OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סוזן קוליס

סוזן קוליס, באנגלית: Susan Collis (נולדה ב-1956) היא אמנית בריטית הפועלת בהקני, לונדון. היא ידועה ביצירת חפצים יומיומיים במראה רגיל מחומרים יקרי ערך. בגישה שלה לפיסול, קוליס מצליחה לרומם את היומיומי, לנצל טכניקות מלאכה מסורתיות ולעודד את הצופים להסתכל מקרוב יותר.<ref>Out of the Ordinary: Spectacular Craft, Victoria and Albert Museum, archived from the original on 4 August 2012</ref>

== ביוגרפיה ==
קוליס נולדה באדינבורו, סקוטלנד. היא למדה פיסול, בבית הספר לאמנות של צ'לסי, לונדון ותואר שני מהקולג' המלכותי לאמנות בשנת 2002.

=== יצירה ===
מיצג הסולם בגלריה.
קוליס משתמשת במגוון טכניקות ואסטרטגיות כדי לחקור סוגיות הנוגעות לפרשנות, מלאכה, ערך ועבודה. חפצים יומיומיים מוצגים חרוטים, ומוכתמים בסימני עבודה, בלאי. במבט ראשון נראה שהסימנים הם תוצאה של מקריות בשימוש רגיל, ונראים חסרי משמעות ואינם ראויים לבדיקה.

קוליס מתעניינת בשינוי התפיסה המתרחש עם הגילוי שהם, למעשה, מעשים זהירים, מכוונים, וכי החומרים המשמשים מוערכים באופן מסורתי בשל תכונותיהם הפיננסיות או הדקורטיביות.

סולם עץ ישן, המכוסה בטפטופי צבע משנים של שימוש, עבר טרנספורמציה על ידי שיבוץ בו של יהלומים, פנינים, אופלים וחומרים יקרים אחרים. דלי שתופס טפטוף מתקרת הגלריה עשוי להיות לא תוצאה של הזנחה, אלא של הקמה מורכבת של משאבות, מיכלי מים וקירות מזויפים כדי ליצור באופן מלאכותי את המיצג.

בדרך כלל היצירות שלה כרוכות בכמות גדולה של עבודה נסתרת כדי ליצור אובייקט שעלול בקלות להיעלם בסביבה, אך הוא שופע ערך, בין אם זה חומרי או רעיוני. חלק גדול מהעבודה של קוליס יכול להיעלם מעיניהם של הצופים וההימור החזותי הזה מביא לתמורה רעיונית אפשרית שמעניקה חקירה מתואמת של הצופה. <ref>"Susan Collis - Seventeen". Seventeen.</ref>

עבודותיה של קוליס הוצגו במקומות כברמינגהם, מרכז ווקר לאמנות במיניאפוליס, גלריית האמנות של קרייסטצ'רץ' בניו זילנד, מוזיאון מסצ'וסטס לאמנות עכשווית, אוסף זבלודוביץ' ומוזיאון ישראל בירושלים.<ref>"Engineer - Part Two, Susan Collis", Art Daily, 7 October 2003.</ref>

קוליס זכתה בפרס איגוד המלט הבריטי בשנת 2001, בפרס לאמנות מודרנית של "פיצה אקספרס", בשנת 2002. <ref>Lucinda Holmes (November 2007) "Susan Collis: Out of the ordinary", a-n.co.uk</ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1956
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1956
קרל אונורה

קרל אונורה (נולד ב-29 בדצמבר 1967 בסקוטלנד) הוא עיתונאי קנדי שכתב את רב המכר בשבח האיטיות (2004) על תנועת האטה .

בשנת 2008, הוא יצא עם ספר חדש, "תחת לחץ: הצלת ילדינו מתרבות ההיפר-הורות" המקדם "הורות איטית" טכניקה נינוחה יותר לגידול וחינוך ילדים.

אונורה נולד בסקוטלנד, אך רואה באדמונטון את עיר הולדתו. לאחר שסיים תואר בהיסטוריה ואיטלקית באוניברסיטת אדינבורו, עבד עם ילדי רחוב בברזיל, דבר שהעניק לו השראה לעסוק בעיתונאות.

מאז 1991, הוא דיווח מכל רחבי אירופה ודרום אמריקה, בילה שלוש שנים ככתב בבואנוס איירס. עבודתו הופיעה בפרסומים כולל האקונומיסט, אובזרבר, אמריקן וויי, נשיונל פוסט, גלוב אנד מייל, יוסטון כרוניקל והמיאמי הראלד. הוא הופיע ב- Fox and Friends וב"דניס מילר" והיה הנושא של כתבות שונות בניוזוויק .

כיום הוא עובד ומתגורר בלונדון עם אשתו מירנדה פראנס ושני ילדיהם.

== ספריו ==
2004 - בשבח האיטיות. (In Praise of Slowness), עוקב אחר ההיסטוריה של מערכת היחסים של בני אדם עם זמן, יעילות ומהירות וההשלכות. הוא מתאר 'תנועות איטיות' שזכו לתשומת לב בהקשרים שונים, כמו בעבודה, בבית ובתי ספר.

2008 - תחת לחץ: הצלת ילדינו מתרבות ההיפר-הורות (Under Pressure: Rescuing Our Children from the Culture of Hyper-Parenting), חוקר אונורה את הסכנות הפוטנציאליות של הורים המנהלים את ילדיהם יותר מידי.

2013 - התיקון האיטי: פתרו בעיות, עבדו בצורה חכמה יותר וחיו טוב יותר בעולם מהיר (The Slow Fix: Solve Problems, Work Smarter and Live Better in a Fast World)<ref name="slowfix"></ref>. בו מטיל אונורה ספק בשימוש הנפוץ בתיקונים מהירים לטווח קצר וטוען שתיקונים איטיים מסוגלים לספק יותר דרכים ארוכות טווח לטיפול בבעיות מורכבות.

2018 - סיימון ושוסטר את בולדר: להפיק את המרב מהחיים הארוכים שלנו (Simon & Schuster את Bolder: Making the most of our long lifes) <ref></ref>

==לקריאה נוספת==
* יש ממי ללמוד, שמונה שיעורים משני חיים. אייל דורון, 2023, כתר ספרים

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* [http://www.inpraiseofslow.com/ In Praise of Slow]
* [https://web.archive.org/web/20080704133027/http://www.harpercollins.com/authors/25430/Carl_Honore/index.aspx Carl Honoré's author biography]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:עיתונאים קנדים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1967
פרנץ מאובה

פרנץ לאופולד זיגפריד מאובה (בגרמנית: Franz Leopold Siegfried Mauve; 11 בנובמבר 1864 – 12 בדצמבר 1931) היה ויצה-אדמירל גרמני במלחמת העולם הראשונה.

== ביוגרפיה ==
=== קריירה מוקדמת ===
מאובה נולד ב-11 בנובמבר 1864 בקטוביץ. מספטמבר 1903 הוא היה קצין המטה הימי הראשון של הצי. מדצמבר 1905 עד אפריל 1908 הוא עבד באדמירליות.

הוא מונה למפקד סיירת ההדרכה המחודשת SMS ויקטוריה לואיז ב-4 באפריל 1908. ביולי 1908 החלה הפלגתו הראשונה לחו"ל. מכיוון שהספינה הייתה אמורה לקחת חלק בהפרחת סדרת בלונים בינלאומית, הייתה על סיפונה ועדה מדעית. דרך מדיירה וטנריף הגיעה השייטת לאזור התכנסות אינטרטרופי, שם נערכו הפרחות הבלונים ובלון של ויקטוריה לואיז הצליח לקבוע שיא גובה של 21,800 מ'. ב-5 באוגוסט ירדו המדענים מהספינה, שהמשיכה בדרכה ל. שם היא השתתפה יחד עם SMS הרתה בתחילת ינואר 1909 במבצע סיוע למסינה שנפגעה קשות ברעידת אדמה. המסע הראשון של הסיירת הסתיים ב-10 במרץ 1909 בקיל. עם כיתה חדשה של צוערי ים על הסיפון, ה-SMS ויקטוריה לואיז יצאה למסע אימונים ב בקיץ 1909 ויצאה למסע שני לחו"ל באוגוסט. הספינה הגיעה לניופורט דרך האיים האזוריים, לשם הגיעו גם ה-SMS הרתה והסיירות הקלות SMS ברמן ו-SMS דרזדן בספטמבר. ארבע הספינות השתתפו מ-26 בספטמבר עד 9 באוקטובר 1909 חגיגות הדסון-פולטון בניו יורק, במהלכן הנציג הגרמני הרשמי, האדמירל הגדול הנס פון קסטר, היה על סיפון ה-SMS ויקטוריה לואיז. הסיבה לחגיגות אלו הייתה 300 שנה לניווט הראשון של ההדסון ותחילת השירותים המתוכננים בין ניו יורק לאלבני עם ספינת הקיטור קלרמונט שתוכננה על ידי רוברט פולטון בשנת 1807. בעקבות השהות בניו יורק, שייטה SMS ויקטוריה לואיז במימי הודו המערבית ובמרץ 1910 חזרה לקיל.

באפריל 1910 מונה מאובה לראש המחלקה באדמירליות. מאוקטובר 1911 עד ספטמבר 1913 פיקד על אוניית המערכה SMS פומרן. לאחר מכן הוא הפך לאדמירל השני בשייטת השנייה, צי הים הפתוח.

=== מלחמת העולם הראשונה ===
באוגוסט 1915 הוא מונה למפקד שייטת זו. כמפקד הספינות הוותיקות יותר של המערך, הוא השתתף בקרב יוטלנד ב-31 במאי וב-1 ביוני 1916. השייטת האיטית שלו הפעילה את מפקד הצי ומפקד השייטת לשעבר, ויצה-אדמירל ריינהרד שר, שלא רצה להקריב את הספינות. הם בקושי יכלו להשתתף בקרב. בנסיגה הלילית, השייטת שלו הייתה יעד להתקפת טורפדו של משחתות בריטיות, שהטביעה את ה-SMS פומרן, שהייתה תחת פיקודו בעבר של מאובה, וטבעה עם כל הצוות, שמנה יותר מ-800 אנשי צוות. שיעור הנספים מהאונייה היה כמעט שליש מהנופלים בצד הגרמני.

ב-8 בנובמבר 1916 הוא מונה למפקד השייטת הרביעית החדשה שהוקמה לאחרונה, וב-23 בספטמבר 1917 הוא פרש מתפקידו.

פרנץ מאובה מת ב-12 בדצמבר 1931 בבית החולים מרטין לותר בברלין-שמרגנדורף ונקבר ב-Sudwestkirchhof Stahnsdorf ליד ברלין.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אדמירלים בצי הקיסרי הגרמני
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1864
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1931
ארהרד שמידט (אדמירל)

ארהרד שמידט (בגרמנית: Ehrhard Schmidt; 18 במאי 1863 – 18 ביולי 1946) היה אדמירל של הצי הקיסרי הגרמני במהלך מלחמת העולם הראשונה.

== ביוגרפיה ==
שמידט נולד ב-18 במאי 1863 באופנבך על המיין, ובגיל 15 הצטרף לצי ושירת במגוון תפקידים בים וביבשה. ביניהם היו תפקידים במשימות, כמפקד ובהכשרת צוערים. רצונו להיות מפקד ספינה התקבל ב-1901 כאשר קיבל את הפיקוד על הסיירת המשוריינת פרינץ אדלברט. הוא החזיק בתפקיד זה עד 1907. בשנים 1908 עד 1910 פיקד על אוניית המערכה הסן מסדרת בראונשווייג ולאחר מכן הועלה לדרגת קונטר-אדמירל כדי לפקד על השייטת השנייה של הצי הימי. מאוחר יותר היה מפקד הארטילריה הימית.

בתחילת מלחמת העולם הראשונה, הוא היה מפקד השייטת הרביעית, שהורכבה מספינות ישנות מסדרת ויטלסבאך. במהלך קרב יוטלנד פיקד שמידט על השייטת הראשונה והשתמש בה כחלוץ כדי לפרוץ את הקווים הבריטיים בלילה. ב-1917 הוא הוביל את מבצע אלביון, כוח משימה מיוחד לכיבוש האיים של הים הבלטי סארמאה והיומאה מול חופי אסטוניה. על הישגיו הוענק לו עיטור פור לה מריט. לבקשתו, הוא פרש ב-1918 בדרגת אדמירל, ובעקבות המלחמה הגדולה, הוא, כמו רבים מחבריו לשעבר בגיל דומה, לא הצטרף לרייכסמרינה. הוא נשאר נאמן לרוח הצי הקיסרי.

מלבד מועמדותו כיו"ר כבוד של אגודת הצי של מינכן ("Marineverein München"), הוא מונה למנהיג הכבוד של הגאו של בוואריה. שמידט מת ב-18 ביולי 1946 באשאו על האין.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:אדמירלים בצי הקיסרי הגרמני
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1863
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1946
דיוויזיית התחלופה הרביעית (האימפריה הגרמנית)

דיוויזיית התחלופה הרביעית (בגרמנית: 4. Ersatz-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית, במלחמת העולם הראשונה. <ref>מסוף המאה ה-19, הצבא הפרוסי היה למעשה הצבא הגרמני, שכן בתקופת האיחוד הגרמני (1866–1871), מדינות הקיסרות הגרמנית התקשרו עם פרוסיה במוסכמות לגבי צבאותיהן. רק צבא בוואריה נותר אוטונומי לחלוטין ונכנס תחת שליטה פרוסיה רק בתקופת מלחמה.</ref> הדיוויזיה הוקמה עם גיוס הצבא הגרמני באוגוסט 1914.<ref name="1914-18.info">[https://web.archive.org/web/20070930163815/http://www.1914-18.info/erster-weltkrieg.php?u=117 4. Ersatz-Division (Chronik 1914/1918)]</ref> הדיוויזיה פורקה ב-1919, במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה.

== היסטוריה ==
דיוויזיית התחלופה ה-4 לחמה בתחילה בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. היא נלחמה במערכה על הגבולות, לחמה בלורן ונגד קו ההגנה הצרפתי מננסי לאפינאל. בסוף ספטמבר 1914 הועברה הדיוויזיה מלורן לבלגיה, שם השתתפה במצור על אנטוורפן. לאחר נפילת אנטוורפן, כבשה הדיוויזיה את העיר והשתתפה בקרבות המשך בפלנדריה הבלגית. היא נלחמה בקרב על האיזר ולאחר מכן נכנסה לקו על האיזר עד נובמבר 1916. במהלך תקופה זו לחמה הדיוויזיה בקרב איפר השני באפריל/מאי 1915 ובקרב על הסום באוקטובר 1916. היא החזיקה בתעלות באזור הסום מדצמבר 1916 עד פברואר 1917. לאחר לחימה לפני קו זיגפריד הגרמני, הדיוויזיה השתתפה בקרב אראס. בסוף מאי 1917 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית. ביולי היא התנגדה להתקפת קרנסקי הרוסית, ולאחר מכן השתתפה בלחימה בהמשך במזרח גליציה. בדצמבר 1917 חזרה הדיוויזיה לחזית המערבית. היא לחמה בתעלות בפלנדריה ובארטואה עד אפריל 1918, אז נלחמה בקרב ארמנטייר, חלק מקרב הליס, הידוע גם בתור מתקפת ליס הגרמנית או קרב איפר הרביעי. הדיוויזיה נלחמה מאוחר יותר בקרב השני על המארן. המודיעין של בעלות הברית ראה בדיוויזיה דיוויזיה טובה למדי ב-1917, אך דירג אותה בדרגה שלישית ב-1918, וציין כי היא לא הבליטה את עצמה בקרבות 1918. <ref>Histories of Two Hundred and Fifty-One Divisions of the German Army which Participated in the War (1914-1918), compiled from records of Intelligence section of the General Staff, American Expeditionary Forces, at General Headquarters, Chaumont, France 1919 (1920), pp. 96-98.</ref>

== מפקדים ==
* אלברט פון ורדר (2 באוגוסט 1914–22 בנובמבר 1917)
* לאו פון שטוקן (23 בנובמבר 1917–31 בינואר 1918)
* פרידריך ברונסארט פון שלנדורף (1 בפברואר 1918–27 בינואר 1919)

==לקריאה נוספת==
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

== הערות שוליים ==

4
4
לואי קונו

לואי נפוליאון אז'ן ז'וזף קונו (בצרפתית: Louis Napoléon Eugène Joseph Conneau; 9 בינואר 1856 – 29 בינואר 1930) היה גנרל צרפתי שסיים את לימודיו באקדמיה הצבאית סן-סיר כחלק מהכיתה של 1874–1876.

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ===
לואי קונו נולד ב-9 בינואר 1856 בפריז, והיה בנו של ד"ר אנרי קונו, חברו הטוב של נפוליאון השלישי, שסייע לקיסר לעתיד להימלט מכלאו באם ושימש כרופא לנפוליאון השלישי ולאשתו כשהיו קיסר וקיסרית. קונו, שנקרא על שמם של בני משפחת בונפרטה, שמותיו הפרטיים היו של אחיו של הקיסר ושל אז'ן דה בוארנה, נולד וגדל בארמון טווילרי עם הנסיך הקיסרי, שהיה חבר טוב שלו והיה צעיר ממנו בחודשיים בלבד. לאחר נפילת האימפריה השנייה, השניים למדו יחד באקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ'.<ref></ref> הם נשארו חברים עד מותו של הנסיך ב-1879, כשהם חולקים שבועה אוקסיטנית: Passavant le meillor ("מקבלים רק את הטובים ביותר"). בשנים 1874–1876 השתתף קונו, ללא הנסיך, באקדמיה הצבאית של סנט סיר, סיים את לימודיו כלוטננט משנה בצבא והצטרף לרגימנט הדרקונים ה-23.

ב-30 ביוני 1900, קונו התחתן עם אדל מרגריט פורייה. נולדו להם שלושה ילדים.

=== קריירה צבאית ===
בתחילת מלחמת העולם הראשונה החזיק קונו בדרגת ז'נרל דה דיוויזיה ופיקד על דיוויזיית הפרשים ה-10, שנעה מיד מזרחה ללינוויל. באוקטובר 1914 מונה קונו למפקד קורפוס הפרשים ה-1, תפקיד בו החזיק עד 1917. הקורפוס השתתף במבצעים סביב סארבור, ולאחר שהנסיגה הגדולה הסתיימה והמתקפה החלה, מילא תפקיד חשוב בקרב הראשון על המארן, ותמך בארמייה החמישית במהלך פעולות סביב ברי-או-באק, פונטברט וסיסון. במהלך המרוץ אל הים, קונו פיקד על קורפוסי הפרשים ה-1 וה-2, שכלל יחידות צרפתיות ובריטיות.<ref></ref> מעולם לא פעלה יחידת פרשים כה גדולה תחת פיקוד אחד. זה נודע בשם קורפוס הפרשים של קונו.

במלחמת החפירות שבאה בעקבות הקרב על המארן, הקורפוס של קונו תמך לפעמים בארמייה אחת, לפעמים בארמייה אחרת, ולפעמים פעל באופן עצמאי עם דיוויזיות חי"ר צמודות. ב-1918, לאחר שהגיע למגבלת הגיל לפיקוד פעיל, הפך קונו לחלק מהמילואים ופיקד, ב-Châlons-sur-Marne, על האזור השישי בשיא ההפגזות הגרמניות.

קונו מת ב-29 בינואר 1930 בשאוויל ונקבר בבית הקברות של מונמארטר.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:גנרלים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1856
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1930
ארהרד שמידט (מתמטיקאי)

ארהרד שמידט (בגרמנית: Erhard Schmidt; 13 בינואר 1876 – 6 בדצמבר 1959) היה מתמטיקאי גרמני בלטי שעבודתו השפיעה באופן משמעותי על כיוון המתמטיקה במאה העשרים. שמידט נולד בטרטו במחוז ליבוניה (כיום אסטוניה).

== מתמטיקה ==
המנחה שלו היה דויד הילברט והוא זכה לתואר דוקטור מאוניברסיטת גטינגן ב-1905. עבודת הדוקטורט שלו הייתה בשם "Entwickelung willkürlicher Funktionen nach Systemen vorgeschriebener" והיא הייתה עבודה על משוואות אינטגרליות. יחד עם דויד הילברט הוא תרם תרומות חשובות לאנליזה פונקציונלית. ארנסט צרמלו העניק קרדיט לשיחות עם שמידט על הרעיון והשיטה להוכחה הקלאסית שלו משנת 1904 למשפט הסדר הטוב מ"אקסיומת הבחירה", שהפכה לחלק בלתי נפרד מתורת הקבוצות המודרנית. <ref>.</ref>

לאחר המלחמה, ב-1948, ייסד שמידט והיה לעורך הראשי הראשון של כתב העת "Mathematische Nachrichten".

== התקופה הנאצית ==
במהלך מלחמת העולם השנייה שמידט כיהן בתפקידי סמכות באוניברסיטת ברלין ונאלץ לבצע החלטות נאציות שונות נגד היהודים - עבודה שהוא כנראה לא עשה טוב, שכן הוא ספג ביקורת בשלב מסוים על כך שלא הבין את "שאלת היהודים". בחגיגת יום הולדתו ה-75 של שמידט בשנת 1951, דיבר מתמטיקאי יהודי בולט, הנס פרוידנטל, ששרד את שנות הנאצים, על הקשיים שעמם התמודד שמידט באותה תקופה ללא ביקורת. עם זאת, הוא היה שמרן ולאומן, והגן על היטלר לאחר ליל הבדולח, ואמר לישי שור כי "נניח שעלינו להילחם במלחמה כדי לחמש את גרמניה מחדש, להתאחד עם אוסטריה, לשחרר את חבל הסאר ואת החלק הגרמני של צ'כוסלובקיה. מלחמה כזו הייתה עולה לנו חצי מיליון צעירים. אבל כולם היו מעריצים את המנהיג המנצח שלנו. כעת, היטלר הקריב חצי מיליון יהודים והשיג דברים גדולים עבור גרמניה. אני מקווה שיום אחד תקבל פיצוי אבל אני עדיין אסיר תודה להיטלר". <ref>Sanford L. Segal, [https://books.google.com/books?id=Xa8CNCyohBQC&pg=PA358 Mathematicians Under the Nazis], Princeton University Press 2003, Page 358.</ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים במאה ה-19
קטגוריה:גרמנים-בלטים
קטגוריה:ילידי 1876
קטגוריה:נפטרים ב-1959
כוח אנטרופי

בפיזיקה, כוח אנטרופי הפועל במערכת הוא תופעה מתהווה (emergent phenomenon) הנוצרת כתוצאה מנטייתה הסטטיסטית של המערכת כולה להגדיל את האנטרופיה שלה, במקום כתוצאה מכוח ספציפי הפועל בסקלה האטומית.

== ניסוח מתמטי ==
בצבר הקנוני, הכוח האנטרופי <math>\mathbf F</math> המקושר למצב מקרוסקופי מסוים <math>\{\mathbf{X}\}</math> הוא:

: <math>\mathbf{F}(\mathbf{X}_0) = T \nabla_\mathbf{X} S(\mathbf{X})|_{\mathbf{X}_0},</math>

כאשר <math>T</math> היא הטמפרטורה, <math>S(\mathbf{X})</math> היא האנטרופיה המקושרת למצב המקרוסקופי <math>\mathbf{X}</math> (דרך נוסחת האנטרופיה של בולצמן), ו-<math>\mathbf{X}_0</math> הוא המצב המקרוסקופי הנוכחי.

== דוגמאות ==
=== לחץ של גז אידיאלי ===
האנרגיה הפנימית של גז אידיאלי תלויה רק בטמפרטורה שלו, ולא בנפח של כלי הקיבול התוחם אותו, כך שזהו לא אפקט אנרגטי שנוטה להגדיל את נפח כלי הקיבול כמו שלחץ גז עושה. פירוש הדבר שללחץ של גז אידיאלי יש מקור אנטרופי.

מהו מקורו של כוח אנטרופי כזה? התשובה הכללית ביותר היא שההשפעה של הפלקטואציות התרמיות נוטה להביא מערכת תרמודינמית למצב מקרוסקופי התואם למספר מקסימלי של מצבים מיקרוסקופיים הנותנים אותו מצב מקרוסקופי. במילים אחרות, הפלקטואציות התרמיות נוטות להביא מערכת למצב המקרוסקופי בעל האנטרופיה המרבית בו היא יכולה להימצא. במקרה של גז אידיאלי, ככל שהגז מגדיל את נפחו מספר המצבים הזמינים לאטומי הגז במרחב הפאזה גדל, כך שהאנטרופיה גדלה.

=== תנועה בראונית ===
הגישה האנטרופית לתנועה בראונית הוצעה לראשונה על ידי R. M. Neumann. ניומן גזר את הכוח האנטרופי הפועל על חלקיק המבצע תנועה בראונית תלת-ממדית בעזרת משוואת בולצמן, ותיאר את הכוח הזה כ"כוח מניע דיפוזי" או "כוח רדיאלי". במאמרו, שלוש מערכות מובאות כדוגמה למערכות בהן מופיע כוח כזה:
* מערכת אלקטרוסטטית של מלח מותך.
* מתח פנים.
* אלסטיות של גומי.

=== פולימרים ===

דוגמה סטנדרטית לכוח אנטרופי היא האלסטיות של מולקולת פולימר בעלת אופן קיפול חופשי. בעבור שרשרת אידיאלית, מקסום האנטרופיה שלו פירושה הקטנת המרחק בין שני הקצוות החופשיים שלה. זה נובע מכך שלכל אחד מהמונומרים המרכיבים את הפולימר כיוון אקראי ובלתי תלוי במצב המונומרים האחרים, כך שבגבול של מולקולות ארוכות עולה שלפי משפט הגבול המרכזי המרחק בין הקצוות החופשיים מתפלג נורמלית עם שכיח אפס; בדומה, ככל שהמרחק בין הקצוות גדל כך המולקולה בעצם "מיושרת" יותר (כיווני המונומרים "מתואמים" יותר אחד ביחס לשני), מספר המצבים המיקרוסקופיים הזמינים קטן, והמצב המקרוסקופי כולו הוא בעל הסתברות קטנה יותר. כתוצאה מכך, כוח שנוטה להקריס את השרשרת פועל דרך השרשרת בין שני קצוותיה החופשיים. כוח אנטרופי זה פרופורציונלי למרחק בין הקצוות. לכוח האנטרופי של שרשרת פולימר יש מקור מכני ברור והוא ניתן לחישוב באמצעות דינמיקה לגראנז'ית מאולצת.

בפולימרים ביולוגיים, נדמה שקיימת זיקה טבעית בין כוח אנטרופי לתפקיד. לדוגמה, מקטעים פוליפפטידים לא מסודרים – בהקשר של אזורים מקופלים של אותה שרשרת פוליפפטידית – הודגמו במחקרים כמייצרים כוח אנטרופי שלו חשיבות תפקודית.

=== האפקט ההידרופובי ===

טיפות מים על משטח דשא.
דוגמה אחרת לכוח אנטרופי עולה במסגרת האפקט ההידרופובי. בטמפרטורת החדר, הוא נובע בחלקו מאובדן האנטרופיה של הרשת התלת-ממדית של מולקולות מים כאשר הן באות במגע עם חומרים מומסים.

== ראו גם ==
* תנועת חלקיק קשור

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פיזיקה סטטיסטית
מודי פרידמן

מרדכי (מודי) פרידמן (נולד ב-4 בפברואר 1960) הוא איש תקשורת, ממייסדי "קשת". כיהן כמנכ"ל ערוץ 10, יו"ר דירקטוריון ערוץ 10, יו"ר "נגה תקשורת", ומנכ"ל ב-RGE ומשנה למנכ"ל ynet.

== ביוגרפיה ==
פרידמן למד באוניברסיטה ועבד במוסך של אביו. לאחר מכן פנה לענף הפרסום ועבד בחברת דחף. משם עבר לידיעות אחרונות, ומשם לצוות ההקמה של קשת, כמנהל השיווק.

לאחר מכן היה מנכ"ל ידיעות תקשורת, משנה למנכ"ל ידיעות אחרונות ובהמשך מנכ"ל של חברת נגה תקשורת<ref></ref>.

בשנת 2000 עבד כמשנה למנכ"ל ynet<ref></ref>.

כיהן כמנכ"ל ערוץ 10 בשתי תקופות (2005–2009, 2002-2004). כמנכ"ל תקף ב-2008 את המלצות ועדת תורג'מן שהמליצה שלא לוותר לערוץ 10 על מחויבויות התוכן משנים עברו, בהיקף של 60 מיליון שקל<ref></ref>.

ב-2008 מונה לסגן יו"ר ערוץ 10 לאחר שיסיים את תפקידו כמנכ"ל הערוץ<ref></ref><ref></ref>.

ב-2009 עזב את ערוץ 10 לטובת תפקיד המנכ"ל בקבוצת התקשורת RGE<ref></ref><ref></ref>.

ב-2012 הופיע בסדרת טלוויזיה תיעודית בשם "אתם שם בבית" בערוץ 8 על תולדות הפריים טיים הישראלי<ref></ref>.

ב-2014 היה מועמד לתפקיד האחראי על הקמת רשות השידור החדשה<ref></ref><ref></ref>.

ב-2016 עזב את תפקידו ב-RGE<ref></ref>, אולם נשאר בתפקיד יושב ראש דירקטוריון ערוץ 10<ref></ref><ref></ref>.

ב-2017 מונה ליו"ר של העיתון גלובס<ref></ref> ופרש מתפקיד יו"ר ערוץ 10<ref></ref>.

ביוני 2022 ליאור שליין ופרידמן הקימו ביחד חברה בשם "פרי הדר תקשורת" שמטרתה היא מיזם תוכן באינטרנט<ref></ref>.

ביוני 2020 הודיע שירוץ לראשות איגוד הטניס<ref></ref>. ביולי 2020 הודיע שיתמוך ביו"ר המכהן ויציג את מועמדותו לתפקיד נשיא האיגוד<ref></ref>. הוא נבחר לנשיא האיגוד בבחירות של 2020.

ב-2023 הקים יחד עם ליאור שליין את רלוונט.

== חיים אישיים ==
פרידמן נשוי ואב לארבעה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.the7eye.org.il/37329 זה ייגמר בבכי?], אתר "העין השביעית", 29 בינואר 2009
* מתן שירם, [https://www.globes.co.il/news/article.aspx?did=1000420835 ערוץ 10: יום הולדת לא כל-כך שמח], גלובס, 28 בינואר 2009
* לי-אור אברבך, [https://www.makorrishon.co.il/nrg/online/1/ART1/847/361.html מודי פרידמן על מצב ערוץ 10: "שאלוהים יעזור לנו"], nrg, 30 בינואר 2009
* [https://www.ishim.co.il/p.php?s=מודי+פרידמן מודי פרידמן] באתר אישים
* [https://www.facebook.com/modi.frydman מודי פרידמן] באתר פייסבוק

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי תקשורת ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
אינדיה טודיי

אינדיה טודיי (באנגלית: India Today, מילולית: הודו היום) הוא מגזין חדשות שבועי הודי בשפה האנגלית. אינדיה טודיי הוא המגזין הנפוץ ביותר בהודו, עם קהל קוראים של קרוב ל-8 מיליון.<ref></ref> 

== היסטוריה ==
אינדיה טודיי הוקמה ב-1975<ref></ref> על ידי וידיה וילס פורי (Vidya Vilas Purie), כשבתו מדהו טרהן (Madhu Trehan) משמשת כעורך ראשי ובנו ארון פורי כמוציא לאור.<ref name="HT">Bhandare, Namita. [http://www.hindustantimes.com/Brunch/Brunch-Stories/70-s-The-decade-of-innocence/Article1-700294.aspx "70's: The decade of innocence"] .</ref><ref></ref> 

כיום אינדיה טודיי מתפרסם גם בהינדי, טמילית, מלאיאלם וטלוגו. בשנת 2014 השיק המגזין אתר דעות מקוון בשם DailyO.<ref></ref><ref></ref>

ב-22 במאי 2015 השיק המגזין את ערוץ החדשות אינדיה טודיי.

באוקטובר 2017 העביר ארון פורי את השליטה בקבוצת אינדיאה טודיי לבתו קאלי פורי. <ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הודו: עיתונים
קטגוריה:הודו: תקשורת
קטגוריה:אוטר פרדש
קטגוריה:עיתונים באנגלית
גביע העולם בכדורגל נשים 2027

גביע העולם בכדורגל נשים 2027 (באנגלית: 2023 FIFA Women's World Cup) מתוכנן להיות המהדורה העשירית של גביע העולם בכדורגל לנשים, והאליפות הבינלאומית הרביעית בכדורגל לנשים בה מתמודדות נבחרות מכל האיגודים החברים בפיפ"א. הטורניר יכלול 32 נבחרות, כולל זו של המדינה המארחת, לאחר שפיפ"א הודיעה על הרחבת הטורניר ביולי 2019.<ref></ref> ספרד מגיעה לטורניר בתור האלופה, לאחר שזכתה בתואר הראשון שלה ב-2023.

במאי 2024 הוכרז שהטורניר ייערך בברזיל.

== בחירת מארחת ==

ב-23 במרץ 2023, השיקה פיפ"א את תהליך הגשת ההצעות לגביע העולם לנשים 2027.<ref></ref> האירועים המרכזיים כוללים:
* 21 באפריל 2023: האגודות החברות הגישו את הבעת העניין שלהן לארח את גביע העולם בכדורגל לנשים 2027
* 19 במאי 2023: האגודות החברות אישרו את האינטרס שלהן להציע מועמדות לאירוח גביע העולם לנשים על ידי הגשת הסכם ההצעה
* 8 בדצמבר 2023: האגודות החברות יגישו את הצעותיהן לפיפ"א
* פברואר 2024: פיפ"א תארגן ביקורי בדיקה באתר במדינות המציעות לארח
* מאי: פרסום דו"ח הערכת ההצעות של פיפ"א
* רבעון השני של 2024: ייעוד הצעות על ידי מועצת פיפ"א
* 17 במאי 2024: נקקבע כי ברזיל תהיה המדינה שתארח את גביע העולם לנשים 2027 על ידי קונגרס פיפ"א

ארבע הצעות אושרו על ידי פיפ"א ב-24 באפריל 2023 שהביעו את התעניינותן באירוח גביע העולם בכדורגל לנשים ב-2027:<ref></ref> 
* , , 
* 
* 
* , 
ב-8 בדצמבר 2023 נסגרה רשימת המועמדויות שהוגשה לפיפ"א, נותרו 3 הצעות לאחר שב-24 בנובמבר הוסרה ההצעה מדרום אפריקה שמעדיפה לגבש הצעת אירוח לגביע העולם בכדורגל נשים הבא ב-2031.

== מבנה הטורניר ==
32 הנבחרות, שעלו לטורניר הגמר, חולקו ל-8 בתים בני 4 נבחרות כל אחד, כאשר כל נבחרת תשחק 3 משחקים. שתי הראשונות מכל בית ימשיכו לשלב הנוקאאוט, בו יתחרו 16 נבחרות, ומכאן ימשיכו הנבחרות בשיטת נוקאאוט – המפסיד יוצא.

== קישורים חיצוניים ==
*[https://www.bng2027.com/ אתר הצעות בלגיה-הולנד-גרמניה]
* [https://www.fifa.com/womensworldcup/ אתר האינטרנט הרשמי של פיפ"א גביע העולם לנשים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
2027
קטגוריה:2027
אולגה קרמונה

אולגה קרמונה גרסיה (בספרדית: Olga Carmona García; נולדה ב-12 ביוני 2000) היא כדורגלנית ספרדייה המשחקת כמגנה שמאלית בריאל מדריד מליגת העל הספרדית בכדורגל נשים ובנבחרת ספרד.

==קריירת מועדון==
קרמונה, שנולדה בסביליה, אנדלוסיה, החלה לשחק כדורגל בגיל שש במועדון סביליה אסטה. בשנת 2007 עברה לקבוצת הנוער של סביליה , שם שיחקה תשע שנים. בעונת 2016/17 עלתה קרמונה לקבוצה הבוגרת ששיחקה אז בליגה השנייה וסייעה לה לעלות לליגה הבכירה. בעונתה המקצוענית הראשונה, 2018/19, כבשה קרמונה חמישה שערים ב-25 משחקים כשסביליה סיימה במקום ה-12. על אף שסביליה סיימה באמצע הטבלה היא העפילה לחצאי גמר גביע המלכה הספרדית ב-2018/19 ו-2019/20, בהם הפסידה לריאל סוסיאדד וברצלונה בהתאמה, שזכו לבסוף בתואר.

בקיץ 2020 חתמה קרמונה בקבוצת כדורגל הנשים החדשה של ריאל מדריד.

==קריירה בנבחרת==
קרמונה זכתה עם נבחרת ספרד בכדורגל נשים עד גיל 19 באליפות אירופה 2018 לאחר ניצחון 1–0 על גרמניה בגמר. היא כבשה ארבעה שערים בעשרה משחקים במוקדמות ובטורניר הגמר, ונכנסה לנבחרת הטורניר. שנה לאחר מכן היא שוב הגיעה עם ספרד לגמר אליפות אירופה, בו הפסידה 1–3 לצרפת לאחר הארכה.

ב-13 באפריל 2021 ערכה קרמונה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד . ב-19 בפברואר כבשה את שער הבכורה שלה בנבחרת בהפסד 1–3 ל.

ב-20 באוגוסט 2023 כבשה קרמונה את שער הניצחון בגמר גביע העולם 2023 מול וסייעה לספרד לזכות במונדיאל הנשים הראשון שלה. בעקבות השער הושוותה קרמונה לקשר ברצלונה ונבחרת הגברים של ספרד, אנדרס אינייסטה, שכבש את שער הניצחון בגמר מונדיאל 2010 מול . לאחר המשחק התבשרה קרמונה על מותו של אביה.

==תארים==
;ספרד עד גיל 19
*אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19: 2018

;נבחרת ספרד הבוגרת
*גביע העולם בכדורגל נשים: 2023

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סביליה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלניות ספרדיות
קטגוריה:כדורגלניות ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלניות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2000
המרכז לסיוע הוליסטי ע"ש יורי שטרן

המרכז לסיוע הוליסטי למתמודדים עם מחלת הסרטן ע"ש יורי שטרן הוא עמותה ישראלית הפועלת על בסיס התנדבותי ומטרתה לחזק, להקל ולתמוך באנשים המתמודדים עם מחלת הסרטן באמצעות מתן טיפולי רפואה אינטגרטיבית לחולים אונקולוגיים וסיוע להם ולבני משפחותיהם. העמותה הוקמה ב־2007 ומפעילה מרכזי פעילות בירושלים ובהרצליה.

== פעילות העמותה ==
העמותה הוקמה בשנת 2007 ומנציחה את חבר הכנסת יורי שטרן, שנפטר ממחלת הסרטן, על ידי אשתו, לנה שטרן, בני משפחתה וחבריהם הקרובים. העמותה החלה את פעילותה במתן מענה לחולים במחלקה האונקולוגית במרכז הרפואי שערי צדק בירושלים מתוך תפיסה כי הטיפולים ברפואה המשלימה תורמים לאיכות החיים של מתמודדים בכל שלבי מחלת הסרטן, מפחיתים את תופעות הלוואי הרבות, גורמים להורדת רמת המתח הפיזי והנפשי ובכך משפרים את סיכויי ההבראה שלהם.

בשנת 2009 הקימה העמותה את 'הקליניקה הקהילתית' בבית יורי שטרן בירושלים לטיפולים משלימים: דיקור סיני; טיפולי מגע – שיאצו, רפלקסולוגיה, עיסוי, קרניוסקרל, טוינה;טיפולים רגשיים, קבוצות תמיכה, יוגה, מקהלה; ופעילות קהילתית.

בשנת 2022 החלה העמותה בהפעלת קליניקה קהילתית נוספת, 'ליד הים', הפועלת בקניון ארנה בהרצליה.

מודל העבודה של העמותה מבוסס על מטפלים מוסמכים (בעלי תעודה) מתחומים שונים ברפואה המשלימה ומכשירה אותם בהשתלמות של 60 שעות לעבודה טיפולית בשדה האונקולוגי ולמתן טיפולים פליאטיביים. על-פי נתוני העמותה, היא מעניקה כ-12,000 טיפולים מדי שנה ובפעילותה לוקחים כ-160 מטפלים מתחומים שונים בכל שנה.<ref></ref>

המרכז משתתף במחקר איכותני של השפעת טיפולי רפואה משלימה על איכות החיים של מטופלים של פרופסור נח סמואלס מהמרכז הרפואי שערי צדק.<ref></ref>

=== פרסים והוקרה ===
העמותה זכתה במספר אותות הערכה ובהם, פרס 'אנשי השנה' של ערוץ 9 בקטגוריית 'תרומה לקהילה' (2016)<ref></ref> 'מגן שר הבריאות למתנדבים וארגונים מצטיינים הפועלים במערכת הבריאות' (2017) ופרס החברה הישראלית לרפואה משלימה. מייסדת העמותה ויושבת הראש שלה, לנה שטרן, זכתה בחודש ספטמבר 2023 בעיטור נשיא מדינת ישראל בשל "תרומתה הייחודית למדינת ישראל".<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארגונים חברתיים בישראל
קטגוריה:ארגוני סיוע לחולי סרטן בישראל
קטגוריה:ישראל: ארגוני בריאות ורפואה
אלכסיי אריומין

אלכסיי אריומין (ברוסית: Алексе́й Ерё́мин; 17 במרץ 1919 - 11 ביוני 1998) היה צייר ריאליסטי סובייטי רוסי, אמן העם של הפדרציה הרוסית. הוא היה חבר באיגוד האמנים של סנט פטרסבורג, <ref>Directory of Members of the Union of Artists of USSR. Volume 1.- Moscow: Soviet artist, 1979. p.363.</ref> ונחשב לאחד מנציגי אסכולת הציור של לנינגרד,<ref>Sergei V. Ivanov. Unknown Socialist Realism. The Leningrad School.- Saint Petersburg: NP-Print Edition, 2007. pp.9, 15, 18, 20, 21, 27, 29, 30, 195, 271, 360, 384, 388, 390, 392-395, 397-402, 404-407, 411, 413-424.</ref> ציוריו מוקדשים לעמים ולטבע של צפון קרליה.

== ביוגרפיה ==
אלכסיי גריגורייביץ' אריומין נולד ב-17 במרץ 1919 בכפר וליקאיה גובה, הממוקם על חוף אגם אונגה בצפון קרליה.

בשנת 1930 אלכסיי אריומין הגיע ללנינגרד. בשנים 1935–1939 למד בבית הספר המשני לאמנות בחסות האקדמיה הכל-רוסית לאמנויות.

ב-1939 גויס לצבא האדום. כטנקיסט והשתתף במלחמה נגד גרמניה הנאצית ובעלות בריתה. הוא נפצע וקיבל אותות כבוד. לאחר סיום המלחמה בשנת 1945, אלכסיי אריומין נכנס לקורס הראשון של המחלקה לציור במכון לציור, פיסול ואדריכלות בלנינגרד על שם איליה רפין, שם למד עם בוריס פוגל, סמיון אבוגוב, אלכסנדר דבלר ואלכסנדר זייצב.

בשנת 1947, הוא התחתן עם האומנית אירינה מיכאלובנה בלדינה, שסיימה את המכון לאמנויות בסנט פטרבורג אחרי המלחמה.

בשנת 1951 סיים אלכסיי אריומין את לימודיו במכון לנינגרד לציור, פיסול ואדריכלות בסטודיו של בוריס איוגנסון, יחד עם ניקולאי בסקאקוב, מיכאיל קנייב, מאיה קופיצבה, אנטולי לויטין, ארסני סמיונוב, מיכאיל טרופנוב ואמנים נוספים. עבודת הסיום שלו הייתה ציור ז'אנר "לנין בצייד בסיביר" <ref>Anniversary Directory graduates of Saint Petersburg State Academic Institute of Painting, Sculpture, and Architecture named after Ilya Repin, Russian Academy of Arts. 1915–2005. Saint Petersburg: Pervotsvet Publishing House, 2007. p.64.</ref>

מאז 1939 אלכסיי אריומין השתתף בתערוכות אמנות. הוא צייר ציורים ז'אנרים והיסטוריים, פורטרטים, נופים, רישומים מהחיים. הוא התפרסם בעיקר בזכות ציוריו שהוקדשו לעמים ולטבע של צפון קרלייה. <ref>"Ленинградский художник Еремин Алексей Григорьевич". Socialist Realism. Kiev club of collectors.</ref>

מאז 1951 הוא היה חבר באיגוד האמנים של לנינגרד, וזכה בתוארי הכבוד של הפדרציה הרוסית (1978).

אלכסיי גריגורייביץ' אריומין מת ב-11 ביוני 1998 בסנט פטרסבורג בשנת השמונים לחייו. ציוריו שוכנים במוזיאון הרוסי הממלכתי, גלריית טרטיאקוב הממלכתית, במוזיאונים לאמנות ובאוספים פרטיים ברוסיה, יפן, אנגליה, פינלנד ומדינות אחרות. <ref>Golenky Georgy. Alexei Eriomin. Leningrad, Khudozhnik RSFSR, 1985.</ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1919
קטגוריה:נפטרים ב-1998
תקן ביקורת 250

תקן ביקורת 250 – התייחסות להוראות חוק ורגולציה במסגרת ביקורת של דוחות כספיים הוא תקן ביקורת שפורסם על ידי לשכת רואי החשבון בישראל ועוסק בנושא של הוראות חוק ורגולציה בעת עריכת הדוחות הכספיים של גוף מבוקר.

בהתאם לכך, התקן קובע כי על רואה החשבון המבקר לבחון ולבדוק את קיומם של חוקים ורגולציות העלולים להשפיע על הדוחות הכספיים של החברה המבוקרת, ומכאן לבדוק את טיב והיקף ההשפעה.
התקן מתייחס לכך שהאחראי העיקרי לציות לחוקים ותקנות היא החברה עצמה ומוסדותיה (ביניהם הדירקטוריון וההנהלה הבכירה), אך על רואה החשבון לבחון את מערכת הציות של החברה ולנסות לזהות חולשות ואפשרויות לאי הצגה מהותית בדוחות הכספיים. התקן כמו כן מציין שעל רואה החשבון להתייעץ עם מומחים בתחום (כגון עורכי דין) ולתעד את עבודתו בצורה מסודרת.
התקן פורסם בשנת 2018 כחלק מתהליך הקודיפיקציה שלשכת רואי החשבון ביצעה בתקני הביקורת ונכנס לתוקף ב-1 בינואר 2020, כאשר הוא חל על ביקורות של דוחות כספיים לתקופות המסתיימות ביום 31 בדצמבר 2019 או לאחר מכן.

התקן מבוסס על תקן ביקורת 123 (שפורסם בשנת 2017). כמו כן, תקן זה מבוסס על תקן ביקורת בינלאומי ISA 250 של הפדרציה הבינלאומית של רואי החשבון (IFAC) תוך התאמה לישראל.

==קישורם חיצוניים==
*[https://icpas.org.il/professional-updates/תקן-ביקורת-ישראל-250/ תקן ביקורת 250], באתר לשכת רואי החשבון
*[https://icpas.org.il/professional-updates/תקן-ביקורת-123-התייחסות-להוראות-חוק-ורגו/ תקן ביקורת 123], באתר לשכת רואי החשבון
*[https://www.ifac.org/_flysystem/azure-private/publications/files/A014%202012%20IAASB%20Handbook%20ISA%20250.pdf תקן ISA 250] באתר של הפדרציה הבינלאומית של רואי החשבון

קטגוריה:תקני ביקורת בחשבונאות
לאו סאוור

לאו סאוור (בסלובקית: Leo Sauer; נולד ב-16 בדצמבר 2005 בברטיסלאבה שבסלובקיה) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת פיינורד מליגת העל ההולנדית.

== קריירת מועדונים ==
סאוור גדל במחלקות הנוער של סלובן ברטיסלאבה ומ.ש.ק. ז'ילינה. בשנת 2022 שיחק בקבוצת המילואים של מ.ש.ק. ז'ילינה.

ב-3 באפריל 2023 חתם בפיינורד מליגת העל ההולנדית, לאחר ששיחק במחלקת הנוער של המועדון במשך עונת בהשאלה ממ.ש.ק. ז'ילינה. ב-20 באוגוסט 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד ספרטה רוטרדם במסגרת המחזור השני בליגת העל ההולנדית לעונת 2023/2024. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.

== קריירה בינלאומית ==
סאוור היה חלק מסגל נבחרת סלובקיה עד גיל 20 בטורניר גביע העולם עד גיל 20 לשנת 2023, וערך ארבע הופעות בטורניר. נכלל בסגל נבחרת סלובקיה ליורו 2024.<ref></ref>

== חיים אישיים ==
אחיו, מריו סאוור , הוא כדורגלן מ.ש.ק. ז'ילינה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים סלובקים
קטגוריה:קשרי כדורגל סלובקים
קטגוריה:ברטיסלאבה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פיינורד
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:ספורטאים זרים בהולנד
קטגוריה:סלובקים שנולדו ב-2005
ניקולאי בסקאקוב

ניקולאי בסקאקוב (ברוסית: Никола́й Баска́ков; 8 במאי 1918 – 14 באוקטובר 1993) היה צייר סובייטי, חבר באיגוד האמנים של סנט פטרבורג,<ref>Directory of Members of the Union of Artists of USSR. Vol. 1. Moscow, Soviet artist, 1979. P.98.</ref> שחי ופעל בלנינגרד, נחשב לאחד הנציגים המובילים של אסכולת הציור של לנינגרד, המפורסם בעיקר בזכות ציורי הז'אנר והפורטרט שלו.

== ביוגרפיה ==
ניקולאי ניקולאביץ' בסקאקוב נולד ב-8 במאי 1918 בכפר ליד העיר אסטרחאן שעל נהר הוולגה. אביו, ניקולאי אולמפיביץ' בסקאקוב, היה נגר. אמו, הייתה עקרת בית שגידלה את ילדיהם - תשעה בנים ושתי בנות.

בשנים 1933 עד 1939 למד בסקאקוב אצל המחנך הרוסי לאמנות פאבל ולאסוב בבית הספר לאמנות באסטרחאן. ב-1939 גויס לצבא האדום, ושירת במזרח הרחוק. שם, ב-1943, השתתף בתערוכת אמנות במוסקבה.<ref>ianor A. Kirillov. Nikolai Nikolaevich Baskakov. Leningrad, Khudozhnik RSFSR, 1991. P.11.</ref>

בשנת 1945 נסע בסקאקוב ללנינגרד ונכנס למחלקה לציור של המכון לציור, פיסול ואדריכלות בלנינגרד, שם למד אצל ליאוניד אובסניקוב, בוריס פוגל, גנריק פבלובסקי ואלכסנדר זייצב.

בשנת 1951 סיים בסקאקוב את לימודיו ב"מכון איליה רפין לאמנויות" יחד עם אלכסיי אריומין, מיכאיל קנייב, מאיה קופיצבה, אנטולי לויטין, ארסני סמיונוב, מיכאיל טרופנוב, בוריס אוגארוב. עבודת הסיום שלו הייתה הציור ההיסטורי "לנין וסטלין בסמולני".<ref>Anniversary Directory graduates of Saint Petersburg State Academic Institute of Painting, Sculpture, and Architecture named after Ilya Repin, Russian Academy of Arts. 1915 - 2005. - Saint Petersburg: Pervotsvet Publishing House, 2007. p. 64.</ref>

מאז 1951, היה בסקאקוב הציג קבוע בתערוכות האמנות של לנינגרד לצד יצירות אמנות של ציירים המובילים בלנינגרד. הוא צייר ציורים היסטוריים ויצירות המתארות מלחמה, סצנות ז'אנר, דיוקנאות, נופים ועשה סקיצות של חיי היום-יום.<ref>"Вологодский художник Баскаков Николай Владимирович". Socialist Realism. Kiev club of collectors.</ref> בסקאקוב עבד בטכניקה של ציור שמן. באותה שנה ביצע יחד עם האמנים גריגורי צ'פטס ומיכאיל טרופנוב את ההזמנה הגדולה הראשונה שלו - הציור "קבלת מסדר לנין למפעל קירוב", שבגינו התקבל כחבר באיגוד האמנים הסובייטיים של לנינגרד.<ref>Directory of members of the Leningrad branch of Union of Artists of Russian Federation. Leningrad, Khudozhnik RSFSR, 1987. P.11.</ref>

בשנות ה-50 וה-60 יצר בסקאקוב גם את הציורים על מפעל דגים צף (1954), חורף (1955), מאשה (1956), מכתב (1957), על הנהר (1958) ועוד. בולטים ביניהם הם הציורים שמקורם באירועים הדרמטיים של ימי המלחמה.

בסקאקוב זכה לתהילה גם כדיוקנאי. בין יצירותיו הידועות ביותר שנוצרו בז'אנר זה היו גיטריסט (1949), דיוקן של אם (1955), דיוקן של נהג טרקטור (1956), דיוקן של דייג (1959), וסדרה גדולה של דיוקנאות של עובדי מפעל קירוב, שנוצרו בשנים 1960–1980.

המערב גילה את אמנותו של בסקאקוב ב-1989, כאשר דיוקנאותיו וציורי הז'אנר שלו הוצגו לראשונה בפריז במכירות פומביות של אמני אסכולת לנינגרד. לאחר מכן, רבות מיצירותיו נרכשו על ידי אספנים פרטיים אמריקאים.

בסקאקוב נפטר ב-14 באוקטובר 1993 בסנט פטרסבורג, בגיל 76.

ציוריו שוכנים במוזיאון הרוסי הממלכתי ובמוזיאונים לאמנות ואוספים פרטיים ברוסיה, יפן, ארצות הברית, גרמניה, אנגליה, צרפת, ומדינות אחרות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1918
קטגוריה:נפטרים ב-1993
אובליק סוויל

אובליק סוויל (באנגלית: Oblique Seville; נולד ב-16 במרץ 2001) הוא אתלט ג'מייקני המתחרה בריצת 100 מטר.

== קריירה מקצועית ==
=== 2021 ===
באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיים סוויל במקום 12 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.09 שניות ובמקום רביעי בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 37.84 שניות.

=== 2022 ===
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי סיים במקום רביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.97 שניות.

=== 2023 ===
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט הוא זכה במדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם אקים בלייק, ריים פורד ורוהאן ווטסון בתוצאה של 37.76 שניות, אחרי ארצות הברית (37.38 שניות) ואיטליה (37.62 שניות). הוא סיים במקום רביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.88 שניות, במרחק של שלוש אלפיות השנייה מז'ארנל יוז מהממלכה המאוחדת שזכה במדליית ארד וארבע אלפיות השנייה מלטסיל טבוגו מבוטסואנה שזכה במדליית כסף.

== שיאים אישיים ==
===אצטדיון===
* ריצת 60 מטר: 6.42 שניות (2023)
* ריצת 100 מטר:' 9.86 שניות (2022)
* ריצת 200 מטר: 20.86 שניות (2019)
* ריצת 400 מטר: 47.71 שניות (2022)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אתלטים ג'מייקנים
קטגוריה:אצנים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:משתתפים ג'מייקנים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:ג'מייקנים שנולדו ב-2001
אבל קיפסנג

אבל קיפסנג בלה (באנגלית: Abel Kipsang Bele; נולד ב-22 בנובמבר 1996) הוא אתלט קנייתי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם באולם (בלגרד 2022) ואלוף אפריקה (סנט פייר 2022) בריצת 1500 מטר.

==ביוגרפיה==
קיפסנג נולד וגדל בקניה.

=== 2021 ===
באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט בטוקיו שביפן סיים קיפסנג במקום הרביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:29.56 דקות.

=== 2022 ===
==== מדליית ארד באליפות העולם באולם ====
באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בבלגרד שבסרביה זכתה קיפסנג במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:33.36 דקות, אחרי סמואל טפרה מאתיופיה (3:32.77 דקות) ויקוב אינגבריגטסן מנורווגיה (3:33.02 דקות).

==== אלוף אפריקה ====
באליפות אפריקה שנערכה ביוני בסנט פייר שבמאוריציוס זכה קיפסנג במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:36.57 דקות.

באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית סיים קיפסנג במקום השביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:31.21 דקות.

== שיאים אישיים ==
=== אצטדיון ===
* ריצת 800 מטר: 1:45.14 דקות (2021)
* ריצת 1500 מטר: 3:29.11 דקות (2023)

=== אולם ===
* ריצת 1500 מטר: 3:33.36 דקות (2022)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אתלטים קנייתים
קטגוריה:רצי 1500 מטר
קטגוריה:רצים למרחקים בינוניים
קטגוריה:רצים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:קנייתים שנולדו ב-1996
טארה דייוויס-וודהול

טארה דייוויס-וודהול (באנגלית: Tara Davis-Woodhall; נולדה ב-20 במאי 1999) היא אתלטית אמריקאית, סגנית אלופת העולם (בודפשט 2023) ואלופת העולם באולם (גלאזגו 2024) בקפיצה לרוחק.

== ביוגרפיה ==
=== 2021 ===
באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיימה במקום שישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.84 מטר.

=== 2023 ===
==== סגנית אלופת עולם ====
באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט 2023 זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.91 מטר, אחרי איוונה וולטה מסרביה (7.14 מטר) ולפני אלינה רוטארו-קוטמאן מרומניה (6.88 מטר).

=== 2023 ===
באליפות ארצות הברית באולם שנערכה באלבקרקי, ניו מקסיקו ב-16 בפברואר 2024 היא זכתה במדליית זהב בשיא אישי חדש של 7.18 מטר.

==== אלופת עולם באולם ====
באליפות העולם באולם שנערכה בגלאזגו, הממלכה המאוחדת ב-3 במרץ אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.07 מטר, לפני בת ארצה מונה ניקולס (6.85 מטר) ופאטימה דיאמה מספרד (6.78 מטר).

== חיים אישיים ==
ב-16 באוקטובר 2022 התחתנהעם האתלט הפאראלימפי האנטר וודהול .

== שיאים אישיים ==
=== אצטדיון ===
* קפיצה לרוחק: 7.14 מטר (2021)
* ריצת 100 מטר משוכות: 12.75 שניות (2021)

===אולם===
* קפיצה לרוחק: 7.18 מטר (2024)
* ריצת 60 מטר משוכות: 7.98 שניות (2018)

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קופצות לרוחק
קטגוריה:אתלטיות אמריקאיות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:קופצות לרוחק באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אתלטיות אמריקאיות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אתלטיות אמריקאיות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1999
פרנקו מסורק

פרנקו אדוארדו מסורק (בספרדית: Franco Eduardo Mazurek; נולד ב-24 בספטמבר 1993) הוא כדורגלן ארגנטינאי בעמדת הקשר בעירוני טבריה.

==קריירה==
מסורק התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בוקה ג'וניורס. בשנת הצטרף לקרוסרו דל נורטה במדיה שיחק רק 11 משחקים. בשנת חתם באולמדו מליגת העל האקוודורית. בהמשך שיחק גם באול בויס, אתלטיקו קולון ופלסטינו.

ב-6 ביולי 2017 חתם לשנתיים בפאנטוליקוס מליגת העל היוונית. ב-23 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד פנאתינאיקוס. ב-20 באוקטובר 2018 כבש צמד בניצחון 0-2 נגד פאס יואנינה ונבחר לשחקן המשחק.

ב-20 ביוני 2019 מזורק חתם לשנתיים בלבסקי סופיה הבולגרית.

ב-12 באוגוסט 2020 חזר ליוון וחתם בפאנטוליקוס.

ב-20 באוגוסט 2023 חתם הקשר בעירוני טבריה מהליגה הלאומית בישראל. בסיום העונה העפיל עם הקבוצה לליגת העל.

==תארים==
עירוני טבריה
*גביע הטוטו לליגה הלאומית: 2023/2024

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני בוקה ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו קולון
קטגוריה:כדורגלני פאנטוליקוס
קטגוריה:כדורגלני לבסקי סופיה
קטגוריה:כדורגלני א.א.ל. לימסול
קטגוריה:כדורגלני אתניקוס אחנס
קטגוריה:כדורגלני סבאיל
קטגוריה:כדורגלני עירוני טבריה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים באקוודור
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים בצ'ילה
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים ביוון
קטגוריה:ספורטאים זרים בבולגריה
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים בקפריסין
קטגוריה:ספורטאים זרים באזרבייג'ן
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים בישראל
קטגוריה:ארגנטינאים ממוצא פולני
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1993
המקום

המקום היא סדרת טלוויזיה ששודרה בערוץ 10 בין השנים 2008-2009, הסדרה עוקבת אחר המתרחש בבר מסעדה תל אביבי בבעלותה של משפחת פיין.

== שחקנים ודמויות ==
* נעמי רפאלי (דורית לב ארי- עונה 1, נתי קלוגר עונה 2); מנהלת המסעדה ואשתו של אסף.
* ענת בן טובים (רננה רז)-מלצרית בעלת עבר אפל שנמצאת ברומן עם מנו ואורן.
* מנו קדמי (זהר שטראוס)-עורך דין שמנהל רומן עם ענת .עובד אצל בן עמי שהוא מאפיונר ומסתבך איתו.
* אסף רפאלי (יונתן סגל)-בעלה של נעמי ושף במסעדה.
* שולמית פיין (לאורה ריבלין); אמא של נעמי ובעלת המסעדה.
* אורן לוי (אלי אלטוניו) -מלצר במסעדה המתאהב בענת ולומד משחק.
* קרן גליק (ליאת אזר) -זמרת רוק לסבית, שאביה אמנון גליק הוא זמר מאוד ידוע והיא מנסה להצליח בזכות עצמה תחת שם אנונימי ולא בגלל היותה "הבת של".מלצרית.
* גיא בכרך (אולי שטרנברג)-ברמן במקום וחבר טוב של אסף.
* אמנון גליק (שמיל בן ארי)-אבא של קרן וזמר עבר מצליח. הוציא דיסק שלא הצליח ובעקבות כך הפסיד כסף.
* בן עמי (אבי אוריה)-מאפיונר שמנו עובד בשבילו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות דרמה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ עשר: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תל אביב-יפו בטלוויזיה
דניאל אבניו

דניאל סימיו אבניו (באנגלית: Daniel Simiu Ebenyo; נולד ב-18 בספטמבר 1995) הוא אתלט קנייתי, סגן אלוף העולם (בודפשט 2023) וסגן אלוף משחקי חבר העמים הבריטי (ברמינגהאם 2022) בריצת 10,000 מטר, וסגן אלוף אפריקה (סנט פייר 2022) בריצת 5000 מטר.

== ביוגרפיה ==
=== 2021 ===
באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט בטוקיו שביפן סיים אבניו במקום 21 בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:41.64 דקות.

=== 2022 ===
באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בבלגרד שבסרביה סיים במקום הרביעי בריצת 3000 מטר בתוצאה של 7:42.97 דקות.

==== סגן אלוף אפריקה בריצת 5000 מטר ====
באליפות אפריקה שנערכה ביוני בסנט פייר שבמאוריציוס זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:38.79 דקות.

באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית סיים במקום העשירי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:16.64 דקות.

==== סגן אלוף משחקי חבר העמים הבריטי בריצת 10,000 מטר ====
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באוגוסט בברמינגהאם שבממלכה המאוחדת זכה במדליית כסף בריצת 10,000 מטר בשיא אישי חדש של 27:11.26 דקות.

=== 2023 ===
==== סגן אלוף העולם בריצת 10,000 מטר ====
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה זכה במדליית כסף בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 27:52.60 דקות, אחרי ג'ושוע צ'פטגאי מאוגנדה (27:51.42 דקות) ולפני סלמון ברגה מאתיופיה (27:52.72 דקות).

==שיאים אישיים==
=== אצטדיון ===
* ריצת 5000 מטר: 12:54.90 דקות (2022)
* ריצת 10000 מטר: 27:11.26 דקות (2022)

=== אולם ===
* ריצת 3000 מטר: 7:37.86 דקות (2022)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אתלטים קנייתים
קטגוריה:רצים למרחקים ארוכים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:רצי 3000 מטר
קטגוריה:רצי 5000 מטר
קטגוריה:רצים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:קנייתים שנולדו ב-1995
אדואר מישל דו פנג ד'אגרמון

הברון אוגוסטין אדואר מישל דו פנג ד'אגרמון, נולד כאוגוסטין אדואר מישל (בצרפתית: Augustin Édouard Michel du Faing d'Aigremont; 14 במאי 1855 – 15 ביוני 1931) היה קצין וגנרל בצבא בלגי ששירת במהלך מלחמת העולם הראשונה.

== ביוגרפיה ==
מישל נולד ב-14 במאי 1855 בשרלרואה, והיה בנו של מהנדס מכרות. הוא למד באת'ני דה שרלרואה, וב-1871 למד באקדמיה הצבאית המלכותית בבריסל. הוא הוסמך ב-1873 כקצין ארטילריה, ועלה בדרגות עד שמונה למפקח הכללי של התותחנים ב-1906.

בשנת 1912, הוא הועלה לדרגת לוטננט-גנרל וקיבל את הפיקוד על הדיוויזיה ה-4 בהתבסס על האזור המבוצר של נאמור. באוגוסט 1914 פיקד על הדיוויזיה במהלך המצור על נאמור, ונסוג לעבר אנטוורפן. הוא השתתף בקרב על האיזר, שם החזיקה הדיוויזיה ה-4 את החזית בין קאסקרקה לטרבאט לאורך קו הרכבת ניופורט - דיקסמוד עד שהוחלפה ב-26 באוקטובר 1914. מדצמבר 1914 עד ינואר 1917, הדיוויזיה ה-4 נשארה בוולפן. הוא השתתף במתקפה הכללית של בעלות הברית ב-1918 וחצה את נהר הסכלדה ב-8 בנובמבר 1918, והגיע לעיר גנט. לאחר המלחמה פיקד מישל על הכוחות הבלגים במהלך כיבוש חבל הריין. הוא פרש ב-1920 כדי לעבוד עם המוזיאון המלכותי של הכוחות המזוינים וההיסטוריה הצבאית בבריסל.

ב-1921 הוא מונה לברון דו פנג ד'אגרמון, וב-15 ביוני 1931 הוא מת בפה-פאמן. בסיס הגדוד ה-17 של הקו במכלן נקרא על שמו, ולכבודו נקראים רחובות רבים בעיירות שונות ברחבי הארץ.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://en.tracesofww1.com/article/50850/Memorial-General-Augustin-Edouard-Michel-du-Faing-dAigremont.htm אדואר מישל דו פנג ד'אגרמון] באתר tracesofww1

קטגוריה:גנרלים בלגים
קטגוריה:בלגים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: עמיתים
קטגוריה:ילידי 1855
קטגוריה:נפטרים ב-1931
אליאס ילרט

אליאס ילרט כריסטנסן (בדנית: Elias Jelert Kristensen; נולד ב-12 ביוני 2003 בווירום שבדנמרק) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת פ.צ. קופנהגן מליגת העל הדנית.

== קריירת מועדונים ==
ילרט גדל במחלקות הנוער של וירום-סורגנפרי בולדקלוב ופ.צ. קופנהגן. בשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של פ.צ. קופנגהן מליגת העל הדנית.

== תארים ==
;פ.צ. קופנהגן
* אליפות דנמרק (2): 2021/2022, 2022/2023
* הגביע הדני (1): 2022/2023

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים דנים
קטגוריה:מגני כדורגל דנים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קופנהגן
קטגוריה:דנים שנולדו ב-2003
אלוף האלופים 2019

אלוף האלופים 2019 היה המהדורה ה-24 של גביע אלוף האלופים (הסופר-קאפ הישראלי). המשחק נערך ב-20 ביולי 2019 בין מכבי תל אביב, אלופת ליגת העל לעונת 2018/2019, לבין בני יהודה תל אביב, מחזיקת גביע המדינה לעונת 2018/2019.

בעונה שלפני כן זכתה הפועל חיפה לאחר ניצחון 4–5 על הפועל באר שבע בדו-קרב פנדלים.

בתום 90 דקות גברה מכבי תל אביב על בני יהודה תל אביב 0–1 משער של ארון שוינפלד.

== מהלך המשחק ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תחרויות כדורגל בישראל
קטגוריה:2019 בישראל: כדורגל
Why Don't You Get a Job?

"" (בעברית: "מדוע אתה לא משיג עבודה?") הוא שיר של להקת הפאנק רוק אופספרינג. השיר הוא הרצועה ה-11 מאלבומם החמישי של הלהקה Americana משנת 1998, והיה לסינגל השני שיצא לאור ב-15 במרץ 1999. השיר גם הופיע כרצועה השמינית באלבום האוסף של הלהקה Greatest Hits משנת 2005. הסינגל הגיע למקום העשירי במצעדים במספר מדינות, כולל הגעה למקום השני בבריטניה, אוסטרליה, איסלנד ושוודיה. השיר משך תשומת לב בגלל הדמיון הקרוב שלו לשירם של הביטלס Ob-La-Di, Ob-La-Da, שכן כותבי מוזיקה רבים ציינו שהלחן והקצב נשמעו כמו שחרורם של הביטלס לשיר משנת 1968 באלבומם The Beatles.

==וידאו הקליפ==
הווידאו קליפ, בבימויו של McG, צולם במגרש האחורי של אולפני יוניברסל הוליווד. סולן הלהקה דקסטר הולנד נראה צונח לרחוב פרברי ומתחיל לשיר אקפלה בזמן שהולך ברחוב, מקצב מתווסף על ידי בחורה שמצטרפת עם בום בוקס, ואז מצטרפת שאר הלהקה עם מישהו שמנגן בתוף Steelpan. ככל שהקליפ מתקדם, הקבוצה עוברת במיקומים שונים של סטים של סרטים ותוכניות טלוויזיה, כמו רחוב קולוניאל (Colonial Street) וכיכר בית המשפט (Courthouse Square). יותר ויותר אנשים מצטרפים אליהם ככל שהקליפ מתקדם לתוך מצעד מאולתר, כולל תזמורת צועדת, מתמודדות יוצאות מצילומי תוכנית משחקי היכרויות, ושני חברים עם בני זוג נוראיים שנדונו בשיר. בסופו של דבר הקהל ניגש אל כפתור אדום גדול שכותרתו "אל תלחץ" עליו לוחץ הולנד. זה גורם לפיצוץ והקהל מתפזר בפאניקה. מספר תפקידי קמע נראים בקליפ: בוב יובנקס מנחה את תוכנית ההיכרויות הפארודית Chris "X-13" Higgins וחברת להקת הפוסיקט דולז כרמית בכר הם החבר המופרע וחברתו המוזכרים בבית השלישי, וגיא כהן, שגילם את הדמות הראשית בקליפ של Pretty Fly (for a White Guy) מופיעים זמן קצר לפני סיום הקליפ. הווידאו קליפ מופיע באלבום האוסף The Offspring: Complete Music Video Collection שיצא לאור בשנת 2005.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שירי 1998
קטגוריה:סינגלים מ-1999
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
שלמה בלן

שלמה בלן הוא ספורטאי ספורט נכים ועורך דין ישראלי.

בלן היה פעיל במסגרת מרכז הספורט לנכים של איל"ן ברמת גן והיה חבר הנבחרת של המרכז בכדורסל כיסאות גלגלים.

ב התחרה בטניס שולחן בדרגת נכות C בתחרות יחידים ובתחרות זוגות (עם אהרון שאטל) ובשתיהן סיים בשמינית הגמר.

למד משפטים באוניברסיטת תל אביב ובשנת 1968 נבחר לחבר ועד אגודת הסטודנטים. היה חבר מועצת התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל וחבר ועדת הביקורת של ההתאחדות. באותה שנה נבחר למבקר ההתאחדות.

בשנת 1972 החל לעסוק בעריכת דין והיה יועץ משפטי בהתנדבות לארגון הנכים בישראל ולארגוני ספורט נכים.

בשנות השמונים התחרה גם בטניס כיסאות גלגלים והשתתף באליפות ישראל לטניס נכים. בשנת 1989 זכה עם אלישע עזרא במדליית הכסף באליפות הארץ לטניס נכים בזוגות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.paralympic.org/shlomo-ballan פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספורטאים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורסל נכים ישראלים
קטגוריה:טניסאים נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20