OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אברהם לבני

ספרו של אברהם לבני "שיבת ציון נס לעמים"
אברהם לבני (1925–1986; ה' בטבת ה'תרפ"ה - ד' בתשרי ה'תשמ"ז), היה נוצרי ממוצא צרפתי שהתגייר בעקבות השואה ועלה לישראל. עניין מיוחד מצא במשנת הרב קוק וראה בה את התחדשות רוח הנבואה היהודית. לבני היה הוגה דעות מקורי בנושא הפולמוס היהודי-נוצרי. את עיקרי השקפתו העלה על הכתב בספרו שיבת ציון נס לעמים (בצרפתית: "Le Retour d'Israël et l'espérance du monde"). הספר נערך והוצא לאור מחדש תחת השם הסוד הישראלי<ref></ref>.

==ביוגרפיה==
לבני נולד בשנת 1925 למשפחה נוצרית פרוטסטנטית במרסיי שעל חוף דרום צרפת. כאשר פרצה מלחמת העולם השנייה היה בן ארבע-עשרה. במהלך המלחמה היו הוריו שותפים להסתרת 3000 נערים ונערות יהודיים בכפר לה שמבון-סור-ליניון (Le Chambon-sur-Lignon) במרכז צרפת.
לאחר המלחמה, בעקבות פרסום זוועות השואה והיקף ההשמדה, החליט לבני להפסיק את לימודיו בתחומי המתמטיקה והפיזיקה ולנסוע לסורבון בפריס כדי ללמוד תאולוגיה, על מנת לרדת לשורשי התרבות הנוצרית-אירופית ויחסה ליהדות. כעבור שנתיים, בשל חילוקי דעות עם מוריו, בהם טען כי דבריהם על היהודים סותרים את הכתוב בתנ"ך, עזב את לימודי התאולוגיה ועבר ללמוד פילוסופיה. 

כעבור מספר שנות הוראה בפריס, קיבל לבני הצעה ללמד פילוסופיה בקזבלנקה שבמרוקו, שם פגש לראשונה בקהילה יהודית מסורתית. מפגש זה עורר בו רושם עז והוא החליט להתגייר. לשאלת הרב שלום משאש, מדוע ברצונו להתגייר, ענה במסמך מפורט בן חמישה עשר עמודים העוסק במהות עם ישראל וייחודו. הרב משאש שהתרשם מאוד מהמסמך, הפיץ אותו בין כל בתי הדין לגיור במרוקו. 

לבני נשא לאשה את נלי, ובשנת 1963 עלו לישראל והתיישבו בירושלים, שם הוא גילה את משנת הרב קוק ואת תלמידיו. על תחושותיו בקשר להגעתו לירושלים כתב: "[דרך זו מפריס לירושלים] מורגשת... כעין שיבה אל מקור נעלם שאבד ושוב נמצא". במשך השנים הוא הוציא הסמכה לרבנות וסיים את עבודת הדוקטורט. 

אברהם לבני נפטר ביום ד' בתשרי תשמ"ז (1986) ונטמן בהר הזיתים.

==הגותו==
את השקפתו הוא שוטח בספרו "שיבת ציון נס לעמים", בו הוא מבטא את שורשי המשבר של תרבות המערב מנקודת מבטו של גר. הספר נכתב בצרפתית ותורגם לעברית על ידי הרב אורי שרקי. רעיונותיו מבוססים על הגותם של הרב קוק, הרמח"ל, הגאון מווילנא ועוד. 

לבני יצא כנגד הנצרות והתרבות המערבית וטען כי אלו פשטו את הרגל והגיעו לשיא ניוולם בשואה. לדבריו, גאולת העולם כולו תלויה בגאולתו הפרטית של עם ישראל, כיוון ש"תוכנית הבריאה קשורה במהותה בישראל". ביחס לתקומת מדינת ישראל אמר כי היא הסתירה הניצחת אל מול הטענה הנוצרית כי עם ישראל בתהליך הכחדה מן העולם.

לבני טען כי השואה מעבר לפגיעתה בעם היהודי, היא עלבון ואשמה למין האנושי כולו: 

על התרבות המערבית כתב: 

==לקריאה נוספת==
*אברהם לבני, שיבת ציון נס לעמים, הוצאת אל ארצי תשנ"ה; תרגום, וכן הוספת הערות למקורות ומראי מקומות - הרב אורי שרקי (בתוספת הקדמה מאת הרב אברהם יהושע צוקרמן)

==קישורים חיצוניים==
* ד"ר דניאל שליט, [http://www.daat.ac.il/daat/history/dmuyot/nefesh-2.htm נפש הגר], אתר דעת
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גרים
קטגוריה:הוגי דעות יהודים
קטגוריה:בעקבות השואה
קטגוריה:ישראלים ילידי צרפת
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
אנה בוש

אנה רוזלי בוש (בצרפתית: Anna Rosalie Boch; 10 בפברואר 1848 – 25 בפברואר 1936) הייתה מצנטית וציירת בלגית נאו-אימפרסיוניסטית ואימפרסיוניסטית. בוש נולדה במחוז אנו שבוולוניה לוויקטור בוש, מנהל המפעל לכלי חרס "וילרוי אנד בוש", וסיימה את חייה בבריסל. אחיה היה הצייר אז'ן בוש.

בציוריה הראשונים השתמשה בטכניקת הפוינטיליזם המזוהה עם הנאו-אימפרסיוניזם, ומאוחר יותר שינתה את סגנון ציוריה לאימפרסיוניזם. בוש הושפעה במיוחד מתאו ואן ריסלברג, אותו פגשה ב-"קבוצת ה-XX". בבעלותה היה אוסף ציורים אימפרסיוניסטים חשובים שכלל בין היתר את "הכרם האדום" של וינסנט ואן גוך. בוש קידמה ציירים רבים באמצעות אוספה ובאמצעים אחרים. בצוואתה, ביקשה שיימכר האוסף שלה ושהכסף ממכירתו יתרם למימון אמנים הנמצאים במצוקה כספית.

לאחר מותה נתרמו 212 מציוריה ו-219 ציורים של אמנים אחרים מהאוסף שלה לקבוצת המוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה.

== גלריה ==
<gallery>
Anna Boch - Femme lisant dans un massif de Rhododendrons.jpg|אישה קוראת תחת שושנת האלפים
Anna Boch - La Louvriere.jpg|La Louvriere, 1910
Anna boch a view of veere zeeland.jpg|נוף מוויר, זילנד, 1906
Anna Boch001.jpg|חופי בריטני, 1901
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ילידות 1848
קטגוריה:ציירות אימפרסיוניסטיות
קטגוריה:ציירות המאה ה-19
קטגוריה:ציירות המאה ה-20
קטגוריה:ציירות בלגיות
קטגוריה:נפטרות ב-1936
קרניטין

נוסחת הקו של קרניטין]]
קַרְנִיטין הוא חומר הנדרש לתאים של בעלי חיים לצורך ניצול שומנים ליצור אנרגיה. חומצות השומן (המרכיב העיקרי של השומנים) מתחמצנות במיטוכונדריה והופכות לפחמן דו-חמצני ומים, תוך כדי יצור ATP, מולקולה הידועה כ "מטבע האנרגתי של התא". הקרניטין מאפשר את כניסת החומצות השומניות ארוכות השרשרת, מתוך הציטופלסמה של התא, למיטוכונדריה. הקרניטין מיוצר מחומצות האמינו ליזין ומתיונין (1) וניתן לקבל אותו גם מהמזון, בעיקר מזון מן החי.

ידועות מספר מחלות גנטיות הקשורות בחסר של חלבונים ואנזימים המשתתפים במנגנון ההעברה (מפורט בפרק "המנגנון") או בחוסר של קרניטין (ראו ויקישיתוף)

== המנגנון ==
חומצת שומן הנכנסת לתא מתחברת לקואנזים A לקבלת "fatty acyl CoA". על מנת להיכנס לתוך המיטוכונדריה, על ה-fatty acyl CoA להתחבר לקרניטין בעזרת האנזים "קרניטין אציל טרנספראז 1", ובכך הוא יכול להיכנס למיטוכונדריה על ידי החלבון "אציל קרניטין טרנספורטר". עם הכניסה למיטוכונדריה מפורק הקרניטין על ידי "קרניטין אציל טרנספראז 2" ויוצא חזרה לציטוזול, וחומצת השומן המחוברת לקואנזים A נותרת במיטוכונדריה להפקת אנרגיה בתהליך חמצון בטא.

== הערת שוליים ==
1.. Vaz FM, Wanders RJ. Carnitine biosynthesis in mammals. The Biochemical journal. 2002;361:417–429. [PMC free article] [PubMed] [Google Scholar]

== לקריאה נוספת ==
Berg et al, Biochemistry, 9e, 2019, W. H. Freeman and Company

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חומצות אמינו
קטגוריה:אנטומיה תאית
קטגוריה:תרכובות אמוניום רבעוני
השגעון הגדול

השגעון הגדול הוא ספרו של אביגדור המאירי המתאר את חוויותיו כלוחם במלחמת העולם הראשונה, כקצין זוטר בצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית שלחם בחזית המזרחית כנגד צבאות האימפריה הרוסית. 

הספר נכתב על ידי המאירי עוד כאשר שירת במלחמה, ולאחר מכן הוא המשיך לכתבו בהונגריה שלאחר המלחמה. בשנים 1922–1923, לאחר עלייתו לארץ ישראל, ניסה למכרו למו"לים שונים, אך נכשל. לבסוף פרסם פרקים ממנו בעיתון "הארץ" בשנת 1929 ולאחר מכן הוציאו בהוצאת מצפה. הספר היה לרב-מכר במושגי אותם זמנים, ונמכר באלפי עותקים. בעת יציאתו לאור הושווה הספר על ידי יצחק יציב לספר "במערב אין כל חדש" של אריך מריה רמרק, שיצא לאור באותה העת בגרמניה, ותיאר באופן דומה את חוויותיו של חייל גרמני.

הספר מתאר בגוף ראשון את חוויותיו של צעיר יהודי משכיל, העוסק בכתיבה ומעורה בחוגי הבוהמה האינטלקטואלית של בודפשט, אשר מגויס למלחמה. הספר מתאר את הכשרתו כקצין, את טבילת האש שלו, את הקרבות בהם השתתף, ולבסוף את נפילתו בשבי. בכל גלגוליו נושא הקצין הזוטר זהות יהודית וציונית. הספר מתאר בפירוט את מחשבותיו והגיגיו, אך כולל גם תיאורי קרבות, תיאורים מהווי החיילים ותיאורים מבודפשט שבזמן המלחמה. המסר שבספר הוא מסר אנטי-מלחמתי ברור, ויש בו גם נימה יהודית ייחודית, המתריסה כנגד המלחמה שבה נאלצו יהודים להילחם ביהודים. מאבקו של הקצין, הנאלץ להוכיח את הפטריוטיות שלו, ולהיאבק כנגד האנטישמיות של חבריו למדים, הוא אחד הנושאים העיקריים בספר.

כשלוש שנים לאחר יציאתו לאור של הספר, בשנת 1932, יצא המשכו "בגיהנום של מטה", המתאר את גורלו של הקצין היהודי בשבי הרוסי. כן פרסם המאירי מספר קובצי סיפורים קצרים בהם עסק בחוויותיו במלחמה.

בשנת 1936 המחיז המאירי את ספרו, והוא הועלה בתיאטרון "סדן".

מהדורה מחודשת של הספר יצאה לאור בהוצאת דביר בסדרה "קולות" בשנת 1989. למהדורה זו נכתבה אחרית דבר בשם "הרומאנים התיעודיים של אביגדור המאירי" על ידי אבנר הולצמן.

==לקריאה נוספת==
* [http://benyehuda.org/hameiri/great_madness.html השגעון הגדול] - מהדורה דיגיטלית מלאה בפרויקט בן-יהודה
* אבנר הולצמן "הרומאנים התיעודיים של אביגדור המאירי" (אחרית דבר לספר השגעון הגדול), הוצאת דביר, 1989.
* אבנר הולצמן, אביגדור המאירי וספרות המלחמה, הוצאת מערכות, 1986.
* אהוד בן עזר, "השגעון הגדול לאביגדור המאירי", בתוך אהבת סופרים, ערך ישראל אלירז, הוצאת דביר, 1984.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומנים היסטוריים
קטגוריה:ספרי מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ספרי 1929
קטגוריה:רומנים בעברית
קטגוריה:ספרי הוצאת דביר
נוטיטיה דיגניטטום

נוטיטיה דיגינטטום (בלטינית: Notitia Dignitatum) הוא כתב יד מהאימפריה הרומית שמקורו ככל הנראה במאה ה-5. כתב יד זה, מהבודדים ששרדו, מפרט את המבנה של הממשל הרומי באימפריה המערבית ובאימפריה המזרחית (האימפריה הביזנטית), ומכיל רשימה של אלפי פקידים ונושאי תפקידים רשמיים מאנשי חצר הקיסר ועד למושלים בפרובינקיות, מפקדים לפי ההיררכיה הצבאית ומיקום ופרטי היחידות.

כתב היד המקורי אבד, וכיום קיימים עותקים שנכתבו במאה ה-15 ובמאה ה-16 והועתקו מקודקס שמקורו בספריית הקתדרלה של העיר שפייר. קודקס זה נכתב בשנת 1542 ואבד בשנת 1672.

<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
קובץ:Notitia Dignitatum - Dux Arabiae.jpg|הפרובינקיה ערביה, מתוך כתב היד נוטיטיה דיגינטטום המאה החמישית
קובץ:Notitia Dignitatum - Dux Palestinae.jpg|הפרובינקיה פלשתינה, מתוך כתב היד נוטיטיה דיגינטטום, המאה החמישית.
קובץ:Notitia Dignitatum - Dux Syriae.jpg|הפרובינקיה סוריה, מתוך כתב היד נוטיטיה דיגינטטום, המאה החמישית.
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כתבי יד לטיניים
קטגוריה:האימפריה הרומית
קטגוריה:האימפריה הביזנטית
מילובן ראייבאץ

מילובן ראייבאץ (בסרבית: Милован Рајевац; נולד ב-2 בינואר 1954 בצ'אייטינה, יוגוסלביה) הוא כדורגלן עבר סרבי, כיום מאמן נבחרת גאנה.
== קריירה ==
באוגוסט 2008 מונה ראייבאץ למאמן נבחרת גאנה בכדורגל והוביל אותה לטורניר גמר מונדיאל 2010. גאנה היא הנבחרת האפריקאית היחידה שהעפילה לשלב שמינית הגמר במונדיאל 2010, שם אף נצחה את ארצות הברית והעפילה לשלב רבע הגמר.

ראייבאץ התפטר מנבחרת גאנה ב-8 בספטמבר 2010 ולמחרת החל לאמן את הקבוצה אל-אהלי ג'דה מערב הסעודית.

בשנת 2011 עבר לאמן את נבחרת קטאר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://mondial.walla.co.il/?w=/15477/10799////1555///@entity ראייבץ'] באתר וואלה

קטגוריה:כדורגלנים יוגוסלבים
קטגוריה:מגני כדורגל יוגוסלבים
קטגוריה:כדורגלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:כדורגלני וויבודינה נובי סאד
קטגוריה:מאמני כדורגל סרבים
קטגוריה:מאמני הכוכב האדום בלגרד (כדורגל)
קטגוריה:מאמני נבחרת גאנה בכדורגל
קטגוריה:מאמני אל-אהלי ג'דה
קטגוריה:מאמני נבחרת קטר בכדורגל
קטגוריה:יוגוסלבים שנולדו ב-1954
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1954
מרתה נורליוס

מרתה נורליוס (באנגלית: Martha Norelius; 22 בינואר 1909 – 25 בספטמבר 1955) הייתה שחיינית אמריקאית ילידת שוודיה. היא אלופה אולימפית בעלת 3 מדליות זהב משתי אולימפיאדות ושיאנית עולם.

== ביוגרפיה ==
נורליוס נולדה בסטוקהולם, בשוודיה. אביה, שייצג את שוודיה בשחייה באולימפיאדת אתונה (1906), החל ב-1912 לאמן את נבחרת ארצות הברית בשחייה, והיה גם המאמן שלה. כילדה, התיידדה עם שחייני צמרת כגון ג'וני וייסמילר, שאביה אימן.

בגיל 15 ייצגה נורליוס את ארצות הברית באולימפיאדת פריז (1924), וזכתה במדליית זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי עם שיא אולימפי חדש של 6:02.2 דקות, לפני הלן ויינרייט, שיאנית עולם במשחה ל-1500 מטר (6:03.8 דקות) וגרטרוד אדרלה, שיאנית העולם (6:04.8 דקות) שתיהן מארצות הברית.

באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכתה נורליוס בשתי מדליית זהב: האחת במשחה ל-400 מטר חופשי שבו קבעה שיא עולם חדש של 5:42.8 דקות ובכך הגנה על תוארה. היא הקדימה את מארי בראון מהולנד (5:57.8 דקות) ואתג'וזפין מקים בת ארצה (6:00.2 דקות). הזכייה השנייה הייתה במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אלינור גרטי, אדלייד למברט ואלבינה אוסיפוביץ, תוך קביעת שיא עולם חדש נוסף של 4:47.6 דקות, לפני בריטניה (5:02.8 דקות) ודרום אפריקה (5:13.4 דקות).

בשנת 1929 הפכה נורליוס לשחקנית מקצוענית, וזכתה ב-10,000 דולר בתחרות ראווה כשניצחה בשחיית 10 מייל ב"מרתון" של טורונטו, שם פגשה את ג'ו וייט מקנדה, סגן אלוף אולימפי בחתירה, והתחתנה איתו. בתם דיאן נולדה בפברואר 1931.

נורליוס נפטרה בגיל 46 עקב סיבוכים בניתוח כיס מרה, ונקברה בבית הקברות בלפונטיין בסנט לואיס, מיזורי.

== תארים ==
*בשנים 1925 - 1929 זכתה נורליוס ב-11 תארים אישיים באליפות ארצות הברית בשחייה.
*בשנים הנ"ל קבעה נורליוס 19 שיאי עולם חדשים ו-30 שיאים אמריקאיים, הישג שאף שחיין לא קבע מעולם.
*נורליוס היא האישה היחידה שניצחה במשחה ל-400 מטר חופשי בשתי אולימפיאדות רצופות.
*בשנת 1967 זכתה נורליוס להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.[https://web.archive.org/web/20140413145450/http://www.ishof.org/Honorees/67/67mnorelius.html]

== ראו גם ==

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-800 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-1500 מטר חופשי

== קישורים חיצוניים ==

* [http://sports123.com/.search?results_page=searchresults.html&p=Martha+Norelius מרתה נורליוס], באתר Sports123 
* 

קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת פריז (1924)
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:שיאניות עולם אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:שחייניות חופשי אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1955
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1955
עבד אל-מונעם אבו בכר

עבד אל-מונעם יוסף אבו בַכּר (בערבית: عبد المنعم يوسف أبو بكر 1907–1976) היה ארכאולוג מצרי, אגיפטולוג.

==הקריירה האקדמית==
למד ארכאולוגיה באוניברסיטת קהיר אצל ולדימיר גולנישצ'ב ובשנת 1938 סיים עבודת הדוקטורט באוניברסיטת ברלין. בין השנים 1939–1954 לימד באוניברסיטת אלכסנדריה והחל משנת 1954 באוניברסיטת קהיר, שבה כיהן כדיקן של הפקולטה לאגיפטולוגיה.

==ממצאיו הארכאולוגיים==
ניהל חפירות בין השנים 1939 ל-1953 בנקרופוליס בגיזה, באזור ממערב לפירמידה הגדולה. חלק גדול מעבודותיו - כולל רישום הממצאים בשטח הנקרופוליס הלכו לאיבוד והיה צורך לשחזרם ולהרחיבם במסגרת הסקר האפיגרפי "אבו בכר", שנקרא על שמו, ושבו השתתף צוות מאוניברסיטת בראון מארצות הברית.

בשנת 1945 גילה אבו בכר פיר מלא מים בתוך מנהרה קטנה שהייתה חפורה בימי קדם בכיוון צפון-דרום מתחת ל"שביל של חעפרע" שבין הפירמידה של חעפרע בגיזה ובין הספינקס. הוא מצא שם גם מערכת של חדרים. אולם בגלל קשיים טכניים רבים לא יכול היה לחפור במקום ולא פרסם בכתב את תגליתו.

זאהי חוואס ואחרים חפרו שם בשנת 1999 ושוב ב-2008, מצאו שיטות לשאוב את המים מן הפיר ובמה שקראו "הפיר של אוסיריס" גילו סרקופגים, שלדים, כדים וכתובות רבות.
בין השנים 1960–1965 אבו בכר השתתף בפעילויות הצלת המורשת העתיקה של נוביה עקב עבודות בניית סכר אסוואן.
בשנים 1960–1976 חפר בזווית הצפון מערבית של ה"שדה" ממערב לפירמידה הגדולה, וחקר שורה של קברי מסטבה.
בין ממצאיו משנת 1963 שלא פורסמו בכתב, ישנם גם 16 פסלים שהתגלו בקבר חפור בתוך סלע.

בין פסלים אלה שהוחזקו במרתף המוזיאון של קהיר והוצגו בפני הקהל הרחב כעבור כ-40 שנה, נמצא גם פסל של פקיד שעורר עניין רב בגלל השוני לעומת דמות הפקיד הידועה ממוזיאון לובר.
עם תלמידי אבו בכר נמנו לביב חבאשי, גבאללה עלי גבאללה, זאהי חוואס, ג'יל כמיל ואגיפטולוגים אחרים.

==הנצחה==
הנקרופוליס בגיזה ממערב לפירמידה ו"הסקר האפיגרפי" שנעשה בו נקראים לזכרו - אבו בכר.

==קישורים חיצוניים==
* [https://archive.today/20121129090524/www.gizapyramids.org/pdf%20library/hawass_eg_art_pyrs_154-164.pdf ספר האמנות המצרית בעידן הפירמידות - המוזיאון מטרופוליטן לאמנות, ניו יורק 2000] 
* [http://www.gizapyramids.org/code/emuseum.asp?newpage=abubakr_overview על החפירות בגיזה בשנות ה-1950] 
* [https://books.google.co.il/books?id=mxAZpKoo-YwC&pg=PA159&lpg=PA159&dq=Abdel-Moneim+Abu-Bakr&source=bl&ots=ZnBRA6lS5s&sig=xPsLAMkYHALpSk5zN4rJ-8dtW5Y&hl=iw&sa=X&ei=ZM-XVdOQN4GxU7KdgtAH&ved=0CBsQ6AEwADgK#v=onepage&q=Abdel-Moneim%20Abu-Bakr&f=false על אבו בכר] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארכאולוגים מצרים
קטגוריה:ארכאולוגים ערבים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קהיר
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קהיר
קטגוריה:ילידי 1907
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-1976
סימפוניות מס' 88 ו-89 של היידן

שש הסימפוניות הפריזאיות שכתב היידן זכו להצלחה רבה בפריז, ותרמו למוניטין שכבר צבר שם. עקב ההצלחה הרבה הזמין בשנת 1787 מהיידן הכנר יוהאן טוסט את הסימפוניות שמספורן הוא 88 ו-89, בסול מז'ור ובפה מז'ור בהתאמה. הכנר יוהאן טוסט, שלו כתב היידן את הסימפוניות, היה כנר בתזמורתו של אסטרהאזי בעבר, ואשר פרש מהתזמורת. הוא נסע לפריז כדי לנסות את מזלו שם. כדי להתפרסם בציבור הפריזאי ביקש מהיידן לכתוב את הסימפוניות הללו. 

הסימפוניה הראשונה מבין השתיים, מספר 88 בסול מז'ור, הייתה פופולרית בפריז, ונחשבת עד היום לאחת מיצירות המופת של היידן, בעיקר בזכות פרקה השני המצטיין במקוריותו וביופיו. יוהנס ברהמס, אשר היה ידוע בהערצתו להיידן, ואשר זכורות לא מעט ציטטות שלו על יצירות מאת היידן, אמר כי הוא רוצה שהסימפוניה התשיעית שלו תצלצל כמו פרק זה (הפרק השני).

הסימפוניות כתובות להרכב סימפוני הכולל חליל אחד, שני אבובים, שני בסונים, שתי קרנות, שתי חצוצרות, טימפני, וסקציית כלי קשת.

==הסימפוניות==

סימפוניה מספר 88 בסול מז'ור (1787):
:1. אדג'יו-אלגרו - פרק ראשון עם הקדמה איטית, המובילה לפרק מהיר בצורת סונאטה.
:2. לארגו - הפרק בנוי בצורת וריאציות כפולות.
:3. מנואט-אלגרטו - הטריו של המנואט מצלצל כמו לקוח מתוך יצירה עממית, שכן הוא כולל צלילי דרון וחלקים ממנו כתובים במודוס לידי עם מקצבים לא סטנדרטיים. 
:4. פינאלה-אלגרו קון ספיריטו - פרק מסיים בצורת רונדו-סונאטה.

סימפוניה מספר 89 בפה מז'ור (1787):
:1. ויואצ'ה - פרק ראשון בצורת סונאטה.
:2. אנדנטה קון מוטו - פרק אשר לקוח מקונצ'רטו ללירה, ומושתת על מנגינה סיציליאנית.
:3. מנואט - הטריו של המנואט כולל סולו לחליל.
:4. גם פרק זה לקוח מתוך קונצ'רטו קודם ללירה, והוא כתוב בצורה שהיא יחסית לא שכיחה אצל היידן - צורת רונדו. היידן אף מורה על "משיכת" החזרה של אחד הרפרנים, לקראת הופעתו החוזרת.

קטגוריה:סימפוניות מאת היידן
עמידת דום

חיילים מ[[חיל ההנדסה הקרבית
עומדים דום בטקס סיום מסע כומתה]]
עמידת דום חמושה בצבא [[פולין]]
עמידת דום היא עמידה טקסית, הנפוצה בצבא, ונהוגה גם בטקסים אזרחיים. מאפייניה הנפוצים של עמידה זו:
* עמידה זקופה, בגב מתוח, הידיים צמודות לגוף והרגליים צמודות זו לזו. 
* המבט מופנה קדימה, פנים אטומות.
* ללא דיבור. ללא תנועה של הגוף, אלא אם זו נדרשת כחלק מתרגילי סדר. 

כללים נוספים עוסקים בעמידת דום חמושה, שבה החייל מחזיק רובה בעת עמידת דום. 

בצבאות שונים נהוגים ניואנסים של תיאור זה. בצבא פינלנד למשל, בעמידת דום נשמר מרחק של שני אגרופים בין כפות הרגליים. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מצעדים ומסדרים
קטגוריה:מחוות גופניות
קייט פירסון

250 פיקסלים
קייט פירסון (באנגלית: Kate Pierson; נולדה ב-27 באפריל 1948) היא זמרת אמריקאית, אחת ממייסדות הלהקה The B-52's.

==ביוגרפיה==
קת'רין אליזבת פירסון נולדה בוויהוקן, ניו ג'רזי. בשנת 1976 ייסדה עם ארבעה חברים את להקת The B-52's באת'ינס שבג'ורג'יה, ובמסגרת הלהקה שימשה זמרת וקלידנית.

נכון ל-2010, פירסון ממשיכה את פעילותה רבת השנים עם להקת The B-52’s. לצד פעילותה זו שיתפה פירסון פעולה לאורך השנים עם להקות ואמנים רבים ובהם הראמונס (בשיר Chop Suey), איגי פופ (בשיר Candy), אר.אי.אם. (בשירים Shiny Happy People ו-Me in Honey), מת'יו סוויט, דייוויד ביירן ופאטבוי סלים (בשיר The Whole Man) ועוד.

פירסון השתתפה, בתפקידים קטנים, במספר סרטי קולנוע וטלוויזיה ובהם הפלינטסטונס (בתפקיד חברת הלהקה The B.C.-52's) ו-One Trick Pony. 

פירסון היא ביסקסואלית. היא מפעילה מוטל בשם קייט'ס לייזי מדו (Kate's Lazy Meadow Motel) ביישוב הכפרי מאונט טרמפר שבמחוז אלסטר של מדינת ניו-יורק, ביחד עם שותפתה לחיים ולעסקים מוניקה קולמן.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.lazymeadow.com/ אתר הבית של המוטל של פירסון]

קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:צמחוניות אמריקאיות
קטגוריה:צמחונים אמריקאים
קטגוריה:זמרים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:גיטריסטיות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1948
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
אברהם חיים עדס

ממוזער
הרב אברהם חיים (ענתבי)<ref></ref> עדס (ה'תר"ך, 1859 - כ"ח באב ה'תרפ"ה, 1925) היה מגדולי מקובלי ירושלים, חבר בית הדין לעדת ארם צובא בירושלים וממייסדי ישיבת המקובלים "ישיבת רחובות הנהר" בירושלים.

==ביוגרפיה==
נולד בסביבות שנת 1859 (ה'תר"ך) בחַלַבּ שבסוריה לרב יצחק ורחל. בצעירותו למד בישיבות אצל הרב מרדכי עבאדי והרב עזרא טוויל הכהן. כשהגיע לגיל 20 נישא לצלחה בת הרב משה סוויד (רבה של חַלַבּ). לאחר נישואיו למד כחברותא עם הרב יצחק שרים, והחל ללמד תלמידים, כשרובם הפכו בתקופה שלאחר מכן לרבני העיר. 

בשנת 1889 (ה'תר"ן) ביקר בישראל והתאכסן בביתו של הראשון לציון הרב יעקב שאול אלישר. בשנת 1891 (ה'תרנ"ו) עלה לישראל והשתכן בשכונת הבוכרים שבירושלים, שם קיבל דירה מהרב שלמה מוסיוף. בתקופה זו ריכז סביבו מקובלים יוצאי חַלַבּ ללימוד תורת הקבלה, ובהמשך נמנה עם מייסדי ישיבת המקובלים "רחובות הנהר" ונודע כבעל רוח הקודש גלויה. כשעלה הרב יהודה פתיה לירושלים, שידלו להוציא את ספרו על האדרא רבא. בשנת ה'תרפ"ד חתם עם הרב עזרא הררי רפול והרב יוסף ידיד הלוי על כרוז נגד "לשכת בני ברית" שנפתחה בארם צובא באותו הזמן, אליה צורפה דעתו בעניין של הרב יוסף חיים זוננפלד, שהיה מקורב אליו.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, נעצר בידי הצבא הטורקי למשך כחודש, לאחר שסירב לחשוף את מקום מסתורם של שני בניו, שהשתמטו מגיוס לצבא.

בעת שהלך באחד מרחובות ירושלים, נדרס על ידי אוטובוס שנשלט בידי נהג חדש, שעלה על המדרכה. הוא אושפז כשלושה ימים, עד לפטירתו ב-18 באוגוסט 1925 (כ"ח באב ה'תרפ"ה). נקבר בבית הקברות בהר הזיתים, מול יד אבשלום. בשנות השלטון הירדני נעקרו מרבית המצבות סביב קברו, אולם זו שלו נותרו שלמה ושימשה כנקודת ציון לפיה שחזרו את מצבות שאר החלקה, כשהוחל בשיקום בית העלמין.

על פי דבריו ודברי הרב בן ציון חזן, גופתו של הרב יוסף חיים הועלתה לירושלים באורח פלא, ונטמנה בבית הקברות בהר הזיתים, בחלקה שעל יד הרש"ש.

==מתלמידיו==
*הרב יוסף ידיד הלוי
*הרב עזרא עטיה
*הרב יעקב קצין
*הרב רפאל שלמה לניאדו
*הרב בן ציון חזן
*הרב עזרא שעיו

==משפחתו==
* בנו, רבי יעקב עדס 
* חתנו, רבי אהרן משה חיים הררי-רפול (בנו של רבי עזרא הררי רפול)
* נכדו, הרב משה יוסף עדס מראשי ישיבת פורת יוסף
* נכדו, רבי יהודה עדס ראש ישיבת קול יעקב
* נינו, רבי יעקב עדס מח"ס דברי יעקב

==חיבוריו==
* תורת אברהם - חידושים בענייני קבלה שהובאו בספרים משמו על ידי נינו הרב יעקב עדס.[http://www.thehebrewstore.com/Custom-Reprint-CR026737.html]
*שיטה על מסכת בבא קמא כת"י<ref></ref>

==לקריאה נוספת==
* גדעון גילקרוב, האיר המזרח, ירושלים, ה'תשס"ב (עמ' 11 - 53)

== קישורים חיצוניים ==
משה דוד גאון, [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=36724&st=&pgnum=505 יהודי המזרח בארץ ישראל כרך ב' עמ' 497]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
אברהם חיים
קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:רבנים ספרדיים ארץ-ישראלים
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1859
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1925
ג'ו תייסמן

ג'וזף רוברט "ג'ו" תייסמן (באנגלית: Joseph Robert "Joe" Theismann; נולד ב-9 בספטמבר 1949) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר בליגות ה-NFL וה-CFL. 
== קריירה ==
תייסמן, יליד ניו ברנזוויק, ניו ג'רזי, החל את קריירת הפוטבול שלו באוניברסיטת נוטרדאם. ב-1971, בשנתו האחרונה באוניברסיטה, היה מועמד לזכייה בגביע הייזמן. 
בדראפט 1971 נבחר תייסמן על ידי מיאמי דולפינס אך לא הגיע עמם להסכמה ועבר לשחק בליגת הפוטבול הקנדית, CFL, עבור טורונטו ארגונאוטס. ב-1974 עבר לשחק בוושינגטון רדסקינס כקוורטרבק מחליף וב-1978 הפך לקוורטרבק הפותח. תייסמן הוביל את הרדסקינס לזכייה בסופרבול XVII ולהעפלה לסופרבול XVIII. במהלך עונת 1985 במשחק נגד ניו יורק ג'איינטס נפצע תייסמן לאחר שהליינבקר לורנס טיילור תיקל אותו. תיקול זה סיים את הקריירה המקצוענית של תייסמן, ועל פי הוושינגטון פוסט זכור כרגע המחריד ביותר בתולדות ה-NFL.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני וושינגטון קומנדרס
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של ה-NFL
קטגוריה:שחקני פוטבול: קוורטרבקים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נוטרדאם
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
טירת אשפורד

טירת אשפורד (באנגלית: Ashford Castle) היא טירה מבוצרת מתקופת ימי הביניים בקרבת העיר קונג, במחוז גולוויי שבאירלנד. הטירה ממוקמת על שפכו של נהר קונג לאגם (לוך) קוריב. המקום מהווה עתה בית מלון.
== היסטוריה ==
הטירה נבנתה בשנת 1228 בידי בית ברק האנגלו-נורמני, לאחר תבוסתם למשפחת אוקונר, מבית קונכט המלכותי. אנשי בית ברק בנו עוד מספר טירות ברחבי אירלנד, ואף אחת קרובה לשפכו של נהר קוריב לים והעיר גולוויי, אך טירת אשפורד היא הגדולה שבהן והיא היוותה את מעוזם העיקרי.

לאחר יותר משלוש מאות וחמישים שנים, עברה הטירה לבעלות לורד בינגהם, מושל קונכט, לאחר קרבות קשים בשנת 1589.

בשנת 1852 רכש את הטירה בנג'מין לי גינס, בן למשפחת גינס, יצרנית הבירה האירית המפורסמת גינס. גינס שיפץ את הטירה: הרחיב את שטחה עד לשטח של 110 קילומטרים רבועים, בנה תוספת בסגנון ויקטוריאני ונטע אלפי עצים. בנו של גינס, ארתור, שהיה גנן חובב, המשיך את פיתוח האזור, עיצב את הגנים ועודד את השיט באגם ובתעלה. עידוד השיט תרם לפיתוח המסחר באזור.

בשנת 1939 נמכרה הטירה, ונואל האגרד, הבעלים החדש, הפך אותה למלון יוקרתי. בשנת 1970 נמכרה הטירה שוב, לידי ג'ון מולכני, שהכפיל את שטחה, בנה את מסלול הגולף ופיתח את אדמותיה וגניה של הטירה.

בשנת 1952 צולם בטירה ובסביבתה סרט קולנוע, האדם השקט, בכיכובו של ג'ון ויין.
בשנת 1985 קבוצה של משקיעים אירים - אמריקנים רכשה את הטירה ומכרה אותה לאיש עסקים אירי מקומי בשנת 2007 בסכום של 50 מיליון אירו.

הטירה נחשבת לאתר נופש איכותי במיוחד, ואירחה במהלך השנים שועי עולם ואמנים רבים כדוגמת רונלד רייגן בעת כהונתו כנשיא ארצות הברית, ג'ורג' החמישי, מרי מטק, הנסיך אדוארד, טד קנדי, רנייה השלישי, נסיך מונקו ואשתו גרייס קלי, ג'ון לנון, רינגו סטאר, הארי בלפונטה, בראד פיט, פירס ברוסנן (ששכר את הטירה על מנת להתחתן בה) ועוד רבים אחרים.

בטירה נמצא כיום בית הספר של אירלנד לאילוף בזים ויש בה בית ספר לרכיבה על סוסים ובית ספר לדיג.
<gallery>
President & Mrs Reagan at Ashford Castle in Ireland 1984.jpg|רונלד רייגן בטירת אשפורד
Ashford castle gate.jpg|שער הכניסה לשטחי הטירה
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [https://web.archive.org/web/20100701100054/http://www.ashford.ie/index.php אתר הטירה]
* [http://photosynth.net/view.aspx?cid=8e148281-a9a5-4b99-bc27-8efa3afb3f43 סיור בטירה] 

קטגוריה:אירלנד: בתי מלון
אשפורד
תומאס פוסטלסויט

תומאס פוסטלסויט (באנגלית: Thomas Postlethwaite, 1731 - 4 במאי 1798) היה איש כמורה אנגלי וחבר אוניברסיטת קיימברידג', ששירת כמאסטר של טריניטי קולג' בקיימברידג' משנת 1789 עד מותו.

פוסטלסויט היה בנו של ריצ'רד פוסטלסויט מהכפר קרוקלנדס, סמוך ללנקסטר שבלנקשייר. למד בכפר סנט ביז הסמוך לעיירה ויטהבן, והתקבל לקולג' טריניטי בקיימברידג' כסיזאר (מעמד המקנה מלגה חלקית תמורת עבודה), ב-1749. הוא סיים את לימודי התואר הראשון ב-1753, ונעשה עמית של הקולג' ב-1755; ב-1756 סיים את לימודיו במתמטיקה בהנחייתו של סטפן ויסון, ושנתיים אחר-כך נתן את ההרצאה על שם בארנביי במתמטיקה. ב-1782 הנחה (עם ג'ון קרנק) את עבודת המאסטר של תומאס ג'ונס.

פוסטלסויט הוסמך לכמורה ב-1756, ומ-1774 היה הרקטור של הכפר המרטון שליד עיר-השוק הנטינגדון. נעשה המאסטר של טריניטי ב-1789, וב-1791 התמנה לסגן הנשיא של קיימברידג'. נפטר ב-1798 בבאת', ונקבר במנזר באת'.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:כמרים בריטים
קטגוריה:מתמטיקאים בריטים במאה ה-18
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1731
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1798
שיטת גביע

שיטת גביע היא פורמט לארגון תחרויות ספורט, בה המנצח עולה לשלב הבא בתחרות, והמפסיד יוצא מהתחרות באופן סופי.

שיטת גביע מכונה גם שיטת "נוקאאוט". שיטה זו נקראת כך, משום שזו השיטה שבה נערך הגביע האנגלי (FA Cup), שהיה תחרות הכדורגל הראשונה בהיסטוריה. במרבית ענפי הכדור הקבוצתיים, נערכת תחרות גביע במקביל לאליפות המדינה, המתקיימת בדרך-כלל בשיטת ליגה.

המשחק האחרון בשיטה הוא גמר הגביע, ומנצחו זוכה בגביע. קודם לגמר הגביע מתקיימים שני משחקי חצי הגמר, שהמנצחים בהם עולים לגמר. קודם לחצי הגמר מתקיימים משחקי רבע הגמר, וקודם להם משחקי שמינית הגמר. בכל התקדמות של שלב בתחרות מספר המתחרים מצטמצם לחצי מאשר היה בשלב הקודם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מונחים בספורט
קטגוריה:מושגים בכדורגל

ja:トーナメント方式#勝ち残り式トーナメント
לואר (מחוז)

לואר (בצרפתית: Loire, באוקסיטנית: Léger) הוא מחוז בצרפת בחבל אוברן-רון-אלפ, הנמצא באזור המרכז מזרחי של צרפת המטרופוליטנית. בירתו משנת 1885 היא העיר סנט אטיין.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.loire.pref.gouv.fr אתר הנציבות הרשמי] 
* [http://www.cg42.fr אתר המועצה הכללית] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רון-אלפ
קטגוריה:אוברן-רון-אלפ: מחוזות
7
פול פרוספר אנרי

פרוספר אנרי מימין לצידו של [[לואי פראנשה ד'אספרה המשוחח עם ג'ורג' מילן]]
פול פרוספר אנרי (בצרפתית: Paul Prosper Henrys; 13 בספטמבר 1862, צרפת – 6 בנובמבר 1943, פריז, צרפת) היה גנרל צרפתי, מפקד אוגדה וגיס רגלים בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. אנרי כיהן גם כמפקד הגיס הצרפתי בחזית המקדונית תחת פיקודם הכולל של הגנרלים אדולף גיומא ולואי פראנשה ד'אספרה. אנרי הוביל את הגיס הצרפתי בקרב דוברו פולה אשר הכריע למעשה את החזית המקדונית לטובת מדינות ההסכמה.

==תחילת הקריירה==
אנרי מילא שורת תפקידים בלגיון הזרים הצרפתי וב-1903 הועלה לדרגת מייג'ור ומונה לראש המטה של הגנרל אובר ליאוטי בעין ספרה אשר בצפון מערב אלג'יריה. הגנרל הזמין את אנרי לשרת תחתיו גם במרוקו וב-28 בספטמבר 1912 מונה למפקד גדוד הוסרים. ב-4 ביולי 1913 הועלה לדרגת קולונל ומונה למפקד חטיבת פרשים. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה אנרי אחד מהקצינים הבכירים היחידים שלא חזרו לצרפת. ב-24 בנובמבר 1914 הועלה לדרגת מייג'ור-ג'נרל ומונה למפקד אוגדה.

==מלחמת העולם הראשונה ==
ב-27 ביולי 1916 סיים את שירותו במרוקו וקיבל פיקוד על אוגדת הרגלים ה-59 של צבא צרפת. אנרי הוצב בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה וב-20 במאי 1917 קיבל פיקוד על הגיס ה-17 הצרפתי.

בראשית 1918 חלה פול פרנסואה גרוסטי מפקד הגיס הצרפתי בחזית המקדונית בטיפוס הבטן, הוחש לטיפול בסנטוריום בפריז ובמקומו מונה אנרי. פול אנרי פעל תחת פיקודו של אדולף גיומה מפקד הזירה ובהמשך של לואי פראנשה ד'אספרה. בספטמבר 1918 פיקד אנרי על הכוחות הצרפתיים במהלך המתקפה לאורך עמק הווארדאר ובמסגרתה על קרב דוברו פולה, שהוביל לקריסת צבאה של ממלכת בולגריה ולהכרעת החזית המקדונית לטובת מדינות ההסכמה. בנובמבר, לאחר סיום המלחמה הועלה לדרגת גנרל וסיים את תפקידו כמפקד הגיס הצרפתי בסלוניקי.

== שלהי הקריירה ואחריתו==
ב-1 באפריל 1919 מונה הגנרל אנרי לעמוד בראש המשלחת הצבאית הצרפתית לפולין אשר פעלה לסייע לכוחות הרפובליקה הפולנית במסגרת המלחמה הפולנית-סובייטית. אנרי הוביל משלחת של 400 קציני צבא שעסקו בתפקידי הדרכה, פיקוד וארגון הצבא הפולני. ב-30 בספטמבר 1920 סיים את תפקידו בפולין והועבר לתפקידי מטה בפריז ובמקומו מונה הגנרל מקסים וייגאן. ב-28 ביוני 1922 מונה למפקד הגיס ה-33, תפקיד בו כיהן עד פרישתו לגמלאות ב-13 במרץ 1924. אנרי הלך לעולמו בפריז ב-1943 והוא בן 81 שנים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים צרפתים
קטגוריה:החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1862
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1943
אלופי ההפלות (סרט)

אלופי ההפלות (באנגלית: Aces High) הוא סרט מלחמה בריטי משנת 1976. הסרט עוסק בקורותיה של טייסת קרב בריטית במלחמת העולם הראשונה, וכולל סצנות מרשימות של קרבות אוויר.

הסרט בכיכובו של מלקולם מקדואל בוים בידי ג'ק גולד על פי תסריט של הווארד ברקר.

==תקציר העלילה==
הסרט נפתח בהרצאתו של אלוף ההפלות, רב-סרן גרשהם, בפני כיתת תלמידים בבית הספר היסודי שבו למד בילדותו. בסצנה הבאה, המתרחשת בבסיס הטיסה שלו מקבל גרשהם קבוצת מגויסים חדשה ובהם סגן קרופט, אחיה של ארוסתו. גרשהם מתקשה להתמודד עם לחצי המלחמה והתפקיד ומנסה להתגבר עליהם באמצעות שתיית אלכוהול. הקושי מתגבר משמתברר לו כי כעת מוטלת עליו אחריות גם לקרובו הצעיר. הסרט עוקב אחרי תהליך ההתבגרות המהיר של קרופט הצעיר, מנער שאך סיים בית ספר תיכון ועד להפיכתו לטייס קרב. הסרט מסתיים באופן טרגי עם מותו בקרב של קרופט הצעיר.

==מאפיינים==
בצילומי הסרט נעשה שימוש בציוד, ביגוד ומתקנים הנראים זהים לחלוטין לאלה שהיו בשימוש בתקופת מלחמת העולם הראשונה. צילומי האווירה והיחסים בין הטייסים משקפים נאמנה את הלך הרוח של התקופה כולל הסצנות שבה העדיפו טייסים לקפוץ ממטוסים שנפגעו (ללא מצנח) ולא להישרף בהם חיים. למרות זאת ניתן להבחין בטעות היסטורית-מקצועית אחת כאשר בסרט מופיע מטוס דו מושבי אשר בתקופה זו לא היה בשימוש חיל האוויר הבריטי. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטי 1976
קטגוריה:סרטי תעופה
רווח למניה

רווח למניה (גם הפסד למניה) הוא יחס פיננסי נפוץ המשמש בעיקר לצורך הערכת שווי חברות. היחס מחושב על ידי חלוקת הרווח (או הפסד) של החברה במספר מניותיה.

הרווח למניה דרוש לצורך חישוב המכפיל שמאפשר להשוות בין ביצועים של חברות שונות הפועלות באותו ענף. חשיבותו הביאה לכך שרשויות לניירות ערך מחייבות את החברות הציבוריות לפרסם יחס פיננסי זה בדוחותיהן הכספיים. זהו, למעשה, היחס הפיננסי היחיד המוצג בדוחות הכספיים, בעוד יתר הנתונים הם נתונים "חשבונאיים" גרידא. ליחס לבדו אין משמעות משום שלא ניתן להשוות בין שתי חברות המחזיקות מספר שונה של מניות. המכפיל נותן ליחס משמעות באמצעות מחיר המניה.

הדוחות הכספיים של החברות הציבוריות נדרשים לעמוד בהוראות תקן חשבונאות בינלאומי (IAS) מספר 33 בדבר רווח למניה. התקן נדרש לשאלות אופן החישוב ודרך ההצגה של הרווח למניה, וקובע כללים אחידים לטיפול במניות פוטנציאליות ומכשירים פיננסיים אחרים המשפיעים על מספר המניות והרווח של החברה. על פי התקן, נדרשות החברות להציג שני חישובים של הרווח למניה:
# רווח בסיסי למניה: רווח חלקי מספר המניות המונפקות בפועל.
# רווח מדולל למניה: יחס זה מתבסס על רווח בסיסי למניה, כאשר הן הרווח והן מספר המניות כוללים את השפעתן של מכשירים פיננסיים שעשויים להיות מומרים (כגון אופציות ואיגרות חוב להמרה) ובכך להקטין את הרווח הבסיסי למניה. כפועל יוצא, הרווח המדולל למניה לעולם יהיה קטן או שווה לרווח הבסיסי למניה.

==לקריאה נוספת==
* שלומי שוב וגיל כץ, חשבונאות פיננסית חדשה: IFRS 2010, 2009

קטגוריה:יחסים פיננסיים
היינריך לנץ

היינריך לנץ (בגרמנית: Heinrich Friedrich Emil Lenz, ברוסית: Эмилий Христианович Ленц; 12 בפברואר 1804 - 10 בפברואר 1865), פיזיקאי רוסי ממוצא גרמני. 
== חייו ==
לנץ נולד בטרטו שבאימפריה הרוסית (כיום באסטוניה), למשפחה של גרמנים-בלטים. הוא רכש את השכלתו באוניברסיטת דרפט בטרטו. בשנים 1823–1826 השתתף במסע סביב העולם בתור פיזיקאי-חוקר ורשמיו בהקשר לתכונות הפיזיקליות של מי ים פורסמו בשנת 1831. בשנת 1829 השתתף במשלחת שעלתה לראשונה על הר אלברוס. בשנת 1834 נבחר לאקדמיה הרוסית למדעים. הוא לימד באוניברסיטת סנקט פטרבורג ובמשך 3 שנים אף היה רקטור האוניברסיטה. לימד גם בבית הספר הגבוה להנדסה צבאית.

לנץ השקיע רבות בתחום חקר החשמל. הגילוי העיקרי שלו בתחום זה הוא חוק לנץ. בשנת 1844, במקביל לג'יימס ג'ול גילה את חוק ג'ול לגבי כמות החום הנוצר בזמן העברת זרם חשמלי במוליך. יחד עם מוריץ הרמן יעקובי עשה מחקרים בתחום כיסוי מתכות בעזרת חשמל.

נפטר ברומא מהתקף לב.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גרמנים-בלטים
קטגוריה:פיזיקאים רוסים
קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1804
קטגוריה:נפטרים ב-1865
הקץ לנשק (סרט, 1957)

הקץ לנשק (באנגלית: A Farewell to Arms) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1957 בכיכובו של רוק הדסון ובבימויו של צ'ארלס וידור על פי תסריט של בן הכט. הסרט מבוסס בחלקו על עיבוד למחזה משנת 1930, שאותו כתב לורנס סטולינגס, עבור הרומן האוטוביוגרפי למחצה "הקץ לנשק" של ארנסט המינגוויי משנת 1929.

==תקציר העלילה==
פרדריק הנרי הוא אמריקאי המשרת כנהג אמבולנס בצבא האיטלקי במלחמת העולם הראשונה. במהלך תקופת החלמתו מפציעה בבית חולים הוא פוגש באחות קתרין בארקלי ומתאהב בה.

חברו של הנרי, הרופא, משכנע את שלטונות הצבא כי פציעתו חמורה, ולאחר זמן קצר הוא מתחתן עם האחות בארקלי ולא חוזר לחזית. האחות הראשית מגלה כי בארקלי הבריחה אלכוהול לבית החולים עבור הנרי, ובתגובה מפרידה ביניהם ומדווחת לממונים כי הנרי כשיר לחזור לשירות פעיל. בארקלי משוכנעת כי הנרי נטש אותה כשהיא בהריון.

הנרי משתתף בקרב קפורטו ומסייע לאזרחים להימלט מפני הצבא הגרמני הפולש. מפקדיו חושבים שערק ביחד עם חברו האיטלקי, אשר מוצא להורג, בעוד הוא בורח ונעלם. הנרי נמלט, מסתתר מן האיטלקים המחפשים אחריו ומגיע לשווייץ, שם הוא נפגש עם האחות בארקלי. השניים מתחזים לתיירים וזוכים למקלט במדינה. התנאים הקשים והמתח הנפשי שבו היא נתונה פוגעים בהריונה של בארקלי והיא מפילה את עוברה ומתה זמן קצר לאחר מכן. הנרי, המום ומוכה, הופך לנווד אומלל.

==הפקה וביקורת==
הסרט צולם באתרים שונים באיטליה ובהרי האלפים בתקציב של כ-4.3 מיליון דולר והכניס כ-11 מיליון דולר מהקרנות בארצות הברית ו-14 מיליון דולר נוספים מהקרנות נוספות ברחבי העולם. עם יציאתו ספג הסרט ביקורות שליליות מצד מבקרי הקולנוע, נחשב לכישלון כלכלי גם בקופות, ונשכח לחלוטין בשנים שלאחר מכן. עיקר הביקורת נמתחה על ההתמקדות של הבמאי בסיפור האהבה תוך ניתוק ההקשר שלו מן הזמן והמקום שבו הוא מתרחש כלומר הסביבה המלחמתית. ביקורת נמתחה גם על השחקנים אשר לא התאימו לתפקידם ו"שיחקו" אותו, במקום לחוות את התפקיד וכך להעבירו אל הצופים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי רוק הדסון
מיכאיל אוסטרוגרדסקי

מיכאיל אוסטרוגרדסקי (ברוסית: Михаил Васильевич Остроградский; 24 בספטמבר 1801 - 1 בינואר 1862) היה מתמטיקאי רוסי ממוצא אוקראיני, בין המתמטיקאים הבולטים במחצית הראשונה של המאה ה-19.

== חייו ==
אוסטרוגרדסקי נולד בכפר בגוברניית פולטבה למשפחה אמידה. ב-1816 החל ללמוד באוניברסיטת חרקוב, אך לימודיו שם הופסקו בעקבות סילוק המנחה שלו מהאוניברסיטה. ב-1823 המשיך לימודיו בצרפת. בתקופה זו פרסם מספר מחקרים שקיבלו ביקורות חיוביות.

ב-1828 חזר לרוסיה עם מוניטין של מתמטיקאי נודע, והחל ללמד בבית הספר הגבוה למהנדסי תחבורה. בשנת 1830 נבחר לכהן באקדמיה הרוסית למדעים. הוא קיבל לידיו עבודות של ניקולאי לובצ'בסקי, אך לא הבין את חשיבותן ומשום כך פסל אותן.

==תחום מחקריו==
מחקריו של אוסטרוגרדסקי עוסקים באנליזה מתמטית, מכניקה, מכניקת המוצק, מגנטיות, תורת ההסתברות, אלגברה ותורת המספרים. הוא פיתח את שיטת אוסטרוגרדסקי למציאת אינטגרל של פונקציה רציונלית.

אוסטרוגרדסקי היה הראשון שהוכיח את משפט גאוס, אחד המשפטים החשובים באנליזה הווקטורית.

במסגרת תפקידו כמורה בבית הספר הגבוה להנדסה צבאית ברוסיה, פיתח שיטות מתמטיות לבדיקת מוצרים המסופקים לצבא רוסיה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www-history.mcs.st-andrews.ac.uk/Biographies/Ostrogradski.html קורות חיים]

קטגוריה:מתמטיקאים רוסים
קטגוריה:חוקרי תורת ההסתברות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1801
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1861
The B-52's

הלהקה בהופעה בשנת [[2007|250 פיקסלים]]

The B-52’s (נכתב גם The B-52s) היא להקת גל חדש אמריקאית.

== היסטוריה ==
הלהקה נוסדה באת'נס, ג'ורג'יה שבארצות הברית בשנת 1976 על ידי פרד שניידר (כלי הקשה, שירה), סינדי וילסון (שירה), קייט פירסון (קלידים, שירה), ריקי וילסון (גיטרה) וקית' סטריקלנד (כלי הקשה).

אף שהלהקה הייתה ביסודה להקת גל חדש היא ביצעה מאוחר יותר גם סגנונות אחרים כגון פוסט-פאנק ופופ רוק בשילוב יסודות קאמפיים. דו-שיח בין שניידר לבין פירסון ווילסון במסגרת השיר הוא סימן היכר של הלהקה.

הכתיב המקורי של שם הלהקה הוא The B-52’s אולם בשנת 2008 הושמט הגרש: שם הלהקה נכתב בלעדיו הן באתר הרשמי של הלהקה והן על גבי אלבומה האחרון Funflex.

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===
* 1979: The B-52’s
* 1980: Wild Planet
* 1983: Whammy!
* 1986: Bouncing off the Satellites
* 1989: Cosmic Thing
* 1992: Good Stuff
* 2008: Funflex

=== אלבומי אוסף ===
* 1981: Party Mix!
* 1990: The Best of the B-52’s
* 1995: Planet Claire
* 1998: Time Capsule
* 2002: Nude on the Moon: The B-52’s Anthology

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:להקות פופ אמריקניות
קטגוריה:להקות פופ רוק
קטגוריה:אמני וורנר רקורדס
קטגוריה:זוכי פרס הווידאו קליפים של MTV: אישים
קטגוריה:להקות גל חדש
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1976
נטע פורת

נטע פורת (נולדה ב-9 בדצמבר 1991) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ישראלית לשעבר.

==ביוגרפיה==
גדלה בתל אביב, בת לעורך דין. למדה בבית הספר התיכון תלמה ילין, ובסוף כיתה י"א עזבה אותו ועברה ל"אנקורי", כדי שתוכל להיעדר מהלימודים בעת צילום הסדרה נשות הטייסים. 

השתתפה בסדרת הטלוויזיה "תמרות עשן" שהוקרנה בשנת 2009 בערוץ הוט 3, בתפקיד שלהבת בשן, נערה מרדנית המיודדת עם רומי, אחד מבני הקיבוץ שנעלמו ועם אלישע - בנו של איש משטרה המעורב בפרשה. השתתפה בסדרת דרמה יומית בשם "נשות הטייסים" ששודרה בשנת 2010 בערוץ 10, בתפקיד הילי תבורי, בתו של מפקד הטייסת. 

השתתפה בשנת 2010 בסרטו של אבי נשר, "פעם הייתי", בתפקיד תמרה, נערה מרדנית ופרובוקטיבית.

בעקבות שלושה תפקידים אלה ציינה: "עד עכשיו תמיד הייתי על משבצת הטייפ קאסט של הנערה המורדת. זה יהיה אתגר ענק בשבילי אם יתנו לי דמות קומית או דמות סופר דרמטית, כל מה שהוא לא נערה מרדנית או לוליטה".

שירתה בצה"ל בתפקיד מ"כית של חיל השלישות בצריפין. לאחר השירות הצבאי החליטה לוותר על קריירה אמנותית ולמדה במכללה האקדמית ספיר. 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיכון אנקורי תל אביב
קטגוריה:בוגרי תיכון אנקורי תל אביב
קטגוריה:בוגרות המכללה האקדמית ספיר
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית ספיר
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1991
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1991
יחזקאל (שיר)

"יחזקאל" הוא שיר עברי שנכתב על ידי חיים חפר, הולחן על ידי שמוליק קראוס ובוצע בשנת 1967 על ידי להקת "החלונות הגבוהים", שכללה נוסף על קראוס את אריק איינשטיין וג'וזי כץ. השיר בוצע גם על ידי הצמד אילן ואילנית.

== הפקה ==
השיר, ולו חמישה בתים, מתאר את יחזקאל הנביא באמצעות אלוזיות רבות לספר יחזקאל (בפרט חזון מעשה מרכבה וחזון העצמות היבשות) ותוך "הפיכתם של הציורים הפיוטיים המופיעים בנאומיו לגורמים המתארים את דמותו". שפתו משלבת מילים וביטויים מנבואותיו של יחזקאל (חשמל, גלגל, אבן תרשיש) עם מילות סלנג עברי עדכני לתקופה שבה נכתב (בומבה, לכייף, חתיכות), שמאירות את דמותו של הנביא באור הומוריסטי פרודי.

השיר כולו, המתייחס ליחזקאל ללא שמץ של קדושה, ובפרט ביטויים כגון "הוא ואלוהים כמו אני ואתה" או "הנביא יחזקאל הוא בומבה של נביא", נתפסו על ידי הציבור הדתי בישראל כחילול הקודש, ועקב כך נאסרה השמעת השיר ברדיו במשך שנים אחדות.
סגן מנהל התוכניות בשירות השידור, יצחק שמעוני, הסביר את הצנזור באומרו כי "השיר 'הנביא יחזקאל' לא יתקבל, לדעתי, על ידי כל שכבות הציבור, באשר יש בו התלוצצות לא סימפתית על הנביא". המחבר חיים חפר אמר בתגובה לכך: "אני שמח שנמצא מגן ליחזקאל הנביא בדמותו של יצחק שמעוני. אך מי יגן על חרות השיר ב'קול-ישראל'?"

מנשה רבינא, מוזיקאי ומבקר תרבות של העיתון "דבר", פנה כביכול אל יחזקאל הנביא במאמר הסוקר את המופע של "החלונות הגבוהים", ובין השאר כתב: "אני מקווה שלא נעלבת על אשר בעלי הדיסקוטק פנו אליך כאל אחד משלנו (סליחה, משלהם), כאל 'חברֶה מַן' המשחק בעצמות יבשות".

מנגינת הפתיחה של השיר מצטטת את הפתיחה של "Black Is Black" של להקת לוס בראבוס, שהיה להיט משנות ה-60.

=== עיבוד לאנגלית ולצרפתית ===
אחרי מלחמת ששת הימים, בימים שעלתה בעולם הערצה לישראל ולניצחונה, יצאה להקת החלונות הגבוהים לסיבוב הופעות מוצלח בעולם. הלהיט הגדול היה הגרסה באנגלית ובצרפתית של השיר, שנקראו "El El Israel" (אל אל ישראל), כשורת הפזמון החוזר. לגרסה זו לא היה קשר למילותיו המקוריות של השיר, אלא היא המשילה את ניצחונה של ישראל על מדינות ערב לסיפור דוד וגוליית. גרסאות אלה נכללו בהוצאה המחודשת לאלבומה של הלהקה.

== בתרבות ==
בסרטו של אבי נשר "פעם הייתי" (2010), שעלילתו מתרחשת בקיץ 1968, רוקדת חבורת נערים חיפאית לצלילי השיר. אחת הדמויות בסרט מתייחסת לשיר ומשבחת אותו כשיר הישראלי היחיד שאפשר לרקוד לצליליו.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1967
קטגוריה:סינגלים מ-1967
קטגוריה:שירי החלונות הגבוהים
קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירי אילן ואילנית
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי חיים חפר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שמוליק קראוס
קטגוריה:שירים המבוססים על התנ"ך
קטגוריה:יצירות שצונזרו בישראל
קטגוריה:יחזקאל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
2018

הנחתת [[InSight ששוגרה ב-5 במאי לעבר מאדים]]

==אירועים==
פסגת [[ארצות הברית-קוריאה הצפונית בסינגפור]]



==נולדו==

==נפטרו==
[[דולורס או'ריורדן]]
[[חיים גורי]]
[[סטיבן הוקינג]]
[[מילוש פורמן]]
[[אביצ'י]]
[[אנתוני בורדיין]]
[[אורי אבנרי]]
[[אריתה פרנקלין]]
[[שארל אזנבור]]
[[סטן לי]]
[[ג'ורג' הרברט ווקר בוש]]
[[עמוס עוז]]
[[יגאל בשן]]
[[פני מרשל]]
[[רונה רמון]]
[[שייע גלזר]]
[[סטיבן הילנבורג]]
* 

== לוח שנה ==









*2018 בישראל

==קישורים חיצוניים==

*
ביג'נדר

[[דגל הבי-ג'נדר (דו-מגדריות). הדגל נוצר על ידי נטלי פוקס ב-2009. הוא מייצג הן את מי שנולד זכר או נקבה, הן את מי שבחר להתאים את מגדרו והן את מי שנולד אינטרסקסואלי, וכן כל קומבינציה אחרת, כגון מי ששואף לשנות את מינו. הרצועה האמצעית משלבת צבעי ורוד (נשי) ותכלת (גברי) ומסמלת את הערבוב בין המגדרים.
בדגל זה נעשה שימוש גם על ידי קהילות אינטרסקסואליות.]]
בִּיגֶ'נדֶר (מאנגלית: Bigender; הלחם בסיסים של התחילית "בי" (דו) והמילה "ג'נדר" (מגדר)) הוא מונח המתאר אדם בעל שתי זהויות מגדריות (או יותר) נבדלות, במקביל או באופן המשתנה בזמן (ג'נדרפלואיד). המושג ביג'נדר נכלל תחת הקשת הטרנסג'נדרית.
במחקר מ-1999 שנערך על ידי מחלקת סן פרנסיסקו לבריאות הציבור נמצא כי בקרב האוכלוסייה הטרנסג'נדרית, פחות מ-3% מאלה שהמגדר שיועד להם הוא גבר ופחות מ-8% מאלה שהמגדר שיועד להם הוא אישה, מזדהים כביג'נדרים.

==שימוש במונח==
המונח הופיע מתוך הקהילה הטרנסג'נדרית עצמה ולא ממקור חיצוני (בניגוד למונח "טרנסקסואל" שהוגדר לראשונה בידי ארגוני בריאות הנפש).

משום שביג'נדר הוא עדיין מונח המוגדר על ידי עצמו, לא ניתן לתת מתאר של התנהגות ביג'נדרית טיפוסית. כל תיאור של ביג'נדר הוא רק דוגמה לדרך שבה אדם המגדיר את עצמו כביג'נדר יכול להיראות.

==ראו גם==

* בינאריות מגדרית
* אנדרוגיניות

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טרנסג'נדר
קטגוריה:מגדר
קטגוריה:להט"ב: סלנג ומונחים
בת-אל פאפורה

בת-אל פאפורה-בורנשטיין (נולדה ב-3 במאי 1988) היא שחקנית, מרצה ושדרנית רדיו ישראלית.

==ביוגרפיה==
נולדה ברומניה, כבת בכורה להורים ממוצא רוסי שלמדו שם רפואה. כשהייתה בת שנתיים חזרה עם הוריה לישראל, והתגוררה בקריית ים ואחר כך בקריית חיים. 

פאפורה חולת אכונדרופלזיה, מחלה הגורמת לגמדות - גובהה הוא 1.22 מטר - אך לפי ראיונות שנעשו עמה אין זה מפריע לה, ועל כן מתואר סיפור הצלחתה כהגשמת חלום על אף המוגבלויות.

== קריירה ==
בשנת 2000 שיחקה לראשונה במחזמר המצליח "אוליבר טוויסט" בבימויו של מנחם גולן בתיאטרון "הבימה". מיד לאחר מכן התחילה לימודים בבית הספר "רעות" לאומנויות, חיפה במגמת תיאטרון והמשיכה בתיכון "ויצו" לאומנויות. התנדבה לצה"ל - תחילה בשירות כמש"קית ת"ש במפקדת הצנחנים ולאחר מכן, כשדרנית בגלי-צה"ל וגלגלצ. עם סיום שירותה הצבאי, החלה ללמוד בסטודיו למשחק "ניסן נתיב", תל אביב. בשנים שלאחר מכן, השתתפה פאפורה במגוון הפקות, סדרות ומופעים.

בשנת 2006 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה הפיג'מות.

בין השנים 2007–2009 שידרה בגלי צה"ל וגלגלצ, בשנת 2009 שידרה ברדיו חיפה ובשנת 2011 שידרה בתחנת הרדיו "אקו 99FM".

בשנת 2010 שיחקה בסרט הקולנוע "פעם הייתי", בבימויו של אבי נשר.

בשנת 2013 הצטרפה ללהקת השחקנים של תיאטרון גשר בהצגה "הדיבוק", בבימוי יבגני אריה.

במאי 2014 כתבה והפיקה את המופע "אני בת-אל", סטנדאפ-דוקומנטרי בכיכובה. ב-2017 המופע תורגם לאנגלית והתקבל לפסטיבל התיאטרון הבינלאומי הגדול בעולם, "אדינבורו פרינג".

בשנת 2015 הצטרפה לתיאטרון הקאמרי ושיחקה בהצגה "אופרה בגרוש" בבימויו של גילעד קמחי. כמו כן השתתפה בסדרת הילדים "גאליס".

בשנת 2016 השתתפה במיזם TEDx עם הרצאתה "Bigger is Better", בה היא מספרת את סיפור חייה. הקלטת ההרצאה הגיעה למעל שני מיליון צפיות.

בשנת 2017 השתתפה בסדרה "שמחות" מבית "רשת".

ב-2019 שיחקה בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "מטומטמת" בתפקיד בת-שבע, סוחרת סמים ישראלית הפועלת במקסיקו.

בשנת 2021 שיחקה בסדרה "מקיף מילאנו" בתפקיד מנהלת בית הספר.

בשנת 2022 השתתפה במופע "פסטיגל על פסטיגל", בתור המזכירה.

== חיים אישיים ==
בשנת 2018 נישאה לניר בורנשטיין. בשנת 2020, נולד לזוג בן. ובשנת 2024 נולד בנם השני.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:משתתפות הפסטיגל
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:שחקנים נמוכי קומה
קטגוריה:ישראליות ילידות רומניה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:בוגרות תיכון ויצו לאמנויות/רעות (חיפה)
קטגוריה:בוגרי תיכון ויצו לאמנויות/רעות (חיפה)
קטגוריה:בוגרות הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1988
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
2017

__TOC__

==אירועים==
[[דונלד טראמפ מושבע לנשיאות ארצות הברית]]
[[רשות השידור מפסיקה את שידוריה לאחר מעל 80 שנות שידור]]
[[הפיגוע ברכבת התחתית של סנקט פטרבורג]]

==נולדו==

==נפטרו==
[[יעקב נאמן]]
[[דוד רובינגר]]
[[דניאל פאר]]
הרב [[אהרן יהודה לייב שטינמן]]
[[מאיר בנאי]]
[[מאיר איינשטיין]]
[[אמיר פרישר גוטמן]]

== לוח שנה ==









* 2017 בישראל
==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==
רואה-יורה

רואָה-יורָה היא מערכת נשק שפותחה על ידי רפאל - מערכות לחימה מתקדמות, המורכבת ממגדל שבו נמצא אמצעי תצפית ומערכת ירי מסוג קטלנית המופעלים ממוצב שליטה מרוחק. המערכת מוצבת בסמוך לגבול ישראל – רצועת עזה, ומופעלת מרחוק בידי תצפיתניות כנגד מחבלים המתקרבים לגדר המערכת. 

המערכת נכנסה לשימוש צה"ל בשנת 2008. היא מופעלת על ידי תצפיתניות שהוכשרו להפעלת המערכת בבית הספר לאיסוף קרבי בבסיס בית הספר להגנת הגבולות (מחנה "מגן סיירים"). אישור הירי ניתן על ידי מפקד הגדוד המפעיל את המערכת, והפתיחה באש מחייבת הפעלה על ידי קצין, בנוסף להפעלה על ידי התצפיתנית שיזמה את הירי. 

בתחילת מתקפת הפתע על ישראל, ב-7 באוקטובר 2023, תקף ארגון הטרור חמאס באמצעות רחפני תקיפה עמדות מערכת רואה-יורה<ref></ref>, דבר שאפשר את הפלישה היבשתית של חוליות מחבלים מאחר שהמערכת יצאה מכלל שימוש.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.mako.co.il/pzm-magazine/Article-fa315f51d81a331006.htm&sCh=dac23afee62ff210&pId=1322891199 פז"ם, הפיתוחים הישראליים הכי מרתקים], באתר mako, 14 בנובמבר 2011
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמצעי לחימה ישראליים
קטגוריה:רפאל: מוצרים
קטגוריה:גבול ישראל – רצועת עזה
צ'י-הא

הצ'י-הא (九七式中戦車 チハ, יפנית: טנק בינוני, סוג 97, צ'י-הא) היה טנק בינוני מתוצרת יפן שהיה בשימוש צבא יפן במהלך מלחמת סין–יפן השנייה ומלחמת העולם השנייה. הצ'י-הא היה הטנק הבינוני הנפוץ ביותר בשירות הצבא היפני, ושימש כבסיס לאין ספור כלי רק"מ אחרים, בכללם נגמ"שים, משחיתי טנקים, תותחים מתנייעים ועוד.

עם זאת, בעל שריון, חימוש עיקרי ומנוע שהיו נחותים בהשוואה לטנקים המקבילים בצבאות אחרים בתקופת מלחמת העולם השנייה, דוגמת השרמן, הקרומוול, ה-T-34 והפנצר סימן 4.

הצדדית הנמוכה שלו יחד עם אנטנת הקשר החצי מעגלית שהותקנה על גג הצריח, הצריח שהוצב בהסטה ימינה, ומערכת המזקו"ם הייחודית, שהתבססה על עקרון הנדנדה המאוזנת, שיוו לצ'י-הא מראה ייחודי שהבדיל אותו מטנקים יפנים אחרים. הצ'י-הא היה פיתוח של הטנק הקל הא-גו וייצג את תהליך המודרניזציה שעבר על התפישה היפנית של לוחמת השריון עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה.

==ראו גם==
*הו-ני 1 - משחית טנקים המבוסס על הצ'י-הא

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמצעי לחימה יפניים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:טנקים יפניים
המנון פרגוואי

המנון פרגוואי הוא השיר Paraguayos, República o Muerte ("פרגוואים, רפובליקה או מוות"). ההמנון נכתב בשנת 1846 בידי המשורר האורוגוואי פרנסיסקו אקוניה דה פיגרואה, לבקשת נשיא פרגוואי באותה העת, קרלוס אנטוניו לופס. פיגרואה כתב את המנון אורוגוואי הנושא שם דומה (Orientales, la Patria o la tumba - "בני המזרח, המולדת או הקבר"), 13 שנים קודם לכן. מקורו של לחן ההמנון אינו ידוע, אך העיבוד הנוכחי הוא של רמברטו חימנס, מ-1933.

להמנון גרסה גם בשפת גוארני.

==מילות הפזמון והבית הראשון==

{| cellpadding="5" align="center"
|-
! תרגום לעברית !! ספרדית
|-
|<poem>פרגוואים, רפובליקה או מוות!
רוחנו העניקה לנו חרות;
המדכאים והעבדים אינם קיימים
במקום בו האחדות והשוויון שולטים.

עמי אמריקה, למרבה הצער
דוכאו במשך שלוש מאות בידי שרביט המלוכה,
אך יום נהדר אחד הפציע,
"מספיק!" - אמר ואת השרביט שבר.
אבותינו הכבירים,
הפגינו את תהילתם בקרב;
ולאחר שניפצו את נזר אוגוסט,
הניפו את גביע הניצחון.
</poem>
| dir="ltr" | <poem>Paraguayos, ¡República o Muerte!.
nuestro brío nos dio libertad;
ni opresores, ni siervos alientan
donde reinan unión e igualdad.

A los pueblos de América, infausto
tres centurias un cetro oprimió,
mas un día soberbia surgiendo,
"¡Basta!" —dijo, y el cetro rompió.
Nuestros padres, lidiando grandiosos,
ilustraron su gloria marcial;
y trozada la augusta diadema,
enalzaron el gorro triunfal.
</poem>
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20081219035356/http://www.mre.gov.py/paginas/himno%20nacional%20-%20paraguay.mp3 המנון פרגוואי] באתר משרד החוץ של פרגוואי (קובץ MP3)

פרגוואי
קטגוריה:פרגוואי: סמלים לאומיים