OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דזוקיה

דזוקיה או דאינאבה (בליטאית: Dzūkija או: Dainava) היא אחד מחמישה חבלי ארץ אתנוגרפיים מובחנים בליטא, הממוקמת בדרום-מזרח המדינה.

דזוקיה כוללת גם שטחים היסטוריים של התיישבות ליטאית, בצפון-מערב בלארוס (אזור הורדנה) ובצפון-מזרח פולין (פודלסיה). בירתה היא העיר אליטא, והעיר הגדולה ביותר בה היא וילנה.

חלקים נרחבים מאדמת דזוקיה אינם ראויים לחקלאות ולכן מכוסה האזור בצפיפות ביערות אורנים, אחד מהם הוא יער דאינאבה, הגדול ביותר בליטא. בראשית שנות ה-90 הוכרזו בתחומי דזוקיה שניים מחמישה הפארקים הלאומיים של ליטא. צפיפות האוכלוסין בדזוקיה היא הדלילה ביותר בליטא, במחוז המשנה וריאנה למשל, מתגוררים בממוצע פחות מ-15 נפש לקמ"ר. 
בשל היעדר קרקע חקלאית ראויה לשמה, היה האזור עני יחסית לשאר אזורי ליטא והחקלאים המקומיים נאלצו להשלים את היבול באמצעות איסוף פטריות מאכל ופירות יער. אסיף פטריות נותר גם כיום מרכיב חשוב של החקלאות והכלכלה המקומית.

==שפה==
בני דזוקיה משתמשים בניב מיוחד של השפה הליטאית; הדיאלקט הדזוקיאני הוא דיאלקט משנה של אאוקשטאיצ'יו, הדיאלקט הנפוץ ביותר בליטא, עליו מבוססת הליטאית התקנית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ליטא: חבלים היסטוריים ואתנוגרפיים
סובאלקיה

סובאלקיה (במרכז בסגול כהה) במפת אזוריה האתנוגרפיים של ליטא
סובאלקיה או סודוביה (בליטאית: Suvalkija או: Sūduva או: Užnemunė; בפולנית: Suwalszczyzna) היא אחד מחמישה חבלי ארץ אתנוגרפיים מובחנים בליטא, הממוקמת בדרום-מרכז המדינה.

סובאלקיה היא האזור האתנוגרפי הקטן ביותר בליטא, היא ממוקמת מדרום לנהר הניימן, בשטחה ההיסטורי של דוכסות וילקובישק, ובירתה הלא-רשמית היא מריאמפולה. סובאלקיה היא האזור האתנוגרפי המאוחר ביותר להגדרה עצמית מבין חמשת אזוריה האתנוגרפיים של ליטא, הוא מעולם לא היה ישות מדינית נפרדת וגם כיום אין לו מעמד רשמי בחלוקה המנהלית של ליטא, והגדרתו האתנוגרפית העצמית נוצרה במהלך המאה ה-19 כאשר היה האזור חלק מפולין הקונגרסאית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ליטא: חבלים היסטוריים ואתנוגרפיים
אוואלד פון לוכו

אוואלד פון לוכו (בגרמנית: Ewald von Lochow; 1 באפריל 1855 – 11 באפריל 1942) היה גנרל גרמני שפיקד על קורפוס ואחר כך על ארמייה בחזית המערבית.

==ביוגרפיה==
===תחילת הקריירה===
פון לוכו נולד ב-1 באפריל 1855 לאביו פרדיננד פון לוכו שהיה בעל אחוזה ולאשתו אגנס לבית פון שליבן, בברוט שהשתייכה לממלכת פרוסיה. ב-1878 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי ומילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1906 מונה למפקד דיוויזיית המשמר ה-2, ובשנת 1912 מונה למפקד הקורפוס ה-3.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון לוכו מפקד הקורפוס ה-3 שהיה חלק מהארמייה הראשונה ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרבות מונס, לה קאטו ובקרב על המארן. ב-14 בינואר 1915 קיבל פון לוכו את העיטור פור לה מריט על חלקו בהדיפת המתקפות הצרפתיות בסואסון יומיים קודם לכן. לאחר מכן פיקד על בלימת המתקפות הצרפתיות באראס ובלה באסה.

באוקטובר 1915 הועבר פון לוכו עם הקורפוס שבפיקודו לסרביה, שם השתתף במערכה המוצלחת לכיבוש סרביה. על חלקו במערכה קיבל פון לוכו ב-13 בנובמבר תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט.

ב-30 בנובמבר 1916 מונה פון לוכו למפקד הארמייה החמישית במקום וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה שמונה למפקד קבוצת ארמיות. ב-15 בדצמבר 1916 הוביל פון לוכו מתקפה כבדה על הצרפתים, אולם המתקפה נכשלה בצורה מחפירה, ובעקבות כך הודח פון לוכו מתפקידו, וב-29 בינואר 1917 פרש מהצבא.

פון לוכו נפטר בברלין ב-11 באפריל 1942 והוא בן 87 שנים.

==עיטורים==
* פור לה מריט עם עלי אלון
* הצלב הגדול של מסדר העיט האדום עם חרבות
* מסדר הכתר
* צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה (1914)

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1855
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1942
בלה דונה בודרו

בלה דונה בודרו (באנגלית: Bella Donna Boudreaux, מהביטוי האיטלקי Bella Donna, "אישה יפה") היא דמות משנה בדיונית מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס גמביט והאקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת X-Men Vol.2 #8 ממאי 1992 ונוצרה על ידי הכותב סקוט לובדל והמאייר ג'ים לי.

בלה דונה בודרו נפגשה עם גנב הרחוב הצעיר רמי לבו ברחובות ניו אורלינס, והם התיידדו במהרה. בלה דונה ורמי גילו כי הם מוטאנטים - בלה דונה מסוגלת לבצע מסע אסטראלי ולירות מטחי פלזמה, ואילו רמי מסוגל לגרום לחפצים להתפוצץ באמצעות הטענתם באנרגיה קינטית. בלה דונה ורמי נולדו לגילדות אויבות, בלה דונה מגילדת המתנקשים ורמי מגילדת הגנבים, וכאשר התבגרו והגילדות נעשו אויבות יותר ויותר, ראשי הגילדות חיתנו אותם בתקווה לשלום ולאיחוד. לאחר החתונה, אחיה של בלה דונה ג'וליאן הזמין את רמי לדו-קרב עד המוות, וכאשר רמי ניצח והרג את ג'וליאן, הוא הוגלה מניו אורלינס והופרד מבלה דונה. שנים לאחר מכן, בלה דונה חיפשה את רמי, שנעשה לחבר האקס-מן גמביט, כדי לעזור לה בבלימת גזע הברוד החוצני התוקף את הגילדות. בעזרת גמביט, האקס-מן וגוסט ריידר, בלה דונה והגילדות נלחמו בברוד ובלה דונה עקבה אחר פסיילוק למישור האסטראלי, ושם הוציאה ממנה את האנרגיה שלה והתמוטטה בזרועותיו של גמביט. באמונה שנהרגה, גמביט אמר לגילדת הגנבים לשמור עליה ויצא לנקום בברוד.

למעשה, בלה דונה לא נהרגה אלא נפלה לתרדמת. גמביט סיכן את חייו כדי להשיג את סם החיים של קנדרה האלמותית המסתורית, אך כאשר בלה דונה שהתה במצב קטטוני, המוטאנטית רוג נגעה בה בטעות. בלה דונה התעוררה ללא כל זיכרון מחייה, וכאשר זיכרונה חזר אליה לאיטו, היא הרגישה כי נפשה חוללה, ויצאה לנקמה ברוג בכך שחטפה את חברה קודי ובכך הפנתה את עצמה נגד גמביט. היא הציבה פרס על ראשו, אך לא התכוונה להרוג אותו אלא לגלות לו את רגשותיה כלפיו. בלה דונה ורמי התפייסו, ונעשו לראשי הגילדה המאוחדת של ניו אורלינס עד שזו התפרקה. היא נכנסה למערכת יחסים עם חבר קבוצת הלוחמים החדשים בנדיט, ונפרדה ממנו כשגילתה בדבר כוונותיו האמיתיות לחיפוש כוח. היא שמרה על כוחותיה לאחר אירועי "בית אם", הובילה את גילדת המתנקשים נגד דומינו והאקס פורס ונקלעה לעימותים עם סקרלט ספיידר השני.

ביקום ארץ-1298 החלופי, בלה דונה ורמי הנשואים הם הוריה המאמצים של רייבן סאמרס, בתם הביולוגית של ג'ין גריי ואלכס סאמרס. דמותה של בלה דונה הופיעה בפרקים בודדים בסדרת האנימציה המבוססת על האקס-מן.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.marvel.com/characters/bella-donna-boudreaux דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Bella_Donna_Boudreaux דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:אקס-מן: דמויות
קטגוריה:ניו אורלינס: דמויות בדיוניות
פתיל רועם

פתל רועם אמריקאי, 2010
פתיל רועם (באנגלית: blasting cord, detonation cord או primer cord) הוא צינור גמיש מחומר פלסטי, המשמש להפעלת חומרי נפץ וחבלה. בצבא הבריטי בתקופת מלחמת העולם השנייה צבעו של הפתיל הרועם היה לבן. בצה"ל צבעו הוא ירוק זית, ואילו בצבא האמריקאי הוא בצבע אפור כהה. ארגוני טרור משתמשים במגוון רחב של פתילים רועמים מתוצרת חברות ומדינות שונות, בצבעים שונים.

צינורית הפתיל הרועם מכילה חומר נפץ TNT או PETN (בצבא האמריקני) והיא בדרך כלל בקוטר של כ־6 מ"מ. מהירות פיצוץ של הפתיל היא גבוהה מאוד – כ־5,000 מטר בשנייה. עקב מהירות הפיצוץ הגבוהה שלו, הוא שימש בעבר וגם כיום להפעלת מספר מטעני נפץ בו זמנית. הפתיל מתנפץ ולא בוער כמו פתיל השהייה. הוא מיועד להפעלת מטענים בו זמנית או ליצירת פעולת שרשרת. מקובל להשתמש בו במכרות, בקידוחים, בהריסת מספר מבנים רב בו-זמנית ולשימושים צבאיים שונים.

בשל נפיצותו של הפתיל הרועם, לעיתים נעשה בו שימוש כמטען חבלה עיקרי, הן על ידי ליפופו סביב החפץ המיועד לפיצוץ הן באמצעות יצירת פקעת מלופפת, אשר בעת פיצוצה, נוצר גל ניפוץ כשל מטען חבלה.

בקרב יחידות חבלה צבאיות וגופים אזרחיים נמצא בשימוש גם פתיל רועם צורתי. פתיל זה מעוצב לכל אורכו כמעטפת משולשת, בדומה למטען חלול. יזימתו של הפתיל הצורתי מאפשרת פיצוץ ממוקד לאורכו של הפתיל. פתיל כזה משמש לחיתוך פרופילי מתכת, יצירת חורים בלוחות מתכת, עץ או גבס, או ביקוע מעטפת של עצמים הבנוים מחומרים קשיחים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תחמושת
רועם
פרידריך זיקסט פון ארמין

פרידריך זיקסט פון ארמין (בגרמנית: Friedrich Sixt von Armin; 27 בנובמבר 1851 – 30 בספטמבר 1936), היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוס ואחר כך על ארמייה בחזית המערבית.

==ביוגרפיה==
===תחילת הקריירה===
פון ארמין נולד ב-27 בנובמבר 1851 בוצלר שהשתייכה לממלכת פרוסיה. ב-1870 התגייס לצבא הפרוסי ולחם במלחמת פרוסיה-צרפת, שם נפצע קשה וקיבל על כך את עיטור צלב הברזל. לאחר מכן מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1908 מונה למפקד הדיוויזיה ה-13, ובשנת 1911 מונה למפקד הקורפוס ה-4 במקום פאול פון הינדנבורג. ב-11 ביוני 1882 הוא התחתן עם קלרה פאולינה אוגוסטה פון וויגטס-רץ, בתו של הגנרל הפרוסי יוליוס פון וויגטס-רץ, ממנה נולד לו בנו הגנרל הנס היינריך זיקסט פון ארמין.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון ארמין מפקד הקורפוס ה-4 שהיה חלק מהארמייה הראשונה ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרבות מונס, לה קאטו ובקרב על המארן. ב-10 באוגוסט 1916 קיבל פון ארמין את העיטור פור לה מריט על חלקו בלחימה באראס בקרב ארטואה השני ובקרב על הסום.

ב-1 במרץ 1917 מונה פון ארמין למפקד הארמייה הרביעית במקום אלברכט, דוכס וירטמברג שמונה למפקד קבוצת הארמיות אלברכט. פון ארמין פיקד על הארמייה במהלך הקרבות בפלנדריה, ובכלל זה בקרב איפר השלישי. ב-9 באפריל 1918 תקף פון ארמין את הכוחות הבריטיים בפלנדריה בקרב איפר הרביעי כחלק ממתקפת האביב הגרמנית, ובתחילה זכה להצלחה מרובה, אך לבסוף נבלמו כוחותיו על ידי הבריטים. באוגוסט 1918 הותקפה הארמייה שבפיקודו על ידי כוחות מדינות ההסכמה במסגרת מתקפת מאה הימים, ונאלצה לסגת מעמדותיה. נסיגת הארמייה נמשכה עד סיום המלחמה.

ב-11 בנובמבר 1918 עם חתימת הסכם שביתת הנשק, מונה פון ארמין למפקד קבוצת הארמיות של רופרכט במקום רופרכט, נסיך הכתר מבוואריה שנאלץ לפרוש מתפקידו. פון ארמין הסיג את כוחותיו באופן מסודר לשטחי הקיסרות הגרמנית ובראשית 1919 פרש משירות צבאי. פון ארמין נפטר במגדבורג ב-30 בספטמבר 1936 והוא בן 87 שנים.

==עיטורים==
* פור לה מריט עם עלי אלון
* מסדר העיט השחור
* צלב הברזל (1870)

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:מעוטרי עיטור פרידריך

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1851
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1936
ניקולאס בט

ניקולאס בט (באנגלית: Nicholas Bett; 14 ביוני 1992 - 8 באוגוסט 2018) היה אתלט קנייתי ואלוף העולם (בייג'ינג 2015) בריצת 400 מטר משוכות.

== ביוגרפיה ==
במבחנים הקנייתיים לאליפות העולם שנערכו בניירובי בסוף יולי 2015 קבע בט בריצת 400 מטר משוכות שיא אישי חדש של 48.29 שניות. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות עצמה שנערכה בבייג'ינג, סין באוגוסט הוא זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש ובתוצאת השנה בעולם של 47.79 שניות, לפני דניס קודרייבצ'ב מרוסיה שקבע שיא רוסיה חדש של 48.05 שניות וג'פרי גיבסון מבהאמה שקבע שיא בהאמה חדש של 48.17 שניות.

ב-8 באוגוסט 2018 נהרג בט בתאונת דרכים בקניה, לאחר שחזר מהשתתפות באליפות אפריקה באתלטיקה קלה שנערכה בניגריה.

== שיאים אישיים ==
*ריצת 400 מטר משוכות: 47.79 שניות (2015)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אתלטים קנייתים
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בקניה
קטגוריה:קנייתים שנולדו ב-1990
קטגוריה:נפטרים ב-2018
מאיר אקסלרוד

מאיר מוישביץ אקסלרוד (ברוסית: Аксельрод, Меер Моисеевич; 18 ביולי 1902 - 10 בינואר 1970) היה צייר יהודי סובייטי.

==קורות חיים==
ציור אשתו של אקסלרוד בכובע לבן.
הוא נולד בעיר מלדזייצ'נה בפלך וילנה (כיום בבלארוס). קיבל חינוך יהודי מסורתי, למד בתלמוד תורה. הוריו של אקסלרוד עסקו במלאכה ורוכלות. ב-1913 הוא החל ללמוד בבית ספרו של יהודה פן בויטבסק. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היהודים גורשו מאזור החזית, כולל משפחתו של אקסלרוד שנאלצה לעבור לטמבוב. ב-1918 הוא עבר להתגורר במינסק, שם עבד בהכנת פוסטרים לתיאטראות ובתי קולנוע.

בין 1919–1921 הוא המשיך את לימודיו וב-1921 אורגנה תערוכה ראשונה של ציוריו במינסק. בין 1921 - 1928 הוא למד במוסקבה, בוחוטמא"ס - האולפנים האמנותיים לטכנולוגיות הגבוהות, שב-1926 הפך לוחוטאין. בין 1926 - 1930 לימד ציור בווחוטאין, ובין 1931–1932 לימד במכון הטקסטיל של מוסקבה. הוא היה חבר באגודת ארבע אומנויות, ב-1932 הצטרף לאגודת הציירים של מוסקבה. בין 1930 - 1931 ביקר פעמיים בוויו נובה, קיבוץ שהוקם בחצי האי קרים על ידי יהודים שירדו מארץ ישראל, בעקבות הביקורים הוא יצר מספר עבודות, תערוכה מציוריו של אקסלרוד המוקדשת לוויו נובה, בשם "גן העדן האבוד", הוצגה במוזיאון עין חרוד.

בשנות השלושים מספר התערוכות של אקסלרוד החל לצנוח בעקבות המאבק נגד הפורמליזם והוא נאלץ לעסוק בעיצוב ספרים ועבודה בתיאטראות, בין היתר בתיאטרון היהודי של בלארוס ותיאטרון היהודי של מוסקבה.

בתקופת מלחמת העולם השנייה התגורר עם משפחתו באלמטי, שם סייע לפליטים יהודים מפולין. ב-1944 באלמטי התקיימה תערוכה אישית של ציוריו.

נפטר מהתקף לב ב-1970 במוסקבה.

==משפחתו==
זליק אקסלרוד - אחיו, היה משורר יידי. אחיו הכיר לו את רבקה רובין שהייתה משוררת יידית, יותר מאוחר הם נישאו.
*בתו אלנה אקסלרוד היא משוררת ומתרגמת, כותבת ברוסית. כיום חיה במעלה אדומים.
**נכדו מיכאל יחאילביץ הוא צייר ישראלי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160303174546/http://web-gallery-1.com/Akselrod/Akselrod-en.php גלריית תמונות של מאיר אקסלרוד]
* [http://www.lechaim.ru/ARHIV/134/aspiz.htm על מאיר אקסלרוד, בתו ונכדו בכתב העת לחיים] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים יהודים רוסים
קטגוריה:אמנים יהודים בלארוסים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1902
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1970
משחק רשת מרובה משתתפים

המשחק [[Daimonin הוא משחק רשת מרובה משתתפים]]
משחק רשת מרובה משתתפים (באנגלית: Massively multiplayer online game, נקרא בקיצור MMO או MMOG) הוא משחק וידאו אשר בו מסוגלים לשחק בו-זמנית שחקנים רבים במיוחד. מרבית המשחקים מסוג זה פועלים רק במחשבים המחוברים לאינטרנט, אף על פי שישנם גם משחקים שונים מסוג זה הפועלים ברשתות מחשבים מקומיות. במרבית המשחקים מסוג זה בדרך כלל יש רק עולם אחד שבו כל השחקנים לוקחים חלק. משחקים אלו מיוצרים עבור כל פלטפורמות המשחק הפופולריות - המחשב האישי, קונסולות משחקי הווידאו, או הטלפונים החכמים.

משחקי MMO מאפשרים לשחקנים להתחרות זה בזה, או לקחת חלק בשיתוף פעולה שמתקיים בקנה מידה גדול, ולעיתים אף לקיים אינטראקציה תוך כדי המשחק עם אנשים שונים מרחבי העולם.

כמו כל עולמות ה־MMO אשר שחקני המשחק משחקים עליהם הם פועלים על סרברים (Servers) אשר כל שחקן מתחבר אליהם (הסרברים פועלים כול הזמן בשביל שהשחקנים יכלו לשחק כול הזמן)

== תת-סוגות של משחקי רשת מרובי משתתפים ==
* MMORPG - במשחקים שבתת-סוגה זו השחקן בדרך כלל בוחר בדמות בעלת כוחות על-טבעיים. במשחקים אלו לרוב יש מספר סוגים של דמויות שחקנים, כגון ערפדים, אנשי זאב, או קוסמים. דוגמאות למשחקים בולטים מסוג זה: וורלד אוף וורקראפט, ראגנארוק, Final Fantasy XIV, ורונסקייפ.
* MMOFPS - במשחקים שבתת-סוגה זו השחקן בדרך כלל בוחר בדמות חייל או שכיר חרב, ומסוגל להשתמש בכלי נשק רבים, כגון רובים ופצצות, נגד יתר השחקנים האחרים. דוגמאות למשחקים בולטים מסוג זה: Battlefield Play4Free, PlanetSide 2 , World War II Online , ו-Firefall .
* MMOSG - במשחקים שבתת-סוגה זו השחקן ממוקד בקיום אינטראקציה עם משתמשים אחרים. אינטראקציות אלו כוללות סיורים בסביבות וירטואליות, תקשורת באמצעות טקסט או קול, וכדומה. דוגמאות למשחקים בולטים מסוג זה: Second Life, וקלאב פינגווין.
* MMOBG - משחקים אלו אינם דורשים התקנה כלשהי - ניתן לשחקן בהם באופן מיידי דרך דפדפן האינטרנט. דוגמאות למשחקים בולטים מסוג זה: טנקי אונליין, שבטי מלחמה, האטריק, ו־OGame .

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משחקי רשת מרובי-משתתפים
קטגוריה:סוגות משחקי וידאו
שמיר ליטל

שמיר ליטל במהלך [[אליפות העולם באתלטיקה 2017]]
שמיר ליטל (באנגלית: Shamier Little; נולדה ב-20 במרץ 1995) היא אתלטית אמריקאית, פעמיים סגנית אלופת העולם (בייג'ינג 2015 ובודפשט 2023) ואלופת המשחקים הפאן-אמריקאיים (טורונטו 2015) בריצת 400 מטר משוכות.

==ביוגרפיה==
ליטל נולדה בלואיוויל שבקנטקי וגדלה בשיקגו. אביה שון היה שחקן פוטבול באוניברסיטת מזרח אילינוי ואמה הייתה אתלטית וכדורסלנית באוניברסיטה. היא החלה להתאמן באתלטיקה בגיל שמונה, בגיל 16 התחרתה לראשונה בריצת 400 מטר משוכות ועד מהרה זכתה באליפות ארצות הברית לנערות.

ב-2013 החלה ללמוד ולהתחרות באוניברסיטת טקסס A&M. ב-2014 זכתה באליפות העולם באתלטיקה לנוער שהתקיימה באורגון, בריצת 400 מטר משוכות ובמרוץ השליחות 400X4 מטר, באותה שנה זכתה באליפות ארצות הברית לנוער ובאליפות ה-NCAA והייתה בכך לאלופה הצעירה ביותר במקצוע זה. ביולי 2015 זכתה פעם נוספת באליפות ה-NCAA בתוצאה של 53.74 שניות, שיא אישי ותוצאת השנה במקצוע זה בעולם. היא הצעירה ביותר מעולם שירדה מגבול ה-54 שניות בריצה זו. בהמשך החודש זכתה במדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים בתוצאה של 55.50 שניות.

באליפות העולם באתלטיקה 2015 זכתה במדליית כסף בתוצאה של 53.94 שניות, לאחר המנצחת זוזאנה היינובה.

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו ביוג'ין, אורגון ביולי 2016 סיימה ליטל במקום חמישי בשלב חצי הגמר בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 55.64 שניות ולא עלתה לריצת הגמר ולא נכללה במשלחת האמריקאית למשחקים.

ביוני 2017 קבעה שיא אישי של 52.75 שניות. במסגרת ליגת היהלום שנערכה בלונדון ביולי אותה שנה היא סיימה במקום שלישי בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 50.40 שניות. באליפות העולם באתלטיקה 2017 לא העפילה למקצה הגמר. באוגוסט 2018 זכתה במדליית זהב באליפות צפון אמריקה, מרכז אמריקה והקריביים בשיא אליפות של 53.32 שניות.

באליפות העולם באתלטיקה 2023 זכתה במדליית כסף בתוצאה של 52.80 שניות, לאחר המנצחת פמקה בול.

באולימפיאדת פריז זכתה במדליית זהב בריצת שליחות 4X400 מטר יחד עם סידני מק'לוכלין-לברון, גבריאל תומאס ואלכסיס הולמס בשיא צפון-אמריקה של 3:15.27 דקות. היא זכתה במדליית כסף בריצת שליחים משולבת 4x400 מטר ביחד עם ורנון נורווד, ברייס דדמון וקיילין בראון בתוצאה של 3:07.74 דקות, אחרי הולנד (3:07.43 דקות) ולפני הממלכה המאוחדת (3:08.01 דקות). בשלב המוקדמות הרביעייה קבעה שיא עולם חדש של 3:07.41 דקות.

סימני ההיכר שלה הם קשת ססגונית לשיער ומשקפי מלקולם X.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.teamusa.org/usa-track-and-field/athletes/Shamier-Little פרופיל] באתר התאחדות האתלטיקה האמריקאית
* [http://espn.go.com/espnw/news-commentary/article/11075397/espnw-texas-freshman-shamier-little-primed-400-hurdles-ncaas FROSH SHAMIER LITTLE PRIMED FOR NCAAS], אתר ESPN, 13 ביוני 2014
* [http://www.runblogrun.com/2015/08/the-future-looks-big-for-shamier-little-ribbon-sporting-collegiate-hurdler-is-world-leader-by-dave-hunter.html The Future Looks Big For Shamier Little, Ribbon-Sporting Collegiate Hurdler Is World Leader by Dave Hunter]

קטגוריה:אצניות אמריקאיות
קטגוריה:אתלטיות אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:אתלטים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:רצות משוכות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת טקסס A&M
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טקסס A&M
קטגוריה:אתלטיות אמריקאיות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית אמריקאיות: אתלטיקה
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: אתלטיקה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 4X400 מטרים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1995
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1995
נפץ (מכשיר)

נפץ חשמלי
נַפָּץ (באנגלית: Detonator או Blasting Cap) הוא מכשיר המשמש להפעלת חומר נֶפֶץ. קיימים שני סוגי נפצים: חשמליים ומכניים. הנפץ החשמלי מופעל על ידי גנרטור (פצץ) שיוצר זרם. הנפץ המכני מופעל על ידי החדרת פתיל השהייה לתוכו והידוק הפתיל על ידי צבת צימות מיוחדת. הפתיל מודלק על ידי מצת או גפרור.

בדרך כלל הנפץ מוכנס לתוך חומר נפץ שנקרא מאיץ (Primer), שמהווה שלב שני בשרשרת הניפוץ. לעיתים מרכיב זה מכונה תחל (מלשון התחלה).
== ראו גם ==
* פצץ

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תחמושת
קטגוריה:חומרי נפץ
בוריניה

בוריניה (באוקראינית: Бо́риня; בפולנית: Borynia) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בסמוך לעיירה טורקה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

העיירה, השוכנת על גדת נהר סטרי, נזכרת לראשונה באמצע המאה ה-16. בשנת 1870 נתגלה במקום מטמון מטבעות רומיים מימי הקיסר טראיאנוס.

בשנת 1880 נמנו בעיירה כמאה יהודים. מקור הפרנסה העיקרי בעיירה הוא חקלאות.

==יהודי בוריניה==
בין מלחמות העולם פעלו בבוריניה סניפי התנועות הציוניות אחווה והחלוץ.

עם כניסת הסובייטים לאזור, לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, הולאמו עסקי היהודים בעיירה, והופקעו קרקעות של מספר משפחות יהודיות בה. עם פרוץ מבצע ברברוסה מספר יהודים מהעיירה פנו מזרחה עם הצבא האדום הנסוג.

עם כיבוש העיירה ביולי 1941 בידי הגרמנים נערכו ביהודיה פרעות על ידי תושבי המקום האוקראינים, ויהודי העיירה צוו לשאת סרט עם מגן דוד על זרועם. כמו כן, גברים ונשים יהודים מהעיירה נלקחו לעבודות כפייה, תוך התעללות ואלימות מצד השוטרים האוקראינים.

בסוף קיץ 1941 אנשי גסטאפו שהגיעו לעיירה אספו כ-30 יהודים בני משפחת פורמן, והוציאו אותם להורג בטענה שתמכו בשלטון הסובייטי. בחורף 1942-1941 סבלו יהודי העיירה מרעב כבד.

ב-2 בפברואר 1942 רצחו הגרמנים בסיוע שוטרים אוקראינים 36 יהודים נוספים מהעיירה, אשר הוכו והובלו כבולים אל מותם.

עד דצמבר 1942 גורשו רוב יהודי העיירה לטורקה, ומשם שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ. עשרות בודדות של יהודים שהושארו בעיירה לעבודות כפייה הועברו באותו החודש לגטו סמביר, וגורלם היה זהה לגורל יתר יהודי המקום.

מספר יהודים מהעיירה שניסו להימלט לכיוון הונגריה נתפסו, ונרצחו בידי איכרים מקומיים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/235 בוריניה] ב[https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
כנסייה בעיירה
* 
* 

קטגוריה:מחוז לבוב: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
איבארה

איבארה (בשמה המלא: סן מיגל דה איבארה; בספרדית: San Miguel de Ibarra) היא עיר בצפון אקוודור ובירת מחוז אימבאבורה. העיר שוכנת למרגלות הר הגעש אימבאבורה ולגדות נהר טוואנדו, בגובה של 2,225 מטר מעל פני הים. בשנת 2010 התגוררו בה כ-140 אלף תושבים.

==היסטוריה==
איבארה נוסדה ב-1606 על ידי מושלהּ הספרדי של קיטו, מיגל דה איבארה. בעיר נבנו מספר מבני ציבור וכנסיות, אך היא נחרבה ברעידת אדמה שפקדה את האזור ב-16 באוגוסט 1868. ב-1872 הוחל בהקמת העיר מחדש.

==איבארה כיום==
השוק של איבארה, רחובות האבן שלה ובתיה הקולוניאליים מהווים מוקד משיכה לתיירים. מדי שנה נערך בעיר פסטיבל בשבוע האחרון של ספטמבר, וכן נערכות בעיר תהלוכות מדי 16 באוגוסט לציון רעידת אדמה שהחריבה את העיר.

==מזג האוויר==

==ערים תאומות==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אקוודור: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1606
פרדיננד פון קוואסט

פרדיננד פון קוואסט (בגרמנית: Ferdinand von Quast; 18 באוקטובר 1850 – 27 במרץ 1939), היה גנרל גרמני, שפיקד על כוחות בחזית המערבית.

==ביוגרפיה==
===תחילת הקריירה===
פון קוואסט נולד ב-18 באוקטובר 1850 לפרדיננד פון קוואסט שהיה שר התרבות הפרוסי ולמריה לבית פון דיאסט שהייתה בתו של הגנרל הפרוסי היינריך פון דיאסט, ברנדסלבן שהשתייכה לממלכת פרוסיה. ב-1870 התגייס לצבא הפרוסי ולחם במלחמת צרפת–פרוסיה, וקיבל את עיטור צלב הברזל. לאחר מכן מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1910 מונה למפקד הדיוויזיה ה-36, ומעט לאחר מכן מונה למפקד הדיוויזיה ה-6, ובשנת 1913 מונה למפקד הקורפוס ה-9.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון קוואסט מפקד הקורפוס ה-9 שהיה חלק מהארמייה הראשונה ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרבות מונס, לה קאטו ובקרב על המארן. ב-11 באוגוסט 1916 קיבל פון קוואסט את העיטור פור לה מריט על חלקו בלחימה בקרב על הסום, וב-24 בינואר 1917 מונה פון קוואסט למפקד קורפוס המשמר במקום קרל פון פלטנברג.

ב-9 בספטמבר 1917 מונה פון קוואסט למפקד הארמייה השישית במקום אוטו פון בלוב שעבר לפקד על הארמייה ה-14. ב-9 באפריל 1918 תקף פון קוואסט את הכוחות הבריטיים בפלנדריה בקרב איפר הרביעי כחלק ממתקפת האביב הגרמנית, ובתחילה זכה להצלחה מרובה, אך לבסוף נבלמו כוחותיו על ידי הבריטים. ב-10 באפריל 1918 קיבל פון קוואסט תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט, וב-7 במאי קיבל את עיטור המסדר הצבאי של סנט היינריך ממלך סקסוניה. באוגוסט 1918 הותקפה הארמייה שבפיקודו על ידי כוחות מדינות ההסכמה במסגרת מתקפת מאה הימים, ונאלצה לסגת מעמדותיה. נסיגת הארמייה נמשכה עד סיום המלחמה.

ב-18 בינואר 1919 לאחר שביתת הנשק, מונה פון קוואסט למפקד פיקוד הגבולות הצפוני. ב-7 ביולי 1919 פרש משירות צבאי. פון קוואסט נפטר בפוטסדם ב-27 במרץ 1939 והוא בן 88 שנים.

==עיטורים==
* פור לה מריט עם עלי אלון
* מסדר העיט האדום עם עלי אלון וכוכבים
* המסדר הצבאי של סנט היינריך
* צלב הברזל (1870)

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

* [http://home.comcast.net/~jcviser/aok/quast.htm Ferdinand von Quast] on The Prussian Machine

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר העיט האדום
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1850
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1939
סמל העיר נתניה

סמל העיר נתניה הוא הסמל הרשמי של העירייה, שמשמש את המוסדות המוניציפליים בעיר. עד שנת 2015 שימש את העיר סמל משנת 1951 שעוצב על ידי יעקב צים, ובשנת 2015 עוצב סמל נוסף שהתגלה כהעתק ובוטל, ולאחר מכן הוחלט לחזור לסמל המקורי שונה במקצת ומותג מחדש תחת הסלוגן "הריביירה של ישראל".

== תיאור הסמל ==
רקע הסמל מעוצב בצורת מגן, על מנת לסמל את ערכה הביטחוני של נתניה (שכן 15 ק"מ מפרידים בינה לבין טול-כרם, ובלעדיה היה נוצר רצף טריטוריאלי ערבי עד לים התיכון) המוטען במרכזו איור הפרח חבצלת השרון, הצומח לאורך המצוק החופי של נתניה. בחלקו העליון של הסמל, מסמלות ארובות העשן את התעשייה המפותחת בעיר. גלי הים המופיעים בסמל מסמלים את הים שלחופיו שוכנת העיר, והיהלום במרכז מסמל את תעשיית היהלומים שהייתה מפותחת בעיר.

צבעי הסמל הם כחול-לבן כצבעי דגל ישראל.

== היסטוריה ==
הבול הנושא את סמל העיר
סמלה הראשון של העיר עוצב בשנת 1951 על ידי יעקב צים ושימש את העיר עד שנת 2015. הסמל שבשימוש כיום הוא גרסה מחודשת של סמל זה, אך כלל את הצבע הכתום כדי לסמל את תעשיית הפרדסנות שהייתה בעיר. סמל זה הונצח על בול של דואר ישראל שהונפק ב-9 ביולי 1969 בערך נקוב של 0.40 ל"י בעיצוב האחים שמיר.

=== עיצוב סמל העיר מחדש וביטולו ===
הסמל המועתק
ביולי 2015 המעצב דני זילברמן ממשרד WMbranding עיצב סמל חדש לעיר שהושק בטקס חגיגי לפתיחת אירועי קיץ 2015. "הייחוד של הלוגו הוא בחיבור בין לב ושמש הסובבים יחד בתנועה, ובונים סמל חדשני ותוסס, בשילוב צבעוניות סמלית. ירוק - שמורות טבע, צהוב – שמש, כחול – ים, ואדום – שמחת חיים", נאמר בעירייה. במסגרת עיצוב הסמל מחדש מותגה העיר באופן רשמי כעיר תיירות, "הריביירה של ישראל", עם זאת בתחתית הסמל נותר הסמל היישן שחודש מעט.

פרופסור אבי אברהם מהחוג לתקשורת באוניברסיטת חיפה כתב ב"ידיעות נתניה" כי-

תושבים רבים ביקרו את הסמל ברשתות החברתיות. חיים פרידריך, יושב ראש סיעת הליכוד בנתניה, טען כי מרים פיירברג איכר ניסתה להחליף את סמל העיר לכזה עם האות פ' (כשמה).

כמה ימים לאחר ההשקה התגלה כי בסיס הסמל דומה מאוד ללוגו מסעדת "קוקוהאט" שבטבריה. העירייה זימנה לבירור את המעצב דני זילברמן ולאחר מכן החליטה לגנוז את הלוגו ולהפסיק את ההתקשרות עמו. בעקבות כך נגרם לעירייה נזק כלכלי.

מאוחר יותר התברר שהמסעדה ומעצב הסמל השתמשו שניהם באתר שאטרסטוק באופן חוקי, אולם לא הולם עיצוב סמל רשמי לעירייה.

עיריית נתניה החליטה לחזור לסמל המקורי, אך עם שינויים שיגרמו לו להיראות מודרני יותר ובצירוף הסלוגן החדש.

== שימוש ==
סמל העיר נתניה על דגלה
הסמל מופיע כמטען מרכזי בדגלה של העירייה, לרוב על שדה כתום, כסמל לתעשיית הפרדסנות והתפוזים הגדלים בסמוך לעיר.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.netanyanet.co.il/חדשות-נתניה/חדשות-מקומיות/1221-לוגו-חדש משנים תדמית: לוגו חדש לנתניה], [http://www.netanyanet.co.il/חדשות-נתניה חדשות נתניה], יפעת תמרי.
* [https://web.archive.org/web/20150817170756/http://www.mynet.co.il/articles/0,7340,L-4680201,00.html הלוגו החדש של נתניה התגלה כהעתק], mynet, ציפי קפל.
* [http://www.netanya.muni.il/ עיריית נתניה]

== הערות שוליים ==

נתניה
קטגוריה:נתניה: תרבות
משחק ירי בגוף ראשון

משחק ירי בגוף ראשון (באנגלית: First-person Shooter, או בקיצור FPS) הוא ז'אנר של משחקי וידאו אשר השחקן נע בו בעולם תלת-ממדי, רואה את העולם דרך עיניו של הגיבור (נקודת מבט בגוף ראשון), ואשר המשחק ממוקד בו בעיקר בקרבות ירי בנשק חם נגד יריבים שונים.

בתחילה משחקי סימולטורים של כלי רכב נחשבו גם הם למשחקי ירי בגוף ראשון, אך במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20, המינוח השתנה כאשר החלו לצאת לשווקים משחקים בהם השחקנים יכלו לנוע באופן חופשי ברחבי עולמות תלת-ממדיים בעודם נושאים נשק חם. המשחק Wolfenstein 3D, אשר פורסם במהלך 1992, היה המשחק הראשון בז'אנר אשר בו הקירות, הרצפות ומרבית האובייקטים התלת-ממדיים האחרים הכילו מרקם צבעוני. שנה לאחר מכן פורסם המשחק דום אשר הכיל גרפיקה מתקדמת בהרבה וכן את האפשרות לשחק נגד שחקנים אחרים ברשת מקומית. הפופולריות הרבה שהמשחק DOOM זכה לה הובילה בתחילה לכך שמשחקי FPS רבים שיצאו בעקבותיו כונו Doom Clones, עד אשר בהמשך משחקים בז'אנר זה קיבלו את הכינוי First-person Shooters.

כיום חלק ניכר ממשחקי הווידאו הם משחקים בז'אנר ה-FPS, וכמעט כולם מכילים את האפשרות לשחק נגד שחקנים אחרים באינטרנט.

מאפיין נוסף אשר הפך נפוץ בקרב משחקי FPS רבים הוא היכולת ליצור שלבים חדשים למשחק, כאשר שחקנים רבים בוחרים לשתף את השלבים שיצרו באתרי אינטרנט הממוקדים בשיתוף של שלבים שנוצרו עבור משחקים מסוימים. היכולת ליצור שלבים חדשים למשחקים תרמה בפעמים רבות לאריכות הימים של משחקים מסוימים בז'אנר.

== דוגמאות בולטות ==
{|
| valign = top | 
=== שנות ה-90 של המאה ה-20 ===
* סדרת המשחקים Wolfenstein – 1992–2019
* סדרת המשחקים דום – 1994–2020
* סדרת המשחקים Heretic ו-Hexen – 1994–1998
* דיוק ניוקם 3D - 1996
* סדרת המשחקים Quake – 1996–2017
* GoldenEye 007 – 1997
* סדרת המשחקים Half-Life – 1998–2007
** סדרת המשחקים Counter-Strike – 1998–2012
* Thief – 1998
* סדרת המשחקים Delta Force – 1998–2009
* סדרת המשחקים Unreal/Unreal Tournament – 1998–2018
* סדרת המשחקים Battlefield – 1999–היום
* סדרת המשחקים Medal of Honor - 1999–2012

| valign = top |

=== העשור הראשון של המאה ה-21 ===
* סדרת המשחקים Deus Ex – 2000
* סדרת המשחקים Serious Sam – 2020–2001
* סדרת המשחקים Halo - 2001–2021
* America's Army – 2002
* Command & Conquer: Renegade – 2002
* סדרת המשחקים Call of Duty - 2003– היום
* סדרת המשחקים Far Cry – 2004–2021
* סדרת המשחקים Star Wars: Battlefront – 2004–2024
* Painkiller – 2004
* Killzone – 2004–2013
* סדרת המשחקים Portal – 2007–2011
* קרייסיס – 2007
* ביושוק – 2007
* Left 4 Dead – 2008
* AssaultCube - 2008

| valign = top |

=== העשור השני של המאה ה-21 ===
* Destiny – 2014
* Tom Clancy's Rainbow Six Siege – 2015
* Overwatch – 2016

=== שנות ה-20 של המאה ה-21 ===
* Valorant – 2020
|}

== ראו גם ==
* ערכים על משחקי ירי בגוף ראשון

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
ירי בגוף ראשון
סספורטס

סספורטס, ששפורטש ושישפורטיש הם שמות משפחה של יהדות ספרד שפירושם בספרדית הוא "שש הדלתות". יש המייחסים את השמות לעיר סרגוסה או למילה בקטלאנית המתייחסת לרובע היהודי בברצלונה, בהם היו שישה שערים. באלג'יר הפך השם ל.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות ספרד ופורטוגל
אלכסנדר פון לינסינגן

אלכסנדר פון לינסינגן (בגרמנית: Alexander von Linsingen; 10 בפברואר 1850 – 5 ביוני 1935) היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוס ואחר כך על ארמיות בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה.

==ביוגרפיה==
===תחילת הקריירה===
פון לינסינגן נולד בהילדסהיים שהשתייכה לממלכת הנובר ב-10 בפברואר 1850 במשפחת אצולה, אביו וילהלם פרידריך קלאוס פון לינסינגן היה פקיד בכיר בממשל, אמו מריה קרולינה דורותיאה הייתה מבית פון ברלפש, וסבו היה גנרל פרשים בצבא הנובר. ב-1868 התגייס לצבא הפרוסי ולחם בשורותיו במלחמת פרוסיה צרפת. לאחר מכן מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1905 מונה למפקד הדיוויזיה ה-27 (דיוויזיית וירטמברג ה-2), ובשנת 1909 מונה למפקד הקורפוס ה-2.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון לינסינגן מפקד הקורפוס ה-2 שהיה חלק מהארמייה הראשונה ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרבות מונס, לה קאטו ובקרב על המארן. ב-8 בינואר 1915 הועבר פון לינסינגן לחזית המזרחית והקורפוס ה-2 שבפיקודו הפך לארמיית הדרום, עימה השתתף במתקפת גורליצה-טרנוב. על הצלחתו בקרב סטריי שבו לקח בשבי 60,000 שבויים, קיבל פון לינסינגן ב-14 במאי את העיטור פור לה מריט, וב-3 ביולי קיבל על הצלחתו בקרבות תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט. ב-8 ביולי 1915 במהלך כיבוש פולין הרוסית הפכה ארמיית הדרום לארמיית הבוג, ובמקביל פיקד פון לינסינגן החל מה-9 בספטמבר גם על קבוצת הארמיות לינסינגן.

ב-24 ביולי 1916 פיקד פון לינסינגן על כוחותיו בקרב קובל, שבו נבלמה מתקפת ברוסילוב. בתחילת 1918 פיקד פון לינסינגן על כיבוש אוקראינה בידי מעצמות המרכז.

לאחר חתימת חוזה ברסט-ליטובסק וסיום המלחמה עם הרוסים, מונה פון לינסינגן למושל ברלין. במהלך מהפכת נובמבר אסר על חייליו להשתמש בנשק כנגד המפגינים, וב-17 בנובמבר 1918 פרש לביתו.

פון לינסינגן נפטר בהנובר ב-5 ביוני 1935 והוא בן 85 שנים.

==עיטורים==
* פור לה מריט עם עלי אלון
* מסדר העיט השחור
* הצלב הגדול של מסדר העיט האדום עם חרבות
* צלב הברזל דרגה שנייה (1870)
* צלב הברזל דרגה ראשונה (1914)

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1850
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1935
וייקו

וייקו (באנגלית: Waco; הבית הראשון נבנה במרץ 1849) היא בירת מחוז מקלנן במדינת טקסס בארצות הברית. העיר שוכנת על גדות נהר בראזוס (Brazos River) במרכז טקסס, בערך באמצע הדרך בין הערים דאלאס ואוסטין. בעיר מתגוררים 124,805 תושבים (נכון ל-2010), ובמטרופולין שלה מתגוררים 234,906 תושבים (נכון ל-2010).

==היסטוריה==
במקום בו נמצאת העיר היום ישב בעבר שבט הוואקו, שהשתייך לבני הוויצ'יטה. סטיבן אוסטין, שהנהיג את ניסיון היישוב האמריקאי בטקסס ב-1825, ניסה תחילה להילחם עם הוואקו ולהחריב את ההתיישבות שלהם, אך הוא כשל וחתם על חוזה שלום אתם. בסופו של דבר כעבור מספר שנים הוואקו עקרו צפונה, לאזור פורט וורת', ובהמשך המאה ה-19 הם הצפינו ביחד עם שבטי ויצ'יטה אחרים לאזור אוקלהומה.

ב-1838 ניל מקלנן קנה את האדמות באזור והחל ליישב אותם. כעבור כמה שנים ג'ייקוב דה קורדובה, איש עסקים אמריקאי-ג'מייקני, קנה ממנו את האדמות והחל לעבוד על תכנון עיר חדשה בשטחים. ההתיישבות הוקמה בסביבות 1850. המתיישבים הראשונים רצו לקרוא לה "למרטין" (Lamartine), אך דה קורדובה שכנע אותם לקרוא לה "וייקו", ההגייה האנגלית של שם השבט שישב באדמות כהוקרה לשבט הוואקו.

ב-1866 תושבי וייקו יזמו את הקמתו של הגשר התלוי של וייקו, שבנייתו הושלמה ב-1870. הגשר היה אז המעבר היחיד לכל אורכו של נהר הבראזוס, ואנשים רבים שהיו צריכים לעבור את הנהר עברו בווייקו. הדבר תרם לגידול משמעותי של העיר ולעלייה בחשיבותה.

ב-1916 נערך בעיר הלינץ' בג'סי וושינגטון.

ב-11 במאי 1953 הכתה בעיר סופת טורנדו אשר גרמה למותם של למעלה מ-100 תושבים. זו הייתה סופת הטורנדו הקטלנית ביותר בתולדות טקסס ואחת הקטלניות בתולדות ארצות הברית.

ב-28 בפברואר 1993 סוכנויות האכיפה הפדרליות החלו במצור על מתחם של כת הדיווידים שנמצא בקרבת וייקו במה שנודע בתור "המצור בווייקו". המצור הסתיים ב-19 באפריל באותה שנה בפשיטה של ה-FBI אשר במהלכה נהרגו עשרות מחברי הכת ומנהיג הכת, דייוויד כורש.

==חינוך==
בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת ביילור, הוותיקה ביותר בארצות הברית ממערב לנהר המיסיסיפי.

==תחבורה==
ישנם מספר נמלי תעופה קטנים בסביבות וייקו כשהמרכזי בהם הוא נמל התעופה האזורי וייק, הנמצא במרחק של כ-10 קילומטרים צפון-מערבית למרכז העיר.

וייקו נמצאת על מסלול כביש בין-מדינתי 35, המקשר בין לארדו בדרום טקסס ובין העיר דולות שבמדינת מינסוטה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:טקסס: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1849
Paperman

Paperman (בתרגום חופשי לעברית: איש הנייר, ובתעתיק לעברית: פייפרמן) הוא סרט קצר שחור-לבן אמריקאי בהנפשה קלאסית וממוחשבת של אולפני ההנפשה של וולט דיסני מ-2012. הסרט בוים על ידי ג'ון קהרס, ונכתב על ידי קליאו צ'אנג וקנדל הויר. הסרט ליווה את "ראלף ההורס", והוקרן לפניו.

== עלילה ==
העלילה מגוללת את סיפורו של רואה חשבון בשם ג'ורג' בניו יורק של שנות הארבעים. יום אחד, המתין ג'ורג' ברציף רכבת לרכבת לעבודתו, והבחין באישה בשם מג. ג'ורג' ניסה להתקרב לאישה, ואחד מניירות הערך שהחזיק עפו לעבר הנערה, ואלו פגשו בשפתיה, והוטבע בנייר סימן מהאודם שלה. האישה זרקה את הנייר לאדמה, ועלתה לרכבת. ג'ורג' רץ לעברה, בהה בנייר חתום האודם שלה, אך פספס את הרכבת, ובכך את ההזדמנות לשוחח עימה.

ג'ורג' עלה לרכבת שהגיעה אחר כך, והגיע למקום עבודתו. מדוכא, ג'ורג' הביט בחלון שבמשרדו, והבחין במג בבניין הסמוך. ג'ורג' פתח את החלון, ושלח מטוס נייר לעבר חלונה בבניין הסמוך. לאחר ששלח עשרות מטוסים שלא הגיעו אליה, הוא צפה בה עוזבת את הבניין, עזב את משרדו. ברחוב, ג'ורג' חיפש את מג, אך לא מצא אותה. בסמטה חשוכה, הוא מצא את כל מטוסי הנייר ובייאוש העיף את זה שנשא את האודם של מג. מג הבחינה במטוס, עקבה אחריו ומצאה עצמה פוגשת בג'ורג'.

השניים הביטו זה בזה מסמיקים, ויצאו לדייט במסעדה. בסצנה שלאחר הכתוביות, נראו השניים במסעדה, כשמטוס הנייר עם האודם על יד השולחן.

== ביקורת ==
ג'ף שאנון כתב באתרו של רוג'ר איברט על הסרט כי הוא "מבריק מההתחלה ועד הסוף", וציין אותו לשבח. לאונרד מלטין כתב על הסרט כי הוא "סיפור אהבה משעשע וגאוני", וציין כי הוא "שלמות". בנוסף, הסרט השווה לסרט קצר אחר מ-2008, ופטריק יוז, יוצר הסרט הקצר מ-2008, דחה את הדבר, ואמר כי "ישנם קווי דמיון... אבל זה לא זה".

הסרט הועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר ולפרס אנני לסרט הקצר הטוב ביותר, וזכה בשניהם. עבור אולפני ההנפשה של וולט דיסני, זו הייתה הזכייה הראשונה בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר מאז 1969 עם הסרט "It's Tough to Be a Bird".

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.bcdb.com/bcdb/cartoon.cgi?film=142616 Paperman], במסד הנתונים Big Cartoon DataBase 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:דיסני: סרטי הנפשה
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט המונפש הקצר הטוב
קטגוריה:סרטים קצרים מונפשים
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטים קצרים של דיסני
פלשתינה טרטיה

חלוקת הפרובינקיה הרומית [[סוריה פלשתינה לשלושה חבלים ביזנטיים]]
פלשתינה טרטיה (בלטינית: Palaestina Tertia או Palestine III; תרגום: "פלשתינה השלישית") הייתה פרובינקיה ביזנטית, שראשיתה סמוך לשנת 409 לספירה, עת פרסם הקיסר תיאודוסיוס השני צו לחלוקת וארגון מחדש של כל הפרובינקיות במזרח האימפריה הביזנטית.
ראשיתה כפרובינקיה רומית, פלשתינה סלוטאריס (Palaestina Salutaris; תרגום: "נושעת", "ניצלת"), שנגרעה מפרובינקיית סוריה פלשתינה סמוך לשנת 358 והשתרעה על שטחים החופפים לשטחי חצי האי סיני, הנגב ועבר הירדן הדרומי.
הגבול עם הפרובינקיה פלשתינה עבר מחוף הים התיכון, מדרום לרפיח עד לסביבות באר שבע ומשם פנה אל ים המלח בסביבות עין גדי. ממזרח לנהר הירדן עבר לאורך נחל ארנון.

הצו חילק את יתרתה של הפרובינקיה סוריה פלשתינה לשתי פרובינקיות נוספות, "פלשתינה פרימה", שהשתרעה על שטחי יהודה ושומרון ומישור החוף, ו"פלשתינה סקונדה", שהשתרעה על שטחי הגליל והגולן וחלקים מצפון עבר הירדן.
"פלשתינה סלוטאריס" נקראה עתה "פלשתינה טרטיה". במאה ה-4 ואולי גם בחלק מהמאה ה-5 בירתה הייתה, ככל הנראה, חלוצה (אלוסה). מאוחר יותר בירתה הייתה פטרה.

היירוקליס מנה במחצית הראשונה של המאה הששית עשר ערים בפלשתינה טרטיה. גאורגיוס מקיפרוס הוסיף לרשימה זו במחצית השנייה של אותה מאה, חמישה שמות נוספים: באר שבע, אלס (אולי אילת), פנטקומיה ("חמשת הכפרים"), מאמופסורה ומטרוקומיה.

==ראו גם==
* פלשתינה פרימה
* פלשתינה סקונדה

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:התקופה הביזנטית בארץ ישראל
פלשתינה 3
קטגוריה:ארץ ישראל: ישויות מדיניות
קרל טרשצ'יאנסקי פון נאדוש

קרל טרשצ'יאנסקי פון נאדוש כפי שכונה בגרמנית (בהונגרית: Tersztyánszky Károly; 28 באוקטובר 1854 – 7 במרץ 1921) היה מפקד בכיר בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
טרשצ'יאנסקי נולד בעיר סקליצה בהונגריה, אז בתחום האימפריה האוסטרית, ב-28 באוקטובר 1854 למשפחת אצולה ותיקה שקיבלה את תאריה במאה ה-13.

בשנת 1874 התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי וטיפס מהר בדרגות ובתפקידים, ב-1904 הועלה לדרגת גנרל מיור, בשנת 1907 מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-2, ובשנת 1908 הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט. ב-1910 מונה למפקד הדיוויזיה ה-14, ב-1912 התמנה למפקד הקורפוס ה-4, וב-1913 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים.

===מלחמת העולם הראשונה===
עם פרוץ המלחמה היה טרשצ'יאנסקי מפקד הקורפוס ה-4 שהיה חלק מהארמייה השנייה. בתחילה השתתף הקורפוס בפלישה לסרביה, אך בספטמבר 1914 הועבר הקורפוס לחזית המזרחית ולחם בקרב גליציה, תוך שהוא מפקד בנוסף על הקורפוס ה-7. לאחר מכן הועבר להגנה באזור שלזיה. בפברואר 1915 חזר לגליציה ועמד בראש פלגת ארמייה שניסתה לשחרר את פשמישל, אך ללא הצלחה. במאי 1915 התמנה טרשצ'יאנסקי למפקד פלגת ארמייה שהוטל עליה לכבוש את סרביה. ב-7 בספטמבר הפכה פלגת הארמייה שבפיקודו לארמייה השלישית, אך עקב סכסוך עם אישטוון טיסה ראש ממשלת הונגריה הודח מתפקידו, ובמקומו מונה הרמן קבש.

ב-1 במאי 1916 קודם טרשצ'יאנסקי לדרגת גנרל אוברסט, וב-7 ביוני התמנה למפקד הארמייה הרביעית במקום יוזף פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה שהודח מתפקידו עקב כישלונו בבלימת מתקפת ברוסילוב. ב-5 במרץ 1917 הוחלף טרשצ'יאנסקי בפיקוד על הארמייה בגנרל קרל פון קירשבאך אאוף לאוטרבאך, עקב סכסוך עם אלכסנדר פון לינסינגן, ומונה למפקד הארמייה השלישית. בקיץ 1917 הותקפה הארמייה שבפיקודו על ידי הרוסים במסגרת מתקפת קרנסקי, וטרשצ'יאנסקי נאלץ לסגת לאחור. בעקבות כך הודח טרשצ'יאנסקי ב-12 ביולי 1917 ובמקומו מונה קרל קריטק למפקד הארמייה.

כדי למנוע את פרישתו מהצבא הציע לו קרל הראשון, קיסר אוסטריה את הפיקוד על המשמר ההונגרי המלכותי, אך טרשצ'יאנסקי סירב. לבסוף ב-30 באוגוסט 1917 מונה טרשצ'יאנסקי למפקד אסקדרון המשמר הקיסרי בחצר הקיסרית בווינה. לאחר שביתת הנשק פרש טרשצ'יאנסקי מהצבא ב-1 בדצמבר 1918. לאחר המלחמה התגורר בווינה עד למותו ב-7 במרץ 1921.

==ראו גם==
* האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.austro-hungarian-army.co.uk/biog/tersztyanszky.htm Karl Tersztyánszky von Nádas] באתר The Austro-Hungarian Army 
* [http://www.weltkriege.at/Generalitaet/02%20Generaloberst/Tersztyanszky/tersztyanszky.htm Karl Tersztyanszky von Nadas] באתר Die österreichisch-ungarische Armee von 1914-1918 

קטגוריה:גנרלים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא אוסטרו-הונגריה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא אוסטרו-הונגריה במלחמת העולם הראשונה

קטגוריה:ילידי 1854
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1921
נבז'יס

נבז'יס (בליטאית: Nevėžis, ; בפולנית: Niewiaża, נביז'ה) הוא הנהר השישי באורכו הזורם בליטא, ואחד מיובליו העיקריים של נהר הניימן.

אורכו של הנהר 209 קילומטר, ומבין הנהרות הזורמים רק בתוך גבולותיה הגאוגרפיים של ליטא, הוא הנהר השני באורכו אחרי נהר השוונטוי (246 ק"מ).

מקורו של הנהר בתחומי מחוז המשנה אניקצ'ה, בתחילתו הוא זורם בכיוון צפון-מערב, אך בתחומי מחוז פוניבז' הוא משנה את מהלכו ופונה לדרום-מערב, עובר דרך מחוז המשנה קדאייני, ונשפך לניֶימן באשדיו ממערב לקובנה סמוך לעיירה רודונדוואריס .

נהר הנבז'יס מהווה את גבולה הטבעי המזרחי של זאמוט, חבל הארץ האתנוגרפי הכולל את שטחי צפון-מערב ליטא. בימי הביניים חילק גבול זה את ליטא בין זאמוט ובין אוקשטאיטייה.

==שם הנהר==
פירוש עממי שגוי לשם הנהר הוא "נהר ללא סרטנים", ne כמו "לא", ו-vėžys היא המילה הליטאית לסרטנים. למעשה כוללת הפאונה של הנביז'ס מגוון בעלי חיים ובכללם סרטנים. למעשה, מקורו האטימולוגי של שם הנהר נובע מהמילה ההודו-אירופית (קיימת בסנסקריט למשל) "vaagh", שמשמעותה היא "שאון" או "רשרוש". בתוספת מילת השלילה ne, פירוש שם הנהר הוא "בלי רעש". שם זה מתאר יפה את הנביז'ס שבשל הפרש הגובה הנמוך בין מוצאו לשפכו ופיתוליו הרבים, מימיו זורמים באיטיות.

הנהר העניק את שמו לדברים רבים לאורך מסלולו, הבולטת שבהם היא העיר פוניבז, החמישית בגודלה בליטא, שמה הליטאי: Panevėžys – תחילית פה- + שמו של הנהר (נבז'יס), דהיינו ליד הנבז'יס (או לגדות הנהר נבז'יס).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ליטא: נהרות ונחלים
קטגוריה:פוניבז'
כרבולתן הסלעים

כרבולתן הסלעים (שם מדעי: Rupicola peruvianus) הוא עוף טרופי כתום החי באמריקה הדרומית ביערת ובמורדות הרים וצוקים. הוא שייך למשפחה דרום אמריקאית הנקראת קוטינגיים. זוהי הציפור הלאומית של פרו. בנוסף הוא חי בוונצואלה, אקוודור, קולומביה ובוליביה.

אצל ציפורי ג'ונגל אלה ישנה דו צורתיות זוויגית גדולה: אצל הזכר חלק הגוף הקדמי כתום עז, כולל הכרבולת על ראשו, שהעניקה לו את שמו. חלק הגוף האחורי שחור והכנפים אפורות בחלקן העליון. הנקבה חומה וקטנה בהרבה. הזכרים מתחרים בתצוגות ראווה על העצים בניסיון למשוך את הנקבות ולהזדווג עם כמה שיותר מהן. הנקבות מטפלות בביצים ובגוזלים לבדן.

הכרבולתן ניזון בעיקר מפירות, אך צד גם חרקים, זוחלים קטנים ואפילו עכברים. הוא עוף בינוני שיכול להגיע ל-32 ס"מ ולמשקל 235 גרם.

== מיון ==
*R. p. peruvianus
*R. p. aequatorialis
*R. p. sanguinolentus
*R. p. saturatus

==קישורים חיצוניים==

* [http://neotropical.birds.cornell.edu/portal/species/overview?p_p_spp=492876 כרבולתן באתר Overview]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1790
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון לאת'אם
קטגוריה:קוטינגיים
קטגוריה:בוליביה: עופות
קטגוריה:אקוודור: עופות
בורמל

בורמל (באוקראינית: Боремель, בפולנית: Boremel, ביידיש: בערמלי) היא עיירה במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, על גדת נהר סטיר, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

העיירה, שנקראה גם מיכלובקה (Michałówka), מתועדת לראשונה בשנת 1366, ובשנת 1782 קיבלה זכויות עירוניות, תוך היתר לקיים בה ארבעה ירידים שנתיים.

==יהודי בורמל==
לא ידוע מתי החלו יהודים להתיישב בעיירה, אך עד סוף המאה ה-19 הגיע מספרם לכאלף איש, והם היוו רוב גדול ביישוב. יהודי העיירה עסקו באותה עת בסחר בעצים, ברוכלות ובמלאכה, ובמקום פעלו חסידות אליק וחסידות טריסק.

מתחילת המאה ה-20 התקיימה בעיירה פעילות ציונית, ובין העולים לארץ מהעיירה היה יוסף ויץ. בשנות העשרים והשלושים פעלו בעיירה תנועות הנוער השומר הצעיר, החלוץ הצעיר, בית"ר וגורדוניה.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ- 860 יהודים, רוב מוחלט מקרב סך תושביה באותה עת.

===בשואה===
הגרמנים נכנסו לבורמל ב-25 ביוני 1941, ובו ביום ביצעו אוקראינים מקומיים מעשי שוד ורצח בקרב יהודי המקום. בעיירה הוקם יודנרט, אשר נצטווה למסור לגרמנים יהודים לעבודות כפייה. במהלך עבודות אלה נרצחו מעת לעת העובדים היהודים.

בקיץ 1942 הוקם בעיירה גטו אליו צוו לעבור היהודים, וב-8 באוקטובר 1942 הובלו כל יושביו אל מחוץ לעיירה, ונרצחו. כמה עשרות מיהודי העיירה הצליחו להסתתר ביערות ובמקומות מחבוא עד שחרור האזור במרץ 1944.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/238 בורמל] ב[https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז רובנו: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-11
זוזאנה היינובה

זוזאנה היינובה (בצ'כית: Zuzana Hejnová; נולדה ב-19 בדצמבר 1986) היא אתלטית צ'כית, פעמיים ברציפות אלופת העולם (מוסקבה 2013, בייג'ינג 2015) ובעלת מדליית ארד אולימפית (לונדון 2012) בריצת 400 מטר משוכות.

==ביוגרפיה==
היינובה נולדה בליברץ שבצ'כוסלובקיה. אחותה הייתה אתלטית מצטיינת שייצגה את צ'כיה בקרב שבע אולימפיאדת אתונה והיינובה הלכה בעקבותיה. 

ב-2002 התחרתה באליפות העולם לנוער וסיימה חמישית עם שיא צ'כי חדש לבני גילה בריצת 400 מטר משוכות. באליפות העולם עד גיל 17 ב-2003 זכתה במדליית זהב בשיא אישי של 57.54 שניות. אליפות אירופה לנוער באותה שנה זכתה במדליית ארד. ב-2004 זכתה במדליית כסף באליפות העולם לנוער (עד גיל 19) וב-2005 זכתה במדליית זהב באליפות אירופה לנוער בזמן של 55.89 שניות, שיא לאומי צ'כי לבוגרות. ב-2006 היא הצטרפה למועדון האתלטיקה USK פראג והחלה ללמוד באוניברסיטת ליברץ, במהלך השנה שיפרה את השיא הצ'כי ל-55.83 שניות בתחרות הגביע האירופי. באליפות אירופה עד גיל 23 זכתה במדליית ארד. באליפות העולם שהתקיימה באוסקה, קבעה שיא לאומי של 55.04 שניות בחצי הגמר שלא הספיק לה לעלות לגמר. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה שביעית בתוצאה של 54.97 שניות. 

באליפות העולם ב-2009 לא הצליחה להגיע לגמר. היא זכתה עם נבחרת צ'כיה במדליית ארד במרוץ השליחות 4X400 מטר באליפות העולם באתלטיקה באולם ב-2010 (לאחר שניצחון נבחרת ג'מייקה בזהב נפסל בשל אמרוץ). באליפות אירופה סיימה רביעית בתוצאה של 54.30 שניות. בתחילת 2011 התחרתה בקרב חמש באליפות אירופה באולם וסיימה שביעית. 

באליפות אירופה ב-2012 סיימה רביעית בזמן של 54.49 שניות וזכתה במדליית ארד עם נבחרת השליחות ב-4X400 מטר. באולימפיאדת לונדון זכתה במדליית ארד בתוצאה של 53.38 שניות לאחר הזוכה נטליה אנטיוך וסגניתה לשינדה דמוס. 

לאחר האולימפיאדה עבר למועדון האתלטיקה דוקלה פראג והחלה להתאמן עם קבוצת גברים. ב-2013 זכתה עם נבחרת צ'כיה במדליית ארד במרוץ שליחות 4X400 באליפות אירופה באולם וסיימה רביעית בתחרות ריצת 400 מטר (לא משוכות). היא זכתה באליפות ליגת היהלום לאחר שניצחה בשבע מתוך שמונה התחרויות במהלך השנה. באליפות העולם שהתקיימה במוסקבה ב-2013 זכתה במדליית זהב בשיא לאומי חדש של 52.83 שניות. בתום העונה נבחרה לאתלטית השנה באירופה. והייתה הפיינליסטית בבחירה באתלטית השנה בעולם לאחר שלי אן פרייזר. 

ב-2014 סבלה מפציעות ולא השתתפה בתחרויות המרכזיות.

ב-2015 זכתה פעם נוספת במדליית זהב באליפות העולם בתוצאה של 53.50 שניות. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה במקום הרביעי בתוצאה של 53.92 שניות. באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיימה במקום הרביעי בתוצאה של 54.20 שניות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hejnova.cz/ אתר האינטרנט של זוזאנה היינובה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתלטיות צ'כיות
קטגוריה:רצות משוכות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ילידות 1986
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית מצ'כיה
בז'וסטק

בז'וסטק (בפולנית: Brzostek) היא עיירה במחוז דמביצה שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, כ-19 ק"מ דרומית לדמביצה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

התיעוד הראשון ליישוב הוא בתעודות מראשית המאה ה-12, ובמאה ה-14 קיבל זכויות עירוניות. בשנת 1657 נשרפה העיירה בידי כוחותיו של ג'רג' ראקוצי השני. בשנת 1846 פרץ בעיירה מרד האיכרים הגליציאנים.

==יהודי בז'וסטק==
היישוב היהודי בעיירה החל בראשית המאה ה-19, לאחר שבוטלה הבעלות הפרטית במקום. בעיירה ישבו חסידים רבים.

בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 אירעו מספר מקרים של תקיפת יהודים בעיירה והפצת עלילות דם כנגדם. בעת הכיבוש הרוסי במהלך מלחמת העולם הראשונה נבזזו חנויות היהודים בעיירה, כ-40 בתי יהודים הועלו באש, ומספר יהודים בה נרצחו. לאחר המלחמה, השתקמה הקהילה בעיירה בסיוע הג'וינט, אך מצבה הכלכלי נותר קשה.

בין מלחמות העולם פעלו בעיירה תנועות ציוניות, ובהן עקיבא והשומר הצעיר. בתקופה זו נמנו בעיירה קרוב ל-500 יהודים, מתוך כ-1,300 תושבים.

===בשואה===
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו רבים מיהודי העיירה מזרחה. עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים הוטלו על יהודיה עבודות כפייה והיטלים כספיים, וכן הגבלות תנועה. בתחילת 1942 נחטפו יהודים מהעיירה למחנות עבודה.

ב-11 ביולי 1942 רוכזו יהודי העיירה, ולמחרת נרצחו רבים מהם ביער פודזאמצ'ה עם יהודים נוספים מהסביבה. האחרים נרצחו ביערות ליד ואז'יצה וסוקולובקה. יהודים שניסו להימלט ליערות הסביבה נתפסו ברובם, והגרמנים המשיכו במצוד אחר יהודיה האחרונים של העיירה בחודשים שלאחר מכן.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/243 בז'וסטק] ב[https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:פודקרפצקיה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות