OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סולטאן א-ניאדי

סולטאן א-ניאדי (בערבית: سلطان النيادي, בתעתיק מדויק: סלטאן אלניאדי; נולד ב-23 במאי 1981) הוא האסטרונאוט השני מאיחוד האמירויות הערביות אחרי הזאע אל-מנסורי . א-ניאדי הגיע לחלל בפעם הראשונה במרץ 2023 כחלק מהתוכנית המאוישת המסחרית של נאס"א ו-Space-X בצוות SpaceX Crew-6 . הוא עתיד להישאר בחלל ששה חודשים.<ref name=":0"></ref> לא-ניאדי דוקטורט בטכנולוגיית מידע.<ref></ref> 

== ראשית חיים ==
א-ניאדי נולד באום גאפה (أم غافة), מחוץ לעיר אל עין באיחוד האמירויות הערביות. הוא בילה את ילדותו בבית סבו, כאשר אביו שרת בכוחות המזוינים של איחוד האמירויות הערביות.

== השכלה ==
עם סיום התיכון באום גאפה הצטרף א-ניאדי לכוחות המזוינים של איחוד האמירויות הערביות.

בשנת 2004 הוא סיים תואר ראשון בהצטיינות בהנדסת אלקטרוניקה ותקשורת באוניברסיטת ברייטון באנגליה.

לאחר מכן חזר לאיחוד האמירויות ולמד שנה ב . הוא עבד בצבא האמירותי כמהנדס תקשורת במשך מספר שנים.

בשנת 2008 הוא נסע לאוסטרליה שם סיים תואר שני באבטחת מידע ותקשורת נתונים מאוניברסיטת גריפית', שם גם סיים את הדוקטורט שלו ב-2011 בטכנולוגיה למניעת דליפת נתונים.<ref></ref><ref></ref>

== קריירה כאסטרונאוט ==
א-ניאדי נבחר יחד עם הזאע אל מנסורי כאחד מתוך שני האסטרונאוטים הראשונים של איחוד האמירויות הערביות מתוך 4,022 מתמודדים, אשר עברו מבחני קבלה באיחוד האמירויות וברוסיה. הוא עבר תוכנית להכשרתו לאסטרונאוט במרכז החלל מוחמד בן ראשד.<ref></ref><ref></ref>

ב-3 בספטמבר 2018 ראש ממשלת איחוד האמירויות מוחמד בן ראשד אאל מכתום צייץ בטוויטר: "הכרזנו היום על האסטרונאוטים הראשונים שיטוסו לתחנת החלל הבין-לאומית: הזאע אל-מנסורי וסולטאן א-ניאדי, סולטן מייצג את כל הערבים הצעירים ואת פסגת השאיפות של איחוד האמירויות".

לאחר מכן נקבע כי אל-מנסורי יטוס בטיסה הראשונה עם א-ניאדי כגיבוי. אל-מנסורי המריא לחלל בחללית סויוז MS-15 ב-25 בספטמבר 2019 למשימה בת 8 ימים לתחנת החלל הבין-לאומית וחזר לכדור הארץ ב-3 באוקטובר 2019.

במרץ 2023 א-ניאדי טס לתחנת החלל הבין לאומית לתקופת זמן של שישה חודשים, בצוות SpaceX Crew-6 כחלק מהתוכנית המאוישת המסחרית. הוא היה נציג של איחוד האמירויות.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>בחלל יעסוק א-ניאדי במספר רחב של ניסויים ומחקרים.

משימת Crew-6 שוגרה ממרכז החלל קנדי של נאס”א בפלורידה על גבי משגר פאלקון 9 של SpaceX. לאחר מכן טסו כיומיים במסלול עצמאי עד שעגנו בהצלחה בתחנת החלל הבין-לאומית והצטרפו למשלחת מס' 68. במהלך שהות בחלל אל-מנסורי ביצע פעילות חוץ רכבית. הוא חזר לכדור הארץ לאחר שהות בחלל של כ-6 חודשים.

== חיים אישיים ==
א-ניאדי נשוי ואב לארבעה ילדים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמירתים שנולדו ב-1981
קטגוריה:אסטרונאוטים אמירתים
אזעקה (בטיחות)

מתקן אזעקת שריפה בפארק מגנוסון
מתקן אזעקה הוא מנגנון שנותן אות אזעקה קולי, ויזואלי או אחר כדי להתריע בפני בני אדם על בעיה או מצב הדורשים טיפול דחוף.

== היסטוריה והתפתחות ==
התקני אזעקה מוקדמים היו לעיתים קרובות פעמונים, תופים, כלי נגינה אחרים, או כל פריט שהשמיע קולות חזקים יוצאי דופן שמשכו את תשומת הלב של האוכלוסייה הסובבת.

משרוקיות שימשו את המשטרה במאה ה-19. שריקות קיטור שימשו בקטרים, בספינות ובמפעלים כאזעקה.

עם הופעת החשמל, הומצאו מגוון מכשירי התרעה נוספים, כגון זמזמים, צופרים, סירנות, אורות מהבהבים וצבעוניים, ואזעקות אחרות לכל מטרה. חלק מהאזעקות משלבות גם הודעות מוקלטות המושמעות במערכות הכריזה ומנחות את האנשים כיצד לפעול.

מבנים רבים מצוידים באזעקות אש, החל מגלאי עשן ביתי עצמאי ועד למערכת אזעקה מתוחכמת שיכולה להפעיל מערכות כיבוי אש בבניינים באופן אוטומטי.

תעשיות רבות פיתחו תקנים למכשירי אזעקה, והצבעים אדום, כחול וצהוב מוכרים בדרך כלל כצבעים הקשורים למכשירי אזעקה, כאשר אורות מהבהבים מציינים לעיתים קרובות מצבים דחופים.

== תגובות לאזעקה ==
תגובות אנושיות לאזעקה יהיו תלויות לרוב בחינוך, פסיכולוגיה או התנהגות של אחרים בסביבה. כתוצאה מכך, בחלק מהמקומות, למשל בבנייני משרדים גבוהים, מבוצעות בדיקות למערכות אזעקה ומתקיימים תרגילים קבועים כדי לתרגל מענה מתאים של בני אדם.

התקני אזעקה שנועדו לגרום לפינוי בניין מאוכלס, כמו אזעקות אש, עשויים להיות מתוכננים כך שהם יקשו או אפילו יכאיבו במכוון את השהות בבניין על מנת לעודד את הדיירים לעזוב.

== אזעקות שווא ==
בכל סוג של אזעקה, נדרש לאזן בין הסכנה של אזעקות שווא (הנקראות "תוצאות חיוביות כוזבות") – האזעקה שמופעלת בהיעדר בעיה – או אזעקה שלא מופעלת כאשר כן קיימת בעיה ממשית (המכונה "שלילית כוזבת"). אזעקת שווא עלולה לבזבז משאבים ואף להיות מסוכנת. לדוגמה, אזעקות שווא של שריפה עלולות לבזבז כוח אדם של כבאים, מה שהופך אותם ללא זמינים לשריפה אמיתית.<ref name="fia.uk.com"></ref> בנוסף, אזעקות שווא עשויות לגרום לאנשים להתעלם מאותות אזעקה, וכך אולי להתעלם ממצב חירום ממשי: כמו במשל של איזופוס על הילד שצעק זאב.

== התקנים ==
אזעקות בחדר המנועים של ספינת סוחר
ישנם סוגים רבים של התקני בטיחות אזעקה. הסוגים הנפוצים ביותר כוללים:
* אזעקת אש המשמשת כדי לתת לדיירי בניין התרעה על שריפה אפשרית ולתת להם זמן להתפנות.
* התקני אזהרה ברכב הנשמעים כאשר הוא נע בקרבה לגוף אחר, כגון בנסיעה לאחור.
* צפירה, שלעיתים קרובות מלווה באורות צבעוניים מהבהבים, ברכבי חירום המגיבים למצב חירום.
* מערכות התרעה הנמצאות במתקני ייצור כגון תחנות כוח, בתי זיקוק ומפעלים כימיים, משמיעות אזעקה המפנה את תשומת הלב של המפעילים בחדר הבקרה לאירוע הדורש את התערבותם.
* מתקני אזעקה אישיים הם מכשירים נישאים המאפשרים להפעיל אזעקה בעוצמה גבוהה במקרה של תקיפה או מצוקה.
* בחלק מבתי הספר בארצות הברית הותקנו מערכות המשמיעות אזעקה במקרה שמתרחש ירי בבית הספר, כך שתלמידים ומורים יוכלו לתפוס מחסה.<ref></ref>
* אזעקה כללית המושמעת בספינה יכולה להורות לאנשי הצוות לאייש את עמדותיהם או להתכנס ביחד עם הנוסעים בנקודות הכינוס - אופי האזעקה מוגדר באמנה הבין-לאומית לבטיחות החיים בים והיא מורכבת מ-7 או יותר מקטעים קצרים של צופר הספינה ובסופן מקטע אחד ארוך. קיימת גם אזעקה המצביעה על נטישת הספינה - אזעקה מסוג זה לא תופעל לעולם באופן אוטומטי ולא באמצעות הודעות מוקלטות.

==ראו גם==
* אזעקה (פריצה)
* אזעקת מלחמה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בטיחות
פאן שובב

פאן שובב (באנגלית: Playful Pan) הוא סרט הנפשה אמריקאי קצר מסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות", כאשר הוא החמישה עשר בסדרה. הוא הופץ לראשונה ב-27 בדצמבר 1930 על ידי חברת סרטי קולומביה.

== עלילה ==
הסרט הקצר מציג את האל המיתולוגי פאן מנגן בחליל הפאן שלו למען בידור של תושבי היער. כאשר מכת ברק מתחילה שרפת יער, פאן מוביל את הלהבות למים, ומכבה את האש.

== ביקורת ==
וראייטי (22 באפריל 1931): כינה את הסרט הקצר "סרט מצויר מצוין", ואמר: "הוא מעורר צחוקים לאורך כל הדרך ומסונכרן להפליא כדי להתאים לרעיון חדשני, זה כמו פיטר פן עם הצינורות שלו, מלחיץ חיות וחרקים עם בוא האביב. יותר מדי חזרות ב יריות פתיחה. שלוש או ארבע דקות אחרונות של הסרט שהוקדשו לשרפת יער כשהלהבות מיוצגות כדמויות חיות וקופצות על הכל, רודפות אחרי תושבי היער לכסות. הם רצים לפאן והוא מקסים אותם במוזיקה עד שכולם קופצים לתוך בריכת מים במקום שבו הוא עומד. החלק הזה של הסרט דווקא מצחיק מאוד. ארוך יותר מרוב הסרטים המצוירים, אבל שווה את הצילומים."<ref></ref>

== מדיה ביתית ==
הסרט הקצר הופץ למדיה ביתית ב-19 בדצמבר 2006, באוצרות וולט דיסני: עוד סימפוניות טיפשיות, כרך ב'.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סימפוניות טיפשיות
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
אורח החיים האמריקאי

אורח החיים האמריקאי (באנגלית: American way of life) הוא האתוס הלאומי האמריקאי שדבק בעקרון החיים, החירות והחיפוש אחר האושר . לפי החלום האמריקאי כל אדם יכול להשיגם על ידי עבודה קשה. מושג זה שזור בתפיסת אמריקניזם.

הסופר ויליאם הרברג הגדיר זאת כך:<ref>Herberg (1955), p. 79</ref>
 

בדו"ח השנתי של מינהל הארכיונים והרשומות הלאומי לשנת 1999 נכתב, "אנחנו שונים מכיוון שהממשלה שלנו ואורח החיים שלנו אינם מבוססים על הזכות האלוהית של המלכים, הפריבילגיות התורשתיות של האליטות או האכיפה. של כבוד לרודנים. הם מבוססים על פיסות נייר, אמנת החירות - ההצהרה שקבעה את עצמאותנו, החוקה שיצרה את ממשלתנו ומגילת הזכויות שקבעה את חירויותינו." <ref></ref>

בתקופת המלחמה הקרה, המונח שימש את התקשורת כדי להדגיש את ההבדלים ברמת החיים בין אוכלוסיות ארצות הברית וברית המועצות. באותה תקופה, התרבות הפופולרית האמריקאית אימצה את הרעיון שכל אחד, ללא קשר לנסיבות לידתו, יכול להעלות משמעותית את רמת החיים שלו באמצעות נחישות, עבודה קשה ויכולת טבעית. במגזר התעסוקה, התפיסה הזו באה לידי ביטוי באמונה ששוק תחרותי יקדם כישרון אינדיבידואלי ועניין מחודש ביזמות. מבחינה פוליטית, היא לבשה צורה של אמונה בעליונות של דמוקרטיה חופשית, המושתתת על התרחבות יצרנית וכלכלית ללא גבולות.

==ביקורת==
אורח חיים אמריקאי משמש גם לתיאור שנאמר לרוב עם נימה אנטי-אמריקאית, להיבטים שליליים ומפוקפקים של התרבות האמריקאית שכוללת צריכה מופרזת, בזבוז של חומרי גלם, ניצול כוח אדם וזיהום סביבתי.

התעמולה הסובייטית השתמשה במונח "אורח החיים האמריקאי" באינטונציה מזלזלת.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מילים וביטויים באנגלית
קטגוריה:ארצות הברית: תרבות
עידו שחר

עידו שחר (נולד ב-20 באוגוסט 2001) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר במכבי תל אביב מליגת העל ובנבחרת ישראל הצעירה.

==קריירת מועדונים==
שחר נולד וגדל בקיבוץ גת שבדרום. הוא החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של מ.ס. קריית גת, ובגיל 11 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי תל אביב. בקיץ הושאל לבית"ר תל אביב בת ים מהליגה הלאומית. ב-22 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2–2 מול הפועל רמת השרון. ב-29 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3–2 מול הפועל פתח תקווה.

בקיץ הצטרף להפועל חיפה מליגת העל, במדיה רשם 21 הופעות בליגת העל. בקיץ חזר למכבי תל אביב במדיה רשם 3 הופעות בליגת העל וכבש שער אחד בניצחון 3–1 מול הפועל ירושלים. ב-19 בינואר 2022 האריך את חוזהו במכבי תל אביב והושאל למכבי פתח תקווה עד לסיום העונה. במדי מכבי פתח תקווה הבקיע 4 שערים מתוך 15 הופעות, אם כי בסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.

בקיץ הושאל לאפולון לימסול מליגת העל של קפריסין עד לסיום העונה. ב-3 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הקפריסאית בהפסדה 0–4 למכבי חיפה, במסגרת מוקדמות ליגת האלופות.

== נבחרות ישראל ==
שיחק בכל נבחרות הנערים והנוער של ישראל (למעט הנבחרת עד גיל 20). שחר משחק גם בנבחרת הצעירה עד גיל 21, ולזכותו 19 הופעות ושלושה שערים במדיה.

ב-14 במרץ 2024 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת, על ידי המאמן הלאומי אלון חזן.

נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של ישראל לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).

== תארים ==

; מכבי תל אביב

* אליפות: 2023/2024
* אלוף האלופים:2024

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:אנשי הקיבוץ
קטגוריה:כדורגלני בית"ר תל אביב בת ים
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני אפולון לימסול
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בקפריסין
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2001
קטגוריה:גת (קיבוץ): אישים
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-הונגרי
מורטן מלדל

מורטן פיטר מלדל (בדנית: Morten Peter Meldal, נולד ב-16 בינואר 1954) הוא כימאי דני, המכהן כפרופסור לכימיה באוניברסיטת קופנהגן שבקופנהגן, דנמרק. מלדל הוא זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 2022 ביחד עם קרל בארי שארפלס וקרולין ברטוצי "על פיתוח כימיית ה'קליק' והכימיה הביו-אורתוגונלית".

== ביוגרפיה ==
מלדל קיבל למד הנדסה כימית באוניברסיטה הטכנית של דנמרק (DTU). הדוקטורט שלו עסק בכימיה סינתטית של פחמימות.<ref></ref> בשנים 1983–1988 הוא עסק בפוסט דוקטורט בכימיה אורגנית ב-DTU, באוניברסיטת קיימברידג' ובאוניברסיטת קופנהגן. בשנת 1996 הוא מונה לעוזר פרופסור ב-DTU.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים דנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל דנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשנת 2022
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:ילידי 1954
קרולין ברטוצי

קרולין רות ברטוצי (בשם מלא באנגלית: Carolyn Ruth Bertozzi, נולדה ב-10 באוקטובר 1966) היא כימאית וביולוגית אמריקאית, כלת פרס נובל לכימיה לשנת 2022. ברטוצי טבעה את המונח " כימיה ביו-אורתוגונלית" <ref></ref> עבור תגובות כימיות התואמות למערכות חיות. לאחרונה חקרה ברטוצי השפעת סוכרים על מחלות כמו סרטן, דלקת וזיהומים ויראליים (ובהם מחלת נגיף קורונה 2019).<ref></ref>

== קריירה ==
ברטוצי סיימה את לימודי התואר הראשון בכימיה בהצטיינות יתרה באוניברסיטת הרווארד.<ref></ref> בעודה סטודנטית הייתה חברה באחוות הסטודנטים פי בטא קפא, וניגנה בלהקות שונות. הלהקה הבולטת ביותר שלה היה "Bored of "Education, שכלל את גיטריסט Rage Against the Machine לעתיד, טום מורלו.<ref name="NIGMS Bio"></ref><ref></ref> לאחר שסיימה את לימודיה בהרווארד ב-1988 עבדה במעבדות נוקיה בל.<ref></ref>

ברטוצי השלימה את הדוקטורט שלה בכימיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ב-1993 עם מארק בדנרסקי, שחקרו אוליגוסכרידים.<ref name="Infectious"></ref>

ברטוצי קיבלה מענק של עמיתי מקארתור בגיל 33.<ref></ref>

בשנת 2000 זכתה בפרס הפיתוח האקדמי של חברת התרופות "מרק".

היא חברה באקדמיה הלאומית למדעים (2005) ובאקדמיה הלאומית לרפואה (2011).

בשנת 2014 הוכרז כי ברטוצי תוביל את כתב העת הראשון של האגודה האמריקנית לכימיה.<ref></ref>

ברטוצי היא כלת פרס נובל לכימיה לשנת 2022 עם קרל בארי שארפלס ומורטן מלדל "על פיתוח כימיית ה'קליק' והכימיה הביו-אורתוגונלית". באותה שנה זכתה גם בפרס וולף.

== חיים אישיים ==
ברטוצי נולדה למשפחה ממוצא איטלקי וגדלה בלקסינגטון שבמסצ'וסטס.<ref></ref> היא בתם של נורמה גלוריה ו-ויליאם ברטוזי.<ref></ref> יש לה שתי אחיות. אחת מהן היא המתמטיקאית מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, אנדריאה ברטוזי.<ref name="UCLA"></ref> אביה, ויליאם, היה פרופסור לפיזיקה ב- MIT.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

ברטוזי היא לסבית ויצאה מהארון בסוף שנות ה-80.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכות פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשנת 2022
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:עמיתי מקארתור
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:כימאיות אמריקאיות
קטגוריה:כימאים אמריקאים
קטגוריה:ביולוגיות אמריקאיות
קטגוריה:ביולוגים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס וולף לכימיה
קטגוריה:זוכות פרס וולף
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:להט"ביות אמריקאיות
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:חוקרים להט"בים
קטגוריה:נשים אמריקאיות במאה ה-21
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1966
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
קטגוריה:סגל הקולג' לכימיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:זוכי פרס דיקסון ברפואה
פיליפ א. שרפ

פיליפ אלן שארפ (באנגלית: Phillip Allen Sharp, נולד ב-6 ביוני 1944) הוא גנטיקאי וביולוג מולקולרי אמריקאי שהיה שותף לגילוישחבור ה-RNA. הוא חלק את פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 1993 עם ריצ'רד ג'יי רוברטס על "על הגילוי כי גנים באיקריוטיים אינם שרשרות רציפות אלא מכילים אינטרונים וכי הקטיעה של mRNA כדי להוריד את אותם אינטרונים יכולה להתרחש בדרכים שונות, כך נוצרים חלבונים שונים מאותו רצף DNA".

בנוסף על הזכייה בפרס נובל, שארפ גם זכה במדליה הלאומית למדעים, ועמית באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, החברה המלכותית, האקדמיה הלאומית לרפואה והאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.

==קורות חיים==
שארפ נולד בפאלמות' שבקנטקי, לקתרין (קולווין) וג'וזף וולטר שארפ.<ref></ref> הוא התחתן עם אן הולקומב בשנת 1964, ויש להם שלוש בנות.<ref></ref>

שארפ למד ביוניון קולג' והתמחה בכימיה ומתמטיקה. הוא השלים את הדוקטורט שלו בכימיה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין בשנת 1969.<ref name=":0"></ref> שארפ ביצע את הכשרת הפוסט-דוקטורט שלו במכון הטכנולוגי של קליפורניה עד 1971, שם חקר פלסמידים.<ref name=":1"></ref> לאחר מכן הוא חקר התבטאות גנים בתאים אנושיים תחת המדען הבכיר תחת ג'יימס ווטסון.<ref name=":1" />

בשנת 1974, הוצע לו משרה ב-MIT על ידי הביולוג סלבדור לוריא. הוא היה מנהל המרכז לחקר הסרטן של MIT (כיום מכון קוך לחקר סרטן אינטגרטיבי) מ-1985 ועד 1991. הוא גם כיהן כראש המחלקה לביולוגיה בשנים 1991–1999. בשנת 2000 הוא הקים את מכון מקגוורן לחקר המוח ועמד בראשו עד שנת 2004. בשנת 1995, ה-FBI אישר כי שארפ קיבל מכתב מהרוצח טד קצ'ינסקי, הרומז ששארפ יהפוך למטרה של קצ'ינסקי בגלל עבודתו בגנטיקה.<ref></ref>

שארפ הוא ממיסדי חברת התרופות ביוג'ן.<ref>Biogen Idec, Inc. (2008). "Proxy statement for annual meeting of stockholders to be held on June 19, 2008 at 9:00 A.M., local time", 7.</ref>
ג'ורג' וו. בוש, בהענקת המדליה הלאומית למדע ב-2006.]]

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:גנטיקאים אמריקאים
קטגוריה:ביולוגים מולקולרים אמריקאים
קטגוריה:ביולוגים אמריקאים
קטגוריה:מדעני מוח אמריקאים
קטגוריה:חוקרי סרטן אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
קטגוריה:זוכי פרס דיקסון ברפואה
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
סוקורו מנבה

סוקורו מנבה (ביפנית: 真鍋 淑郎, נולד ב-21 בספטמבר 1931) הוא מטאורולוג וקלימטולוג אמריקאי-יפני, שהיה חלוץ השימוש במחשבים לדימוי שינויי אקלים וההתחממות העולמית. הוא זכה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 2021 ביחד עם קלאוס האסלמן "על מודלים פיזיקליים של אקלים כדור הארץ, כימות השתנותו והחיזוי האמין של ההתחממות עולמית".

בנוסף על פרס נובל, מנבה זכה גם במדליית בנג'מין פרנקלין (2015) ובפרס קראפורד (ב-2018, ביחד עם סוזן סולומון). בשנת 2021 צורף מנבה למסדר התרבות.

== ביוגרפיה ==
מנבה נולד בשנת 1931 בכפר במחוז אהימה שבדרום יפן . גם סבו וגם אביו היו רופאים, שהפעילו את המרפאה היחידה בכפר.<ref name="Asahi 20211005"> Easier to access at [Yahoo mirror site https://news.yahoo.co.jp/articles/04e7a8f6d96a5694121d438ec1d19c86a3ec6eeb].</ref> בילדותו החל להתעניין במזג אוויר.<ref name="Asahi 20211005" /> מנבה למד מטאורולוגיה באוניברסיטת טוקיו.<ref name="neverthought"></ref> מאנבה סיים את התואר הראשון ב-1953, תואר שני ב-1955 ודוקטורט ב-1958- כולם באוניברסיטת טוקיו.<ref>[https://scholar.princeton.edu/sites/default/files/manabe/files/curriculum_vitae_short_version.doc Syukuro Manabe: Curriculum Vitae short version] - website OpenScholar @ Princeton University</ref><ref>[https://www.s.u-tokyo.ac.jp/ja/info/7584/ Dr. Syukuro Manabe receives Nobel Prize in Physics] - website of the School of Science of the University of Tokyo</ref>

לאחר שסיים את הדוקטורט שלו, נסע מנבה לארצות הברית ועבד במעבדות של מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי עד 1997. בשנים 1997-2001חזר מנבה לעבוד ביפן. בשנת 2002 החל לעבוד כחוקר בתוכנית למדעי האטמוספירה והאוקיינוס שבאוניברסיטת פרינסטון. כיום הוא משמש כמטאורולוג בכיר באוניברסיטה.<ref name="Princeton University 2021"></ref> הוא גם עסק כפרופסור אורח באוניברסיטת נגויה מדצמבר 2007 עד מרץ 2014.<ref name="Nagoya University 2021"></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר התרבות
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מיפן לארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:ציטוט עם תסריט בשפה זרה (יפנית)
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשנת 2021
קטגוריה:זוכי מדליית בנג'מין פרנקלין
קטגוריה:זוכי פרס נובל יפנים
קטגוריה:מטאורולוגים
קטגוריה:זוכי פרס קראפורד במדעי כדור הארץ
קטגוריה:מדענים יפנים
קטגוריה:מדענים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1931
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1931
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
ג'ון פן

ג'ון בנט פן (באנגלית: John Bennett Fenn, נולד ב-15 ביוני 1917 – נפטר ב-10 בדצמבר 2010) היה פרופסור אמריקאי לכימיה אנליטית שזכה בפרס נובל לכימיה ב-2002. פן חלק מחצית מהפרס עם קויצ'י טנאקה "על פיתוח שיטות יינון עבור ספקטרומטרית מסה של מקרומולקולות ביולוגיות". החצי השני של הפרס באותה השנה הוענק לקורט ויטריך. פן הספיק לפרסם למעלה ממאה פרסומים מדעיים בימי חייו.

==ביוגרפיה==

פן נולד בניו יורק וגדל בהאקנסאק, ניו ג'רזי. אביו עבד בעבודות מזדמנות, ועבר לקנטקי עם משפחתו במהלך השפל הגדול. פן עשה את עבודתו לתואר ראשון במכללת בראה, וקיבל את הדוקטורט שלו באוניברסיטת ייל בשנת 1940. במקביל למד גם כימיה אורגנית באוניברסיטת איווה וכימיה פיזיקלית באוניברסיטת פרדו.<ref name="bio"></ref> עד שנת 1943 הוא עבד בחטיבת הפוספטים וייצור ביפנילים פולי-כלוריים (PCBs) במונסנטו ובמעבדות מחקר פרטיות. לאחר מכן לתפקידים אקדמיים בייל ובאוניברסיטת וירג'יניה קומונווולת'.<ref name="Papers"></ref>

הפרסום האקדמי הראשון של פן פורסם בשנת 1949 - כעשר שנים לאחר סיום התואר השני שלו - דבר נדיר בקרב אקדמאים באותה התקופה.<ref name="bio" /> בשנת 1952, פן עבר לנהל פרויקטים באוניברסיטת פרינסטון. הוא חזר לאוניברסיטת ייל ב-1967. הו פרש לפנסיה ומונה לפרופסור אמריטוס ב-1987.<ref name="lawsuit"></ref>

פן היה חבר באגודה האמריקנית לכימיה, עמית באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים (משנת 2000) משנת 2003 גם באקדמיה הלאומית למדעים.<ref name="yaleobit"></ref>

== חיים אישיים ==
פן התחתן עם מרגרט וילסון בסוף השנה השנייה שלו בתואר שני. יחד נולדו להם שלושה ילדים - שתי בנות ובן.<ref name="obit"></ref> מרגרט נהרגה בתאונת דרכים בניו זילנד בשנת 1992.<ref name="bio" /> פן נישא בשנית לפרדריקה מולן.<ref name="obit" /> הוא מת בריצ'מונד, וירג'יניה ב-10 בדצמבר 2010, בגיל 93, בדיוק 8 שנים ליום לאחר קבלת פרס נובל. פן הותיר אחריו אישה, שלושה ילדים<ref name="obit2"></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת ייל
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:כימאים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ייל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1917
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
צומת קטורה

צומת קטורה הוא צומת הנמצא בדרום הערבה, כ־48 קילומטרים צפונית לאילת. הצומת הוא מפגשם של כביש 90, הכביש הארוך בישראל, ותחילתו של כביש 40, השני באורכו בישראל.

הצומת הוא מסוג צומת T ובו עוברת רוב התנועה לאילת וממנה. הוא קרוי על שם הקיבוץ קטורה השוכן בסמוך אליו, אם כי קיבוץ לוטן קרוב יותר אליו מבחינה גאוגרפית.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הערבה: תחבורה
קטורה
קטגוריה:כביש 90
קטגוריה:מועצה אזורית חבל אילות: תחבורה
נילס ק. ג'רן

נילס ק. ג'רן (בדנית: Niels Kaj Jerne, נולד ב-23 בדצמבר 1911 – נפטר ב-7 באוקטובר 1994) היה אימונולוג דני. ג'רן חלק את פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה ב-1984 עם ז'ורז' קלר וסזר מילשטיין על "עבודתם על מערכת החיסון וייצור נוגדנים מונקלוניים (נוגדנים חד שבטיים)".

== ביוגרפיה ==
אבותיו חיו על האי הקטן הדני פאנו שבדרום דנמרק במשך מאות שנים, אך ב-1910 עברו הוריו ללונדון, שם נולד ג'רן ב-1911.

במהלך מלחמת העולם הראשונה הוריו עברו להולנד וג'רן בילה את נעוריו ברוטרדם. לאחר שלמד פיזיקה במשך שנתיים באוניברסיטת ליידן, ג'רן עבר לקופנהגן ושינה את תחום לימודיו לרפואה. הוא סיים את לימודיו ברפואה באוניברסיטת קופנהגן ב-1947. הוא סיים את לימודי הדוקטורט שלו ב-1951. בשנים 1943–1956 ג'רן עבד במחקר במכון הלאומי הדני לסרום ובמהלך תקופה זו גיבש תיאוריה על יצירת נוגדנים.

תאוריית יצירת הנוגדנים העניקה לג'רן הכרה בינלאומית. בשנת 1956 החל ג'רן לעבוד עבור ארגון הבריאות העולמי בז'נבה, כראש המדור לתקנים ביולוגיים ואימונולוגיה. הוא החזיק בתפקיד זה במשך שש שנים עד שעבר לארצות הברית ולאוניברסיטת פיטסבורג ב-1962 על מנת לכהן כראש המחלקה למיקרוביולוגיה במשך ארבע שנים. ג'רן המשיך לעבוד עבור ארגון הבריאות העולמי כחבר בפאנל המומחים לאימונולוגיה מ-1962 ואילך.

בשנת 1966 חזר ג'רן לאירופה והחל לעבוד כפרופסור לטיפול ניסיוני באוניברסיטת גתה בפרנקפורט. בשנים 1966–1969 היה מנהל מכון פול-ארליך שבפרנקפורט . ב-1969 החל לנהל את המכון לאימונולוגיה של בזל, וזאת עד פרישתו ב-1980. במהלך שנות ה-70 וה-80, ג'רן היה חלוץ בפיתוח תאוריית הרשת החיסונית.

לג'רן היו תוארי דוקטור לשם כבוד ממספר אוניברסיטאות: שיקגו (1972), קולומביה (1978), קופנהגן (1979), בזל (1981) ואוניברסיטת ארסמוס ברוטרדם (1983). הוא היה חבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, האקדמיה הלאומית למדעים, החברה המלכותית והאקדמיה הצרפתית למדעים.

ג'רן היה נשוי שלוש פעמים. היו לו שני בנים מהנישואים הראשונים עם הציירת צ'יק ג'רן: איבר ג'רן (נולד ב-1936) ודונלד ג'רן (נולד ב-1941). לג'רן נולד בן שלישי מהנישואים השניים: אנדראס ווטשטיין (נולד ב-1971).<ref name="bio"></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פיטסבורג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל דנים
קטגוריה:אימונולוגים
קטגוריה:רופאים דנים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה
קטגוריה:מדענים דנים
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1911
קטגוריה:נפטרים ב-1994
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
דייוויד מקמילן

סר דייוויד ויליאם קרוס מקמילן (באנגלית: David William Cross MacMillan, נולד ב-16 במרץ 1968) הוא כימאי סקוטי ופרופסור באוניברסיטת פרינסטון. הוא חלק את פרס נובל לכימיה בשנת 2021 עם בנימין ליסט "על פיתוח קטליזה אורגנית א-סימטרית".<ref name="Nobel Prize"></ref> מקמילן ניהל את המחלקה לכימיה בפרינסטון בשנים 2010–2015.<ref></ref> בנוסף על זכייתו בנובל, מקמילן הוא גם עמית בחברה המלכותית, האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים והאקדמיה הלאומית למדעים בארצות הברית.

== ביוגרפיה ==
מקמילן נולד בבלשיל, סקוטלנד בשנת 1968 וגדל בניו סטיבנסטון הסמוכה.<ref name="BBC"></ref> הוא למד בבתי הספר הציבוריים המקומיים ובהמשך שיבח את השכלתו הסקוטית שגרמה להצלחתו.<ref></ref> הוא קיבל את התואר הראשון שלו בכימיה באוניברסיטת גלאזגו.

בשנת 1990, מקמילן עזב את בריטניה לטובת לימודי הדוקטורט בהנחיית הפרופסור לארי אוברמן באוניברסיטת קליפורניה שבאירווין. במהלך תקופה זו, התמקד במחקר טטרה הידרו פוראן. הוא קיבל את הדוקטורט שלו. בשנת 1996.<ref name="nas"></ref>

מקמילן החל את קריירת המחקר העצמאית שלו כחבר בפקולטה לכימיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ביולי 1998. הוא הצטרף למחלקה לכימיה במכון הטכנולוגי של קליפורניה ביוני 2000, ועבר לאוניברסיטת פרינסטון בספטמבר 2006.

בשנים 2010–2014 מקמילן היה העורך הראשי והמייסד של כתב העת Chemical Science, כתב העת הכללי של החברה המלכותית לכימיה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

<
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:זוכי פרס נובל בריטים
קטגוריה:זוכי פרס נובל סקוטים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:כימאים בריטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גלאזגו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה באירוויין
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשנת 2021
קטגוריה:סגל הקולג' לכימיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:כימאים אורגניים
קטגוריה:זוכי מדליית הכיראליות
קטגוריה:סקוטים שנולדו ב-1968
ג'ורג'ו פאריזי

ג'ורג'יו פריזי (באיטלקית: Giorgio Parisi; נולד ב-4 באוגוסט 1948) הוא פיזיקאי תאורטי איטלקי, שמחקרו התמקד בתורת השדות הקוונטיות, פיזיקה סטטיסטית ומערכות מורכבות. הוא זכה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 2021 ביחד עם קלאוס האסלמן וסוקורו מנבה על "גילוי ההשפעה ההדדית של אי-סדר ופלקטואציות במערכות פיזיקליות מקנה מידה אטומי ועד פלנטרי".<ref></ref>

ג'ורג'יו פריזי קיבל את התואר שלו מאוניברסיטת רומא בשנת 1970 בהנחייתו של של ניקולה קבבו. הוא היה מדען אורח באוניברסיטת קולומביה (1973–1974) ובאקול נורמל סופרייר (1978–1977). מ-1981 ועד 1992 הוא היה פרופסור מן המניין לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת טור ורגטה של רומא וכיום הוא פרופסור לתיאוריות קוונטיות באוניברסיטת רומא.

בנוסף על פרס נובל, פריזי זכה גם בפרס דיראק, מדליית מקס פלאנק ופרס וולף.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי מדליית מקס פלאנק
קטגוריה:סגל ספיינצה – אוניברסיטת רומא
קטגוריה:בוגרי ספיינצה – אוניברסיטת רומא
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס נובל איטלקים
קטגוריה:זוכי פרס דני היינמן לפיזיקה מתמטית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1948
קטגוריה:זוכי פרס דיראק
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
לילנד ה. הרטוול

לילנד הריסון (לי) הרטוול (באנגלית: Leland Harrison (Lee) Hartwell, נולד ב-30 באוקטובר 1939 בלוס אנג'לס, קליפורניה) הוא המנהל לשעבר של המרכז לחקר הסרטן של פרד האצ'ינסון בסיאטל, וושינגטון, ארצות הברית. הוא חלק את פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 2001 עם פול נרס וטים האנט "על גילוי משפחת חלבוני הציקלין וקינאזות תלויות ציקלין, מולקולות מרכזיות בוויסות מחזור התא".<ref name="illpres"></ref>

בנוסף על פרס נובל, הרטוול הוא זוכה פרס לסקר (1998) ופרס מאסרי (2000). החל משנת 1987 הוא חבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.

== חינוך ==
הרטוול למד בתיכון גלנדייל בגלנדייל שבקליפורניה<ref></ref> ולאחר מכן קיבל את התואר הראשון שלו במדעים מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה ב-1961. ב-1964 קיבל את הדוקטורט בביולוגיה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בשנים 1965–1968 עבד באוניברסיטת קליפורניה שבאירווין כפרופסור. הוא עבר לאוניברסיטת וושינגטון ב-1968. בסדרת ניסויים מ-1970 עד 1971 גילה הרטוול את הגנים של מחזור חלוקת התא (CDC) בשמרי האפייה.

החל משנת 2002 מוענק אחת לשנתיים "פרס לי הרטוול" למדענים שמחקרם על שמרים השפיע רבות על הביולוגיה.<ref></ref> בפרס זה זכו בין השאר רנדי שקמן (2012) וסוזן לינדקוויסט (2012)

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ביולוגים אמריקאים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:חוקרי סרטן אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה באירוויין
קטגוריה:זוכי פרס דיקסון במדעים
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
קטגוריה:זוכי פרס גריפואל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
חידו אימבנס

חידו וילהלמוס אימבנס (באנגלית: Guido Wilhelmus Imbens, נולד ב-3 בספטמבר 1963) הוא כלכלן הולנדי-אמריקאי שמחקרו עוסק באקונומטריה וסטטיסטיקה. הוא בעל תואר פרופסור לאקונומטריה יישומית בכלכלה בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת סטנפורד, שם הוא מלמד מאז 2012.

בשנת 2021, אימבנס זכה במחצית מפרס נובל לכלכלה, ביחד עם ג'ושוע אנגריסט, "על תרומותיהם המתודולוגיות לניתוח יחסי סיבתיות".

== ביוגרפיה ==
חידו וילהלמוס אימבנס נולד ב-3 בספטמבר 1963 בגלדרופ שבהולנד. בילדותו היה שחמטאי נלהב.<ref></ref> בראיון משנת 2021, אימבנס קישר בין תשוקתו לאקונומטריקה לבין השחמט.<ref></ref>

בתיכון התוודע אימבנס לעבודתו של הכלכלן ההולנדי יאן טינברגן. בהשפעת עבודתו של טינברגן, בחר אימבנס ללמוד כלכלה באוניברסיטת ארסמוס ברוטרדם.<ref></ref> אימבנס סיים תואר באקונומטריקה ב-1983. לאחר מכן השיג תואר שני בהצטיינות בכלכלה ואקונומטריקה מאוניברסיטת האל בקינגסטון על האל שבממלכה המאוחדת בשנת 1986. באותה השנה עבר אימבנס לאוניברסיטת בראון שבפרובידנס, רוד איילנד. שם אימבנס למד את התואר השני (1989) והדוקטורט (1991).

אימבנס לימד באוניברסיטת טילבורך (1989–1990), אוניברסיטת הרווארד (1990–1997, 2007–2012), אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (1997–2001), ואוניברסיטת קליפורניה בברקלי (2001–2007). הוא מכהן כעורך של Econometrica משנת 2019 וישמש בתפקיד זה עד 2023. <ref></ref> החל משנת 2021, הוא פרופסור לאקונומטריה יישומית וכלכלה בבית הספר למנהל עסקים בסטנפורד. הוא גם עמית בכיר במכון סטנפורד לחקר מדיניות כלכלית (SIEPR) ופרופסור לכלכלה בבית הספר למדעי הרוח והמדעים של המכון.<ref name=":2"></ref>

אימבנס הוא עמית של החברה האקונומטרית (משנת 2001) והאקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים (משנת 2009).<ref></ref><ref></ref> בשנת 2014 קיבל דוקטורט לשם כבוד מאוניברסיטת סנט גאלן.

== חיים אישיים ==
אימבנס נשוי לעמיתתו הכלכלנית סוזן אתיי מאז 2002.<ref></ref> גם אתיי גהיא פרופסורית בסטנפורד ועוסקת בכלכלה של הטכנולוגיה.<ref></ref> הוא מחזיק באזרחות כפולה של ארצות הברית ובהולנד.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלכלנים הולנדים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכלכלה
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ארסמוס ברוטרדם
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בראון
קטגוריה:זוכי פרס נובל הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1963
קטגוריה:סגל בית הספר לעסקים של אוניברסיטת סטנפורד
בנימין ליסט

בנימין ליסט (בגרמנית: Benjamin List; נולד ב-11 בינואר 1968) הוא כימאי גרמני, ממנהלי מכון מקס פלאנק לחקר הפחם ופרופסור לכימיה אורגנית באוניברסיטת קלן. בשנת 2021 זכה בפרס נובל לכימיה עם דייוויד מקמילן "על פיתוח קטליזה אורגנית א-סימטרית".<ref name="Nobel Prize"></ref>

== ביוגרפיה ==
ליסט נולד למשפחה מהמעמד הבינוני-גבוה של מדענים ואמנים בפרנקפורט.<ref name="tagblatt" /> הוא הנין של הקרדיולוג פרנץ וולארד והנכד של הנכד של הכימאי יעקב וולארד.<ref name="mpg-int"></ref> דודתו היא זוכת פרס נובל לרפואה לשנת 1995, כריסטיאנה ניסליין-פולהרד.<ref name="tagblatt"></ref> בגיל שלוש, הוריו התגרשו.<ref name="mpg-int" />

ליסט קיבל את התואר שלו בכימיה מהאוניברסיטה החופשית של ברלין ב-1993, ואת הדוקטורט שלו מאוניברסיטת גתה פרנקפורט ב-1997. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בוויטמין B12. בשנת 2003 הוא חזר לגרמניה על מנת להוביל מחקרים במכון מקס פלנק לחקר פחם, ובשנת 2005 הוא הפך לאחד ממנהלי המכון, בראש המחלקה לקטליזה הומוגנית.<ref name="BoardOfDir"></ref> הוא שימש כמנהל המכון בשנים 2012-2014.<ref name="purdue"></ref> הוא מילא משרה חלקית כפרופסור לכימיה אורגנית באוניברסיטת קלן מאז 2004.<ref name="Max-Planck-Gesellschaft 2021"></ref><ref name="kofo.mpg.de 2021"></ref>

ליסט הוא חבר האקדמיה לאופולדינה מאז 2018 ובשנת 2016 שכה בפרס לייבניץ.

ליסט התחתן עם ד"ר סבין ליסט בשנת 1999 ויש להם שני בנים: תיאו ופול. המשפחה שרדה את רעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי ב-2004.<ref name="wdr"></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס לייבניץ
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גתה בפרנקפורט
קטגוריה:זוכי פרס נובל גרמנים
קטגוריה:כימאים אורגניים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קלן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1968
דייוויד קארד

דייוויד אדוארד קארד (באנגלית: David Edward Card, נולד ב-1956) הוא כלכלן קנדי-אמריקאי ופרופסור לכלכלה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. הוא זכה במחצית מפרס נובל לכלכלה לשנת 2021 "על תרומותיו האמפיריות לכלכלת העבודה", כאשר ג'ושוע אנגריסט וחידו אימבנס זכו במשותף במחצית השנייה.

== ביוגרפיה ==
דייוויד קארד נולד בגואלף, אונטריו שבקנדה, בשנת 1956 להורים רפתנים.<ref></ref><ref name="NYT06">"[https://www.nytimes.com/2006/07/09/magazine/the-immigration-equation.html The Immigration Equation]" by Roger Lowenstein. The New York Times Magazine, July 9, 2006</ref> קארד קיבל את התואר הראשון שלו באמנויות מאוניברסיטת קווינס ב-1978 ואת הדוקטורט בכלכלה בשנת 1983 מאוניברסיטת פרינסטון.

קארד החל את הקריירה שלו בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת שיקגו, שם היה עוזר פרופסור לכלכלה עסקית במשך שנתיים. הוא החל לעבוד בפרינסטון משנת 1983 עד למעברו לאוניברסיטת ברקלי ב-1997. בשנים 1990–1991 עבד כפרופסור אורח באוניברסיטת קולומביה.<ref name="cv"></ref> בשנים 1993–1997 קארד היה עורך שותף של Econometrica. בשנים 2002–2005, הוא היה עורך שותף של The American Economic Review.<ref name="cv" />

קארד עסק במחקריו במיוחד בשכר המינמום, ההגירה ואי השוויון. למרות העובדה שקארד חוקר לעיתים נושאים בעלי השלכות פוליטיות, הוא אינו נוקט עמדה פומבית בנושאים פוליטיים או מציע מדיניות שנויה במחלוקת. עם זאת, עבודתו מצוטטת רבות על ידי תומכי הגברת ההגירה ושכר המינימום.<ref></ref><ref name="CPR"></ref>

== פרסים ==
הוא זכה במדליית ג'ון בייטס קלארק לשנת 1995 הניתנת לכלכלנים אמריקניים מתחת לגיל 40. קארד זכה במדליה זו בגין מחקריו על שכר המינימום. קארד נבחר לכהן כחבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית בשנת 2021.<ref></ref> הוא זכה בפרס נובל לכלכלה בשנת 2021.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בקנדה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:נשיאי האגודה האמריקנית לכלכלה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכלכלה
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:זוכי פרס נובל קנדים
קטגוריה:כלכלנים קנדים
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
ויליאם קיילין

ויליאם קיילין ג'וניור (באנגלית: William Kaelin Jr., נולד ב-23 בנובמבר 1957) הוא רופא ומדען אמריקאי. הוא פרופסור לרפואה באוניברסיטת הרווארד ובמכון דנה-פרבר לסרטן. קיילין זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה בשנת 2019 יחד עם פיטר ג'יי רטקליף וגרג ל. סמנזה "על תגליותיהם בנושא הסתגלות התאים לזמינות משתנה של חמצן".

== ביוגרפיה ==
קיילין נולד בניו יורק ב-23 בנובמבר 1957. קיילין סיים את התואר הראשון שלו במתמטיקה ובכימיה באוניברסיטת דיוק, וב-1982 כפר סיים שם את התואר השני. הוא עשה את התמחותו ברפואה פנימית בבית הספר לרפואה של ג'ונס הופקינס ואת ההתמחות באונקולוגיה במכון דנה-פרבר לסרטן (DFCI). מיד לאחר מכן החל לחקור את סרטן הרטינובלסטומה. בשנת 1992 הקים מעבדה משלו, ושם חקר צורות תורשתיות של סרטן כמו מחלת ון היפל לינדאו. הוא הפך לפרופסור בבית הספר לרפואה בהרווארד בשנת 2002.<ref name="lilly.com"></ref> קיליין התמקד גם בחקר ה-P53.

עבודתו מומנה (בין השאר) על ידי המכונים הלאומיים לבריאות והחברה האמריקנית לסרטן.<ref></ref>

== חיים אישיים ==
קיילין היה נשוי למנתחת סרטן השד קרולין קיילין משנת 1988 ועד מותה ב-2015. יש להם שני ילדים.<ref></ref>

== פרסים והישגים ==
* חבר האקדמיה הלאומית לרפואה (2007)
* חבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית (2010)
* פרס מאסרי (2018)
* פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (2019)

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:חוקרי סרטן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דיוק
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
איב שובן

איב שוֹבֶן (בצרפתית: Yves Chauvin, 10 באוקטובר 1930 - 27 בינואר 2015) היה כימאי צרפתי. בשנת 2005 זכה שובן בפרס נובל לכימיה עם רוברט גרבס וריצ'רד שרוק "על פיתוח שיטת המטתזה בסינתזה אורגנית". בנוסף על כך, שובן היה חבר באקדמיה הצרפתית למדע.

שובן נולד ב-10 באוקטובר 1930 במנן, פלנדריה, בלגיה להורים צרפתים. הוא סיים את לימודיו ב-1954 והחל לעבוד בתעשייה הכימית. לאחר כמה שנים היה מתוסכל מהעשייה בתעשייה, והחל להתמקד במחקר. הוא מת בגיל 84 ב-27 בינואר 2015, בטור שבצרפת.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס נובל צרפתים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1930
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2015
ג'וזף א. מארי

ג'וזף אדוארד מאריי (באנגלית : Joseph Edward Murray, 1 באפריל 1919 – 26 בנובמבר 2012) היה מנתח פלסטי אמריקאי שביצע את השתלת הכליה האנושית המוצלחת הראשונה בתאומים הזהים ריצ'רד ורונלד הריק ב-23 בדצמבר 1954.<ref name="ww">Sleeman, Elizabeth (2003). The International Who's Who 2004. Routledge. ISBN&nbsp;1-85743-217-7.</ref><ref name="natureobit"></ref> <ref></ref>

מורי חלק את פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה בשנת 1990 עם דונל תומאס "על עבודתם בשטח השתלות איברים ותאים".

== ביוגרפיה ==
מאריי נולד לוויליאם א' ומרי (לבית דפסקוואל) מאריי, וגדל במילפורד, מסצ'וסטס. משפחתו היא ממוצא אירי ואיטלקי. בצעירותו הצטיין בכדורגל, הוקי קרח ובייסבול. בקולג' המעיט באימונים, ולמד פילוסופיה ואנגלית. מאריי קיבל תואר במדעי הרוח ב-1940. לאחר מכן למד בבית הספר לרפואה בהרווארד. לאחר שסיים את לימודיו ברפואה, מאריי החל את ההתמחות שלו בבריגהאם אנד וימנ'ס הוספיטל. במקביל, הוא התקבל לחיל הרפואה של צבא ארצות הברית.<ref name=":0"></ref>

הוא שירת ביחידה לכירורגיה פלסטית בבית החולים הכללי ואלי פורג' שבפנסילבניה. יחידתו טיפלה באלפי חיילים שנפצעו בשדות הקרב במלחמת העולם השנייה, וניסתה לשחזר את גופם המעוות. לאחר שירותו הצבאי, סיים מאריי את התמחותו הכירורגית הכללית, והצטרף לצוות הכירורגי של בית החולים פיטר בנט בריגהם. לאחר מכן נסע לניו יורק כדי להתמחות בכירורגיה פלסטית בבתי החולים בניו יורק ובממוריאל, וחזר לבריהאם כחבר בצוות הכירורגי ב-1951.

ב-23 בדצמבר 1954, מאריי ביצע את השתלת הכליה המוצלחת הראשונה בעולם בין תאומים בבריגהאם אנד וימנ'ס הוספיטל- ניתוח שנמשך חמש וחצי שעות. הוא נעזר בד"ר ג'יי הארטוול הריסון ורופאים ידועים אחרים. הנתרם חי שמונה שנים נוספות לאחר הניתוח. בשנים שלאחר מכן ביצע מאריי את האלוגרפט המוצלח הראשון.<ref></ref>

במהלך השנים שלאחר מכן, הפך מאריי למוביל בינלאומי בחקר הביולוגיה של ההשתלות. בשנות ה-60, מאריי פיתח עם מדענים נוספים את תרופת האזתיופרין הניתנת לאחר ההשתלה. כחבר סגל בבית הספר לרפואה בהרווארד, מאריי הכשיר רופאים מכל העולם בהשתלות, וביצע ניתוחים רבים במדינות מתפתחות. הוא גם שימש כמנתח פלסטי ראשי בבבית החולים לילדים בבוסטון בשנים 1972–1985, ופרש כפרופסור אמריטוס לכירורגיה ב-1986.<ref></ref>

מאריי נישא למורה בובי לינק ביוני 1945 ונולדו להם 6 ילדים: 3 בנים ו-3 בנות. בשנת 2001 פרסם מאריי את האוטוביוגרפיה שלו, Surgery Of The Soul: Reflections on a Curious Career.<ref></ref> הוא הלך לעולמו ב-26 בנובמבר 2012, בגיל 93. הוא לקה באירוע מוחי בביתו בפרברי בוסטון בחג ההודיה ומת בבית החולים שבו ביצע את ניתוח השתלת האיברים הראשון.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:כירורגים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת הצלב הקדוש
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1919
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2012
פרנק מקפרלן ברנט

סר פרנק מקפרלן ברנט (באנגלית : Frank Macfarlane Burnet; 3 בספטמבר 1899 – 31 באוגוסט 1985) היה וירולוג אוסטרלי הידוע בתרומותיו לחקר האימונולוגיה. הוא זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה בשנת 1960 ביחד עם פיטר מדאוור בזכות "גילוי סבילות חיסונית נרכשת". הוא פיתח את תאוריית הברירה המשובטת.

ההישגים העיקריים של ברנט במיקרוביולוגיה כללו גילוי הגורמים הסיבתיים של קדחת Q, זיהוי וחקר ההתרבות של נגיף השפעת והוכחה כי נגיף המיקסומטוזיס אינו גורם למחלה בקרב בני אדם. שיטות מודרניות לייצור חיסוני שפעת עדיין מבוססות על עבודתו של ברנט.

== ביוגרפיה ==
ברנט נולד בטרארלגון, ויקטוריה. אביו, פרנק ברנט, היה מהגר סקוטי שניהל סניף בנק. אמו אף היא ממוצא סקוטי. המשפחה הייתה פרוטסטנטית אנגלו-סכסית ושמרנית. פרנק עצמו היה השני מבין שבעה ילדים. לאחותו הבכורה היו מגבלות נפשיות בולטות, מה שהשפיע רבות על האווירה בבית. משנותיו הראשונות בטרראלגון, בראנט נהנה לחקור את סביבתו. הוא העדיף עיסוקים ספרותיים מגיל צעיר ולא התלהב מספורט. בנוסף על כך, ברנט החל להתעניין בביולוגיה מגיל צעיר, ונהנה לטייל ולאסוף חרקים. בצעירותו זכה ברנט לחינוך יוקרתי והצטיין בלימודיו.

ברנט קיבל את הדוקטורט לרפואה מאוניברסיטת מלבורן ב-1924, ואת הדוקטורט שלו מאוניברסיטת לונדון ב-1928. הוא המשיך לערוך מחקר חלוצי במיקרוביולוגיה ואימונולוגיה במכון וולטר ואלייזה הול למחקר רפואי, מלבורן, ושימש כמנהל המכון בשנים 1944–1965. מ-1965 ועד פרישתו ב-1978, עבד ברנט באוניברסיטת מלבורן. לאורך הקריירה שלו הוא מילא תפקיד פעיל בפיתוח מדיניות רפואה ציבורית באוסטרליה והיה חבר מייסד של האקדמיה האוסטרלית למדע (AAS) הוא שימש כנשיאה בשנים 1965–1969.

בנוסף על הנובל, ברנט זכה להוקרה רבה. בשנת 1978 צורף ברנט למסדר אוסטרליה. הוא גם היה חבר במסדר ההצטיינות, מסדר האימפריה הבריטית ומסדר השמש העולה. הוא גם זכה במדליה המלכותית ובמדליית קופלי.

ברנט הלך לעולמו מסרטן ב-1985.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:זוכי המדליה המלכותית
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:מסדר אוסטרליה: אבירים וגבירות
קטגוריה:זוכי פרס איש השנה של אוסטרליה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אוסטרלים
קטגוריה:אתאיסטים אוסטרלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1899
קטגוריה:אוסטרלים שנפטרו ב-1985
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
אפלטון (עיר)

אפלטון (באנגלית: Appleton) היא עיר במדינת ויסקונסין שבארצות הברית. אפלטון ממוקמת על נהר פוקס, כ- דרומית-מערבית לגרין ביי ו- צפונית למילווקי. נכון למפקד האוכלוסין מ-2020 התגוררו בעיר כ-75,644 תושבים, מה שהופך אותה לעיר השישית בגודלה בוויסקונסין.

באפלטון פועלים אוניברסיטת לורנס, נמל התעופה הבינלאומי של אפלטון, ושני בתי חולים משמעותיים.

== היסטוריה ==
העיר ב-[[1867<ref></ref>]]
באזור אפלטון התיישבו בעבר אינדיאנים, אשר מסרו את השטח לארצות הברית ב-1836.

המתיישבים האירופאים הראשונים באפלטון היו סוחרי פרוות שתכננו לסחור עם האינדיאנים המקומיים.

ההתיישבות המשמעותית החלה ב-1847. באותה השנה הוקם מכון לורנס, שהפך לאחר מכן לאוניברסיטת לורנס. ב-1853 אוחדו שלושה כפרים קטנים באזור לכדי העיירה אפלטון. ג'ון פ. ג'ונסטון היה ראש העיר הראשון. העיר נקראה על שם סמואל אפלטון מניו אינגלנד, שתרם 10,000 דולר לספריית המכון המקומי.<ref>Wineries of Wisconsin and Minnesota By Patricia Monaghan page 126</ref><ref></ref><ref></ref>

בשנת 1853 הוקם מפעל לייצור נייר, מה שתרם באופן משמעותי לפיתוח העיירה החדשה. ב-30 בספטמבר 1882 הוקמה התחנה המרכזית ההידרו-אלקטרית על מנת לספק את צורכי התעשייה המקומית.

באוגוסט 1886 הייתה אפלטון העיר הראשונה בארצות הברית שבה פעלו חשמליות באופן מסחרי ומשגשג. ב-1912 אורות העיר כבר הוארו בחשמל. באפלטון פעל גם הטלפון הראשון בוויסקונסין, והיא הייתה העיר הראשונה שהוארה בנורות הלהט מחוץ לחוף המזרחי.<ref></ref>

העיירה הוכרזה כעיר ב-2 במרץ 1857,<ref name="Wislaw"></ref> כשעמוס סטורי כיהן כראש העיר הראשון שלה.

ישנה טענה כי הקניון הסגור הראשון בארצות נבנה באפלטון ב-1954. בשנים 1930–1970 אפלטון הייתה "עיירת שקיעה": אפרו-אמריקאים לא הורשו ללון בה,<ref name="Loewen"></ref> ואף שחור לא חי בתחומי העיר עד 1930.<ref name="Peeples"></ref> החריגה מהכלל התרחשה ב-1941 עם הזמרת מריאן אנדרסון. אנדרסון הגיעה להופיע באוניברסיטת לורנס, והורשתה ללון באחד המלונות בעיר, אך היא לא הורשתה לאכול ארוחת ערב בפומבי.<ref name="CAnderson"></ref>

== דמוגרפיה ==
נכון למפקד האוכלוסין של 2020,<ref name="2020-census-5502375"></ref> מנתה אוכלוסיית העיר 75,644 תושבים. מספר זה כולל גם 318 אסירים ו-1,275 סטודנטים. צפיפות האוכלוסין היא 1,178.2 נפש לקמ"ר. החלוקה האתנית בעיר היא:
* 80.1% לבנים
* 6.4% אסייתים
* 2.9% אפרו-אמריקאים
* 0.9% אינדיאנים
* 0.1% ילידי האוקיינוס השקט
* 3.2% מגזעים אחרים
* 6.5% משני גזעים או יותר

== ערים תאומות ==
* צ'יננדגה, ניקרגואה
* קאגווה, יפן

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ויסקונסין: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1848
סנט קלאוד (מינסוטה)

סנט קלאוד (באנגלית: St. Cloud) היא עיר במדינת מינסוטה שבארצות הברית. בשנת 2020 התגוררו בסנט קלאוד 68,881 תושבים,<ref name="2020 Census (City)"></ref> מה שהופך אותה לעיר ה-12 בגודלה במינסוטה. סנט קלאוד ממוקמת כ- מצפון-מערב למטרופולין מיניאפוליס–סנט פול. אוניברסיטת סנט קלאוד סטייט, האוניברסיטה הציבורית השלישית בגודלה במינסוטה, ממוקמת בסביבת העיר. העירמחזיקה ומפעילה סכר הידרואלקטרי גדול על נהר המיסיסיפי.

== היסטוריה ==
העיירה סנט קלאוד אוגדה ב-1856 כתוצאה מאיחוד של שלושה כפרים שהוקמו בשנים שקדמו לכן.<ref>"3 Towns Into 1 City, A Narrative Record of Significant Factors in The Story Of St. Cloud Minnesota."</ref> רבים מהסוחרים בין קנדה למינסוטה עברו באזור, מה שתרם לפיתוחו.

== דמוגרפיה ==
נכון למפקד האוכלוסין של 2020,<ref>[https://www.census.gov/quickfacts/fact/table/stcloudcityminnesota/DIS010219 United States Census Bureau, QuickFacts, St. Cloud city, Minnesota]</ref> התגוררו בעיר 68,881 נפשות ב-26,374 משקי בית. צפיפות האוכלוסין היא 634 נפש לקמ"ר. ההרכב הגזעי של העיר הוא:
* 77.1% לבנים
* 14.6% אפרו אמריקאים
* 0.6% אינדיאנים
* 3.4% אסייתים
* 3.4% משני גזעים או יותר

היספנים או לטינים מכל גזע מהווים 3.2% מהאוכלוסייה.

== פוליטיקה וממשל ==
ראש העיר מאז 2005 הוא דייב קלייס. הוא נבחר מחדש לכהונה חמישית ב-2020.

העיר מיוצגת בבית הנבחרים של ארצות הברית באמצעות מחוז הקונגרס השישי על ידי הרפובליקני טום אמר.

מרבית תושבי העיר הצביעו למועמד המפלגה הדמוקרטית בבחירות לנשיאות ארצות הברית מאז 1960. המועעמדים הרפובליקניים היחידים שניצחו בעיר היו רונלד רייגן ב-1984 ודונלד טראמפ ב-2016.

== ערים תאומות ==
* ספלט, בוואריה, גרמניה
* אקיטה, יפן

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מינסוטה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1856
אפינגטון

אפינגטון (באנגלית: Upington) היא עיר בפרובינציית הכף הצפוני בדרום אפריקה. העיר ממוקמת על גדות נהר האורנג', ונוסדה ב-1873. העיר נקראת על שם סר תומאס אפינגטון, התובע הכללי וראש ממשלת מושבת הכף.

האדמה בסביבת העיר פורייה וידועה בעיקר בזכות הענבים, הצימוקים והיינות המיוצרים בה.

בסמוך לעיר פועל שדה תעופה עם טיסות של חברת סאות' אפריקן איירווייז.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1873
קטגוריה:דרום אפריקה: ערים
סאות'הייבן

סאות'הייבן (באנגלית: Southaven) היא העיר השלישית בגודלה במדינת מיסיסיפי שבארצות הברית. ב-2020 התגוררו בסאות'הייבן 54,648 תושבים, מה שהפך אותה לעיר השלישית בגודלה במיסיסיפי ולפרוור השני בגודלו של ממפיס.<ref name="Census 2020"></ref><ref name="GR2"></ref>

== דמוגרפיה ==
נכון למפקד האוכלוסין של ארצות הברית 2020, התגוררו בעיר 54,648 אנשים ב-19,735 משקי בית ו-14,073 משפחות.
{| class="wikitable"
|+הרכב גזעי בסאות'הייבן, 2020<ref></ref>
! גזע
! מספר תושבים
! %
|-
| האדם הלבן
| 29,164
| 53.37%
|-
| אפרו-אמריקאים
| 18,517
| 33.88%
|-
| אינדיאנים
| 78
| 0.14%
|-
| אסייתים
| 1,317
| 2.41%
|-
| ילידי האוקיינוס השקט
| 54
| 0.1%
|-
| אחר/מעורב
| 2,172
| 3.97%
|-
| היספני או לטיני
| 3,346
| 6.12%
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיסיסיפי: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1910
סגמיהארה

סגמיהארה (ביפנית: 相模原市) היא עיר במחוז קנאגאווה שביפן. נכון לשנת 2021, מתגוררים בעיר כ-723,000 תושבים בלמעלה מ-330,000 משקי בית.<ref name="Sagamihara-hp"></ref> צפיפות האוכלוסייה עומדת על כ-1,220 נפש לקמ"ר, ושטח העיר הוא 328.91 קילומטרים רבועים. העיר היא השלישית בגודלה במחוז (לאחר יוקוהמה וקווסאקי), והחמישית בגודלה במטרופולין טוקיו. 24.6% מהתושבים לומדים או עובדים בטוקיו.

== דמוגרפיה ==
התפתחות האוכלוסייה לאורך השנים:
* 1950: 106,827
* 1960: 137,114
* 1970: 317,296
* 1980: 494,255
* 1990: 602,426
* 2000: 681,150
* 2010: 717,561
בניין עיריית סגמיהארה

== היסטוריה ==
אזור סגמיהארה המודרנית מיושב עוד מימי קדם, ונמצאו בו מספר שרידים מהתקופה הפלאוליתית היפנית ומתקופת קופון.

במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 התקיימו באזור אימונים ופעילויות רבות של הצבא היפני הקיסרי. הכפרים שבאזור אוחדו ב-29 באפריל 1941 ליצירת העיירה סגמיהארה, שהייתה מהגדולות בשטחן ביפן באותם הימים.

== ממשל ==
סגמיהארה מתנהלת באמצעות מודל ראש עיר-מועצה. ראש העיר נבחר ישירות על ידי התושבים ומועצת העיר מונה 49 חברים.

== ערים תאומות ==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יפן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1941
מונקלובה

מונקלובה (בספרדית: Monclova), היא העיר השלישית בגודלה במדינת קואווילה (אחרי טוראון וסלטיו) שבצפון מקסיקו. ב-2015 התגוררו בעיר כ-231,107 תושבים. במטרופולין שלה חיים 381,432 איש וצפיפות אוכלוסין במטרופולין היא 29.88 תושבים לקמ"ר.

מונקלובה הוקמה ב-25 ביולי 1577 על ידי אנשי האימפריה הספרדית. במהלך התקופה הקולוניאלית ותחילת המאה ה-19, מונקלובה שימשה כבירת אקסטרמדורה החדשה.

העיר מכונה "בירת הפלדה", לאור הייצור המשמעותי של הפלדה בעיר (בהשוואה למקסיקו ולדרום אמריקה באופן כללי). העיר היא שיאנית ייצור הפלדה במקסיקו ואף באמריקה הדרומית. כיום מונקלובה אחת הערים הצומחות ביותר במקסיקו (עם פריון עבודה גבוה במיוחד), עם שיעורי עוני נמוכים במיוחד.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1689