OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פייר רוק

גנרל של דיוויזיה פייר אוגיסט רוק (בצרפתית: Pierre Auguste Roques; 28 בדצמבר 1856 – 26 בפברואר 1920) היה מפקד בכיר בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה.

==ביוגרפיה==
===תחילת דרכו===
רוק נולד ב-28 בדצמבר 1856 במחוז ארו שבקיסרות הצרפתית השנייה, למשפחה בעלת אמצעים מועטים. האינטליגנציה הערה שלו זיכתה אותו במענק, שאפשר לו להירשם לאקול פוליטקניק בשנת 1877. בשנת 1879 הוא התגייס לצבא צרפת כקצין הנדסה, ושרת בקולוניות שונות של האימפריה הצרפתית, ותכנן מבנים כמו מסילות רכבת כבישים וגשרים בטונקין, אלג'יריה ומדגסקר. בשנת 1906 הוא הועלה לדרגת גנרל של בריגדה. רוק היה מאבות חיל האוויר הצרפתי, והוא המציא מילים רבות עבור חיל האוויר, וחלקן עדיין בשימוש בצרפתית כיום.

ב-9 באפריל 1912 הוא קיבל פיקוד על הדיוויזיה השביעית, והוא פיקד עליה עד 18 באוגוסט 1913.

===מלחמת העולם הראשונה===

ב-18 באוגוסט 1913 הוא קיבל פיקוד על הקורפוס ה-12, והוא פיקד עליו גם עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914. ב-5 בינואר 1915 קיבל פיקוד על הארמייה הראשונה. הוא פיקד על הארמייה עד 25 במרץ 1916, עת ידידו משכבר הימים ז'וזף ז'ופר המליץ למנותו כשר המלחמה במקום ז'וזף גליאני שפרש מסיבות בריאותיות. ב-13 בדצמבר של אותה שנה, הקים אריסטיד בריאן ממשלה חדשה, הדיח את ז'ופר, והחליף את רוק בהוברט ליאוטיי.

רוק הועבר לפקד על הארמייה הרביעית, והוא פיקד עליה עד 23 במרץ 1917. לאחר מכן מונה לתפקיד המפקח הכללי של העבודות והארגון בצבא צרפת. הוא פרש מהצבא ב-1919 בדרגת גנרל של דיוויזיה.

===אחריתו===
לאחר המלחמה חי רוק בעיר סן-קלוד. הוא מת ב-26 בפברואר 1920 והוא בן 63 שנים. הוא נקבר בתחילה בעיר הולדתו, אולם בהמשך הועברה גופתו אל האינווליד בפריז.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1856
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1920
מתילדה, מלכת בלגיה

מתילדה, מלכת בלגיה (בצרפתית: Mathilde Marie Christiane Ghislaine d'Udekem d'Acoz נולדה ב-20 בינואר 1973), היא מלכת בלגיה ורעייתו של פיליפ, מלך הבלגים.

==ביוגרפיה==
מתילדה מארי כריסטיאן חיסליין ד'אודקם ד'אקוז נולדה ב-20 בינואר 1973 בעיר אוקל (Ukkel) שבבלגיה, אביה פטריק ד'אודקם ד'אקוז הוא רוזן ממשפחת אצולה בלגית, ואמה אנה מריה קומורובסקה היא בת למשפחת אצולה פולנית (צאצאים אחרים למשפחתה הם תדיאוש בור קומורובסקי וברוניסלב קומורובסקי), היא הבכורה מבין חמישה ילדים ולה שלוש אחיות ואח. 

היא למדה קלינאות והפרעות בתקשורת במוסד מארי האפס ללימודים אקדמיים וב-1994 סיימה את התואר, היא עבדה כקלינאית תקשורת במרפאתה הפרטית בעיר וב-2002 סיימה תואר שני בפסיכולוגיה מהאוניברסיטה הקתולית של לוון. 

ב-1999 נישאה לפיליפ, יורש העצר הבלגי ולזוג ארבעה ילדים. 

ב-2001 ייסדה את "קרן הנסיכה מתילדה" המקדמת התנדבות וצדקה.

מ-2009 היא משמשת כנשיאת הכבוד של הסניף הבלגי של קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים.

בשנת 2013 ויתר חמיה אלברט השני, מלך הבלגים, אביו של בעלה פיליפ, על המלוכה לטובת בנו, ומאז נושאת מתילדה בתואר "מלכת בלגיה".

==משפחתה==
ב-4 בדצמבר 1999 התחתנה מתילדה עם פיליפ, מלך הבלגים, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
* הנסיכה אליזבת (נולדה ב-2001) - אמורה לרשת את הכתר אחריו, עקב השוויון בין המינים בירושת המלוכה הבלגית
* הנסיך גבריאל (נולד ב-2003)
* הנסיך עמנואל (נולד ב-2005)
* הנסיכה אלאונור (נולדה ב-2008)

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.monarchie.be/en/royal-family/the-queen ביוגרפיה] באתר בית המלוכה הבלגי
* 

קטגוריה:מלכות רעיות
קטגוריה:אצולה בלגית
קטגוריה:אצולה פולנית
קטגוריה:קלינאי תקשורת
קטגוריה:בלגים ממוצא פולני
קטגוריה:נשים בלגיות
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין
קטגוריה:מסדר כוכב רומניה
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:בלגיות שנולדו ב-1973
יחסי סין–קטר

יחסי סין–קטר הם היחסים הדיפלומטיים, הרשמיים והמלאים שבין הרפובליקה העממית של סין למדינת קטר. היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-9 ביולי בשנת 1988.

== היסטוריה ==
בינואר 2012 ראש ממשלת הרפובליקה העממית של סין דאז וון ג'יאבאו ביקר בקטר ופגש את האמיר. במאי באותה השנה, האמיר דאז חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני ביקר ברפובליקה העממית של סין והיה נוכח בטקס הסחר ההוגן הבינלאומי, במהלך הביקור, האמיר ביקר באתרים תיירותיים בקרבת בייג'ינג.

== יחסי כלכלה ומסחר ==
סין החלה לייצא לאזור קטר משנת 1950 בשנת 2012 היקף הסחר הכולל בין שתי המדינות היה 8.45 מיליארד דולר אמריקאי, הייצוא הסיני לקטר עומד על 1.2 מיליארד דולר אמריקאי והייצוא הקטרי לסין עומד על 7.25 מיליארד דולר אמריקאי. 
המוצרים העיקריים שסין מייצאת לקטר הם מוצרי חשמל, מכונות, ציוד בנייה ומתכות. המוצרים העיקריים שקטר מייצאת לסין הם 5 מיליון טונות של גז טבעי ומיליון טונות של נפט גולמי.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://qa.chineseembassy.org/chn/ 中華人民共和國駐卡塔爾國大使館官方網站]
* [http://qa2.mofcom.gov.cn/ 中華人民共和國駐卡塔爾國大使館經濟商務參贊處官方網站]
== הערות שוליים ==

קטר
סנצ'ז המלוכלך

סנצ'ז המלוכלך (באנגלית: Dirty Sanchez) הוא מונח המתאר אקט מיני בו צואה נמרחת מעל השפה העליונה של אחד מן המשתתפים, בדרך כלל בעזרת הפין לאחר קיום יחסי מין אנאליים. העיתונאי דן סאבאג' טוען כי המונח הוא בדיוני לחלוטין. הסופר בריאן בולדריי שכתב את הספר "Dirty Words: A Literary Encyclopedia of Sex" טוען כי המונח הוא אגדה אורבנית. במילון "The New Partridge Dictionary of Slang and Unconventional English" שנכתב על ידי הסופר אריק פרטרידג' כתוב כי למרות שנראה שהמצאת המונח כוונה כדי לעורר הלם, אין ספק כי חלק מן האנשים יתנסו בכך.

==אטימולוגיה==
שמו של המונח נובע מן הלכלוך של הצואה והעובדה שהמריחה מזכירה שפם. העיתונאי גוסטבו ארלנו טוען כי המונח מעורר קונוטציה סטראוטיפית כנגד שפמים מקסיקנים. השימוש במונח החל בקהילה הגאה של בריטניה בשנת 1960.

==בתרבות==
*בסרט "בתול בן 40", מוג' שמגלה כי אנדי הוא בתול, מספר לו על חדוות המין ועל אקטים מיניים ובתוכם סנצ'ז המלוכלך וטרומבון חלוד.
*בסרט "דודג'בול", חברי קבוצת ה"ממוצעים" חוגגים את העפלתם לטורניר המחניים בלאס וגאס בפאב שנקרא "סנצ'ז המלוכלך".
*השדרן הווארד סטרן משתמש במונח בתכיפות.
*בסדרת האנימציה "איש משפחה" נעשה שימוש במונח המומצא "רמירז הבוצי" (באנגלית: Muddy Ramirez) כדי להימנע מקנסות וצנזורה שכן רשות התקשורת הפדרלית בארצות הברית הגדירה את המונח כבלתי מהוגן.

==ראו גם==
*קופרופיליה

==הערות שוליים==

קטגוריה:אקטים מיניים
קטגוריה:צואה
אנטואן דה מיטרי

אנטואן דה מיטרי (בצרפתית: Antoine de Mitry; 20 בספטמבר 1857 – 18 באוגוסט 1924) היה מצביא צרפתי במלחמת העולם הראשונה שפיקד על הארמיות התשיעית, והשביעית.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
אנטואן דה מיטרי נולד ב-20 בספטמבר 1857 בלמני-מיטרי. בשנת 1875 התגייס דה מיטרי לצבא הצרפתי ושירת בחיל הפרשים. בשנת 1898 מונה דה מיטרי למפקד גדוד ברגימנט הספהאים האלג'ירי ה-2, ובשנת 1910 מונה למפקד רגימנט הדרגונים ה-29.

===מלחמת העולם הראשונה===
עם פרוץ המלחמה מונה דה מיטרי למפקד חטיבת קירסירים, ובאוקטובר 1914 מונה למפקד קורפוס הפרשים ה-2. ב-17 בדצמבר 1916 מונה דה מיטרי למפקד הקורפוס ה-6, ופיקד עליו במהלך הקרב השני על האן. ב-6 ביולי 1918 מונה דה מיטרי למפקד הארמייה התשיעית שהוקמה מחדש, ופיקד עליה בקרב השני על המארן. ב-23 באוקטובר 1918 מונה דה מיטרי למפקד הארמייה השביעית, ופיקד עליה עד סוף המלחמה.

===לאחר המלחמה===
ב-18 באוגוסט 1924 מת דה מיטרי בביתו שבפריז.

==קישורים חיצוניים==

* [http://runeberg.org/nfcq/0315.html אנטואן דה מיטרי], פרויקט רונברג

קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1857
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1924
פמלה באך

פמלה באך (באנגלית: Pamela Bach; נולדה ב-16 באוקטובר 1963) היא שחקנית אמריקאית.

== ביוגרפיה ==
פמלה אן וייסנבאך (Pamela Ann Weissenbach) נולדה בטלסה שבאוקלהומה כאמצעית מבין שלוש בנות, אמה הייתה דוגמנית וגם היא דגמנה כנערה. היא התפרסמה כששיחקה בסדרה "משמר המפרץ" ונבחרה בגרמניה כאחת השחקניות האהובות על הנוער הגרמני.

היא שיחקה פסיכולגית בסדרת הטלוויזיה "סירנות".

ב-1998 שיחקה בסרט "מסלול 66" לצד דיאן לאד.

ב-2000 שיחקה בשני סרטים.

היא שיחקה תפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "חופשי על הבר", "צעירים חסרי מנוח" ו"נחש צפע".

הייתה נשואה לשחקן דייוויד הסלהוף בשנים 1989–2006, ולהם שתי בנות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:מתחרי האח הגדול (בריטניה)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1963
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
קבוצת הארמיות ה-18

קבוצת הארמיות ה-18 הייתה קבוצת ארמיות של בעלות הברית, שלחמה במערכה בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
קבוצת הארמיות ה-18 הוקמה בפברואר 1943 בתוניסיה, והועמדה תחת פיקוד הרולד אלכסנדר. קבוצת הארמיות השתתפה במערכה בתוניסיה, כשתחת פיקודה פועלים הארמייה הבריטית הראשונה והארמייה הבריטית השמינית, ובנוסף פעלו תחתיה הקורפוס האמריקני ה-2 והקורפוס הצרפתי ה-19. בתחילה ספגו כוחות הקבוצה אבדות רבות, בין השאר בקרב מעבר קסרין, אולם לבסוף הביאו לכניעת כוחות מדינות הציר ב-13 במאי 1943, ויומיים לאחר מכן פורקה קבוצת הארמיות.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20130629074815/http://www.fact-index.com/b/br/british_american_18th_army_group.html קבוצת הארמיות ה-18]

18
18
קטגוריה:זירת צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:הכוחות המזוינים של בריטניה במלחמת העולם השנייה
זהר מילר

זהר מילר (27 ביולי 1946 - 18 בדצמבר 2015) היה יקיר העיר אילת, רואה חשבון, יוזם הרעיון להקמת אזור סחר חופשי באילת.

==ביוגרפיה==
זהר מילר נולד בתל אביב לרבקה ואבא מילר. בשנת 1973 עבר להתגורר יחד עם אשתו נחמה באילת, ובמהלך השנים שימש בתפקידים ציבוריים רבים.

בשנים שימש 1975 – 1976 יועץ כלכלי לראש עירית אילת גדי כץ. בראשית שנות ה-80 יזם את הרעיון להפוך את אזור אילת לאזור סחר חופשי, ויחד עם ראשי העיר פעל להקמה והיה חבר בוועדה הציבורית מטעם ממשלת ישראל להקמת אזור סחר חופשי באילת, שעל פי המלצתה חוקק לבסוף חוק אזור סחר חופשי באילת. ב-1983 – 1988 שימש יועץ כלכלי לראש עיריית אילת רפי הוכמן. בשנים 2003 - 2015 שימש כיועץ כלכלי גם לראש עיריית אילת מאיר יצחק הלוי ולהנהלת העירייה. בנוסף היה מילר חבר המועצה הארצית לאזורי נמל חופשיים בשנים 1986 – 1993.

בשנים 1986 - 1994 היה חלק מיוזמי הקמת עמותת מכללת אילת ויו"ר הנהלת העמותה, וכן שימש כיו"ר הראשון של מכללת אילת. ב-1999 – 2001 שימש בשנית יו"ר הנהלת מכללת אילת ויזם את הקמת בית הספר הבינלאומי למלונאות באילת, וכן את המסלול ללימודי מלונאות לתואר ראשון בשיתוף עם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. יזם הקמת קמפוס אילת של אוניברסיטת בן-גוריון.

בשנת 1993 שכל את בתו אסנת, ופעל יחד עם משפחתו להנצחתה באמצעות "יום המתנדב" - שבמסגרתו מכירה העיר בכל שנה תודה למתנדבי העיר. יזם את הקמת מועצת ארגוני המתנדבים בראשותו של סגן ראש עיריית אילת פיליפ עירון, ומנסח אמנת ארגוני המתנדבים אשר נחתמה ב-20 באוקטובר 1993.

בשנת 2010, על פי בקשתו של ראש עיריית אילת מאיר יצחק הלוי, החל לשמש כיו"ר אגודת הכדורסל של הפועל אילת, בהתנדבות. פעילותו תרמה להקמת בית ספר לכדורסל לילדים ונוער בעיר אילת.

בשנת 2014 החליטה מועצת העיר אילת להעניק לזהר מילר את אות יקיר העיר אילת וזאת לאור תרומתו הרבה למען קידום ופיתוח העיר אילת ולמען הקהילה כולה.

היה חבר בדירקטוריונים שונים. בשנים 2004 – 2008 חבר דירקטוריון החברה הכלכלית לאילת (חכ"א) בע"מ וב 2005 – 2010 חבר דירקטוריון חניוני מבואות אילת בע"מ (חברה קשורה לחכ"א).

==הערות שוליים==

קטגוריה:רואי חשבון ישראלים
קטגוריה:יועצים כלכליים ישראלים
קטגוריה:יקירי אילת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
הפיגוע בהיפרקור

הפיגוע בהיפרקור היה פיגוע מכונית תופת שהתרחש ב-19 ביוני 1987 במרכז הקניות היפרקור בברצלונה שספרד. 21 בני אדם נהרגו ו-45 נפצעו. אט"א נטל אחריות לפיגוע. זהו היה הפיגוע הקטלני ביותר שביצע הארגון.

==רקע==
בשנתיים שלפני הפיגוע, פוצץ אט"א שש מכוניות תופת בברצלונה, שכתוצאה מהם נהרגו שלושה בני אדם. 

עד לנקודה זו, הפיגוע הקטלני ביותר בהיסטוריה של ספרד היה הפיגוע במסעדת אל דסקנסו, שאותו ביצעו טרוריסטים אסלאמיים ב-12 באפריל 1985. בפיצוץ מטען חבלה שהוטמן במסעדה נהרגו 18 בני אדם ו-82 נפצעו. בין הפצועים היו 11 חיילים אמריקנים שכנראה היו היעד לפיגוע.

הפיגוע הקטלני ביותר שביצע אט"א אירע במדריד ב-14 ביולי 1986, אז התפוצצה מכונית תופת על ידי אוטובוס שבו נסעו טירונים של המשמר האזרחי. 12 בני אדם נהרגו ו-50 נפצעו.

==הפיגוע==
הפיגוע אירע באחר צהרי יום שישי, 19 ביוני 1987. מכונית תופת, שהוחבאה בתוך תא מטען של רכב, הונחה בקומה הראשונה של החניון התת-קרקעי בן שלוש הקומות של מרכז הקניות היפרקור שבברצלונה.

בשעה 16:12 לערך, טיימר הפעיל את מכונית התופת והיא התפוצצה. כתוצאה מעוצמת הפיצוץ נהרסו 20 כלי רכב שעמדו בסמוך ונפער חור של 5 מטרים ברצפת הקומה הראשונה של מרכז הקניות. ההרס במקום היה כה גדול, שמלאכת מציאת הגופות לקחה שעות וזיהוי הגופות היה כמעט בלתי אפשרי. 

15 בני אדם, בהם 10 נשים (אחת מהן הייתה בהריון), שלושה ילדים ושני גברים נהרגו מיד, ושישה נוספים נפטרו בבית החולים לאחר מכן מפצעיהם. בנוסף, 45 בני אדם נפצעו, וכמחצית מהם נשארו נכים.

אט"א נטל אחריות לפיגוע, ומסר שהזהיר את המשטרה בשיחה טלפונית על קיום הפצצה אך היא התעלמה. המשטרה טענה שהשיחה הגיעה אליה רק כמה דקות בלבד לפני הפיצוץ.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פיגועי טרור בספרד
קטגוריה:פעולות טרור ב-1987
קטגוריה:פיגועי מכונית תופת
פרידריך כריסטיאנסן

גנרל פרידריך כריסטיאנסן (בגרמנית: Friedrich Christiansen; 12 בדצמבר 1879 – 3 בדצמבר 1972) היה מפקד בכיר בלופטוואפה שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
כריסטיאנסן נולד ב-12 בדצמבר 1879 בויק אאוף פהר שבשלזוויג-הולשטיין, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, והיה בנו של רב חובל ממשפחה עם מסורת ימית ארוכת שנים. בשנת 1895 הצטרף כריסטיאנסן לצי הסוחר הגרמני, והגיע לדרגת קצין שני. בשנת 1913 הוציא כריסטיאנסן רישיון טיס, והפך למדריך טיסה אזרחי. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הצטרף כריסטיאנסן לצי הגרמני הקיסרי, ושירת כטייס מטוס ימי. ב-15 במאי 1917 הפיל כריסטיאנסן מטוס אויב, וב-11 בדצמבר 1917 קיבל את עיטור הפור לה מריט, לאחר שהשלים למעלה מ-440 משימות סיור והפצצה. במהלך 1918 הפיל כריסטיאנסן עוד מטוסים, ואף הטביע צוללת אויב, וכן הועלה לדרגת קפיטן-לויטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה פרש כריסטיאנסן מהצבא, וחזר לשרת בצי הסוחר עד לשנת 1929. לאחר מכן שירת כריסטיאנסן כטייס אזרחי, ואף הטיס בשנת 1930 את הדורניר Do X שהייתה ספינת הטיס הגדולה בעולם, במהלך טיסת הבכורה שלה לניו יורק.

בשנת 1933 הצטרף כריסטיאנסן ללופטוואפה, ובשנת 1936 הועלה לדרגת גנרל מיור. בשנת 1937 מונה כריסטיאנסן למפקד קורפוס התעופה הנציונל-סוציאליסטי, והועלה לדרגת גנרל לויטננט, וב-1 במאי 1939 הועלה לדרגת גנרל חיל טייסי הקרב.

===מלחמת העולם השנייה===
לאחר כיבוש הולנד מונה כריסטיאנסן למפקד העליון של כוחות הורמאכט בהולנד, תפקיד אותו מילא עד ל-7 באפריל 1945, כשבנוסף הוא גם כיהן כמפקד קורפוס התעופה הנציונל-סוציאליסטי עד ה-26 ביוני 1943. ב-10 בנובמבר 1944 מונה כריסטיאנסן למפקד הארמייה ה-25, שהוצבה בהולנד, ונועדה להגן לאורך המאס מארנהם עד הים הצפוני, תפקיד אותו מילא עד ה-29 בינואר 1945.

===לאחר המלחמה===
לאחר המלחמה נעצר כריסטיאנסן ונשפט בארנהם ונדון ל-12 שנות מאסר על פשעי מלחמה, אולם שוחרר בדצמבר 1951. לאחר שחרורו התגורר בעיר אאוקרוג, עד למותו ב-3 בדצמבר 1972.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.theaerodrome.com/aces/germany/christiansen.php פרידריך כריסטיאנסן] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בלופטוואפה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1879
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1972
אוטו לנצל

גנרל אוטו לנצל (בגרמנית: Otto Lancelle; 27 במרץ 1885 – 3 ביולי 1941) היה מפקד בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
לנצל נולד ב-27 במרץ 1885 בקסנטן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, להוריו האופטמן עמנואל לנצל ופאני לנצל. בשנת 1905 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-43, ובשנת 1914 הועבר לרגימנט הארטילריה של המשמר ה-6, עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי הפור לה מריט, צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה פרש לנצל מהצבא, ובשנת 1923 הצטרף למפלגה הנאצית, ובשנת 1931 קיבל דרגת אוברפיהרר בSA.

בשנת 1935 התגייס לנצל מחדש לורמאכט, ומונה לקצין מטה ברגימנט הארטילריה ה-7. ב-1 באפריל 1938 הועלה לנצל לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-43, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-115. ב-1 בינואר 1939 הועלה שמידט לדרגת אוברסט, ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה מונה למפקד העיר פרנקפורט על האודר.

===מלחמת העולם השנייה===
ב-24 באוקטובר 1939 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-168, וב-6 במאי 1941 מונה למפקד הדיוויזיה ה-121. במהלך מבצע ברברוסה פיקד לנצל על הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-2 במסגרת הארמייה ה-16, וב-3 ביולי 1941 נהרג מפגיעת צלף באזור קראסלואו. לאחר מותו הועלה לנצל לדרגת גנרל לוטננט, והוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20110130004045/http://geocities.com/Pentagon/bunker/7729/WEHRMACHT/HEER/Generalleutnant2/LANCELLE_OTTO.html אוטו לנצל] 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1885
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1941
רן פוליאקין

רן פוליאקין (25 באוקטובר 1967 – 12 בינואר 2024) היה איש עסקים ויזם ישראלי בתחום הטכנולוגיה.

== ביוגרפיה ==
פוליאקין נולד בירושלים במשפחה בת ארבעה ילדים. למד לתואר ראשון עיצוב בבצלאל.

ב-2007 הקים את חברת פאוורמט (Powermat) שהייתה חלוצה בטכנולוגית מערכות טעינה אלחוטית לטלפונים ניידים. פוליאקין שימש כמנכ"ל ויו"ר הדירקטוריון עד דצמבר 2014. החברה פיתחה טכנולוגיית טעינה אלחוטית לסמארטפונים בתקן אותו יזמה PMA. תקן זה אומץ על ידי תאגידים עולמיים כמו דורסל, ג'נרל מוטורס, פלקסטרוניקס ו-AT&T. בשנת 2014 השלימה החברה פריסה רחבה של עמדות הטענה הממוקמות בסניפי סטארבקס בקליפורניה ובנקודות בילוי שונות בניו יורק. ב–2013 הגיעה החברה להכנסות בקצב של 200 מיליון דולר בשנה.

פוליאקין עמד בראש מרכז פיתוח שהקים בנווה אילן בו פועלים עשרה סטארטאפים, ובהם ננו-אקס אימג'ינג, המפתחת מכשור דימות רפואי מבוסס קרני רנטגן המיוצרות באמצעות רכיב MEMS, "אילומיג'ין" (Illumigyn), מכשיר לשיפור הבדיקות לאיתור סרטן צוואר הרחם, "קינפלואו" (Qinflow), מכשיר לחימום עירויי דם ואינפוזיות בתנאי שטח ו-"וולסנס" (Wellsense) – מערכת למיפוי לחץ באמצעות חוטים השזורים במזרני בתי חולים ואשר מפחיתה את הסכנה לפצעי לחץ בעת שכיבה ממושכת.

ב-2016 הקים במרכז הפיתוח שלו את טאפ סיסטמס (Tap Systems) אשר פיתחה את Tap, מקלדת לבישה בצורת רצועה צרה המתרגמת צירופים שונים של נקישות האצבעות על כל משטח למספרים ואותיות.

נפטר ב-12 בינואר 2024 לאחר מחלה. נטמן בנס הרים. הותיר אחריו את רעייתו וחמישה ילדים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 
* 
* [http://glz.co.il/1189-59224-he/Galatz.aspx "פלאפונים יוכלו להיטען בלי חוט, שקע וחשמל"], ריאיון עם רן פוליאקין באתר גלי צה"ל
*
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יזמי היי-טק ישראלים
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה יהודים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
המרכז הפיננסי העולמי צ'ונגצ'ינג

המרכז הפיננסי העולמי צ'ונגצ'ינג, הידוע גם בשם המבנה הפיננסי הגלובלי (בסינית: 环球金融中心) הוא גורד שחקים אשר נמצא בעיר צ'ונגצ'ינג שממוקמת דרום-מערב סין. מגדל המשרדים מתנשא לגובה של 339 מטר (1,112 רגל) וכולל 79 קומות (מתוכן 6 קומות תת-קרקעיות). המגדל משתרע על שטח של 204,400 מטר רבוע וכולל 43 מעליות. בניית המגדל החלה בשנת 2010 והסתיימה בשנת 2014.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צ'ונגצ'ינג: גורדי שחקים
אלפרד קלר

אלפרד קלר (בגרמנית: Alfred Keller; 19 בספטמבר 1882 – 11 בפברואר 1974) היה גנרל-אוברסט בלופטוואפה (חיל האוויר הגרמני), ואחד הגנרלים המעוטרים ביותר בלופטוואפה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
קלר נולד בבוכום שהשתייכה לאימפריה הגרמנית ב-19 בספטמבר 1882. בשנת 1905 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לגדוד ההנדסה ה-17 (פרוסיה המערבית ה-1), ובשנת 1912 עבר לשירות האוויר הגרמני, וכעבור שנה הוכשר כטייס.

במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת קלר בחזית המערבית, והשתתף בפעולות הפצצה רבות נגד האויב, ועל כך קיבל ב-1 בדצמבר 1917 את עיטור הפור לה מריט. על פעולותיו במלחמה קיבל קלר עיטורים רבים, וביניהם הפור לה מריט, צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

===בין המלחמות===
לאחר המלחמה פרש קלר מהצבא ומונה למנהל חברת התעופה "דויטשה לופטהאנזה". בשנת 1933 הוקם הלופטוואפה, וקלר נקרא על ידי גרינג להצטרף אליו, ומונה למפקד טייסת ההפצצה הראשונה בדרגת אוברסט. ב-1 באפריל 1936 הועלה קלר לדרגת גנרל מיור, ובחורף 1936 מונה קלר למפקד הלופטוואפה בפרוסיה המזרחית. ב-1 בפברואר 1938 מונה קלר למפקד המחוז האווירי השני והועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-1 באפריל 1939 הועלה לדרגת גנרל חיל האוויר, ומונה למפקד דיוויזיית האוויר ה-4.

===מלחמת העולם השנייה===
בפרוץ המלחמה פיקד קלר על דיוויזיית האוויר ה-4, שהפכה ב-11 באוקטובר 1939 לקורפוס האוויר ה-4, והוביל אותה במהלך המערכה בפולין, המערכה בנורווגיה והמערכה על צרפת. ב-24 ביוני 1940 קיבל קלר את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-19 ביולי 1940 הועלה לדרגת גנרל-אוברסט. ב-20 באוגוסט 1940 מונה קלר למפקד צי האוויר הראשון, ופיקד עליו במהלך הקרב על בריטניה, המערכה בבלקן, ובמבצע ברברוסה. ב-12 ביוני 1943 פרש קלר משירות פעיל, ומונה למפקד קורפוס התעופה הנציונל-סוציאליסטי, ובנוסף כיהן כמנהל אגף החימוש בלופטוואפה.

===לאחר המלחמה===
לאחר המלחמה שהה קלר במחנה שבויים בריטי עד לשנת 1947, ולאחר מכן התגורר בברלין, עד למותו ב-11 בפברואר 1974.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nachlassdatenbank.de/viewsingle.php?category=K&person_id=7034&asset_id=7685&sid=166d6cc055ca467844be8 אלפרד קלר] בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בלופטוואפה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1882
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1974
צ'ונגצ'ינג T1 IFS

צ'ונגצ'ינג T1 IFS הוא גורד שחקים אשר נמצא בעיר צ'ונגצ'ינג אשר ממוקמת דרום-מערב סין. המגדל מתנשא לגובה של 316 מטר ומשתרע על שטח של 660,000 מטר רבוע וכולל 2,300 מקומות חנייה. במגדל ישנם 65 קומות כשמתוכן 62 קומות נמצאות מעל הקרקע ו-3 קומות תת-קרקעיות. המגדל כולל חדרי מלון, משרדים, אזורי קמעונאות ו-31 מעליות. בניית המגדל החלה בשנת 2012 והסתיימה כעבור 4 שנים, בשנת 2016.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צ'ונגצ'ינג: גורדי שחקים
המרכז העולמי שנגלונג

המרכז העולמי שנגלונג הוא גורד שחקים אשר נבנה בעיר פוג'ואו שבמחוז פוג'יין אשר נמצא בדרום-מזרח סין. לאחר שבניית המגדל תסתיים הוא יתנשא לגובה של 300 מטרים (943 רגל) ויכלול 57 קומות. בניית המגדל החלה בשנת 2012 והסתיימה בשנת 2019.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: גורדי שחקים
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: מיזמים עתידיים
מדינת יהודה

הצעת הדגל של מדינת יהודההצעת המיקום של מדינת יהודה
מדינת יהודה הייתה מדינת הלכה מוצעת ביהודה ושומרון על ידי מתנחלים ביהודה ושומרון לאחר שהארגון לשחרור פלסטין על הקמת "מדינה פלסטינית" בשנת 1988, דבר שגרם לחשש של מתנחלים (בעיקר תומכי מאיר כהנא) שמדינת ישראל תעזוב את יהודה ושומרון.

==היסטוריה==
בנובמבר 1988 הכריז הארגון לשחרור פלסטין על הקמת "מדינה פלסטינית". כרבע מהמדינות החברות באו"ם הכירו מיד ב"מדינה הפלסטינית". פעילי ימין קיצוני ותנועת כך חששו שהלחץ הבינלאומי יוביל את ישראל לסגת מיהודה ושומרון, וביקשו להניח יסודות עבור מדינה יהודית עצמאית, אם תפנה מדינת ישראל את השטח. כינוס ראשון של הפעילים נערך בקריית ארבע ב-26 בדצמבר 1988. ב-18 בינואר 1989 ערכו כמה מאות פעילים כנס בנושא במלון פלאזה שרתון בירושלים. הרב מאיר כהנא נבחר לנשיא כבוד של הכנס והוכרז על תוכנית לביצוע מפקד אזרחים ביהודה ושומרון והנפקת תעודות אזרחות לאזרחי המדינה. הוקמה גם "מועצה מכוננת" וועדות ביצוע, שיעסקו בניסוח חוקה, מדיניות חוץ, חינוך וחברה, כלכלה, התיישבות וביטחון. חברי המועצה היו: הרב חיים ישראל שפלד, הרב יצחק כהן, רחמים כהן, משה דימן, מיכאל בן חורין, יואל לרנר ויקותיאל בן יעקב. מספר ימים אחר כך נערך טקס פתיחתה של הקונסוליה הראשונה של "מדינת יהודה החופשית" במלון במנהטן, ניו יורק. כקונסול הראשון של המדינה, מונה רוברט ג'ייקובס.

משרד הקונסוליה החדשה הוקם בשדרה השישית במנהטן. מפכ"ל המשטרה, דוד קראוס, ביקש מהיועץ המשפטי לממשלה לבדוק את חוקיות ההכרזה. ביולי 1989 עצרה משטרה שמונה פעילי "מדינת יהודה" והם נחקרו על המרדה והתאגדות אסורה. לאחר מספר ימים שוחררו העצורים, למעט מיכאל בן חורין.

לאחר חודשיים שוב התחדשה החקירה נגד מנהיגי "מדינת יהודה" על ידי היחידה הארצית לפשעים. לאחר שהוגשו כמה תיקים לפרקליטות המדינה במטרה להגיש כתבי אישום. בחול המועד סוכות 1989 נערך כינוס בהשתתפות "נשיא מדינת יהודה", מיכאל בן־חורין, שלמה באום, הרב ישראל שפלר, ופעילים נוספים. בן־חורין נחקר במשטרה על הדברים שאמר בכינוס נגד ערבים: "ממשלת ישראל לא רוצה, לא מסוגלת ולא יכולה לגרש יהודים מיש"ע. הגיע הזמן שהיהודים יתפכחו ויבינו שהבעיה היא ערבים ולא יהודים. אנחנו, במדינה החדשה, לא נהיה כבולים לבג"ץ ונוכל לגרש ערבים בחופשיות". בין הנחקרים היו גם עיתונאים שהיו בכינוס ופרסמו את הדברים. בינואר 1990 הועמד מיכאל בן חורין למשפט בחשד להצתת בית דפוס.

לקראת סוף 1990 דעכה פעילות "מדינת יהודה" עקב סכסוכים בין הפעילים.

בקיץ 2004, לקראת ביצוע תוכנית ההתנתקות, ניסה בן חורין לחדש את רעיון "מדינת יהודה".

בשנת 2007 הציע הרב שלום דובער וולפא רעיון דומה.

== דגל ==
דגל ״מדינת יהודה״ דומה לדגל מדינת ישראל. כמו דגל ישראל יש בו סמל כחול על רקע לבן שיש פסים כחולים אופקיים. בניגוד לדגל ישראל יש בו את מנורת המקדש במקום מגן דוד

==ראו גם==
*הצעות להקמת מדינה יהודית חדשה כמחאה
*פתרון המדינה האחת
* סיפוח יהודה ושומרון למדינת ישראל

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קצרמר ישראל
קטגוריה:כהניזם
קטגוריה:ישראל: גישות שונות לאופי המדינה
קטגוריה:הצעות לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני
עונת 1958/1959 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל

עונת 1958/1959 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הייתה העונה השנייה של התחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.
המשחק הראשון התקיים ב-4 בנובמבר 1958 ותחרות הסתיימה ב-28 ביוני 1959. בתחרות השתתפו 21 קבוצות. התחרות הסתיימה בניצחון של סק"א ריגה, אלופת ברית המועצות בפעם השנייה ברציפות.

==מהלך התחרות==
בשלב המוקדם נקבעו 6 עולות לשלב שמינית הגמר בנוסף ל-8 קבוצות שהעפילו ישירות לשמינית הגמר. מנצחת התחרות בעונה הקודמת סק"א ריגה העפילה ישירות לרבע הגמר.

==ישראל בתחרות==
מכבי תל אביב העפילה ישירות לשמינית הגמר והפסידו בו בשתי משחקים לאקדמיק סופיה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20150123011231/http://sathanasias.bravepages.com/b-res/b-1959-results.html#FIBA%20Champions'%20Cup פירוט התוצאות]
* [http://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/clubes/c1/C1_59.htm תיאור מפורט של משחקי הגמר]

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1958
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1959
קטגוריה:עונות בגביע אירופה לאלופות בכדורסל
פרידריך ויזה

פרידריך ויזה (בגרמנית: Friedrich Wiese; 5 בדצמבר 1892 – 13 בפברואר 1975) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
ויזה נולד ב-5 בדצמבר 1892 בנורדהאשטדט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס ויזה לצבא הגרמני הקיסרי, הצטרף לרגימנט הרגלים ה-84 (שלזוויג - פון מנשטיין), וב-6 בנובמבר 1915 הועבר לרגימנט הרגלים ה-147 (מזוריה ה-2), עמו לחם עד סוף המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה פרש ויזה מהצבא, והצטרף למשטרת המבורג. בשנת 1935 הצטרף ויזה לורמאכט, והועלה לדרגת מיור. ב-1 באפריל 1938 הועלה ויזה לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-116.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ המלחמה פיקד ויזה על הגדוד ה-1 מרגימנט הרגלים ה-116, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-9 בחזית המערבית. במהלך המערכה על צרפת פיקד ויזה על גדודו, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-9 במסגרת הקורפוס ה-40. ב-10 בדצמבר 1940 מונה ויזה למפקד רגימנט הרגלים ה-39, וב-1 ביוני 1941 הועלה לדרגת אוברסט. במהלך מבצע ברברוסה פיקד ויזה על הרגימנט שבפיקודו, כחלק מהדיוויזיה ה-26 במסגרת הקורפוס ה-6, וב-14 באפריל 1942 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-15 באפריל 1942 מונה ויזה למפקד הדיוויזיה ה-26, שהייתה חלק מהקורפוס ה-53 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, וב-1 בספטמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 בינואר 1943 הועלה ויזה לדרגת גנרל לוטננט, וב-5 באוגוסט 1943 מונה למפקד הקורפוס ה-35, שהיה חלק מהארמייה התשיעית ולאחר מכן חלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-1 באוקטובר 1943 הועלה ויזה לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-24 בינואר 1944 קיבל תוספת עלי אלון לצלב האבירים של צלב הברזל. ב-28 ביוני 1944 מונה ויזה למפקד הארמייה ה-19, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות G, ופיקד עליה במהלך מבצע דרגון. ב-15 בדצמבר 1944 הועבר ויזה לעתודת המילואים, וב-19 במרץ 1945 מונה למפקד הקורפוס ה-8, שהיה חלק מהארמייה ה-17, במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-6 באפריל 1945 מונה ויזה בנוסף גם למפקד הקורפוס ה-11, ופיקד עליו עד סוף המלחמה.

===לאחר המלחמה===
לאחר המלחמה התגורר ויזה בגיסן, עד למותו ב-13 בפברואר 1975.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/W/WieseF-R.htm פרידריך ויזה] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1892
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1975
שטיינברגר

שטיינברגר הוא שם משפחה יהודי ממקור גרמני, שמאפיין, בין היתר, מיהודי אשכנז, השם נפוץ בייחוד באזור מזרח אירופה. משמעות שם משפחה זו ופירוש השם הוא אבן גיבעה שטיין-אבן, ברג-גיבעה, או אבני הר

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
סעיד עזת-אללהי

סעיד עזת-אללהי אפאק (בפרסית: سعید عزت‌اللهی آفاق; נולד ב-1 באוקטובר 1996 בבנדר-אנזלי שבאיראן) הוא כדורגלן איראני המשחק בעמדת הקשר המרכזי בויילה בולקלוב מהסופרליגה הדנית ובנבחרת איראן.

==קריירת מועדונים==
עזת-אללהי התחיל באקדמיה של מלאבאן. ב-26 באוקטובר 2012 הוא ערך הופעת בכורה בסגל הבוגר במשחק ליגה נגד ראה אהאן כאשר היה בן 16 שנים ו-25 ימים בלבד.

באוגוסט 2014 הוא נרכש על ידי אתלטיקו מדריד, שם ערך 5 הופעות במדי אתלטיקו מדריד ג' בטרסרה (הליגה הרביעית בספרד).

ב-21 ביולי 2015 עזת-אללהי חתם ברוסטוב, אך בשל בעיות ויזה הוא לא קיבל אישור לשחק בליגה הרוסית עד החורף. ב-12 במאי 2016 הוא הופיע לראשונה במדי רוסטוב במשחק ליגה מול דינמו מוסקבה. ב-26 ביולי 2016 במשחק שלב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות מול אנדרלכט עזת-אללהי הבקיע את שערו הראשון בקבוצה.

==נבחרת לאומית==
עזת-אללהי שיחק בנבחרות עד גיל 17 ו-20. בנחברת הבוגרת הוא הופיע לראשונה ב-11 ביוני 2015 במשחק ידידות מול נבחרת אוזבקיסטן.

נכלל בסגל נבחרת איראן לטורניר מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת איראן לטורניר גביע אסיה 2023.

==תארים==
;קבוצתיים
* רוסטוב
** מקום שני בליגת העל הרוסית: 2015/16
;אישיים
* מלאבאן
** השחקן הצעיר של השנה בליגת העל האיראנית: 2012/13

==קישורים חיצוניים==

* [http://rfpl.org/players/Ezatolahi-Afag-Said סטטיסטיקות ופרופיל] באתר התאחדות הכדורגל הרוסית 
* [http://www.fc-rostov.ru/command/players/302 דף השחקן] באתר הרשמי של רוסטוב 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים איראנים
קטגוריה:קשרי כדורגל איראנים
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני אנז'י מחצ'קלה
קטגוריה:כדורגלני אמקאר פרם
קטגוריה:כדורגלני רדינג
קטגוריה:כדורגלני אויפן
קטגוריה:כדורגלני ויילה בולקלוב
קטגוריה:כדורגלני אל-ע'ראפה
קטגוריה:כדורגלני טרקטור
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איראן
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2023
קטגוריה:ספורטאים זרים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בדנמרק
קטגוריה:ספורטאים איראנים בקטר
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1996
מוסא דומבייה

מוסא דומבייה (בצרפתית: Moussa Doumbia; נולד ב-15 באוגוסט 1994 בבמקו שבמאלי) הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת הקשר החיצוני באל-עדאלה.

==קריירת מועדונים==
דומבייה התחיל באקדמיית הספורט של ז'אן מארק גיו שבמאלי. לאחר מכן הוא שיחק 2 עונות בריאל במקו וזכה איתה במקום שני בעונת 2012/13. כמו כן הוא שיחק בליגת האלופות האפריקאית והגיע עם ריאל עד לשמינית הגמר.

ב-26 ביוני 2014 מוסא חתם חוזה ל-4 שנים ברוסטוב. ב-18 ביולי 2015 הוא הבקיע שער בכורה במועדון מול טרק גרוזני.

==נבחרת לאומית==
ב-29 ביוני 2014 דומבייה ערך הופעת בכורה בנבחרת מאלי בניצחון 1:3 על נבחרת סין.

באוקטובר 2016 בעת משחק של נבחרתו נגד נבחרת חוף השנהב עלה לכדור גובה ונחת לא טוב, איבד את הכרתו ולשונו חסמה את נתיבי האוויר. שחקנה של חוף השנהב סרז' אורייה שם לב לכך ושחרר את לשונו עד שצוותי הרפואה הוזעקו.

נכלל בסגל נבחרת מאלי לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

==תארים==
;קבוצתיים
* ריאל במקו
** מקום שני בליגת העל המאלית: 2012/13
* רוסטוב
** מקום שני בליגת העל הרוסית: 2015/16

==קישורים חיצוניים==

* [http://rfpl.org/players/Dumbiya-Mussa סטטיסטיקות ופרופיל] באתר התאחדות הכדורגל הרוסית 
* [http://www.fc-rostov.ru/command/players/261 דף השחקן] באתר הרשמי של רוסטוב 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים מאלים
קטגוריה:קשרי כדורגל מאלים
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני ארסנל טולה
קטגוריה:כדורגלני סטאד ריימס
קטגוריה:כדורגלני סושו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מאלי
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2017
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים מאלים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים בערב הסעודית
קטגוריה:מאלים שנולדו ב-1994
יוסף רגב

יוֹסֵף (יוֹסִי) רֶגֶב (נולד בשנת 1939) מחלוצי המחשוב בישראל, תכנן ובנה את מערכת הדואר האלקטרוני הראשונה שהופעלה בישראל. מחבר המאמר "סוקרטס והאינטרנט".

==קורות חיים==
נולד בתל אביב.
למד פיזיקה וקיבל תואר שני בטכניון.
עוסק בנושא המחשבים משנת 1963.
לימד מחשבים בטכניון בשנים 1967 עד 1971,
ובאוניברסיטת בן-גוריון בנגב בשנים 1972 עד 2003.

ניהל את מרכז המחשבים בטכניון בשנים 1970 עד 1971. אז עבר לבאר שבע וניהל את מרכז המחשבים באונ' בן-גוריון בשנים 1972 עד 1976.

בשנת 1976 תכנן ובנה את פרויקט "משוב/FLUID" להוראה בסיוע מחשב בבאר שבע.

בשנת 1980 תכנן ובנה את מערכת הדואר האלקטרוני הראשונה שהופעלה בישראל, באונ' בן-גוריון בנגב.

הקים והפעיל את קבוצת העבודה "מחשבים בחינוך" בשנות השמונים, במסגרת איל"א (האיגוד הישראלי לטכנולוגיית המידע).

יו"ר עמותת "מנוחה נכונה באר שבע", בית העלמין האלטרנטיבי בבאר שבע.

== ספריו ==
* רצח ארלוזורוב עוד חי : עדויות ועובדות בפרשת "רצח ארלוזורוב", באר שבע: הוצאת "ספר", 2016
* חוברת להכרת המחשב בגישת פתרון בעיות אמיתיות (TPSA), באר שבע: אוניברסיטת בן-גוריון בנגב - הפרויקט החינוכי, 1985
* חומר לקורס עיבוד נתונים מנהלי במחלקה לכלכלה, באר שבע: אוניברסיטת בן-גוריון בנגב - הפרויקט החינוכי, 1981
* הגדה של פסח : למשפחות רגב, ברגר, קרונזון ושלום עם פירושים, סיפורים בדיחות ושירים, באר שבע, 2016
* לא היו שם בוגדים: ספר על אירועי ה-7 בספטמבר 2020, ארגמן מיטב. 2024

עריכה:
* תוכנה/ ספרי טיים-לייף, תל אביב: גרפאור-דפטל, 1989
* תמונות מן המחשב / ספרי טיים-לייף, תל אביב: גרפאור-דפטל, 1989

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:סגל הטכניון: מדעי המחשב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: מדעי המחשב
קטגוריה:חלוצי המחשוב בישראל
קטגוריה:למידה משולבת מחשב
קטגוריה:דואר אלקטרוני
קטגוריה:קבורה בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
יפות רצח

יפות רצח (באנגלית: Violet & Daisy) הוא קומדיית פשע שחורה משנת 2011 שנכתבה, הופקה ובוימה בידי ג'פרי פלטשר. זה הוא הסרט הראשון שביים פלטשר, שזכה שנה קודם לכן בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר עבור הסרט פרשס.

הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-15 בספטמבר 2011, והוא יצא לאקרנים ב-7 ביוני 2013 בארצות הברית.

==עלילה==
ויולט (אלקסיס בלדל) ודייזי (סרשה רונן) הן זוג נערות מתנקשות המחסלות מדי פעם אישים מעולם הפשע הניו-יורקי, ומוסחות רק בשל העובדה שהופעה של אמנית הפופ האהובה עליהן, ברבי סאנדיי, בוטלה במפתיע.

מתוך נחישותן לגייס כסף לקניית שמלות של ברבי סאנדיי, הצמד מקבל עבודת חיסול המוצעת להן בידי הבוס שלהן, ראס (דני טרחו), לאתר ולחסל גבר מתבודד חסר שם (ג'יימס גנדולפיני) שגנב משאית מלאה בכסף ובמי קולון. ויולט ודייזי מאתרות את האיש בבניין נטוש, ונסחפות למסע בלתי צפוי של גילוי עצמי.

==שחקנים==
*דייזי - סירשה רונן
*ויולט - אלקסיס בלדל
*האיש - ג'יימס גנדולפיני
*רוצחת מספר 1 - מריאן ז'אן-בפטיסט
*ראס - דני טרחו
*ברבי סאנדיי - קודי הורן

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פלישה לבית
ז'ורז' לואי אימבר

גנרל ז'ורז' לואי אימבר (בצרפתית: Georges Louis Humbert; 8 באפריל 1862 – 9 בנובמבר 1921) היה מפקד בכיר בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה.

==ביוגרפיה==
===תחילת דרכו===
אימבר נולד ב-8 באפריל 1862 בעיר גאזראן שבקיסרות הצרפתית השנייה. בשנת 1875 הוא התגייס לצבא צרפת. בין 1885–1887 הוא השתתף במלחמת סין–צרפת, ועוטר במדליה לזכר קרב טונקין. בשנת 1895 הוא השתתף במשלחת השנייה למדגסקר, ובשנת 1906 השתתף במשלחת לתוניסיה. ב-23 ביוני 1907 קיבל פיקוד על הרגימנט ה-96, ב-25 בספטמבר 1909 מונה לראש מטה הקורפוס ה-3, ב וב-23 במרץ 1912 הועבר לפקד על בריגדת החי"ר ה-56.

===מלחמת העולם הראשונה===

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, קיבל אימבר פיקוד על הדיוויזיה המרוקאית. בספטמבר הוא הוביל את הדיוויזיה במהלך הקרב הראשון על המארן. ב-21 בספטמבר הוא קיבל פיקוד על כוח מיוחד שנקרא "קבוצת אימבר", ומאוחר יותר שונה שם הכוח לקורפוס ה-32. הוא פיקד על הקורפוס עד 9 במרץ 1915, עת הועבר לפקד על "פלגת הארמייה לורן", שעד מהרה שונה שמה לארמייה השמינית. ב-24 ביולי 1915 הוא קיבל פיקוד על הארמייה השלישית, ופיקד עליה בין היתר בקרב השני על האן, בבלימת מתקפת האביב הגרמנית, ובמתקפת מאה הימים. הוא פיקד על הארמייה עד סוף המלחמה.

במקביל, ב-15 באוקטובר 1918 הוא קיבל פיקוד על הארמייה השביעית, ופיקד עליה עד 23 באוקטובר של אותה שנה.

===אחריתו===
לאחר שביתת הנשק, פרש אימבר מהצבא. הוא היה אחד הגנרלים היותר מוערכים של צבא צרפת במהלך המלחמה. בנו ז'אק אימבר הלך בדרכו והיה גנרל בתקופת מלחמת העולם השנייה. לאחר פרישתו חי אימבר בשטרסבורג, עד מותו ב-9 בנובמבר 1921 והוא בן 59. גופתו הועברה אל האינווליד בפריז.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.theodora.com/encyclopedia/h2/georges_louis_humbert.html ז'ורז' לואי אימבר] 

קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1862
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1921
שרקייה (סרט)

שַׁרְקִייה הוא סרט קולנוע מאת ובבימויו של עמי ליבנה. הסרט יצא לאקרנים בשנת 2013.

==עלילה==
קאמל נאג'ר מתגורר בכפר בלתי מוכר הממוקם לצד הכביש שבין באר שבע לדימונה ועובד כמאבטח בתחנה המרכזית של באר שבע.

את הכפר מנהל אחיו חאלד, אשר עובד לפרנסתו בעבודות בניין ונשוי לנאדיה שמתכוננת ללימודים באוניברסיטה.

באחד הימים, חוזר קאמל מהעבודה ומגלה שעל דלת אחד הצריפים בכפר הודבק צו הריסה. הדבר מכניס למתח רב את כל המשפחה. חאלד מפסיק לעבוד, נשאר בכפר על מנת לשמור ולהיות מוכן לכוחות הפינוי העתידים להופיע. קאמל מנסה להסדיר את העניין במשרדי הרשויות אך ללא המסמכים המתאימים כל שמוצע לו הוא לקבל פיצוי ולפנות את האדמה. קאמל יודע שגורל הכפר מצוי בידיו, הוא מחליט לקחת סיכון ולעשות מעשה.

== אודות ההפקה ==
שמו המקורי של התסריט היה "תחנה מרכזית", החלפת השם ל"שרקייה" הגיע בעקבות רוח השרקייה שהגיחה בבוקר יום הצילומים האחרון והעניקה לסרט אפקט רוח טבעי וגם את שמו.

הסרט צולם במשך 12 יום ולאחר עריכת ראף קאט צולמו עוד יומיים השלמות.

תהליך הליהוק נמשך תקופה של כשנתיים וכלל חיפוש נרחב אחר שחקנים בדואים לא מקצועיים עד אשר אותרו עדנן אבו ואדי (שמגלם את קאמל), ועדנן אבו מוחרב (שמגלם את חאלד).

הסרט צולם בתחנה המרכזית בבאר שבע ולצורך סצנת המטען קיימה הנהלת התחנה תרגיל ביטחוני. בפזורת תל ערד הוקם במיוחד לצורך הצילומים כפר בדואי לא מוכר וסצנת הריסתו מופיעה בסרט.

== היוצרים ==
* מפיקים שותפים: דיטייל פילם - פביאן גסימה, הניג קאם
* עריכת פסקול: אלכס קלוד
* קרנות: קרן הקולנוע הישראלי, קרן גן (צרפת), קרן המבורג (גרמניה), קרן ישראל אחרת

== שחקנים ==
עדנן אבו ואדי, עדנן אבו מוחרב, מאיסה עבד אלהאדי, אלי מנשה, סבטלנה דמידוב, אנטון אוסטרובסקי-קלין, יוסף אבו עמר, עמית רוזנברג, ג'וש שגיא, ליאון נונין, עמר זיאדנה ותמר רוזנבלט.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* [http://www.filmfund.org.il/films/?nom=3467&film=שרקייה מידע על הסרט באתר קרן הקולנוע הישראלי], באתר (קרן הקולנוע הישראלי)
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=VUiDLqA3hZ4 טריילר], באתר יוטיוב
קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים בערבית
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2012
עיגולי פורד

q}} ונצבעו לפי q כל עיגול [[משיק לקו הבסיס ולעיגולים הצמודים לו. מתקבלים עיגולים בעלי ממדים זהים עבור שברים בלתי ניתנים לצמצום בעלי מכנה משותף]]
בגאומטריה אוקלידית, עיגולי פורד הם עיגולים שמרכזם בנקודה <math>(p/q,1/(2q^2))</math> ורדיוסם הוא <math>1/(2q^2),</math> כאשר <math>p/q</math> הוא שבר שאינו ניתן לצמצום, כלומר <math>p</math> וגם <math>q</math> הם מספרים זרים שונים זה מזה. 

כל עיגול פורד משיק לציר האופקי <math>y=0,</math> וכל שני עיגולי פורד משיקים זה לזה או זרים. 

חישוב עיגולי פורד צמודים נעשה על ידי חיבור המונים למונה חדש, וחיבור המכנים למכנה חדש.

הם נקראים על שם לסטר פורד (האב) שתיאר אותם ב-1938 במאמר בכתב העת American Mathematical Monthly.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=sG_6nlMZ8f4 סרט על עיגולי פורד] (אנגלית, אתר יוטיוב)
* 

קטגוריה:שברים
קטגוריה:מעגל
קטגוריה:הנדסה
קרב קמלן

קרב קמלן היה הקרב האחרון של המלך ארתור, שבו נהרג בידי בנו הלא חוקי, סר מורדרד. לפי האגדה התרחש הקרב בשנת 537 לערך.

==מקורות==
האזכור הראשון לקרב מופיע בכתבי תולדות ויילס במאה ה-10. המיקום של הקרב אינו ידוע אך ישנם כמה אפשרויות. אחת היא קווין קאמל שבסאמרסט. אפשרות אחרת היא ליד נהר הקאמל שבקורנוול או באזור צפון מערב ויילס.

==רקע==
מורדרד, בנו הממזר של ארתור ממורגן, אחותו למחצה של ארתור, חובר לאמו וביחד מנסים להפיל את שלטון ארתור על קמלוט.

==מהלך הקרב==
במהלך הקרב ארתור נלחם נגד מורדרד. מורדרד פצע את ארתור קשות אך לא לפני שארתור הצליח להרוג אותו באמצעות חרבו אקסקליבר. רבים מאבירי השולחן העגול מתו במהלך הקרב. על פי רוב הגרסאות של האגדה, ארתור מת מפצעיו ונקבר בסירה בנהר האבלון. על קברו נכתב "המלך בעבר ובעתיד" בהתאם לאמונה כשיזדקקו לו, הוא יקום מהמתים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160726205826/http://kingarthurlegend.com/battle-of-camlann.html מידע נוסף]
קטגוריה:אגדות המלך ארתור
מרכז ההוקי של ריו

תמונה ממבט על
מרכז ההוקי האולימפי של ריו דה ז'ניירו הופעל לראשונה ב-2007 כמתקן הוקי זמני במסגרת המשחקים הפאן-אמריקאיים. המרכז שימש לתחרויות ההוקי שדה, ונבנה במתחם הספורט בשכונת דאודורו בעיר.

לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) תוכנן תחילה להקים אצטדיוני הוקי זמניים בבארה אולימפיק פארק עבור טורניר ההוקי האולימפי, שנועדו להכיל 10,000 מקומות ו-5,000 (במגרש המשני). אולם לאחר מכן הוחלט להשמיש מחדש את מגרשי ההוקי בשכונת דאודורו ואף להפוך אותם למרכז האימונים הקבוע של נבחרת ההוקי הברזילאית.

מרכז ההוקי כולל 2 מגרשים (ועוד מגרש אימונים קטן המותאם לאימוני שוערים) לצד חדרי הלבשה ומנהלה. לצורך האולימפיאדה הוקמו יציעים זמניים סביב 2 המגרשים. על פי התוכנית המגרש הראשי נועד להכיל כ-10,000 צופים והמשני כ-5,000. אולם בפועל מספר המקומות צומצם והאצטדיון המרכזי מכיל כ-7,800 מקומות בארבעה יציעים (ולאחר המשחקים יישאר בו יציע קבוע המכיל 2,500 מקומות) והמגרש המשני מכיל כ-4,100 מקומות ב-2 יציעים.

המרכז נבנה ליד דאודורו ארנה ובקרבתו מתקנים אולימפיים נוספים כגון אצטדיון דאודורו הזמני, שיארח את חלק מתחרויות הקרב חמש, ההיפודרום האולימפי בוילה מיליטר, המטווח האולימפי, מתקני הרכיבה לאופני ההרים ומסלולי השטת הקיאקים.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.rio2016.com/en/venues/olympic-hockey-centre מרכז ההוקי של ריו] באתר הרשמי של אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מתקני אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:הוקי שדה
טרנסגלוטמינאז

טרנסגלוטמינאז, המכונה "דבק בשר", משמש בתעשיית המזון לחיבור של נתחי בשר לקבלת מרקם אחיד. זהו שם שניתן למשפחת אנזימים המזרזים היווצרות של קשרים איזופפטידיים בין קבוצת אמינים חופשיים (למשל, חלבון או פפטיד ליזין) לבין קבוצת אציל, בסוף שייר של חלבון או של פפטיד גלוטמין; בתגובה המייצרת גם מולקולת אמוניה.

אנזים זה מסווג בתור EC.

טרנסגלוטמינאז תועד לראשונה בשנת 1959. פעילותו הביו-כימית המדויקת התגלתה במנגנון קרישת הדם, בחלבון פקטור XIII, ב-1968.

== מנגנון פעולה ==
טרנסגלוטמינאז מייצר פולימרים של חלבונים בעלי קשרים רבים במיוחד ובלתי מסיסים. חשיבותם של פולימרים ביולוגיים אלה לאורגניזמים לא תסולא בפז, שכן הם מאפשרים לייצר חסמים ומבנים יציבים, כגון קרישי דם (פקטור XIII בקרישת דם), עור ושיער.

התגובה לאנזים נחשבת לבלתי הפיכה, ולכן כל שימוש רפואי בו חייב להיעשות תוך שימוש במנגנוני בקרה מקיפים.

== שימוש בתעשיית המזון ==
שלושה נתחי בשר שחוברו באמצעות טרנסגלוטמינאז, "דבק בשר". לאחר מספר שעות בהן האנזים יעבוד, ניתן יהיה להוריד את עטיפת הניילון, לפרוס את החתיכה המודבקת, לבשל אותה - ולהגישהּ.
טרנסגלוטמינאז מופק בתהליך של התססת בקטריות מסוג Streptomyces mobaraensis בכמויות מסחריות, או מדם בעלי חיים.
בתעשיית המזון המסחרית נעשה בו שימוש כדי לחבר חלבונים ולמעשה ניתן להשתמש בו כ"דבק", כדי לשפר מרקמים של מיני מזון עשירים בחלבון, כמו סורימי (תחליף בשר סרטן) או נקניקים. האנזים משמש גם בתהליכים נוספים, כמו ייצור בשר מעובד וקציצות דגים.

== שימושים בבישול מולקולרי ==
טרנסגלוטמינאז הוא רכיב נפוץ גם במטבח המולקולרי, שם משתמשים בו בעיקר כדי לשלב מרקמים חדשים עם טעמים קיימים.
הסטון בלומנטל, שף בריטי מפורסם וממובילי הגסטרונומיה המולקולרית בעולם, הוא הראשון שהכניס את הטרנסגלוטמינאז למטבח המודרני; ווילי דופרסן, שף אמריקאי שעוסק גם הוא בגסטרונומיה מולקולרית, המציא בעזרתו "פסטה" שעשויה כמעט לגמרי מבשר חסילונים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוספי מזון
קטגוריה:ביוכימיה
קטגוריה:המטבח המולקולרי
לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס (קונסול 16 לפנה"ס)

לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס (בלטינית: Lucius Domitius Ahenobarbus; ? - מת בשנת 25 לספירה) היה מגיסטראט רומאי שפעל בתחילת תקופת הקיסרות, וסבו של נירון קיסר.

==ביוגרפיה==
הוא היה בנו היחיד של הקונסול גנאיוס דומיטיוס אהנובארבוס, ושל אמיליה לפידה. סבתו מצד האב הייתה פורקיה קאטוניס, אחותו של קאטו הצעיר. בצעירותו, הוא נודע בכישרונו בנהיגת מרכבות. בסביבות שנת 22 לפנה"ס התארס לאנטוניה הזקנה, בתם של מרקוס אנטוניוס ואוקטביה, ואחייניתו של אוקטביאנוס. האירוסין נערכו בטאראנטום, לעיניהם של אנטוניוס ואוקטביאנוס.

בשנת 22 לפנה"ס הוא היה איידיל, ובשנת 16 לפנה"ס נבחר כקונסול. בין השנים 12-13 לפנה"ס שימש כמושל אפריקה, ולאחר מכן קיבל פיקוד על הצבא הרומי בגרמניה, ככל הנראה כיורשו של טיבריוס. במסגרת תפקידו זה, הוא חצה את האלבה, הקים מזבח לאוגוסטוס, ו"חדר עמוק יותר לתוך גרמניה מכל רומי לפניו". הוא גם היה האיש שהוציא לפועל את צוואתו של אוגוסטוס לאחר מותו של זה. סווטוניוס מתאר אותו בצורה שלילית ביותר וטוען שהוא היה "שחצן פזרן וגס רוח". עוד בהיותו איידיל הכריח קנסור לפנות לו את דרכו ברחוב, ובמהלך תקופת כהונתו כקונסול, הוא ערך מופעים ראוותניים ואכזריים של חיות פרא בכל העיר, והציג קרבות גלדיאטורים ברבריים כל כך, עד שאוגוסטוס נאלץ לנזוף בו בפרטיות, ולאחר מכן לרסן אותו באמצעות צו ציבורי. הוא מת בשנת 25 לספירה.

מאנטוניה היו לו שלושה ילדים: דומיטיה הזקנה, דומיטיה לפידה הצעירה (אמה של הקיסרית מסלינה), וגנאיוס דומיטיוס אהנובארבוס (אביו הביולוגי של הקיסר נירון).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קונסולים בקיסרות הרומית
קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:נפטרים ב-25
יום היציאה מהארון הבין-לאומי

יום היציאה מהארון הבינלאומי נקבע ל-[[11 באוקטובר והוא מצוין על ידי ארגוני זכויות אדם ולהט"ב במטרה להעלות מודעות לנושא. הלוגו עוצב על ידי קית' הרינג עבור הארגון "הקמפיין לזכויות אדם"]]
יום היציאה מהארון הבין-לאומי (באנגלית: National Coming Out Day; בראשי תיבות: NCOD) הוא יום מודעות שנתי של הקהילה הלהטבפא"קית אשר מצוין ב-11 באוקטובר. התאריך נקבע ב-1988, מתוך אמונה כי הצורה הבסיסית ביותר של אקטיביזם למען מתן שיוון זכויות לקהילה הגאה היא יציאה מהארון בפני משפחה, חברים ומכרים, לחיות בתור להטבפא"ק מוצהר - מתוך התפיסה שהיסוד של להט"בפוביה היא עננת טאבו, התעלמות ושתיקה, כי ברגע שאנשים ידעו כי הקרובים אליהם להטבפא"קים, הסבירות שהם יטפחו עמדות להט"בפוביות נמוכה. המונח "יציאה מהארון" מתייחס לחשיפה של נטייה מינית או זהות מגדרית החורגת מההטרונורמטיבית.

==היסטוריה==
היום נקבע ב-1988 על ידי רוברט איצ'ברג, פסיכולוג מניו מקסיקו, וג'ין אולירי, פעילה לסבית למען זכויות להט"ב. התאריך 11 באוקטובר נקבע על יום השנה להפגנה גדולה למען זכויות להט"ב שנערכה ב-1987 בוושינגטון.

הציטוט מלמד על אסטרטגיה פסיכולוגית המבקשת ליצור הזדהות מתוך היכרות.

תחילה יום היציאה מהארון הבינלאומי מנוהל על ידי המשרד לזכיות משפטיות של הקהילה גאה במערב הוליווד, ובפעם הראשונה לציונו הוא מקבל הכרה משמונה עשרה מדינות ארצות הברית. בשנה השנייה לציון יום זה, המטה של יום היציאה מהארון הבינלאומי עבר לסנטה פה והוא מקבל הכרה מעשרים ואחת מדינות בארצות הברית. אחרי אזכורים במדיה של יום זה ב-1990, הוא מוכר בכל חמישים המדינות בארצות הברית באותה התקופה (כיום חמישים ואחת) ואף בעוד שבע מדינות אחרות. החל מ-1990 המטה החל לשתף פעולה יחד עם הקמפיין לזכויות אדם להכרה ומודעות.

==ציון==
יום היציאה מהארון הבינלאומי מצוין אחת לשנה על מנת לחגוג יציאה מהארון, העלאת מודעות לקהילה הגאה ולזכויות הלהט"ב. בעשורים הראשונים לציון יום זה, יום היציאה מהארון הבין לאומי צוין על ידי אנשים פרטיים או ציבוריים, לרוב באמצעות המדיה. בשנים האחרונות בהן נושאים העוסקים בקהילה הגאה עולים יותר על סדר היום הציבורי ומקבלים יותר מודעות, יום היציאה מהארון הבינלאומי מצוין כיום חג של הקהילה הלהט"בית, החוגגים את היום מציינים אותו לרוב באמצעות סמלי להט"ב כגון דגל גאווה או משולש ורוד.

בארצות הברית הקמפיין לזכויות אדם תומך ביום היציאה מהארון הבינלאומי דרך ה"פרויקט ליציאה מהארון" בחסותם המציע משאבים לזוגות, משפחות להט"ביות ולמכריהם, על מנת לקדם מודעות למשפחות להט"ביות החיות אורח חיים כנה, פתוח ונורמטיבי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

יציאה מהארון
קטגוריה:אירועים בחודש אוקטובר
קטגוריה:יציאה מהארון
קטגוריה:להט"ב: אירועים
אצטדיון דאודורו

אצטדיון דאודורו הוא שמו של מתקן ספורט זמני שנבנה בדאדורו אולימפיק פארק בריו דה ז'ניירו לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) על שטחו של מגרש פולו הסמוך למטווח האולימפי דאודורו ובקרבת מקום להיפודרום האולימפי ולמרכז ההוקי האולימפי של ריו. האצטדיון נועד תחילה לארח רק חלק מתחרויות הקרב חמש מודרני האולימפיות והוא חלק מהפארק לקרב חמש של ריו שכולל גם את ארנה דאודורו ובריכת השחייה של מרכז ספורט המים דאודורו (שבעבר אירחה חלק מתחרויות הקרב חמש גם בהמשחקים הפאן-אמריקאיים שאירחה העיר ב-2007). אולם לאחר שנדחתה התוכנית לקיים את טורניר הרוגבי שביעיות האולימפי הראשון, (באולימפיאדה נערכו עד 1924 טורנירי רוגבי יוניון בלבד), באצטדיון סאו ז'נואריו, הוחלט כי אצטדיון דאודורו יארח גם את משחקי הרוגבי שביעיות של האולימפיאדה. לאחר האולימפיאדה יציעיו יפורקו.

האצטדיון מכיל 15,000 מושבים ביציעים זמניים המקיפים את המגרש מכל צדדיו ויארח את משחקי ה"רוגבי שביעיות" האולימפיים ואת תחרויות הקפיצות ראווה על סוסים, הריצת שדה שחלקה ייעשה באצטדיון והירי בתנועה, (שהחל מאולימפיאדת לונדון משולב בריצת השדה ושונה לירי באקדח אוויר), שמהווים חלק מקרב חמש מודרני. כמו כן יארח האצטדיון חלק מהתחרויות של המשחקים הפראלימפיים בענפים המקבילים.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.rio2016.com/en/venues/deodoro-stadium אצטדיון דאודורו] באתר הרשמי של אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו

קטגוריה:מתקני אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: אצטדיונים ומתקני ספורט