OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
טירת בנטון

טירת בנטון (באנגלית: Benton Castle) היא ביצור קטן בעיירה ברטון, פמברוקשייר, ויילס, המשמש כיום כבית פרטי, באזור מיוער המשקיף על נהר קלד'אי.

== היסטוריה ==
הטירה נבנתה ככל הנראה במאה ה-13, כאחת ממספר טירות שהגנו על גבולות מאה רו הקדומים.<ref name="TD"></ref><ref></ref> מקורותיה לא ברורים, אם כי ידוע שבמאה ה-14 הטירה הייתה בבעלות תומאס דה רוש, לורד מלנגוום.<ref name="DAT"></ref> במפה של פמברוקשייר משנת 1583 הופיעה הטירה בגדה המערבית של קלדאו,<ref></ref>

מסופר כי מספר טירות נפגעו במלחמת האזרחים האנגלית, כאשר חלקן, בהן בנטון, נהרסה כמעט לחלוטין.<ref name="Laws1888"></ref>

=== שיפוץ ===
הטירה נותרה בלתי מיושבת עד לשנת 1930, ולאחר מכן שופצה. החצר הוקרה בשנת 1954, והמבנה נמכר בשנות השישים. בהמשך, הוכרזה הטירה כבניין רשום "בשל החשיבות ההיסטורית, והייחודיות שלה כטירה קטנה ששוחזרה מתקופת ימי הביניים".

== קישורים חיצוניים ==

[https://www.genuki.org.uk/big/wal/PEM/Burton/ קישורים ומקורות היסטוריים ב-GENUKI]

== הערות שוליים ==

בנטון
קטגוריה:ויילס: מבנים רשומים דרגה II
קטגוריה:פמברוקשייר
בן מונדר

בן מונדר (באנגלית: Ben Monder; נולד ב-26 במאי 1962) הוא גיטריסט ג'אז אמריקאי. במרוצת השנים מונדר ניגן עם מוזיקאים ואמנים בתחומים שונים, בהם פול מושן, דייוויד בואי, תיאו בלקמאן, לי קוניץ, מריה שניידר, ריד אנדרסון, דוני מקסלין, שי מאסטרו ומיגל זנון.
== חייו ==
מונדר נולד וגדל בניו יורק, התחיל לנגן בכינור בגיל תשע ועבר לנגן בגיטרה שנתיים לאחר מכן, כשמצא גיטרה קלאסית בארון של אימו. בתחילת הנגינה מונדר למד שיעורים אחדים אצל מורים שונים, אך למד בעיקר דרך חוברות לימוד עצמאיות ודרך למידת שירי פופ ששמע ברדיו. מונדר נחשף לעולם הג'אז בגיל 14, כאשר שמע את האלבום "A Love Supreme" של ג'ון קולטריין, והושפע רבות מג'ים הול, ג'ון סקופילד, ג'ו פאס ואחרים.

אחרי התיכון מונדר למד בקונסרבטוריון וסטצ'סטר, אוניברסיטת מיאמי וקווינס קולג', ועם סיום לימודיו ב-1984 החל לנגן עם מוזיקאים כמו ג'ק מקדאף, לי קוניץ ופול מושן. ב-1994 החל מונדר לשתף פעולה עם הזמר תיאו בלקמאן, שהתרשם מנגינתו ורצה לנגן איתו. שנה לאחר מכן יצא אלבומו הראשון של מונדר, Flux. בין 1995 ל-2013 הוציא מונדר 7 אלבומי סולו, בנוסף לאלבומים משותפים עם בלקמאן ודרו גרס בין היתר. מונדר לימד ב בין השנים 2002-2005.

בשנת 2016 יצא אלבומו הראשון של מונדר בחברת ECM, Amorphae. האלבום נוצר במקור כאלבום דואט בין מונדר לפול מושן, והשניים הקליטו יחד באוקטובר 2010. מונדר רצה להמשיך בפרויקט, אך מושן נפטר בנובמבר 2011, והאלבום הושלם בסשן נוסף עם המתופף אנדרו סיריל והקלידן פיט רנדה בדצמבר 2013. ב-2014 השתתף מונדר, כחלק מתזמורת מריה שניידר, בהקלטת הסינגל "(Sue (Or in a Season of Crime" של דייוויד בואי. בעקבות פגישה זו מונדר ניגן באלבומו האחרון של בואי, "Blackstar", יחד עם רביעיית דוני מקסלין.

אלבומו השמיני של מונדר,"Day After Day", יצא בשנת 2019 וכולל קאברים לשירים שונים ולסטנדרטי ג'אז.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:נגני ג'אז: גיטריסטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
אאורל פלד

אאורל פלד, (במקור רוזנפלד, בהונגרית: Föld Aurél; בודפשט, 6 באוקטובר 1877<ref></ref> – וינה, 17 בנובמבר 1970) היה עיתונאי יהודי-הונגרי, במאי תיאטרון, מתרגם, בנו של במאי התיאטרון ז'יגמונד פלד, אחיהם של השחקנית אירן פלד והשחקן מתיאש פלד, בעלה של הזמרת סרנה סיקלאי.
קברם של אאורל פלד וסרנה סיקלאי בבודפשט. ב[[בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה: 11-31-22.]]

==קורות חיים==
אאורל פלד הוא בנם של ז'יגמונד פלד וקטלין פְּלֶש. הוא החל את הקריירה שלו בכתב העת "הונגריה", שם הפך במהרה לכתב בעל שם. הוא היה במאי, מחזאי בתיאטרון של אביו מתחילת העשור הראשון של המאה ה-20 ועד מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1910 ארגן כמה הופעות של "משחקי הקאמרי". הוא מילא את שירותו הצבאי במלחמת העולם הראשונה. בשנת 1919 עבר לווינה והחל לגדל סוסים. הוא חזר לבודפשט בשנת 1932. בין השנים 1932–1933 הפך למנהל האמנותי בתיאטרון ארקל שנקרא אז לשנה "וריאטה לבריולה". בין השנים 1932 - 1934 היה מנהל תיאטרון קיראי, בין השנים 1934–1939 היה השוכר והמנהל של התיאטרון העירוני, תיאטרון ארקל שפעל אז בשם זה. בין השנים 1935–1936 ניהל גם את "תיאטרון רויאל" בבודפשט, מאוחר יותר עסק שוב בעיתונות. הוא היגר לאוסטריה בשנת 1957. תרגם יצירות רבות להונגרית.

== תרגומיו ==
* שלום אש: המושיע (1900);
* פרנץ להאר: נשות פשט (1903)
* ריימן: העלמה הקלדנית (1908).

== לקריאה נוספת ==
* [http://mek.niif.hu/02100/02139/html/sz07/302.html לקסיקון התיאטרון ההונגרי]
* פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. בודפשט, איגוד הספרנים והארכיונים ההונגרים, 1939–2002.
* צ'אבה נאג'י: לקסיקון ספרות המהגרים ההונגרי. 2000.
* לקסיקון אמנות הבמה הונגרי. אד. אלאדר שופפלין. בודפשט, איגוד השחקנים הלאומי והמכון לפנסיה, 1929.
* לקסיקון חדש של הספרות ההונגרית. בודפשט, 1994.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:מתרגמים יהודים הונגרים
קטגוריה:חיילים יהודים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:במאי תיאטרון יהודים הונגרים
קטגוריה:מפיקי תיאטרון יהודים
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי
קטגוריה:משפחת פלד
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1877
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1970
יחסי הוותיקן – חוף השנהב

יחסי הוותיקן–חוף השנהב מתייחסים למערכת היחסים הבילטרליים בין הוותיקן לרפובליקת חוף השנהב, שנוסדה בשנת 1970. כמות משמעותית של קתולים מתגוררים בחוף השנהב, והם כמעט חמישית מהאוכלוסייה, ושתי המדינות נמצאות במערכת יחסים לבבית.

חוף השנהב מקיים שגרירות ברומא בסמוך לוותיקן, ואילו לכס הקדוש יש נונציאטורה אפוסטולית באביג'אן. השגריר הנוכחי של חוף השנהב בוותיקן הוא סברין מתיאס אקאו.

== היסטוריה ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים לראשונה באוקטובר 1970.

== ביקורים ==
הנשיא אלאסן ואטארה ביקר בוותיקן בנובמבר 2012 ושוחח עם האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר. שניהם דנו ביחסים בין שתי מדינותיהן, כמו גם בתפקידה של הכנסייה הקתולית בחוף השנהב ובהתקדמות שעשתה המדינה בשנים האחרונות מאז המשבר הפוליטי בחוף השנהב. הם דנו גם באפשרות לחתום על הסכם מסגרת דו-צדדי, בדומה לאלו שחתם הוותיקן עם מדינות אפריקה אחרות, שיפרט את מעמדה החוקי של הכנסייה בחוף השנהב.<ref>[http://www.news.va/en/news/pope-receives-president-of-ivory-coast Pope receives president of Ivory Coast]. Vatican News Network. Published 16 November 2012. Retrieved 19 March 2017.</ref>

== ראו גם==
* יחסי החוץ של הוותיקן

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
בריכת הקיבוצים

בריכת הקיבוצים הוא בריכת אגירה בעמק המעיינות שבעמק בית שאן.

הבריכה היא אתר תיירות בעמק המעיינות, ומטרתה נופש ופנאי.

== גאוגרפיה ==

נחל הקיבוצים ניזון ממעיינות הבוקעים לרגלי ההר הגלבוע - עין חומה ועין מגדל, הנקראים על שמו של קיבוץ ניר דוד (תל עמל), הסמוך למעיינות, שהיה קיבוץ 'חומה ומגדל' הראשון. שני המעיינות חוברים לנחל משותף ששמו בערבית: נהר ג'מאעין, מלשון ג'מאעי (משותף בערבית), אשר תורגם לעברית כ-"נחל הקיבוצים" (וכן בשל מספר הרב של הקיבוצים באזור).

נחל הקיבוצים זורם דרומה, ולבסוף נשפך לנחל חרוד.

== תיירות ==

הבריכה הוסדרה כאתר נופש ופנאי - עומקה מטר (מאחר שהיא מיועדת לכניסת משפחות עם ילדים), והיא מוקפת שולחנות פקניק מוצלים.

== לקריאה נוספת ==


* אורי מאור, ארץ המעיינות - המדריך השלם לנקודות המים הקסומות בישראל, הוצאת ספריית בית אל, 2011, עמ' 14
* המועצה האזורית עמק המעיינות, [https://mhhisrael.files.wordpress.com/2013/09/e2808fe2808fd7aad79bd7a0d799d7aa-d790d791-d79cd7a2d79ed7a7-d794d79ed7a2d799d799d7a0d795d7aa-d793d795d797-d79ed7a1d79bd79d.pdf תוכנית אב לעמק המעיינות], 2009

==קישורים חיצוניים ==
* [https://nelech.co.il/2020/04/24/נחל-הקיבוצים/ כיצד מגיעים לבריכת הקיבוצים] באתר nelech
* [https://www.teva.org.il/?CategoryID=1677&ArticleID=106 כיצד מגיעים לבריכת הקיבוצים] באתר החברה להגנת הטבע
* [https://www.yeledteva.com/post/הסבר-על-עמק-המעיינות בריכת הקיבוצים] באתר yeledteva
* 
* [https://www.mapa.co.il/listing/בריכת-הקיבוצים/ בריכת הקיבוצים] באתר mapa

==הערות שוליים==

קטגוריה:עמק בית שאן: שמורות טבע
Israel Journal of Entomology

Israel Journal of Entomology הוא כתב עת מדעי של גישה פתוחה הנבדק בביקורת עמיתים ומכסה את כל תחומי האנטומולוגיה, כולל Uniramia שאינם חרקים (נדלים ורבי רגל) וסרטנאים ובעלי כליצרות יבשתיים. כתב העת מתפרסם בעיקר באופן אלקטרונית באתר החברה האנטומולוגית בישראל. גליונות כתובים מודפסים פעם שנה ומכילים את כל המאמרים שפורסמו באותה שנה. הפרסום בכתב העת אינו כרוך בתשלום.
== היסטוריה ==
כתב העת יצא לראשונה ב-1966 ועורכו הראשון היה חנן ביטינסקי-זלץ. בהקדמה של הכרך הראשון הסביר ביטינסקי-זלץ ושהעיתון נועד ליצור קהילה ולתת במה לחוקרים מקומיים ואחרים שעוסקים במחקרים אנטומולוגים בארץ ישראל והמזרח הקרוב. לאחר ביטינסקי שימשו כעורכים ראשיים יחזקאל ריבנאי, אלכסנדר טהורי, אורי גרזון, יאיר בן דב, אמנון פרידברג ומיכאל מוסטובסקי. במשך השנים בחרו חוקרים רבים מכל העולם לפרסם בו את מאמריהם בתחום הטקסונומיה והסיסטמטיקה של חרקים עכבישנים, מאמרים רפואיים וחקלאיים בנושא האנטמולוגיה כמו גם אקולוגיה, התנהגות אנטומיה של פרוקי-רגליים. 

== קישורים חיצוניים ==
* 
* האתר הרשמי של [http://ij-entomology.online Israel Journal of Entomology] באתר החברה האנטומולוגית בישראל.
* [http://zoobank.org/References/616691C2-111D-4C22-A5B2-0D59E9E1AE2E Israel Journal of Entomology] באתר ZooBank.
* [https://www.journalguide.com/journals/israel-journal-of-entomology Israel Journal of Entomology] באתר JournalGuide.

קטגוריה:ישראל: כתבי עת מדעיים
קטגוריה:אנטומולוגיה
קאל סוברפנה

פליפה סוברפנה קלוסה ( הידוע גם בשם קאל סוברפנה; נולד ב-1 במאי 1940 בפנגסינאן שבפיליפינים) הוא אמן קומיקס פיליפיני.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
הוא ילדם היחיד של רופינו קלוסה וטיאופילה סוברפנה. סוברפנה התייתם מוקדם בחייו, אמו נפטרה במלחמת העולם השנייה כשהיה בן שנה בלבד ואביו עבד תמיד ביער בגלל המלחמה. הוא הושאר בהשגחת דודות וקרובי משפחה.

כאשר המלחמה הסתיימה, אביו הצליח לקבל עבודה כשליח בסניף דואר במנילה, ואביו לקח אותו להתגורר שם. סוברפנה בילה את מרבית חייו בגיל העשרה בבית הספר התיכון קזון סיטי בקאמונינג, קזון סיטי. לאחר הלימודים בתיכון, הוא החל ללמוד אמנויות באוניברסיטת הפיליפינים בדילימן. בזמן לימודיו בקולג' הוא עבד כמאייר בחנות ספרים מקומית, וסיפק את הציורים לספרי הלימוד המשמשים בבתי ספר יסודיים ובתי ספר תיכוניים.

לאחר קבלת התואר בקולג', הוא קיבל עבודה קטנה בחברת פרסום מקומית, שם היה מצייר את כל דמויות הרומן פלורנטה של פרנסיסקו בלגטה בלורה. הוא הגיש מועמדות כמאייר בכמה פרסומי קומיקס, כולל שירותי גרפיקה לאמנויות בע"מ. (GASI), פרסום האטלס, חברת ההוצאה לאור Islas Filipinas ופרסום ACE. הוא עבד שם שנים, ויצר קומיקסים כמו Silangan, Aliwan, Wakasan, Lovelife, Funny Komiks, שהיו פופולריים מאוד באותם זמנים.

הוענק לו פרס על "האיור הטוב ביותר של קומיקס" על איור שערו של Lovelife Komiks.

בין עבודותיו היו קרפוב, דרמו קנדאדו, ורטוד ותנ"ך לילדים בפיליפינית.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:קומיקסאים פיליפינים
קטגוריה:ילידי 1940
חואן סנטיסטבן

חואן סנטיסטבן (בספרדית: Juan Santiesteban Troyano; נולד ב-8 בדצמבר 1936 בסביליה שבספרד) הוא כדורגלן ומאמן עבר מעוטר כשחקן וכמאמן מחלקת הנוער של נבחרת ספרד, וזוכה פרס נשיא אופ"א.

==תארים==
===כשחקן===
;ריאל מדריד
* אליפות ספרד (4): 1956/1957, 1957/1958, 1960/1961, 1963/1964
* הגביע הביניבשתי (1): 1960
* ליגת האלופות (4): 1956/1957, 1957/1958, 1958/1959, 1959/1960
* הגביע הלטיני (1): 1957

===כמאמן===
;נבחרת ספרד בכדורגל (מחלקת הנוער)
;;נבחרת ספרד עד גיל 23
* משחקי הים התיכון: 2005
;;נבחרת ספרד עד גיל 19
* אליפות אירופה עד גיל 19: 2007
;;נבחרת ספרד עד גיל 17
* אליפות אירופה עד גיל 17: 2007, 2008
** סגנות: 2003, 2004
* סגנות גביע העולם בכדורגל עד גיל 17: 1991, 2003, 2007
;;נבחרת ספרד עד גיל 16
* אליפות אירופה עד גיל 16: 1991, 1997, 1999, 2001
** סגנות: 1992, 1995

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.realmadrid.com/sobre-el-real-madrid/el-club/historia/jugadores-de-leyenda-futbol/juan-santisteban-troyano קורות חייו], באתר ריאל מדריד 

קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני ונציה
קטגוריה:כדורגלני ריאל בטיס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:מאמני ריאל מדריד קסטיליה
קטגוריה:זוכי פרס נשיא אופ"א
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1936
איוואן צ'רפנין

איוואן אלכסנדרוביץ' צֶ'רֶפְּנין (ברוסית: Иван Александрович Черепнин; 5 בפברואר 1943 באיסי-לה-מולינה, צרפת – 11 באפריל 1998 בבוסטון), היה מלחין נסיוני ובהמשך פוסט-מודרניסט ומחדש ידוע-שם בתחום האלקטרוניקה וסינתיסייזרים מודולריים.

== ביוגרפיה ==
איוואן נולד למשפחה מוזיקלית מאוד, אביו וסבו, אלכסנדר וניקולאי, היו מוזיקאים רוסים ידועי-שם, ואמו, מינג צ'רפנין (לשעבר לי הסיין מינג) הייתה פסנתרנית נודעת. גם אחיו, סרגיי הוא מלחין. איוואן למד אצל לאון קירשנר, קרלהיינץ שטוקהאוזן, אנרי פוסר ופייר בולז. לאחר תקופה קצרה של הוראה בקונסרבטוריון למוזיקה של סן פרנסיסקו ובאוניברסיטת סטנפורד, התמנה למנהל אולפן המוזיקה האלקטרונית של אוניברסיטת הרווארד משנת 1972, ושם נשאר עד מותו בשנת 1998. מורשת צ'רפנין נמשכת בשני בניו של איוואן, סטפאן וסרגיי.

איוואן צ'רפנין היה הזוכה לשנת 1996 בפרס גרומאייר להלחנה על הקונצ'רטו הכפול לכינור, צ'לו ותזמורת. עוד אותות כבוד שזכה בהם כוללים פרסים מאגודת המלחינים, הסופרים והמו"לים האמריקאית (1963–1995) ו"המענק הלאומי לאמנויות" (1977). הצגת "סאנטור אופרה" שלו זיכתה אותו בפרס הגדול של פסטיבל ארט אלקטרוניקה בלינץ, אוסטריה לשנת 1882.

בין תלמידיו הראויים לציון של צ'רפנין היה קורט קאצ'ופו.

== יצירות נבחרות ==
* Fêtes (וריאציות על "הפי ברת'דיי") (1975)
* Le va et le vient (1978)
* סאנטור אופרה (1977)
* "פרחים מוזיקליים" (1980)
* קונצ'רטו כפול לכינור, צ'לו ותזמורת (1995) – זוכה פרס גראוומאייר להלחנה מטעם אוניברסיטת לואיוויל. צ'רפנין תיאר את היצירה כמזכירה, ובכמה מקומות משתמשת במפורש, ביצירות של צ'ייקובסקי, סקריאבין, שנברג, דביסי, סטרווינסקי ואחרים. היצירה מעלה נושא "שמיימי", כשהכינור יורד והצ'לו עולה אל התמזגות כבירה ושהות קצרה של הרהור. אז חוזר כל אחד מכלי הנגינה אל הקצה הנגדי, ואל סיום רך ושוקט.

== קישורים חיצוניים ==

<div class="mw-content-ltr">
* [https://web.archive.org/web/20060210091456/http://www.artofthestates.org/cgi-bin/piece.pl?pid=22 Art of the States: Fêtes (Variations on Happy Birthday]
* [http://www.tcherepnin.com/ Tcherepnin Society]
* [https://web.archive.org/web/20070219195428/http://users.dialupnet.com/eldridge/tcherepnin/ Remembering Ivan Tcherepnin (1943-1998)]
</div>
* [https://apnews.com/article/ea9f10e64e7dcb0f5962339d7eb2b28c חדשות AP, הספד לאיוואן צ'רפנין]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים רוסים
קטגוריה:משפחת צ'רפנין
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-20
קטגוריה:ילידי 1943
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1998
אורוסי

אורוסי (בהונגרית: Oroszi) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם באורוסי מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 193 תושבים, ובשנת 2019 רק 138 תושבים.

==יהודי אורוסי==
באורוסי חיו יהודים בתקופות זמן שונות.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|13
|510
|-
|1910
|2
|
|-
|1941
|2
|544
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
רפאל משה חפץ

רפאל משה חפץ (15 בפברואר 1892 – 6 באפריל 1961) היה פעיל ציוני ורופא גינקולוג. הקים וניהל מחלקה עצמאית לגינקולוגיה ויולדות בבית החולים רוטשילד בחיפה (1944–1957)

==ביוגרפיה==
נולד בפיודורובנה, קייב, אוקראינה. בשנת 1890 עברה המשפחה ליקטרינוסלב

חפץ הצטרף לתנועת צעירי ציון. למד רפואה בלייפציג. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גורש משם משום שהיה נתין רוסי.

בין השנים 1919–1915 המשיך את לימודי הרפואה בסרטוב.

עם סיום לימודיו בשנת 1919 גויס חפץ לצבא האדום. שירת 6 שנים.

בשנת 1925 שב חפץ ליקטרינוסלב שם היה רופא בבית חרושת.

בשנת 1926 נאסר לחצי שנה, לאחר שחידש את פעילותו הציונית. דינו נגזר לגירוש לאורל, אך העונש הומתק לגירוש מרוסיה הודות לעזרתה של יקטרינה פאבלובנה וולז'ין רעייתו לשעבר של מקסים גורקי שעמדה בראש "הצלב האדום הפוליטי".

באוגוסט 1926 עלה לארץ ישראל. עבד בבתי החולים: הדסה תל אביב ובבית החולים בצפת.

בשנת 1927 עבר ל-בית החולים מאיר רוטשילד בירושלים, התמחה בגינקולוגיה. במאי 1935 בית החולים עבר לבית החולים הדסה הר הצופים. עבד ב"הדסה" עד שנת 1944 כגניקולוג בכיר.

בשנת 1944 הקים וניהל במשך 14 שנים מחלקה עצמאית לגינקולוגיה ויולדות בבית החולים רוטשילד

רעייתו הייתה הד"ר אסתר לבית פלדמן.

בתו הייתה המוזיקאית, המתרגמת והפזמונאית רות חפץ.

נפטר ב-6 באפריל 1961.

==הכנוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בארץ ישראל, שנת 1939==
בתאריכים 31 במאי – 1 ביוני לשנת ה'תרצ"ט 1939 נערך בבית הבריאות ע"ש שטראוס ברחוב צ'נסלור, בירושלים כנס רפואי-מדעי שארגנה ההסתדרות הרפואית העברית בא"י. בכנס השתתפו מרבית מבכירי הרופאים בארץ ישראל לתקופה. ראו: ד"ר חפץ (ירושלים): הממצאים בשתן ובדם בנשים הרות בעלות היפרטוניה (ישיבה ד', יום ה', 1 ביוני)
<gallery>
קובץ:Scientific Conference of the Hebrew Medical Association, 1939. I.jpg
קובץ:Scientific Conference of the Hebrew Medical Association, 1939. II.jpg
קובץ:Scientific Conference of the Hebrew Medical Association, 1939. III.jpg
קובץ:Scientific Conference of the Hebrew Medical Association, 1939. IV.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים בכוחות המזוינים של ברית המועצות
קטגוריה:אסירי ציון בברית המועצות
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:גינקולוגים ישראלים
קטגוריה:חיפה: רפואה
קטגוריה:סגל בית החולים הדסה תל אביב
קטגוריה:סגל בית החולים רבקה זיו
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:סגל מרכז רפואי בני ציון
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות חוף הכרמל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1892
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1961
פוסטמישקה

פוסטמישקה (בהונגרית: Pusztamiske) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם בפוסטמישקה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 447 תושבים, ובשנת 2019 רק 401 תושבים.

==יהודי פוסטמישקה==
בפוסטמישקה חיו יהודים בתקופות זמן שונות.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|16
|522
|-
|1910
|4
|
|-
|1920
|4
|
|-
|1930
|5
|
|-
|1941
|13
|642
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
אבנר שץ

אבנר שץ (נולד ב-1959) הוא סופר ומשורר ישראלי.

==ביוגרפיה==
נולד בקריית ים, בוגר בית הספר לקציני ים עכו במגמת שיט, ואת שירותו הצבאי עשה בחיל הים. למד לתואר ראשון באוניברסיטת חיפה.

עובד בחברת צים במשך שנים רבות ונחשב למומחה בהיסטוריה של הספנות באופן כללי וההיסטוריה של הספנות בישראל בפרט. החל את כתיבתו הספרותית כאשר פרסם סיפור קצר בשם "תאנים" שזכה במקום השלישי ב"תחרות הסיפור הקצר" של עיתון "הארץ" בשנת 1989<ref>.</ref>. כותב רשימות וסקירות ספרים במדור תרבות וספרות של "הארץ", ובעיתון "ידיעות אחרונות" ובכתבי-עת ספרותיים שונים. בשנת 2002, היה סופר אורח במרכז אוקספורד ללימודי עברית ויהדות, באוניברסיטת אוקספורד.<ref>.</ref>.

מתגורר בחיפה, נשוי ואב לשניים.

==ספריו==
* מעגלים מודפסים קובץ סיפורים, ירושלים: כתר, 1994
* לשוט אל השקיעה, תל אביב: זמורה-ביתן, 1998
* הלה ודג-הגרב, תל אביב: ידיעות אחרונות: ספרי חמד, 2005
* גברים לבנים מתים: פרשיות נעלמות, תל אביב: לוקוס הוצאה לאור, 2016

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.shats.com/ רשימות מהבּוֹידעם - האתר של אבנר שץ]

* 
* 
* 
* 
* [https://dannyzimrin.wordpress.com/ אותו הים - על ספנות עברית ועוד].

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר לקציני ים עכו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
אויים

אויים (בצרפתית: Oyem) היא בירת מחוז וולו-נטם אשר נמצא בצפון גבון.

== גאוגרפיה ==
העיירה שוכנת על מישור בגובה של כ-910 מטר. אויים ממוקמת כ-25 ק"מ מהגבול עם גינאה המשוונית וכ-411 קילומטרים מעיר הבירה של גבון, ליברוויל.<ref name="aaiw"></ref>

== היסטוריה ==
אויים נקראת על שם עץ גדול שצומח סביב העיירה.<ref></ref>
בשנות התשעים היו מספר נשים בחיל השלום שנאנסו ונרצחו בצפון גבון, מה שעורר מחלוקת בנוגע לבטיחות מיקומיו.

באוקטובר 2004, אויים הושפעה מהפסקות מים והפסקות חשמל. בחודש דצמבר של 2004 היא נפגעה קשות מהתפרצות נדירה של קדחת הטיפוס שהתפשטה אז ברחבי צפון גבון, כחמישים מקרים דווחו באויים.

== כלכלה ==
תושבי אויים מגדלים קקאו וקפה, וכן גם תפוחי אדמה, ועוסקים גם בענף גומי.<ref name="brit"></ref>

== מבנים ==
בתוך העיר נמצאים: בית חולים, שתי כנסיות, בית ספר חקלאי, בית ספר תיכון ממשלתי ותחנת מכס.

בעיירה נמצא גם שדה התעופה אוים .

== דמוגרפיה ==
{| class="wikitable"
!שָׁנָה
! אוכלוסייה<ref name="World Gazetteer"></ref>
|-
| 1993
| 22,404
|-
| 2003
| 35,241
|-
| 2013
| 60,684
|}

== ערים תאומות ==
אויים היא עיר תאומה של:
* .<ref name="Clermont-Ferrand twinnings"></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גבון: ערים
גזה מרקוש

גזה מרקוש (בהונגרית: Márkus Géza; פשט, 4 באוגוסט 1871<ref>https://www.familysearch.org/ark:/61903/3:1:3QSQ-G9G9-FVJ6?i=395&cat=292437</ref> – בודפשט, 6 בדצמבר 1912) היה אדריכל יהודי-הונגרי, נציג משמעותי של האר נובו ההונגרי. הוא היה אחיו של העיתונאי מיקשה מרקוש והמנצח דז'ה מרקוש.

== ביוגרפיה ==
גזה מרקוש נולד במשפחה יהודית כבנם של איגנץ מרקוש, סוחר זכוכית, ושל אנה קוֹהְן (הגרסה ההונגרית-גרמנית לכהן). הוא למד בבודפשט, ולאחר מכן עבד במשרד התכנון של אלאיוש האוסמן ואדן לכנר. עבודתו המשמעותית היא הציפרפלוטה (ארמון ציפרה-Cifrapalota) בעיר קצ'קמט, שמציג את השפעת שאיפות האר נובו הלאומיות של מורו אדן לכנר, כמו כן של פסל ורשמארטי ברובע החמישי של בודפשט (הכל למעט הפסל עצמו). הוא תכנן כמה בנייני תיאטרון, או היה שותף משמעותי בתכנונם, ביניהם תיאטרון ארקל. הוא תכנן ועיצב גם תפאורות תיאטרון וכן הכין ציורים עבור כתב העת "אמנות" (Művészet). הוא היה המבקר האמנותי של מספר עיתונים, בין היתר של "העיתון ההונגרי" (מדיאר הירלפ-Magyar Hírlap)

אשתו הייתה רוזליה קטלין קרוואזי, אותה נשא לאישה ב־8 ביולי 1907 בבודפשט.<ref name=":0">https://www.familysearch.org/ark:/61903/3:1:S3HT-6FZS-95H?i=14</ref>

== עבודותיו העיקריות ==
* קצ'קמט : ארמון ציפרה (1902)
* תיאטרון הקיץ של קלוז'-נפוקה (עם פרידייש שפיגל),
* התיאטרון ההונגרי של קלוז'-נאפוקה (1909–1910)
* תיאטרון קיראי (תיאטרון המלך) לשעבר (בודפשט),
* אופרת העם (מאוחר יותר התיאטרון העירוני, כיום תיאטרון ארקל, יחד עם מרצל קומור ודז'ה יאקאב).
* מה שנקרא היום "ארמון הדנובה של BM" (נבנה בין השנים 1894–1897, על פי התוכניות של וילמוש פרוינד, בסגנון נאו-בארוק)
* סגד, טיילת שטפניה 10. (ארמון ויידה)

== ספרים ==
* שאנדור ברודי: רעיונותיו של אדריכל (אמנות, 1906).

== ראו גם ==
* אדן לכנר
* מרצל קומור
* דז'ה יאקאב

== לקריאה נוספת ==
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי
* [http://mek-oszk.uz.ua/04000/04093/html/0584.html גזה מרקוש][http://mek-oszk.uz.ua/04000/04093/html/szocikk/13193.htm .] לקסיקון יהודית הונגרי. אד. פטר אויווארי. בודפשט: לקסיקון יהודי הונגריה. 1929. (עמ' 576)
* לקסיקון אמנות התיאטרון ההונגרית

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנים הונגרים
קטגוריה:אדריכלי אר נובו
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:אדריכלים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה
קטגוריה:משפחת מרקוש
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1871
קטגוריה:נפטרים ב-1912
המרכז למיפוי ארץ ישראל

המרכז למיפוי ארץ ישראל (באנגלית: Survey of Palestine) היה מחלקת הממשלה האחראית על הסקר והמיפוי של ארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי.

המחלקת הוקמה בשנת 1920 ביפו, ועברה לפאתי תל אביב ב-1931. 

לאחר 1948 הוא הפך להיות המרכז למיפוי ישראל. המרכז הוקם בשנת 1920 ביפו ולאחר מכן עבר לפאתי תל אביב של אז בשנת 1931. הוא הקים את "הרשת הגאוגרפית למיפוי ארץ ישראל (Palestine grid)".

בראשית שנת 1948, לפני הקמת מדינת ישראל, בוצעו מדידות עבור מדינה יהודית ומדינה ערבית נפרדת, בהתאם לתוכנית החלוקה של האו"ם. מפות היסטוריות אלה נמצאות כיום במרכז למיפוי ישראל, באוניברסיטה העברית בירושלים, במשרד החקלאות ופיתוח הכפר ובארכיונים של משרד הביטחון.

המפות שהופקו על ידי המרכז היו בעלות ערך למיפוי קרטוגרפי של פליטים פלסטינים על ידי חוקרים המתעדים את הנכבה.<ref name="Weaver2014"></ref> בשנת 2019 המפות שימשו כבסיס למערכת מיפוי מבוססת קוד פתוח שפותחה על ידי באסל ח'רטביל.<ref></ref>

== ראו גם ==
* המרכז למיפוי ישראל

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מכונים לאומיים לגאוגרפיה
קטגוריה:ישראל: מקרקעין
קטגוריה:ישראל: קרטוגרפיה
קטגוריה:מערכות מידע גאוגרפי
קטגוריה:רחוב יהודה הלוי
קטגוריה:המנדט הבריטי: ממשל
יחסי ארגנטינה–עיראק

יחסי ארגנטינה–עיראק הם יחסי החוץ שבין עיראק לארגנטינה. שתי המדינות חברות באומות המאוחדות.

== היסטוריה ==
במהלך מלחמת המפרץ, ניתקה ארגנטינה את היחסים עם עיראק, ואף שלחה שתי ספינות מלחמה להשתתף בכוח הצבאי הבינלאומי בראשות ארצות הברית שהגיב על פלישת עיראק לכווית.

ביוני 1998 חידשה ארגנטינה את היחסים עם עיראק, ואף שלחה משלחת סחר על מנת למצוא שוק חדש במזרח התיכון בעקבות הידרדרות היחסים עם איראן, עקב הפיגועים בשגרירות ישראל ובבניין הקהילה היהודית בבואנוס איירס.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ארגנטינה מיוצגת בעיראק באמצעות שגרירותה באו"ם.
* עיראק לא מיוצגת בארגנטינה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==
סמל העיר קריית שמונה

סמל המיתוג
סמל העיר קריית שמונה, סמלה הרשמי של העיר קריית שמונה והעירייה, אומץ ב-1974. לעיר סמליל ממותג שאומץ ב-2017 במסגרת תהליך מיתוג מחדש של העיר.

== תיאור הסמל ==
סמלה של העיר שאומץ ב-1974 הורכב ממגן בעל שדה כחול ובו ארבעה מוטיבים:
* האריה השואג - האנדרטה שנבנתה לסכר גבורתם של שמונת גיבורי תל חי, על שמם נקראת קריית שמונה. סימל את ההיסטוריה של העיר ואת כוח העמידה של התושבים.
* גלגל התעשייה - מלווה במבנה תעשייה, סימל את התעשייה בעיר.
* מבנה מגורים - סימל את הבנייה בעיר.
* החרמון והשמש העולה - סימל את הנוף הנשקף מהעיר ואת התקווה לעתיד.
קלף בראש הסמל נשא את שם העירייה.

=== סמליל ממותג ===
המוטיב המרכזי בסמל הוא הספרה 8 מורכבת מעיגולים ומעגלים בשמונה צבעים שונים, מימין לשם העיר וסיסמת העיר. משמאל לכיתוב נשמר בקטן סמלה הקודם של העיר שאומץ ב-1974 במטרה לסמל את שמירת ערכיה של העיר שליוו אותה בכל שנותיה. בסמל שמונה צבעים, כאשר כל צבע מייצג תחום של "עשייה והתפתחות בעיר":
* אדום - מסמל חינוך וערכים.
* סגול - מסמל את קהילת העיר.
* צהוב - מסמל את צעירי העיר.
* כתום - מסמל את תשתיות העיר וצמיחתה.
* ירוק - מסמל את איכות הסביבה בעיר.
* טורקיז - מסמל את התרבות והאומנות בעיר.
* ורוד - מסמל את הפיתוח הכלכלי של העיר.
* כחול - מסמל ספורט ואורח חיים בריא.
מיקום העיגולים הצבעוניים בבסיס הספרה שמונה מסמלים את תשתיות העיר וקהילתה.

== היסטוריה ==
סמל העיר הראשון
עם הפיכתה של קריית שמונה למועצה מקומית ב-1954 אומץ סמלה הראשון, הורכב ממגן ועליו ביקולור אנכי ושני מטענים: פרח כותנה וגלגל התעשייה, סמל לתעשיות בעיר. בראש הסמל שם המועצה וציצה. גרסה זו הונצחה על בול של דואר ישראל ב-2 בפברואר 1966 בערך נקוב של 0.02 ל"י בעיצוב האחים שמיר. סמל זה היה בשימוש עד 1974, אז הוכרזה כעיר. לכבוד המאורע הוכרזה תחרות לעיצוב סמל חדש לעיר. בתחרות ניצח נדב יעקב, מו"ל מידעפון קריית שמונה. סמל זה היה בשימוש עד ל-2017, אז עברה העירייה תהליך מיתוג מחדש שהוביל לאימוץ "לוגו" חדש, סמל העיר הנוכחי, ויחד איתו סיסמה חדשה "מרחב של הזדמנויות".

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קריית שמונה
קטגוריה:קריית שמונה: תרבות
ארנסט ווקר

ארנסט (ארני) ג'ון מונרו ווקר (באנגלית: Ernest John Munro Walker; 7 ביולי 1928 – 14 במאי 2011) היה מנהל כדורגל סקוטי אשר כיהן בתפקידים בכירים בהתאחדות הכדורגל הסקוטית ואופ"א, וזוכה פרס נשיא אופ"א ותואר המצוינות של אופ"א.

==ביוגרפיה==
ווקר כיהן 13 שנה כמזכיר הכללי של התאחדות הכדורגל הסקוטית בין השנים 1977 ל-1990, וכיהן במספר תפקידים באופ"א ובניהם חבר בוועדת הערר מ-1978 ל-1982, חבר בוועדת התחרויות מ-1982 עד 1992 ומעל עשור כיו"ר וועדת האצטדיונים של אופ"א האחראית על דירוג האצטדיונים.

ב-1988 הוענק לווקר אות מסדר האימפריה הבריטית בדרגת קצין (OBE) וב-1995 הועלה לדרגת מפקד (CBE). ב-2002 הוענק לו תואר המצוינות של אופ"א וב-2004 את פרס נשיא אופ"א.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סקוטים
קטגוריה:עסקני כדורגל
קטגוריה:עסקני ספורט בריטים
קטגוריה:זוכי פרס נשיא אופ"א
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1928
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2011
פארק ארץ ישראל

סימון של ירושלים ושל הר הזיתים
פארק ארץ ישראל (באנגלית: Palestine Park) הוא פארק מיניאטורות המציג דגמים בגודל קנה מידה של ארץ ישראל, כולל ערים, גבעות, נהרות וים, ביחס גאוגרפי. הפארק ממוקם במכון שאוטאוקה, בעיירה שאוטאוקה, ניו יורק (מדינה). פארק ארץ ישראל מונח לאורך צידו הדרומי-מערבי של אגם שאוטאוקה לצידו של דגם הים התיכון כאשר בצידו המזרחי מוקם הפארק. בין הדגמים העיקריים ניתן לראות את הר חרמון, עם נחל מלאכותי המייצג את נהר הירדן כשהוא זורם דרומה מהכנרת אל ים המלח. גבעות קטנות מייצגות ציוני דרך תנ"כיים כמו הר תבור והר הזיתים עם סמנים המייצגים אתרים בעלי חשיבות תנ"כית, כולל "באר יעקב (ציון הבאר בתנ"ך)", יריחו, ירושלים בתקופת ישו עם העתק קטן של בית המקדש היהודי העתיק.

הפארק היה אחד מציוני הדרך הראשונים של שאוטאוקה בשנת 1874, המייסד היה הכומר "ג'ון הייל וינסנט" אשר העניק את הסמכות למנהל המכון את המשימה להקים את הפארק ככלי עזר ויזואלי להוראת היסטוריה מקראית וגאוגרפית למורי בית הספר של יום ראשון שהיו המבקרים הראשונים של המכון. הפארק שוחזר במשך כמה פעמים רבות לאורך השנים. אורכו של הפארק כיום הוא 350 מטר בקנה מידה של 530 מ"מ עד 1.6 ק"מ וכיום הוא נכס לשימור היסטורי בתוך הרובע ההיסטורי של המכון כאשר בכל יום ראשון נערכים במקום סיורים לימודיים להצגת הדגמים כולל הצגות והדרכות לימודיות. הפארק מוכרז בתור "פארק לאומי" של מדינת ניו יורק.

==ראו גם==
* מיני ישראל

== קישורים חיצוניים ==
* [https://chq.org/ אתר מכון שאוטאוקה]

קטגוריה:פארקי מיניאטורות
קטגוריה:מדינת ניו יורק: מבנים
דיונון גחלילית

דיונון גחלילית (שם מדעי: Watasenia scintillans) הוא מין של סילונית ימית והוא המין היחידי בסוגו. רוב זמנו הוא מצוי באוקיינוס השקט שסביב יפן במצולות בעומק 200 עד 400 מטר, אך לצורך הרבייה הם עולים לפני המים. הדיונון פולט אור כחול זוהר שמטרותיו אינן ברורות, ומשערים שמשמש להתגוננות, משיכת נקבה, הרחקת יריבים ואולי אף להסוואה.

זהו דיונון קטן מאוד באורך של לא יותר מ-7.5 ס"מ והוא בעל גלימה חומה-אדומה עם זרועות שקופות. לדיונון עיניים גדולות במיוחד, המאפשרות לו לראות טרף גם בתנאי חשיכה והוא בעל שמונה זרועות חזקות ולופתניות בעלות קרסים לאחיזה בטרפו. הדיונון בעל יכולת נהורנות ביולוגית, ממנה קיבל את שמו והוא בעל מבנים פוטופורים לאורך גופו, מרביתם על הזרועות או לצידי העיניים ועוד כמה פולטים אורות לאורך הגוף. תוחלת החיים של דיונון הגחלילית היא כשנה.

אלפי דיונונים מנהלים חיים בקבוצות קטנות והם פעילי לילה היוצאים לציד דגים, סרטנים וחסילונים וביום יורד ירידה אנכית. הוא תופס את טרפו בעזרת זרועותיו ופושט את עורו. הדיונון נפוץ ביותר במפרץ טויאמה, בו מחכים דייגים אנושיים לעשרות דיונונים שעולים להזדווג אך נלכדים ברשתות. הוא נטרף גם בידי דגים גדולים ולווייתנאים והוא פולט בעת זו אורות שמבלבלים את הטורף.

מצב השימור של הדיונון מוגדר כ"ללא חשש", ולא נשקפת לו סכנת הכחדה בטבע.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1911
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סמואל סטילמן ברי
קטגוריה:דיונוני רחף
קטגוריה:רכיכות יחידות בסוגם
קורפוס המקלעים

קורפוס המקלעים (באנגלית: Machine Gun Corps, ובקיצור MGC) הייתה יחידה אדמיניסטרטיבית בצבא הבריטי אשר הוקמה כדי לספק יחידות מקלעים לשדה הקרב.

הקורפוס הוקם באוקטובר 1915 ושימש בסיס להכשרה, אימון וגיבוש טקטיקות לוחמה לאורך מלחמת העולם הראשונה, הוא פורק לאחר המלחמה בשנת 1922. הזרוע הכבדה של קורפוס המקלעים הייתה הראשונה לקלוט ולעשות שימוש קרבי בטנקים הראשונים בשנת 1917, בהמשך זרוע זו הפכה לרגימנט הטנקים המלכותי.

יחידות הקורפוס, לרוב כפלוגות או אסקדרונים, שירתו תחת יחידות פיקודיות ברמה חטיבתית או דיווזיונית. פלוגות המקלעים לקחו חלק במערכות העיקריות של מלחמת העולם הראשונה, בהם החזית המערבית, פלשתינה, מזרח אפריקה, מצרים, מסופוטמיה ואיטליה, לאחר המלחמה שירתו יחידות הקורפוס בין היתר גם ב ומלחמת האזרחים ברוסיה. החשיבות הטקטית הרבה של יחידות מקלעים בשדה הקרב הובילה לכך שפעמים רבות מצאו עצמם לוחמי הקורפוס בחזית האש, משום כך נודעו חיילי הקורפוס בגבורתם. כ-170,500 חיילים שירתו בקורפוס, מתוכם 62,049 נפגעו בלחימה ומהם 12,498 נהרגו, מה שהוביל לכינוי שדבק בקורפוס "מועדון ההתאבדות".

==מבנה==
* זרוע חיל הרגלים (Infantry Branch): הזרוע הגדולה ביותר, הורכבה מפלוגות מקלעים ברמה חטיבתית. תחילה לכל דיוויזיית חיל רגלים בריטית הוצמדו שלוש פלוגות מקלעים והחל מ-1917 המספר עלה לארבע פלוגות. החל מפברואר 1918 פלוגות המקלעים בכל דיוויזיה גובשו לכדי חטיבות מקלעים.
* זרוע הפרשים (Cavalry Branch): הורכבה מאסקדרוני מקלעים, כאשר כל אסקדרון הוצמד לחטיבת פרשים.
* זרוע הממוכנת (Motor Branch): הוקמה על בסיס שריוניות מ-"שירות המקלעים הממוכן" ואסקדרונים ממוכנים מ-"שירות השריוניות הממוכן" שפורקו ב-1915. הזרוע הקימה יחידות מגוונות על בסיס מספר כלים, בהם סוללות אופנועים, שריוניות סיור וכלי רכב נוספים שהותאמו להרכבת מקלעים.
* הזרוע הכבדה (Heavy Section): הוקמה במרץ 1916 כדי לקלוט את ראשוני הטנקים לצד הכשרה והקמת יחידות הטנקים הראשונות, אלו עברו את טבילת האש הראשונה ב בספטמבר. ביולי 1917 הזרוע הכבדה יצאה מקורפוס המקלעים והוקמה בתור "קורפוס הטנקים" לימים רגימנט הטנקים המלכותי.

<gallery>
The German Spring Offensive, March-july 1918 Q8614.jpg|פלוגת מקלעים של דיוויזיית רגלים, מרץ 1918.
The Hundred Days Offensive, August-november 1918 Q9310.jpg|אסקדרון המקלעים, חטיבת הפרשים ה-7, ספטמבר 1918.
The British Army on the Western Front, 1914-1918 Q9004.jpg|כוח של מקלעים ממוכנים על בסיס אופנועים, יוני 1918.
British Machine Gun LOC ggbain 24930.jpg|מקלען בעמדת נגד-מטוסים.
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.longlongtrail.co.uk/army/regiments-and-corps/machine-gun-corps-in-the-first-world-war/ אודות קורפוס המקלעים] באתר "Long long trail"
* [https://www.forces-war-records.co.uk/units/4982/machine-gun-corps אודות הקורפוס], באתר הארכיון של הכוחות הבריטים

קטגוריה:יחידות צבא בריטיות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:יחידות שריון בריטיות
וילפריד שטראוב

וילפריד שטראוב (בגרמנית: Wilfried Straub; 29 במרץ 1939 – 2 במאי 2016) היה מנהל כדורגל גרמני אשר כיהן כסגן נשיא ומזכיר כללי בפדרציית הכדורגל הגרמנית וומנכ"ל ליגת הכדורגל הגרמנית, וזוכה פרס נשיא אופ"א.

==ביוגרפיה==
שטראוב החל לעבוד התאחדות הכדורגל הגרמנית ב-1968 כראש מחלקה, וב-1969 מונה כמזכיר הכללי של פדרציית הכדורגל הגרמנית, תפקיד בו כיהן 21 שנים עד 1991 כאשר עבר לתפקיד מנהל אגף השיווק, הכלכלה והפיננסים. ב-2001 מונה שטראוב כסגן נשיא הפדרציה וניהל את הקשר בין פדרציית הכדורגל וליגת הכדורגל הגרמנית. כחלק מתפקידו היה אחראי על הגביע הגרמני. כעבור מספר שנים מונה לתפקיד מנכ"ל ליגת הכדורגל.

הוא היה חבר בוועדה המארגנת של מונדיאל 2006 שנערך בגרמניה, ובשנה זו הוענק לו פרס נשיא אופ"א.

==הערות שוליים==

קטגוריה:גרמנים
קטגוריה:עסקני כדורגל
קטגוריה:עסקני ספורט גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס נשיא אופ"א
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1939
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2016
שומלוינה

שומלוינה (בהונגרית: Somlójenő) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם בשומלוינה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 296 תושבים, ובשנת 2019 רק 256 תושבים.

==יהודי שומלוינה==
בשומלוינה חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|16
|
|-
|1880
|15
|1,749
|-
|1910
|5
|
|-
|1920
|8
|
|-
|1930
|4
|
|-
|1941
|4
|
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
סורת א-זח'רף

סורת א-זֻחְ'רֻף (בערבית: سورة الزخرف, "פאר הזהב") היא הסורה ה-43 בקוראן.

סורה זו מכילה 89 פסוקים, ושמה נגזר מהפסוק ה-35.

== תוכן הסורה ==
* פסוקים 1–4 מדברים על כך שמטרת הקוראן היא לעודד את בני האדם לחשוב.
* פסוקים 5–8 מדברים על כך שהחטאים והלעג של הלא מאמינים אינם אמורים להוות מכשול להטפת הדת.
* פסוקים 9–14 מדגישים את הצורך האנושי לעבוד את אללה.
* פסוקים 15–35 מתארים את הטיעונים שהיו טוענים הפוליתאיסטים במטרה להצדיק את העובדה שהם עובדים את המלאכים.
* פסוקים 36–65 הם מעין ביקורת על הפוליתאיזם.
* פסוקים 66–78 מתארים מה לכאורה יעלה בגורלם של אלו שהאמינו באללה, ומה יעלה בגורל של אלה שלא האמינו בו.
* פסוקים 79–89 מרחיבים את ההשוואה בין המאמינים ללא מאמינים, ובעיקר בין המונותאיזם לפוליתאיזם.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סורות
קרל שלייכר

קרל שלייכר (נולד כקלסטין שלייכר, 1825 - 2 באוקטובר 1903) הוא צייר ריאליסטי מהמאה ה-19.

== ביוגרפיה ==
קרל נולד בלמברג, לבוב, אך את השכלתו בתחום הציור הוא רכש בעיקר בווינה בין השנים 1860 ו-1870. קרל היה תלמידו של הצייר האוסטרי פרדיננד גריארוג ולדמילר.

קרל ידוע במיוחד בציורי דיוקנאות של פנים, וכן ציורי פרשניות של רבנים העוסקים בלימוד התלמוד. כמות ניכרת מציוריו הן ציורי שמן.

ציוריו מהווים תיעוד אותנטי של התרבות היהודית ומנהגיה, וכן צורת הלימוד הרבנית. ציורים אלו מאוגדים באוסף 'יידישקייט', עבודותיו הוצגו מספר פעמים ב'מועדון האומנות האוסטרי'.

ציוריו של קרל מאופיינים, לא רק בתיאור רב, אלא אף בחדות מדהימה. למשל הוא היטב לתאר בציוריו, את אווירת הלימוד של הרבנים היהודים בזמן לימוד התלמוד, בציור ניתן להבחין בלהט הוויכוח על פניהם ותנועתיהם של הדמויות המופיעות בו.

קרל נפטר בפדובה, ממלכת איטליה, בשנת 1903.

== גלריית תמונות ==
<gallery>
קובץ:Carl Schleicher Beim Rabbi.jpg
קובץ:Carl Schleicher Jüdische Szene 1.jpg
קובץ:Carl Schleicher Jüdische Szene 2.jpg
קובץ:Carl Schleicher Eine Streitfrage aus dem Talmud.jpg
קובץ:A Discussion of the Talmud.jpg|alt=
</gallery>
בריכת אבוקה

בריכת אבוקה היא בריכת אגירה הנמצאת בעמק הירדן, 4 קילומטרים דרום מזרחית לבית שאן, בין קיבוץ כפר רופין (שממזרח לבריכה) לקיבוץ הדתי עין הנצי"ב (שממערב לבריכה).

הבריכה ממוקמת מדרום לתל צמד וממזרח לתל רחוב.

הבריכה נקראת על שם חוות אבוקה - קבוצה שהקימה את החווה בשנת 1941 (הקבוצה התפרקה בשנת 1956, והחווה ניטשה) - החווה נקראת על שם עליית הנוער לארץ, בתקופת השואה - אשר הייתה כאבוקה סמלית למול חשכת השואה.

== גאוגרפיה ==

מי מעיין עין צמד זורמים לנחל אבוקה הסמוך לו, וממלאים את בריכת אבוקה.

מימי הבריכה מליחים, ועומקה עולה על 2 מטרים.

בחודשי החורף והאביב פורח סביב הבריכה סביון אביבי, וכן עצי דקל.

מימי הבריכה נשאבים לצורכי חקלאות.

== לקריאה נוספת ==
* אורי מאור, ארץ המעיינות - המדריך השלם לנקודות המים הקסומות בישראל, הוצאת ספריית בית אל, 2011, עמ' 24 -25

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.maslulim-israel.co.il/נחל-אבוקה.html בריכת אבוקה] באתר "מסלולים"
* [https://nelech.co.il/2020/08/05/בריכת-אבוקה/ בריכת אבוקה] באתר nelech
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: מעיינות
יער סודי (סדרת טלוויזיה)

יער סודי (בקוריאנית: 비밀의 숲) היא סדרת טלוויזיה דרום קוריאנית מסוגת הדרמה ומותחן פשע. הסדרה הופקה על ידי Signal Entertainment ו-IOK Media, הסדרה נוצרה על ידי לי סו-יון ושודרה ברשת tvN החל מ-10 ביוני 2017. הסדרה חודשה לעונה שנייה, שהוקרנה בבכורה ב-15 באוגוסט 2020.

הסדרה הייתה להיט בקרב צופים מקומיים ובינלאומיים כאחד<ref></ref> וזכתה לביקורות חיוביות על עלילתה המהודקת, על הרצפים המרתקים וההופעות החזקות של השחקנים.<ref></ref><ref></ref> הסדרה הוכנסה לרשימת תוכניות הטלוויזיה הטובות ביותר של ניו יורק טיימס לשנת 2017<ref></ref> וזכתה במספר פרסים כולל הפרס הגדול לטלוויזיה בטקס פרסי האמנויות של באקסנג.<ref></ref>
== עלילה ==
בעונה הראשונה, הוואנג סי-מוק הוא תובע למופת שסבל מרגישות יתר לתדרים מסוימים של צליל. לאחר שעבר ניתוח מתקן במוח שאילץ הסרת אונה הוא איבד את תחושת האמפתיה וחסר כישורים חברתיים. תוך כדי חקירת מקרה רצח הוא פוגש את סגנית המשטרה האן ייאו-ג'ין, המסייעת לו לפתור אותו. כשהם מתחילים לפענח את המסתורין שעומד מאחורי הרצח, הם גם מגלים שמאמציהם נסחפים ללא הרף מכיוון שהפרשה תביא גם לחשיפת תוכנית שחיתות גדולה בין הפרקליטות לקונגלומרט פרטי.

בעונה השנייה, שמתרחשת שנתיים לאחר מכן, מתגלע סכסוך אתי במשרד התובע וסוכנות המשטרה הלאומית, כשהראשון רוצה כוח ושיקול דעת בכל הליכי החקירה ואילו האחרונה מבקשת סמכות אוטונומית. בעיצומו של סכסוך בין הסוכנויות שלהם, הוואנג סי-מוק והאן-יאו-ג'ין חוברים כדי לנהל באופן עצמאי חקירה משלהם.

== שחקנים ודמויות ==
* צ'ו סונג-וו בתפקיד הוואנג סי-מוק
* ביי דונה בתפקיד האן יאו-ג'ין
* לי ג'ון-הייוק בתפקיד סו דונג-ג'ה
* יו ג'ה-מיונג בתפקיד לי צ'אנג-ג'ון (עונה 1; תפקיד אורח בעונה 2)
* Shin Hye-sun בתור Young Eun-soo (עונה 1; תפקיד אורח בעונה 2)
* יון סה-אה בתפקיד לי יון-ג'ה (עונה 2; דמות משנית בעונה 1)
* ג'און היי-ג'ין בתפקיד צ'וי ביט (עונה 2)
* צ'וי מו-סונג בתור וו טאה-הא (עונה 2)

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
! שנה
! פרס
! קטגוריה
! מקבל פרס
! תוצאה
! class="unsortable" scope="col" | הערות
|-
| rowspan="3" | 2017
| rowspan="3" | פרסי סיאול 1
| הפרס הגדול Daesang
| יער סודי
| 
| rowspan="3" style="text-align:center;"|<ref></ref>
|-
| השחקן הטוב ביותר
| צ'ו סונג-וו
| 
|-
| השחקנית החדשה הטובה ביותר
| שוקה היי-סון
| 
|-
| rowspan="8" | 2018
| rowspan="8" | פרסי באקסנג 54 לאמנויות
| rowspan="2" | הפרס הגדול (Daesang)
| יער סודי
| 
| rowspan="8" style="text-align:center;" |<ref></ref><ref></ref><ref>
</ref>
|-
| צ'ו סונג-וו
| 
|-
| הדרמה הטובה ביותר
| יער סודי
| 
|-
| הבמאי הטוב ביותר
| אהן גיל-הו
| 
|-
| השחקן הטוב ביותר
| צ'ו סונג-וו
| 
|-
| שחקן המשנה הטוב ביותר
| יו ג'ה-מיונג
| 
|-
| התסריט הטוב ביותר
| לי סו-יאון
| 
|-
| השחקן החדש הטוב ביותר
| לי קי-היונג
| 
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות דרמה דרום-קוריאניות
קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
הנרי קוסטר

הנרי קוסטר (באנגלית: Henry Koster; 1 במאי 1905 – 21 בספטמבר 1988) היה במאי קולנוע ותסריטאי יהודי-אמריקאי.

==ביוגרפיה==
נולד בברלין בשם הרמן קוסטרליץ למשפחה יהודית. הוא התוודע לראשונה לקולנוע בשנת 1910 כאשר דודו פתח בית קולנוע בברלין ואימו הייתה מלווה בפסנתר את הסרטים האילמים.

בתחילה היה תסריטאי ועוזר במאי ובשנת 1932 ביים את סרטו הראשון- "Thea Roland". לאחר זאת ביים את "Das häßliche Mädchen" אבל הנאצים מחקו את שמו מרשימת הקרדיטים של הסרט. הוא ברח לבודפשט עם חברו המפיק ג'ו פסטרנק שהיה נציג יוניברסל באירופה, שם ביים שלושה סרטים ובשנת 1934 נישא ל-Kató Király.

ב-1936 חתם על חוזה עם אולפני יוניברסל ועבר לארצות הברית ביחד עם פסטרנק. הם גילו את הנערה דיאנה דרבין שכיכבה בסרטים אותם הפיק פסטרנק וביים קוסטר: "שלוש נערות חכמות" (1936), "מאה גברים ונערה" (1937), "שלוש נערות חכמות מתבגרות" (1939), "מצעד האביב" (1940) ו"זה התחיל עם איב" (1940). הסרטים האלה היו קומדיות רומנטיות קלילות שהצילו את אולפני יוניברסל מפשיטת רגל.

קוסטר גילה את אבוט וקוסטלו במועדון לילה בניו יורק, הבחין בכישרונם ושכנע את אולפני יוניברסל להפיק את סרטם הראשון "לילה אחד באזור הטרופי". בין השחקנים בסרט זה הייתה פגי מורן . הם נישאו ב-1942 והיו להם שני ילדים. קוסטר הכניס לכל סרט שלו, פסל פרוטומה שלה.

כשארצות הברית נכנסה למלחמה נגד גרמניה במלחמת העולם השנייה נחשב קוסטר כנתין אויב ונאסר עליו לצאת מביתו בלילות.

ב-1947 היה מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר על "אשת הבישוף". לאחר זאת ביים את "הרווי (1950) בכיכובו של ג'יימס סטיוארט", "דודנית רחל" (1952) "הגלימה" (1953) עם ריצ'רד ברטון" שהיה הסרט הראשון שצולם בסינמסקופ ועוד.

ב-1961 ביים את המחזמר שירת תוף הפרח של רוג'רס והמרשטיין.

סרטו האחרון היה "הנזירה המזמרת" (1966) עם דבי ריינולדס. לאחר מכן פרש מהקולנוע והתרכז בתחביבו - ציור.

ב-1960 נקבע לכבודו כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד.

==פילמוגרפיה חלקית==
* שלוש נערות חכמות (1936)
* ג'יין אייר (1943)
* אשת הבישוף (1947)
* המפקח הכללי (1949)
* בוא לאורווה (1949)
* הארווי (1950)
* ללא דרך בשחקים (1951)
* דודנית רחל (1952)
* כוכבים ופסים לעד (1952)
* הגלימה (1953)
* דזירה (1954)
* המלכה הבתולה (1955)
* השישה ביוני (1956)
* אישי גודפרי (1957)
* סיפורה של רות (1960)
* שירת תוף הפרח (1961)
* קח אותה, היא שלי (1963)
* הנזירה המזמרת (1966)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים גרמנים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1988
תחרות כלבים

תחרות כלבים הוא סינגל מאת אביתר בנאי, אשר נכלל באלבומו השלישי "עומד על נייר".

== רקע ==
את מילות השיר כתב בנאי יחד עם עמיר לב והלחין יחד עם אמיר צורף.

השיר מלווה בקליפ בו משחק בנאי נהג מונית. בקליפ משתתפת גם אחותו, אורנה בנאי, המשחקת נוסעת.

== מצעדים ==
בדצמבר 2004 הגיע השיר למקום רביעי במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'<ref></ref>. במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשס"ה הגיע למקום ה-26.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990025343770205171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2004
קטגוריה:סינגלים מ-2004
קטגוריה:שירי אביתר בנאי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אביתר בנאי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אביתר בנאי
קטגוריה:שירים על כלבים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
דז'ה מרקוש (מנצח)

דז'ה מרקוש (בהונגרית: Márkus Dezső; פשט, 15 בדצמבר 1869<ref></ref> – בודפשט, 20 בספטמבר 1948) היה מנצח, מנהל תיאטרון ומורה יהודי-הונגרי. אחיהם של האדריכל גזה מרקוש והעיתונאי מיקשה מרקוש.

==קורות חיים==
דז'ה מרקוש נולד במשפחה יהודית, בנם של איגנץ מרקוש, סוחר זכוכית, ושל אנה (נינה) קוֹהְן (הגרסה ההונגרית-אוסטרית לכהן). הוא למד מוזיקה באקדמיה הלאומית למוזיקה לימים קיבל את השם האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט ולאחר מכן בווינה, שם היה תלמידו של הנס שמידט ורוברט פוקס. הוא התכונן להיות פסנתרן והופיע כתלמידו של אימרה סקיי בשנת 1879, ואחר כך היה תלמידו של פרנץ ליסט. בהמשך עבד כמנצח, תחילה בבאד אישל ומשנת 1893 ב"תיאטרון העם" בבודפשט. בין השנים 1895 עד 1898 היה הקורפטיטור (פסנתרן חזרות) של בית האופרה של בודפשט, ואז ב-1898 עבר לפראג, ומשנת 1901 לאמסטרדם, משם חזר ב-1903.

בין 1903 לבין 1911 הוא שוב היה מנצח בבית האופרה. עד 1911 ניצח בכמה הופעות בכורה, בהן שמשון ודלילה של קאמי סן-סנס, ולה בוהם של פוצ'יני. בשנת 1911 ייסד את להקת "אופרת העם" של בודפשט (לימים תיאטרון ארקל), בה היה גם המנהל עד 1914. משנת 1918 היה המנהל המוזיקלי הראשי של "תיאטרון העיר" (Városi Szinház), משנת 1921 היה מנצח האופראי של התיאטרון ולבסוף משנת 1926 הוא שוב היה המנהל המוזיקלי הראשי. לאחר פרישתו לימד פיתוח קול. תלמידיו כללו בין היתר את אנה באתי, מריה נמט ואת בתו שלו. הוא נפטר בבודפשט ב-20 בספטמבר 1948.

אשתו, אילונה סויר, הייתה זמרת אופרה ואופרטה, לה נישא ב-19 ביוני 1905 בבודפשט.<ref></ref>

== לקריאה נוספת ==
* [https://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC09732/10070.htm לקסיקון ביוגרפי הונגרי I-II]. עורך ראשי. אגנש קניירש. בודפשט, 1967-1969.
* [https://mek.oszk.hu/02100/02139/html/sz15/169.html לקסיקון אמנות הבמה הונגרי] . עורך ראשי. ג'רג' סקיי. בודפשט, 1994.
* [https://mek.oszk.hu/08700/08756/html/III/szin_III.0234.pdf לקסיקון המשחק ההונגרי].אלאדר שופפלין. בודפשט, איגוד השחקנים הלאומי והמכון לפנסיה, 1929.
* לקסיקון יהודי הונגרי. אד. פטר אויווארי. בודפשט, 1929. עמ '576. [http://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0584.html גישה מקוונת]

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:מפיקי תיאטרון יהודים
קטגוריה:מנצחים יהודים הונגרים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:משפחת מרקוש
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1869
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1948
קוויטלעך

קלפי המשחק
קווִיטְלֶעך (מיידיש: פתקים, נקרא לעיתים גם קוויטלוק או קוויטלי) הוא משחק קלפים הדומה לעשרים ואחת ובלאק ג'ק שמקורו בגליציה, המשוחק בקרב חלק מהבתים היהודיים־אשכנזים (בעיקר באלה שמקורם מאזור הונגריה ואוסטריה) בחג החנוכה ובפורים.

המשחק והחפיסה הייחודית נוצרו על ידי יהודים חסידים שחיו בגליציה בסוף המאה ה-18 או ה-19.<ref></ref>

רוב החבילות המשמשות למשחק כוללות 24 קלפים עם זוגות זהים שמספרם בין 1 ל-12. מקורה של החבילה הוא מחפיסות הֶקסנְספִיל על ידי הורדת התמונות שברוב חפיסות הקלפים כדי למנוע עבודה זרה.<ref></ref> יהודים לא השתמשו בחפיסות הקלפים הפופולריות בגלל הצלבים וסמלים נוצריים אחרים אשר נמצאים עליהם, ובמקומם השתמשו בקלפים שנקראו קוויטלעך (בעבודת יד בהרבה מהמקרים). הקלפים עוטרו באותיות עבריות ובחפצים נפוצים כמו קומקומים, נוצות ולעיתים דיוקנאות של גיבורי מקרא.<ref></ref> חברת "פיאטניק וסוהנה" (אנ') המפורסמת מווינה הייתה היצרנית הגדולה ביותר של קלפים אלו במאות ה-19 וה-20, מה שעזר להפיץ את המשחק בקרב יהודים באוסטרו־הונגריה ובגלות באמריקה הצפונית.

רוב השחקנים האירופיים נספו במהלך השואה ומספר השחקנים באמריקה הצפונית פחת.

== קישורים חיצוניים ==

*חוקי משחק הקוויטלך - שמשחקים בחנוכה כללי המשחק - עברית מקור: לאה אקשטיין ברטיסלבה-פרעסבורג, סלובקיה
* [http://www.pagat.com/banking/quitlok.html כללי המשחק] - אנגלית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הימורים
קטגוריה:מילים וביטויים ביידיש
קטגוריה:משחקי קלפים
קטגוריה:תרבות יידיש
עין בליבל

עין בליבל הוא מעיין ובריכת אגירה הנמצאים בעמק הירדן בדרום עמק בית שאן (באזור המכונה "בקעת אום אל עומדן"), מצפון למושב הדתי מחולה.

== גאוגרפיה ==

עין בליבל הוא מעיין ההזורם כל ימות השנה. המעיין ממלא בריכה מלבנית גדולה ועמוקה (עומקה של הבריכה כ-3 מטרים). מי הבריכה נשאבים ומשמשים לחקלאות - ועומקה של הבריכה תלוי בהיקף השאיבה.

פני מי הבריכה נמוכים מקירותי הבטון שמקיפים אותה.

סביב המעיין צמחיית מים. בחודשי הקיץ פורחים סביב המעיין פרחי נענה משובלת.

בסמוך לבריכה עץ תמר בודד אחד, ובמרחק מהבריכה מטע תמרים גדול.

== לקריאה נוספת ==
* אורי מאור, ארץ המעיינות - המדריך השלם לנקודות המים הקסומות בישראל, הוצאת ספריית בית אל, 2011, עמ' 28 - 29

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.maslulim-israel.co.il/עין-בליבל.html עין בליבל] באתר "מסלולים"

== הערות שוליים ==

בליבל
קטגוריה:עמק בית שאן
קטגוריה:מחולה
יחסי בליז–ברזיל

יחסי בליז–ברזיל הם היחסים הדו צדדיים שבין בליז ובין הרפובליקה הפדרלית של ברזיל.

== שגרירויות ==
לבליז יש שגרירות בברזיליה, ואילו לברזיל יש שגרירות בבלמופן. <ref></ref>

== הערות שוליים ==
סורת פצלת

סורת פֻצִלָת (בערבית: سورة فصلت<ref></ref>, "המבוארים"<ref></ref>), הידועה גם כסורת חא. מים א-סג'דה (سورة ﺣﻢ ﺍﻟﺴﺠﺪﺓ)<ref></ref> היא הסורה ה-41 בקוראן<ref></ref>.
סורת פֻצִלָת
סורה זו מונה 54 פסוקים, ושמותיה נגזרים מפסוק 1 ופסוק 3<ref></ref>.

== תוכן הסורה ==
* פסוקים 1–5 מדברים על כך שרוב האנשים לא מאמינים ולא יאמינו בקוראן.
* פסוקים 6–8 קוראים לאנשים להאמין באל אחד.
* פסוקים 9–12 עוסקים בבריאת העולם.
* פסוקים 13–18 מדברים על שני שבטים קדומים, שבט עאד ושבט ת'מוד, שהוכחו לכאורה כעונש אלוהי על כך שהם דחו את הנביאים שנשלחו אליהם.
* פסוקים 19–25 עוסקים ביום הדין.
* בפסוק 26 נטען שבין הלא מאמין יש כאלו אשר מתאמצים למנוע מאחרים להכיר את הקוראן.
* פסוק 31 מתאר את גן העדן.
* פסוקים 34–36 מתארים את האופן שבו על המוסלמים לנהוג עם אויביהם המנסים לפגוע בהם ולהכשיל אותם.
* פסוק 37 מעודד את האנשים לעבוד את הבורא במקום את הבריאה<ref></ref>.
* פסוקים 38–40 מדברים על אלו שלכאורה מתכחשים לאותותיו של אללה.
* פסוקים 41 - 43 טוענים כי הנאמר בקוראן הוא אמת.
* פסוקים 44–51 דנים בטענותיהם של אלו המטילים ספק באותנטיות של הקוראן.
* פסוקים 52–54 מרחיבים בנושא של הפסוקים הקודמים<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==
[https://meriweb.org/quran/surah-alam-nashrah/ Surah Alam Nashrah]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סורות
Beautiful Tragedy

Beautiful Tragedy (בעברית: טרגדיה יפה) הוא אלבום הבכורה של להקת המטאל אלטרנטיבי האמריקאית In This Moment. מתוך האלבום יצא הסינגל הראשון "Prayers", שזיכה את הלהקה בהצלחה הראשונה שלה.<ref></ref> בהמשך, יצאו שני סינגלים נוספים מתוך האלבום במטרה לעזור בקידום שלו.

האלבום הגיע למקום ה-35 במצעד האלבומים העצמאיים.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2007
קטגוריה:אלבומי In This Moment
The Dream (אלבום)

The Dream (בעברית: החלום) הוא אלבום האולפן השני של להקת המטאל אלטרנטיבי האמריקאית In This Moment.<ref></ref> האלבום, בניגוד לאלבום הקודם שלה, כולל שימושים קוליים נוספים מעבר לקולה של מריה, סולנית הלהקה. הסינגל הראשון, "Forever", הופץ לראשונה בעמוד המייספייס של הלהקה באוגוסט 2008.

האלבום הגיע למקום ה-73 במצעד הבילבורד 200.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי In This Moment
A Star-Crossed Wasteland

A Star-Crossed Wasteland הוא אלבום האולפן השלישי של להקת המטאל אלטרנטיבי האמריקאית In This Moment.<ref></ref> האלבום הופץ לראשונה בגרמניה ב-9 ביולי 2010 ומאוחר יותר גם בארצות הברית על ידי סנטיורי מדיה וכונה על ידי Alternative Press כאחד מהאלבומים המצופים ביותר של שנת 2010.<ref></ref>

האלבום הגיע למקום ה-40 במצעד הבילבורד 200.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי In This Moment