ואיאדוליד עד לסיום העונה. בקיץ הושאל ללבאנטה עד לסיום העונה שבסיומה חתם על חוזה במועדון. בעונה זו, דל הורנו המשיך לסבול מפציעות שבעקבותן איבד את מקומו בהרכב.

==קריירה בינלאומית==
ב-3 בספטמבר 2004 דל הורנו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד בתיקו 1-1 נגד . חודשיים לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד . דל הורנו נפצע לקראת מונדיאל 2006 ולא נכלל בסגל הסופי.

לזכותו של דל הורנו גם 4 הופעות בנבחרת חבל הבסקים.

==תארים==
; צ'לסי
*פרמייר ליג: 2005/2006
*מגן הקהילה: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים בסקים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:מגני כדורגל בסקים
קטגוריה:מגני כדורגל ספרדים
קטגוריה:ברקלדו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אתלטיק בילבאו
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני ריאל ואיאדוליד
קטגוריה:כדורגלני לבאנטה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:ספורטאים ספרדים באנגליה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1981
ראיין באגל

ראיין באגל (באנגלית: Ryan Buggle; נולד ב-2010) הוא שחקן ורקדן אמריקאי.<ref name="carino"></ref> הוא ידוע בעיקר בזכות משחקו כנח פורטר-בנסון בסדרת הטלוויזיה "חוק וסדר: מדור מיוחד".

== ביוגרפיה ==
באגל נולד ב-31 בינואר 2010 בניו ג'רזי.<ref name="playbill"></ref> הוא החל ללמוד ריקוד בגיל חמש, והוא ממשיך להתאמן ולהתחרות.<ref name="yay"></ref>

== קריירה ==
באגל ערך את הופעת הבכורה שלו כשחקן ב-2013 בפרסומת של Toys "R" Us.<ref></ref>

בשנת 2017 הצטרף לצוות השחקנים של "חוק וסדר: מדור מיוחד" בתפקיד נואה בנסון, בנה המאומץ של קפטן אוליביה בנסון (מרישקה הרגיטאי).<ref></ref><ref name="harnick"></ref> הוא גם הופיע פעמיים בסדרת הספין-אוף "חוק וסדר: פשע מאורגן". בשל אהבתו וכישרונו לריקוד, ראיין ביקש מהכותבים לשלב זאת בתוכנית.<ref></ref>

באגל ערך את הופעת הבכורה שלו בברודוויי ב-2019, כחלק מהקאסט של "הירושה".<ref></ref> הוא שיחק בתפקיד עד 2020, אז פרצה מגפת הקורונה.<ref></ref><ref name="Saeyang"></ref>

הוא ערך שתי הופעות אורח בסדרת נטפליקס "מיינד האנטר".<ref></ref> בשנת 2020 הופיע בסרט "סוזן העצלנית", בכיכובו של שון הייז.

== פילמוגרפיה ==
=== בקולנוע ===
{| class="wikitable unsortable"
!שנה
! סרט
! תפקיד
! הערות
|-
| 2018
| אלטרסקייפ
| ריי צעיר
|
|-
| 2019
| The Reliant
| ג'ימי הצעיר
|
|-
| 2020
| סוזן העצלנית
| אנדי
|
|-
| 2022
| העולם הנופל<ref name="grobar"></ref>
| ג'ק ג'וניור
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable unsortable"
!שנה
! סדרה
! תפקיד
! הערות
|-
| rowspan="2" | 2016
| מבוקש
| סבסטיאן ווילקינס
| פרק 1
|-
| סאטרדיי נייט לייב
|
| 2 פרקים
|-
| 2017–הווה
| חוק וסדר:מדור מיוחד
| נח בנסון
| 37 פרקים
|-
| 2019
| מיינד האנטר
| ניק
| 2 פרקים
|-
| 2021
| חוק וסדר: פשע מאורגן
| נח בנסון
| 2 פרקים <ref></ref>
|}

=== בתיאטרון ===
{| class="wikitable unsortable"
!שנה
! מחזה
! תַפְקִיד
! הערות
|-
| 2017
| Radio City Music Hall חג המולד מרהיב בכיכובו של רדיו סיטי רוקטס
|
|
|-
| 2019–2020
| הירושה
| ילד
|
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידי 2010
מעשה כשפים

ציור שמן משנת 1886 של מכשפה העוסקת בביצוע מעשי כשפים
משפטי המכשפות של סיילם בשנת 1692]]
מַעֲשֵׂה כְּשָׁפִים (באנגלית: Witchcraft) הוא מונח המתייחס באופן מסורתי לשימוש לכאורה בכשפים או בכוחות על טבעיים על מנת לגרום נזק או חוסר מזל לאנשים אחרים.<ref name=HuttonFear></ref><ref name=Thomas></ref> נשים שעסקו במעשי כשפים, או שהואשמו בכך, כונו מכשפות.

לפי אנציקלופדיה בריטניקה העיסוק במעשי כשפים קיים בפועל יותר בדמיונם של אנשים בני זמננו מאשר במציאות עצמה, אולם לקונספט יש היסטוריה ארוכה והוא היווה עבור תרבויות רבות בעבר הסבר אמיתי למקור הרוע בעולם. לאורך ההיסטוריה חברות רבות ברחבי העולם האמינו ביכולת לבצע מעשי כשפים.<ref></ref>

באירופה, האמונה במעשי כשפים הייתה קיימת עוד בימי קדם. בימי הביניים וכמו גם בעת החדשה המוקדמת היו מקרים שונים בהם נשים באירופה הואשמו בכך שהן מכשפות ושהן שהשתמשו בכישוף שחור נגד אנשים שונים ביישובים בהם הן גרו. בדרך כלל היו אלו השכנים שהעלו האשמות מהסוג הזה בשל מתחים חברתיים. לעיתים היה נטען אף שאותן ה"מכשפות" זימנו יצורים מרושעים או את השטן בעצמו, אם כי האנתרופולוג ז'אן לה פונטיין מציין שהאשמות מהסוג הזה הועלו בעיקר נגד אנשים שנחשבו ל"אויבי הכנסייה".<ref></ref> בשל מסוים הסברה המקובלת באירופה הייתה שניתן לסכל מעשי כשפים באמצעות כשפים מיוחדים שמרחיקים רוע. את הנשים שנחשדו בעבר שהן מכשפות נהגו במקרים מסוימים לגרש, לתקוף או אף להרוג. במקרים מסוימים אותן הנשים אף הועמדו על כך לדין במשפט רשמי שבו הן קיבלו עונש אם נמצא שהן אשמות. או שהאמונה הרווחת הייתה שהן אשמות. במקרים של ציד המכשפות שבוצעו באירופה וכמו גם במקרים של משפטי המכשפות בתחילת העת המודרנית הוצאו להורג עשרות אלפי נשים שהואשמו בביצעו מעשי כשפים. האמונה הרווחת באירופה בכך שישנם אנשים שעוסקים במעשי כשפים דעכה באופן ניכר לאורך עידן הנאורות.

ישנם תרבויות שונות ברחבי העולם בהן נהוג עדיין לייחס את העיסוק במעשי כשפים לנשים מרושעות. ישנם מספר עמים אפריקאים ומלנזיים שמאמינים שמכשפות מונעות על ידי רוח זדונית השוכנת בתוכם. מקרים של ציד מכשפות ממשיכים להתרחש גם בהווה בעיקר באזורים מסוימים באפריקה ובאסיה.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סוציולוגיה של הדת
קטגוריה:כישוף ומכשפות
שכונת ברנע

שכונת ברנע היא שכונה בצפון אשקלון, שהוקמה בשנות ה-50. כיום השכונה כוללת שש שכונות: ברנע, ברנע ב', ברנע ג', נאות ברנע, גני ברנע, והנשיא הרצוג. השכונה משתרעת מצפון קו החוף עד היציאה הצפונית מהעיר ואינה מאופיינת בסגנון בנייה אחיד, היא כוללת אזורים ישנים לצד שכונות יוקרה חדשות. האוכלוסייה בשכונה מתאפיינת במעמד סוציו-אקונומי בינוני עד גבוה.

== היסטוריה ==
בתחילת שנות ה-50 הגה צבי סגל רעיון ליצור עיר סרטים ישראלית, בשנת 1949, קיבל סגל זיכיון על שטח בצפונה של מגדל גד כדי לממש את הפרויקט. סגל ייסד את חברת “ברנע בע”מ – עיר תיירות והסרטה” אך נתקל בקשיים בגיוס משקיעים ולכן באמצע שנות ה-50 ולכן שינה את התכנית להקמת שכונת מגורים אקסקלוסיבית שבה ימכור מגרשים לבנייה עצמית.<ref></ref>
שלט ב"הקזינו" שבנה צבי סגל בתוכניתו לבנות את ברנע כעיר סרטים ישראלית
השכונה הוקמה בשנות ה-50 ועד שנות ה-70, כללה רק בתי קרקע עד שבאותו עשור נבנו הבניינים הראשונים בשכונה. בשנות ה-90 ובתחילת שנות האלפיים החלה בנייה מסיבית בשכונה בעקבות העלייה מברית המועצות לשעבר. הבנייה המסיבית כללה את בניית שכונות ברנע ב' וג' בתחילת שנות ה-2000 ושכונת הרצוג, שכונה בבנייה נמוכה אליה התפנו מפוני גוש קטיף.<ref></ref>
בית הכנסת "עדות המזרח" בשכונת ברנע
== הערות שוליים ==

ברנע
אלכסנדר ואנג

אלכסנדר ואנג (, נולד בינואר 1997) הוא יזם, חוקר בינה מלאכותית ומיליארדר אמריקאי.<ref></ref> הוא מייסד ומנכ"ל Scale AI, פלטפורמת תיוג נתונים המספקת נתוני הדרכה עבור מודלים של למידת מכונה.<ref name=":0"></ref> בגיל 24 היה למיליארדר הצעיר ביותר בעולם, שהשיג את הונו בעצמו.<ref></ref><ref></ref>

== חיים מוקדמים וחינוך ==
וואנג נולד בלוס אלמוס, ניו מקסיקו. הוא למד מדעי המחשב ומתמטיקה ב-MIT, אך נשר כדי לייסד את Scale AI ב-2016. <ref></ref> חינוכו של ואנג, כבן של מהגרים סינים שעבדו כפיזיקאים במעבדה הלאומית של לוס אלמוס בניו מקסיקו, שם פותח לראשונה נשק גרעיני, החדיר בו את האמונה ש"טכנולוגיות פורצות דרך הן למעשה חלק קריטי באמת מהביטחון הלאומי". הוא אומר. "הייתי די מודע לכמה חשוב שיהיו הטכנולוגיות האלה כדי להיות מסוגלים להרתיע את האויבים".<ref></ref> ואנג למד תכנות מחשבים באינטרנט, והיה חובב קידוד ומתמטיקה מילדות.

== קריירה ==
וואנג נכנס לרשימת "Forbes 30 Under 30 Enterprise Technology" בשנת 2018. הסטארט-אפ שלו Scale השתמש בבינה מלאכותית כדי לבצע אוטומציה של משימות כמו זיהוי תמונות ותעתוק אודיו, ולקוחותיו כללו את GM Cruise, Alphabet, Uber ו-P&G.<ref></ref><ref></ref> בעזרת בסיס הצרכנים של Scale וחוזי ההגנה של ממשלת ארצות הברית,<ref></ref> Scale AI הגיע להערכת שווי של 7.3 מיליארד דולר, והעניקה לוואנג שווי נקי של מיליארד דולר (מכיוון שהוא מחזיק ב-15% מהחברה).<ref name=":0" /><ref></ref>

== פרסים והכרה ==
בשנת 2021, ואנג נבחר לרשימת 30 מתחת לגיל 30 של פורבס בקטגוריית Enterprise Technology. <ref></ref> הוא זכה גם ברשימת Time 100 Next ו-Time100 AI, שמכירה במנהיגים מתפתחים שמעצבים את עתיד התחומים שלהם.

== הערות שוליים ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמריקאים בתעשיית המחשבים
קטגוריה:מיליארדרים אמריקאים
קטגוריה:פייסבוק: אישים
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:מתכנתים אמריקאים
קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה
קטגוריה:חוקרי בינה מלאכותית אמריקאים
קטגוריה:פורבס 30Under30
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1997
שכונת אגמים

שכונת אגמים היא שכונה בדרום העיר אשקלון שנבנתה בשנות ה-10 של המאה ה-21. השכונה החלה להתאכלס לראשונה בשנת 2015.<ref>

</ref> שם השכונה נובע מהאגם המלאכותי הגדול בישראל באקו פארק שנפתח לציבור בשנת 2023.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

אגמים
שלמה זוראפה

שו"ת שער שלמה, ליוורנו תרל"ח.
הרב חיים דוד שלמה זוראפה (סביב ה'תקמ"ה,<ref>יש אומרים שנולד בה'תקנ"ה (מקורות התולדות לחינוך בישראל עמ' 197), ויש אומרים שנולד סביב תקמ"ה (מלכי ישורון בערכו). ומסתבר שנולד סביב תקמ"ה, שאז הספיק לשמש את הרב חיד"א לפני שנת תקס"ו. וכן התווכח בהלכה כבר בשנת תקס"ד עם הרב יצחק הכהן סקלי, אם נאמר שנולד בתקנ"ה, נמצא שהתווכח עמו כשהיה בן 9 בלבד, וזה לא מסתבר. </ref> 1785 - כ"ה בתשרי ה'תר"ך, 1859) היה דיין ופוסק באלג'יר במאה התשע עשרה, מחבר השו"ת שער שלמה.

== קורותיו ==
נולד באלג'יר לאביו הרב שמואל. בגיל לארבע עשרה החלב לכתוב את העולה לו בדרך לימודו. בשלב מסוים שהה באוראן.<ref>ראו הקדמת המחבר ל'בני שלמה'.</ref> ככל הנראה למד אצל רבי דוד מועטי,<ref>ראו שער שלמה סימן לב, שמכונה אותו "עטרת ראשינו, מורנו ורבנו", ככל הנראה מדובר ברבי דוד בן אהרן מועטי [ולא לרבי דוד בן שמואל מועטי המפורסם שהיה צעיר ממנו מעט]. </ref> ורבי יצחק אבן שמול.<ref>שער שלמה סימן סט.</ref> בהמשך התמנה לדיין, וכיהן לצד הרב דוד מועטי בבית הדין של אלג'יר. בשנת תקס"ו התגורר בליוורנו במשך זמן מה, ולמד אצל הרב חיד"א,<ref name=":0">הקדמת בני המחבר לספר שער שלמה.</ref> ולאחר פטירתו שימש שם את הרב חיים שלמה אבולעפיה.<ref>הקדמת בני המחבר לשער שלמה, ושם סימן צא.</ref> התכתב בהלכה עם הרב חיים מסעוד אלבו מאלג'יר,<ref>שער שלמה סימן מג</ref> הרב יוסף עלון רבה של אלמדאיה,<ref>שער שלמה סימן קסא.</ref> וכן עם הרב פארוז קרסינטי,<ref>ראו מן הגנזים חלק י עמוד שעט.</ref> והרב מסעוד צ'רמון מאוראן.<ref>שער שלמה סי' קס.</ref> וכן התכתב עם הרב חיים פלאג'י.<ref>ראו חיים ושלום חלק א סימן כה.</ref> רבי יצחק הכהן סקלי התאכסן אצלו באלג'יר, ונשא ונתן עמו בהלכה.<ref>ראו שער שלמה סימן צג, שכינה אותו "עטרת ראשי מורי ורבי".</ref> כמו כן התכתב בהלכה עם רבי וידאל ישראל רבה של טיטואן שבמרוקו.<ref>ראו משפטים צדיקים חלק ב, בקונטרס חסד ה' סימן כה.</ref>

מילדיו ידועים ר' יהודה ור' משה שלאחר פטירתו הוציאו לאור את השו"ת של אביהם 'שער שלמה'. בת נוספת הייתה גנונא שנישאה לאברהם אלשקר.<ref name=":0" />

== חיבוריו ==
* 
* 
;חיבורים שאבדו
* שם שלמה
* חיי משה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלג'יר: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:דיינים
קטגוריה:נפטרים ב-1859
האנס זומר

האנס זומר ( 26 ביוני 1914<ref name=":0"></ref> - 31 באוקטובר 1987) היה קצין נאצי באס דה ובוורמאכט. לאחר המלחמה, הוא היה מרגל עבור השטאזי, המשטרה החשאית של מזרח גרמניה.

== ביוגרפיה ==
זומר נולד ב-1914 בנורטורף של הקיסרות הגרמנית. הוא הצטרף לנוער ההיטלראי בגיל שש עשרה ובשנה שלאחר מכן החל לעבוד בחברת היבוא-יצוא של דודו בהמבורג<ref name=":0" /> הוא למד באוניברסיטת היידלברג ללימוד שפות זרות, כולל אנגלית, צרפתית וספרדית.<ref name=":0" />

הוא הצטרף לאס אס ב-1 בדצמבר 1932 וחודשיים לאחר מכן הצטרף כחבר במפלגה הנאצית.

לימודיו הובילו למפגש הראשון שלו עם שירות הביטחון (SD), אשר גייסו מהאוניברסיטאות הטובות ביותר. באוקטובר 1936 גויס והוצב בגדוד האותות של דיוויזיית הפאנצר השנייה בפומרניה. בדצמבר נשלח להאלה לקורס באנגלית. הוא שוחרר מחובותיו הצבאיות בינואר 1939 בדרגת סגן משנה במילואים (לויטננט), אך באוגוסט נקרא שוב לשירות והוצב בגדוד האותות של הקורפוס ה-8 בצבא בברסלאו, עמו השתתף במערכה בפולין והיה חלק מכיבוש חבל הסודטים בצ'כיה.

במרץ 1940 יצר קשר עם ההאופטשטורמפיהרר של האס אס הלמות לוס משירות המודיעין אותו פגש בהיידלברג ובפסוואלק. זומר הצטרף לאס דה בדרגה המקבילה לדרגתו הצבאית והוצב בסוף מאי 1940 לקבוצה VI, שהייתה אחראית על התערבות בצרפת. ביוני נשלח לפריז עם יחידת קומנדו של אס דה (איינזצקומנדו) בראשות המפקד ד"ר קנוכן.<ref name=":0" />

באוקטובר 1941, ללא ידיעת הממונים עליו, עזר זומר לתכנן מתקפה על שבעה בתי כנסת בפריז, בהשראת הפוגרום ב-1938, בשיתוף עם אז'ן דלונקל. לאחר מכן הוא הוצב במרסיי ובניס. הוא גם נטען כי היה מרגל עבור משפחת קרופ .<ref>[https://books.google.com/books?id=Syo3DwAAQBAJ&q=Sommer The Arms of Krupp .p.]</ref>

לאחר המלחמה, זומר נתפס על ידי האמריקנים, שביקשו להעסיק אותו כדי לחדור לרצועה נאצית שנוצרה סביב הצרפתי צ'ארלס לסקאט, אותו פגש זומר במדריד רגע לפני לכידתו. הוא הועבר למחנה קינג, אוברורסל, לאחר ששכנע את האמריקנים שניסיון כזה לא יצליח. ממחנה קינג הוא הוסגר לצרפת כדי לעמוד לדין בפני בית משפט צבאי, שגזר עליו שנתיים מאסר. זומר שוחרר מהכלא ונשלח חזרה לגרמניה ב-1950.

בין 1950 ל-1953, זומר מצא את עצמו עובד עבור ארגון גהלן (GO), ארגון הביון המערב גרמני הלא רשמי. לאחר מכן הוא היה מובטל לאורך שנת 1953, ואז מצא עבודה במשטרת השטאזי המזרח גרמנית שם הועסק כמרגל, ומסר פרטים מרחיקי לכת על מעסיקו לשעבר במערב גרמניה.

== לקריאה נוספת ==
* 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://archive.org/details/nwcda?and%5B%5D=Hans+Sommer&sin= קובצי OSS של הנס זומר]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי הנוער ההיטלראי
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:שטאזי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1914
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1987
אנימציה למבוגרים

אנימציה למבוגרים היא ז'אנר של אנימציה, המעוצב ומותאם באופן ספציפי לקהל המבוגר, בניגוד לז'אנרים המוכרים יותר המופנים לילדים או לכלל הגילאים. זהו תחום שמציע תכנים המכוונים בעיקר אל מבוגרים ונוער בגיל ההתבגרות, שכן הוא כולל נושאים, תימות והומור שעלולים להיות לא מתאימים או אף פוגעניים לקהלים צעירים יותר.

== מאפיינים ונושאים ==
ז'אנר זה מאפשר חקירה עמוקה ובלתי מוגבלת של סוגיות שונות, החל מפוליטיקה וסוציולוגיה וכלה בפילוסופיה וביטויים אמנותיים אישיים. הוא משלב בתוכו גישות שונות להומור, כולל הומור טואלט, עירום, תוכן מיני (בין אם מפורש ובין אם מרומז), אלימות גרפית, ניבולי פה, קומדיה אפלה, נושאים פוליטיים או אלמנטים נושאיים אחרים שאינם הולמים לילדים או צופים צעירים יותר. יצירות אלו עשויות להיות מפורשות או לרמוז לנושאים מבלי להציגם ישירות, מה שמאפשר מעבר בין רמות שונות של דיוק ועוצמה בתיאור הנושאים.

הייחודיות של האנימציה למבוגרים נובעת לא רק מהתכנים שהיא מעזה להציג, אלא גם מהיכולת שלה לנצל טכניקות סיפור ואנימציה מתקדמות, כמו גם גישות ניסיוניות ליצירה ויזואלית. זה כולל סרטים, סדרות טלוויזיה, ואף סדרות שמשודרות ברשתות האינטרנט, כשכל אחת מהן מציעה פרספקטיבות וסגנונות שונים. המגוון הרחב של פלטפורמות הזמינות היום מאפשר גישה קלה לז'אנר.

== הגדרה ==
אנימציה למבוגרים מוגדרת בדרך כלל כהנפשה המוטה כלפי מבוגרים.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref> זה מתואר גם כמשהו ש"צעירים צריכים להישאר רחוק ממנו"<ref></ref> או שיש לו הומור המיועד למבוגרים בלבד<ref></ref><ref></ref> והוא מגיע בסגנונות שונים,<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref> אבל במיוחד סיטקומים וקומדיות.<ref></ref> חלקם הצהירו שהכוונה היא לאנימציות עם "נושאים ומצבים למבוגרים", המשתמשת ב"שפה מפורשת" ועושה בדיחות שמבוגרים, ולעיתים בני נוער, "נוטים יותר להבין" מאחרים.<ref></ref> בטלוויזיה, אנימציות כאלה משודרות לעיתים קרובות בערב, אבל הן בדרך כלל אינן כוללות תכנים פורנוגרפים.<ref></ref> AdWeek כינה אנימציה למבוגרים "פרויקט מונפש המיועד למבוגרים, לא לילדים".<ref></ref> הם גם מתמקדים בנושאים שמבוגרים מטפלים בהם,<ref></ref> ויש להם הומור חצוף, ולעיתים גס, "שאין לו גבולות - מקפץ בין מצחיק לפוגעני", תוך שהם מעוררים "איזון של מציאות ופנטזיה". הם עשויים להכיל גם אלימות או נושאים מיניים.<ref></ref><ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הנפשה
יצחק שפירא (רופא)

יצחק שפירא הוא קרדיולוג, מנהל ודירקטור ישראלי.

==ביוגרפיה==
בשנים 1968–1971 שירת בצה"ל. בשירות המילואים הגיע לדרגת תת-אלוף.
בשנת 1971 החל ללמוד בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, ובשנת 1978 קיבל שם תואר דוקטור לרפואה. את הסטאז' עשה במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר. בשנים 1978–1988 המשיך בלימודי המשך בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר. בשנת 1983 עבר קורס פיקוד ומטה בצה"ל. למד מינהל רפואי באוניברסיטת חיפה.

בשנים 1979–1985 התמחה בקרדיולוגיה וברפואה פנימית במרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי, ובסיום ההתמחות קיבל תעודת מומחה בקרדיולוגיה. משנת 1986 ממלא תפקידי ניהול רפואי במרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי, בשנת 1992 מונה לסמנכ"ל המרכז ובשנת 2008 מונה בנוסף למנהל בית החולים השיקומי בו.

בשנת 1991 מונה למרצה לקרדיולוגיה בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר, בשנת 1998 עלה לדרגת מרצה בכיר קליני, בשנת 2002 מונה לפרופסור חבר קליני לקרדיולוגיה, ובשנת 2010 מונה לפרופסור מן המניין קליני לקרדיולוגיה, ושימש בתפקיד זה עד 2022.

במרץ 2024 מונה לדירקטור בחברת שופרסל, וב-7 באפריל 2024 מונה ליו"ר דירקטוריון החברה. משרד הבריאות הודיע ששפירא לא יוכל לכהן במקביל כיו"ר שופרסל וכסמנכ"ל איכילוב.

נשוי ואב לארבעה ילדים, מתגורר בכפר ויתקין.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.tasmc.org.il/Personnel/Pages/Shapira-Itzhak.aspx פרופ' שפירא יצחק], באתר המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי
קטגוריה:קרדיולוגים ישראלים
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
התעשייה הקיבוצית

התעשייה הקיבוצית בישראל מתייחסת לסך כל הפעילויות התעשייתיות המתקיימות בתוך הקיבוצים, אשר הן קהילות חקלאיות שיתופיות. המאפיין הבולט של התעשייה הקיבוצית הוא האינטגרציה בין עקרונות השיתוף והקהילתיות המאפיינים את החיים בקיבוץ, לבין יזמות ופעילות תעשייתית בשוק החופשי. המפעלים הקיבוציים מגוונים בתחומי פעילותם, וכוללים תעשיות קלות וכבדות, אגרו-טכנולוגיה, תעשיית מזון, טכנולוגיה גבוהה ועוד.

במהלך השנים, התעשייה הקיבוצית התפתחה והתרחבה וכיום מונה מעל ל-250 מפעלים, עם מחזור שנתי של כ-40 מיליארד שקלים. היא נחשבת לאחד מהגורמים המרכזיים בכלכלת הקיבוצים, והשפעתה ניכרת גם בכלכלת ישראל כולה. התפתחות התעשייה הקיבוצית כללה גם את הקמת מפעלים אזוריים, המהווים שיתוף פעולה בין מספר קיבוצים לצורך ייצור משותף, ותרמה להתמודדות עם אתגרי הייצור והשיווק בסדר גודל גדול יותר.<ref name=":0"></ref>

== רקע והתפתחות ==
=== הולדת התעשייה הקיבוצית ===
התחלתה של התעשייה הקיבוצית מצוינת בקום מפעלים גדולים בסוף שנות ה-30, כיוזמה אוטונומית של הקיבוצים ובמקרים מסוימים, כיוזמה של פעילי התנועה הקיבוצית. עם זאת, התיעוש לא נתפס כמטרה מוצהרת של מנהיגות התנועה הקיבוצית עד לשנות השבעים, כאשר במקרים רבים הנהגה קיבוצית התנגדה או הססה לקדם את התפתחותו.<ref name=":0" />

=== המפעלים האזוריים ===
בשנת 1960, התפתח דגם חדש של תעשייה קיבוצית עם הקמת "מפעלים אזוריים", שהם שותפויות בין קיבוצים. הדרישה להקמת מפעלים אזוריים גדלה עם ההתמקדות בייצוא יבולים והצורך בבתי קירור, אריזה וטכנולוגיות נוספות. המפעלים האזוריים דרשו כוח אדם רב, שרובו נשכר מהסביבה הקרובה, והם הציגו תכונות קפיטליסטיות משמעותיות.<ref name=":0" />

=== הפרטה ושינויים ===
בסוף שנות השישים ותחילת שנות השבעים, הקיבוצים נכנסו לתקופה של שינוי דורי וחידוש. המנהיגות החדשה שאפה ליישם חידושים טכנולוגיים וארגוניים, ולפתח "תעשייה חכמה" שתתמוך בכלכלת הקיבוץ. עם זאת, הרבה מהמפעלים הקיבוציים נוהלו כבר לפי עקרונות קפיטליסטיים, מה שהוביל למאבק אנשי האסכולה החדשה לשמרנים - בין אלו שראו בתיעוש הזדמנות לחזק את הקיבוצים, לבין אלו שחששו מההשפעות השליליות שלו על עקרונות השיתוף והשוויון.

מאז שנות התשעים, התעשייה הקיבוצית עברה תהליך של הפרטה, תהליך ששינה את המבנה הכלכלי והחברתי של הקיבוצים. ההצלחה הכלכלית של המפעלים נרכשה לעיתים קרובות במחיר של התרחקות מעקרונות הקיבוץ השיתופיים.<ref name=":0" />

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== ראו גם ==
* איגוד התעשייה הקיבוצית

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:הקיבוץ
יחזקאל סטימצקי

יחזקאל סטימצקי (16 בינואר 1900 – 5 בספטמבר 1983<ref name=":1"></ref>) היה יזם עסקים ישראלי ומייסד רשת חנויות הספרים סטימצקי, אחת מהרשתות המובילות וההיסטוריות בתחום מכירת הספרים בישראל ובעל חזון קוסמופוליטי ששאף להפיץ ספרות בארצות ערב.

== ביוגרפיה ==
יחזקאל סטימצקי נולד ברוסיה למשה והיגר לגרמניה ב-1920 לאחר המהפכה הקומוניסטית. בברלין, למד משפטים וכלכלה באוניברסיטה ועבד בהוצאת הספרים אולשטיין. הוא השתייך לתנועת החלוץ<ref name=":1" />במהלך עבודתו זו פגש את זאב ז'בוטינסקי, מנהיג המפלגה הרוויזיוניסטית, והחל ידידות עמוקה איתו.

בגיל 25 לאחר ביקור בארץ ישראל, החליט סטימצקי להשתקע בירושלים ופתח את חנות הספרים הראשונה שלו ברחוב יפו בירושלים<ref name=":0"></ref>.

מאוחר יותר שיתף פעולה עם מפעיל חנויות ספרים מקומי בשם פליקס נגלר והקים חנות בחיפה<ref></ref> ומאוחר יותר גם בתל אביב. בשנות ה-20 וה-30, הרשת התרחבה גם לערים בארצות ערב כמו אלכסנדריה, קהיר, דמשק, ביירות ובגדאד, תחת השם "סטימצקי מידל איסט אייג'נטס".<ref></ref>

המציאות הפוליטית בארצות המזרח התיכון והפרעות שפקדו את האזור בשנות ה-30 וה-40, כולל הלאימות של חנויות הספר ב-1948, הביאו לסגירת חנויותיו בארצות ערב והשאירו אותו עם שלוש חנויות בישראל בלבד.

למרות התמודדות עם הקשיים, סטימצקי הצליח להרחיב את רשת חנויות הספרים בישראל. ב־1963 הוא ממנה את בנו ערי סטימצקי למנהל הרשת <ref></ref> מאז התמקדה הרשת במכירת ספרים בעברית והפכה לאחת המובילות בתחום.

הוא נפטר בשנת 1983 בגיל 83 ונקבר בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.<ref name=":1" /> בשנת 2006 מכר בנו, ערי סטימצקי, את הרשת לקרן ההשקעות מרקסטון. הרשת המשיכה להתפתח ולהרחיב את פעילותה גם לתחומים נוספים מעבר לספרים.<ref name=":0" />

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי רוסיה
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
הכוכב של לורה (סרט)

הכוכב של לורה (בגרמנית: Lauras Stern) הוא סרט הנפשה גרמני משנת 2004, המבוסס על סדרת ספרים בעלת אותו שם מאת קלאוס באומגרט. הסרט הופק ובוים על ידי הבמאים פייט דה ריקר ותילו רות'ריק, והופץ על ידי חברת האחים וורנר. הסרט תורגם ודובב לעברית.

== עלילה ==
לורה היא ילדה כפרית שעוברת עם משפחתה לגור בעיר הגדולה, למורת רוחה. בלילה הראשון בדירתה החדשה היא רואה כוכב נופל, רצה לחפש אותו ומוצאת אותו בפארק. אחד מקודקודיו של הכוכב נשבר כשפגע בקרקע, ולורה לוקחת אותו לביתה ומחברת את הקודקוד עם פלסטר.

לורה ואחיה הצעיר טומי מגלים שהכוכב הקטן הוא יצור חי עם כוחות קסומים, אך ככל שהזמן עובר והכוכב נשאר בכדור הארץ, הכוכב נחלש והזוהר שלו דוהה. לורה, יחד עם אחיה ועם שכנה מקס, מוצאת בסופו של דבר דרך לשלוח את הכוכב הקטן בחזרה לחלל.

== פרסים ==
* "סרט הילדים והנוער הטוב ביותר" בגרמניה לשנת 2005<ref></ref>
* מקום ראשון בקטגוריית "סרטים או סרטונים מונפשים" בפרס חבר השופטים המבוגרים לשנת 2005 ב<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי אנימציה של האחים וורנר
קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים גרמניים מבוססי ספרים
מצר אירבה

מצר אירבה, הנקרא גם מצר אירבן (באסטונית: Kura kurk; בלטבית: Irbes jūras šaurums; בליבונית: Sūr meŗ) הוא מצר ים המקשר בין מפרץ ריגה במזרח לים הבלטי במערב.

מצפון למצר נמצא האי האסטוני סארמאה ומדרום נמצא חבל קורלנד הלטבי. אורכו 55 קילומטרים ורוחבו המינימלי 27 קילומטרים. עומקו המזערי 5 מטרים והמרבי – 35 מטרים. המצר קופא בעונת החורף.

== היסטוריה ==
בחלקו הלטבי של המצר נערכו עבודות להעמקת המים במטרה לאפשר לספינות גדולות לעבור.

באוגוסט 1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, התרחש במצר קרב מפרץ ריגה. בקרב לחם צבא הקיסרות הגרמנית נגד הצי הבלטי של האימפריה הרוסית. גם ביולי 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה התרחש במצר קרב. עד היום שקועים במימי המפרץ מוקשים ימיים.

ב־4 במאי 2018 עלתה ספינת התענוגות "מונה ליזה" על שרטון בסמוך למפרץ, בתחום המים הטריטוריאליים של לטביה.<ref></ref>

== ראו גם ==

* מפרץ ריגה
* סארמאה
* קרב מפרץ ריגה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפרץ ריגה
קטגוריה:אסטוניה: גאוגרפיה
קטגוריה:לטביה: גאוגרפיה
אירבה
קטגוריה:גבול אסטוניה–לטביה
קטגוריה:הים הבלטי
אירורי

אירורי
אירורי (ביפנית :囲炉裏 ,居炉裏) הוא אח יפני מסורתי שמוזן בפחמי עץ.

== מאפיינים ==

אירורי משמש לחימום הבית ולבישול אוכל, זהו בעצם בור מרובע, מצופה אבן ברצפה, מצויד בשקע מתכוונן&nbsp;- נקרא ייזאיקאגי () ובאופן כללי מורכב ממוט ברזל בתוך צינור חזרן&nbsp;– שמשמש להגבהה או להנמכה של הסיר או הקומקום התלויים באמצעות ידית מחוברת, אשר לרוב מעוצבת דקורטיבית בצורת דג.<ref name="fahr, p196">Fahr-Becker (2001), p196</ref> היסטורית שימש האירורי כמקור העיקרי של חימום ותאורה למגורים, וסיפק גם מקום לבשל, לייבש בגדים ולשמש כמקום התכנסות משותף.

== גלריה ==

<gallery mode="packed">
File:Japanese Traditional Hearth L4817.jpg|אירורי
File:Irori - sankei-en - sept 5 2021.webm|thumbtime=13|אירורי שבשימוש
File:長瀨家 Nagase-ke - panoramio.jpg|אירורי קטן
File:2013 Japan - Takamori Dengaku Hozonaki (11148675595).jpg| ייזאיקאגי
File:Yunokami-Onsen Station 006.JPG|אירורי בחדר המתנה של תחנת רכבת, 2010
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח היפני
קטגוריה:תנורים
פונקציית קרמייקל

פונקציית קרמייקל λ לעומת פונקציית אוילר φ עבור 1 ≤ n ≤ 1000
פונקציית קרמייקל, המסומנת ב-λ(n), נותנת את הסדר של חבורת הכפל של המספרים השלמים מ-1 עד n-1 ביחס לחיבור מודולו n. במילים אחרות, היא נותנת את מספר המספרים השלמים הקטנים מ-n שחופפים ל-1 מודולו n.

: <math>a^m \equiv 1 \pmod{n}</math>

פונקציית קרמייקל קשורה קשר הדוק לפונקציית אוילר, המסומנת ב-φ(n), נותנת את מספר המספרים השלמים הקטנים מ-n שחופפים ל-1 מודולו n. ההבדל בין שתי הפונקציות הוא שפונקציית אוילר סופרת רק מספרים זרים ל-n, בעוד שפונקציית קרמייקל סופרת את כל המספרים הקטנים מ-n שחופפים ל-1 מודולו n.

הטבלה הבאה מציגה את 36 הערכים הראשונים של פונקציית קרמייקל λ ופונקציית אוילר φ. ערכים שונים מודגשים. רשימה של מספרים אלו זמינה ב-OEIS: A033949.
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
! scope="col" |
! scope="col" |1
! scope="col" |2
! scope="col" |3
! scope="col" |4
! scope="col" |5
! scope="col" |6
! scope="col" |7
! scope="col" |8
! scope="col" |9
! scope="col" |10
! scope="col" |11
! scope="col" |12
! scope="col" |13
! scope="col" |14
! scope="col" |15
! scope="col" |16
! scope="col" |17
! scope="col" |18
! scope="col" |19
! scope="col" |20
! scope="col" |21
! scope="col" |22
! scope="col" |23
! scope="col" |24
! scope="col" |25
! scope="col" |26
! scope="col" |27
! scope="col" |28
! scope="col" |29
! scope="col" |30
! scope="col" |31
! scope="col" |32
! scope="col" |33
! scope="col" |34
! scope="col" |35
! scope="col" |36
|-
! scope="row" |
|1
|1
|2
|2
|4
|2
|6
|2
|6
|4
|10
|2
|12
|6
|4
|4
|16
|6
|18
|4
|6
|10
|22
|2
|20
|12
|18
|6
|28
|4
|30
|8
|10
|16
|12
|6
|-
! scope="row" |
|1
|1
|2
|2
|4
|2
|6
|4
|6
|4
|10
|4
|12
|6
|8
|8
|16
|6
|18
|8
|12
|10
|22
|8
|20
|12
|18
|12
|28
|8
|30
|16
|20
|16
|24
|12
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פונקציות מתמטיות
קטגוריה:חשבון מודולרי
מחוז זאייצ'אר

מחוז זאייצ'אר (בסרבית: Зајечарски округ) הוא אחד ממחוזות סרביה, הממוקם במזרח המדינה. בירת המחוז היא זאייצ'אר.

== גאוגרפיה ==
שטח המחוז 3,623 קילומטרים רבועים. גבולותיו: מחוז בור בצפון, בולגריה במזרח, מחוז פירוט בדרום, מחוז נישאבה בדרום־מערב ומחוז פומוראביה בצפון־מערב.

== דמוגרפיה ==
נכון לשנת 2022, במחוז מתגוררים 96,715 תושבים. במחוז 5 יישובים עירוניים ו־168 כפרים.

אוכלוסיית המחוז קטנה כמעט פי 2 בין השנים 1961 ו־2022.<ref></ref>

נכון למפקד האוכלוסין של שנת 2011, ההרכב האתני של המחוז כלל את הקבוצות הבאות:<ref></ref>
{| class="wikitable"
|+
!קבוצה אתנית
!כמות
!יחס
|-
|סרבים
|105,231
|87.72%
|-
|ולאכים (רומנים)
|6,561
|5.47%
|-
|צוענים
|2,042
|1.70%
|-
|מקדונים
|234
|0.20%
|-
|בולגרים
|223
|0.19%
|-
|מונטנגרים
|140
|0.12%
|-
|קרואטים
|119
|0.10%
|}
במחוז נולדו 3 מקיסרי רומא: גלריוס (שנולד בארמון גלריוס בגמיזגראד (רומוליאנה) הנמצא במחוז), מקסימינוס דאיה וליקיניוס.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

זאייצ'אר