OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ISO/IEC 17025

ISO/IEC 17025 – דרישות כלליות לכשירות מעבדות בדיקה וכיול (General requirements for the competence of testing and calibration laboratories) הוא תקן ISO בינלאומי.

תקן זה ניתן למעבדה על ידי גוף החבר בארגון ILAC – International Laboratory Accreditation Cooperation.

בישראל גוף ההסמכה של מעבדות החבר ב-ILAC הוא הרשות הלאומית להסמכת מעבדות. מעבדה שהוכיחה כשירות טכנית בהתאם לדרישות תקן ISO/IEC 17025 לביצוע הבדיקות מקבלת מגוף ההסמכה תעודה בשם Scope of accreditation. תעודה זו מפורסמת לעיון הציבור באתר גוף ההסמכה.

גוף ההסמכה מסמיך את המעבדה לביצוע בדיקות ספציפיות, אשר מפורטות ב-"Scope".

מעבדה שרוצה לבצע הערכת תואמות Conformity assessment נדרשת לקבל הסמכה גם לתקנים:
* ISO/IEC 17065:2012 Conformity assessment – Requirements for bodies certifying products, processes and services
* ISO/IEC 17020:2012 Conformity assessment – Requirements for the operation of various types of bodies performing inspection

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תקני ISO/IEC
פיגוע הירי בסן ברנרדינו (2015)

פיגוע הירי בסן ברנרדינו (באנגלית: 2015 San Bernardino shooting) היה פיגוע טרור שהתבצע ב-2 בדצמבר 2015, במרכז הקהילתי "אינלנד" בסן ברנרדינו, קליפורניה שבארצות הברית, בו נרצחו 14 בני אדם ו-21 נפצעו. מבצעי הטבח ההמוני היו מוסלמי יליד ארצות הברית ואשתו, מהגרת פקיסטית-סעודית.

==המתקפה וחקירת האירוע==
פיגוע הירי התרחש בשעה 10:59 בבוקר (שעון מקומי) במהלך אירוע מוקדם לרגל חג המולד, שנערך במרכז הקהילתי עבור עובדי המחלקה לבריאות הציבור בסן ברנרדינו. לפי הדיווחים התפרצו לתוך המרכז גבר ואישה חמושים בכלי ירייה, ופתחו בירי ללא הבחנה אל החוגגים. לפחות 31 בני אדם נפגעו, מהם 14 נהרגו.

היורים נמלטו מהמקום ברכב שטח SUV, ונהרגו במהלך קרב יריות עם המשטרה המקומית בתום מרדף ממושך אחריהם. לאחר הריגתם זוהו גופותיהם והתברר כי המפגעים הם סייד פארוק ואשתו טשפין מאליק, בעל ואישה מוסלמים תושבי ארצות הברית. פארוק יליד ארצות הברית בן למשפחה שהיגרה מפקיסטן, ורעייתו מאליק פקיסטנית.

חוקרי ה-FBI הודיעו כי המקרה נחקר כאירוע טרור, ונמצא כי מבצעת הפיגוע נשבעה אמונים לארגון "המדינה האסלאמית" ברשתות החברתיות. נשיא ארצות הברית ברק אובמה הודיע ב-5 בדצמבר כי אכן מדובר בפיגוע טרור.

==ראו גם==
* טרור בארצות הברית

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [http://www.newseum.org/todaysfrontpages/?tfp_display=archive-date&tfp_archive_id=120315 עמודי השער של עיתונות העולם מדווחים על ], באתר ניוזיאום

==הערות שוליים==

סן ברנרדינו
קטגוריה:2015 בארצות הברית
קטגוריה:מעשי רצח בקליפורניה
קטגוריה:פעולות טרור ב-2015
קטגוריה:פיגועי טרור אסלאמי בארצות הברית
קטגוריה:ירי המוני בארצות הברית
מריה פרדריקה, נסיכת הסן-קאסל

מריה פרדריקה, נסיכת הסן-קאסל (בגרמנית: Marie Friederike, von Hessen-Kassel; 6 בספטמבר 1804 – 1 בינואר 1888), הייתה דוכסית סקסוניה-מיינינגן על ידי נישואיה לברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן.

==ביוגרפיה==
מריה פרדריקה נולדה ב-6 בספטמבר 1804 בקאסל לאביה וילהלם, שהיה מאוחר יותר הנסיך הבוחר מהסן, ולאמה אוגוסטה, נסיכת פרוסיה, בתו של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה.

בנעוריה הייתה מריה פרדריקה מועמדת להינשא לאוסקר הראשון, מלך שוודיה, אך לבסוף הוא התחתן עם ז'וזפין לויכטנברג.

ב-23 במרץ 1825 התחתנה מריה פרדריקה עם ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן, ממנו היו לה 2 ילדים. לאחר מלחמת פרוסיה-אוסטריה בשנת 1866 נאלץ בעלה ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן להתפטר מתפקידו, ובנה גאורג השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן עלה לשלטון במקומו. ב-1 בינואר 1888 מתה מריה פרדריקה במיינינגן, והיא בת 83 שנים.

==משפחתה==
ב-23 במרץ 1825 התחתנה מריה פרדריקה עם ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן, בנו של גאורג הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן ולואיזה אלאונורה, נסיכת הוהנלוהה-לאנגנבורג, ואחיה של אדלייד, מלכת הממלכה המאוחדת. ממנו היו לה 2 ילדים:
* גאורג השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן (2 באפריל 1826 - 25 ביוני 1914), שהתחתן עם שרלוטה, נסיכת פרוסיה, ולאחר מותה התחתן עם פאודורה, נסיכת הוהנלוהה-לאנגנבורג, ולאחר מותה התחתן בנישואים מורגנטיים עם אלן פרנץ.
* אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן (6 באוגוסט 1843 - 11 בנובמבר 1919), שהתחתנה עם מוריץ, נסיך סקסוניה-אלטנבורג.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1804
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1804
קטגוריה:נפטרות ב-1888
נמל התעופה הבין-לאומי תוניס-קרתגו

נמל התעופה הבין-לאומי תוניס-קרתגו (בערבית: مطار تونس قرطاج الدولي; בצרפתית: Aéroport de Tunis-Carthage) הוא נמל התעופה של העיר תוניס, בירת תוניסיה. הוא נמל התעופה העמוס ביותר במדינה. בשנת 2011 עברו בו 3,994,705 נוסעים.

הנמל נקרא על שם העיר הקדומה קרתגו, שחורבותיה נמצאות בקרבתו.

==נמל התעופה==
נמל התעופה ממוקם כשמונה קילומטרים מצפון-מזרח למרכז העיר תוניס, מעט מצפון לגדתו הצפונית של אגם תוניס. תחילת דרכו הייתה בשנות ה-20 של המאה ה-20, כאשר האגם שימש כאתר לנחיתות והמראות של מטוסי ים. נמל התעופה עצמו נפתח ב-1938 ונקרא בתחילה תוניס-אל אעוינה (Tunis-El Aouina).

במהלך מלחמת העולם השנייה שימש הנמל את חילות האוויר של צבא ארצות הברית. תחילה השתמש בו חיל האוויר ה-12 כבסיס לטיסות קרביות במהלך המערכה על איטליה; מאוחר יותר הפך הנמל לבסיס לטיסות תובלה. ב-1944 נבנה הנמל מחדש במימון מלא של צרפת.

כיום משרת הנמל כ-25 חברות תעופה, והוא משמש כבסיס פעולה מרכזי של חברת תוניסאייר. פועלים ממנו קווי תעופה ליעדים בצפון אפריקה, טורקיה והמפרץ הפרסי. כמו כן יוצאות ממנו טיסות ליעדים רבים בצרפת ובאירופה של חברת תוניסאייר אך גם של החברות אייר פראנס, לופטהנזה ואליטליה.

ב-7 במאי 2002 התרסקה טיסה 843 של איג'יפטאייר בקרבת הנמל בעת ניסיון נחיתה בו. 14 מבין 62 יושבי המטוס נספו.

===מבנה הנמל===
בנמל שני מסלולי טיסה מצטלבים באורך של 3,200 ו-2,840 מטרים. טרמינל הנוסעים הראשי ממוקם בחלקו הדרום-מערבי. ב-1997 הושלמה הרחבת הטרמינל לשטח של 57,448 מטרים רבועים ולקיבולת של 4.4 מיליון נוסעים בשנה. ב-2005 הוגדל ב-5,500 מטרים מרובעים נוספים ולקיבולת של 4.9 מיליון נוסעים בשנה. בטרמינל מותקנים שמונה גשרי עלייה למטוסים.

ב-2006 נחנך בנמל טרמינל לטיסות שכר.

אמצעי התחבורה אל הנמל וממנו כוללים כלי רכב אך לא קו רכבת.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

תוניס-קרתגו
קטגוריה:תוניס
קטגוריה:תוניסיה: תחבורה
קטגוריה:תוניסיה: מבנים
ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן

ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן (בגרמנית: Bernhard II, von Sachsen-Meiningen; 17 בדצמבר 1800 – 3 בדצמבר 1882) היה דוכס של סקסוניה-מיינינגן בין השנים 1803–1866.

==ביוגרפיה==
===ילדותו===
ברנהרד נולד ב-17 בדצמבר 1800 במיינינגן שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-מיינינגן, לגאורג הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, וללואיזה אלאונורה, נסיכת הוהנלוהה-לאנגנבורג, בתו של כריסטיאן אלברכט, נסיך הוהנלוהה-לאנגנבורג. ברנהרד היה הבן היחיד במשפחה, ואחיהם של אדלייד, מלכת הממלכה המאוחדת ואידה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך.

===שלטונו===
ב-24 בדצמבר 1803 מת גאורג הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, ובמקומו עלה ברנהרד לשלטון, תוך שאמו משמשת כעוצרת עד לשנת 1821.

בשינויים שחלו במדינות תורינגיה לאחר מותו של פרידריך הרביעי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ללא יורשים, קיבל ברנהרד נחלות שהשתייכו לדוכסות סקסוניה-הילבורגהאוזן ולדוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד.

במלחמת אוסטריה–פרוסיה תמך ברנהרד באוסטריה, ובעקבות התבוסה נאלץ להתפטר ולהעביר את השלטון לבנו גאורג השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן.

ב-3 בדצמבר 1882 מת ברנהרד בעיר מיינינגן, והוא בן 82 שנים.

==משפחתו==
ב-23 במרץ 1825 התחתן ברנהרד עם מריה פרדריקה, נסיכת הסן-קאסל, בתם של וילהלם השני, הנסיך הבוחר מהסן ואוגוסטה, נסיכת פרוסיה. ממנה היו לו 2 ילדים:
* גאורג השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן (2 באפריל 1826 - 25 ביוני 1914), שהתחתן עם שרלוטה, נסיכת פרוסיה, ולאחר מותה התחתן עם פאודורה, נסיכת הוהנלוהה-לאנגנבורג, ולאחר מותה התחתן בנישואים מורגנטיים עם אלן פרנץ.
* אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן (6 באוגוסט 1843 - 11 בנובמבר 1919), שהתחתנה עם מוריץ, נסיך סקסוניה-אלטנבורג.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן בית סקסוניה-מיינינגן (ענף של בית וטין) נולד:17 בדצמבר 1800 מת:3 בדצמבר 1882
|-
| rowspan="1" align="center"| גאורג הראשון
| rowspan="1" align="center"| דוכסות סקסוניה-מיינינגן 1803–1866
| rowspan="1" align="center"| גאורג השני
|}

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1800
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1882
מחנה מחפשי נפט הר אבנון

250px
250px

מחנה מחפשי נפט הר אבנון הוא אתר מגורים בקרבת ירוחם שהקימה חברת הנפט העיראקית (IPC) ב-1941 עבור עובדיה שעסקו בחיפוש נפט במכתש הגדול.

== רקע ==
חברת הנפט העיראקית הייתה פעילה בחיפוש וניצול משאבי נפט במזרח התיכון ובין השאר שאפה לפעול גם בפלשתינה. ב-1938 פרסם השלטון המנדטורי את "הפקודה לכריית שמן" וב-1939 חילקו השלטונות 31 רישיונות לפיתוח תשתית להפקת נפט (11 רישיונות ל"חברת הנפט העיראקית", 18 רישיונות ל"החברה לפיתוח הנפט בארץ ישראל" ו 2 רישיונות לתאגיד "הירדן"). בעקבות היתר זה ביצעה "החברה לפיתוח הנפט בארץ ישראל" (שהייתה חברת בת של חברת הנפט העיראקית) סקרים גאולוגים בארץ בשנות ה-30 וה-40 ובין השאר העריכה שיש סיכויים טובים להמצאות נפט לכוד מעל מי התהום שברכס חתירה בו שוכן המכתש הגדול. בעקבות כך הוחלט בחברה לקדוח בתחתית המכתש תוך ניצול העובדה שהמכתש עצמו הוא מעין "קידוח טבעי" ענק המקרב את פני הקרקע אל מרבצי הנפט.

== עבודות בשטח ==
על מנת להגיע לאתר הקידוח סללו הבריטים כביש (שנקרא אז כביש הנפט) מצומת הנגב למכתש. הכביש נבנה כדרך סולינג שחצתה את המכתש. כ-2 ק"מ מדרום לכביש זה יצקו מהנדסי החברה משטח בטון עליו אמור היה לעמוד מגדל הקידוח. מחוץ למכתש, למרגלות הר אבנון, בנתה החברה מחנה מגורים עבור עובדי הכביש והקידוח. המחנה נחלק למחנה הצפוני ובו כ-6 מבנים בגדלים שונים והמחנה הדרומי (בקרבת המצוק) ובו 2 מבנים גדולים.

תוכניות הקידוח של הבריטים לא יצאו לפועל עקב התערערות המצב הביטחוני ופריצת מלחמת העצמאות והם נטשו את האתר. עם הקמת המדינה חידשו חברות נפט את הניסיונות להפקת נפט במכתש אך בסופו של דבר לא נמצא נפט והקידוחים ננטשו.

== מצב המחנה כיום ==
כל הבניינים במחנה המגורים נהרסו ונותרו רק מספר קירות עומדים. משטח הבטון עבור מגדל הקידוח עדיין קיים בתחתית המכתש. דרך הסולינג מצומת הנגב זופתה והוארכה עד קרבת עין ירקעם. מספר קילומטרים ממזרח למחנה הוקמה ב-1951 העיירה ירוחם.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
*[https://shimur.org/wp-content/uploads/2018/01/%D7%A2%D7%99%D7%AA%D7%95%D7%9F-%D7%90%D7%AA%D7%A8%D7%99%D7%9D-%D7%92%D7%99%D7%9C%D7%99%D7%95%D7%9F-56-%D7%90%D7%A4%D7%A8%D7%99%D7%9C-2016.pdf מחנה מחפשי נפט הר אבנון] באתר המועצה לשימור אתרים, גיליון מספר 56, באפריל 2016, עמוד 10

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברת הנפט העיראקית
קטגוריה:הנגב: מבנים
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז דרום
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
אז'ן השני, נסיך לינייה האחד עשר

אז'ן למורל, ובתוארו הרשמי אז'ן השני, נסיך לינייה האחד עשר (בצרפתית: Eugène II Frédéric Marie Lamoral, 11e prince de Ligne, 10 באוגוסט 1893 – 26 ביוני 1960) היה אציל מבית לינייה , בית אצולה בלגי, וחסיד אומות העולם.

==ביוגרפיה==
הנסיך [[מישל דה לינייה נכדו של אז'ן בטקס בבית הנשיא עם ראובן ריבלין ושישה ניצולי שואה שניצלו על ידי סבו: אברהם ברומברג, אלברט רסימורה, אברהם סביון, אברהם קפוטקה, יצחק ירושלמי ואפרים אלקוך]]

===ראשית חייו===
אז'ן השני נולד ב-10 באוגוסט 1893 בבראילפון, והיה בנם הבכור של ארנסט, נסיך לינייה העשירי ודיאן דה קוסה-בריסאק (de Cossé-Brissac). הוא למד פילוסופיה, הוכשר כדיפלומט וסיים את לימודיו בהצטיינות. הוא נשלח לבוקרשט, פריז, מדריד, לונדון ווושינגטון הבירה. בשנת 1917 נישא לפיליפין דה נואייה (de Noailles), ונולדו להם שני בנים ושתי בנות.

עם מות אביו בשנת 1937, הפך אז'ן לנסיך אז'ן השני, נסיך לינייה האחד עשר.

===מעורבותו בפעילות הצלה בתקופת השואה===
בעת כיבוש בלגיה בידי הגרמנים בשנת 1940 לחם אז'ן בצבא הבלגי. לאחר שפורקה בלגיה מנשקה עבדו אז'ן ואשתו בסיוע חומרי לנזקקים במדינה. הם הפכו את טירת בלל (Château de Belœil) שבמערב בלגיה למקום מקלט לילדים יהודים, בהם בלגים וכן זרים. איז'ן ואשתו דאגו לחינוכם של הילדים והקנו להם טיפול רפואי ככל שנדרש. אז'ן היה בן דודו של לאופולד השלישי, מלך הבלגים, וכך התאפשר לו לזמן את רופאו האישי של המלך בכל עת שנדרשו לכך הילדים החולים שתחת חסותו.

===לאחר המלחמה===
לאחר המלחמה היה אז'ן השני שגריר בלגיה בהודו ובספרד. ב-26 ביוני 1960 מת אז'ן בבלאיל, ובנו בודואן, נסיך לינייה השנים עשר ירש את תאריו.

בשנת 1975 העניק יד ושם לאז'ן השני לבית לינייה את אות חסידי אומות העולם.

==משפחתו==
ב-28 בפברואר 1917 התחתן אז'ן עם פיליפין דה נואייה, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
* בודואן, נסיך לינייה השנים עשר (1918–1985)
* איזבלה, נסיכת לינייה (1921–2000)
* יולנדה, נסיכת לינייה (נולדה ב-1923), התחתנה עם קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה
* אנטואן, נסיך לינייה השלושה עשר (1925–2005)

==קישורים חיצוניים==

* [https://righteous.yadvashem.org/?searchType=righteous_only&language=en&ind=0&itemId=4042715 על פועלו של אז'ן השני לבית לינייה להצלת יהודים], באתר יד ושם 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:בלגים חסידי אומות העולם
קטגוריה:אצולה בלגית
קטגוריה:מצילים בשואה: בלגיה
קטגוריה:ילידי 1893

קטגוריה:נפטרים ב-1960
בקרה בחוג פתוח

בַּקָּרָה בְּחוּג פָּתוּחַ (open loop control system) היא סוג של בקרה אשר מקבלת כקלט רק את ערכי המצב ומודל המערכת. במסגרתה אין משוב (feedback) מיחידת המדידה המשפיע על מנגנון ההפעלה באשר לתוצאות הביצוע של התהליך. כלומר, הבקרה אינה עוקבת אחר פלט התהליך של המערכת עליה מבצעת את הבקרה ואינה משווה בין הערך הרצוי למצוי. בשל כך מערכות המבוססות בקרה בחוג פתוח אינם נכללים בתחום הלמידה חישובית ולא ניתן לתקן בהן שגיאות או לבצע "פיצויים" אחר תקלות במערכת.

סוג בקרה אשר מושפע מתוצאות התהליך, מכונה "בקרה בחוג סגור".

==שימושים==
בקרה מחוג פתוח, יחסית לשאר סוגי הבקרות, פשוט ליישום וזול. עם זאת, הבקרה פחות מדויקת ומושפעות משינויים סביבתיים, משתמשים בהן כאשר אין דרישות גבוהות לביצועי התהליך המבוקר.

דוגמאות למערכות המבוססות בקרה בחוג פתוח:
* מסלול לרחיצת מכוניות אוטומטית – זמן השטיפה מוגדר מראש ואינו תלוי ברמת ניקון הרכב בסוף התהליך.
* ממטרה – פעולת ההשקיה של מערכת זו מבוצעת באופן רציף ואינו תלוי בכמות המים בסביבתה. גם ביום גשום תשקה באותה כמות מים, כמות עודפת מהדרוש.
* תנור מיקרוגל – פעולת חימום המזון של מערכת זו תלוי בזמן בלבד, ולא בטמפרטורת המזון או באיכותו המזון להגשה.

משתמשים במערכת בקרה בחוג פתוח גם כאשר ניתן לממש מודל מתמטי המחשב את הקשר בין הקלט והפלט. לדוגמה חישוב המתח המוזן למנוע חשמלי על מנת להביא אותו למהירות סיבוב מסוימת.

==ראו גם==
* תורת הבקרה

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20101006104637/http://www.mkm-haifa.co.il/robotica/study/integrated%20system/sys5_data.htm הסבר אודות אלגוריתם הבקרה – בקרה בחוג פתוח שנכתב על ידי עודד רייכספלד]
*[https://web.archive.org/web/20151208080124/http://hschools.haifanet.org.il/tikah/hisc/subjects/DocLib4/שאלון%20819203/מבוא%20לבקרה/חוגי%20בקרה.pdf מבוא לבקרה לחוגי בקרה]

קטגוריה:מערכות בקרה
המדינה החופשית סקסוניה-גותה

המדינה החופשית סקסוניה-גותה
המדינה החופשית סקסוניה-גותה (בגרמנית: זקסן-גותה, Freistaat Sachsen-Gotha) הייתה מדינה קטנה ברפובליקת ויימאר, שהתקיימה תקופה קצרה עד למיזוגה במדינת תורינגיה.

==היסטוריה==
ב-14 בנובמבר 1918 התפטר קרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה. לאחר ביטול הדוכסות, התפצלו דוכסויות קובורג וגותה, ואזור גותה הפך למדינה חופשית ברפובליקת ויימאר.

בשנת 1920 הצטרפה המדינה למדינת תורינגיה, לאחר שפרלמנט המדינה הכריע בעד המהלך, והפכה לאזור גותה בתורינגיה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.gonschior.de/weimar/Thueringen/Gotha/index.htm המדינה החופשית סקסוניה-גותה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:גרמניה: מדינות לשעבר
קטגוריה:תורינגיה
סקסוניה-גותה
המדינה החופשית קובורג

המדינה החופשית סקסוניה-קובורג
המדינה החופשית קובורג (בגרמנית: Freistaat Coburg) הייתה מדינה קטנה ברפובליקת ויימאר, שהתקיימה תקופה קצרה עד למיזוגה במדינת בוואריה.

==היסטוריה==
ב-14 בנובמבר 1918 התפטר קרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה. לאחר ביטול הדוכסות, התפצלו דוכסויות קובורג וגותה, ואזור קובורג הפך למדינה חופשית ברפובליקת ויימאר.

בשנת 1920 הצטרפה המדינה למדינת בוואריה, לאחר משאל עם שנערך על מנת לקבוע האם להצטרף לפרוסיה, לתורינגיה, או לבוואריה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.gonschior.de/weimar/Bayern/Coburg/index.htm המדינה החופשית סקסוניה-קובורג] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גרמניה: מדינות לשעבר
קטגוריה:בוואריה: היסטוריה
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: מדינות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1918
קמח חומוס

קמח חומוס
משולשי [[פאינה]]
[[פקורה]]
קמח חומוס הוא קמח העשוי מגרגרי חמצה (חומוס) מיובשים או קלויים, וטחונים.

בכמה מדינות באסיה מכונה קמח זה "גראם". זהו מוצר יסוד במטבח ההודי, והבנגלי, פקיסטני והוא נפוץ גם במטבח הפרסי.

לקמח חומוס ערך קלורי גבוה יותר משל קמחים אחרים ושיעור חלבון רב יותר.

== שימושים ==
במטבח הטבעוני משמשת בלילת קמח חומוס ומים בין השאר כתחליף ביצה בתבשילים שונים, למשל להכנת חביתה טבעונית והכנת ציפוי לשניצל טופו.

במטבחי דרום אסיה קמח החומוס פופולרי מאוד ומשמש במאכלים רבים כגון סב, בונדה, צ'ילה (חביתית מקמח חומוס המשמשת כמאכל רחוב בהודו), לאדו, פקורה, פאפאדומס, פטרה ועוד.

באנדרה פרדש משמש קמח חומוס במאכלי קארי הנאכלים לרוב בארוחות בוקר חורפיות יחד עם צ'פאטי או פורי. 

לאורך חופי הים הליגורי משמש קמח חומוס להכנת חביתית אפויה הנקראת "פארינטה" באיטליה, "פאינה" בג'נובה ו"סוקה" בצרפת. 

במטבח הסיציליאני משמש קמח חומוס להכנת פריטר "פנאלה". במטבח הספרדי הוא משמש להכנת פריטר חסילונים. 

במטבח היווני והקפריסאי הוא משמש כעיטור לקוליבה - מאכל טקסי בלוויות בכנסייה האורתודוקסית המזרחית. 

==הערות שוליים==

חומוס
קטגוריה:מוצרי יסוד
קטגוריה:חומוס
קטגוריה:חומרי גלם (מזון)
המדינה החופשית סקסוניה-ויימאר-אייזנך

המדינה החופשית סקסוניה-ויימאר-אייזנך
המדינה החופשית סקסוניה-ויימאר-אייזנך (בגרמנית: זקסן-ויימאר-אייזנך, Freistaat Sachsen-Weimar-Eisenach) הייתה מדינה קטנה ברפובליקת ויימאר, שהתקיימה תקופה קצרה עד למיזוגה במדינת תורינגיה.

==היסטוריה==
ב-9 בנובמבר 1918 התפטר וילהלם ארנסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה. לאחר ביטול הדוכסות, הפכה המדינה למדינה חופשית ברפובליקת ויימאר.

בשנת 1920 הצטרפה המדינה למדינת תורינגיה, לאחר שפרלמנט המדינה הכריע בעד המהלך, והפכה לאזור ויימאר ואייזנך בתורינגיה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.gonschior.de/weimar/Thueringen/Weimar/index.htm המדינה החופשית סקסוניה-ויימאר-אייזנך] 

קטגוריה:גרמניה: מדינות לשעבר
קטגוריה:תורינגיה
קטגוריה:ויימאר: היסטוריה
סקסוניה-ויימאר-אייזנך
נענע ריחנית

נענע ריחנית (שם מדעי: Mentha suaveolens, ידועה באנגלית גם כ-Apple Mint, נענע תפוחית) הוא מין של נענע הנפוץ באירופה וחלקים מהמזרח התיכון (טורקיה)<ref></ref>. מין זה אותר בחרמון על ידי הבוטנאי אבינעם דנין בשנת 2003, אך הוא אינו נמנה עם צמחי הבר של ארץ ישראל.

==מאפיינים==
לנענע הריחנית גבעולים גבוהים (40 ס"מ עד מטר) עם עלים מנוגדים וצמודים בגוון ירוק בהיר. צורת העלים מעוגלת יותר ממחודדת, שפתם משוננת, אורכם בין 3–5 ס"מ ורוחבם 2–4 ס"מ. העלים יכולים להראות מעין פלומה מאוד דקה מעל או מתחת לעלה. הפרחים אבקניים ופרחים עלייניים (צמח חד-ביתי)

התפרחות בצורה חרוטית בקצה הגבעול, ומכילות מספר רב של פרחים קטנים בגוון לבן או ורוד בהיר. טעם העלים פירותי ומתקתק יותר ממיני נענע אחרות מסוגן.
==תפוצה==
נענע ריחנית נפוצה ברחבי מערב ודרום אירופה, והתאקלמה באזורים רבים במזרח התיכון. הנענע הריחנית מעדיפה סביבות לחות לגידול, עם שמש מלאה או חלקית.
==מיני כלאיים==
נענע ריחנית מוכלאת בקלות עם מיני נענע אחרים ליצירת מיני כלאיים חדשים. נענע ריחנית ונענע קרחת מניבים נענת תפוח, ונענע חריפה עם נענע ריחנית מניבים נענת אשכולית.

יש גם מגוון זנים מתורבתים של נענע ריחנית שלהם מופעים שונים במקצת של העלים, הריח והפריחה, למשל נענע אננסית שלה עלים מגוונים בירוק ולבן.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שפתניים
לויקוציטוזיס

לוֹיְקוֹצִיטוֹזִיס (לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: רִבּוּי כַּדּוּרִיּוֹת לְבָנוֹת או רִבּוּי תָּאֵי דָּם לְבָנִים, בלועזית: leukocytosis) הוא מדד מעבדתי המשקף עלייה בספירת תאי הדם הלבנים בדם מעבר לטווח התקין. העלייה במספר תאי הדם הלבנים נגרמת ברוב המקרים כתוצאה ממצבי דלקת, למשל כתוצאה מזיהום, אך לעיתים היא גם קשורה בסיבות נוספות, בין אם פיזיולוגיות כגון פעילות גופנית, היריון ומצבי דחק אחרים, ובין אם אחרות כגון ממאירויות, במיוחד של תאי הדם הלבנים, ותופעת לוואי של תרופות. נהוג לסווג לויקוציטוזיס לפי סוג תאי הדם הלבנים הנמצאים בעודף: נויטרופיליה (ריבוי נויטרופילים), לימפוציטוזיס (ריבוי לימפוציטים), מונוציטוזיס (ריבוי מונוציטים), אאוזינופיליה (ריבוי אאוזינופילים) ובאזופיליה (ריבוי באזופילים).

טווח ערכי הייחוס המקובל לספירת תאי דם לבנים בדם הוא 4,300–10,800 תאים למיקרוליטר (4.3–10.8 מיליארד תאים לליטר) באדם בוגר, אולם טווח זה יכול להשתנות ממעבדה אחת לאחרת, ובילדים הוא גם תלוי גיל. חריגה מהטווח בכיוון מעלה מוגדרת כלויקוציטוזיס. כאשר מספר תאי הדם הלבנים עולה על 30,000–50,000 תאים למיקרוליטר, מצב זה נקרא תגובה לוקמואידית. למרות השם, אין הכרח כי ספירה חריגה זו של תאי הדם הלבנים נובעת מלוקמיה. בספירת תאי דם לבנים של למעלה מ-100,000 תאים למיקרוליטר מדובר בהיפרלויקוציטוזיס, אשר עלול להוביל להגברת צמיגות הדם וללויקוסטזיס. לעיתים, ריבוי תאי הדם הלבנים מלווה ביציאה של תאי דם לבנים לא בשלים ממח העצם למחזור הדם, בשל הדרישה הגוברת לתאי דם לבנים או בשל עודף של תאים צעירים במח העצם על רקע ממאירות. מצב זה מכונה "סטייה שמאלה".

==ראו גם==
* לויקופניה
* פוליציטמיה
* תרומבוציטוזיס

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחלות דם והפרעות במנגנון החיסון
פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה

פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה (בגרמנית: Friedrich August II Albert Maria Clemens Joseph Vincenz Aloys Nepomuk Johann Baptista Nikolaus Raphael Peter Xavier Franz de Paula Venantius Felix; 18 במאי 1797 – 9 באוגוסט 1854), היה מלכה השלישי של סקסוניה, בין השנים 1836–1854.

==ביוגרפיה==
===ילדותו===
פרידריך אוגוסט נולד ב-18 במאי 1797 בפילניץ שהייתה חלק מנסיכות הבוחר מסקסוניה, לנסיך מקסימיליאן, שהיה מאוחר יותר נסיך הכתר של סקסוניה, ולקרולינה, נסיכת פארמה, בתו של פרננדו, דוכס פארמה.

בצעירותו לחם פרידריך אוגוסט כקצין במלחמת הקואליציה השישית, אך הוא לא גילה עניין בענייני הצבא.

===נסיך הכתר של סקסוניה===
אחרי מהפכת יולי בצרפת בשנת 1830, החלו בסתיו הפגנות אף בסקסוניה, בעיקר נגד החוקה הישנה. כתוצאה מההפגנות, ויתר מקסימיליאן, נסיך הכתר של סקסוניה על זכותו לרשת את המלוכה, לטובת בנו פרידריך אוגוסט.

===ממלכת סקסוניה===
ב-6 ביוני 1836 מת אנטון, מלך סקסוניה ללא יורשים זכרים, ובמקומו עלה פרידריך אוגוסט לשלטון. פרידריך אוגוסט היה פופולרי מאוד על אזרחי סקסוניה, ואת הבעיות הפוליטיות העדיף להשאיר בידי שריו.

פרידריך אוגוסט יצר את החוק הפלילי של שנת 1836. בתקופת מהפכות 1848 (אביב העמים), מינה פרידריך אוגוסט שרים ליברלים בממשלה, הפחית את הצנזורה. אך מאוחר יותר שינה את דעתו, וב-28 באפריל פיזר את הפרלמנט. בשנת 1849 נאלץ פרידריך אוגוסט לברוח למבצר קניגשטיין, שם שהה עד שדוכא המרד במהלך מאי על ידי סיוע מהצבא הפרוסי.

בשנת 1844 ביקר פרידריך אוגוסט, מלווה על ידי רופאו האישי קרל גוסטב קרוס, באנגליה וסקוטלנד. על אף שהביקור לא היה ביקור ממלכתי, התארח פרידריך אוגוסט אצל המלכה ויקטוריה והנסיך אלברט בטירת וינדזור.

ב-8 באוגוסט 1854 נפצע פרידריך אוגוסט במהלך מסע בטירול, כתוצאה מסוס שדרך על ראשו, ולמחרת מת בקרשטן. מכיוון שמת ללא יורשים, עלה לשלטון במקומו אחיו יוהאן, מלך סקסוניה.

==משפחתו==
ב-26 בספטמבר 1819 התחתן פרידריך אוגוסט על ידי שליח עם מריה קרולינה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה ומריה תרזה מנאפולי וסיציליה, וב-7 באוקטובר באותה שנה מומשו הנישואים בדרזדן. אך היא מתה ב-22 במאי 1832 ללא ילדים.

ב-24 באפריל 1833 התחתן פרידריך אוגוסט עם מריה אנה, נסיכת בוואריה, בתם של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה וקרולינה מבאדן. אך גם ממנה לא היו לו ילדים.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה בית וטין נולד:18 במאי 1797 מת:9 באוגוסט 1836
|-
| rowspan="1" align="center"| אנטון
| rowspan="1" align="center"| ממלכת סקסוניה 1827–1836
| rowspan="1" align="center"| יוהאן
|}

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:מלכי סקסוניה
קטגוריה:בית וטין
קטגוריה:אביב העמים: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1797
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1854
יוהאן, מלך סקסוניה

יוהאן, מלך סקסוניה (בגרמנית: Johann Nepomuk Maria Joseph Anton Xaver Vincenz Aloys Franz de Paula Stanislaus Bernhard Paul Felix Damasus; 12 בדצמבר 1801 – 29 באוקטובר 1873), היה מלכה הרביעי של סקסוניה, בין השנים 1854–1873.

==ביוגרפיה==
===ילדותו===
יוהאן נולד ב-12 בדצמבר 1801 בדרזדן שהייתה חלק מנסיכות הבוחר מסקסוניה, לנסיך מקסימיליאן, שהיה מאוחר יותר נסיך הכתר של סקסוניה, ולקרולינה, נסיכת פארמה, בתו של פרננדו, דוכס פארמה.

יוהאן הפך ליורש העצר של סקסוניה, לאחר עליית אחיו פרידריך אוגוסט לשלטון בשנת 1836.

===ממלכת סקסוניה===
ב-9 באוגוסט 1854 מת פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה ללא יורשים זכרים, ובמקומו עלה יוהאן לשלטון. יוהאן פיתח מאוד את המדינה, הקים רשת מסילות ברזל והביא למסחר חופשי במדינה.

יוהאן פעל לקידום השליטה של אוסטריה בגרמניה, ובמלחמת אוסטריה–פרוסיה בשנת 1866 שלח את צבאו להילחם לצד אוסטריה בבוהמיה ולא השאיר אותו להגן על שטח הממלכה. משום כך, בסיום הלחימה ביקשה אוסטריה מפרוסיה שלא לספח את סקסוניה כמחוות כבוד, ופרוסיה נעתרה לבקשה, והותירה את סקסוניה כמדינה עצמאית. מאוחר יותר באותה שנה הצטרפה סקסוניה על דעת עצמה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. מלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1871 הובילה לשיוך חברות הקונפדרציה אל האימפריה הגרמנית ויוהאן נותר בתפקידו והוכפף לקיסר האימפריה הגרמנית.

ב-29 באוקטובר 1873 מת יוהאן בדרזדן, ובמקומו עלה לשלטון בנו אלברט, מלך סקסוניה.

==משפחתו==
ב-10 בנובמבר 1822 התחתן יוהאן על ידי שליח עם אמליה אוגוסטה, נסיכת בוואריה, בתם של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה וקרולינה מבאדן, וב-21 בנובמבר באותה שנה מומשו הנישואים בדרזדן. ממנה היו לו 9 ילדים:
* מריה, נסיכת סקסוניה (22 בינואר 1827 - 8 באוקטובר 1857).
* אלברט, מלך סקסוניה (23 באפריל 1828 - 19 ביוני 1902), התחתן עם קרולה מוואסה.
* אליזבת, נסיכת סקסוניה (4 בפברואר 1830 - 14 באוגוסט 1912), התחתנה עם הנסיך פרדיננדו מסבויה, דוכס ג'נובה, ולאחר מותו התחתנה עם ניקולו מרצ'ס ראפאלו.
* ארנסט, נסיך סקסוניה (5 באפריל 1831 - 12 במאי 1847).
* גאורג, מלך סקסוניה (8 באוגוסט 1832 - 15 באוקטובר 1904), התחתן עם מריה אנה, נסיכת פורטוגל.
* זידוניה, נסיכת סקסוניה (16 באוגוסט 1834 - 1 במרץ 1862).
* אנה, נסיכת סקסוניה (4 בינואר 1836 - 10 בפברואר 1859), התחתנה עם פרדיננד הרביעי, הדוכס הגדול של טוסקנה.
* מרגרטה, נסיכת סקסוניה (24 במאי 1840 - 15 בספטמבר 1858), התחתנה עם קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה.
* סופיה, נסיכת סקסוניה (15 במרץ 1845 - 9 במרץ 1867), התחתנה עם קרל תאודור, דוכס בבוואריה.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| יוהאן, מלך סקסוניה בית וטין נולד: 12 בדצמבר 1801 מת: 29 באוקטובר 1873
|-
| rowspan="1" align="center"| פרידריך אוגוסט {{ש}} השני
| rowspan="1" align="center"| ממלכת סקסוניה 1854–1873
| rowspan="1" align="center"| אלברט
|}

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:מלכי סקסוניה
קטגוריה:בית וטין
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1801
קטגוריה:נפטרים ב-1873
נורברט נאכטוואי

נורברט נאכטוואי (בגרמנית: Norbert Nachtweih, נולד ב-4 ביוני 1957 בזאנגרהאוזן שבגרמניה המזרחית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר בעיקר באיינטרכט פרנקפורט ובבאיירן מינכן. נאכטוואי התפרסם בכך שערק מגרמניה המזרחית לגרמניה המערבית בתקופת מסך הברזל ביחד עם חברו הכדורגלן יורגן פהל, וזכה בתארים רבים כשחקן מזרח גרמני בגרמניה המערבית.

==קריירת מועדונים==
===כמי האלה===
נאכטוואי, יליד גרמניה המזרחית, שיחק במועדון הנוער של כמי האלה (כיום פ.צ. האלשר), הממוקם בעיר האלה, השוכנת בסקסוניה-אנהלט, אחת מהמדינות שהרכיבו את גרמניה המזרחית. בשנת 1974, עלה נאכטוואי לבוגרים של כמי האלה, כאשר הקבוצה בדיוק העפילה אל ליגת העל המזרח-גרמנית. בשתי עונותיו בקבוצה הבוגרת כבש שני שערים ב-35 הופעות.

===העריקה לגרמניה המערבית והחתימה בפרנקפורט===
בשנת 1976, נאכטוואי עבר לגרמניה המערבית, וחתם באיינטרכט פרנקפורט. לא היה מדובר במעבר קבוצה רגיל. בגרמניה המזרחית היה איסור לחצות את הגבול לגרמניה המערבית בעידן מסך הברזל, ונאכטוואי, ביחד עם חברו לכמי האלה, יורגן פהל, ניצלו הזדמנות שנקרתה בדרכם ככדורגלנים המשתתפים בטורנירים בינלאומיים. באוקטובר 1976 שיחקו נאכטוואי ופהל בנבחרת גרמניה המזרחית, וטסו לטורקיה על מנת לערוק ממנה לגרמניה המערבית, וכשנחתו בה, חתמו שניהם באיינטרכט פרנקפורט. נאכטוואי שיחק שש עונות בפרנקפורט, וכבש 26 שערים ב-120 הופעות. נאכטוואי אף זכה בגביע אופ"א עם איינטרכט פרנקפורט בשנת 1980, לאחר ניצחונות במפגשים כפולים מול באיירן מינכן בחצי הגמר ומול בורוסיה מנשנגלדבך בגמר. כעבור שנה, זכה נאכטוואי עם פרנקפורט בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 3-1 בגמר על קייזרסלאוטרן.

===באיירן מינכן===
בקיץ 1982 חתם נאכטוואי בבאיירן מינכן, בה שיחק שבע עונות, צבר 220 משחקי בונדסליגה וכבש 20 שערים. נאכטוואי נחשב לאחד השחקנים החשובים בקבוצה בשנות ה-80, וזכה עמה בארבע אליפויות, מתוכן שלוש ברצף, ובשני גביעים מקומיים. נאכטוואי פתח במשחק גמר גביע אירופה לאלופות 1987, בו הפסידה באיירן מינכן 2-1 לפורטו.

===קאן===
בשנת 1989 חתם נאכטוואי בקאן מליגת העל הצרפתית, שם שיחק שתי עונות. נאכטוואי שיתף פעולה בקאן עם הכוכב העולה זינדין זידאן, וסייע לקבוצה להעפיל לגביע אופ"א לראשונה בתולדותיה.

===סיום הקריירה===
בשנת 1991 חזר לתקופה קצרה לאיינטרכט פרנקפורט, ובהמשך השנה חתם בוולדהוף מנהיים מליגת הבונדסליגה השנייה, שם שיחק ארבע עונות, ופרש מכדורגל מקצועני בשנת 1995. בהמשך, שיחק במספר מועדוני חובבים.

==קריירה בינלאומית==
נאכטוואי שיחק בנבחרת הצעירה של גרמניה המזרחית, אך עקב העריקה לגרמניה המערבית, נאסר עליו לשחק בנבחרת לפי חוקי פיפ"א הנוקשים, שלא התירו לשחק בנבחרת גרמניה המערבית לשחקן עם עבר בנבחרת גרמניה המזרחית. זאת על אף שנחשב לאחד הכדורגלנים המצליחים ביותר בגרמניה המערבית באותה תקופה.

==תארים==
עם איינטרכט פרנקפורט:
* גביע אופ"א: 1979/80
* הגביע הגרמני: 1980/81

עם באיירן מינכן:
* אליפות הבונדסליגה (4): 1984/85, 1985/86, 1986/87, 1988/89
* הגביע הגרמני (2): 1983/84, 1985/86

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים מזרח גרמנים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. האלשר
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני קאן
קטגוריה:כדורגלני וולדהוף מנהיים
קטגוריה:קשרי כדורגל מזרח גרמנים
קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:עריקים
קטגוריה:עריקים מהגוש המזרחי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1957
פוליסקסואליות

דגל הגאווה הפוליסקסואלי
פוליסקסואליות היא משיכה לריבוי מגדרים או מינים, כמו ביסקסואליות. אין הגדרה אחידה לנטייה הזו, ויש לה כמה פירושים. בין השאר, יש כאלה שמתייחסים אליה כביסקסואליות עם משיכה גם ל-אבינאריים, יש כאלה שמזהים אותה כפאנסקסואליות רק למגדרים בינאריים, יש כאלה שמבחינתם זוהי ביסקסואליות עם זהות אישית קווירית, ויש כאלה שמתייחסים אליה פשוט כמושג נרדף לביסקסואליות, שהיא משיכה לשני מגדרים או יותר (בניגוד לחד-מיניות בה יש משיכה רק למגדר אחד).

באותה מידה, יש לזהות הפוליסקסואליות דמיון לזהות הפאנסקסואלית, כאשר ההבדל העיקרי הוא שפאנסקסואליות מוגדרת כמשיכה לכל המגדרים, או משיכה ללא תלות במין או מגדר, בעוד פוליסקסואליות היא משיכה ליותר ממגדר אחד אך לאו דווקא לכל המגדרים או המינים.

== היבטים תרבותיים ==
במסגרות חברתיות ואקטיביסטיות לעיתים הזהות מקוצרת למילה "פולי", דבר שיכול לגרום לבלבול עם הפרקטיקה המינית פוליאמוריה, שגם היא מקוצרת באותו אופן. ואולם, אין חפיפה בין המשמעויות: פוליאמוריה היא פרקטיקה של קיום ריבוי מערכות יחסים, ואין בה שום הגדרה לגבי הזהות המינית של מי שביחסים; לעומת זאת, אדם פוליסקסואל יכול להיות מונוגמי או פוליאמורי. אין בזהות עצמה אינדיקציה לגבי הפרקטיקות המיניות של המחזיק בה. 

החיבור בין פוליסקסואליות וג'נדרקוויריות נובעת מהמקבילות של הבעיות שנוצרות מהתכתיב החברתי הבינארי לגבי מגדר - שקובעת שבני אדם הם או גברים או נשים - לאנשים שאינם מגדירים עצמם כאחד מהשניים, לתכתיב הבינארי לגבי מיניות – שקובעת שבני אדם הם או הטרוסקסואלים או הומוסקסואלים – עבור אנשים שחווים משיכות מורכבות יותר. המשיכה הפוטנציאלית למגדרים לא בינאריים – כמו טרנסג'נדרים, ג'נדרקווירים, א-מגדריים, ואנשים אינטרסקס – מובלעת לתוך ההגדרה של פוליסקסואליות. 

== ראו גם ==

* ביסקסואליות
* פאנסקסואליות
* ג'נדרקוויר
* טרנסג'נדר
* אינטרסקס
* פוליאמוריה
* אג'נדר

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להט"ב: סלנג ומונחים
קטגוריה:זהות מינית
קטגוריה:להט"ב
מיטשל וייזר

מיטשל-אליה וייזר (בגרמנית: Mitchell-Elijah Weiser, נולד ב-21 באפריל 1994 בטרויסדורף שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בורדר ברמן בעמדות המגן הימני והקשר הימני.

וייזר ניחן במהירות, ביכולת פריצה, ובמשחק התקפי טוב יחסית לשחקן הגנה.

==קריירת מועדונים==
===פ.צ. קלן===
וייזר שיחק בקבוצת הנוער של פ.צ. קלן, ובשנת 2011 עבר לשחק בקבוצה הבוגרת, אך שובץ בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון. בפברואר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה מול באייר לברקוזן, והיה לשחקן הצעיר ביותר בתולדות פ.צ. קלן המשחק בבונדסליגה.

===באיירן מינכן===
כישרונו של וייזר כשחקן כנף לא נעלם מעיני המועדונים הגדולים, ובקיץ 2012 חתם וייזר בבאיירן מינכן על חוזה לשלוש שנים. בינואר 2013 הושאל לקייזרסלאוטרן ששיחקה בליגת הבונדסליגה השנייה על מנת שיצבור ניסיון, ובתום העונה חזר לבאיירן מינכן. וייזר שיחק בעיקר בקבוצת המילואים, אך גם קיבל הזדמנויות מהמאמן פפ גווארדיולה, בין היתר בליגת האלופות מול ויקטוריה פלזן בשלב הבתים של עונת 2013/14. לקראת סוף עונת 2014/15 וייזר קיבל יותר ויותר הזדמנויות והוכיח את כישרונו, אך סירב להאריך את החוזה מאחר שרצה לקבל יותר דקות משחק.

עם באיירן מינכן זכה וייזר בשתי אליפויות הבונדסליגה, גביע מקומי אחד, סופר קאפ מקומי אחד, סופר קאפ אירופי אחד, וזכייה אחת באליפות העולם לקבוצות בשנת 2013.

===הרטה ברלין===
בקיץ 2015 חתם וייזר על חוזה בהרטה ברלין לשלוש שנים. את תחילת העונה הראשונה שלו בקבוצה החמיץ עקב פציעה. לאחר מכן, הפך וייזר לשחקן מפתח בקבוצה, וסייע לה להתבסס בצמרת הכדורגל הגרמני.

===באייר לברקוזן===
ב-7 במאי 2018 חתם וייזר על חוזה בבאייר לברקוזן לחמש עונות.

ב-31 באוגוסט 2021 הושאל וייזר לורדר ברמן, ובהמשך גם חתם בה באופן קבוע ב-2022.

==קריירה בינלאומית==
וייזר שיחק בנבחרות הצעירות של גרמניה, לרבות נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21. בשנת 2017 נטל חלק באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2017 עם הנבחרת הגרמנית הצעירה, והבקיע את שער הניצחון במשחק הגמר בו ניצחה גרמניה הצעירה את נבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21 בתוצאה 0–1.

==חיים אישיים==
וייזר הוא בנו של כדורגלן העבר פטריק וייזר, ששיחק בפ.צ. קלן ובוולפסבורג.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מגני כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קלן
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קייזרסלאוטרן
קטגוריה:כדורגלני הרטה ברלין
קטגוריה:כדורגלני באייר לברקוזן
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1994
פרידריך וילהלם השלישי, דוכס סקסוניה-אלטנבורג

פרידריך וילהלם השלישי, דוכס סקסוניה-אלטנבורג (בגרמנית: Friedrich Wilhelm III, von Sachsen-Altenburg; 12 ביולי 1657 – 14 באפריל 1672) היה דוכס של סקסוניה-אלטנבורג בין השנים 1669–1672.

==ביוגרפיה==
===ילדותו===
פרידריך וילהלם נולד ב-12 ביולי 1657 באלטנבורג שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-אלטנבורג, לפרידריך וילהלם השני, דוכס סקסוניה-אלטנבורג, ולמגדלנה זיבילה מסקסוניה, בתו של יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה.

===שלטונו===
ב-22 באפריל 1669 מת פרידריך וילהלם השני, דוכס סקסוניה-אלטנבורג, ובמקומו עלה פרידריך וילהלם לשלטון, תוך שדודיו יוהאן גאורג השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה ומוריץ, דוכס סקסוניה-צייץ משמשים כעוצרים.

ב-14 באפריל 1672 מת פרידריך וילהלם ממחלת האבעבועות השחורות. לאחר מותו חולקה הדוכסות בין דוכסות סקסוניה-ויימאר לדוכסות סקסוניה-גותה, אולם, ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה קיבל את החלק הגדול יותר, מכיוון שהיה צאצא של אליזבת סופיה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג בתו של יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג שציווה שהיא תירש את הנחלה בהיעדר יורשים זכרים.

== אילן יוחסין ==

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| פרידריך וילהלם השלישי, דוכס סקסוניה-אלטנבורג בית סקסוניה-אלטנבורג (ענף של בית וטין) נולד:12 ביולי 1657 מת:14 באפריל 1672
|-
| rowspan="1" align="center"| פרידריך וילהלם השני
| rowspan="1" align="center"| דוכסות סקסוניה-אלטנבורג 1669–1672
| rowspan="1" align="center"| ארנסט הראשון
|}
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דוכסי סקסוניה-אלטנבורג
קטגוריה:ילידי 1657
קטגוריה:נפטרים ב-1672
סין-מובליט

סין-מובליט היה מלך אמורי, המלך החמישי בשושלת הראשונה של מלכי בבל שהייתה שושלת אמורית. הוא היה אביו של המלך חמורבי. תקופת מלוכתו נמשכה 19 שנים, בין השנים 1812–1793 לפנה"ס לפי הכרונולוגיה התיכונה, או 1729-1748  לפי הכרונולוגיה הנמוכה. סין-אומבליט היה השליט הראשון על בבל שהכריז על עצמו כמלך העיר. הוא היה הראשון שהרחיב את שלטונה של בבל על ערי מדינה נוספות בדרום מסופוטמיה. בנו חמורבי הרחיב את גבולות הממלכה והפך אותה לאימפריה.

== מלוכה ==
סין אובליט ירש את אביו אפיל-סין. לא נמצאו במחקר הארכאולוגי כתובות המציינות אותו ואת אביו. בתקופת שלטונו נשלט המרחב המסופוטמי על ידי מספר ממלכות עתיקות ובולטות: אשנונה באזור החידקל העליון, לרסה באזור הדלתה של הפרת והחידקל, ממזרח שכנה ממלכת עילם ובאזור הג'זירה מלך המלך האשורי שמשי אדד הראשון, שהקים ממלכה גדולה. בבל באותה עת הייתה עיר ממלכה מקומית.

בשנה ה-13 למלכותו, הדף את צבא העיר אור שפלשה לתחומה של בבל. בשנה ה-17 למלכותו כבש את העיר איסין, ששכנה מדרום-מזרח לבבל בתקופת מלכותו של דמיק-אילישו מלך איסין, אבל לאחר מכן איבד את שלטונו על איסין. במשך תקופת מלכותו הוא הצליח להתחזק, ביצר מספר ערים בתחום ממלכתו ובנה תעלות.

בעת עליית בנו חמורבי לשלטון, התרבות הבבלית צברה כבר בולטות מסוימת בקרב המעמדות המשכילים על פני תרבויות אחרות באזור. השלטון באזור כבר החל להתבסס תחת הגמוניה בבלית. ערי המדינה בורסיפה כיש, דילבת ו-סיפר היו תחת הגמוניה בבלית.

במקורות העתיקים מופיעה גם דמות אישה בשם אילטני , ייתכן והייתה בתו של סין-מובליט ואחותו של חמורבי, או שהייתה בתו של שמשו-אילונה בנו של חמורבי.

==קישורים חיצוניים==

*[http://cdli.ucla.edu/tools/yearnames/HTML/T12K5.htm פירוט האירועים לפי שנים, שנות מלכותו של סין-מובליט]
==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכי השושלת ה-1 האמורית של בבל
ארכף הכף

ארכף הכף (שם מדעי: Elephantulus edwardii) הוא מין ממשפחת הארכפיים האנדמי לדרום אפריקה.

אורכו של הארכף 22–28 ס"מ ומשקלו 37–80 גרם. הוא בעל אף כפוף ובעל שערות חישה וכן אוזניים ועיניים גדולות. הפרווה חומה בהירה והרגליים והזנב גדולים ועוזרים לארכף לשעוט קדימה.

כמו רוב הארכפים הם אוכלים חרקים קטנים והם חייבים לאכול כמעט כל הזמן. בלילות שאין מזון הם מורידים את חום גופם עד לחום הסביבה ובבוקר חוזרים לחימום הגוף.

הם מתגוננים מטורפיהם הרבים על ידי ריצה במהירות דרך השיחים העשבוניים והמפותלים עד שהטורף מתבלבל ועוזב. הם חיים באזורי שיחים וסלעים באזור המערבי של דרום אפריקה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חדפי פיל
קטגוריה:דרום אפריקה: יונקים
קטגוריה:דרום אפריקה: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:יונקים בערבות אפריקה שמדרום לסהרה
ארכף שחור

ארכף שחור (שם מדעי: Elephantulus fuscus) הוא מין ממשפחת הארכפיים והוא בעל פרווה שחורה ממנה קיבל את שמו.
== מאפיינים ==
ארכף זה מגיע לאורך 10–12 ס"מ בלבד והוא בעל עיניים גדולות, אף ארוך ומחודד מעט ורגליים גדולות העוזרות לו לקפץ במהירות.

הוא חי בערבות העשב היבשות של אפריקה במלאווי, מוזמביק וזמביה. הוא חי במאורה ולאורכה שביל עשוי זרדים ועשבים ובהם הוא בונה שביל מילוט. כשטורף מגיע הארכף בורח במהירות בנתיב אקראי וכך מבלבל את הטורף. הוא לא נח כמעט ואוכל כמעט כל רגע כדי להתקיים. טרפו העיקרי מורכב מחרקים כמו פרפרים, חגבים וגם נמלים וטרמיטים. הצעירים נולדים בקן חמים ומסוגלים עם היוולדם לנוס מטורפים.

לא ידוע מה מצב שימורו.
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וילהלם פטרס
קטגוריה:חדפי פיל
קטגוריה:מלאווי: יונקים
קטגוריה:זמביה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1852
ארכף שחור-רגל

ארכף שחור-רגל (שם מדעי: Elephantulus fuscipes) הוא מין ממשפחת הארכפיים המצוי במרכז אפריקה.
== מאפיינים ==
הארכף מגיע לאורך 12–14 ס"מ ולמשקל 52–77 גרם. הוא בעל אף ארוך וכפוף בעל שערות חישה ועיניים גדולות כמו לקרוביו. הם יודעים לקפץ במהירות בעזרת זנבם ורגליהם הארוכות.

הארכפים פעלתנים תמיד ומחפשים חרקים רוב שעות היממה. הם עצמם עלולים להיטרף על ידי דורסים, חתולים שונים, נחשים ולטאות גדולות. בשעת סכנה הם נמלטים בשבילים בצמחייה והטורף מאבד את עקבותיהם.

הם חיים בסוואנות טרופיות וכרי דשא ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, דרום סודאן ואוגנדה. לא ידוע מה מצב שימורם.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1894
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אולדפילד תומאס
קטגוריה:חדפי פיל
קטגוריה:יונקים בסוואנה האפריקנית
קטגוריה:אוגנדה: יונקים
ארכף קצר-אף

ארכף קצר-אף (שם מדעי: Elephantulus brachyrhynchus) הוא מין ממשפחת הארכפיים והוא בעל אף קצר מעט יותר מקרוביו ומכאן שמו. ארכף זה מצוי בעיקר באפריקה הדרומית הרחק ממשכנות האדם והוא נפוץ ללא סכנה.
== מאפיינים ==
אורכו של הארכף כ-42 ס"מ ומשקלו 30–55 גרם. הוא בעל חוטם ארוך וכפוף, אך מעט פחות מקרובי משפחתו. הוא גם בעל עיניים גדולות ורגליים גדולות העוזרות לו לשעוט במהירות. הוא טורף חרקים קטנים ויצורים דומים ובדומה לחדפים האמיתיים הוא חייב לאכול כל הזמן.

הארכף נפוץ מדרום אפריקה ונמיביה, מזרח ומרכז בוצואנה, אנגולה, זימבבואה, מלאווי, זמביה, מוזמביק והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ובמזרח אפריקה בטנזניה, קניה ואוגנדה. הוא חיים באזורים צחיחים ויבשים אך בעלי צמחיית שיחים וערבות עשב. 

טורפיהם של הארכפים מרובים וכוללים עופות טרף, חתולים גדולים וקטנים, צבועים, תנים ונחשים. הם מתגוננים על ידי ריצה עקלתנית בשבילים בצמחייה במהירות ובלבול הטורפים עד שהם מוותרים.

בדומה לרוב בני המשפחה הארכפים אינם מאריכים ימים בשבי ותוחלת חייהם בשבי מגיעה ל-4.2 שנים במקרה הטוב.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

ארכף בדרום אפריקה

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנדרו סמית
קטגוריה:חדפי פיל
קטגוריה:זמביה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1836
ארכף סומלי

ארכף סומלי (שם מדעי: Elephantulus revoili) הוא מין ממשפחת הארכפיים האנדמי לסומליה.
== מאפיינים ==
הארכף בעל ראש קטן, אוזניים גדולות ואף כפוף ובעל שערות חישה עימם הוא חש את הסביבה. אורכו מגיע ל-14–16 סנטימטרים וצבע הפרווה אפרפר. הוא בעל זנב ורגליים ארוכות העוזרים לו לנוע במהירות.

הארכפים חיים באזורים מדבריים ואזורי שיחים ברחבי סומליה וג'יבוטי. הם מחפשים בין השבילים הזעירים בצמחייה חרקים קטנים ופרוקי רגליים דומים למאכל והם פעלתנים מאוד וחייבים לאכול הרבה כדי לא למות.

טורפיהם כוללים חתולים, צבועים, נמיות ותנים וכן עופות דורסים, לטאות גדולות ונחשים. הם בורחים מאויביהם באמצעות נתיבים בצמחייה ושינוי כיוונים במהירות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.bbc.com/news/science-environment-53820395 Elephant shrew rediscovered in Africa after 50 years] - מאתר ה-BBC

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חדפי פיל
קטגוריה:סומליה: יונקים
קטגוריה:סומליה: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1881
ארכף קארו

ארכף קארו (שם מדעי: Elephantulus pilicaudus) הוא מין ממשפחת הארכפיים האנדמי לדרום אפריקה במדינות הכף הצפוני והכף המערבי. הוא חי באזורי השיחים היבשים המכונים "קארו" ומכאן קיבל את שמו.
== מאפיינים ==
אורכו של הארכף 22–26 ס"מ ומשקלו 38–59 גרם. הוא בעל רגליים וזנב ארוכים וכן אוזניים ועיניים גדולות. הוא אינו קרוב לחדפים אלא רק זעיר כמוהם. הוא גם בעל אף מוארך וכפוף העוזר לו לחוש את הסביבה.

כמו רוב בני המשפחה הם פעלתנים ביותר, מחפשים כל הזמן מזון כמו חיפושיות, חגבים, פרפרים ותולעים. הם לא מאריכים ימים בשבי עקב כך.

הם חיים בסוואנות במסלולי שיחים וזרדים בהם הם נמלטים מטורפיהם הרבים. הם רצים במהירות בנתיב עקלתוני עד שהטורף מאבד כיוון ומתייאש.

הארכפים לא נפוצים ביותר ולא ידוע מה מצב שימורם.
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חדפי פיל
קטגוריה:דרום אפריקה: יונקים
קטגוריה:דרום אפריקה: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2008
ארכף סלע מזרחי

ארכף סלע מזרחי (שם מדעי: Elephantulus myurus) הוא מין ממשפחת הארכפיים.

הארכף נפוץ בערבות עשב וסוואנות בבוצוואנה, מוזמביק, דרום אפריקה וזימבבואה. הוא נפוץ גם באזורים יבשים וסלעיים עם מעט צמחייה. הוא חי ומתרבה בין השיחים ומוצא לאורכם את מזונו הכולל חרקים קטנים כמו חיפושיות, פרפרים, חגבים וטרמיטים. הוא עצמו עלול להיטרף על ידי נחשים, חתולים גדולים, נמיות, תנים ועופות דורסים שונים. הוא נמלט בין הסבכים בנתיב עקלתוני עד שהטורף מוותר על החיפושים לבסוף.

הארכפים מרובים בטבע ואינם בסכנה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חדפי פיל
קטגוריה:דרום אפריקה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1906
ארכף צפון-אפריקני

ארכף צפון-אפריקני (שם מדעי: Petrosaltator rozeti) הוא מין ממשפחת הארכפיים החי בצפונה של אפריקה במרוקו, תוניסיה, אלג'יריה ולוב, והוא היחיד מבני קבוצת אפרותריה המצוי שם. בעבר השתייך לסוג ארכף, אך החל מ-2016 הוא משויך לסוג יחידי (Petrosaltator).

הארכף הוא דמוי-חדף קטן ביותר בעל אף מוארך וכפוף ורגליים גדולות מאוד העוזרות לו לנתר.

הוא חי באזורי שיחים עשבוניים ובמדבריות שונים. הוא מצוי בקרבה למאורתו כל הזמן ומחפש חרקים ויצורים קטנים נוספים למאכל. הוא חייב לאכול כל העת. עם זאת הוא יכול שלא לשתות כמעט.

הארכפים עומדים על המשמר מפני טורפים ובורחים מפניהם בנתיבים בצמחייה בצורה עקלתנית ומבלבלת.

הארכפים נפוצים בתחום מחייתם ולא נשקפת להם סכנה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1833
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גאורגס לואיס דוורנוי
קטגוריה:חדפי פיל
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:מרוקו: יונקים
קטגוריה:אלג'יריה: יונקים
קטגוריה:הסהרה: בעלי חיים
ארכף סלע מערבי

ארכף סלע מערבי (שם מדעי: Elephantulus rupestris) הוא מין יונק קטן ממשפחת הארכפיים.

הארכפים הם יצורים קטנים דמויי חדף אך שייכים לקבוצה נפרדת הקרויה חדפי פיל. הם בעלי אף מוארך מעט וכפוף עם שערות חישה וכן אוזניים ועיניים גדולות. הרגליים שלהם גדולות והם יצורים מהירים ביותר.

הארכפים נפוצים בטבע בדרום אפריקה, נמיביה ואולי גם באנגולה ובוצוואנה. הם חיים במאורות בערבות עשב טרופיות ואזורים סלעיים יבשים.

הארכפים פגיעים לטורפים רבים ויודעים לנוע במהירות כדי לברוח מפניהם בנתיבים עקלתונים בצמחייה. הם בודקים את תחזוקת השבילים בצמחייה באמצעות פינוי זרדים שנפלו שם. השביל מספק להם גם מקום לאכול משום שהוא מושך חרקים קטנים כמו פרפרים וחגבים למאכל.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

ארכף סלע מערבי

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1831
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנדרו סמית
קטגוריה:חדפי פיל
קטגוריה:דרום אפריקה: יונקים
קטגוריה:נמיביה: יונקים
ארכף הסבך

ארכף הסבך (שם מדעי: Elephantulus intufi) הוא מין של יונק קטן ממשפחת הארכפיים המצוי בדרומה של אפריקה.

הארכף בעל אוזניים ועיניים גדולות ואף ארוך ומעט כפוף המכיל שערות חישה. צבעו של ארכף זה צהוב-אפור עם זנב ורדרד. הרגליים גדולות ואיתן הוא נע במהירות קדימה.

הארכף חי באזורים שחונים ויבשים בסוואנות טרופיות ובאזורים יבשים יותר כולל מדבריות, אך נפוץ בעיקר באזורי שיחים. הוא חי בדרום אפריקה, אנגולה, בוצוואנה ונמיביה. 

ארכפים אלה מוצאים את מזונם ואת ביתם בין השיחים, וכשטורפיהם הרבים בסביבה הם בורחים בנתיב מהיר ועקלתוני בין השיחים בשבילים מסומנים. הם טורפים חרקים קטנים שונים.

כמו מרבית בני המשפחה הם לא מאריכים ימים בשבי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1836
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנדרו סמית
קטגוריה:חדפי פיל
קטגוריה:בוטסואנה: יונקים
קטגוריה:יונקים בסוואנה האפריקנית
ארכף (סוג)

ארכף (שם מדעי: Elephantulus) הוא הסוג הגדול ביותר במשפחת הארכפיים. הוא כולל מינים קטנים המזכירים חדפים בעלי אף מוארך ודמוי חדק, אך בעל שערות חישה ארוכות. הארכפים הם קרוביהם הרחוקים של הפילים ושל השנבוב, אך קטנים מהם בהרבה ועם תוחלת חיים פעלתנית וקצרה.

הם ניזונים בעיקר מחרקים קטנים והמינים הגדולים ביותר גם מחולייתנים קטנים. הם מומחים בריצות ובקפיצות והם מתרוצצים מסביב לשבילים קבועים.

==מינים==
** ארכף קצר-אף (E. brachyrhynchus)
** ארכף הכף (E. edwardii)
** ארכף שחור-רגל (E. fuscipes)
** ארכף שחור (E. fuscus)
** ארכף הסבך (E. intufi)
** ארכף סלע מזרחי (E. myurus)
** ארכף קארו (E. pilicaudus)
** ארכף סומלי (E. revoili)
** ארכף אדמוני (E. rufescens)
** ארכף סלע מערבי (E. rupestris)

המין ארכף צפון אפריקני (E. rozeti) הועבר לסוג היחידי Petrosaltator.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1906
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אולדפילד תומאס
קטגוריה:חדפי פיל
ארכף ארבע אצבעי

ארכף ארבע אצבעי (שם מדעי: Petrodromus tetradactylus) הוא מין יחיד בסוגו במשפחת הארכפיים, בעל ארבע אצבעות ברגליו.

== מאפיינים ==
הארכף הארבע אצבעי קטן יותר מקרוביו ובעל פרווה עבה בצבע חום חיוור עד חום כהה עם סימנים לבנים סביב העיניים וכמה פסים רחבים על הגב. הוא בעל אף ארוך וכפוף המרחרח כל הזמן את הסביבה ומסביב לו ישנם שערות ארוכות. לארכף יש גם עיניים גדולות עם פסים לבנים סביבם ואוזניים גדולות. כמו רוב הארכפים גם חדף זה מסוגל לנוע בזריזות בעזרת רגליו הגדולות. אורכו הממוצע 10–30 ס"מ והזנב 8–25 ס"מ. המשקל הממוצע הוא 45–540 גרם.

ארכף זה חי במרכז ודרום מזרח אפריקה במדינות: אנגולה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, קניה, מלאווי, מוזמביק, דרום אפריקה, טנזניה, זמביה, זימבבואה ונמיביה. הם נפוצים ביותר יחסית למיני הארכפים והם חיים ביערות, מורדות הרים, שפלות, ערבות עשב וסוונות לחות.

הארכפים אוכלים חסרי חוליות קטנים שהם מוצאים כמו חגבים, תולעים, פרפרים, נמלים וטרמיטים וכן גם זרעים. הם ישנים בלילות מתחת לסבכים צפופים בהם הם בטוחים יחסית.

הם פגיעים ביותר לטורפים כמו נחשים, עופות דורסים ויונקים טורפים כמו חתולים. להגנתם הם מסתמכים על מהירות גבוהה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1846
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וילהלם פטרס
קטגוריה:חדפי פיל
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:מוזמביק: יונקים
קטגוריה:דרום אפריקה: יונקים
קטגוריה:זימבבואה: יונקים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: יונקים
קטגוריה:יונקים בסוואנה האפריקנית
צ'רוון

צ'רוון (בבלארוסית: Чэрвень, צ'רוויין; ברוסית: Червень; בפולנית: Czerwień, צ'רוויין) היא עיירה במחוז מינסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
העיירה נוסדה בשם איהומן (בבלארוסית: Ігумен, ברוסית נהגה "איגומן") והיא נזכרת לראשונה בשנת 1387, בתקופת הדוכסות הגדולה של ליטא. בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, והפכה למרכז מחוז. לאחר מלחמת העולם הראשונה הוקמה באזור הרפובליקה הבלארוסית העממית, אך היא נכבשה תוך זמן קצר על ידי ברית המועצות. ב-1923 הסובייטים שינו את שם העיירה לצ'רוון.

==יהודי צ'רוון==
בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה כ-2,800 יהודים, קרוב למחצית תושביה. בתקופה הסובייטית פעל בעיירה בית ספר יידי.

ב-2 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו רצחו בה תוך חודש 139 יהודים. בסתיו 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו צר שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודי יישובי הסביבה. מעת לעת רצחו שוטרים בלארוסים יהודים מהגטו.

ב-1 בפברואר 1942 פשטו על הגטו שבעיירה שוטרים גרמנים ובלארוסים, ורצחו את בין 1,400 ל-1,800 היהודים שנותרו בו מחוץ לעיירה.

<gallery>
Jewish cemetery Chervyen 1h.jpg|בית הקברות היהודי בצ'רוון
Ghetto Chervyen 1a.jpg|אנדרטה לזכר קורבנות צ'רוון בבית הקברות היהודי
Ghetto Chervyen 2b.jpg|אנדרטה נוספת, לזכר חיסול הגטו בתחילת פברואר 1942
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז מינסק: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בבלארוס