OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פיטר טילברי

פיטר טילברי (באנגלית: Peter Tilbury; נולד ב-20 באוקטובר 1945 ברדרות', קורנוול, אנגליה) הוא שחקן, מחזאי ותסריטאי בריטי.
== קריירה ==
שיחק בסדרות טלוויזיה הבריטיות The Shadow of the Tower (1972), Dixon of Dock Green (1974), It Takes a Worried Man (1981) שבה כתב את תסריט מרבית פרקיה,
Miss Marple (1987), Fortunes of War (1987), Casualty (1989), The Bill (1990), Birds of a Feather (1990) ו- (1993).
כמו כן הופיע בסרט Breaking Glass (1980).

כתב את הקומדיה Under the Doctor שהוצגה בשנת 2001 ב- Comedy Theatre בלונדון בכיכובם של פיטר דוויסון ואנטון רודג'רס.

לטלוויזיה כתב את Sorry, I'm A Stranger Here Myself, חלק מ-Shelley, בכיכובו של הוול בנט, שמונה פרקים של הסדרה בשנים 1993–1994 עם לני הנרי, עשרה פרקים של הסדרה Birds of a Feather בשנים 1990–1996, ושני פרקים של Not Going Out בשנת 2007.

בשנת 1994 היה מועמד ל-BAFTA עבור הסדרה Chef!

==בעברית==
*יש לי חשק לדוקטור - (Under the Doctor) בתרגומו של אלי ביז'אווי, הוצג בסטודיו מיסודו של יורם לוינשטיין בתל אביב בינואר 2015, בבימויו של רוני מנדלסון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה בריטים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה בריטים
קטגוריה:מחזאים בריטים
קטגוריה:מחזאים אנגלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1945
אבניים

אבניים (שם מדעי: Ebenaceae) היא משפחת בעלי פרחים מסדרת האברשאים. המשפחה כוללת כ-760 מינים של עצים ושיחים, בהם אפרסמון והובנה. המינים גדלים באזורים טרופיים ואזורים בעלי אקלים חם-ממוזג בעולם. הם נפוצים ביותר ביערות הגשם של מלזיה, הודו, אפריקה הטרופית ואמריקה הטרופית והם מינים חשובים ובולטים במערכת האקולוגית שלהם.

==מאפיינים==
פירות הצמחים מכילים טאנין שנועד לדחייה ולהגנה מפני אוכלי צמחים ולכן הם אינם נאכלים בדרך כלל כשאינם בשלים. הפרי הבשל משמש למאכל סוגים רבים של בעלי חיים. העלים נצרכים כמאכל על ידי חרקים.
העצה ניכרת בניחוח דומיננטי בחלק מהמינים, וכן בקשיות ובדחיסות גבוהה במיוחד. צבעה לעיתים שחור וכך גם קליפת הגזע והשורשים. תכונות אלה של העצה גרמו לה להיות מבוקשת מאוד בתעשיית העץ ומינים מסוימים נמצאים קרובים לסיכון.

העלים גדלים לרוב מסורגים, אם כי קיימים מינים שעליהם צומחים במעגל (דור). התפרחת גדלה במקבץ בצורת אשכול או מכבד, אם כי יש מינים בעלי פרחים בודדים. לפרחים 3 עד 8 עלי כותרת שמאוחים בבסיסם. קיימים בדרך כלל כמה אבקנים, יחידים או זוגות שצמודים לחלקה הפנימי של הכותרת. עלי הגביע מוארכים. הפרי הוא הלקט או ענבה.

==מיון==
פרח המין Diospyros virginiana (אפרסמון אמריקני)
פרח [[מאובן של המין Royena graeca]]
מיון הסוגים הנכללים במשפחה משתנה מדי פעם והיא אינה נתונה עדיין להסכמה מלאה. הסוגים המוסכמים הם:
* Diospyros
* Euclea
* Lissocarpa

סוגים נוספים שנכללים על פי כמה שיטות מיון הם:
* Royena
* Maba
* Tetraclis
על פי השיטות הראשונות, סוגים אלו נכללים בסוג Diospyros.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.amjbot.org/content/93/12/1808.long מחקר על מיני אבניים] בז'ורנל האמריקני לבוטניקה

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1891
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רוברט לואיס אאגוסט מקסימיליאן גורקה
קטגוריה:משפחות צמחים
כלוב

כלוב בנוי ב[[גן חיות]]
כלוּב או סוּגַר הוא מבנה או מארז שלפחות אחד מצדדיו הוא שבכה, המשמש כדי להגביל, להכיל או להגן על מה שנמצא בתוכו. כלובים באים במספר צורות, הנפוצות בהן תיבה או גליל. המונח משמש גם לתיאור מבנים דומים לכלוב (למשל כלוב הצלעות) ולדימויים שונים.

==שימושים==

כלובים משמשים למטרות רבות, הנפוצות הן שמירה על בעלי חיים בשבי, לכידתם, ותצוגת בעלי חיים בגן חיות. שימושים נוספים הם הגנה על עצים צעירים, הגנה בפני נפילה, הגנה בפני גניבה, ועוד.

כלובי סוללה הם כלובים המשמשים להחזקת תרנגולות מטילות בתעשיית ביצים, המהווים את הצורה הנפוצה ביותר לגידול תרנגולות בתעשיית הביצים בעולם המערבי, ובישראל בפרט. אף שהמושג מתייחס לרוב לסוג הכלובים הנפוצים בגידול תרנגולות, שימוש בכלובים דומים קיים גם בגידול יונקים קטנים בתעשיית הפרוות ובמעבדות ניסוי.

== גלריה ==
<gallery>
Hamsters in pens for judging at hamster show 2013 Bracknell.jpg|כלובי אוגרים
Sharks outside cage.jpg|צוללנים בכלוב מוגן-כרישים
Melons in cage, Russia.jpg|כלוב המכיל אבטיחים
Bolikhamxay Phabatkumban Chickenfarm 640x480.JPG|תרנגולות בכלובי סוללה
Children in a Faraday Cage getting zapped by Tesla Coils.JPG|ילדים בתוך כלוב בהדגמת העיקרון הפיזיקלי של כלוב פאראדיי
</gallery>

==ראו גם==
* לול (לתינוק)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלי קיבול
קטגוריה:ציוד לבעלי חיים
קטגוריה:חיות מחמד
קטגוריה:מלכודות
קטגוריה:גני חיות
דה הבילנד ומפייר

דה הבילנד ומפייר (באנגלית: de Havilland DH.100 Vampire), היה מטוס קרב סילוני מהדור הראשון שפותח ויוצר על ידי דה הבילנד. המטוס פותח במהלך מלחמת העולם השנייה וניצל את הפיתוחים חדשים באותה התקופה בתחום מנועי הסילון. המטוס נכנס לשירות בחיל האוויר המלכותי הבריטי בשנת 1945, והיה למטוס הקרב הסילוני השני שנכנס לשורות החיל, אחרי מטוס גלוסטר מטאור.

בחיל האוויר המלכותי השתמשו במטוס הוומפייר כמטוס קרב בחזית עד שנת 1953, אז החל לעשות בו שימוש משני כמטוס אימון. המטוס יצא משימוש בחיל האוויר המלכותי בשנת 1966, ונכנסו במקומו מטוסים מסוג הוקר האנטר וגלוסטר גאוולין.

לוומפייר כמה הישגים תעופתיים ובין היתר היה מטוס הסילון הראשון שחצה את האוקיינוס האטלנטי. הוומפייר יוצא למדינות רבות ופעל בשירות חילות אוויר רבים בעולם. הוא השתתף במספר מלחמות, כגון מלחמת סיני בשירות חיל האוויר המצרי.

קרוב ל-3,300 מטוסי ומפייר יוצרו, רבע מהם יוצרו מחוץ לבריטניה. מטוס הקרב הסילוני הראשון של חיל הים המלכותי, היה ומפייר ימי, גרסה מותאמת להפעלה מנושאות מטוסים. הוומפייר התפתח בהמשך ל-DH.115, שהכיל שני מושבים ולמטוס מתקדם יותר מסוג ונום DH.112 ששימש לתקיפות קרקע.

== קישורים חיצוניים ==

ומפייר
קטגוריה:מטוסי קרב סילוניים
קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת בריטניה
ברית כוחות הימין

ברית כוחות הימין (ברוסית: Союз Правых Сил) היא מפלגה ליברלית ימנית רוסית, גוש בחירות שהוקם לקראת הבחירות לפרלמנט בשנת 1999. מנהיגה הראשון ומייסדה היה בוריס נמצוב.

המפלגה נוסדה מאיחודן של מפלגות הימין, "הבחירה הדמוקרטית של רוסיה" של ייגור גאידר, תנועת "הכוח החדש" של סרגיי קיריינקו, "רוסיה הצעירה" בראשות בוריס נמצוב, "קול רוסיה" של קונסטנטין טיטוב, "המעשה המשותף" של אירינה חקמאדה ותנועות נוספות.

פעמים רבות שהמפלגה לא הצליחה לעבור את אחוז החסימה ולאורך השנים היוותה כר פורה לצמיחת פעילים פוליטיים המתנגדים לפוטין.

==היסטוריה==
בשנת 1999 בוריס נמצוב הקים יחד עם סרגיי קיריינקו, אירינה חקמדה ופוליטיקאים צעירים נוספים את המפלגה הליברלית "ברית כוחות הימין". בהנהגת קיריינקו המפלגה התמודדה בבחירות לדומה השלישית בנובמבר 1999 וזכתה ל-8 אחוזים מהקולות. נמצוב מונה אז לסגן יו"ר הדומה מטעם המפלגה.

בשנת 2000 ולדימיר פוטין נבחר לנשיאות רוסיה. פוטין ביצע רפורמה שלטונית, כשבמסגרת הרפורמה קיריינקו מונה לנציג הנשיא במחוז הפדרלי של הוולגה ועזב את הפוליטיקה המפלגתית בעוד נמצוב הפך למנהיג המפלגה. לקראת סוף הקדנציה של הדומה השלישית התנועות הליברליות איבדו את תמיכת הנשיא, שנהנו ממנה בתקופת ילצין.

בבחירות לדומה הרביעית, בדצמבר 2003, מפלגת ברית כוחות הימין בהנהגת נמצוב לא עברה את אחוז החסימה והוא התפטר מראשות המפלגה.

בבחירות הפרלמנטריות של 2007 המפלגה רצה לדומה בהנהגת ניקיטה בליך עם נמצוב במקום השני ברשימה. המפלגה זכתה לפחות מאחוז אחד מהקולות ולא נכנסה לדומה. חרף המפלה, נמצוב הודיע על כוונתו להתמודד לנשיאות רוסיה בשנת 2008 אך בסוף דצמבר 2007 הודיע שהוא מוותר על מועמדותו בטענה שהבחירות לא יהיו דמוקרטיות, כי לאף אחד ממועמדי האופוזיציה לא תהיה אפשרות לנהל תעמולה באופן הוגן.

בתחילת 2008 בראש הסניף המוסקבאי של המפלגה הועמד יבגני צ'יצ'ווארקין שאומנם תוך זמן קצר נמלט מהמדינה. ב-2008 המפלגה פורקה ושולבה במפלגה חדשה מפלגת המעשה הנכון שנחשבת ליורשתה.

בשנת 2011 הוקמה התנועה מחדש ובראשה הועמד לאוניד גוזמן.

== ארגון ציבורי פוליטי (מאז 2011) ==
בשנת 2011, קבוצה של חברי ברית כוחות הימין לשעבר, האשימה את הימין בכך שהיא יותר מדי קרובה לשלטון הרוסי בחסות ולדימיר פוטין ורשמה מחדש את ברית כוחות הימין תחת ארגון ציבורי פוליטי, וכתוצאה מכך, חברים לשעבר של אותה המפלגה, חזרו אל הארגון.

ב-24 בפברואר 2014, הארגון גינה רשמית את המעורבות הצבאית הרוסית באוקראינה.

==ראו גם==
* פוליטיקה של רוסיה
* מפלגת המעשה הנכון

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רוסיה: מפלגות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2001
משה דה שליט

משה דה שליט (22 בינואר 1893 - 23 בנובמבר 1971) היה פעיל ציוני ברוסיה ובארץ (לאחר עלייתו ב-1925). יזם נדל"ן שהיה פעיל במיוחד בפיתוח הצד המערבי של העיר הרצליה (הרצליה פיתוח) במסגרת תפקידו כמנהל "חברת פיתוח הרצליה בע"מ".

== ביוגרפיה ==
דה שליט נולד ב-1893 בעיר ויטבסק שבאימפריה הרוסית (בתחומי בלארוס של ימינו) למאיר דה שליט ואלקה-הענע (לבית לוין). בצעירותו למד בחדר אחר כך המשיך ללמוד בבית ספר תיכוני למסחר. את לימודיו הגבוהים החל בבית הספר למתמטיקה והנדסה בליאז' שבבלגיה כשב-1915 עבר ללמוד בפוליטכניקום בריגה ובשנים 1917–1920 למד בבית הספר הגבוה לקואופרציה במוסקבה.

ב-1917 החל דה שליט את פעילותו הציונית בקהילות היהודיות שבאזור אורל שברוסיה והיה חבר בהנהלה המרכזית של ההסתדרות הציונית ברוסיה. בשנים 1922 עד 1925 שימש כציר מטעם הדירקטוריון של קרן היסוד בארצית הבלטיות.

ב-1925 עלה דה שליט ארצה והמשיך גם כאן את פעילותו הציבורית. בין השאר ייצג את ציוני רוסיה ב-1939 בקונגרס הציוני ה-21 בז'נבה וב-1946 בקונגרס הציוני ה-22 בבזל. כמו כן בשנים 1926 עד 1936 עמד בראש קהילת ציון אמריקאית ששמה לה מטרה לרכוש קרקעות להתיישבות יהודית בארץ ישראל ובין השאר רכשה העמותה קרקעות במערב הרצליה שהיו שייכות לכפר הערבי סידנא עלי (בימינו הרצליה פיתוח).

ב-1936, עם סיום עבודתו בעמותה, הקים דה שליט את "חברת פיתוח הרצליה בע"מ" שפיתחה את הרצליה ואת האזור המערבי של העיר. ב-1945 ייסד וניהל את חברת "מלוני השרון בע"מ" שהקימה ב-1948 את מלון השרון.

בנוסף לפעילותו האינטנסיבית בהרצליה, פעל דה שליט גם באזורים אחרים בארץ:
* הקמת בית ההבראה בנהריה לחיילי צה"ל
* קניית אדמות בעפולה ורמת ישי
* יסוד חברות מים בעפולה ובבלפוריה
* נטיעת מטעי פרי בעפולה ובבלפוריה

ב-1921 נשא לאשה את עדה (אדל) רפפורט מהעיר דוינסק 1897–1980). לזוג נולדו שלושה ילדים: מאיר דה שליט, עמוס דה שליט ואדריכלית הפנים והמעצבת תמר דה שליט שנישאה לאדריכל ולוחם החופש הדרום אפריקאי ארטור גולדרייך.

נפטר בהרצליה ב-1971 והובא לקבורה בבית הקברות נחלת יצחק.

== הנצחתו ==
* בשנת 1962 קיבל משה אזרחות כבוד של הרצליה.
* עיריית הרצליה קראה כיכר על שמו בעיר (כיכר דה שליט בהרצליה פיתוח).
* קריאת בית כנסת "אוהל משה" על שמו (רחוב ספיר 6 בהרצליה)

==אילן יוחסין==

==לקריאה נוספת==
* 'דֵי־שליט, משה', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 164. 

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://michaelarch.wordpress.com/2010/08/29/סיבוב-לזכרה-של-המעצבת-תמר-דה-שליט/ סיבוב לזכרה של המעצבת תמר דה שליט] באתר "חלון אחורי"

==ביאורים==
: בין השאר הקימה החברה את שכונת נוף ים, בית הספר "ברנדס", הקמת תשתית מים ובניית מפעל מים מקומי, מפעל הטקסטיל "אדרת", הקמת בית יד לבנים, ושכונת עדה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרצליה: אישים
קטגוריה:משפחת דה-שליט
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1893
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1971
ברודוויי 2

ברודוויי 2 (באנגלית: Broadway 2) הוא בניין משרדים בעל 32 קומות הממוקם בצידו הדרומי של רחוב ברודוויי בסמוך לפארק "באולינג גרין" בניו יורק, ארצות הברית. הוא תוכנן על ידי האדריכל אמרי רוט (Emery Roth) ונבנה בין השנים 1958-1959.

==היסטוריה==
בניין New York Produce Exchange{{כ}} (1883)
בין השנים 1881-1884 נבנה על המגרש בניין ה-New York Produce Exchange לפי תכנונו של האדריכל ג'ורג' בראון פוסט. התכנון אופיין על ידי חזיתות בעלות קישוטיות רבה, שחופו בלבני טרקוטה, וגג זכוכית, שהכניס אור טבעי רב עד לקומות התחתונות של הבניין.

ניתן לראות את בניין ה-New York Produce Exchange בסרט האילם משנת 1928, ספידי, עם השחקן הרולד לויד.

בניין ה-New York Produce Exchange נהרס בשנת 1957 לטובת הקמתו של בניין המשרדים הנמצא על המגרש כיום.

==ראו גם==
* גורדי שחקים מוקדמים

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

ברודוויי 2
קטגוריה:רחוב ברודוויי
אזור התעשייה נווה נאמן

אזור התעשייה נווה נאמן נמצא במתחם פארק שרונים, הממוקם בצד הדרום מערבי של העיר הוד השרון.

אזור התעשייה משתרע על פני 296 דונם מתוכם 135 דונם הם שטח בנוי, הכולל מפעלים ועסקים קטנים, לרבות שירותי רכב, בחלקו המזרחי, ומתחם תעשייה (כולל הייטק), מסחר ומסעדות בחלקו המערבי. באזור התעשייה פועלות למעלה מ-70 חברות בהן מועסקים כ-3,800 עובדים, וכ-50 עסקים קטנים עם כ-500 עובדים. המפעלים הבולטים באזור התעשייה הם מפעל קוקה קולה ומפעל סנו. כן נמצא בו המשרד הראשי של חברת אלוט. עיריית הוד השרון ממשיכה בשדרוגו הפיזי של המקום, ובכלל זה הרחבתו ב-63 דונמים.

חברת "קוואלקום" הודיעה לאחרונה על הקמתו של מרכז פיתוח נוסף בישראל, המצטרף למרכז הפיתוח של החברה בחיפה, שימוקם במתחם ההייטק באזור התעשייה של נווה נאמן בהוד השרון.

בשיתוף עם רשויות נחל וניקוז ירקון והמשרד להגנת הסביבה, עיריית הוד השרון עומלת משנת 2015 על פרויקט הקמתו של פארק הוד השרון, המיועד להתמקם מערבית לאזור התעשייה של נווה נאמן, ויכלול בין היתר שבילי אופנים, טיילת, מגוון מרחבים לנופש ופנאי, וגם, את האגם האקולוגי הגדול במדינה.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.hod-hasharon.muni.il/web/8888/nsf/arclookup.taf?&_id=31073&did=8152&title=%E0%E6%E5%F8%20%E4%FA%F2%F1%E5%F7%E4%20%F0%E5%E5%E4%20%F0%E0%EE%EF%20%E1%E4%E5%E3%20%E4%F9%F8%E5%EF%20%EE%EE%F9%E9%EA%20%EC%F6%EE%E5%E7/ אזור התעסוקה נווה נאמן בהוד השרון ממשיך לצמוח], באתר (עיריית הוד השרון)
* [https://he-il.facebook.com/hodhasharonmuni/posts/229063483936381 פארק הוד השרון-טבע בלב העיר], באתר (פייסבוק עיריית הוד השרון)

נווה נאמן
קטגוריה:הוד השרון: גאוגרפיה
קטגוריה:הוד השרון: כלכלה
פארק שרונים

250px
פארק שרונים הוא אזור התעשייה הקלה וחברות המדע של העיר הוד השרון. הוא השוכן בצידו הדרום-מערבי על ציר התנועה הראשי, קרוב לכניסה הדרומית של העיר וממול מתחם "שרונים".

הפארק הוא מתחם הכולל בשטחו מספר אזורים שהמרכזי בהם הוא אזור התעשייה נווה נאמן בו קיימים מגדלי הוד השרון, משרדי הייטק, מפעלים, שירותי רכב שונים כגון מוסכים, שטיפת מכוניות וחברה להשכרת כלי רכב, ומספר עסקי מזון קטנים עד בינוניים הכוללים מזנונים ושירותי הסעדה (קייטרינג). באזורים אחרים נמצאים, בין היתר, בית הספר התיכון "תיכון החממה" של רשת עמל, בפיקוח משרד העבודה, בית חולים סיעודי-גריאטרי "חדוות הורים" ותחנת דלק.

פארק שרונים
קטגוריה:הוד השרון: גאוגרפיה
חנוך קון

חנוך (הֶנֶך) (הנריק) קוֹן (ביידיש: הענעך קאָן; בפולנית: Henryk Kon; 1890, לודז' - 1972, ניו יורק) היה מלחין יהודי פולני.

==קורות חיים==
קון נולד למשפחה חסידית. בגיל 12 נשלח לקוטנו שליד לודז' להתחנך אצל סבו. בקוטנו הוא למד תורה וגם למד עם כליזמרים מקומיים. כשמשפחתו הבינה שלא יהפוך לרב הוא נשלח לבית ספר גבוה למוזיקה בברלין. הוא חזר לפולין ב-1912 והתחבר עם חוגים אמנותיים ותרבותיים של ורשה. הוא היה מבקר בסלון של השחקנית תיאה ארטישבסקי (מרים ישראליס). שם הוא הכיר את בעלה לשעבר של ישראליס, פסל ב. קרטקה. קרטקה בתורו הפגיש את קון עם י"ל פרץ, שהשפיע רבות על קון.

בתחילת 1922 הוא חבר אל שני הצייר יצחק ברוינר ואל המשורר, העיתונאי ובמאי התיאטרון משה ברודרזון בפיתוח וקידום תיאטרון היידיש בלודז'.

הוא עזב את פולין לצרפת ושיתף פעולה עם תיאטרון יידיש מקומי. הוא כתב על מוזיקה יהודית בשביל אנציקלופדיית "יידן", שהתפרסמה בצרפת ב-1940. לאחר מכן היגר לארצות הברית והשתקע בניו יורק, שם המשיך לכתוב מוזיקה, אך באמריקה הוא לא זכה לאותה תהילה לה זכה בפולין.

הוא נפטר בניו יורק ב-1972.

==עבודותיו==
חנוך קון כתב מוזיקה למספר סרטים ביידיש:

*מיר קומען אן
*על חטא
*דער דיבוק
*פריילעכע קבצנים

==לקריאה נוספת==
* נתן גרוס, תולדות הקולנוע היהודי בפולין, ירושלים: הוצאת מאגנס, 1990.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים יהודים פולנים
קטגוריה:פזמונאים יהודים
קטגוריה:תיאטרון יידיש
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מצרפת לארצות הברית
קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1890

קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1972
פאבל ספירידיונוב

פאבל ספירידיונוב (נולד ב-27 באוקטובר 1990) הוא כדורסלן רוסי-ישראלי המשחק ביניסיי קרסנויארסק הרוסית ובנבחרת רוסיה.

==ביוגרפיה==
פאבל נולד במוסקבה בברית המועצות באוקטובר 1990. בגיל צעיר מאוד עלה עם משפחתו לישראל. אמו ליודמילה הייתה כדורסלנית בעצמה ושיחקה באליצור רמלה.

==קריירה==
את קריירת הכדורסל החל בגיל צעיר מאוד בישראל ושיחק בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב עמה זכה באליפות ובגביע. היה גם שחקן נבחרת העתודה של ישראל ושיחק תחת השם דניאל רום.

זמן קצר לאחר מכן החליט לחזור עם משפחתו לרוסיה, החליף את שמו לשם רוסי, ושיחק בשורות נבחרת רוסיה עד גיל 20 וב-2008 החל לשחק בקבוצת טריומף ליוברצי.

ב-2014 טריומף שינתה שמה לזניט סנקט פטרבורג והמשיך לשחק בשורותיה. באותה שנה סייע לנבחרת רוסיה לזכות בגביע סטנקוביץ'. בתום העונה עבר ליניסיי קרסנויארסק.

==קישורים חיצוניים==

* [http://basket.fc-zenit.ru/teams/zenit/players/17441.html פרופיל השחקן] באתר הקבוצה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלני טריומף ליוברצי
קטגוריה:כדורסלני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורסלני יניסיי קרסנויארסק
רום דניאל
קטגוריה:כדורסלנים רוסים
קטגוריה:כדורסלנים יהודים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים ברוסיה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990
מדליית השירות המצוין של הצי

מדליית השירות המצוין של הצי (באנגלית: Navy Distinguished Service Medal) היא עיטור של צי ארצות הברית וחיל הנחתים של ארצות הברית עבור חיילים שהתבלטו בשירות מצוין תחת אחריות גדולה (בדרך כלל קצינים בדרגות גבוהות, הנגד הראשי של הצי או הסמל הראשי של חיל הנחתים בתום כהונתם). 

העיטור אושר על ידי הקונגרס ב-4 בפברואר 1919 והוענק לראשונה ב-13 במרץ אותה שנה, לבריגדיר גנרל מחיל הנחתים צ'ארלס דוין. דוין פיקד על דיוויזיית חיל הרגלים השנייה של צבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם הראשונה והיה הראשון מקציני הנחתים שפיקד על דיוויזיה של הצבא. העיטור הוענק לו לאחר מותו.

==תיאור העיטור==
חזית העיטור כוללת עיטם לבן-ראש מסמל ארצות הברית במרכז מדליית ארד בקוטר של 1.25 אינץ'. העיט אוחז בטופרי כף רגלו הימנית ענף עלי זית, ובטפרי רגלו השמאלית צרור חצים. העיטם מוקף בטבעת כחולה עלייה חרותים בחלק העליון המילים "UNITED STATES OF AMERICA" (ארצות הברית של אמריקה) ובחלק התחתון המילה "NAVY" (צי). הטבעת הכחולה תחומה באיור של גלים. מעל המדליה יש סמל של כוכב שבקודקודיו כדורים זהובים. במרכז הכוכב עוגן זהוב. 

בגב העיטור קלשון (טרידנט) מוקף בעלי דפנה. מסביב לעלים טבעת כחולה ועליה חרותים המילים "FOR DISTINGUISHED SERVICE" והטבעת עצמה תחומה גם היא באיור של גלים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20150402233827/http://www.tioh.hqda.pentagon.mil/Catalog/Heraldry.aspx?HeraldryId=17106&CategoryId=3&grp=4&menu=Decorations%20and%20Medals&ps=24&p=0 על העיטור] באתר המכון להרלדיקה
* [http://www.gpo.gov/fdsys/pkg/USCODE-2006-title10/pdf/USCODE-2006-title10-subtitleB-partII-chap357.pdf עיטורי הכוחות המזוינים של ארצות הברית] בספר החוקים של הקונגרס

*
קטגוריה:ארצות הברית: עיטורים
קטגוריה:חיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:צי ארצות הברית
מסיבת טוגה

בנות לבושות בטוגה
מסיבת טוגה היא מסיבת תחפושות בה המשתתפים לובשים טוגות, העשויות בדרך כלל מסדינים לבנים, וקיימים בה אלמנטים הקשורים ליוון העתיקה ורומא העתיקה. מסיבות טוגה נפוצות בעולם המערבי, בעיקר בארצות הברית, בריטניה ואוסטרליה, ומתקיימות בדרך כלל במסגרת סטודנטיאלית. לכן מסיבות טוגה נוטות להתרכז סביב שתיית אלכוהול, ומשחקי שתייה. מלבד הטוגה, משתתפי המסיבה נוהגים לחבוש זר מעלים ולנעול סנדלים בסגנון רומי.

מסיבות בסגנון רומי תועדו החל מהמאה ה-18, אך מאפייני המסיבות השתנו במאה ה-20 כאשר נערכו על ידי סטודנטים. הסרט בית החיות, שזכה להצלחה רבה, תרם לפופולריות של מסיבות הטוגה הסטודנטיאליות ברחבי העולם.

ב-2015 נרשמה בספר השיאים של גינס מסיבת הטוגה הגדולה בעולם. המסיבה התרחשה באוסטרליה, ונספרו בה 7,000 משתתפים לבושים בטוגות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

טוגה מסיבת
שעשוע

איש שלג שנבנה לשם השעשוע שבדבר

שעשוע הוא מצב של חוויית אירועים או גירויים הומוריסטיים ומשעשעים. השעשוע מקושר להנאה, אושר וצחוק.

מחקרים הנוכחיים עדיין לא הגיעו להסכמה על מטרת השעשוע המדויקת, אם כי התאוריות הועלו בתחומי פסיכולוגיה, פסיכיאטריה וסוציולוגיה. בנוסף, המנגנון המדויק שגורם לאלמנט מסוים (תמונה, קול, התנהגות, וכו ') כדי להיתפס כיותר או פחות משעשע מאלמנט אחר עבור אדם מסוים אינו ברור עדיין.

==סוגים ופעילויות==
ילדה משתעשעת במים

שעשועי לשון ומשחקי מילים הם מגוון השימושים הנעשים בשפה לשם שעשוע, תוך ניצול סגולותיה של השפה. שעשועי לשון ומשחקי מילים משמשים לא רק לשם שעשוע אלא גם כאמצעי ספרותי בשירה או בפרוזה.

שעשועי מתמטיקה הם שם כולל למשחקים, חידות, קסמים מתמטיים, כן נושאים במתמטיקה שאינם דורשים ידע רב ויש בהם מן השעשוע. שעשועי מתמטיקה משמשים ככלי עזר חשוב בהוראת המתמטיקה ובפופולריזציה שלה.

חידה היא בעיה המוצגת לשם שעשוע וכאתגר חשיבה. לעיתים החידה היא בתבנית קבועה (תשבץ, למשל), אך פעמים רבות החידה היא בלתי שגרתית, וזה ייחודה ההופך אותה מבעיה לחידה. לחידה בלתי שגרתית נדרש פתרון בלתי שגרתי, אם כי לא תמיד הגבול בין חידה לבעיה חד וברור. חידה נראית לעיתים בלתי שגרתית רק עקב ניסוחה המיוחד או משום שהיא מתבססת על ידע שחסר לנשאל.

שעשוע ילדים הוא פעולה שילדים עוסקים בה לשם הנאה, ובניגוד למשחק אין לה חוקים מוגדרים.

==ראו גם==
* שעשועי לשון
* שעשועי מתמטיקה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רגשות
משפט ארטין-שרייר (שדות סדורים)

בתורת השדות, משפט ארטין-שרייר קובע כי שדה הוא ניתן לסידור אם ורק אם <math>-1</math> איננו סכום של ריבועים בשדה, או בשקילות שהרמה שלו היא אינסוף. המשפט נקרא על שמם של המתמטיקאים אוטו שרייר ואמיל ארטין, והוא מהווה משפט חשוב בתורת השדות הסדורים, ובעל שימושים במספר תחומים קרובים, ביניהם תבניות ריבועיות.

==ניסוח==
נאמר ששדה (ממאפיין לא 2) הוא ממשי פורמלית אם <math>-1</math> איננו סכום של מספר סופי של ריבועים בשדה, אחרת נאמר שהוא לא ממשי פורמלית. בשקילות, שדה הוא ממשי פורמלית כאשר הרמה שלו אינסופית.

משפט ארטין-שרייר קובע כי השדה הוא ממשי פורמלית אם ורק אם הוא ניתן לסידור. יותר מכך, לכל איבר בשדה שאיננו סכום ריבועים, קיים סדר בו איבר זה שלילי.

==ראו גם==
שדה סגור ממשית

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שדות סדורים
ארטין-שרייר
אדולף הורוויץ

אדולף הורוויץ (בגרמנית: Adolf Hurwitz; 26 במרץ 1859 - 18 בנובמבר 1919) היה מתמטיקאי יהודי גרמני שעסק בתחומים רבים, ביניהם אנליזה מרוכבת, אלגברה, תורת המספרים.

==תולדות חייו==
הורוויץ נולד בעיר הילדסהיים למשפחה יהודית. אביו, סלומון הורוויץ (Salomon Hurwitz), היה סוחר. אמו, אליס לבית ורטהיימר (Elise Wertheime), נפטרה כשהיה בן 3. בשנת 1868 החל ללמוד בבית הספר, שם לימד אותו מתמטיקה הרמן שוברט, שמאוחר יותר המליץ לאביו לשלוח אותו לאוניברסיטה. אביו לא יכל לממן את לימודיו, אך הורוויץ זכה למימון על ידי חבר אביו. הוא החל ללמוד באוניברסיטת מינכן בשנת 1877 בעודו בן 17. במהלך לימודי האקדמאיים הוא למד אצל מתמטיקאים גדולים, ביניהם ארנסט קומר וקארל ויירשטראס. במהלך לימודיו למד יחד עם פליקס קליין, ואת עבודת הדוקטורט שלו עשה בהשגחתו באוניברסיטת לייפציג. בשנת 1881 סיים את עבודת הדוקטורט, שכותרתה "פונקציות אליפטיות מודולריות" (Elliptic modular function).

בשנת 1884 התמנה הורוויץ לפרופסור באוניברסיטת קניגסברג. בשנת 1892 הפך לפרופסור במכון הטכנולוגי של ציריך, שם נשאר עד סוף חייו. 

בשנת 1884 נישא הורוויץ לאידה סמואל (Ida Samuel), ולשניים היו שלושה ילדים.

לאורך כל שהותו בציריך, חווה הורוויץ בעיות בריאותיו רבות, ביניהן מיגרנות קשות. הוא נפטר בציריך ב-18 בנובמבר 1919.

==תרומתו למתמטיקה==
הורוויץ היה מומחה במשטחי רימן ועסק בעקומים אלגבריים, והגיע להישגים משמעותיים, כדוגמת משפט האוטומורפיזם של הורוויץ. נוסף על כך, הוא התעניין בתורת המספרים, ובתחום האלגברה התעניין בנוסחאות לסכומי ריבועים. באנליזה מרוכבת, הוכיח הורוויץ את משפט הורוויץ בדבר התכנסות במידה שווה של סדרת פונקציות.

==ראו גם==
* משפט הורוויץ (אלגברה)
* משפט הורוויץ (אנליזה מרוכבת)
* משפט האוטומורפיזם של הורוויץ
* משטח הורוויץ
* נוסחת רימן-הורוויץ

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1859
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1919
מרואן כבהא

מרואן כבהא (בערבית: مروان كبها; נולד ב-23 בפברואר 1991) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת הפועל אום אל פאחם.

==קריירת מועדונים==
כבהא ששיחק בקבוצות הילדים והנערים של מכבי תל אביב ומכבי ברקאי והגיע בגיל 17 לקבוצת הנוער של מכבי פתח תקווה. ב-3 באפריל 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 2-2 מול הפועל עכו, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-90 של המשחק. ב-31 ביולי 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בניצחון 3–1 נגד הפועל רמת גן במסגרת גביע הטוטו. בעונת הפך לחלק משמעותי בהרכב הקבוצה. ב-17 בספטמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 1-1 נגד הפועל פתח תקווה. הוא היה שותף לירידה של המועדון בסיום העונה לליגה הלאומית. ב-14 בספטמבר 2012 קיבל כרטיס אדום ראשון בקריירה, בניצחון 1–0 נגד הפועל כפר סבא. בסיום עונת חזר עם מכבי פתח תקווה לליגת העל.

ב-26 במאי 2015 חתם לשלוש שנים בקבוצת מאריבור, אלופת סלובניה. ב-14 ביולי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במאריבור בניצחון 1–0 נגד אסטנה במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש שער אחד ב-30 הופעות בלליגת העל הסלובנית, וזכה עם הקבוצה בגביע. בעונתו השנייה בקבוצה כבש שער אחד ב-20 הופעות ליגה וזכה עמה באליפות, ובקיץ 2017 העפיל עמה לשלב הבתים של ליגת האלופות, לאחר שבמשחקי המוקדמות הדיחה את הפועל באר שבע.

ב-31 בינואר 2018 חזר לישראל וחתם לארבע וחצי שנים בהפועל באר שבע. ב-10 במרץ 2018 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–0 על בני סכנין. בסך הכל כבש שער אחד ב-11 הופעות עד תום עונת 2017/2018, וזכה עם הקבוצה באליפות. בעונת 2018/2019 ערך 32 הופעות ליגה וכבש שער אחד.

ב-28 ביולי 2021 חתם בבני סכנין.

ב-11 ביוני 2023 חתם במכבי בני ריינה.

ב-4 בפברואר 2024 חתם במכבי יפו לעונה וחצי.ב-6 ביולי 2024 חתם בהפועל אום אל פאחם.

== קריירת נבחרות ==
לזכותו של כבהא 14 הופעות במדי הנבחרת הצעירה של ישראל עד גיל 21. ב-17 בנובמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה, בניצחון 1–2 מול בלארוס. השתתף עמה גם באליפות אירופה לנבחרות צעירות שנערכה בישראל ביוני 2013, ואת הופעתו האחרונה בנבחרת הצעירה ערך במשחק הראשון בטורניר, שהסתיים בתיקו 2–2 מול נורווגיה.

ב-26 באוגוסט 2017 זומן לראשונה בקריירה לנבחרת ישראל הבוגרת, ואת הופעת הבכורה שלו ערך ב-2 בספטמבר 2017, במשחק מול מקדוניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.

==חיים אישיים==
כבהא נולד בכפר עין אל-סהלה, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית. מגדיר את עצמו כ"ערבי-פלסטיני ישראלי".

נשוי ואב לשתי בנות.

== תארים ==
; הפועל באר שבע
*אליפות המדינה: 2017/18
*גביע המדינה: 2019/20

== ראו גם ==

* משפחת כבהא

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני מריבור
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני מכבי בני ריינה
קטגוריה:כדורגלני מכבי יפו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בסלובניה
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:מוסלמים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1991
דבורה ליפשיץ

דבורה ליפשיץ (Déborah (Desirée) Lifchitz (נכתב גם Lifszyc); 5 ביוני 1907, חרקוב – 1942, אושוויץ) הייתה מומחית לשפות שמיות באתיופיה. פרסמה ספר ומספר מאמרים הנחשבים עד היום לאבני דרך בחקר השפות האתיופיות.

==ביוגרפיה==

ליפשיץ נולדה בחרקוב שברוסיה. ב-1919, בעקבות מהפכת אוקטובר, עזבה משפחתה את חרקוב, בתחילה לחצי האי קרים ולאחר מכן, ב-1920, הגיעו לוורשה. בשנת 1927 עזבה ליפשיץ את ורשה ועברה לפריז, שם למדה שפות מזרחיות והתמחתה בשפות השמיות של אתיופיה. עם סיום לימודיה הצטרפה למשלחת המחקר דקר -ג'יבוטי באפריקה, במסגרתה חקרה את תרבות הפלאשים. עם חזרתה לפריז התקבלה לעבודה במחלקה האפריקאית של מוזיאון האדם. בשנת 1935 הצטרפה למשלחת המוזיאון האתנוגרפי טרוקדרו (Musée d'Ethnographie du Trocadéro) לסודאן הצרפתית, משם הביאה מוצגים מוזיאוניים של תרבות שבט הדוגון, המוצגים כיום בלובר ובמוזיאון קה בראנלי. בשנת 1937 זכתה לקבל אזרחות צרפתית.
לאורך לימודיה ועבודתה במוזיאון האדם שיתפה פעולה וכתבה מאמרים עם חשובי האנתרופולוגים וחוקרי אפריקה בפריז של אותה התקופה, בהם מישל ליריס, וולף לסלאו, מרסל גריאל, מרסל מוס, מרסל כהן, פול באיר, פול ריבט, דניז פולמה ועוד.

עם כיבוש פריז בידי גרמניה הנאצית (1940) נשארה ליפשיץ בפריז אך איבדה את מקום עבודתה עקב החלת חוקי הגזע. ליפשיץ נלקחה תחת חסותו של עמיתה מישל ליריס. בפברואר 1942 נעצרה בידי המשטרה הצרפתית ונלקחה למחנה ריכוז, משם נשלחה לאושוויץ, שם, על פי עדותו של מרסל כהן, נרצחה בגז.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.worldcat.org/identities/np-lifchitz,%20deborah דבורה ליפשיץ] באתר WorldCat Identities
<div class="mw-content-ltr">
* Éloi Ficque, Lukian Prijac, "[https://books.google.co.il/books?id=l4WUdKWGcYsC&pg=PA567 Lifchitz, Déborah]," in: Encyclopaedia Aethiopica, vol. 3, Wiesbaden 2007, pp. 567-568, in Google Books
* Lukian Prijac, "[http://journals.sub.uni-hamburg.de/aethiopica/article/view/153 Déborah Lifszyc (1907–1942): Ethnologue et linguiste (de Gondär à Auschwitz)]," Aethiopica, [S.l.], v. 11 (Apr. 2012), pp. 148-172. ISSN 2194-4024
</div>
* 

 

קטגוריה:ילידות 1907
קטגוריה:בלשנים ולשונאים שמיים
קטגוריה:בלשניות ולשונאיות יהודיות
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:בלשניות ולשונאיות
קטגוריה:מהגרים מאוקראינה לצרפת
קטגוריה:נפטרות ב-1942
מדליית השירות המצוין של חיל האוויר

מדליית השירות המצוין של חיל האוויר (באנגלית: Air Force Distinguished Service Medal) היא עיטור של חיל האוויר של ארצות הברית עבור חיילים שהתבלטו בשירות מצוין תחת אחריות גדולה. העיטור מוענק בדרך כלל לקצינים בדרגות גבוהות, או לסמל הראשי של חיל האוויר, בתום כהונתם. יוצאי דופן היו האסטרונאוטים באז אולדרין ודייוויד סקוט (שניהם עוטרו פעמיים) שסיימו את שירותם בחיל האוויר בדרגת קולונל. 

הענקת העיטור אושרה בקונגרס של ארצות הברית ב-6 ביולי 1960. העיטור הראשון ניתן ב-1965 למייג'ור גנרל אוסמונד ריטלנד בתום שירותו.

==תיאור העיטור==
חזית העיטור כוללת במרכזה אבן כחולה עגולה (המסמלת את כיפת השמים) עם 13 קרני שמש מוזהבות (השמש מסמלת את התהילה בהישגים והקרניים מסמלות את שאיפת האדם לאור וידע), שביניהן 13 כוכבים לבנים מאמייל (המסמלים את שלוש עשרה המושבות שייסדו את ארצות הברית). המדליה תלויה על פס מתכת עם כנפיים מסוגננות המסמלות את חיל האוויר. גב המדליה חלק ומתאים לחריתת שם מקבל העיטור.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20150402125429/http://www.tioh.hqda.pentagon.mil/Catalog/Heraldry.aspx?HeraldryId=17116&CategoryId=3&grp=4&menu=Decorations%20and%20Medals&ps=24&p=0 על העיטור] באתר המכון להרלדיקה
* [http://www.gpo.gov/fdsys/pkg/USCODE-2006-title10/pdf/USCODE-2006-title10-subtitleB-partII-chap357.pdf עיטורי הכוחות המזוינים של ארצות הברית] בספר החוקים של הקונגרס

*
קטגוריה:ארצות הברית: עיטורים
קטגוריה:חיל האוויר של ארצות הברית
Speak Now World Tour – Live

Speak Now World Tour – Live הוא אלבום ההופעה הראשון של הזמרת-היוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. האלבום יצא לאור ב-21 בנובמבר 2011 על ידי ביג משין רקורדס, והוא מורכב משירים ומהופעות שצולמו במהלך Speak Now World Tour – סיבוב ההופעות של אלבום האולפן השלישי של סוויפט, Speak Now. האלבום נמכר ב-77,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו והגיע למקום האחד עשר במצעד 200 האלבומים של הבילבורד.

== רקע ==
האלבום הוכרז ב-21 בספטמבר 2011 באמצעות אתר האינטרנט הרשמי של סוויפט, יחד עם עטיפת האלבום. גרסאות ה-DVD והבלו-ריי כוללות את כל 17 ההופעות מהלג הצפון אמריקאי של "Speak Now World Tour", כמו גם תוכן נוסף. בגרסת התקליטור יש מעל שבעים וחמש דקות של מוזיקה, והופעות חיות נבחרות של שירים מ-Speak Now. שלוש הגרסאות יצאו לאור ב-21 בנובמבר 2011. גרסה בלעדית של האלבום יצאה עבור טארגט וכללה הופעות בונוס של "Ours", "Nashville" ו-"Sweet Escape", כמו גם מאחורי הקלעים של יצירת הווידאו קליפ של "Mean". רבים מהשירים ומההופעות הוקלטו בלגים שונים של סיבוב הופעות. הגרסה הברזילאית של האלבום מכילה גרסה שלא פורסמה בעבר של השיר "Long Live", הכוללת בתים חדשים בפורטוגזית אותם הלחינה ושרה הזמרת פאולה פרננדז. הגרסה הברזילאית של השיר הגיעה למקום החמישי במצעד הברזילאי.

== ביקורות ==
האלבום קיבל ביקורת מעורבת ב-Roughstock, אתר העוסק במוזיקת קאנטרי, שקבעה שסוויפט . הביקורת של אתר AllMusic דירגה האלבום בשלושה כוכבים מתוך חמישה וקבעה כי ההופעות החיות היו .

== הצלחה מסחרית ==
בארצות הברית האלבום נמכר ב-77,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו והגיע למקום האחד עשר במצעד 200 האלבומים של הבילבורד ולמקום השני במצעד אלבומי הקאנטרי. נכון לדצמבר 2011, האלבום נמכר ביותר מ-300,000 עותקים בארצות הברית. במצעד האלבומים הקנדי, האלבום הגיע למקום העשרים וחמישה. באוסטרליה האלבום הגיע למקום ה-16 במצעד האלבומים האוסטרלי ולמקום הראשון במצעד אלבומי הקאנטרי. האלבום נכנס למצעדי האלבומים גם ביפן, במקסיקו ובספרד.

== רשימת רצועות ==
=== תקליטור ===

=== בלו-ריי/DVD ===

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי הופעה מ-2011
קטגוריה:אלבומי וידאו מ-2011
קטגוריה:אלבומי טיילור סוויפט
קטגוריה:אלבומי הופעה באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טיילור סוויפט
קטגוריה:אלבומי קאנטרי פופ
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי זהב בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי חברת ביג משין רקורדס
אוניברסיטת מסצ'וסטס

אוניברסיטת מסצ'וסטס (באנגלית: University of Massachusetts; נקראת גם UMass) היא אוניברסיטאות ציבורית בת חמישה קמפוסים במסצ'וסטס (, בוסטון, , לוול ובית ספר לרפואה בווסטר) שנוסדה בשנת 1863.

בכלל המערכת לומדים כ־75,000 סטודנטים כל שנה ולאוניברסיטה מעל ל־630,000 בוגרים ברחבי העולם כולל 360,000 בוגרים שחיים, עובדים ומובילים חברות וארגונים ברחבי מסצ'וסטס, מה שהופך אותה לרשת הבוגרים הגדולה ביותר בניו אינגלנד. סגל UMass כולל חתן פרס נובל, זוכי פרס פוליצר, חברי האקדמיה הלאומית למדעים, זוכה ועמיתי פולברייט, גוגנהיים, מקארתור ומלון.

UMass דורגה בארצות הברית על ידי Times Higher Education בשנת 2021 במקום ה־60 בדירוג כלל האוניברסיטאות ובמקום ה־30 בדירוג האוניברסיטאות הציבוריות. 

UMass היא אוניברסיטת המחקר השלישית בגודלה במסצ'וסטס ואוניברסיטת המחקר הרביעית בגודלה בניו אינגלנד, אחרי אוניברסיטת הרווארד, MIT ואוניברסיטת ייל עם הוצאות על מחקר ופיתוח של כ־813 מיליון דולר לשנה.

== המערכת האוניברסיטאית ==
המערכת במדינת מסצ'וסטס מורכבת מארבע אוניברסיטאות, בית ספר לרפואה, בית הספר למשפטים באוניברסיטת מסצ'וסטס דארטמות', וגם 25 קמפוסים ברחבי קליפורניה וושינגטון במסגרת אוניברסיטת מסצ'וסטס העולמית.
* אוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט
* 
* 
* 
* ע"ש בווסטר
* בדארטמות' 
* 
* קמפוס לוויין בספרינגפילד

{| class="wikitable sortable"|
|+מספר הסטודנטים בקמפוסים המרכזיים (נכון לשנת 2023)
!קמפוס
!תואר ראשון
!תארים מתקדמים
!סה"כ
|-
| אמהרסט
| 23,936
| 7,874
| 31,810
|-
| בוסטון
| 12,234
| 3,437
| 15,671
|-
| דארטמות'
| 5,602
| 2,157
| 7,759
|-
| לוול
| 12,130
| 4,829
| 16,959
|-
| בית הספר לרפואה
| N/A
| 1,394
| 1,394
|-bgcolor="#edf4fb"
| סה"כ
| 53,902
| 19,691
| 73,593
|}

== קישורים חיצוניים==

* 

* 

מסצ'וסטס
לורנצו פרונה

לורנצו פרונה (באיטלקית: Lorenzo Perrone; 1904 – 1952) היה חסיד אומות העולם מאיטליה שהציל את חייו של פרימו לוי באושוויץ.

==פעילותו בתקופת השואה==
לורנצו פרונה נולד בפוסאנו שבמחוז קונאו והיה בנאי במקצועו. במלחמת העולם השנייה נשלח פרונה מטעם חברה איטלקית לעבודה בבונה מונוביץ, שלוחה של מחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ. שם פגש בפרימו לוי, שהיה אסיר יהודי מאיטליה. השניים נפגשו בקיץ 1944 ויצרו קשר בזכות היותם דוברי פיימונטית. פרונה הביא ללוי מזון מדי יום עד דצמבר 1944. לוי ניצל ממוות בעזרת מזון זה, שאף היה בו די כדי לחלק ממנו לחבריו. פרונה סייע ללוי בדרכים נוספות, כגון אספקת לבוש ומשלוח גלויה עבורו, לאמו ואחותו של לוי שהיו באיטליה. כך הצליחו השתיים לשלוח ללוי חבילת מזון ובגדים.

פרונה מת ב-1952 ממחלת השחפת.

==אזכורים בספרות==
פרימו לוי הנציח את פרונה בספריו, בין היתר בספרו הזהו אדם בו הוא מתאר את חוויותיו במחנה אושוויץ:

==הנצחה==
* פרימו לוי קרא לשני ילדיו על שמו של פרונה: ליזה לורנצה ורנצו.
* ב-1998 העניק יד ושם ללורנצו פרונה את התואר חסיד אומות העולם.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.yadvashem.org/yv/he/exhibitions/flickers_of_light/lorenzo_perrone.asp סיפורו של פרונה] באתר יד ושם.

==הערות שוליים==

קטגוריה:איטלקים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: פולין
קטגוריה:איטלקים שנפטרו משחפת
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1904
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1952
זקירה בסרביץ'

זקירה בסרביץ (בבוסנית: Zekira Besrević) (נולדה ב-1921) היא חסידת אומות העולם, מוסלמית בוסנית. את התואר קיבלה בסרביץ' יחד עם רוזה סובר-דרגויה (Roza Sober-Dragoje), ידידתה הנוצרייה, על הצלתם של שני יהודים בעיר סרייבו בזמן השואה.

ערב פלישת הגרמנים ליוגוסלביה באפריל 1941 עבדו בסרביץ' בת ה-20 וסובר בת ה-19 במכון היופי של היהודי מורדו אלבחרי בסרייבו. תחת משטר האוסטשה הקרואטי נרדפו יהודים, סרבים וצוענים. כשנעצרה משפחתו של אלבחרי הצליח רק אלבחרי להסתתר, עם אחייניתו גרציה. בסרביץ' וסובר הגיעו לביתו של אלבחרי בעת האקציה, מצאו את אלבחרי וגרציה במחבוא ולקחו אותם לביתן.

המשטר קרא לתושבים מקומיים להשתלט על רכושם של יהודים, ובסרביץ' פנתה לשלטונות וביקשה את מכון היופי של אלבחרי. היא נענתה בחיוב, והיא וסובר הפכו למנהלות המכון. עם אישור פנייתן הביאו השתיים את אלבחרי וגרציה באופן מיידי למכון ושם הסתירו אותם במהלך היום. בלילות הסתובבו השניים במכון באופן חופשי ובסרביץ' וסובר נתנו להם מזון שהשיגו עבורם. סידור זה נמשך מספר חודשים, עד שהצליח מורדו אלבחרי להשיג מסמכים מזויפים לפיהם היה בעל זהות נוצרית, וכך התאפשר לו ולגרציה לעבור למוסטר שהייתה תחת שלטון איטליה. הם השיגו מסמכים מזויפים לאמה של גרציה ולאחיה בן העשר, וכך יכלו השניים לעבור לאי ראב, שהיה תחת שליטה איטלקית. בספטמבר 1943 חתמה איטליה על הסכם שביתת נשק עם בעלות הברית וגרמניה פלשה לאיטליה. אז הצטרפו בני המשפחה לפרטיזנים של טיטו, במחיצתם שרדו את השואה.

בשנת 2000 הכיר יד ושם בזקירה בסרביץ' וברוזה סובר-דרגויה כחסידות אומות העולם.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.yadvashem.org/righteous/stories/sober-besrevic.html סיפורה של בסרביץ' באתר יד ושם] 
* [https://faith-matters.org/images/stories/publications/righteous_muslim.pdf תיאור המעשה]

קטגוריה:בוסנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:סרייבו: אישים
קטגוריה:מצילים בשואה: יוגוסלביה
קטגוריה:מצילים בשואה: מוסלמים
קטגוריה:נשים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ילידות 1921
יום העגונה

יום העגונה הוא יום הזדהות עם נשים עגונות בתענית אסתר, שיזמה הקואליציה הבינלאומית למען זכויות העגונה (ICAR,"עיקר"). מטרת יום העגונה להגביר את המודעות למצוקותיה של העגונה, ולהגיע לפתרונות על פי ההלכה.

== רקע ==
קואליציה ICAR נוסדה ב-1992 וחברים בה ארגונים כמו מבוי סתום, יד לאישה, התנועה המסורתית, נאמני תורה ועבודה, קולך, מרכז צדק לנשים ועוד. היום מצוין בישראל ובקהילות יהודיות ברחבי העולם, לרוב לפני תענית אסתר עצמה.

הבחירה בתענית אסתר, נובעת מכך שאסתר המלכה כמו העגונות, מצאה עצמה כלואה בתוך קשר נישואים בלתי רצוי והייתה זקוקה להתגייסות משותפת של בני עמה לצורך הצלתה<ref></ref>.

לקראת יום העגונה בשנת 2007 פרסמה יעל לוין תפילת "מִי שֶׁבֵּרַךְ לְהַתָּרַת עֲגוּנוֹת וּמְסֹרְבוֹת גֵּט" שחיברה, ולדבריה היא נאמרת בקהילות רבות בישראל ומחוצה לה בשבת שלפני התענית.

ב-2010 הגישה חברת הכנסת אורית זוארץ (קדימה) הצעת חוק שנוסחה על ידי קואליציית ICAR, לציון יום העגונה, בין היתר בבתי ספר, תנועות נוער ומחנות צה"ל, ובקיום דיון מיוחד בכנסת. ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה להתנגד להצעה והיא לא התקבלה.

== ראו גם ==
* סרבנות גט
* זכויות האישה
* יד לאישה
* מבוי סתום (עמותה)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.biu.ac.il/jh/Parasha/vayikra/lev.doc יום העגונה בתענית אסתר] מאת ד"ר רחל לבמור באתר אוניברסיטת בר-אילן
* [http://www.knesset.gov.il/protocols/data/html/maamad/2005-03-23.html פרוטוקול דיון של הוועדה לקידום מעמד האישה] לכבוד יום העגונה 2005, באתר הכנסת
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=SSAJ49Ev_Xw כתבה על יום העגונה 2014] מתוך מבט לחדשות, באתר יוטיוב
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גירושים
קטגוריה:פורים
קטגוריה:פמיניזם דתי (יהדות)
קטגוריה:אירועים בחודש אדר
קטגוריה:ימי מודעות לנשים
Shellshock

Shellshock (נקרא גם Bashdoor) היא משפחה של באגים הקשורים לביטחון מידע במחשבים במגוון רחב של מעטפות באש ב-UNIX. הראשון שבהם נחשף ופורסם בספטמבר 2014. 

שירותי אינטרנט רבים, כגון עדכון גרסה של אתר אינטרנט, עושים שימוש בבאש כדי לבצע פעולות, אשר עשויות להיות מנוצלות על ידי מתקיף כדי לגרום למעטפת לבצע פקודות ערוכות שלו. על ידי כך ניתנת אפשרות לכאורה למתקיף להשיג גישה למערכות ממוחשבות מוגבלות גישה.

סטפן שאזלאס (Stéphane Chazelas) יצר קשר עם מתחזק הבאש, צ'ט רמיי (Chet Ramey) ב-12 בספטמבר כדי לדווח לו על פרצת האבטחה. הוא קרא לפרצה זו "Bashdoor". בעבודה משותפת עם מומחי אבטחת מידע, הם יצרו גרסה אשר מטפלת בפרצה האמורה. ב-24 בספטמבר יצאה הודעה לציבור על הבעיה כאשר כבר יצאה לאור הפצה עם תיקון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:באגים
קטגוריה:פרצות אבטחה
בוריס מפציר

בוריס מפציר (נולד ב-5 ביולי 1947) הוא מפיק ובמאי קולנוע ישראלי. כיהן כמנכ"ל משרד הקליטה.

==ביוגרפיה==
מפציר נולד בריגה שב, בנם של מאיר ופרידה. הוא גדל עם אמו ואחיו הקטן לאחר שאביו נפטר בהיותו בן שש. מפציר למד במכללת ריגה למכניקה ואלקטרוניקה, וכן למד עיתונאות באוניברסיטה. באוגוסט 1970 נעצר בגין פעילות ציונית והואשם, עם שלושה צעירים אחרים, בקשירת קשר, בתעמולה אנטי-סובייטית ובחתירה תחת שלטונה של ברית המועצות הוא נידון לשנת מאסר ולאחר שחרורו עלה לישראל עם רעייתו בדצמבר 1971. 

מפציר נקלט בקיבוץ פלמחים. ב-1976 סיים לימודי קולנוע במחזור הראשון של החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. שימש כעוזר הפקה ב ובהמשך, בשנים 1977–1994, היה מפיק בשירות הסרטים הישראלי. ב-1994 מונה למנכ"ל השירות. ב-1998 מונה למנהל האגף לתרבות ואומנות במשרד החינוך. ב-1999 מונה למנכ"ל משרד הקליטה, תפקיד בו כיהן עד 2001.

בשנים 2003 עד 2005 שירת כראש נציגות הסוכנות היהודית ברוסיה, בילורוס וב. בשנים 2008 - 2013 היה ראש המחלקה לקולנוע תיעודי ב. בשנים 2006 עד 2012 שימש כמנהל פרויקט הנצחה ביד ושם לאיסוף שמות היהודים שנרצחו במהלך שואת יהודי ברית המועצות. מ-2014 עוסק מפציר ביצירת פרויקט דוקומנטרי, "בעקבות השואה הלא ידועה", על השואה בשטחי ברית המועצות.

לאורך השנים ביים מפציר למעלה מ-30 סרטים והפיק כ-400 תוכניות וסרטים דוקומנטריים. רבים מסרטיו עסקו בעולים חדשים ובשואה.

בשנת 2018 עלה לאקרנים הסרט "הדרך לבאבי יאר" שבו המשיך מפציר במסעו לחשיפת "השואה הלא ידועה".

בשנת 2020 שודר בערוץ כאן 11 הסרט תעלומת הספר השחור, העוסק בספר השחור שהיה אמור להתפרסם באוקטובר 1947 במוסקבה, והיה אמור להיות קובץ עדויות ומאמרים על רצח כשני מיליון ושבע מאות אלף יהודים סובייטים בשטחי ברית המועצות תחת הכיבוש הנאצי. הספר נגנז בהוראת השלטונות. שואת היהודים הסובייטים כאילו לא התרחשה כלל. סרטו של בוריס מפציר מגולל את סיפורו של הספר השחור, שאילו ראה אור היה משנה את האופן בו נתפסת השואה, האנטישמיות המודרנית וחיי היהודים בברית המועצות.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.holocaustinussr.com/מי-אנחנו// קורות חיים] באתר פרויקט "בעקבות השואה הלא ידועה"
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"לי המשרד לקליטת עלייה
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:מפיקי קולנוע ישראלים
קטגוריה:עובדי משרד החינוך, התרבות והספורט
קטגוריה:עובדי הסוכנות היהודית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:חוקרי השואה ישראלים
קטגוריה:מורשעים בעבירות על רקע אידאולוגי בברית המועצות
קטגוריה:אסירי ציון בברית המועצות
קטגוריה:ישראלים ילידי לטביה
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:שירות הסרטים הישראלי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
משפט אגורוף

משפט אגורוף (או משפט סבריני-אגורוף) מבטא עיקרון יסודי באנליזה פונקציונלית, לפיו כל סדרת פונקציות המתכנסת לפונקציה גבולית, במונחי תורת המידה היא "כמעט" מתכנסת במידה שווה. כלומר כל התכנסות של סדרת פונקציות קרובה להיות התכנסות במידה שווה במובן של קירוב שיתואר בהמשך.

את המשפט הוכיחו באופן לא תלוי המתמטיקאי האיטלקי קרלו סבריני בשנת 1910, והמתמטיקאי והפיזיקאי הרוסי דמיטרי אגורוף בשנת 1911.

==נוסח פורמלי==

יהי <math>\left( X,\mathcal{M},\mu \right)</math> מרחב מידה סופי. כלומר <math>\mu(X)<\infty</math>. תהי <math>\left\{ f_n:X \to \mathbb{C} \right\}_{n=1}^{\infty}</math> סדרת פונקציות מדידות המתכנסת נקודתית לפונקציה גבולית <math>f</math> כמעט תמיד.

אזי לכל <math>\epsilon>0</math> קיימת קבוצה מדידה <math>E</math> המקיימת <math>\mu(E) < \epsilon</math>, כך שעל <math>X \setminus E</math> ההתכנסות <math>f_n \to f</math> היא התכנסות במידה שווה.

===כישלון משפט אגורוף במרחב מידה אינסופי===

נתבונן במרחב <math>\left( \mathbb{R}, \mathcal{B}, \lambda \right)</math> כאשר <math>\lambda</math> היא מידת לבג. מידתו של מרחב זה היא אינסופית (למעשה היא אף סיגמא-סופית). ניתן לראות כי סדרת הפונקציות המציינות <math>f_n(x) = 1_{[n,n+1]}(x)</math> מתכנסת נקודתית לפונקציה הגבולית אפס, אך אינה מתכנסת במידה שווה על אף תת-קבוצה ממידה אינסופית של הממשיים.

===הוכחה===

נסמן <math>E_{n,k} = \bigcup_{j=n}^{\infty} \left\{ x \in X | \mid f_j(x)-f(x) \mid \geq k^{-1} \right\}</math>. נשים לב כי <math>x \in E_{n,k}^c</math> אם ורק אם לכל <math>j \geq n</math> מתקיים <math>\mid f_j(x)-f(x) \mid <k^{-1}</math>.

המשמעות של ההתכנסות <math>f_n \to f</math> כמעט תמיד היא שמתקיים <math>\mu \left( \bigcap_{n=1}^{\infty}E_{n,k} \right) = 0</math>, ומההנחה כי המרחב סופי נובע שניתן להשתמש ברציפות המידה ולהסיק כי <math>\lim_{n \to \infty} \mu \left(E_{n,k} \right) = \mu \left( \bigcap_{n=1}^{\infty}E_{n,k} \right) = 0</math>.

כעת בהינתן <math>\epsilon > 0</math>, לכל <math>k</math> נבחר <math>n_k</math> מספיק גדול שעבורו <math>\mu \left( E_{n_k,k} \right) < \epsilon \cdot 2^{-k}</math>. נגדיר <math>E=\bigcup_{k=1}^{\infty}E_{n_k,k}</math> ונקבל כי <math>\mu(E) = \sum_{k=1}^{\infty} \mu(E_{n_k,k}) < \epsilon</math>.

ברור מהגדרת <math>E</math> שלכל <math>x \in E^c</math> מתקיים <math>\mid f_j(x)-f(x) \mid <k^{-1}</math>, כאשר <math>j</math> אינו תלוי ב-<math>x</math>, ולכן על <math>E^c</math> ההתכנסות היא במידה שווה.

==לקריאה נוספת==

* 

==קישורים חיצוניים==
* 

אגורוף
אגורוף
נמל התעופה הבין-לאומי נורמן מנלי

נמל התעופה הבין-לאומי נורמן מנלי (באנגלית: Norman Manley International Airport) הוא נמל תעופה בינלאומי סמוך לקינגסטון, בירת ג'מייקה, על חוף הים הקריבי. משמש כמרכז הפעילות ומושב הנהלתה של חברת אייר ג'מייקה (Air Jamaica; מ-2011 חלק מקריביאן איירליינס). הנמל נקרא במקור פליסדוס (Palisadoes), על שם חצי האי עליו הוא ממוקם וב-1972 נקרא על שמו של ראש ממשלת ג'מייקה, נורמן מנלי. על אף שזהו נמל התעופה הסמוך לבירה, זהו השדה השני בחשיבותו במדינה לאחר נמל התעופה הבינלאומי סנגסטר ליד מונטגו ביי, בצפון האי, שהוא נמל התעופה העמוס ביותר בג'מייקה ובאיים הקריבים כולם.

== היסטוריה ==
ג'מייקה הייתה אי פעיל מבחינת תחבורה אווירית עוד מראשית ימי התעופה. ב-3 בדצמבר 1930 הפעילה חברת פאן אמריקן וורלד איירווייז את הקו המסחרי הראשון על ידי מטוס ימי שנחת על הים בנמל קינגסטון. ב-1934 נחת לראשונה באי מטוס יבשתי, שהגיע בטיסה מקובה.

רשות תעופה אזרחית נוסדה ב-1947 וב-1948 נפתחו שני שדות התעופה, פליסדוס (Palisadoes) ליד קינגסטון ומונטגו ביי בצפון.

נמל התעופה מופיע בסרט הראשון בסדרת ג'יימס בונד, ד"ר נו.

== נתונים ==
בנמל עברו בשנת 2014 1,422,978 נוסעים, ב-130 טיסות מסחריות בשבוע אותן הפעילו 13 חברות תעופה סדירות וכ-12,331 טון מטענים. הנמל כולל 9 גשרי עלייה למטוס ("שרוולים") ומאפשר חניית מטוסים עד לגודל בואינג 747-400. 

בין החברות המפעילות טיסות לנמל אייר קנדה, בריטיש איירווייז, איבריה איירליינס, KLM, אמריקן איירליינס, דלתא איירליינס, קופה איירליינס, קיימן איירווייז, ווסט ג'ט, ג'ט בלו איירווייז וחברות קריביות מקומיות.

== אירועים יוצאי דופן ==
ב-10 באפריל 1953 כשל מנוע של מטוס לוקהיד 18 לודסטאר של חברת קריביאן אינטרנשיונל אירווייז בעת המראה מנמל התעופה, בטיסת נוסעים שגרתית. המטוס התרסק בים, 10 נוסעים ו-3 אנשי צוות שהיו על סיפונו נהרגו, נוסע יחיד ניצל.

ב-17 ביולי 1960 נחטף מטוס קובאנה דה אוויאסיון שהיה בטיסה מנמל התעופה הבינלאומי חוסה מארטי בהוואנה לנמל התעופה הבינלאומי של מיאמי והונחת בנמל התעופה פליסדוס, בו ביקש קברניט המטוס מקלט מדיני מפני שלטון פידל קסטרו.

ב-20 ביולי 1979 צלל מטוס מטען מדגם דאגלס DC-6 לים סמוך לנמל התעופה, במסגרת ניסיון נחיתה ושני אנשי צוותו נהרגו.

ב-22 בדצמבר 2009 החטיא מטוס בואינג 737-823 של אמריקן איירליינס את המסלול בעת ניסיון נחיתה בנמל התעופה עקב סופת גשם כבדה, בעת שביקש לנחות. המטוס התפרק לשלושה חלקים ונעצר מרחק קטן מן הים. כל הנוסעים ואנשי הצוות יצאו ללא פגע.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.flightstats.com/go/Airport/airportDetails.do?airportCode=KIN ריכוז נתונים על נמל התעופה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:קינגסטון
קטגוריה:הקריביים: שדות תעופה
מנלי
קטגוריה:ג'מייקה
פרנקלין שפנר

פרנקלין ג'יימס שפנר (באנגלית: Franklin James Schaffner; 30 במאי 1920 - 2 ביולי 1989) היה במאי קולנוע אמריקאי זוכה פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר לשנת 1970 על בימוי הסרט "פטון". ביים את הסרטים "כוכב הקופים", "הנערים מברזיל" ו"ניקולס ואלכסנדר".

== ביוגרפיה ==
שפנר נולד בטוקיו, יפן. בנם של זוג המיסיונרים שרה ופול פרנקלין שפנר. הוא גדל ביפן ולמד ב"מכללת פרנקלין ומרשל" שבפנסילבניה. לאחר מכן למד משפטים ב"אוניברסיטת קולומביה" ובמקביל התגייס לצי ארצות הברית כדי להשתתף במלחמת העולם השנייה. הוא שירת כתומך לחימה באירופה ובצפון אפריקה ולאחר מכן נשלח לשרת במשרד לשירותים אסטרטגיים שבאוקיינוס השקט.

== קריירת בימוי ==
שפנר החל את קריירת הבימוי שלו בשנות ה-50 של המאה ה-20 בטלוויזיה האמריקאית, הוא זכה ב פרס אמי על עבודתו בסדרה "Studio One" ובשני פרסי אמי נוספים על בימוי וכתיבת הסדרה הבידורית "Ford Star Jubilee". בשנת 1961 זכה שפנר בפרס אמי רביעי על בימויו בסדרת הדרמה "The Defenders".

בשנת 1963 הוציא שפנר לאקרנים את סרט הביכורים שלו "החשפנית" בכיכובה של ג'ואן וודוורד, סרט שזכה לביקורות אוהדות ולהצלחה מסחרית יחסית. בשנה שלאחר מכן ביים את הדרמה הפוליטית אותה כתב גור וידאל "האיש הטוב ביותר". בשנת 1968 הוציא שפנר את הלהיט הקולנועי הגדול בקריירה שלו "כוכב הקופים", על פי הרומן הצרפתי הפופולרי. הסרט זכה לאהדה רבה בקרב הקהל והמבקרים והיה לפורץ דרך בתחום הטכני הכולל איפור ותלבושות.

בשנת 1970 ביים את סרטו המוערך ביותר, סרט המלחמה "פטון" על חייו של הגנרל ג'ורג' פטון על פי תסריט של פרנסיס פורד קופולה. הסרט זכה לביקורות מצוינות ובשישה אוסקרים בהם פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר לשפנר.

שפנר המשיך לביים עוד שמונה סרטים כשהבולטים בהם היו "ניקולס ואלכסנדרה", דרמה ביוגרפית בריטית זוכת שני פרסי אוסקר בהפקת סם שפיגל, דרמת כותלי הכלא "הפרפר" בכיכובם של סטיב מקווין ודאסטין הופמן והמותחן המדע בדיוני המוערך "הנערים מברזיל" בכיכובם של גרגורי פק ולורנס אוליבייה.

== חיים אישיים ==
שפנר היה נשוי להלן גילקרייסט והיה אב לשתי בנות.

שפנר שסבל ממחלת סרטן הריאה נפטר ב-2 ביולי 1989 בגיל 69.

== סרטים שביים ==

* החשפנית (1963)
* האיש הטוב ביותר (1964)
* שר המלחמה (1965)
* האיש הכפול (1967)
* כוכב הקופים (1968)
* פטון (1970)
* ניקולס ואלכסנדרה (1971)
* הפרפר (1973)
* הנערים מברזיל (1978)
* איים בזרם (1977)
* ספנקיס (1980)
* כן, ג'יורג'יו (1982)
* לב האריה (1987)
* ברוך הבא הביתה (1989)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הבימוי הטוב
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בוגרי מכללת פרנקלין ומרשל
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: בימוי דרמה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תסריט לדרמה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1920
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1989
קטגוריה:נשיאי גילדת הבמאים של אמריקה
גרינהורן

גרינהורן (בגרמנית Grünhorn; נקרא גם גרוס גרינהורן - Gross Grünhorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 4,044 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ואלה בשווייץ.

==גאוגרפיה==
הגרינהורן הוא חלק מהרכס המפריד בין הקרחונים אלטש ופישר באזור אתר המורשת העולמית יונגפראו-אלטש-ביטשהורן, וממוקם בו בין ההרים פישר גבלהורן מדרום והקליין גרינהורן מצפון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hikr.org/dir/Gross_Gr%C3%BCnhorn_2268/ גרינהורן באתר Hikr]
* [http://www.summitpost.org/page/150805 גרינהורן באתר summitpost]
* [http://www.4000er.de/gipfel.php?vid=14 גרינהורן באתר 4000er]

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:יונגפראו-אלטש-ביטשהורן
קטגוריה:ואלה: הרים