OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
A Man Alone

A Man Alone הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה. זהו אלבום האולפן ה-55 של סינטרה וה-28 היוצא בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום יצא ב-1969.<ref></ref>
== הפקה ==
לאחר שהצליח עם אלבום הפופ הקלאסי, My Way, הוציא סינטרה אלבום המוקדש כולו לשיריו של המשורר רוד מקואן שהיה פופולרי מאוד בסוף שנות ה-60 לאחר שמכר יותר ממיליון עותקים מספריו. לאחר שנפגשו במסיבה, החליט סינטרה להוציא אלבום שלם המוקדש ליצירתו של המשורר. מקואן כתב מבחר של שירים חדשים ופואמות לאלבום. תרומתו של מקואן לליווי המוזיקלי של האלבום הייתה בעיקר בקביעת טון קולו של סינטרה, בשעה שדקלם את הפואמות.

האלבום הורכב משישה שירים של ממש ומחמישה קטעי פואמה אותן מקריא סינטרה בליווי מוזיקלי ובנוסף שיר נוסף שהיה חצי שיר וחצי פואמה והוא ללא ליווי מוזיקלי כלל. עם כל תשומת הלב שהוקדשה למילים בקטעי האלבום, הכוונה באלבום הייתה רצינית מאוד. אך הקומפוזיציה של מקון לקתה בחסר והחיבור בין מילות השירים והמוזיקה הייתה בחלקה חסרת בסיס. רק עבודה קשה של סינטרה מבחינת הקראת השירים ובעיקר של המארגן דון קוסטה, הצילה את האלבום מכישלון.

ב-1991 יצא האלבום בגרסת התקליטור.

== משתתפים ==
* פרנק סינטרה - קולות
* דון קוסטה - מארגן, מנצח

== רשימת שירים ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומי חברת רפרייז רקורדס

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 1969
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קהיר (מחוז)

מחוז קהיר (בערבית: القاهرة) הוא מחוז במצרים שבו נמצאת בירת המדינה ובירת המחוז קהיר. העיר קהיר ממוקמת בגדה המזרחית של נהר הנילוס. 
אוכלוסיית המחוז מנתה ב־2014, 9,102,232 נפשות על שטח של 3,085 קמ"ר.

בשטח המחוז נמצאת בתהליך בנייה בירת מצרים החדשה. בעיר חדשה זו ימוקמו כל משרדי הממשלה והיא צפויה להיות מרכז עסקים חדש של המדינה. בשנת 2019 הסתיימה בניית המסגד אל-פתאח אל-עלים, המסגד הגדול במדינה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20090506015346/http://www.cairo.gov.eg/C15/C8/EHome/default.aspx האתר הרשמי של המחוז] 

קטגוריה:מצרים: מחוזות
ועדת ראשי השירותים

ועדת ראשי השירותים (בראשי תיבות: ור"ש) היא ועדה המורכבת מראשי שירותי המודיעין של ישראל, שתפקידהּ לתאם בין פעולות השירותים השונים. ראש הוועדה הוא ראש המוסד.

הוועדה הוקמה באפריל 1949 בשם ועדת התיאום הבין-שירותית העליונה בעקבות פרשת הוצאתו להורג של מאיר טוביאנסקי, ביוזמת ראובן שילוח, יועץ לתפקידים מיוחדים במשרד החוץ ואיש המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית בעברו, וראש אמ"ן חיים הרצוג, במטרה למנוע אירועים דומים בעתיד.

בוועדה היו חברים נציגי השב"כ, המחלקה המדינית, מחלקת המודיעין הצבאי ומשטרת ישראל.

בסוף אותה שנה הטיל דוד בן-גוריון על שילוח להקים את "המוסד לריכוז ותיאום פעולות המודיעין", לימים "המוסד", שבשנה הראשונה לקיומו שימש רק כגוף לתיאום בין שירותי המודיעין והביטחון בישראל, ולעמוד בראשו.

יש המבקרים את הוועדה וטוענים כי סמכויותיה מוגבלות מדי וכי החלטותיה אינן מחייבות למעשה את גופי המודיעין.

== הרכב הוועדה ==
בוועדה חברים באופן קבוע שלושת ראשי הארגונים בקהילת המודיעין: אמ"ן, שב"כ והמוסד. כמו כן משתתף בוועדה ראש המטה לביטחון לאומי. ראשי גופי מודיעין אחרים (המרכז למחקר מדיני (ממ"ד) של משרד החוץ ואגף החקירות המודיעין במשטרת ישראל) מוזמנים על פי העניין.<ref></ref> המזכיר הצבאי של ראש הממשלה שותף בוועדה כמשקיף קבוע.

=== הרכב נוכחי ===
{| class="wikitable"
|+
!
!חבר
!תפקיד
!תחילת כהונה
|-
|יושב ראש (יו"ר)
|דוד ברנע
|ראש המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים
|1 ביוני 2021
|-
|חבר
|רונן בר
|ראש שירות הביטחון הכללי
|13 באוקטובר 2021
|-
|חבר
|אהרון חליוה
|ראש אגף המודיעין בצה"ל
|5 באוקטובר 2021
|-
|חבר
|צחי הנגבי
|ראש המטה לביטחון לאומי
|8 בינואר 2023
|-
|משקיף
|רומן גופמן
|המזכיר הצבאי של ראש הממשלה
|16 במאי 2024
|}

==לקריאה נוספת==
*יוסי מלמן ודן רביב, מרגלים לא מושלמים: סיפורו של המודיעין הישראלי, ספרית מעריב, 1990.

==הערות שוליים==

קטגוריה:המוסד
קטגוריה:קהילת המודיעין הישראלית
קטגוריה:מערכת הביטחון הישראלית
גשר מקטעים בדחיקה

גשר מקטעים בדחיקה בעת בנייתו. בתמונה נראה גשר ה[[רכבת במחלף קיבוץ גלויות מכיוון מערב כשאף הפלדה של הגשר (בצבע כחול) חוצה על פני כביש 1, בעוד התנועה בכביש נמשכת כסדרה]]
גשרי [[כביש 431 על נחל ענבה]]
גשרי [[כביש 431 על נחל ענבה]]
גשר מקטעים בדחיקה (אנגלית: Incremental Launching bridge) הוא גשר הנבנה בטכנולוגיה לבניית גשרים עיליים ובה מורכב הגשר באמצעות מקטעים טרומיים או מקטעים יצוקים באתר - המחוברים ביניהם בטור. לרוב, בניית גשר עילי מחייבת שינוי בשגרת השימוש בדרך שמתחת לאזור העבודה וזאת בשל פיגומים ותמיכות המתבקשים לבניית הגשר. שיטת הדחיקה מאפשרת הקמת גשר עילי מבלי להפריע להמשך הפעילות הסדירה המתקיימת מתחת לגשר.

== מניעים לפיתוח השיטה ==
הקמת גשר עילי בשיטות אחרות מחייבת יצירת אזור עבודה שבו נבנה הגשר. אם מדובר בתוואי דרך, ניתן לנקוט בשתי אפשרויות:
* חסימה הרמטית של אזור העבודה - סגירת זמנית ומוחלטת של תוואי הדרך והפסקת הפעילות השוטפת שהתקיימה מתחת לאזור העבודה, על מנת להקים מערכת תמיכות שתשמש בהמשך לבניית הגשר.
* חסימה חלקית של אזור העבודה על ידי הקמת הסדר תנועה וביצוע ניתוב תנועה מחודש, למשל, באמצעות הפחתת מספר הנתיבים בכביש וחסימת מעבר להולכי הרגל.

שיטת הבנייה של גשרים בשיטת הדחיקה מאפשרת הקמת גשר עילי מבלי להפריע להמשך הפעילות הסדירה המתקיימת מתחת לגשר (מסילת רכבת, נתיבי תנועה, מעבר מים וכדומה).

==עקרונות השיטה==
האלמנט הראשון שנבנה הוא האלמנט המוביל. לאלמנט זה מחברים קונסטרוקציית פלדה של מסבך זיזי המכונה "אף פלדה" (Steel Nose), אשר מתפקדת כנקודת השענה בשעה שהמקטעים שבאוויר נמשכים או נדחפים (לפי שיטת הדחיקה) ומחליקים על סמכים זמניים עד להגעה לצידו השני של המפתח.

בשלב ראשון בונים נציבים (עמודים) לפני המכשול אותו חוצה הגשר ולאחריו כשעל ראש הנציבים מתקינים סמכי החלקה זמניים המאפשרים החלקה של אלמנטי הגשר. סמכים אלה מפורקים בתום הדחיקה. בשלב זה נבנית חצר היציקה לאלמנטים (אם הם נוצקים באתר) ונבנה האלמנט הראשון. לאחר מכן מונף אף הפלדה ומרוכב בקצה האלמנט הקשוי.

בשלב השני, דוחקים את האלמנט הראשון כשאף הפלדה מוביל את ההחלקה כשהוא נשען על העמוד הבא ובכך מקטין את העומסים הפועלים על המקטע. פעולה הדחיקה ובניית האלמנטים חוזרת על עצמה על ידי חיבור אלמנטים בטור עד לחציית המכשול והשענה סופית של הגשר במקומו המיועד. בכל דחיקה נדחקים האלמנט האחרון שנוצק וכל האלמנטים שמחוברים לפניו (חיבור בטור).

לאחר שהגשר ממוקם באופן סופי מפרקים את אף הפלדה ומחליפים את הסמכים הזמניים שהורכבו בסמכים קבועים עליהם מניחים את הגשר במצבו הסופי.

אפשרות נוספת לדחיקה מבוססת על עקרון דחיקת האלמנטים משני צידי המפתח כשכוון הדחיקה מנוגד ובסופו נפגשים שני מקטעי הגשרים. בשיטה זו ניבנים שני חצאי הגשר משני צידי המפתח ונדחקים עד שמתאפשרת השלמת יציקה ביניהם (יציקה באתר). בסופו של תהליך מתקבל גשר מונוליטי הנשען על סמכים שנמצאים מחוץ לאזור המכשול. דוגמה לגשרים שנבנו בשיטה זו הם מחלף חולון מזרח וגשר הולץ במחלף קיבוץ גלויות.

==ראו גם==
*Movable Scaffolding System

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20121214083246/http://www.civileng.co.il/%D7%92%D7%A9%D7%A8-%D7%9E%D7%A7%D7%98%D7%A2%D7%99%D7%9D-%D7%91%D7%93%D7%97%D7%99%D7%A7%D7%94-incremental-launching-bridge-0 גשר מקטעים בדחיקה], בפורטל CivilEng

מקטעים
קטגוריה:הנדסה אזרחית
קטגוריה:טכנולוגיות בנייה
זיקת הנאה

זיקת הנאה במקרקעין, היא זכות קניינית הניתנת, לאדם (או לישות) להשתמש במקרקעין הנמצאים בבעלותו של אדם אחר. מקרקעין בהם יש זיקת הנאה קרויים מקרקעין כפופים.

ההנאה יכולה להתבטא בזכות אקטיבית (למשל: שימוש במקרקעין הכפופים או חיוב בעליהם לבצע פעולה מסוימת במקרקעין) ויכולה להתבטא בזכות פסיבית (למשל: הימנעות מביצוע פעולה מסוימת במקרקעין כפופים או מניעת הזכות מבעלי מקרקעין כפופים לבצע פעולה מסוימת במקרקעין הזכאים). זיקת הנאה יכולה להיווצר על ידי הסכם בין הצדדים, אולם בדרך כלל אין כל צורך בהסכם כתוב, כשהזיקה נוצרת בשל הנסיבות, אופי הנכס והשימוש בו. הזיקה יכולה גם להיות בתשלום ובכפוף לתקופה מסוימת; וקיימת גם זיקת הנאה מכוח שנים.

במשפט המקובל קיימת גם זיקת הנאה "מכורח הנסיבות". זיקת הנאה זו היא זיקת הנאה שנוצרת מכך שהסיטואציה היא כזו שמכריחה את בעל זיקת ההנאה להשתמש במקרקעין הכפופים לצורך מעבר. כדי ליצור זיקת הנאה מסוג זה, על הכורח להיות "מוחלט", כלומר, שלא תהיה אפשרות מעבר אחרת מלבד במקרקעין הכפופים. המועד בו נבחן "האם יש כורח", הוא מועד עשיית העסקה, שגרמה שלמקרקעין הרלוונטיים לא תהיה אפשרות מעבר (כגון, עסקה בה פוצלו קרקעות, באופן שחלקם האחד זקוק למעבר בחלקם השני).

==היסטוריה==
זיקת הנאה במקרקעין (בלטינית: ius in re aliena, תרגום לעברית: זכות על דבר ששיך לאדם אחר; בצרפתית: Tenure בגרמנית: Leihe, במשמעות הלוואה) הייתה בתקופת הקיסרות הרומית ובראשית ימי הביניים יחידת קרקע, (חלק מהמנוריאליזם) שניתנה על ידי סניור לשוכר לשם עיבודה או לשם הנאה מהכנסותיה. יחידת קרקע זו שגודלה השתנה בהתאם למעניק ולמקבל המענק, ניתנה למקבל החזקה בה לתקופה ארוכה שהייתה יכולה להיות מוגדרת מראש או למשך חיי המעניק או מקבל המענק.

בימי הביניים ניתנה זיקת הנאה במספר צורות:
*מנסוס - חלק של אדמת האדון (חלק מלטיפונדיה או וילה) שנמסר לשימושם ולעיבודם של האיכרים החופשיים, זאת בניגוד לאדמה שהוקצתה לצמיתים (איכרים לא חופשיים שהיו שייכים לאדון)
*פרקריה - חלק מנחלה המקיף מספר מנסי, שנמסר לאדם או גוף כנסייתי, לרוב כבנפיקיום, במטרה ליצור קשר מחייב בין הנותן למקבל

==בישראל==

בישראל זיקת הנאה היא אחת מחמש הזכויות במקרקעין המוזכרות בחוק המקרקעין. חוק המקרקעין מגדיר זיקת הנאה כ; כלומר, זיקת הנאה איננה זכות המקנה חזקה במקרקעין הכפופים. בניגוד לזכויות מקרקעין אחרות, זיקת הנאה מתייחדת בכך שניתן להקנות אותה לטובת מקרקעין ולא רק לטובת אדם אחר, מקרקעין הנהנים מזיקת הנאה מכונים מקרקעין זכאים. זיקת הנאה, כשאר הזכויות במקרקעין, יכולה להירשם במרשם המקרקעין הישראלי.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זכויות במקרקעין
קרולוס פפוליאס

קרולוס פפוליאס (ביוונית: Κάρολος Παπούλιας; 4 ביוני 1929 – 26 בדצמבר 2021) היה פוליטיקאי יווני, נשיא יוון בין השנים 2005–2015.

==ביוגרפיה==
פפוליאס נולד ב-1929 בעיר יואנינה שבצפון יוון. פפוליאס היה בנו של מייג'ור גנרל (מקביל לאלוף בצה"ל) גרגוריוס פפוליאס. למד משפטים באוניברסיטת אתונה ובאוניברסיטת מילאן. קיבל תואר שלישי באוניברסיטת קלן.

בשנת 1985 מונה להיות שר החוץ עד 1989. בשנת 1993 חזר לתפקיד שר החוץ עד שנת 1996.

פפוליאס נבחר לנשיאות ב-8 בפברואר 2005 בהצבעה בפרלמנט היווני בתמיכה של 279 קולות מתוך 300 והושבע במרץ של אותה השנה. החליף את קוסטנטינוס סטפנופולוס.

בפברואר 2014 הכריז ראש ממשלת יוון אלכסיס ציפראס כי המועמד לנשיאות שבו תתמוך מפלגת השלטון סיריזה הוא פרוקופיס פבלופולוס. פבלופולוס נבחר לנשיא על ידי הפרלמנט ב-18 בפברואר 2015, והחליף את פפוליאס בתפקיד.

פפוליאס נפטר ב-26 בדצמבר 2021. הותיר אחריו אישה, מאריה, ושלוש בנות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נשיאי יוון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אתונה
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קלן
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1929
קטגוריה:יוונים שנפטרו ב-2021
אפיק שידור

ערוץ טלוויזיה הוא שידור בתדר בעל רוחב פס גדול יחסית, המאפשר שידורי טלוויזיה.

בתחילת דרכה של הטלוויזיה הועברו שידוריה באמצעות אנטנות קרקעיות, ומספר הערוצים הכולל היה מצומצם. ערוצי הטלוויזיה שודרו בשיטה האנלוגית בשני טווחי תדרים, תדר גבוה מאוד (תג"מ – VHF) ותדר אולטרה גבוה (תא"ג – UHF). עם המעבר לשידור דיגיטלי והפעלתה של טלוויזיה בכבלים, ולאחר מכן עם הפעלתם של שידורי טלוויזיה בתקשורת לוויינית והגדלת רוחב הפס משמעותית, גדל מאוד היצע הערוצים. טווח הקליטה של ערוץ טלוויזיה בשידור אלחוטי מוגבל לטווח של האמצעים המשמשים להעברתו, דורש אנטנות לשידור וקליטה ואינו יעיל. לעומת זאת, שידור בלוויין או בכבלים מאפשר שידור בו זמנית בערוצים רבים.

ערוצי הטלוויזיה מסומנים בדרכים להלן:
* לפי התדר שבו הוא משודר, הנמדד במגהרץ, או קוד מזהה לתדר זה. זהו זיהוי נפוץ לערוצי טלוויזיה המשודרים באמצעות אנטנות קרקעיות.
* מספרו הסידורי אצל הספק של טלוויזיה רב ערוצית.
* שמו המלא או בקיצור, למשל: "MTV", "נשיונל ג'יאוגרפיק" וכדומה.
בחירת ערוץ על ידי הצופה נעשית בדרך כלל באמצעות שלט רחוק המשמש למטרה זו, ומאפשר גישה ישירה לערוץ לפי מספרו ומעבר סדרתי (קדימה ואחורה) בין הערוצים.

מבחינת תוכנם, ערוצי טלוויזיה הם משני סוגים:
* ערוץ המשדר מגוון רחב של תוכניות מתחומי החדשות והבידור ותכנים חינוכיים.
* ערוץ המוקדש לתחום מסוים, כגון ערוץ סרטים, ערוץ טבע וכו'. ערוץ כזה מכונה "ערוץ נישה".

תחנת טלוויזיה משדרת לעיתים בערוץ יחיד, ולעיתים בערוצים אחדים, שלכל אחד מהם מאפיינים משלו.

בישראל, תחנת הטלוויזיה הראשונה שהחלה לשדר היא "הטלוויזיה החינוכית הישראלית", אשר החלה את שידוריה ב-24 במרץ 1966, תחת השם "נאמנות הטלוויזיה הלימודית".

==ראו גם==
* טלוויזיה רב ערוצית בישראל
* ערוצים עליהם יש ערך בוויקיפדיה
* תחנת רדיו

*
קטגוריה:טלוויזיה: טכנולוגיה
אלי ומריאנו

ממוזער
אלי ומריאנו הם צמד קומיקאים וסטנדאפיסטים ישראלים, אלי פיניש ומריאנו אידלמן.

הצמד החל את דרכו ב-1996 כשהם מופיעים יחד בתוכנית "הראשון בבידור" של דודו טופז, במופעי חקיינות וסאטירה.

ב-1998 הופיעו לכבודו של הקומיקאי ספי ריבלין ולכבוד היובל למדינת ישראל במופע בידור בפני אנשי תקשורת, ידוענים ובכירים מהצמרת הפוליטית. במקביל השתתפו אז בקליפ ללהיט של להקת אתניקס: "ב.מ.וו. שחורה". מ-1998 ועד 2000 הופיעו בארץ ובעולם בתוכנית "אלי ומריאנו עוברים על הצחוק", ומ-2001 הופיעו בתוכנית "אחלה סרט". ב-2002 הפיקו תקליטור די-וי-די עם חלק מהחומר הבידורי, שנמכר ביותר מ-20,000 עותקים, וכמו כן הופיעו יחד ולחוד בתוכנית "לא נפסיק לצחוק" בערוץ ביפ.

באותה שנה השתתפו השניים בפסטיגל מהסרטים עם ליאור נרקיס, יהודה לוי, סופי צדקה ואחרים.

ב-2006 כיכבו השניים בקמפיין פרסומת לדואר ישראל
הפרסומות היו אמורות "לנער את האבק" מעל תדמית המוסד הזה, והיה אחד ההישגים שאלדד כהן (סמנכ"ל עסקי של החברה) זקף לזכות עצמו כשפוטר אחרי שנתיים. חרף ההצלחה, הקמפיין נותר שנוי במחלוקת בגלל ביקורת קשה מצד ארגוני נשים, שטענו כי הפרסומות סרות טעם ומשפילות אותן; ברם, היו גם נשים שטענו כי הצמד מציג דווקא דמות משוחררת של אישה השולטת במצבה.

הצמד עשה דיבוב לסרט האנימציה לילדים "הורטון שומע מישהו" לפי ספר מסדרת דוקטור סוס Horton Hears a Who, ב-2008.

בעונה התשיעית של ארץ נהדרת ב-(2012), בנוסף לתפקידים נפרדים, שיחקו השניים יחד בסדרת מערכונים על הכור הגרעיני של איראן, במטרה ללגלג על מדיניות הממשלה שם ולהדגיש את הצד האנושי - אפילו אצל עובדי הכור באיראן. זאת, חרף החתירה המוצהרת לפיתוח פצצת אטום, ולמרות קריאת המוני המפגינים ברחובות להשמדת ישראל. ב-2013 הצמד יצא עם תקליטור די-וי-די כפול ובו רבים ממערכוניהם. ב-2016 השיקו מופע חדש בשם "אלי ומריאנו 2", כשאת רובו כתב אמן הסטנד-אפ והקומיקאי יונתן ברק, שקיבל ביקורות צוננות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סטנדאפיסטים ישראלים
קטגוריה:צמדים קומיים ישראליים
קטגוריה:משתתפי הפסטיגל
דוד הלפרין

דוד הלפרין (ברומנית: David Halperin) היה רבה של בוקרשט ובנו של רב העיר הראשון.

== חייו ==
דוד נולד בבוקרשט. אביו היגר מהונגריה לבוקרשט לאחר שנת 1800, ונתמנה לרב הראשון שהוכר על ידי שלטונות נסיכות ולאכיה. בנו, דוד, נבחר לתפקיד רב הקהילה של בוקרשט בשנת 1834, תחת שלטונו של אלכסנדרו גיקה. תוארו של דוד הלפרין היה "הרב של בוקרשט והסביבה". הוא ידע עברית, רומנית ויוונית מודרנית ונחשב למלומד.

בתקופת כהונתו של דוד הלפרין הקהילה היהודית של בוקרשט הייתה מפולגת לשתי סיעות שהתקוטטו ללא הפסק ושלחו קובלנות, האחת נגד רעותה, אל השלטונות. ב-1856, כשהלפרין נואש מלהשלים עם הסיעה המתנגדת לו, נסע אל קונסטנטינופול, כדי להתלונן בפני הווזיר הגדול (ולאכיה הייתה כפופה לאימפריה העות'מאנית) ולקח איתו את החוזה שנחתם בינו ובין הקהילה היהודית ומסמכים נוספים, כדי להציגם בפני השלטונות העות'מאניים. במקום בו התארח בקונסטנטינופול, נגנבו ממנו מסמכיו ובלעדיהם לא יכול היה להציג את עמדתו, לכן נשאר שם עד מותו, בעוד רעיתו ממתינה לו בבוקרשט.

במקומו של דוד הלפרין בחרה הקהילה היהודית של בוקרשט את עויזר מנדל, מברלאד, כדי שישמש כממלא מקום.

== לקריאה נוספת ==
* ברוך טרקטין ולוצ'יאן-זאב הרשקוביץ', נוכחויות רבניות במרחב הרומני, הוצאת HASEFER, בוקרשט, 2008, ע' 275. 

קטגוריה:רבנים רומנים
יבשתן אטלנטי

יבשתן אטלנטי או יַבַּשְׁתַן הַמַּנְגְּרוֹבִים (שם מדעי: Periophthalmus barbarus) הוא אחד היבשתנים שהם דגים מסדרת הדקראים. היבשתן האטלנטי חי במים מתוקים, מלוחים, ומליחים בחופים הטרופיים של מערב אפריקה, באוקיינוס ההודי, ומערב האוקיינוס השקט. המין מופיע גם בביצות מנגרובים, שם הוא חוצה משטחי בוץ שלא בתוך המים, באמצעות סנפירי החזה שלו, מה שנתן לו את שמו.

==תפוצה==
היבשתן נפוץ במערב אפריקה, בביצות מנגרובים, ובעיקר בגופי מים מליחים על סף החוף.

מדינות שהיבשתן נפוץ בהן כוללות את אנגולה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, גאנה וקמרון.

==תזונה==
היבשתן הוא אוכל-כול. בטבע, ניזונים היבשתנים מתולעים, פרוקי רגליים, ודגים קטנים. יבשתנים שחיים בשבי ניזונים (לרוב) ממזון קפוא, בין היתר תולעי דם, וארטמיה.

==מאפיינים==
היבשתנים מסוגלים לעמוד בפני ריכוזים גבוהים של חומרים רעילים ופסולת תעשייתית בסביבת המחיה שלהם. הם גם מסוגלים לשרוד בטווח רחב של אזורי מחיה, ובמים בטמפרטורות ודרגות מליחות שונות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:יבשתנים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
קטגוריה:דגי ים במרכז אפריקה
קטגוריה:בעלי חיים בביצות מנגרובים
מחלת פאג'ט של העצם

מחלת פאג'ט של העצם (באנגלית: Paget's disease of bone) היא מחלה שגורמת לעיוות בעצמות.

ניתן לחלק את מהלך המחלה לשני חלקים:
#בהתחלה יש ספיגה אוסטאוקלסטית איציקית מוגברת.
#בשלב המאוחר יש יצירת עצם בלתי סדירה, שאולי נראית עבה יותר, אבל חלשה ורגישה מאוד לשברים. ולכן יש מוזאיקה (mosaic) בין אזורים הרוסים לאזורים חדשים ולאזורים ישנים, מה שמאפשר את האבחנה ההיסטולוגית.

את המחלה ניתן לחלק לשתי צורות:
# Monostotic – הצורה היותר שכיחה שפוגעת בעצם אחת.
# Polystotic – פגיעה בצורה מפושטת בכמה עצמות במקביל.

זוהי מחלה שכיחה יחסית, והיא אסימפטומטית ב-1-3% מהאוכלוסייה בארצות הברית (רק אם היא Monostotic משום שלא יכול להיות Polystotic לא סימפטומטי).

== מורפולוגיה ואבחנה ==
מבחינה מיקרוסקופית, ניתן להבחין בשלושה שלבים במחלה:
#Osteolytic phase - בו יש בעיקר פירוק של עצם.
#Active phase – בו יש גם פירוק וגם יצירה (מהירה מאוד), ובמקביל יצירת רקמת חיבור מאוד וסקולרית שבאה לענות על הצריכה המטבולית- הרבה כלי דם קטנטנים עם זרימה מוגברת.
#Inactive phase - בו העצם מאוד סקלרוטית, לבנה, חלשה ושברירית. זהו השלב שבו ניתן להבחין במוזאיקה. (העצם מאוד עבה, אבל המבנה שלה לא תקין- ולכן היא חלשה).

בצילום רנטגן בגולגולת, בשלב המוקדם רואים צורה שהיא אופיינת דווקא לאוסטאופרוזיס (פגיעה ממוקמת ומוגדרת מאוד). אבל בשלב המאוחר רואים כבר התעבות כאוטית של העצם - תמונה אופיינית של "כדורי צמר גפן". 

מבחינה ביוכימית – בבדיקת דם ניתן למצוא:
#עלייה בסרום של האנזים Alkaline Phosphatase.
#רמת סידן וזרחן תקינים.

== פתוגנזה ==
המחלה על שם פאג'ט תוארה לראשונה ב-1822 כמצב דלקתי, בגלל האודם שנוצר מהתרחבות כלי הדם במח העצם. עובדה זו יחד עם העיוותים שנראו בעצם יצרו לה את השם השגוי Osteitis deformans (עיוות מדלקת עצם). הנחה מאוחרת יותר יחסה את המחלה להפרעה מטבולית, ויש בחלק מהספרות הרפואית נטייה להמשיך ולשייך את המחלה לקבוצת ההפרעות המטבוליות. הגישה הנוכחית מתארת את המחלה כנובעת מזיהום שנגרמת על ידי הווירוס האיטי, Paramixovirus, שעקב סינתזה של אינטרלויקין מסוים (IL-6) גורם להפעלה מוגברת של אוסטאוקלסטים. 

==== מאפייני העצם במחלת פאג'ט ====
#גדולה יותר בגלל יצירת יתר של Osteoid – ממצא שאפשר לראות בצילום רנטגן.
#מאוד קלה ושברירית
#רכה בגלל המינראליזציה הבלתי תקינה - גורם לעיוותים באזורים נושאי משקל.
#בעלת מרקם של לחם יבש, כך שבשלב מאוד מתקדם העצמות מתפוררות.
==== מיקום הפגיעה ====
#פגיעה בגולגולת בשכיחות גבוהה
#באגן
#בעמוד השדרה (דבר שגורם לכל סוגי העקמות – לורדוזיס, עקמת ועקשת)
#בגפה התחתונה - בשוקה ובעצם הירך
#בגפה העליונה - בעצם הזרוע ובעצם השכם

== מהלך קליני ==
#כאב חזק, עקב שברים קטנים בעצם ומעיכה של עצבים בעמוד השדרה
#עיוות של הפנים, פני אריה (Leonine face), עקב ההתרחבות העצמות
#חירשות
#שינויים המודינמיים (כגון A-V-shunt) בגלל ה-Hypervascularitis היכולים להוביל גם למחלות קרדיווסקולריות
#שברים בעצמות
#אוסטיאוסרקומה יכולה להתפתח ב-1% מהמקרים.
#הידרוצפלוס (Hydrocephalus) כתוצאה מהתעבות חריפה של דופן הגולגולת, עקב הלחץ המצטבר על ה-Aqueduct.

== טיפול ==
הטיפול באמצעות ביספוספונטים

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מחלות עצם
אריסטופאנס מביזנטיון

אריסטופאנס מביזנטיון (ביוונית: Ἀριστοφάνης; 257 - 180\ 185 לפנה"ס) היה מלומד, מבקר ספרות ומדקדק יווני. יצר את סימני הפיסוק העיקריים המצויים בשימוש בימינו.

== חייו ==
אריסטופאנס נולד בביזנטיון, שהייתה מושבה יוונית (כיום איסטנבול בטורקיה), ועקר לאלכסנדריה, שם היה תלמידם של זנודוטוס ושל קאלימאכוס מקירנה. הוא לקח על עצמו לעסוק בעריכה ביקורתית של כתבי משוררים יווניים עתיקים, נודע בעיקר בשל בקיאותו בשירת הומרוס וכתב הקדמות ליצירותיהם של הסיודוס, אלקאיוס, פינדארוס, סופוקלס, אוריפידס ומנאנדרוס.

אריסטופאנס גרם למהפכה ספרותית כאשר הפריד בין קטעים ומשפטים של השירה היוונית העתיקה באמצעות סימני פיסוק (נקודה, פסיק, נקודתיים ונקודה ופסיק) - סימנים המהווים את הבסיס לפיסוק המודרני. הוא כתב גם מחקרים שעסקו בדקדוק היווני ובניבים של הלשון היוונית. בתקופתו השפה היוונית החלה לשמש כשפה המדוברת בארצות המזרח התיכון במקומן של שפות שמיות.

אריסטופאנס התלהב מיצירותיו של מנאנדרוס, שתיאר נכונה את המציאות של זמנו ושאל: "הו מנאנדרוס, הו חיים, מי מכם מחקה את השני?". כאשר נשאל איזו מן הפואמות של ארכילוכוס אהובות עליו ביותר, השיב: "הארוכות ביותר".

ב-195 לפנה"ס ירש מארטוסתנס את משרת מנהל הספרייה הגדולה של אלכסנדריה. אחרי מותו באלכסנדריה, תלמידו אריסטראכוס מסמותראקה ירש אותו כמנהל ספרייה זו ועלה עליו בפירושים לכתבי אייסכילוס, סופוקלס, הרודוטוס וסופרים רבים אחרים. אולם בזמנו, אריסטופאנס מביזנטיון נחשב לאחד מגדולי מדקדקי הלשון היוונית.

ייתכן ואריסטופאנס מביזנטיון הוא הסופר באותו שם שנזכר אצל יוסף בן מתתיהו בתוך קבוצה של שמונה סופרים שהזכירו את היהודים "לא כלאחר יד".

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יוון העתיקה: ספרות והיסטוריוגרפיה
קטגוריה:ספרני הספרייה הגדולה של אלכסנדריה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
ביגנוניים

ביגנוניים (שם מדעי: Bignoniaceae) היא משפחת צמחים מסדרת הצינוראים, ובה כ-750 מינים בכ-120 סוגים הנפוצים באזורים הטרופיים והסובטרופיים. צמחי המשפחה ידועים בפרחיהם הגדולים והצבעוניים, ורבים מהם בויתו וטופחו למטרות נוי.

== מאפיינים ==
מוצא מרבית מיני המשפחה באזורים הטרופיים של אמריקה הדרומית, אולם מינים רבים מצויים גם בסין, הודו, אוסטרליה, אפריקה הדרומית ואמריקה הצפונית. רוב הצמחים הם שיחים, עצים או מטפסים. עליהם בדרך כלל מורכבים, מנוצים או מנוצים-פעמיים. הפרחים גדולים, בעלי עטיף כפול. הכותרת דמוית משפך או חצוצרה, כמעין צינור מוארך שבקצהו אוגן הנפתח לצדדים. לעיתים הכותרת שִׂפתנית. הפרי הוא הלקט הנפתח לאורכו, והזרעים בחלק מהמינים בעלי כנפיים קרומיות. רבים מהמינים מפרישים צוף ומושכים אליהם ציפורים המסייעות בהאבקתם.

שמה של משפחת הביגנוניים נגזר משם הסוג ביגנוניה , שנקרא על שם הסופר והספרן הצרפתי ז'ן-פול ביניון . בעבר כלל סוג זה מינים רבים, אולם מחקרים פילוגנטיים הביאו לפיצול הסוג, לחלוקה מחדש של המינים במשפחה לסוגים שונים, ולאיחוד מינים אחרים. הדבר גורם לכך שרבים מהצמחים הפופולריים במשפחה מוכרים ביותר משם אחד. בנוסף לכך, קיימים בתרבות זני מכלוא אשר לא תמיד ידוע מהם המינים שמהם פותחו. בקרב גננים ושתלנים יש המוסיפים לכנות רבים מהמינים במשפחה בשם הכולל "ביגנוניה". באנגלית מכונים חלק מהצמחים בשם "Trumpet Vine" ("מטפס חצוצרה") על שום צורת פרחיהם.

==מינים נפוצים בישראל==
בישראל נפוצים בגינון מינים רבים ממשפחת הביגנוניים, ביניהם:
*סיגלון חד-עלים - Jacaranda mimosifolia
*דק-פרי - Tecoma, נפוץ במיוחד המין דק-פרי זקוף (Tecoma stans)
*מתחלית פעמונית ("עץ הטוליפ") - Spathodea campanulata
*קטלפה - Catalpa
*איפאה - Tabebuia
*קיגליה מנוצה ("עץ הנקניקים") - Kigelia africana או Kigelia pinnata (הראשון נפוץ יותר בעולם והשני נפוץ יותר בישראל).
*טקומית הכף - Tecoma capensis
*אוּרָנית לוֹהבת - Pyrostegia venusta
*עקולית - Campsis
*פנדוריאה - Pandorea

==גלריה==
<gallery perrow="5">
Tecoma stans, flowers+pods.jpg|דק-פרי זקוף
Red flowers bgiu.jpg|עקולית משרישה(Campsis radicans)
Madeira Funchal Afrikanischer Tulpenbaum im Mai 2007.JPG|מתחלית פעמונית 
Catalpa speciosa1UME.jpg|קטלפה הדורה
Pyrostegia venusta Kiryat Ono 1.JPG|אוּרָנית לוהבת
Cinnyris osea-Ornithophily-Bignoniaceae-Jerusalem.jpg|צופית יונקת צוף מפרחי פודרניאה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנטואן-לורן דה ז'יסייה
*
קטגוריה:צמחי נוי
קטגוריה:משפחות צמחים
איי הודו המערבית במשחקים האולימפיים

הפדרציה של איי הודו המערבית השתתפה באולימפיאדה אחת בלבד, אולימפיאדת רומא (1960), שהייתה אולימפיאדת הקיץ היחידה שנערכה בעת שהפדרציה הייתה קיימת. שתיים מהטריטוריות שהרכיבו את הפדרציה, ג'מייקה וטרינידד וטובגו שלחו משלחות עצמאיות למשחקים החל מאולימפיאדת לונדון (1948), עוד בהיותן מושבות בריטיות. עבור הספורטאים מברבדוס הייתה זו השתתפות ראשונה, שכן משלחת ממדינה זו החלה להשתתף במשחקים רק באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968).

במשחקים השתתפו 13 ספורטאים מהאיים, כולם גברים, שהתחרו באופניים, אתלטיקה, הרמת משקולות, קליעה ושיט. הג'מייקני ג'ורג' קר זכה במדליית ארד בריצת 800 מטר. רביעיית שליחים שהורכבה משלושה ג'מייקנים (קר, קית' גרדנר ומלקולם ספנס) ומתושב ברבדוס אחד (ג'יימס ודרברן), הגיעה להישג דומה במירוץ ל-400X4 מטרים. גרדנר התחרה גם בריצת 110 מטר משוכות, ואף שסיים בין שלושת הראשונים בשלבי המוקדמות, רבע הגמר וחצי הגמר, הסתפק במקום החמישי בשלב הגמר. ביתר הענפים הגיעו ספורטאי הפדרציה להישגים נמוכים.

==מדליות==

===לפי אולימפיאדה===
באולימפיאדות הקיץ:
{| class="wikitable" style="text-align:center; font-size:90%; width:31em;"
! אולימפיאדה
! style="background-color:gold;"| זהב
! style="background-color:silver;"| כסף
! style="background-color:#cc9966;"| ארד
! סך הכל
|-
|align=right| אולימפיאדת רומא (1960) || 0 || 0 || 2 || 2
|-
! סך הכל || 0 || 0 || 2 || 2
|}

===לפי ענף===
בענפי הקיץ:
{| class="wikitable" style="text-align:center; font-size:90%; width:31em;"
! ענף
! style="background-color:gold;"| זהב
! style="background-color:silver;"| כסף
! style="background-color:#cc9966;"| ארד
! סך הכל
|-
|align=right| אתלטיקה || 0 || 0 || 2 || 2
|-
! סך הכל || 0 || 0 || 2 || 2
|}

==ראו גם==
* ברבדוס במשחקים האולימפיים
* ג'מייקה במשחקים האולימפיים
* טרינידד וטובגו במשחקים האולימפיים

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
קטגוריה:ברבדוס: ספורט
קטגוריה:ג'מייקה: ספורט
קטגוריה:טרינידד וטובגו: ספורט
תעודת לידה

תעודת לידה שהונפקה ב-1891 בהמבורג, גרמניה

תעודת לידה שהונפקה על ידי השלטונות העותמאניים בארץ ישראל בשנת 1869

תעודת לידה שהונפקה בארץ ישראל המנדטורית (פלשתינה) בשנת 1937{{ש}}ע"ש [[דב גולדברד]]
תעודת לידה מודרנית (משנת 2007) מארצות הברית
תעודת לידה היא תעודה ציבורית של המדינה המאשר לידה ובו נקבעים מספר הזהות, שם היילוד, מינו, תאריך הלידה, מקום הלידה ושמות ההורים. במדינות רבות, בעיקר בעבר, נקבעה בתעודה גם השתייכותו האתנית של היילוד. תעודת הלידה משמשת הוכחה בעת תביעת אזרחות והיא המסמך הרשמי היחיד של קטין עד שמוענקת לו תעודת זהות.

==היסטוריה==
לידות נרשמו כבר בעולם העתיק במצרים, בפרס, בסין, ביוון וברומא. הפקידות המפותחת באימפריות אלה הזדקקה למידע לשם גביית מס, ניהול כוח האדם לגיוס לצבא. במהלך ההיסטוריה נרשמו לידות בקרב הקהילות, למשל בבית הכנסת או בכנסייה הקהילתית הוחזקו ספרי רישום. כן התנהל רישום בבתי העירייה המקומיים.

ההכרח לרשום לידות באופן רשמי על ידי מנגנון ממשלתי נקבע לראשונה בבריטניה בחוק משנת 1853. תעודת הלידה נוצרה כאישור רשמי על הרישום. עד מהרה עקבו אחר תקדים זה רוב מדינות אירופה.

עד עידן המחשוב הייתה תעודת הלידה מסמך בעל חשיבות רבה משום שהיוותה הוכחה יחידה לפרטים מרכזיים בזהותו של אדם, בהם גילו המדויק, זהות אביו והשתייכותו האתנית והמשפחתית. לפיכך התפתחה גם תופעה של זיוף תעודות לידה על מנת לזייף גיל (למטרות גיוס או הימנעות מגיוס לצבא למשל), דרישות להכרה באבהות, דרישות להשתתפות בירושה והגדרת אדם המשתייך לקבוצה אתנית מופלית לרעה כמי שאינו משתייך לקבוצה זו (וראו בעניין זה גם תעודת ייחוס ארי). כתוצאה מכך פותחו אמצעים שונים (כגון חותמות) להקשות על זיופים. עם הפיכת מרשמי האוכלוסין לממוחשבים, הפך הרישום במאגר למחייב והתעודה איבדה מחשיבותה.

חובת הרישום חלה על היולדת ועל המיילדת מוטלת חובה לדווח על כל לידה, על מנת להצליב מידע ולמנוע הסתרת ילודים או רישום כוזב (על מנת לזכות בטובות הנאה). כיום מטפל בדרך כלל ברישום משרד רישום בבית יולדות של בית חולים. גם יולדת היולדת בביתה נדרשת להגיע לבית החולים על מנת לרשום את הלידה ולקבל תעודת לידה, המונפקת על סמך רישום זה, על ידי רשות מרשם האוכלוסין. 

בעבר נלקחו מיילודים במספר מדינות (ביניהן בארצות הברית) טביעת אצבעות, ידיים ורגליים והוטבעו בתעודת הלידה.

==תעודת לידה בארצות הברית==
בארצות הברית, לפי התיקון העשירי לחוקת ארצות הברית, רישום אוכלוסייה אינו זכות חוקתית של הממשל הפדרלי אלא נתון בידי המדינה, עם זאת, בהתאם לתיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית, על המדינה להעביר את נתוני הרישום לממשל הפדרלי לצורך רישום האזרחות. על מנת לעקוף סבך חוקתי זה, מעביר בית החולים, בנוסף לרישום במרשם האוכלוסין של המדינה, דיווח על כל לידת ילוד חי למערכת בריאות הציבור הפדרלית, על פי "המלצתה" של זו האחרונה. "טופס דיווח לידת חי" הוא תעודת הלידה האמריקאית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.guides.gov.il/FirstGov/TopNav/Situations/SCertificateGuides/SCertificates/SCBirth/?WBCMODE=presentationunpublished תעודת לידה באתר משרד הפנים]

==הערות שוליים==

לידה
קטגוריה:ממשל ומדיניות
קטגוריה:לידה
קטגוריה:גנאלוגיה
מכ"ם גל רציף

מכ"ם גל-רציף (מאנגלית: Continuous-wave radar או בקיצור: CW radar) הוא מכ"ם המשדר גל רציף בתדר קבוע וקולט את ההחזרים מהעצמים בהם הגל פוגע. המכ"ם הוא מכ"ם דופלר, הווה אומר שבאמצעות חישוב ההסטה בתדר של הגל החוזר, המכ"ם יכול להעריך את מהירות העצמים בהתאם לאפקט דופלר. ההסטה בתדר גם מסייעת למכ"ם לסנן את הרעש הנוצר כתוצאה מהחזרים של עצמים קבועים (תווי שטח, אדמה וכן הלאה) ולהתמקד אך ורק בהחזרים מהעצמים הנעים.

==יתרונות וחסרונות==
היתרון המשמעותי ביותר במכ"ם גל-רציף על מכ"ם פולסים סטנדרטי הוא הפשטות שבתהליך הייצור שכן אין צורך באוסילטור שיחליף בין המשדר למקלט ואין צורך בחישוב הפולסים. כתוצאה מהשידור הרציף גם אין להם מגבלות של טווח מינימלי ומקסימלי כפי שיש למכ"ם פולסים, הנובע מזמן הפולס המשודר וזמן ההמתנה להחזרים. 

החסרונות הבולטים במכ"ם גל-רציף הם חוסר היכולת להבחין בעצמים נייחים בשל סינון התדר של השידור העצמי במקלט עצמו וחוסר היכולת לחשב את הטווח של העצם הנע בשל היעדר פרמטר הזמן מרגע השידור עד לרגע הקליטה. מכ"ם גל רציף מאופנן תדר (FMCW) הוא שיפור של מכ"ם גל-רציף המאפשר גם את חישוב מרחק העצם על ידי שידור רציף של תדר מאופנן.

==שימושים==
בשל פשטותו יש למכ"ם שימושים צבאיים ואזרחיים כאחד:
* בצבא הוא משולב במטוסים (דוגמת F-14 טומקט ו-OV-1 מוהוק), בטילי אוויר-אוויר ועוד אמצעי לחימה שונים
* שימושים אזרחיים ניתן למצוא בענפי ספורט שונים כאמצעי מעקב אחר כדורים, בגולף למשל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכ"ם
ההצעה

ההצעה (באנגלית: The Proposal) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת הקומדיה הרומנטית, בכיכובם של סנדרה בולוק וראיין ריינולדס, ובבימויה של אן פלטשר, לפי תסריט של פיט צ'אירלי. הסרט יצא לאקרנים ב-18 ביוני 2009 באוסטרליה וב-19 ביוני בצפון אמריקה.

==עלילה==
מרגרט טייט היא בוסית קשוחה שמשעבדת את עובדיה בהוצאת ספרים בניו יורק. יום אחד עורכי דינה מודיעים לה שהיא עומדת להיות מגורשת מארצות הברית, משום שאשרת ההגירה שלה מקנדה פגה. הם מוסיפים שמי שיחליף אותה יהיה בוב ספולדינג, עובד שהיא פיטרה מספר דקות קודם לכן. מרגרט מחליטה ליזום פתרון יצירתי, ומודיעה שהיא עומדת להתחתן עם אנדרו פקסטון, העוזר שלה שנקלע בטעות למקום ובכך תקבל גרין קארד ותימנע מגירוש.

מרגרט ואנדרו נשלחים למחלקת ההגירה ושם מודיע להם הפקיד, מר גילברטסון, שהוא יבחן אותם כדי לבדוק האם הם זוג אמיתי או שאלו נישואים פיקטיביים. במהלך השיחה הם מודיעים שהם הולכים לבקר את משפחתו של אנדרו באלסקה לכבוד יום הולדתה ה-90 של סבתו, אנני.

בהתחלה, כשהם מגיעים לאלסקה, מרגרט נרתעת מהמקום וממנהגיו, ששונים מאלה של ניו-יורק. בנוסף, אביו של אנדרו, ג'ו, לא מרוצה מהקשר וחושד שאינו אמיתי. המפנה ביחסה של מרגרט מתחיל כאשר אמו של אנדרו, גרייס, וסבתו, משכנעים אותם להתחתן באלסקה מיד למחרת. מרגרט מתרגשת במיוחד מהיחס של משפחתו של אנדרו כלפיה, ומהססת בנוגע לחתונה.

במהלך החתונה, לפני תחילת הטקס, מרגרט מספרת לכל הנוכחים – ובהם מר גילברטסון – את האמת, למורת רוחו של אנדרו. מרגרט מחליטה לחזור לניו יורק כדי לארוז את חפציה ולאחר מכן לחזור לקנדה. אנדרו מצליח להגיע ברגע האחרון ולהגיד לה שהוא אוהב אותה והוא רוצה להתחתן באמת. הם הולכים שוב למר גילברטסון ואומרים לו שהם אכן מתחתנים. הסרט מסתיים בראיון של שניהם אצל מר גילברטסון.

==צוות שחקנים==
*סנדרה בולוק – מרגרט טייט
*ראיין ריינולדס – אנדרו פקסטון
*מולין אוקרמן – גרטרוד
*קרייג טי. נלסון – ג'ו פקסטון
*מרי סטינבורגן – גרייס פקסטון
*דניס או'הר – מר גילברטסון
*בטי ווייט – סבתא אנני
*אוסקר נוניאז – רמון
*אסיף מנדיבי – בוב ספולדינג

== ביקורות והכנסות ==
עם יציאתו לאקרנים, הסרט זכה לביקורות מעורבות מצד מבקרי הקולנוע. אתר הקולנוע האמריקאי "Rotten Tomatoes" העניק לסרט ציון 46%, בהתבסס על 137 ביקורות. אתר הביקורות "Metacritic" העניק לסרט ציון ממוצע של 48, בהתבסס על ביקורות של 29 מבקרי קולנוע.

חרף הביקורות המעורבות, הסרט זכה להצלחה מסחרית. בשבוע הראשון ליציאתו דורג במקום הראשון ברשימת שוברי הקופות, עם הכנסות של כ-12.7 מיליון דולר. ב-5 בנובמבר 2009, הסרט גרף כ-163.9 מיליון דולר בארצות הברית, ועוד כ-150.7 מיליון דולר בשאר רחבי העולם. בסך הכול, הסרט הכניס כ-314.6 מיליון דולר בעולם.

== הפקה ==
פיטר קיארלי כתב בתחילה את התסריט לסרט "ההצעה" בשנת 2005. במאי 2007 הוכרז כי סנדרה בולוק קיבלה תפקיד ראשי בסרט. ג'וליה רוברטס לוהקה במקור על ידי המפיקים לתפקיד ראשי בסרט, אך מאוחר יותר סירבה. כמעט חודשיים לאחר ההודעה דווח כי מסתיים המשא ומתן על כך שראיין ריינולדס יככב מול בולוק. בינואר 2008, סרטי טאצ'סטון החתימה את אן פלטשר לביים את הסרט. זה הוקרן בבכורה ב-1 ביוני 2009 בתיאטרון אל קפיטן בהוליווד, קליפורניה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער: סרטים
סאמי ג'ומאייל

סאמי ג'ומאייל (בערבית: سامي الجميّل, תעתיק מדויק: סאמי אלג'מיל, בהגייה לבנונית: סַ֫אמִי זְ'מַ֫יֶּל; נולד ב-3 בדצמבר 1980) הוא פוליטיקאי לבנוני וחבר פרלמנט מטעם מפלגת הכתאיב ("הפלנגות הנוצריות"). עורך דין במקצועו.

== ביוגרפיה ==
סאמי ג'ומאייל נולד בשנת 1980 בעיירה בכפיא (בערבית: بكفيا) למשפחת מדינאים נוצרים מרונים מהמעמד הגבוה. אביו, אמין ג'ומאייל, היה נשיא לבנון, ואמו, ג'ויס, מעורבת בפוליטיקה גם כן. סבו, פייר ג'ומאייל ייסד את מפלגת הכתאיב. דודו, בשיר ג'ומאייל, נבחר לנשיא לבנון אך נרצח ב-14 בספטמבר 1982 בטרם נכנס לתפקידו. אחיו של סאמי, פייר אמין ג'ומאייל, היה שר התעשייה בלבנון ונרצח בהתנקשות ב-21 בנובמבר 2006.

בתום לימודיו התיכוניים פנה ג'ומאייל ללימודי משפטים באוניברסיטת סנט ג'וזף שבביירות, בשנת 2003 הוא סיים את התואר והתמחה במשפט ציבורי. בתקופת לימודיו האקדמיים, עמד בראש תא הכתאיב באוניברסיטת סנט ג'וזף, ובשנת 2006 נבחר לעמוד בראש מועצת הסטודנטים והצעירים של מפלגת הכתאיב, אשר אביו עומד בראשה. ג'ומאייל היה פעיל מאוד במועצת הכתאיב ונטל חלק משמעותי בארגון הפגנות ועצרות נגד הסדר הסורי בלבנון, מה שכונה מאוחר יותר "מהפכת הארזים" והיה לאחד מראשי הקמפיין הלבנוני לשחרור העצירים הפוליטיים הלבנוניים מבתי הכלא בסוריה.

ג'ומאייל הוא פוליטיקאי ימני והוא נחשב לבעל משנה פוליטית לאומית-לבנונית. הוא חבר בקואליציית ה-14 במרץ, מתנגד לנוכחות זרה בלבנון וקורא למימוש ריבונותה של לבנון כמדינה דמוקרטית וחילונית. להבדיל מהקו שנוקטים רבים מהפוליטיקאים הנוצרים בלבנון כיום, ג'ומאייל מתנגד לערביזציה של לבנון ונחשב למקורב למפלגת הימין "שומרי הארזים". בריאיון, אמר ג'ומאייל כי הוא תומך בהסכם שלום עם ישראל שלא במסגרת יוזמת השלום הערבית, מה שהפנה אליו חיצי ביקורת רבים מהגוש הפרו סורי ("קואליציית ה-8 במרץ").

בנוסף לכך, נמנה ג'ומאייל עם המבקרים החריפים ביותר של חזבאללה וחזית השינוי והרפורמה. בריאיון שהעניק ג'ומאייל לאחר מלחמת לבנון השנייה הוא האשים את חזבאללה בחתרנות והתנהגות בריונית. ג'ומאייל טען כי חזבאללה כופר בריבונות לבנון ומתנהג כמדינה לכל דבר; הארגון מחוקק חוקים דה פקטו משל עצמו ומשליט אותם בבריונות על הציבור, וזאת על-מנת להקים בעתיד בלבנון רפובליקה אסלאמית. ג'ומאייל קרא רבות לפירוק חזבאללה מנשקו והכריז כי לא ישתף פעולה עם הזרם הפטריוטי החופשי בהנהגת מישל עאון, כל עוד שזה תומך במיליציית חזבאללה המזוינת.

בבחירות הכלליות שנערכו בשנת 2009 נבחר ג'ומאייל לפרלמנט הלבנוני כנציג מרוני מטעם מפלגת הכתאיב בנפת מתן שבמחוז הר הלבנון עם 47,688 קולות. הוא אחד מחברי הפרלמנט הלבנונים הצעירים ביותר.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20080401104414/http://www.globalpolitician.com/21485-interview-lebanon ראיון עם סאמי ג'ומאייל], באתר Global Politican
* [http://www.memri.org/bin/articles.cgi?Page=archives&Area=sd&ID=SP238609 ריאיון עם סאמי ג'ומאייל על יחסי לבנון וישראל], באתר ממרי

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים לבנונים
קטגוריה:נוצרים לבנונים
סאמי
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1980
פייטרו טריבונו

פייטרו טריבונו (באיטלקית: Pietro Tribuno; נפטר בשנת 911) היה הדוכס ה-17 של ונציה. טריבונו כיהן בתפקיד הדוג'ה בין השנים 888 ועד פטירתו.

==קורות חיים==
פייטרו היה בנם של דומניקו ואנג'לה טריבונו, ואחיינו של פייטרו קאנדיאנו הראשון, שכיהן כדוג'ה זמן קצר קודם לכן. לאחר מותו של קאנדיאנו בקרב, ולאחר כהונה קצרה של ג'ובאני פרטיצ'יפאציו השני (ששב לכהן כדוג'ה לאחר מותו קאנדיאנו, על אף מצבו הבריאותי), נבחר טריבונו לתפקיד הדוג'ה.

מיד לאחר עלייתו לשלטון, החל טריבונו במשא ומתן עם יורשיו של קרל השמן. ההסכם שהושג הבטיח את זכויותיהם של תושבי ונציה במסחרם עם האימפריה הרומית הקדושה, והעניק סמכות שיפוט לוונציה על הסוחרים הוונציאנים בהיותם ברחבי האימפריה (דבר שהבטיח יציבות חוזית לסוחרים).
בשנת 888 החל המשא ומתן עם ארנולף מקרינתיאה. משא ומתן זה הופסק, והחל בשנית בשנת 891.

משמעות ההסכמים הייתה שגשוג רב לוונציה כתוצאה מהגידול בהיקף המסחר. בתקופת כהונתו של טריבונו הורחבו שטחי העיר על ידי יבוש שטחי ים נוספים.

בשנת 898 פשטו ההונגרים לוונציה לראשונה, ובשנת 899 נערכה תקיפה נוספת על לומברדיה אשר נפלו אחת אחרי השנייה. הדוג'ה אסף את צבאו והמתין למגיארים באלבוילה והביסם. 

לאחר הצלת העיר מפני הפלישה, החל טריבונו לחזק את ביצורי העיר. טריבונו הקים חומה אשר הקיפה את אזור הריאלטו ומתח שרשרת ברזל לאורך התעלה הגדולה בין כנסיית גרגוריו הקדוש שבדורסודורו לאתר בו ממוקם כיום הפאלאצו גאגיה. 

טריבונו נפטר בשנת 911 ונקבר בכנסיית סן זכריה. לאחר מותו נבחר לתפקיד הדוג'ה אורסו פרטיצ'יפאציו השני.

==קישורים חיצוניים==

טריבונו, פייטרו
קטגוריה:נפטרים ב-911
קיוקו איוואסאקי

קיוקו איוואסאקי (ביפנית: 岩崎恭子; נולדה ב-21 ביולי 1978) היא שחיינית עבר יפנית, היא האלופה האולימפית הצעירה ביותר בשחייה מעולם, כשזכתה במשחה ל-200 מטר חזה במשחקים האולימפיים בברצלונה בגיל 14 שנים ו-6 ימים.

== קריירת שחייה ==
איוואסאקי ילידת נומאזו, שיזוקה, זכתה באולימפיאדת ברצלונה (1992) במדליית זהב אולימפית במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:26.65 דקות, בהיותה בת 14 ו-6 ימים בלבד והייתה לשחיינית הצעירה ביותר בתולדות המשחקים האולימפיים שזוכה בזהב בגיל כה צעיר. שנייה סיימה לין לי מסין בתוצאה של 2:26.85 דקות ושלישית סיימה אניטה נול מארצות הברית, שיאנית העולם בתוצאה של 2:26.88 דקות. במשחה ל-100 מטר חזה היא לא הצליחה להתברג לשלב הגמר ולכן שחתה בגמר ב' וסיימה במקום ה-13 הכללי בתוצאה של 1:11.06 דקות. בנוסף, היא השתתפה במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב וסיימה במקום ה-7 בתוצאה של 4:09.92 דקות.

באוניברסיאדה שנערכה בפוקואוקה, יפן (1995) סיימה איוואסאקי במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:31.85 דקות, אחרי פני היינס מדרום אפריקה 2:28.44 ונדין ניומן מאוסטרליה 2:31.66 דקות.

באולימפיאדת אטלנטה (1996) לא הצליחה איוואסאקי לשחזר את ההצלחה הגדולה שלה מהאולימפיאדה הקודמת ובמשחה ל-200 מטר חזה היא אפילו לא העפילה לשלב הגמר וסיימה במקום ה-10 כללי בתוצאה של 2:29.32 דקות ובמשחה ל-100 מטר חזה היא סיימה במקום ה-22 כללי בתוצאה של 1:11.33 דקות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://sports123.com/.search?results_page=searchresults.html&p=Kyoko+Iwasaki&name=Search קיוקו איוואסאקי] , באתר Sports123 

קטגוריה:שחייניות חזה
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אלופות אולימפיות יפניות: שחייה
קטגוריה:יפניות שנולדו ב-1978
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1978
אורסו פרטיצ'יפאציו השני

אורסו פרטיצ'יפאציו השני (באיטלקית: Orso II Participazio) היה הדוכס ה-18 של ונציה. אורסו כיהן כדוג'ה בין השנים 912–932.

==קורות חיים==
אורסו נבחר לתפקיד לאחר מותו של קודמו. ככל הנראה לא היה אורסו בן למשפחת האצולה פרטיצ'יפאציו, אשר רבים מבניה היו דוג'ים של העיר.

לאחר בחירתו הוא שלח את בנו פייטרו לקונסטנטינופוליס בירת האימפריה הביזנטית על מנת לחזק את קשריה של ונציה עם האימפריה. 

בתקופת כהונתו, ועל אף השוד הימי שנפץ בים האדריאטי והקשה על המסחר הוונציאני, לא יצא אורסו כנגד השודדים.

אורסו הקים בעיר וונציה את המטבעה הראשונה.

בשנת 932 פרש מכהנותו למנזר פליצ'ה הקדוש באמיאנה, ובו נקבר.

==קישורים חיצוניים==

פרטיצ'יפאציו, אורסו השני
מועדון הכדורסל אולדנבורג

ההיכל הביתי EWE ארנה
"EWE" באסקטס אולדנבורג (בגרמנית: EWE Baskets Oldenburg) היא קבוצת כדורסל גרמנית מהעיר אולדנבורג, המתמודדת בבונדסליגה ובליגת האלופות בכדורסל.

== היסטוריה ==
המועדון הוקם בשנת 1954 כחלק מ"מועדון הספורט אולדנבורגר" ושיחק בשנים הראשונות בליגות הנמוכות של גרמניה. בשנת 2001 שונה שם מועדון הכדורסל למועדון הכדורסל "EWE" אולדנבורג, בעקבות קניית מועדון הספורט על ידי רשת EWE. בנוסף לכך, המועדון עבר לאולם המודרני שנקרא על שם הרשת, במקום אולם הספורט הישן שהכיל כ-1,500 מקומות. בסיום עונת 1999/00 העפיל המועדון לליגת העל הגרמנית ובעונת 2001/02 הגיע עד לחצי גמר הגביע הגרמני. בעונת 2008/09 זכה באליפות היחידה שלו. בעונת 2014/2015 זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע הגרמני. את עונת 2018/2019 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה ושחקנה ויל קאמינגס זכה בתואר "שחקן מצטיין של הליגה".

הקבוצה משתתפת במסגרת האירופאית מאז עונת 2008/09 ביורוצ'לנג', ביורוליג וביורוקאפ.

אולם הבית של המועדון הוא EWE ארנה המכיל כ-4,100 מקומות.

==תארים והישגים==
*הבונדסליגה:
**אליפות (1): 2009
**גמר: 2013
**חצי גמר: 2008
*הגביע הגרמני:
**זכייה (1): 2015
**גמר: 2020
**חצי גמר: 2002

== שחקנים ==
=== כדורסלני עבר בקבוצה ===
* דיאור פישר
* דורון פרקינס
* בילי אדוארד
* אנתוני גרונדי
* דן גרונפלד
* ג'וש קרטר
* פליפה לופס

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל גרמניות
קטגוריה:סקסוניה התחתונה: ספורט
פייטרו קאנדיאנו השני

פייטרו קאנדיאנו השני (באיטלקית: Pietro II Candiano; 872 לערך - 939) היה הדוכס ה-19 של ונציה. פייטרו כיהן כדוג'ה בין השנים 932–939.
== חייו ==
פייטרו קאנדינו נבחר לתפקיד דוג'ה לאחר פרישתו למנזר של קודמו לתפקיד, אורסו פרטיצ'יפאציו השני. פייטרו היה בנו של פייטרו קאנדיאנו הראשון, שכיהן כדוכס זמן קצר והיה הדוכס הראשון שנפל בקרב למען ונציה.

פייטרו החל במדיניות של הרחבת שטחיה היבשתיים של ונציה, והחל במאבק כלכלי כנגד איסטריה.

כמו כן, פייטרו תקף את העיר קומאקו - יריבה מסחרית של ונציה, והחריבה.

פייטרו נשא לאישה את ארקיילדה קאנדיאנו ובנו, פייטרו קאנדיאנו השלישי נבחר לימים לדוג'ה.

לאחר מותו של פייטרו, נבחר פייטרו פרצטיצ'יפאציו לתפקיד הדוג'ה.

==קישורים חיצוניים==

קאנדיאנו, פייטרו השני
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-9
קטגוריה:נפטרים ב-939
La Roux

La Roux היא להקת פופ בריטית. בלהקה חברים אלי ג'קסון כסולנית, ובן ליגמד כמפיק והיוצר. הלהקה מושפעת בעיקר מלהקות סינת'פופ בריטיות, כמו: "The Human League", "Heaven 17", "Blancmange" ו"Yazoo". התירגום מצרפתית של שם ההרכב הוא "הג'ינג'ית" (או The Red). אחרי שהלהקה לא הצליחה זמן מה, אביה של ג'קסון הביא את הקלטות ההרכב למכר שקשור לתעשיית המוזיקה.

== (La Roux (2009 ==
הסינגל הראשון של הלהקה הוא "Quicksand" שיצא ב-15 בדצמבר 2008. השיר הגיע ל-200 השירים הנמכרים ביותר בבריטניה. במצעדים בקנדה, הוא הגיע למקום 18 שזה מיקום השיא שלו. אך הפריצה הגיעה רק בסינגל השני "In for the Kill" שיצא ב-16 במרץ 2009. השיר נכנס למצעדים בכל רחבי העולם ואף הגיע למקום שני בבריטניה. הסינגל הצליח גם באוסטרליה ואירלנד והוא הפך לסינגל זהב עם מכירות של למעלה מחצי מיליון. הסינגל השלישי "Bulletproof" שיצא ב-22 ביוני 2009 הגיע אף למיקום יותר גבוהים במצעדים מאשר הסינגל השני והוא הפך להיות הסינגל הראשון שלהם שהגיע למקום הראשון בבריטניה. ב-29 ביוני 2009 יצא אלבום הבכורה שלהם, "La Roux". האלבום מכר כ-70,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו. הסינגל הרביעי שלהם "I'm Not Your Toy" הצליח מאוד בכל רחבי העולם.

== (Trouble in Paradise (2014 ==
אחרי 5 שנים של הפסקה, ביולי 2014 שוחרר האלבום השני של הלהקה. בתהליך העבודה על האלבום החדש, הרגישה אלי שהיא הולכת בדרך יצירתית שונה מבן לנגמייד שותפה לאלבום הבכורה ובן זוגה לשעבר. בסופו של דבר החליטה הזמרת להקליט את האלבום עם הטכנאי Ian Sherwin, שלקח את מושכות ההפקה. הסינגל הראשון של האלבום השני היה "Let Me Down Gently", בלדת אווירה נוגה, אשר זכה לביקורות מצוינות. הסינגל השני הוא "Kiss and not tell". האלבום דורג במקום הראשון במצעד 30 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2014 במגזינים הנחשבים "טיים אאוט - לונדון" ו"הניו יורק פוסט".

== Let Me Down Gently ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:צמדים מוזיקליים בריטיים
קטגוריה:להקות פופ בריטיות
קטגוריה:אמני אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2008
קטגוריה:זוכי פרס גראמי למוזיקת דאנס ואלקטרונית
מחוזות איי ברמודה

מבחינה מנהלית איי ברמודה מחולקים ל-9 מחוזות (parish) ו-2 אזורים עירוניים (municipality) שכלולים בתוך המחוזות.

מפת מחוזות ברמודה

{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
|-
| מס' ||מחוז|| שם בשפת המקור || אוכלוסייה נכון לשנת 2016 ||שטח
|-
|1 || מחוז סנדיס|| Sandys||6,983 || 6 
|-
|2 || מחוז סאותהמפטון|| Southampton ||6,421 ||6 
|-
| 3 || מחוז וואריק|| Warwick ||9,002|| 6 
|-
| 4|| מחוז פאגט|| Paget ||5,899 ||6
|-
|5 || מחוז פמברוק|| Pembroke||11,160 || 6
|-
|6 || מחוז דבונשיר|| Devonshire ||7,087 ||6 
|-
| 7 || מחוז סמיט'ס|| Smith's ||5,984|| 6 
|-
| 8|| מחוז המילטון|| Hamilton ||5,584 ||6 
|-
|9 || מחוז סנט ג'ורג'|| St George's||5,659 || 6.6 
|}
==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20200715222940/https://www.gov.bm/sites/default/files/2016%20Census%20Report.pdf נתוני מפקד 2016]

קטגוריה:ברמודה: חלוקה מנהלית

en:Bermuda#Parishes and municipalities
Watertown

Watertown הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה. זהו אלבום האולפן ה-56 של סינטרה וה-29 שרואה אור בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום ראה אור בשנת 1970.

האלבום, Watertown, נחשב לאלבום הנושא השאפתני ביותר של סינטרה, על ידי כך שבאלבום מסופר סיפור שלם מתחילתו ועד סופו. בנוסף זה הניסיון הברור ביותר של סינטרה להוציא אלבום הנשען על סגנון הרוק.

המלחין הראשי של האלבום, בוב גאודיו, שנודע בלהיטי להקת ארבע העונות, "Can't Take My Eyes Off You", "Walk Like a Man," ו "Big Girls Don't Cry". עם עזרתו של ג'ק הולמס, יצר גאודיו מחזור שירים העוסקים בגבר בגיל העמידה, מעיירה קטנה שאשתו עזבה אותו עם ילדיו. השירים מסודרים כמעין תמונות מחייו של הגבר, הנקראים כמכתבים או כמונולוגים. פסגת כל שיר היא תחושת הבדידות האופפת את הגיבור, בדידות ללא אהבה ובלי הרבה תקווה. זהו קולו של אדם שבור.

==משתתפים==
* פרנק סינטרה - קולות
* בוב גאודיו - מלחין, מעבד מוזיקלי, מנצח
* ג'ק הולמס - מילים
* צ'ארלס קאללו - מפיק

==רשימת השירים==

# Watertown
# Goodbye
# For a While
# Michael & Peter
# I Would Be in Love
# Elizabeth
# What a Funny Girl
# What's Now Is Now
# She Says
# The Train

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת רפרייז רקורדס
ניית'ן ג'וואי

ניית'ן ג'וואי (באנגלית: Nathan Jawai; נולד ב-10 באוקטובר 1986 בסידני, ניו סאות' ויילס) הוא כדורסלן אוסטרלי המשחק עבור גלאטסראיי ונבחרת אוסטרליה בעמדת הסנטר. גובהו 2.08 מטרים. לג'וואי אזרחות של גינאה ביסאו.

==ביוגרפיה==
ג'וואי החל את דרכו המקצועית בקבוצת קאיירנס טייפנס האוסטרלית, שקודם לכן, שיחק עימה במחלקות הנוער השונות. בעונת 2007/08, עונתו הראשונה בקבוצת הבוגרים, ג'וואי העמיד ממוצעים של 17.3 נקודות, 9.4 ריבאונדים וחסימה אחת ל-30 דקות משחק כשהוא קולע 57% מזריקותיו לסל, שדירגו במקום השני בטבלת ליגת ה-NBL באחוזים מהשדה. בסיום העונה, ג'וואי דחה הצעות רבות מקבוצות בכירות מאירופה ונרשם לדראפט ה-NBA ב-2008, ונבחר בבחירה מספר 41 בסיבוב השני על ידי האינדיאנה פייסרס. למרות זאת, זכויותיו הועברו ביחד עם ג'רמיין אוניל בעסקה לטורונטו ראפטורס עבור טי ג'יי פורד, מייסאו באסטון, ראשו נסטרוביץ' ובחירה מספר 17 באותו דראפט, שלבסוף נבחר בו, רוי היברט.

זמן קצר לאחר העסקה, הראפטורס החתימו את ג'וואי בחוזה לשנתיים ב-11 ביולי 2008. ב-17 בדצמבר 2008, נמצא כי ג'וואי סבל ממספר פציעות בעיבר שמנעו ממנו לשחק ואף להתאמן באימונים פיזיים עם הקבוצה, עד שייבדק בדיקות נוספות באזור הלב. ג'וואי נבדק ויצא שלילי, וב-21 בינואר 2009, ג'וואי ערך את הופעת הבכורה של בליגת ה-NBA, במשחק מול הדטרויט פיסטונס. ב-26 בפברואר, ג'וואי החל לשחק בקבוצת ליגת הפיתוח של ה-NBA שנתמכת על ידי הראפטורס, איידהו סטמפייד. עם הקבוצה רשם ממוצעים דו־ספרתיים שהחזירו אותו ב-23 במרץ של אותה שנה לסגל הראפטורס. ג'וואי שיחק עונה אחת במדי הראפטורס ועימה העמיד ממוצעים של חצי נקודה וחצי ריבאונד ב-8 משחקים.

ב-9 ביולי 2009, הועבר בעסקה לעבר הדאלאס מאבריקס, שבה עורבו גם אורלנדו מג'יק וממפיס גריזליס.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120224114543/http://tools.cairns.com.au/photo_gallery/photo_gallery_popup.php?category_id=611 גלריית תמונות השחקן]

קטגוריה:כדורסלנים אוסטרלים
קטגוריה:כדורסלנים מגינאה ביסאו
קטגוריה:כדורסלני טורונטו ראפטורס
קטגוריה:כדורסלני מינסוטה טימברוולבס
קטגוריה:כדורסלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורסלני אוניקס קאזאן 
קטגוריה:כדורסלני ברצלונה
קטגוריה:כדורסלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורסלני נבחרת אוסטרליה
קטגוריה:כדורסלני איידהו סטמפיד (ליגת הפיתוח של ה-NBA)
קטגוריה:כדורסלני סו פולס סקייפורס (ליגת הפיתוח של ה-NBA)
קטגוריה:בחירות דראפט של אינדיאנה פייסרס
קטגוריה:כדורסלני אנדורה
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1986
עצם העורף

{| align="left" 
|-align="center"
|-
| 
|-
|<center>עצם העורף צבועה ירוק</center>
|}
פנים הגולגולת במבט מלמעלה; עצם העורף למטה בצבע תכלת, בתוכה נקב העורף הגדול
עצם העורף (TA: Os occipitale) היא העצם האחורית תחתונה של הגולגולת. בחלקה התחתון נמצא נקב העורף הגדול (Foramen magnum) בו עובר גזע המוח להתחבר לחוט השדרה. האזור מאחורי הנקב נקרא קשקשת העורף (Squama occipitalis) והאזור מקדימה לו נקרא החלק הבסיסי של עצם העורף (Pars basilaris ossis occipitalis). האזורים משני צדי הנקב קרויים החלקיים הצידיים של עצם העורף (Pars lateralis ossis occipitalis). 

ממרכז קשקשת העורף בולט אחורה גבשון העורף החיצון (Protuberantia occipitalis externa). הוא יותר בולט בגברים מאשר בנשים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20091123072007/http://www.tk-online.de/rochelexikon/pics/s34257.000-1.html מפה מפורטת של תחתית הגולגולת]
* 

עורף