מייבל אלוורז

מייבל אלוורז, באנגלית: Mabel Alvarez (28 בנובמבר 1891 - 13 במרץ 1985) <ref></ref> הייתה ציירת אמריקאית. יצירותיה, לעיתים קרובות מופנמות ורוחניות באופיים, וסגנונה נחשב כתורם לתנועת המודרניזם והאימפרסיוניזם של דרום קליפורניה.<ref name=":0"></ref>

== ביוגרפיה ==
היא נולדה למשפחה ספרדית חשובה שגרה באי אואהו, הוואי. אביה, לואיס פ. אלוורז, רופא, היה מעורב במחקר הצרעת שהחל האב דמיאן. אחיה, ולטר אלוורז, היה רופא וסופר. אחיינה לואיס אלוורז (בנו של וולטר), היה חתן פרס נובל בפיזיקה. המשפחה עברה ללוס אנג'לס, קליפורניה כאשר אלוורז הייתה נערה.

אלוורז הפגינה כישרון אמנותי בגיל צעיר וב-1915 נרשמה לליגת הסטודנטים לאמנות של לוס אנג'לס, שם זכתה להצלחה מיידית. היא ציירה ציור קיר גדול לתערוכת פנמה-קליפורניה בסן דייגו, עליה זכתה במדליית זהב. אלוורז למדה בבית הספר לאיור וציור של ויליאם קייהיל בלוס אנג'לס[2] וציירה דיוקן פחם של אישה בפרופיל המשמש את בית הספר לכריכת הקטלוג שלו.

ציור הדיוקן הראשון שלה הוצג במוזיאון לוס אנג'לס ב-1917, מוזיאון איתו המשיכה בקשר קרוב עד מותה. כאישה צעירה, היא הושפעה מהכתבים הפילוסופיים של וויל לוינגטון קומפורט, שדגל בעקרונות התיאוסופיה והמיסטיקה המזרחית.<ref name=":0" />

בתערוכה בשנת 1919 זכתה אלוורז בפרס השלישי על עיבודה של ראש ילד בשם "כרמן". <ref>American Art News". May 31, 1919</ref> בשנת 1923 היא זכתה בפרס לציור הדמות הטוב ביותר עבור עבודתה "דיוקן עצמי" בתערוכת האביב בלוס אנג'לס. <ref>Chicago Art Institute". The American Magazine of Art. 14 (7): 392–394. 1923</ref>

בשנות ה-20 וה-30, יצירותיה הושפעו רבות מסטנטון מקדונלד-רייט וממורגן ראסל אמני הסגנון הסינכרומיסטית. שניהם נשארו המורים שלה במשך למעלה מ-20 שנה. ציורים מוקדמים אלה מבוססים על התעניינותה בסימבוליזם, ארט נובו ואימפרסיוניזם. בשנת 1922 היא הפכה לחברה בקבוצת השמונה, יחד עם קלרנס הינקל, אנרי דה קרויף, ג'ון האברד ריץ', דונה שוסטר, א. רוסקו שרדר, אדוארד ויסקל, ולובנה ביוקנן ויסקל.<ref name=":0" /> קבוצה של שמונה זו אורגנה בעיקר על ידי לובנה ביוקנן ויסקל ואדוארד ויסקל, ולקבוצה היה בסיס בתנועת האמנות המתקדמת בקליפורניה.<ref>ArtDaily.com, June 10, 2012</ref> <ref>Kirwin, Liza; Berman, Avis; Larsen, Susan C.; Karlstrom, Paul J. (1998). "Regional Reports". Archives of American Art Journal. 38 (3/4): 47–59.</ref>

באוגוסט 1941 היא הציגה תערוכת יחיד במוזיאון המחוז של לוס אנג'לס - תצוגת ציורים בצבעים עזים שיצרה בזמן ששהתה בהונולולו. היו אלה יצירות מזמן שהותה בהוואי. רבים מציוריה הציגו היבטים שונים שאפשר למצוא בחיי האי, כמו הלבוש, האוכל והצמחים. באופן ספציפי, אחד המאפיינים של תערוכה זו היה טבע דומם גדול שתיאר פרי על שולחן.<ref>A., M. (August 10, 1941). "Art Parade Reviewed". Los Angeles Times.</ref>

בשנת 2001 עבודותיה הוצגו במיסיון סן חואן קפיסטרנו בקליפורניה, ארצות הברית.<ref>Chang, Richard (Dec 17, 2000). "For Public Or Profit? VISUAL ARTS: An Exhibition at MIssion San Juan Capistrano Raises Ethical Questions". Orange County Register.</ref>

הצבע העיקרי שאלוורז נהגה לבטא את עצמה היה ירוק שייצג בעיניה אהבה, תקווה, נעורים ושמחה. הצבעים הונחו על הבדים בצורות של אידיאלים וארכיטיפים אוניברסליים: הילד, העלמה התמימה, המפתה, האישה הנאמנה, המחפשת הרוחנית, הרוח הקשורה לאדמה, והרוח המשוחררת . 

אלוורז ציירה בשנות השישים והשבעים לחייה. עבודותיה היו בסגנון אימפרסיוניזם, וגם ציירה דמויות, טבע דומם. יצירותיה המאוחרות מתמקדות בנושאים דתיים וסמליים.

את שנות חייה המאוחרות בילתה בבית אבות. היא נפטרה ב-13 במרץ 1985, בגיל תשעים ושלוש בלוס אנג'לס.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמניות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1891
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1891
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1985
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1985