OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אלכסנדר רודצ'נקו

אלכסנדר מיכאלוביץ רודצ`נקו (ברוסית: Алекса́ндр Миха́йлович Ро́дченко; 5 בדצמבר 1891 – 3 בדצמבר 1956) היה אמן, פסל, צלם ומעצב גרפי רוסי.

==ביוגרפיה==
רודצ'נקו למד אמנות בבית הספר בקאזאן בין השנים 1914-1910. לאחר מכן עזב למוסקבה, ושם למד גרפיקה בשנת 1915 והיה אסיסטנט של הפסל ולדימיר טאטלין. במוסקבה עזב במהרה את סגנון הציור הפוטוריסטי לטובת המופשט-גאומטרי. את ציוריו הגאומטריים צייר באמצעות סרגל ומחוגה. 

את עבודותיו הגאומטריות הראשונות הציג בתערוכה שארגן טאטלין במוסקבה ב-1916, ובשנת 1918 הציג את תערוכת היחיד הראשונה שלו במוסקבה. דוגמה לאחד מציוריו הגאומטריים הוא הציור "אדום וצהוב". בהמשך שנה זו צייר את סדרת העבודות "שחור על שחור" (1918) כמענה לסדרה המפורסמת של קזימיר מלביץ', "לבן על לבן". בשנת 1919 החל ליצור עבודות קונסטרוקטיביסטיות תלת-ממדיות שנעשו בעץ, מתכת וחומרים שונים. בעבודות אלו עשה שימוש בצורות גאומטריות שיצרו קומפוזיציות דינמיות. לדוגמה, מבנה תלוי משנת 1920. 

בשנת 1921 הוא הציג טריפטיכון על בסיס 3 צבעי יסוד (צהוב, כחול ואדום) שלדבריו היווה את ״מות הציור״ מכיוון שבו מלאכת הציור מוצתה והגיעה למסקנה הלוגית שלה, ולכן לא נותר צורך לחקור את המדיום הזה. בין השאר, עבודה זו היוותה השראה לעבודה של היטו שטיירל ב-2007.

רודצ'נקו הוביל פלג מתוך התנועה הקונסטרוקטיביסטית שנקרא "קבוצת הפרודוקטיביסטים". קבוצה זו האמינה שיש לחזק את הקשר בין האמנות לתעשייה, וכן ליצור קשר טוב יותר עם אוכלוסיית הפועלים והצרכנים. לדוגמה, עיצוב פנים וריהוט למועדון עבור פועלים משנת 1925. רודצ'נקו דחה את האמנות היפה לטובת האמנות השימושית. הוא עזב את הציור לטובת צילום (בו שיתף פעולה עם חברו גאורגי זלמה), יצירת פוסטרים, איור ספרים, טיפוגרפיה, עיצוב רהיטים ועיצוב תפאורות לקולנוע. 

הוא אייר את ספרי שיריו של ולדימיר מאיאקובסקי בין השנים 1929-1925 וגם את הירחון הקונסטרוקטיביסטי "קינו - פוט". הוא צילם בעבור עיתונים רבים, והיה אחד מראשוני היוצרים שעשה שימוש בפוטומונטז'. בעבודות אלו נמשך אל נושאי הספורט, הקרקס, תהלוכות חגיגיות ודרך החיים הסובייטית. כצלם ביצע ניסויים בתקריבים. רודצ'נקו ביים סרטים תיעודיים ויצר תפאורות רבות לסרטים ולהצגות, ביניהם ההצגה "חרק המיטה" (1929) (תמונות נוספות) בבימויו של גלבוב פנדלום. 

רודצ'נקו זכה בארבעה פרסים בתערוכת אמנות בפריז בשנת 1925, וזו הייתה הפעם היחידה שיצא מגבולות ברית המועצות. 

במשך חייו יזם בניית מוזיאונים במסגרת תפקידים ממשלתיים-תרבותיים, ולימד אמנות.

==מקורות==
*פייפר, דייוויד (עורך) (1984), אנציקלופדיה לאמנות ופיסול, כרך ד', הוצאת כתר, ירושלים, עמ' 195.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אמנים רוסים
קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:צלמים רוסים
קטגוריה:צלמים סובייטים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין דונסקויה החדש
קטגוריה:ילידי 1891
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1956
נוקולאלאה

נוקולאלאה (בטובאלואנית: Nukulaelae) הוא אטול במדינת האיים טובאלו. אוכלוסייתו מנתה בשנת 2002 393 תושבים. צורתו של האטול היא אובלית והוא כולל לפחות 15 איונים. האי המיושב מבינם הוא פגאואה (Fagaua) שאורכו כקילומטר וחצי ורוחבו נע בין 50 ל-200 מטרים. בשנת 2012 בוצע באטול סקר של עולם החי שבתוך הלגונה שבמרכזו של האטול.
==היסטוריה==
הספינה האירופאית הראשונה שביקרה בנוקולאלאה הייתה ספינת צייד ליווייתנים בפיקודו של ג'ורג' בארט (Barrett) ב-1821. ב-1861 נסחף לאטול מיסיונר מאיי קוק שספינתו נטרפה וכך הגיעה הנצרות לאי. בתקופה זו מנתה אוכלוסיית האטול כ-300 תושבים. בשנים 1862-1863 נלקחו על ידי סוחרי עבדים פרואנים כ-200 מתושבי האטול לעבודה במכרות הגואנו, חלקם מרצון וחלקם במרמה. בין השנים 1865-1890 חכרה חברת גואנו גרמנית את האי המזרחי של האטול. עד שנת 1983 תבעה ארצות הברית את הבעלות על האטול על פי חוק איי הגואנו.
==אקלים==
האקלים של נוקולאלאה הוא מהיציבים ביותר בעולם. הטמפרטורה מדי יום, לכל אורך השנה, היא כ-27 מעלות בלילה וכ-29 מעלות ביום. משרעת הטמפרטורות השנתית הממוצעת היא 6 מעלות בלבד (לעומת כ-38 מעלות בישראל).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tuvaluislands.com/maps/m-nukulaelae.htm מפת האטול]

==הערות שוליים==

קטגוריה:טובאלו: מחוזות
קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת לשעבר
כתובת ביטולה

כתובת ביטולה
כתובת ביטולה היא כתובת אבן מימי הביניים שנכתבה בסלאבית כנסייתית עתיקה. הכתובת נמצאה בשנת 1956 במהלך הריסת מסגד עות'מאני ישן בעיר ביטולה שבמקדוניה, ומוצגת במוזיאון שבביטולה. הטקסט שנמצא על לוח השיש מנציח את עבודות המיגון במבצרה של ביטולה על ידי צאר איוון אשר אודותיו קיימת מחלוקת בין היסטוריונים. בהתייחס למועד המשוער בו נכתבה הכתובת מעריכים כי היא מתייחסת לאיוון ולדיסלב אשר שלט על בולגריה (לא בולגריה של היום, אלא האימפריה הבולגרית הראשונה) מ-1015 ועד 1018.

==פירוש הכתוב==
הטקסט שעל לוח השיש ניזוק בכמה מקומות ונעשה לו שיחזור על ידי ולדימיר מושין (Vladimir Moshin) ויורדן זאימור (Iordan Zaimov) והועלו השערות לגבי החלקים החסרים:

"† Въ лѣто Ѕ ҃Ф ҃К ҃Г ҃ отъ створенїа мира обнови сѧ съ градь зидаемъ и дѣлаемъ Їѡаном самодрьжъцемъ блъгарьскомь и помощїѫ и молїтвамї прѣс ҃тыѧ влад ҃чицѧ нашеѧ Б ҃чѧ ї въз()стѫпенїе І ҃В ҃ i връховънюю ап ҃лъсъ же градь дѣлань бысть на ѹбѣжище и на сп҃сенѥ ї на жизнь бльгаромъ начѧть же бысть градь сь Битола м ҃ца окто ҃вра въ К ҃. Конъчѣ же сѧ м ҃ца ... исходѧща съ самодрьжъць быстъ бльгарїнь родомь ѹнѹкъ Николы же ї Риѱимиѧ благовѣрьнѹ сынь Арона Самоила же брата сѫща ц ҃рѣ самодрьжавьнаго ꙗже i разбїсте въ Щїпонѣ грьчьскѫ воїскѫ ц ҃рѣ Васїлїа кде же взѧто бы злато ... фоѧ съжев ... ц҃рь разбїенъ бы ц҃рѣмь Васїлїемь Ѕ ҃Ф ҃К ҃В ҃ г. лтѣ оть створенїѧ мира ... їѹ съп() лѣтѹ семѹ и сходѧщѹ"

ובתרגום:

"בשנה [1016/1015?] מאז בריאת העולם, המבצר הזה, שנבנה ונעשה על ידי איוון, הצאר של בולגריה, התחדש עם העזרה והתפילות שלנו ושל הליידי הקדושה ביותר שלנו ושנים עשר שליחה העליונים. המבצר נבנה כמקלט וגאולה בחייהם של הבולגרים. העבודה על המבצר של ביטולה החלה ביום העשרים של חודש אוקטובר והסתיימה ביום [...] זה היה צאר בולגרי במוצאו, נכדו של ניקולה וריפסימיאה, בנו האדוק של אהרון, שהיה אחיו של שמואל, צאר של בולגריה, שניהם הביסו את הצבא היווני של קיסר בזיל השני בסטיפון שבו זהב נלקח [...] ובו [...] צאר זה הובס על ידי קיסר בזיל ב-6522 (1014) מאז בריאת העולם בקליץ ומת בסוף הקיץ".

==חשיבות היסטורית ופוליטית==
הרפובליקה של מקדוניה מכחישה כל קשר בין הצאר איוון והאימפריה הבולגרית הראשונה. בגלל זה ישנה חשיבות היסטורית ופוליטית גדולה לכתובת ביטולה, והיא גורמת למחלוקת גדולה. בשנת 2006 הקונסוליה הצרפתית בביטולה, הכינה קטלוג תיירותי של העיר ועל חזיתו הודפסה תמונה של הכתובת ולידו סמל של בולגריה. השמועה על קטלוג זה הופצה לפני יציאתו לאור וחוללה בלבול בקרב הפקידים של עיריית ביטולה, הקונסוליה הצרפתית הוזהרה, ההדפסה של הקטלוג החדש הופסקה והתמונה על העטיפה שונתה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ביטולה
קטגוריה:מקדוניה הצפונית: היסטוריה
קטגוריה:האימפריה הבולגרית הראשונה
קטגוריה:כתובות
יוליה צ'פלובה

יוליה צ'פלובה (ברוסית: Юлия Чепалова; נולדה ב-23 בדצמבר 1976) היא ספורטאית סובייטית ורוסייה, בענף סקי למרחקים (קרוס קאנטרי). היא אלופה אולימפית ואלופת העולם. צ'פלובה בעלת 6 מדליות אולימפיות, מהן 3 זהב, וזכתה במספר מדליות באליפויות העולם. השתתפה בשלוש אולימפיאדות.

יוליה צ'פלובה נולדה בקומסומולסק על אמור. אביו היה מורה ספורט והילדה התמנה אצלו. בגיל 17 היא נשלחה לאליפות העולם לנוער וזכתה במדליית זהב. בשנים 1993–1995 היא זכתה 6 פעמים באליפות העולם לנוער.

החל משנת 1996 צ'פלובה החלה להשתתף בתחרויות בוגרים ובשנת 1998 נכללה בנבחרת שנשלחה לאולימפיאדת נאגנו

בשנת 2003 צ'פלובה עשתה הפסקה בתחרויות בעקבות לידת בת. בשנת 2004 היא חזרה להתאמן ובשנת 2005 בלטה באליפות העולם.
בשנת 2007 היא עשתה הפסקה שנייה, גם בעקבות לידה. לאחר מספר שנים צ'פלובה חזרה להתאמן ובכוונתה היה להגיע למשחקים בינלאומיים חשובים. אומנם בקיץ 2009 היא הואשמה בשימוש אריתרופויאטין המהווה חומרים ממריץ. האיגוד הרוסי לסקי לא תמך בה וצ'פלובה הודיעה על פרישה מתחרויות. לאחר הפרישה היא כתבה מכתב גלוי ליו"ר הוועד האולימפי הבינלאומי בו טענה שוועדה נגד שימוש בתמריצים מפריזה בעבודתה ואינה נותנת לספורטאים לעסוק בהכנה לתחרויות. כול הטענות שלה נותרו ללא מענה.

==השתתפות באולימפיאדות==
באולימפיאדה הראשונה שלה, בנאגנו 1998, צ'פלובה השתתפה ב-3 תחרויות, אך רק במרוץ ל-30 זכתה במדליית זהב. ביתר התחרויות היא זכתה במקום השישי וה-13.

בתחרויות סולט לייק סיטי 2002 צ'פלובה הגיעה כאחד מכוכבי הנבחרת והוצבה ב-5 מרוצים. היא זכתה ב-3 מדליות. בתחרות מרדף ל-5 ק"מ היא זכתה במקום הרביעי ובמרוץ ל-30 ק"מ במקום ה-9 בלבד.

בטורינו 2006 צ'פלובה השתתפה ב-5 תחרויות כמו במשחקים הקודמים. היא זכתה בשני מדליות ומקום הרביעי במרדף.

==קישורים חיצוניים==

* [http://data.fis-ski.com/dynamic/athlete-biography.html?sector=CC&listid=&competitorid=60895&type=result סיכום הופעות באתר איגוד הסקי]
* [http://www.skisport.ru/news/index.php?news=8942 מכתב גלוי של צ'פלובה ליו"ר הוועד האולימפי]

קטגוריה:גולשי סקי למרחקים באולימפיאדת נאגנו (1998)
קטגוריה:גולשי סקי למרחקים באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002)
קטגוריה:גולשות סקי למרחקים באולימפיאדת טורינו (2006)
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית מרוסיה
קטגוריה:אלופות אולימפיות רוסיות: סקי למרחקים
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית רוסיות: סקי למרחקים
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית: סקי למרחקים
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1976
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1976
נוקופטאו

נוקופטאו (בטובאלואנית: Nukufetau) הוא אטול במדינת האיים טובאלו. ארצות הברית תבעה את הריבונות על האי מתוקף חוק הגואנו החל מהמאה ה-19 ועד לשנת 1983. אוכלוסיית האטול עמדה בשנת 2002 על 586 תושבים, שכולם מתגוררים על האיון סבאבה (Savave). 

האטול מורכב מ-33 איונים שהמרווחים ביניהם מאפשרים לספינות להיכנס ללגונה ולעגון בה.
==היסטוריה== 
על פי המסורת, התושבים הראשונים הגיעו לאטול מטונגה. כאשר הם נחתו, הם מצאו רק עץ שנקרא פטאו (Calophyllum inophyllum), לכן הם קראו למקום נוקופטאו – אי הפטאו. הם שתלו עצי קוקוס שהביאו איתם והתיישבו באי פאלה (Fale) שבצדו המערבי של האטול.

האירופאים הראשונים שהגיעו לאטול היו צוותה של בריגנית או פריבטיר בשם "רבקה" (Rebecca), שהפליגה תחת דגל בריטי ב-1819. ב-1820 הגיע לאטול ספינה רוסית בשם מירני וב-1841 הגיעה משלחת מחקר אמריקנית בראשותו של צ'ארלס וילקס.

במלחמת העולם השנייה הוקמה באטול נקודת תצפית שדיווחה על התקדמותם של הכוחות היפנים. ב-1943 הקימו האמריקנים שדה תעופה ורציף באי מוטולאלו (Motulalo) שהוא האי הגדול באטול. לאחר המלחמה פורק הבסיס ואדמתו הוחזרה לבעליה.
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טובאלו: מחוזות
קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת לשעבר
חאן רמת ישי

חאן רמת ישי הוא מבנה בולט בשולי כביש 75 (מחיפה לנצרת), בתחום היישוב רמת ישי שלמרות שמו לא שימש כחאן. הבניין נבנה כנראה ב והיה בבעלות משפחות ערביות בעלות אריסים שעיבדו את אדמות עמק יזרעאל. המקום נקנה על ידי גואלי קרקעות העמק ושימש למגורים זמניים של תושבי היישוב וקבוצות חלוציות שונות. המבנה מיועד לשימור ומשמש כסמלה של רמת ישי.

== ההיסטוריה של המקום ==
אין תאריך מדויק לבניית החאן. הוא מופיע במפת ז'קוטן מתקופת כיבושי נפוליאון בארץ ישראל כחלק מכפר ג'ידה. ידוע שב-1904 מכר אותו שייח' מקומי למשפחת תֻווייני (Teweny) (קרובי משפחה של משפחת סורסוק מלבנון) ושימש למגורי המשגיחים על האריסים שעיבדו את אדמות המשפחה בעמק..

בשנים 1920–1923 רכשה קהילת ציון אמריקאית את אדמות הכפר ואת החאן. לאחר הרכישה שימש המקום למגורי אנשי גדוד העבודה מהעלייה השלישית שעסקו בסלילת כביש חיפה - נצרת, בייבוש ביצות העמק ובהכשרת קרקע. בהמשך גרו במקום אנשי השומר הצעיר שהגיעו מביתניה עילית ועברו בהמשך לבית אלפא.

עם ייסוד רמת ישי ב-1925 שימש המקום למגורי המשפחות הראשונות שהתיישבו במקום עד להקמת בתי הקבע. בהמשך הוקם בחאן מפעל אריגה "נול".

בתקופת המאורעות (1936-1939) שימש המקום כתחנת נוטרים והתושבים ביצרו את המקום על מנת שישמש כעמדת מגן. 2 נוטרים נפלו במקום (מרדכי פלדמן מיגור וצבי לוין תושב המקום).

== המבנה ==
מבנה בן 3 קומות עשוי מאבני כורכר. שימש במשך זמן רב חלק ממתחם משחטת "עוף העמק" (משרדים). ניכר שהקומה השלישית וחלק מהאגף המזרחי הן תוספות מאוחרות יותר (או שאלו תיקונים נרחבים של קירות שנפגעו מירי או משיני הזמן). כמו כן ניכר שהתוספות/תיקונים נעשו מתוך כוונה לשמר את אופי המבנה. הבניה מאופיינת בקשתות (גם של הדלתות והחלונות וגם של חלק מהחדרים הפנימיים). הבניין מיועד לשימור.

== גלריית תמונות ==
<gallery>
קובץ:Ramat Yishai Khan - north west side 1.JPG|הפינה הצפון מערבית
קובץ:Ramat Yishai Khan - south east corner 1.JPG|הפינה הדרום מזרחית
קובץ:Ramat Yishai Khan - south side 2.JPG|הצד הדרומי, מבט מעוף העמק
קובץ:Ramat Yishai Khan - north side 4.JPG|הצד הצפוני, מבט מכביש 75
קובץ:הקומה הראשונה של החא, מראה פנימי של אחד החדרים..jpg|חדר בקומה הראשונה
קובץ:Shelet Ramat Yishai.jpg|החאן בסמל רמת ישי, בשלט הכניסה ליישוב
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20131012003258/http://www.ramat-yishay.com/BRPortal/br/P102.jsp?arc=14669 ההיסטוריה של רמת ישי] באתר המועצה המקומית
* גילי חסקין, "מ'מנור' לרמת ישי - גלגוליו של ניסיון התיישבותי בדגם של כפר תעשייתי", [https://web.archive.org/web/20090305025556/http://www.gilihaskin.com/Article.Asp?ArticleNum=468 חלק א'], [https://web.archive.org/web/20090305021449/http://www.gilihaskin.com/Article.Asp?ArticleNum=469 חלק ב']
* 
* 

== הערות שוליים ==

רמת ישי
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז צפון
קטגוריה:רמת ישי
ננומאה

בניית [[קאנו בננומאה]]
ננומאה (בטובאלואנית: Nanumea) הוא אטול השוכן בקצה הצפון-מערבי של מדינת האיים טובאלו. האטול משתרע על פני 640 ק"מ במרחק קצר מדרום לקו המשווה ומערבה מקו התאריך הבינלאומי ושטחו הוא 4 קמ"ר. אוכלוסייתו של ננומאה מנתה 664 תושבים בשנת 2002.
==גאוגרפיה==
ננומאה ממוקם בקצהו של מה שקרוי "המשולש הפולינזי", מדרום לאיי גילברט. ננומאה הוא אטול קלאסי, סדרה של איונים הניצבים על שונית אלמוגים ומקיפים לגונה. אורכו הכללי של האטול הוא 12 ק"מ, רוחבו הוא 2.5 ק"מ ושטח אדמתו הוא 4 קמ"ר. 2 קמ"ר משטח הלגונה יחד עם שני איונים מהווים שמורת טבע ימית.

רוב רובה של אוכלוסיית האטול מתגוררת בכפר באיון הגדול ביותר שבקצהו הצפון-מערבי.
==היסטוריה==
על פי המסורת המקומית, ראשוני התושבים בננומאה הגיעו מטונגה או מסמואה. האירופאים הראשונים שהגיעו לאטול היו ספרדים שגילו אותו בשנת 1781 וקראו לו סן אגוסטין (San Augustin). 

במלחמת העולם השנייה בנו האמריקנים שדה תעופה באטול

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nanumea.net/ אתר מקומי של תושבי ננומאה]
* [http://www.tuvaluislands.com/legends_nanumea.htm על ננומאה מתוך האתר TuvaluIslands.com]

==הערות שוליים==

קטגוריה:טובאלו: מחוזות
ניואפו

ניואפו (בטונגאית: Neiafu) היא העיר השנייה בגודלה בטונגה. אוכלוסיית העיר מונה 5,768 אנשים על פי מפקד שנערך ב-2011. העיר ממוקמת על חופו הדרומי של האי ואואו (Vava'u), שהוא האי הראשי של קבוצת איים באותו שם בצפון טונגה. מצפון-מערב לעיר מתנשא הר טלאו (Talau) שפסגתו שטוחה וגובהו 131 מטרים מעל פני הים.

ניואפו היא המרכז המנהלי של קבוצת איי ואואו ופועלים בה משרדי ממשלה, בנקים, בתי ספר, תחנת משטרה ובית חולים. העיר גם מהווה מרכז תיירותי חשוב ויאכטות רבות עוגנות בה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טונגה: ערים
קטגוריה:ערי חוף
ניואפואו

ניואפואו (בטונגאית: Niuafo'ou – "אגוזי קוקוס חדשים רבים") הוא האי הצפוני ביותר בטונגה. זהו אי געשי בשטח של 15 קמ"ר ואוכלוסייתו מנתה 523 תושבים על פי מפקד 2011.
==גאוגרפיה==
ניואפואו ממוקם בדרום האוקיינוס השקט בין פיג'י לבין סמואה. האי הוא הר געש שעדיין פעיל.

שמות נוספים של האי הם: "אי התקווה הטובה" (Good Hope) ו"אי הפחית" (Tin Can). השם האחרון מקורו בעובדה שלאי אין נמל טבעי ולא רציף, ועקב כך הדואר לאי היה מגיע על ידי שחיינים שנשאו איתם חבילות דואר חתומות בתוך קופסת ביסקוויטים שהושלכו מתוך הספינות שעברו במקום.

האי הוא הר געש הממוקם על רכס תת-ימי במרחק של 190 ק"מ ממערב לקו הרי הגעש האחרים של טונגה. האי כולל קלדרה תלולה. שפתה של הקלדרה בגובה של 120 מטרים ובשיאה היא מגיעה לגובה של 250 מטרים. קו החוף סלעי ותלול ולאורכו פזורים חופים מעטים שהחול שלהם שחור. מקום הנחיתה היחידי על חופי האי נמצא בקצהו של ערוץ לבה במערב האי. כל הכפרים נמצאים בצפון ובמזרח. בצפון האי נמצאים כל המבנים הציבוריים כמו משרד הדואר, תחנת התקשורת ושדה התעופה. בית הספר התיכון נמצא במזרח.

הטבעת ההיקפית של האי סוגרת על שני אגמים. הגדול בהם נמצא בגובה של 23 מטרים מעל פני הים, רוחבו 4 ק"מ ועומקו 84 מטרים. בתוך האגם שוכנים 3 איים ואיים נוספים שקועים מתחת למימיו ומבצבצים מעליהם כאשר מפלס המים יורד. גבעות חול שוממות מפרידות בין אגם זה לאגם קטן יותר. מדרונותיו הפנימיים של הר הגעש מיוערים וכן מדרונותיו החיצוניים בצדדיו המזרחיים והמערביים של האי.

הר הגעש של ניואפואו היה פעיל במשך אלפי שנים. ב-1853 נחרב אחד מהכפרים באי ונהרגו 25 תושבים. זרמי הלבה בהתפרצויות של 1912 ו-1929 החריבו כפר נוסף, חסמו את המעבר לנמל וחיסלו את הצמחייה במורדות המערביים של האי. התפרצויות נוספות אירעו ב-1935, 1936, 1943 וב-1946. זו האחרונה הייתה התפרצות אלימה במיוחד עד כדי כך שתושבי האי נאלצו להתפנות לאי אאואה (ʻEua). הראשונים מבין תושבי האי הורשו לחזור אליו ב-1958.

==היסטוריה==
ניואפואו סומן כבר על המפות של מגלי הארצות ההולנדים וילם סכאוטן (Willem Schouten) ויאקוב לה מייר (Jacob Le Maire) במהלך מסעם סביב לכדור הארץ בשנת 1616. לאחר שלא עלה בידם ליצור קשר טוב עם תושבי האי ניואטופוטפו (Niuatoputapu), הם התקרבו לניואפואו בתקווה להצליח שם יותר. הם קראו לו "אי התקווה הטובה". בהגיעם לאי הם נתקלו במצוקים שחורים, ירוקים בחלקם העליון, בשפע של עצי קוקוס, בכמה בתים לאורך חוף הים ובכפר שלם במקום נחיתתם. אך הם לא הצליחו לעגון את ספינתם והסתפקו בסחר חליפין מצומצם עם הילידים שהגיעו לספינתם בסירות הקאנו שלהם. זמן מה היו יחסיהם עם הילידים על מי מנוחות, אך לאחר תקרית בה ניסו הילידים לגנוב את אחת מהסירות שלהם, הם נאלצו להשתמש בנשק חם.

כאמור, בין השנים 1946–1958 היה האי שומם וגם כששובו אליו תושביו, חלקם נשארו בגלות.

בינואר 2002 הוכה האי בסופת ציקלון שהרסה בתים רבים ואדם אחד נהרג.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טונגה: גאוגרפיה
קטגוריה:איים באוקיינוס השקט
קטגוריה:אוקיאניה: הרי געש
ניואפואו
וינמאקה

וינמאקה (Winnemucca) היא עיר במחוז המבולדט במדינת נבדה שבארצות הברית. על פי הערכות רשמיות בעיר מתגוררים 7,396 תושבים (2010), עלייה של 3.1 אחוזים ממפקד אוכלוסין של שנת 2000.

==היסטוריה==
העיר נקראת על שם הצ'יף המקומי מהמאה ה-19 של שבטי הפאיוט אשר חיו באזור זה. בתו של הצ'יף, שרה וינמאקה, פעלה למען חינוך ויחס הוגן בשבטים המקומיים. המשפחה שלהם למדה אנגלית ושרה עבדה כמתורגמנית, תצפיתנית ושליחה של צבא ארצות הברית במלחמת באנוק בשנת 1878. 

ב-19 בספטמבר 1900 הכנופיה של בוץ' קסידי שדדה את הבנק הלאומי הראשון של וינמאקה בסכום של 32,640 דולר.

==גאוגרפיה ודמוגרפיה==
שטחה הכולל של העיר הוא 24.3 קמ"ר, הכל שטחי יבשה. 
לפי מפקד אוכלוסין בשנת 2000 התגוררו בעיר 7,174 אנשים, 2,736 משקי בית ו-1,824 משפחות. צפיפות האוכלוסייה הייתה 334.9 נפש לקמ"ר.

רחוב סאות'ברידג' במרכז העיר

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:נבדה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-19
פאנגיי

פנגאיי (בטונגאית: Pangai) הוא כפר המהווה את המרכז המנהלי של מחוז חאפאי (Ha'apai) שבטונגה.

הכפר שוכן על חופו המערבי של האי ליפוקה (Lifuka) ומספר תושביו הוא 2,427 על פי מפקד שנערך ב-2011 . במרכז הכפר ניצבת כנסייה קתולית וכן כמה חנויות ושווקים ובנק אחד. כמה אתרים היסטוריים נמצאים בכפר כמו כמה כנסיות, בתים בסגנון קולוניאלי ובתי קברות.

שדה התעופה של האי ממוקם 5 ק"מ מצפון לכפר. כמו כן פועל רציף לעגינת מעבורות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:טונגה: ערים
קטגוריה:ערי חוף
יאן קום

יאן קוּם (באנגלית: Jan Koum, באוקראינית: Ян Кум; נולד ב-24 בפברואר 1976) הוא יזם יהודי-אמריקאי, יליד ברית המועצות. מנכ"ל ומייסד חברת וואטסאפ, שבעקבות הצלחת היישומון שלה נרכשה ב-2014 על ידי חברת פייסבוק תמורת 19 מיליארד דולר, במזומן ובמניות.

==ביוגרפיה==
קום נולד וגדל בכפר קטן ליד פסטוב הסמוכה לקייב שבאוקראינה (בברית המועצות דאז), בן יחיד למשפחה יהודית. אמו הייתה עקרת בית ואילו אביו עבד בחברת בנייה, כמנהל עבודה. המשפחה הייתה ענייה ובבית לא היו אפילו מים חמים.

בשנת 1992, בגלל האנטישמיות בה נתקלו באוקראינה מולדתם, היגר קום עם אמו לקליפורניה שבארצות הברית והשתקע באזור עמק הסיליקון, בעיירה מאונטיין וויו (Mountain View). אביו נשאר באוקראינה ומת ב-1997.

משפחת קום הקטנה והענייה נאלצה להתמודד עם קשיים כלכליים גם במולדת החדשה. את דירתם בת שני החדרים רכשו בעזרה ממשלתית למהגרים עניים, האם עבדה כשמרטפית והבן כמנקה בחנות מכולת. לאוכל הם נעזרו בתלושי מזון של מחלקת הרווחה העירונית.

קום סיים בית ספר תיכון והחל ללמוד לתואר ראשון באוניברסיטת סן חוזה סטייט, אך הפסיק את לימודיו בטרם השלים את התואר. ב-1997 הוא החל לעבוד ביאהו!, כמהנדס תוכנה, משרה שמצא בעזרת בריאן אקטון, מי שלימים יהפוך לשותפו בווטסאפ.

אמו של קום נפטרה ממחלת הסרטן בשנת 2000.

בשנת 2007, אחרי שקום עבד ביאהו! כעשר שנים, עזבו הוא ואקטון את החברה, טיילו כשנה בעולם והחלו לחפש שוב עבודה. שניהם ניסו להתקבל לפייסבוק ושניהם נכשלו.

ב-2009 הקים קום את חברת וואטסאפ ותשעה חודשים אחרי הקמתה הצטרף גם אקטון. קרן הון סיכון סקויה קפיטל השקיעה בשלושה סבבים שונים כ-60 מיליון דולר. בעת המכירה לפייסבוק החזיק קום 45% ממניות החברה (אקטון 20%).

באפריל 2018 הודיע על כוונתו לעזוב את ניהול החברה.

באוקטובר 2021 הוערך הונו בכ-10.6 מיליארד דולר.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמריקאים בתעשיית המחשבים
קטגוריה:יהודים בתעשיית המחשבים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:דירקטורים אמריקאים
קטגוריה:דירקטורים יהודים
קטגוריה:מיליארדרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה יהודים
קטגוריה:עובדי Yahoo!
קטגוריה:מהנדסי תוכנה יהודים
קטגוריה:יהודים שהיגרו מברית המועצות לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
לנה (תמונה)

התמונה "לנה"
לנה (באנגלית: Lenna) הוא שמה של תמונת ניסוי סטנדרטית הנמצאת בשימוש החל משנת 1973, שלימים הפכה לאחת התמונות בעלות השימוש הרחב ביותר במחקרים אקדמיים הקשורים לעיבוד תמונה. פופולריות התמונה של לנה העניקה לה את הכינוי ההומוריסטי "הגברת הראשונה של האינטרנט". ממדי התמונה הם 512X512 פיקסלים, והיא נחתכה מתמונה שהתפרסמה במקור במגזין פלייבוי בשנת 1972. בתמונה מופיעה הדוגמנית השוודית לנה סודרברג, והיא צולמה על ידי הצלם דווייט הוקר. 

השימוש הרב בתמונה הוא ככל הנראה לצורך הדגמת אלגוריתמי עיבוד תמונה, לדוגמה, דחיסה או מניפולציות צבע.

==ביקורת==
לאורך השנים הושמעה לעיתים ביקורת מסוימת אודות השימוש בתמונה זו. הטענות עסקו בשני עניינים עיקריים: זכויות היוצרים של פלייבוי, הידוע באגרסיביות בה פועל המגזין כלפי מפרי זכויות יוצרים המשתמשים ללא רשות בתמונותיו; והשימוש בתמונה ממגזין פורנוגרפי כדוגמה לסקסיזם במדע. בעקבות הביקורת החליטה קהילת :en:IEEE Computer Society שלא לקבל מאמרים המתבססים או כוללים את התמונה.<ref>https://www.geektime.co.il/studies-wont-show-lenna-image-anymore/</ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:גרפיקה ממוחשבת
קטגוריה:יצירות משנת 1972
דסיקטור

דסיקטור עם [[סיליקה ג'ל בתחתיתו]]
דסיקטור (באנגלית: Desiccator) הוא מיכל העשוי מזכוכית, פלסטיק או מתכת, אשר משמש במעבדות לאחסון וייבוש סופי של חומרים מוצקים, במטרה לבודדם מלחות חיצונית ולייבשם לחלוטין ממולקולות המים הנמצאות בחומר.

בתחתית הדסיקטור מציבים חומר "מייבש" (חומר הסופח לחות כגון סידן כלורי אלמימי או סיליקה ג'ל). כדי לאטום את הכלי, נוהגים למרוח בפתחו של הכלי מעט גריז.

קיימים דסיקטורים בהם מותקן שסתום המאפשר יצירת ואקום בתוך המיכל.
== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כלי מעבדה
קטגוריה:מכלים
קמפור

קמפור (אנגלית: Camphor) הוא תרכובת אורגנית, דמוית שעווה, דליקה, מוצקה בטמפרטורת החדר, בצבע לבן או שקוף, ובעלת ריח חזק. התרכובת היא טרפנית בעלת הנוסחה הכימית C<sub>10</sub>H<sub>16</sub>O. היא מצויה בעץ הקמפור (Cinnamomum camphora) השייך למשפחת העראים, שהוא עץ גדול ירוק עד הגדל באסיה (בעיקר בסומטרה, בורנאו, וטאיוואן), וגם בעץ דריובלאנופס ארומטיקה (Dryobalanops aromatica) שהוא מענקי עצי היער בבורנאו. התרכובת מופיעה גם בעצים אחרים ממשפחת ה"עראים", וגם בצמחים אחרים, אם כי במידה פחותה. עלי רוזמרין מיובשים, מכילים בין 0.05 עד לחצי אחוז קמפור. ניתן גם לייצר קמפור באופן סינתטי, משמן טרפנטין. הקמפור משמש כמבשם בגלל ריחו הטוב, כמרכיב בבישול (בעיקר בהודו), כנוזל חניטה ושימור, לשימושים רפואיים, וטקסים דתיים. מקור נוסף עיקרי לקמפור באסיה, הוא הצמח "ריחן קמפור" הידוע גם בשמו ריחן אפריקני כחול (Ocimum kilimandscharicum).

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20140223003731/http://www.ranherbs.com/monograph.asp?pid=490&t=b קמפור], באתר ראן צמחים
* 

קטגוריה:תרכובות אורגניות
קטגוריה:טרפנואידים
קטגוריה:חמצן: תרכובות
בנימין מורמלשטיין

בנימין מורמלשטיין (9 ביוני 1905, למברג - 27 באוקטובר 1989, רומא) היה רב, פעיל יהודי וראש היודנראט בטרזיינשטט. לפי סרטו של קלוד לנצמן, "אחרון הלא-צדיקים" (2013), מורמלשטיין הוא ראש היודנראט היחיד בכל מזרח אירופה ששרד את מלחמת העולם השנייה והשואה ולכן לזיכרונותיו משמעות מיוחדת.

==חייו==
בשנות ה-30 של המאה ה-20 מורמלשטיין היה רב אזורי בווינה וממנהיגי הקהילה היהודית. ב-1938, לאחר האנשלוס, נאלץ לעזור לאדולף אייכמן באיסוף מידע על יהדות העולם לצורך הקמת הלשכה המרכזית להגירת יהודים. בשל תפקידו היה בעל קשרים ענפים עם אייכמן, שהיה הממונה על נושא הגירת היהודים. לפי עדותו של מורמלשטיין בסרט, הוא היה אחד משני היהודים היחידים שהורשו לשבת בנוכחותו של אייכמן. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלח מורמלשטיין עם קבוצה של יהודים להיות בין הראשונים שיכינו את הקרקע לתוכנית ניסקו-לובלין. מורמלשטיין נכח, לפי עדותו, בנאום של אייכמן בו איים במוות על קבוצת היסוד אם לא תבצע את עבודתה כראוי. בשל כך ביקר את העובדה שבמשפט אייכמן התייחסו בביטול לאירוע זה. המשימה ארכה מספר שבועות ולאחריה חזר מורמלשטיין לווינה.

בהמשך נשלח מורמלשטיין לטרזיינשטט, שם מונה לחבר ביודנראט. בין השאר היה אחראי על תברואה ובינוי בגטו. ראש היודנראט הראשון, יעקב אדלשטיין, נשלח לאושוויץ ב-1943 ואת מקומו תפס פאול אפשטיין. לאחר שהגרמנים הוציאו להורג את אפשטיין בספטמבר 1944, מונה מורמלשטיין לתפקיד ראש היודנראט, תפקיד אותו מילא עד לשחרור הגטו במאי 1945. לאחר השחרור נשפט מורמלשטיין על שיתוף הפעולה שלו עם הגרמנים בבית משפט צ'כי ונמצא זכאי. הוא שקל לעלות לארץ ישראל אך לבסוף השתקע באיטליה, ברומא עם משפחתו. לתקופה קצרה שירת כרב של העיר טריאסטה, אך שב עם המשפחה והתיישב באופן קבוע ברומא שם חי עד מותו בשלהי 1989. מורמלשטיין פרסם ספר זיכרונות באיטלקית על גטו טרזיינשטט ועל אייכמן בשנת 1961 ורוב זמנו התפרנס ממכירת רהיטים. מורמלשטיין היה עד 1989 חבר פעיל (גם בפן המדעי) במכון האפיפיורי למקרא ברומא.

==אחרון הלא-צדיקים==

בשנות ה-70, במסגרת התחקיר לסרט "שואה", נפגש קלוד לנצמן עם מורמלשטיין בביתו ברומא. לנצמן צילם את הראיונות הממושכים שערך עם מורמלשטיין ובהם שאל וקיבל תשובות על החיים במהלך המלחמה, יחסיו של מורמלשטיין עם אייכמן ובמיוחד תקופת כהונתו כראש היודנראט בטרזיינשטט והדילמות שנלוו לה. מורמלשטיין התגלה כמרואיין אינטליגנטי ביותר, בעל זיכרון חד והבנה של התקופה בה חי. לבסוף לנצמן לא השתמש בחומר המצולם הזה במסגרת סרטו. רק בתחילת המאה ה-21, החליט לנצמן שהגיע הזמן לעשות שימוש בחומרים ויצר סרט ארוך, המבוסס בחלקו הגדול על הראיונות עם מורמלשטיין. הסרט, שנקרא אחרון הלא-צדיקים, יצא לאקרנים במחצית השנייה של 2013.

==קישורים חיצוניים==
* 
*[http://merhav.nli.org.il/primo-explore/fulldisplay?docid=NNL_ALEPH002109245&context=L&vid=NLI&search_scope=Local&tab=default_tab&lang=iw_IL אוספו הפרטי של מורמשלטיין בנימין,] מאוספי הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי.
* [https://web.archive.org/web/20190209180744/https://peopleofthebook.co.il/movies/2150 ביקורת סרט: שווה לפספס יום עבודה כדי לצפות ב״אחרון הלא צדיקים״], אנשי הספר
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אסירים בגטו טרזיינשטט
קטגוריה:ניצולי השואה: אוסטריה
קטגוריה:ניצולי השואה: צ'כיה
קטגוריה:יהודים בשואה: אוסטריה
קטגוריה:יהודים בשואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:יודנראט
קטגוריה:וינה: רבנים
קטגוריה:ילידי 1905

קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1989
אואונואה

אואונואה (טונגאית: ʻOhonua) היא המרכז המנהלי של האי אוה שבטונגה. העיירה שוכנת על החוף הדרומי של האי. אוכלוסיית העיירה מונה 1,528 תושבים. ליד העיירה פועל שדה התעופה ובתוכה נמצאים קתדרלה והמרכז המנהלי של המחוז.

==הערות שוליים==

קטגוריה:טונגה: ערים
קטגוריה:אוה
קטגוריה:ערי חוף
אלכסיי נמוב

אלכסיי נמוב (ברוסית: Алексей Юрьевич Немов; נולד ב-28 במאי 1976) הוא מתעמל רוסי בעבר. אלוף אולימפי בעל 12 מדליות, מהן 4 זהב ומספר מדליות באליפויות העולם במחצית השנייה של שנות ה-90. נמוב היה אחרון ברצף מתעמלים סובייטים ורוסים שהיו זוכים במספר רב של מדליות אולימפיות. לאחר פרישתו לא גדל ברוסיה מתעמל ברמתו.

== ביוגרפיה ==
אלכסיי נמוב החל להתאמן בגיל חמש בבית הספר לספורטאים צעירים בעיר טוליאטי. בשנת 1989 הוא ניצח באליפות ברית המועצות לנוער. החל משנת 1990 הוא השתתף בתחרויות בינלאומיות תוך זכייה במדליות. בשנת 1994 נמוב ניצח באליפות רוסיה לבוגרים. בעקבות כך הוא נשלח לאליפות העולם ונכלל במשלחת ארצו לאולימפיאדה.

במהלך סוף שנות ה-90 אלכסיי נמוב היה הכוכב של הנבחרת וזכה במספר מדליות באליפויות העולם. במשחקים אולימפיים בסידני הוא היה בין מובילי הנבחרת וזכה בשש מדליות.

בשנת 2004 נמוב הגיע למשחקים אולימפיים לאחר פציעה ולא זכה באף מדליה. אומנם בעקבות פרשת השיפוט האיגוד הבינלאומי החליט על שינויים משמעותיים בשיטת הניקוד.

בשנת 2005 נמוב פרש מתחרויות ועוסק בפעילות ציבורית.

==השתתפות באולימפיאדות==
המשחקים הראשונים בהם השתתף נמוב היו אולימפיאדת אטלנטה (1996). במשחקים אלו נמוב זכה בשתי מדליות זהב, מדליית כסף ו-3 מדליות ארד. בסך הכול הוא זכה ב-7 מדליות במהלך התחרויות באטלנטה.

את ההישג הזה שיחזר נמוב כעבור ארבע שנים באולימפיאדת סידני (2000).

למשחקי אתונה בשנת 2004 הגיע נמוב ככוכב הנבחרת למרות שזמן קצר לפני המשחקים הוא נפצע. ההישג הגדול של נמוב במשחקים אלו היה המקום החמישי בתרגיל מקבילים. בתרגיל על מתח הוא ביצע תרגיל שכלל מספר אלמנטים קשים. שופטי התחרות נתנו לו ציון 9.725 בלבד. צופי התחרות לא נתנו יד להמשך התחרות והייתה מהומה באולם. לאחר רבע שעה הציון שונה ל-9.762 אך גם זה השאיר את נמוב מחוץ לטווח המדליות. הצופים לא נרגעו והמשיכו ברעש. רק לאחר שנמוב עצמו התייצב במרכז האולם וביקש מהצופים לתת אפשרות להמשיך בתחרות הצופים נרגעו.

בעקבות המהומה, חלק משופטי התחרות הוצאו מחבר השופטים ונמוב קיבל התנצלות רשמית של התחרות. תקופה קצרה לאחר התחרות בוצעו שינויים מפליגים בשיטת הניקוד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מתעמלים רוסים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: קרב-רב (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים: מתח
קטגוריה:אלופים אולימפיים: קפיצות (גברים)
קטגוריה:אלופי עולם בהתעמלות
קטגוריה:אלופים אולימפיים מרוסיה
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מתעמלים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:מתעמלים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:מתעמלים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1976
דניגומודו

דניגומודו (בנאורית: Denigomodu) הוא מחוז במדינת נאורו שבאוקיינוס השקט. המחוז ממוקם בחלקו המערבי של האי. במחוז קיים יישוב שבו מתגוררים עובדי כריית זרחה. כמו כן פועלים במחוז שני בתי חולים ובית מלון. שטח המחוז הוא 1.18 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 429 תושבים נכון לשנת 2006.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נאורו: מחוזות
אגדה (ספר)

אגדה הוא ספר דיסטופי בז'אנר המדע הבדיוני, משנת 2013, מאת הסופרת מרי לו.

== תקציר העלילה ==
הסיפור מתרחש בלוס אנג'לס העתידית ומתמקד בשתי דמויות לסירוגין. יוני, בת לאצולה המקומית, היחידה באימפריה שקיבלה ציון מושלם במבדקים מיועדת להילחם בחזית נגד הקולוניות, ודיי, פושע מבוקש שברח לאחר שנכשל במבדקים. דרכיהם מצטלבות כאשר דיי מנסה לגנוב תרופות מגפה מבית החולים על מנת לעזור לאחיו החולה עדן שחלה במוטציה של המגפה. במהלך הבריחה הוא מטיל סכין באחיה הבכור של יוני, מיטיאס ומואשם בהריגתו. יוני מוצאת את התליון שלו (מטבע דולר אמריקני, מוגן במעטפת פלדה) ומשתמשת בו כדי למצוא אותו. לאחר "פגישת עסקים" עם דיי היא מתחילה לעקוב אחריו. במהלך החיפוש היא מצילה את ידידתו של דיי, טס, מקרב סקיץ (קרב ברים מאורגן). דיי חובש אותה וביחד הם משוטטים בעיר (מבלי להיות מודעים זה לזהותו של זה). לבסוף יוני מגלה שהוא דיי לאחר שהתנשקו, ומובילה אותו למלכודת שבמהלכה אמו נהרגת. לאחר שהוא נחקר הוא מספר לה שסכינו פגע בכתף של מיטיאס ולא בחזהו. לאחר זמן מה, כששותפה לתפקיד יורה באזרחים חפים מפשע היא מגלה צופן ביומניו של מיטיאס המוביל אותה לבלוג סודי שבו היא מגלה שהרפובליקה משתמשת בעניים כשפני ניסוי למגפה על מנת להשתמש בה נגד הקולוניות ובנוסף היא מגלה שדיי הוא עילוי מושלם. לאחר שכמה רמזים שהיא מוצאת קושרים את רצח אחיה לרפובליקה ולא לדיי, היא מחליטה לשחרר אותו ואת אחיו לפני מועד ההוצאה להורג. כורתת ברית עם המורדים הפטריוטים ומגלה שיום ההוצאה להורג הוקדם. במהלך ההסכם היא מוכרת להם אלקטרו-פצצה ולאור הגילוי היא נעצרת. הספר ממשיך בוולנסיה ושם מגלים שאחיו של דיי, ג'ון, התחלף איתו והוצא להורג במקומו.

== עולם ==
רוב הסיפור מתרחש בלוס אנג'לס בעתיד. לפי הספר, שיטפונות פגעו בארצות הברית וגרמו לפיצול ארצות הברית לקולוניות ולרפובליקה. בין השתיים מתנהלת מלחמה עזה על שטחים. המגפה היא וירוס שמתפתח במפעלים תת-קרקעיים ומוזרם לאזורי העוני לניסויים ובדיקות. מעבר לכך, ברפובליקה קיימים מורדים המכונים פטריוטים. המבדקים הם סדרת מבחנים שכל ילד רפובליקה עובר בגיל 10 והציון הוא מתוך 1500. עילוי הוא כל אחד שבין 1400 ל-1499. עילוי מושלם הוא ילד שקיבל ציון של 1500, אך קיימים רק שניים כאלה, דיי ויוני. מתחת ל-1000 נכשלים. לפי דברי הרפובליקה, כל הנכשלים נשלחים למחנות עבודה, אך האמת היא שהם נשלחים לבתי חולים שם עושים עליהם ניסויים והורגים אותם.

== סדרת ספרים==
בסדרה יצאו מספר ספרים
# אגדה (ספר)
#עילוי 
#אלוף 
בנוסף יצאו עוד מספר ספרים :
* Life Before Legend - תיאור העולם לפני הספר הראשון, טרם תורגם לעברית
* Life After Legend - תיאור העולם אחרי הספר השלישי, טרם תורגם לעברית
* Rebel - הספר הרביעי בסדרה, המתרחש עשר שנים לאחר אירועי אלוף, טרם תורגם לעברית

== ביקורות ופרסים ==
הספר זכה לביקורות מעולות רבות.
*בעיתון הגרדיאן נכתב כי "הספר מדהים והשאיר אותי דבוק לכיסא לכל אורכו"
* באתר Goodreads הספר קיבל ציון של כ-4.2 על ידי כ-360,000 מצביעים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.booknet.co.il/prodtxt.asp?id=63600#.UwcdPKJHKSo הספר], באתר בוקנט
* 
* [http://www.imdb.com/title/tt1834266/ הסרט] במסד הנתונים הקולנועיים IMDb. (באנגלית).
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי 2013
קטגוריה:ספרי הוצאת כנרת
מננג

מננג (בנאורית: Meneng) הוא מחוז בדרום מדינת האי נאורו. מספר תושבי המחוז הוא 1380 תושבים נכון לשנת 2011 ושטחו הוא 3.1 קמ"ר. 

במחוז פועל אחד משני מלונות התיירות שבמדינה. כמו כן שכן במחוז המעון הרשמי של נשיא נאורו, שנשרף ב-2001 על ידי המון זועם. במחוז נמצאים גם אצטדיון ומתקן מעצר למהגרים לאוסטרליה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נאורו: מחוזות
אייוו

אייוו (בנאורית: Aiwo) היא מחוז במערב מדינת האי נאורו. שטח המחוז הוא 1.1 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 1,285 תושבים נכון לשנת 2006. למרות שאין לנאורו בירה ולרוב מתייחסים אל יארן כאל בירת נאורו, לעיתים מקובל להתייחס לאייוו כאל הבירה הבלתי רשמית של המדינה. רוב מפעלי התעשייה של נאורו מרוכזים במחוז. אתרים חשובים במחוז הם: נמל חדש, צ'יינהטאון, אחד משני מלונות התיירות במדינה, תחנת כוח, מנהל ממשלה המקומי של נאורו, ומתקנים של חברת הזרחה הנאורית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נאורו: מחוזות
חוצה כוכבים

חוצה כוכבים (באנגלית: Star-Crossed) היא סדרת מדע בדיוני אמריקאית, שנכתבה על ידי מרדית' אבריל (Meredith Averill). שידור הסדרה החל ב-17 בפברואר 2014 בערוץ CW, ב-8 במאי 2014 הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת ובה 13 פרקים.

== תקציר העלילה ==
הסדרה מתחילה בכך שחייזרים נוחתים בכדור הארץ לאחר שברחו מכוכב האם שלהם. לאחר 10 שנים משולבים שבעה חייזרים (בני נוער), כחלק מניסוי, בבית ספר תיכון. העלילה ממשיכה בכך שמתפתח רומן בין נערה וחייזר. (בין אמרי לרומן שכאשר נחת בכדור הארץ שהיו בני 6 היא הצילה אותו, והייתה בת האדם הראשונה שהייתה נחמדה אליו). בין לבין יש עלילות נוספות שמתקשרות לבסוף לקשר בין רומן לבין אמרי.

העלילה מתרחשת בשנת 2024.

== שחקנים ==
* איימי טיגרדן - אמרי וויטהיל
* מאט לנטר - רומן
* מליס ג'ו - ג'וליה
* טיטוס מאקין ג'וניור - לוקאס
* גריי דיימון - גרייסון
* נטלי האל - טיילור
* צ'לסי גיליגן - טרי
* גרג פינלי - דרייק
* ברינה פלנסיה - סופיה

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.cwtv.com/shows/star-crossed/ אתר הסדרה] 

קטגוריה:סדרות מדע בדיוני אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:סדרות נעורים אמריקאיות
קטגוריה:The CW
הלמה של לינדלף

בטופולוגיה, הלמה של לינדלף היא למה הקובעת שמרחב מנייה שנייה הוא מרחב לינדלף.

הלמה היא ניסוח כללי יותר של העיקרון לפיו כל קבוצה פתוחה בישר הממשי היא איחוד בן-מנייה של קטעים פתוחים.

==הוכחת הלמה==
יהי <math>X</math> מרחב מנייה שנייה, ויהי <math>\mathcal{U}</math> כיסוי פתוח של <math>X</math>. נראה שקיים לו תת-כיסוי בן מנייה. מהנתון, קיים ל-<math>X</math> בסיס בן מנייה <math>\mathcal{B} = \{B_n\}_{n=1}^\infty </math>. לכל <math>n \in \mathbb{N}</math> נבחר איזושהי קבוצה בכיסוי <math>\mathcal{U}</math> המכילה את <math>B_n</math>, אם ישנה. נסמן את אוסף הקבוצות שהתקבל ב-<math>\mathcal{U}'</math>. הוא בן מנייה מעצם בנייתו, ונראה כעת שהוא כיסוי של <math>X</math>. אכן, תהי <math>x \in X</math>. מהגדרת הכיסוי, קיימת איזושהי <math>U \in \mathcal{U}</math> כך ש-<math>x \in U</math>. זהו כיסוי פתוח, ולכן מהגדרת בסיס קיים <math>n</math> עבורו <math>x \in B_n \subseteq U</math>. אבל, מבניית <math>\mathcal{U}'</math> יש איזושהי קבוצה בו המכילה את <math>B_n</math> (ייתכן שזו <math>U</math>, אמנם זה לא משנה) ולכן היא מכילה גם את <math>x</math>. מכך נקבל ש-<math>\mathcal{U}'</math> תת-כיסוי בן מנייה כנדרש. <math>\blacksquare</math>

==קבוצות פתוחות בישר הממשי==
הלמה של לינדלף בגרסתה הממשית, קובעת כי כל קבוצה פתוחה <math>U \subset \mathbb{R}</math> היא איחוד בן-מנייה של קטעים פתוחים, שכן כל <math>x \in U</math> מוכל באיזה קטע ממשי <math>x \in I_x \subset U</math> בעל קצוות רציונליים. היות שיש מספר בן-מניה של קטעים ממשיים בעלי קצוות רציונליים, ניתן לבחור ל-<math>U</math> כיסוי בן-מניה של קטעים פתוחים.

לינדלף
קטגוריה:הוכחות
פרובו

פרובו (באנגלית: Provo) היא העיר הגדולה ביותר במחוז יוטה, והשלישית בגודלה במדינת יוטה שבארצות הברית. העיר ממוקמת כ-69 קילומטרים דרומית לעיר הבירה של יוטה, סולט לייק סיטי.

לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010, אוכלוסיית פרובו מנתה 112,488 אנשים ואוכלוסיית המטרופולין מנתה 526,810 תושבים, זו העיר השלישית בגודל המטרופולין שלה במדינת יוטה אחרי הערים סולט לייק סיטי ואוגדן-קלירפילד. בעיר נמצאת אוניברסיטת בריגהאם יאנג, אוניברסיטה פרטית להשכלה גבוהה אשר בבעלות הכנסייה המורמונית. משרדיה הראשיים של חברת נובל (חברה העוסקת בתוכנה ובטכנולוגיית מידע) שכנו אף הם בעיר.

בשנת 2009 הופיעה פרובו ברשימת "היכן לגור ולשחק" במגזין National Geographic Adventure של הערוץ Nat Geo People כ'מרכז תרבותי'. ב-2010 מגזין "פורבס" דירג את פרובו כאחד מעשרת המקומות הטובים ביותר לגדל משפחה. לאחר מכן, בשנת 2013, "פורבס" דירג את פרובו במקום השני ברשימת 'המקומות הכי טובים לעסקים וקריירה'.

ב-17 באפריל 2013 הכריזה על כך שתהיה אזור המטרופולין השלישי בארצות הברית שיארח את Google Fiber, ועל ידי כך תהיה עיר בעלת רשת סיבים אופטיים.

==היסטוריה==
סילבסטר אסקלנטה, חוקר פרנציסקני ספרדי, נחשב לחוקר האירופאי הראשון אשר ביקר באזור זה, בשנת 1776.

פרובו נקראה במקור 'פורט יוטה', כשהחלה להיות מיושבת בשנת 1849 על ידי 33 משפחות מורמוניות מהעיר סולט לייק סיטי, אבל נקראה מחדש "פרובו" בשנת 1850, על שם אטיין פרובו, סוחר פרווה צרפתי-קנדי שהגיע לאזור בשנת 1825.

בשנת 1872 העיר חובה למערכת מסילת רכבת והחל פיתוח תעשייתי של העיר.

בשנת 1984 בעיר הוקמה חברה "נו סקין". מטה שלה עד היום ממוקם בעיר.

==אוכלוסייה==
על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010, 112,488 אנשים, 31,524 משקי בית, ו-21,166 משפחות התגוררו בעיר. צפיפות האוכלוסייה הייתה 1,042.5 נפש לקמ"ר. בעיר היו 84.8% לבנים, 0.7% שחורים או אפרו אמריקאים, 0.8% הודים אמריקאים, 2.5% אסיאתים 1.1% פאסיפים, 6.6% מגזעים אחרים ו-3.4% משני גזעים או יותר.

===דת===
* מורמונים - 98.0%
* נוצרים קתולים - 1.1%
* נוצרים פרוטסטנטים - 0.8%
* אחר - 0.2%

==ערים תאומות==
* 
* 
[[אוניברסיטת בריגהאם יאנג, צולמה ממזרח הקמפוס.]]

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:יוטה: ערים
*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1850
מיתרידטס הראשון, מלך פרתיה

[[מטבע של מיתרידטס הראשון]]
מיתרידטס הראשון (138-195 לפנה"ס) שלט על האימפריה הפרתית בשנים 138-171 לפנה"ס, לאחר שירש את כס המלוכה מאחיו פראטס הראשון. הוא הפך את הממלכה הפרתית לאימפריה גדולה ורבת עוצמה, לאחר שהרחיב את גבולותיה למזרח, דרום ומערב. במהלך תקופת שלטונו השלימו הפרתים את השתלטותם על כל החלק המזרחי של הממלכה הסלאוקית. בשלב ראשון פנה מיתרידטס מזרחה, וכבש את ממלכת באקטריה, כולל העיר הראת (167 לפנה"ס), ובכך העניק לפרתים שליטה על דרכי המסחר החשובות (דרך המשי), שעברו באזור זה. לאחר מכן פנה מיתרידטס מערבה, תקף את הסלאוקים והשתלט על כל המישור האיראני, ועל דרום מסופוטמיה, כולל ממלכות פרס, מדי ועילם, והערים הגדולות בבל וסלאוקיה. 

בשנת 140 לפנה"ס הביס מיתרידטס את המלך הסלאוקי דמטריוס השני "ניקאטור" ולקח אותו בשבי, אך שנתיים לאחר מכן הוא נהרג בקרב כנגד צבא סלאוקי בפיקוד אנטיוכוס השביעי, אחיו של דמטריוס השני, ליד סלאוקיה. לאחר מותו ירש אותו בנו, פראטס השני.

בגלל כיבושיו הרבים של מיתרידטס וסובלנותו הדתית, הוא הושווה לשליטים איראניים גדולים שקדמו לו, כולל כורש הגדול מייסד האימפריה הפרסית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מלכי האימפריה הפרתית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2 לפנה"ס
כנסיות העץ של אזור הקרפטים בפולין ובאוקראינה

כנסיות העץ של אזור הקרפטים בפולין ואוקראינה (פולנית Drewniane cerkwie regionu karpackiego w Polsce i na Ukrainie; אוקראינית Дерев'яні церкви карпатського регіону Польщі і України) היא קבוצה של 16 כנסיות מזרחיות-קתוליות ואורתודוקסיות הנמצאת בדרום פולין ובמערב אוקראינה שהוכרו ב-2013 כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. 

בפולין נכללות: כנסיית מיכאל המלאך בברונארי (Brunary), כנסיית לידת הבתולה מרים המבורכת בחוטיינץ (Chotyniec), כנסיית פרסקבייה הקדושה בקוויאטון (Kwiatoń), כנסיית חסדה של מרים הבתולה באובצ'ארי (Owczary), כנסיית יעקב הקטן בפוברוז'ניק (Powroźnik), כנסיית פרסקבייה הקדושה ברדרוז' (Radruż), כנסיית מיכאל המלאך בסמולניק (Smolnik) וכנסיית מיכאל המלאך בטוז'נסק (Turzańsk). 

באוקראינה נכללות: כנסיית ירידת רוח הקודש בפוטליץ' (Потелич), כנסיית השילוש הקדוש בז'ובקבה (Жовква), כנסיית גאורגיוס הקדוש בדרוהוביץ' (Дрогобич), כנסיית דימטרו הקדוש במטקיב (Матків), כנסיית ירידת רוח הקודש ברוהאטין (Рогатин), כנסיית לידת הבתולה המבורכת מרים בניז'ני ורביז (Нижній Вербіж), כנסיית המלאך מיכאל באוז'וק (Ужок) כנסיית עליית האדון ביאסיניה (Ясіня). 

ניתן למצוא אתרים דומים ברחבי הקרפטים כגון: כנסיות העץ בדרום פולין קטן, כנסיות העץ בהרי הקרפטים הסלובקיים וכנסיות העץ במרמורש.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פולין: כנסיות
קטגוריה:אוקראינה: כנסיות
קטגוריה:פולין: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:אוקראינה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:פולין קטן (פרובינציה): מבנים
קטגוריה:פודקרפצקיה: מבנים
מחוז ברום

מחוז ברום (באנגלית: Broome County) הוא מחוז במדינת ניו יורק שבארצות הברית. לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010 האוכלוסייה במחוז הייתה 200,600. המחוז נקרא על שם ג'ון ברום, פוליטיקאי וסגן מושל מדינת ניו יורק בשנים 1804-1810. בירת המחוז והעיר הגדולה ביותר היא העיר בינגהמטון.

==היסטוריה==
כאשר נוסדו המחוזות בפרובינציית ניו יורק בשנת 1683, מחוז ברום הנוכחי היה אז חלק ממחוז אלבני. זה היה מחוז ענקי שכלל את החלק הצפוני של מדינת ניו יורק ואת מדינת ורמונט של היום. במהלך השנים גודלה של מחוז אלבני קטן ואפשר להקמת מחוזות קטנים יותר. בשנת 1806 מחוז ברום התפצל ממחוז טיוגה וכך נוסד.

==דמוגרפיה==
על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2000, היו במחוז 200,536 אנשים, 80,749 משקי בית ו-50,225 משפחות. צפיפות האוכלוסייה הייתה 110 נפש לקמ"ר

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

ברום
משפט קנטור-בנדיקסון

משפט קנטור-בנדיקסון הוא משפט מתמטי הקובע שכל קבוצה סגורה בישר הממשי היא איחוד זר של קבוצה מושלמת וקבוצה בת-מנייה.

המשפט התקבל במסגרת ניסיונותיו של גאורג קנטור להוכיח את השערת הרצף. מהמשפט נובע שכל קבוצה סגורה של ממשיים היא בת-מנייה או מעוצמת הרצף.

==ניסוח פורמלי==
קבוצה <math>P</math> היא קבוצה מושלמת אם היא הקבוצה הנגזרת של עצמה. בנוסח שקול, <math>P</math> מושלמת אם ורק אם היא סגורה ואין לה נקודות מבודדות.

משפט קנטור-בנדיקסון. לכל <math>X\subseteq \mathbb{R}</math> סגורה קיימת <math>P</math> מושלמת ו-<math>C</math> בת-מנייה, כך ש-<math>X=P\cup C</math> ו-<math>P\cap C = \empty</math>.

==הוכחה==
ההוכחה המקורית של המשפט עושה שימוש בדרגת קנטור-בנדיקסון של הקבוצה. אם <math>X</math> קבוצה סגורה בישר שדרגתה <math>\alpha</math> אז <math>X^{\alpha}</math> קבוצה מושלמת. מכך שהישר הוא מרחב מנייה שנייה נובע ש-<math>X\setminus X^\alpha</math> בת-מנייה. נציג כאן הוכחה אלמנטרית יותר.

תהי <math>X\subseteq \mathbb{R}</math> סגורה. נתייחס ל-<math>X</math> כמרחב טופולוגי עם הטופולוגיה המושרית מהישר. נקודת עיבוי של <math>X</math> היא נקודה שכל סביבה שלה (ב-<math>X</math>) אינה בת-מנייה. תהי <math>P</math> קבוצת נקודות העיבוי של <math>X</math>.

נוכיח כי <math>C=X\setminus P</math> בת-מנייה. <math>B=\{X\cap (p,q) : p,q\in\mathbb{Q}\}</math> הוא בסיס בן-מנייה של <math>X</math>. תהי <math>\{U_n\}_n</math> קבוצת כל איברי <math>B</math> שהן קבוצות בנות-מנייה.

כל <math>x\in U_n</math> אינה נקודת עיבוי, כי <math>U_n</math> סביבה בת-מנייה, ולכן <math>x\in C</math>. מצד שני, לכל <math>x\in C</math> יש סביבה בת-מנייה, המכילה תת-סביבה בסיסית כלשהי שהיא בת-מנייה, ולכן <math>C=\cup_{n\in\mathbb{N}}U_n</math>. מכאן ש-<math>C</math> בת-מנייה כאיחוד בן-מנייה של קבוצות בנות-מנייה.

נוכיח כי ל-<math>P</math> אין נקודות מבודדות. תהי <math>x\in P</math> ותהי <math>U</math> סביבה שלה. מכיוון ש-<math>x</math> נקודת עיבוי <math>U</math> אינה בת-מנייה. <math>C</math> בת-מנייה ולכן <math>U\setminus C</math> מכילה אינסוף נקודות. אולם <math>U\setminus C\subseteq X\setminus C=P</math>, ולכן <math>U</math> מכילה אינסוף נקודות של <math>P</math>, כלומר <math>x</math> לא מבודדת ב-<math>P</math>.

כדי להוכיח ש-<math>P</math> מושלמת נותר להוכיח כי היא סגורה ב-<math>\mathbb{R}</math>. <math>P</math> סגורה ב-<math>X</math> כי <math>C</math> פתוחה ב-<math>X</math> כאיחוד של קבוצות פתוחות. לפי הגדרת הטופולוגיה המושרית קיימת <math>Y</math> סגורה ב-<math>\mathbb{R}</math> כך ש-<math>P=X\cap Y</math>. לכן <math>P</math> סגורה בישר כחיתוך של קבוצות סגורות.

==הקשר להשערת הרצף==
כל קבוצה מושלמת היא ריקה או מעוצמת הרצף. לכן ממשפט קנטור-בנדיקסון נובע שכל קבוצה סגורה היא בת-מנייה (במקרה <math>P=\empty</math>) או מעוצמת הרצף. כל קבוצה פתוחה לא ריקה מכילה גם היא קבוצה מושלמת לא ריקה (כי היא מכילה קטע סגור שהוא מושלם). קנטור קיווה להוכיח שכל קבוצה שאינה בת-מנייה מכילה קבוצה מושלמת ובכך להוכיח את השערת הרצף. אם מניחים את אקסיומת הבחירה, טענה זו אינה נכונה וניתן לבנות בלכסון דוגמה נגדית.

קנטור-בנדיקסון
קנטור-בנדיקסון
מערת הפלמ"ח

מערת הפלמ"ח היא מערה טבעית בקרבת קיבוץ משמר העמק ששימשה לאימוני הפלמ"ח משנת 1941 ועד סיום מלחמת העצמאות בשנת 1948. שופצה בשנת 1989 על ידי חברי משמר העמק, ונפתחה לביקורים על מנת לספר את סיפור המקום ואת סיפורו של הפלמ"ח.

ב-2013 הוצב ליד המערה, פסל של שוקי כהן בשם "מדורות הפלמ"ח". הפסל מורכב משש דמויות מתכת המסמלות את יחידות הפלמ"ח: המסתערבים, הסיירים, החבלנים, הדתיים, הצנחנים והגרמנים. ליד כל דמות יש פסל של מדורה ועליו כתוב: "פלמ"ח".

המקום הוכר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ועל ידי תוכנית ציוני דרך.

== תקופת הפלמ"ח ==
המערה נמצאת בחורש סבוך ממערב לקיבוץ, שימשה רועים בדואים, והתגלתה על ידי חברי הקיבוץ לאחר עלייתו לקרקע בסוף 1926. עם הקמת הפלמ"ח ב-1941, נבחרה המערה לאתר אימונים של הפלמ"ח עקב ריחוקה מדרכים ראשיות ומעינם הבוחנת של הבריטים. במקום נערכו אימונים של יחידות מיוחדות כמו המחלקה הערבית (המסתערבים) והמחלקה הגרמנית. כמו כן שימש המקום לכינוסי מפקדים וכנקודת יציאה לפעולות.

== לאחר סיום מלחמת העצמאות ==
לאחר סיום מלחמת העצמאות הוזנחה המערה. ב-1989 שופצה המערה על ידי חברי הקיבוץ שגם מפעילים את המקום . המקום מציע מגוון חוויות הקשורות לשימור מורשת הפלמ"ח כמו הרצאות, תערוכת כלי נשק האופייניים לתקופה, סרטים תיעודיים, וקומזיצים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20191227153044/http://www.palmach-mh.co.il/document/50,0,10.aspx מערת הפלמ"ח] באתר מערת הפלמ"ח (אורכב)
* [https://shimur.org/sites/מערת-הפלמח-במשמר-העמק מערת הפלמ"ח] באתר המועצה לשימור אתרים
* [https://web.archive.org/web/20191227153042/http://www.local.co.il/document/83,97,104755.aspx הפסל "מדורות הפלמ"ח], באתר local

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי מורשת במחוז צפון
קטגוריה:משמר העמק
קטגוריה:הנצחת הפלמ"ח
קטגוריה:מחוז הצפון: מבנים לשימור
קטגוריה:ישראל: מערות
לאמבאסה

לאמבאסה (בפיג'ית: Labasa – מבוטא Lamˈbasa) היא עיר בפיג'י השוכנת בחלקו הצפון-מזרחי של האי ונואה לוו (Vanua Levu) והיא העיר הגדולה ביותר באי. העיר היא בירת המחוז הצפוני של המדינה. לאמבסה ממוקמת על הדלתה של שלוש נהרות שאחד מהם נתן לה את שמה. ברחוב הראשי של העיר הופעל הרמזור הראשון בכל האי. אוכלוסיית העיר מנתה 27,949 תושבים בשנת 2007.
==כלכלה==
העיר מוקפת בשטחים חקלאיים. ענף הגידול העיקרי הוא קנה סוכר. בעיר פועל המפעל הגדול ביותר באי לעיבוד קני סוכר. לאחרונה קטן היקף הגידול והייצוא של קני הסוכר עקב שינויים פוליטיים ואובדן שווקים בחו"ל. התופעה גרמה להגירתם של תושבים לאי ויטי לוו בחיפוש אחר תעסוקה. 

בית החולים של העיר הוא המרכז הרפואי הגדול ביותר באי ולאחרונה הוא הורחב. רוב כלכלתה של העיר נשענת על חקלאות ובדרך כלל היא מחוץ לתנועת התיירות. יש בה מלון אחד, בית קולנוע וכמה מסעדות. בעיר פועל שוק גדול המספק מגוון של תוצרת חקלאית, דגים ובשר.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20110702071131/http://www.govisitfiji.com/vanua-levu/labasa.asp Labasa Island - Go Visit Fiji]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פיג'י: ערים
לוטוקה

לוטוקה (בפיג'ית: Lautoka) היא העיר השנייה בגודלה בפיג'י. העיר שוכנת במערב האי ויטי לוו, 24 ק"מ מצפון לעיר נאדי ופועל בה הנמל השני בגודלו במדינה. העיר ידועה כ"עיר הסוכר" עקב היותה שוכנת בלב אזור גידול קנה הסוכר העיקרי של פיג'י. שטחה של העיר 16 קמ"ר ואוכלוסייתה מנתה 52,220 תושבים בשנת 2007. העיר היא בירתו של המחוז המערבי של פיג'י.
==כלכלה==
לוטוקה ידועה כ"עיר הסוכר" עקב שטחי הגידול הנרחבים של קנה סוכר מסביב לעיר. מפעל עיבוד קני הסוכר בעיר הוא המעסיק הגדול בלוטוקה. המפעל הוקם בראשית המאה העשרים והעסיק פועלים מהודו ומאיי שלמה. כיום עובדים במפעל כ-1300 עובדים. תעשיות נוספות בעיר הם תעשיית העץ, ייצור בגדים, מזקקה, מבשלת בירה, תעשיית תכשיטים, מפעלי פלדה, דיג, מדגרה, ייצור מוצרים ביתיים, תעשיית צבעים ובניה. 
==היסטוריה==
פרוש שם העיר הוא "מהלומת חנית", על שם דו-קרב בין שני ראשי שבטים שנערך במקום על פי המסורת. האירופאי הראשון שהגיע לאזור היה קפטן ויליאם בליי שעבר במקום האנשים שנותרו נאמנים לו לאחר המרד על הבאונטי. בליי חלף במקום ב-7 במאי 1789 בדרכו לאי טימור.
==דמוגרפיה==
מאז שנת 1970 לוטוקה גדלה במהירות ומאז שנות התשעים קצב הגידול של האוכלוסייה גדל אף יותר. בראשית שנות השבעים היה גודל אוכלוסיית העיר 12,000 על פי ההערכות. לאור היותה מרכז לענף הסוכר, הרוב הגדול של האוכלוסייה הוא ממוצא הודי. ב-1986 אוכלוסיית העיר מנתה 39,000 תושבים וב-1996 היא מנתה 43,000, למרות שלא ברור מה היו גבולות האזור האורבני בשני המפקדים. ב-2005 מנתה אוכלוסיית העיר על פרבריה כ-50,000 תושבים בשטח של 16 קמ"ר. כיום אוכלוסיית המטרופולין של לוטוקה מונה כ-80,000 תושבים, אך רוב הגידול באוכלוסיית העיר נובע מתנועת הגירה של תושבים ממוצא פיג'י מהאזורים הכפריים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיג'י: ערים
קטגוריה:אוקיאניה: ערי נמל