OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יוטירנוס

יוטירנוס (שם מדעי: Yutyrannus; מילולית: "טיראן מנוצה") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הפרוצרטוזאוריים שחי בקרטיקון התחתון. מאובניו נמצאו בתצורת יישיין שבמחוז ליאונינג, סין. ידוע רק מין אחד מהסוג: Yutyrannus huali שהתגלה בידי שו שינג ב-2012 בשלושה ממצאים. מאובנים אלה הם הדוגמה העיקרית להוכחה לדינוזאורים מנוצים. עם זאת מרבית המאובנים מקוטעים. חלקם היה שייך לצעירים.
== מאפיינים ==
היוטירנוס הבוגר הגיע לאורך 9 מטרים ומשקל של 1,400 ק"ג. החוקר גרגורי פאול סובר שהוא היה קטן יותר - הגיע לאורך 7.5 מ' ושקל 1.1 טון. אורך הגולגולת הגיע ל-905 מ"מ והיא הייתה מוארכת, בעלת חוטם מוגבה וארוך ושקע עיניים גדול. מאפיינים אלה מרמזים על קרבה אפשרית לטירנוזאוריים הגדולים. היוטירנוס היה בעל לשון שטוחה. הוא ידוע שהיה בעל כסות נוצות עקב ממצאים נוצות משומרות. עם זאת הנוצות לא נועדו לעזור לעוף אלא שימשו ככסות נוצות.

הוא חי בסין הקדומה ושם ניזון ממינים קטנים יותר. היוטירנוס כנראה תקף גם זאורופודים קטני ממדים מסוג דונגבייטיטאן וייתכן שאף התבסס עליהם. בנוסף הוא צד מיני דינוזאורים קטנים כמו הפסיטקוזאורוס, הסינוזאורופטריקס או הקאודיפטריקס.

===בתרבות===
היוטירנוס מופיע במספר סרטים ומשחקים פופולרים:
*מספר יוטירנוסים נראים באחד מסרטי המסע לעמק החלומות בתור אנטגוניסטים הצדים בקבוצה.
*במיני-סדרה "Ancient Earth" נראים יוטירנוסים בציד של מיקרורפטור ובהמשך של סינוזאורופטריקס, אף שהם לא חיו באותם אזורים.
*הוא מופיע גם בתוכנית של ג'יימס גורני "TYRANNOSAURUS: Behind the Art".
*היוטירנוס מופיע במשחקים: עולם היורה: המשחק, Jurassic Park Builder, "Fossil Fighters Frontier" ,"Prehistoric Kingdom" ו-ARK: Survival Evolved.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2012
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2012
קטגוריה:פרוצרטוזאוריים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון תחתון באסיה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שו שינג
דייהטסו טנטו

דייהטסו טנטו (באנגלית: Daihatsu Tanto; ביפנית: ダイハツ・タント) הוא מיניוואן המוגדר מיקרוואן ("Microvan" ) מתוצרת יצרנית הרכב היפנית דייהטסו, אשר מיוצר משנת 2003 ועד היום.

באוקטובר 2005 הוצג בתערוכת המכוניות הבינלאומית בטוקיו דגם חשמלי הקרוי "FCHV". המנוע בעל הספק של 30 קילו-ואט, והסוללה מוקמה מתחת למושבים.

==מאפיינים==
* מסדרת "מכוניות קיי" ("Kei car" ).
* מנוע קדמי.
* מנוע הנעה קדמית.
* סוגי הנעות: 4x2, 4x4.
* 5 דלתות - הצ'בק (mpv)
* בדגמי "דור שני" ו"דור שלישי" - דלתות הזזה אחוריות.

==דורות==
* דור ראשון - יוצר בין השנים 2003–2007.
* דור שני - יוצר בין השנים 2007–2013.
* דור שלישי - מיוצר משנת 2013 ועד היום.

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="110">
קובץ:Daihatsu-tanto 1st-rear.jpg | "דייהטסו טנטו" - דור ראשון
קובץ:Daihatsu Tanto 103.JPG | "דייהטסו טנטו" - דור ראשון
קובץ:Daihatsu Tanto 001.JPG | "דייהטסו טנטו" - דור ראשון
קובץ:Daihatsu Tanto Exe rear.jpg | "דייהטסו טנטו" - דור ראשון
קובץ:2nd generation Daihatsu Tanto.jpg | "דייהטסו טנטו" - דור שני 
קובץ:Daihatsu Tanto 2007 side view.jpg | "דייהטסו טנטו" - דור שני 
קובץ:Daihatsu Tanto Custom RS Turbo Rear 0245.JPG | "דייהטסו טנטו" - דור שני 
קובץ:2nd generation Daihatsu Tanto interior.jpg | "דייהטסו טנטו" - דור שני, מבט לתא הנהג 
קובץ:2013 1006 145603-DSC06129.JPG | "דייהטסו טנטו", דור שלישי, שנת 2013 - מבט לתוך הרכב
קובץ:Osaka Motor Show 2015 (73) - Daihatsu TanTo CUSTOM RS "Top Edition SA II" (DBA-LA600S).JPG | "דייהטסו טנטו", דור שלישי, שנת 2015, דגם "CUSTOM RS "Top Edition SA II" 
קובץ:The driver side of Daihatsu TanTo X"SA III" (DBA-LA600S-GBGF).jpg | "דייהטסו טנטו", דור שלישי
קובץ:3rd generation Daihatsu TanTo CUSTOM X"SA" interior.jpg | "דייהטסו טנטו", דור שלישי - מבט ללוח מחוונים
</gallery>

==ראו גם==
* דייהטסו
* דייהטסו וייק
* דייהטסו טנטו אקס

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיניוואנים
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2003
קטגוריה:כלי רכב יפניים
טנטו
קטגוריה:רכבי שטח קטנים
מאזדה פארקוויי

מאזדה פארקוויי (באנגלית: Mazda Parkway) הוא מיניבוס מתוצרת יצרנית הרכב היפנית מאזדה, אשר יוצר בין השנים 1974–1977.

יוצרו 46 יחידות מדגמי "מאזדה פארקוויי" (דור ראשון) אשר בהם הורכב מנוע ונקל.

דגמי "מאזדה פארקוויי" מהדור הראשון הוגדרו כמיניבוסים מהודרים בני 26 מקומות ישיבה, שכללו: מערכת חימום, מיזוג אוויר בשלושה שלבים ורדיו הכולל אפנון תדר (FM) ואפנון משרעת (AM).

==תצורות "מאזדה פארקוויי"==
* מיניבוסים.
* אמבולנסים.
==דורות "מאזדה פארקוויי"==
* דור ראשון - יוצר בין השנים 1972–1982 (דגמים: "Super DX" ו-"DX").
* דור שני - יוצר בין השנים 1982–1997 (יוצאו לאוסטרליה וניו זילנד).

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="160">
קובץ:2009-03 Janakpur 31.jpg | "מאזדה פארקוויי"
קובץ:Mazda Parkway 1976 2017-11-23 173053.jpg | "מאזדה פארקוויי", שנת 1976
</gallery>
<gallery mode="packed" heights="160">
קובץ:Lightambulance.jpg | "מאזדה פארקוויי" - אמבולנס בשרות הצבא ההודי
קובץ:Light ambulance (1).jpg | "מאזדה פארקוויי" - אמבולנס בשרות הצבא ההודי
</gallery>

==ראו גם==
* מאזדה
* מאזדה רוד פייסר AP
* מאזדה RX-8

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיניבוסים
קטגוריה:אמבולנסים
קטגוריה:מכוניות בעלות מנוע ונקל
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1972
קטגוריה:כלי רכב יפניים
פארקווי
הר ברוסטר (אלברטה)

הר ברוסטר (באנגלית: Mount Brewster) הוא הר ברכס ורמיליון בהרי הרוקי הקנדים, בשטח הפארק הלאומי באנף, בפרובינציית אלברטה שבקנדה.

גובהו של ההר 2,859 מטרים מעל פני הים.

ההר מתנשא לגובה של 116 מטרים מעל סביבתו.

== היסטוריה ==

=== מקור השם ===
שמו של ההר ניתן לו על ידי תום וילסון (Tom Wilson) בשנת 1929. ההר נקרא על שם ג'ון ברוסטר, שהיה אבי משפחת ברוסטר מהעיר באנף. 

=== הטיפוס על ההר ===
הראשונים שטיפסו על ההר היו ה. וו. גרינהאם (H. W. Greenham) וד. פיליי (D. Pilley) בשנת 1926.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://bivouac.com//MtnPg.asp?MtnId=1522 הר ברוסטר] באתר "אנציקלופדיית ההרים הקנדית"
* [https://www.peakfinder.org/?lat=51.2454&lng=-115.6556&azi=283&zoom=5&ele=2840&name=Mount%20Brewster תרשים הנוף הנשקף מהר ברוסטר] באתר peakfinder
* [http://www.soistheman.com/diary/page.php?id=mt-brewster תיאור מסלול הטיפוס על הר ברוסטר]

==הערות שוליים==

ברוסטר
ברוסטר
הר ברוסטר (ניו זילנד)

הר ברוסטר (באנגלית: Mount Brewster) הוא הר בשטח רכס ורמיליון בהרי האלפים הדרומיים, בשטח הפארק הלאומי הר אספירינג, באזור החוף המערבי של אי הדרומי שבניו זילנד.

ההר נמצא דרומית להר ברוסטר - גבעה בשם זהה.

גובהו של ההר 2,516 מטרים מעל פני הים.

ההר מתנשא לגובה של 938 מטרים מעל סביבתו.

==תיירות==
הר ברוסטר נחשב לאחד מאתרי הטיפוס האלפיני הטובים בניו זילנד.
==קישורים חיצוניים==

* [https://www.topomap.co.nz/NZTopoMap/7546/Mount-Brewster/Otago מפה טופוגרפית של אזור הר ברוסטר]
* [https://www.peakbagger.com/peak.aspx?pid=11753 הר ברוסטר] באתר peakbagger
* [https://www.summitpost.org/mount-brewster-nz-summit-ridge/1016357 תצלום הר ברוסטר] באתר summitpost

; מזג אוויר
* [https://www.yr.no/place/New_Zealand/West_Coast/Mount_Brewster/long.html תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר ברוסטר]
** [https://www.mountain-forecast.com/peaks/Mount-Brewster/forecasts/2515 תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר ברוסטר (לפי גבהים)]
** [https://www.yr.no/place/New_Zealand/West_Coast/Mount_Brewster/statistics.html סטטיסטיקות מזג אוויר עבור הר ברוסטר]
** [https://www.bookme.co.nz/things-to-do/new-zealand/queenstown/places/mount_brewster סטטיסטיקות משקעים עבור הר ברוסטר]

; טיפוס על ההר
* [https://www.adventureconsultants.com/expeditions/new-zealand-ascents/mt-brewster/ מידע למטפסים על הר ברוסטר]
* [https://www.southernalpsphotography.com/Tramping/Haast-Pass-to-Mt-Cook/Mount-Brewster-2010/ תיאור הטיפוס על הר ברוסטר ותצלומים ממסלול הטיפוס]
* [http://skidescent.com/a-night-at-brewster-hut/ מידע על בקתת הר ברוסטר למטפסים על ההר]
* [http://mountainsandmarathons.world/destinations/mount-brewster-new-zealand/ מרתון טיפוס על הר ברוסטר]
* 
** 

==הערות שוליים==

ברוסטר
בית הולשטיין-גוטורפ (הענף השוודי)

בית הולשטיין-גוטורפ, הוא ענף של בית אולדנבורג, אשר שלט בשוודיה בין השנים 1751–1881, ובנורווגיה בין השנים 1814–1818. השושלת הנוכחית, בית ברנדוט, דה יורה היא גם ענף של בית הולשטיין-גוטורפ, מאחר שהמלך האחרון מבית הולשטיין-גוטורפ אימץ את המלך הראשון מבית ברנדוט, קרל הארבעה עשר, מלך שוודיה.

==היסטוריה==
בשנת 1743 אדולף פרדריק, נסיך הולשטיין-גוטורפ נבחר לנסיך הכתר של שוודיה, כוויתור שוודי לרוסיה, מתוך אסטרטגיה להשגת שלום לאחר אסון המלחמה של אותה שנה, והוא הפך להיות מלך שוודיה בשנת 1751.

גוסטב השלישי, מלך שוודיה, בנו הבכור של אדולף פרדריק, היה נלהב מהעובדה שסבתא רבתא-רבא שלו הייתה צאצאית של בית ואסה, והביע את רצונו כי השושלת תיקרא אף היא "בית ואסה", אולם לא הייתה דרך יעילה לכפות את השינוי הזה. ההיסטוריונים אף הם לא קיבלו את השינוי, ובשל כך הבית מכונה בית הולשטיין-גוטורפ.

בשנת 1809, בנו של גוסטב השלישי, גוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה הודח בעקבות אובדן פינלנד, ועם מותו של דודו, קרל השלושה עשר, מלך שוודיה בשנת 1818, נכחדה השושלת בשוודיה. בשנת 1810, ז'אן בפטיסט ברנדוט, שהיה מרשל צרפת, נבחר ליורש העצר, והפך למייסד השושלת הנוכחית השוודית, שושלת בית ברנדוט.

בשנת 1836, גוסטב, בנו של המלך המודח גוסטב הרביעי אדולף, קיבל את התואר נסיך ואסה באוסטריה, עם זאת, השימוש בשם זה הפסיק כאשר ילדו היחיד של הנסיך ששרד, בתו קרולה מוואסה מתה ללא ילדים.

נישואיו של גוסטב החמישי, מלך שוודיה עם ויקטוריה, נסיכת באדן בשנת 1881 איחד את בית ברנדוט עם בית הולשטיין-גוטורפ, מאחר שוויקטוריה הייתה נינתו של המלך המודח גוסטב הרביעי אדולף.

== מלכי שוודיה ==
* 1751–1771: אדולף פרדריק
* 1771–1792: גוסטב השלישי
* 1792–1809: גוסטב הרביעי
* 1809–1818: קרל השלושה עשר

== מלך נורווגיה ==
* 1814–1818: קרל השני

== ראו גם ==
* בית הולשטיין-גוטורפ

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בתי אצולה שוודיים
קטגוריה:בית אולדנבורג
Feminist: Stories from Women's Liberation

Feminist: Stories from Women's Liberation (פמיניסטית: סיפורים מתנועת שחרור הנשים) הוא סרט תיעודי משנת 2013 אשר נכתב ובוים על ידי ג'ניפר לי.

== תקציר ==
על פי ארגון נשים עושות סרטים: "בנוי כמסע אישי של גילוי מחדש על ידי הבמאית ג'ניפר לי, הסרט הזה מביא לחיים את העשור הראשון המונומנטלי של הגל השני של הפמיניזם בבהירות רבה. המסלול מתחיל בהתעוררות המוקדמת של הפמיניזם בשנת 1963 ומסתיים בפריחתה המלאה של תנועה ב-1970—מן הדו"ח של הוועדה הנשיאותית על אפליה נרחבת נגד נשים והפרסום של 'המסתורין הנשי' של בטי פרידן ועד להשתלטות של פמיניסטיות רדיקליות על פסל החירות וקריאתה של פרידן לנשים לשבות למען השוויון.

שלושים וחמש מרואיינות מגוונות, החל מפעילות השטח ועד לדמויות מובילות כגון בטי פרידן, פרנסס מ. ביל, גלוריה סטיינם, רובין מורגן, Ti-גרייס אטקינסון ועוד, אשר משתפות זיכרונות מהתקופה, כמו גם בעיות ואתגרים שעדיין מהדהדים היום."

== הפקה ==
הבמאית ג'ניפר לי סיימה תואר בקולנוע ולימודי נשים בהמפשייר קולג' לפני שעבדה במחלקה הטכנית של האחים וורנר, סוני ו-Industrial Light & Magic.

לי עבדה על הסרט "בחלקים" במשך תשע שנים תוך כדי עבודה במשרה מלאה. היא שילבה קטעי ארכיון עם ראיונות, כולל הקלטת ראיון הווידאו האחרון שערכה בטי פרידן. ההפקה גייסה מימון של $12,000 דרך קמפיין Kickstarter, אך לדבריה של לי, "התקציב שלי היה 90% במימון עצמי".

על חוויית עשיית הסרט כתבה לי בטיים מגזין:

== צאת הסרט ==
לי הביאה את הסרט לאסלאמאבאד, פקיסטן, שם הקרינה אותו בשלוש אוניברסיטאות, כולל את האוניברסיטה האסלאמית הבינלאומית של איסלאמאבאד. הסרט גם הוקרן בפסטיבלי הסרטים בארצות הברית, ובכנסים כולל בכנס הארגון נשים לאומי של 2014 ובכנס 20 השנה של ארגון Veteran American Feminists (פמיניסטיות אמריקאיות ותיקות). הסרט מופץ על ידי נשים עושות סרטים.

== קבלה ==
הסרט זכה בפרס הסרט התיעודי בטוב ביותר בפסטיבל סרטי הנשים הבינלאומי של לוס אנג'לס ב-2013, והיה בחירה רשמית של פסטיבל הסרטים של סינסינטי.

בביקורת בעיתון Pasadena Weekly כתבה אלן סנורטלנד, "אם היה לי שרביט קסמים והייתי יכולה לדפוק לך על הראש בו, הייתי שולחת אותך להקרנה של סרט תיעודי שהלוואי והיה חובת צפייה בבתי הספר: הוא נקרא 'Feminist: Stories from Women's Liberation'".

קמלה לופז כתבה בביקורתה בהפינגטון פוסט: "לזכור וללמוד את הנשים אשר פרצו את המחסומים שלפנינו הוא לא רק הדבר הנכון לעשות; התעלמות מהשיעורים הקשים שהן למדו בעמל קשה היא מסוכנת לנו. עבור נשים אמריקאיות, האמנזיה השאננה שלנו היא פשוט רעל, וסרטה של לי הוא מנה בריאה של הנוגדן". היא הוסיפה שההיסטוריה של הגל השני של הפמיניזם "נפרש באופן יפהפה בסרט".

הסרט גם זכה לשבחים בביקורת של .Ms מגזין, באתר של Psychology Today, ועוד.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:פמיניזם: היסטוריה
קטגוריה:סרטים תיעודיים
קטגוריה:נשים בתרבות
פליימוביל: הסרט

פליימוביל: הסרט (באנגלית: Playmobil: The Movie) הוא סרט הרפתקאות-קומי צרפתי באנימציית תלת-ממד שיצא לאקרנים ב-7 באוגוסט 2019. הסרט מבוסס על מותג הצעצועים "פליימוביל".

==תקציר העלילה==
ההורים של מרלה ואחיה הקטן צ'ארלי נהרגים בתאונה. לאחר 4 שנים מרלה וצ'ארלי נשאבים לעולם פליימוביל. שם צ'ארלי נחטף ומרלה יוצאת למסע מלא הרפתקאות כדי להציל את אחיה. בדרך היא עוברת במערב הפרוע, פוגשת את נהג המשאית דאל, את הסוכן החשאי רקס דאשר ורובוט ידידותי.

==שחקנים==
*אניה טיילור-ג'וי בתפקיד מרלה
*גבריאל בייטמן בתפקיד צ'ארלי

===מדבבים===
*דניאל רדקליף - רקס דאשר, סוכן סודי
*ג'ים גפיגן - דאל, נהג משאית המזון
*מייגן טריינור - הפיה הטובה
*אדם למברט - הקיסר מקסימוס
*ונדי מקלנדון-קובי

== הפצה ==
הסרט עלה לאקרנים בצרפת ב-7 באוגוסט 2019, ובארצות הברית ובארצות נוספות ב-6 בדצמבר 2019.

הסרט נכשל בקופות וזכה לביקורות שליליות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:סרטי תלת-ממד
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי הנפשה גרמניים
קטגוריה:סרטי הנפשה צרפתיים
קטגוריה:סרטים מצוירים למחצה
קטגוריה:סרטי הנפשה מוזיקליים
קטגוריה:סרטים המבוססים על צעצועים
קראון איריס

ירידה באמצעות סירות שירות מהקראון איריס לאי סנטוריני בספטמבר 2023
קראון איריס (באנגלית: MS Crown Iris) היא אוניית תענוגות שהושקה בשנת 1992, ונמצאת החל מ-2018 בבעלות חברת מנו ספנות.

== היסטוריה ==
ב-1988 חברת הפלגות בשם "" הזמינה ממספנות "" אונייה בשם "Birka Queen". האונייה נועדה לשמש כאוניית נוסעים נוספת של החברה. ב-1989 המספנות פשטו את הרגל. כעבור מספר חודשים הועברה אחריות הבנייה למספנה אחרת שפעלה תחת השם "Masa Yards", בשל המעבר עלה מחיר בניית האונייה. "Birka Line" סירבה לשלם והחליטה לבטל את הבנייה. ב-1990 מכרה "Birka Line" את תכנון האונייה לחברת "", שהשקיעה כ-229 מיליון דולר לצורך בנייתה. ב-1992 הושקה האונייה בשם "Royal Majesty".

בשנת 1995 עלתה האונייה על שרטון בסמוך לאי ננטקט ונתקעה, לא היו נפגעים אך הנזק שנגרם כתוצאה מהפגיעה הוערך בכ-7 מיליון דולר. בקיץ 1997 נמכרה האונייה לחברת "", ושמה שונה ל-"Norwegian Majesty".

בשנת 1999 עגנה האונייה במספנות "Lloyd Werft" שבגרמניה לצורך בנייה מחדש. בתהליך הבנייה הוסיפו לה חלק שאורכו 33.76 מטרים. לאחר ההוספה אורכה של האונייה גדל ל-207.1 מטרים.

פעילות האונייה בחברה "" נמשכה עד 2004. ב-2004 הועברה האונייה לחברת "Star Cruises" ופעלה בחברה עד 2008, במהלך פעילותה שמה של האונייה לא שונה. ב-2009 נמכרה לחברת "Louis Cruises", ושמה שונה ל-"Louis Majesty".

במרץ 2010, בעת שיט בים התיכון, פגעו שלושה גלי פרא באונייה וגרמו למותם של שני נוסעים ולפציעתם של שישה אחרים.

ב-2012 הועברה האונייה לחברת "", ושמה שונה ל"Thomson Majesty". בפברואר 2013 נהרגו חמישה אנשי צוות ונפצעו שלושה בתאונת אימונים בעת עגינת האונייה באיים הקנריים, כאשר אחת מסירות ההצלה של האונייה התנתקה ונפלה לים מגובה של מעל 20 מטרים. האונייה פעלה בחברה עד שנת 2017. ב-2017 חזרה האונייה לפעילות בהסכם שכר בחברת "Louis Cruises", אך שמה של החברה שונה ל"", ולכן החליטו לשנות גם את שמה של האונייה ל-"Celestyal Majesty".

ב-2018 נמכרה האונייה לחברת "מנו ספנות". מיד לאחר הרכישה החליטו לשנות את שמה של האונייה ל"פרינסס איריס", אך בסופו של דבר החליטה החברה לשנות את שמה של האונייה ל"קראון איריס", והיא הפכה לאוניית הדגל של החברה. זוהי הפעם הראשונה מאז השקתה של האונייה שהמילה "Majesty" אינה חלק משמה.

בתחילת 2019 עברה האונייה תהליך של בנייה מחדש במספנות ביוון. התהליך כלל עיצוב מחדש של כל 750 חדרי האורחים, הקמת 5 מסעדות חדשות ושדרוג עיצובה החיצוני של האונייה. לאחר השדרוג הגיע אורכה של האונייה ל-216 מטר.

ב-11 באפריל הושקה "קראון איריס" רשמית בישראל.

== נתונים ==
האונייה בעלת 750 חדרים ו-11 סיפונים, שוקלת כ-40,662 טון והיא יכולה לשאת כ-2,000 אורחים ו-650 אנשי צוות. יש באונייה בריכות שחייה ומגלשת מים, חדר כושר, מגרש כדורסל ומסלולי ריצה. באונייה יש מסעדות, חנויות, קזינו ומתקני נוחות נוספים.

== גלריה ==
<gallery>
מסגרת
קובץ:Funchal - IMG 9574 (Thomson Majesty).jpg
קובץ:Royal observatory bar - Thomson Majesty.jpg
קובץ:Thomson Majesty - Corridor.jpg
קובץ:Thomson Majesty (ship, 1992) IMO 8814744; Split, 2013-05-07.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

2018 12
קטגוריה:אוניות נוסעים
אופטר סיטי פאסר

"אופטר סיטי פאסר"
אופטר סיטי פאסר (באנגלית: Optare CityPacer) הוא מיניבוס מתוצרת יצרנית האוטובוסים הבריטית Optare , חברה בת של חברת ייצור הרכבים הכבדים ה-הודית Ashok Leyland , אשר יוצר בין השנים 1985–1992 בבריטניה.

סך הכול יוצרו כ-300 יחידות.

=="אופטר סיטי פאסר"==
* 25-33 מושבים
* דגם "אופטר סיטי פאסר" התבסס על שלדת דגם "Volkswagen LT55", 
* מנוע פולקסווגן
* 1 דלת כניסה באמצעות מדרגה
* דגמי "אופטר סיטי פאסר" נרכשו על ידי חברת האוטובוסים של לונדון "London Buses" 

==ראו גם==
* מיניבוס
* אופטר סטר רידר
* אופטר אולימפוס

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיניבוסים
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1985
קטגוריה:כלי רכב בריטיים
הר ברוסטר (אנטארקטיקה)

הר ברוסטר (באנגלית: Mount Brewster) הוא הר בהרי ויקטורי, בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.

ההר ממוקם במרכז חצי האי דניאל, והוא הגבוה בהרי חצי האי.

גובהו של ההר 2,205 מטרים מעל פני הים.

ההר מתנשא לגובה של 1,598 מטרים מעל סביבתו.

למרגלות ההר, באמצע החוף המזרחי של חצי האי דניאל, מצויה כף פיליפס.

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===

שמו של ההר ניתן לו על ידי סר ג'יימס קלארק רוס בשנת 1841. 

ההר נקרא על שם סר דייוויד ברוסטר - פיזיקאי סקוטי.

==לקריאה נוספת==

<div class="mw-content-ltr">• James Clark Ross, [https://books.google.co.il/books?id=ilxCAAAAcAAJ&pg=PA201&lpg=PA201&dq=%22Mount+Brewster%22+Antarctica&source=bl&ots=dNt2GfalmQ&sig=dfja2-STw-5h291xxYAo-czUHMQ&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwiBsKDv_7_fAhXtkosKHdWTCeAQ6AEwDXoECAoQAQ#v=onepage&q=%22Mount%20Brewster%22%20Antarctica&f=false A Voyage of Discovery and Research in the Southern and Antarctic Regions], P 251 </div>

<div class="mw-content-ltr">• The National Science Foundation (US), [https://books.google.co.il/books?id=ilxCAAAAcAAJ&pg=PA201&lpg=PA201&dq=%22Mount+Brewster%22+Antarctica&source=bl&ots=dNt2GfalmQ&sig=dfja2-STw-5h291xxYAo-czUHMQ&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwiBsKDv_7_fAhXtkosKHdWTCeAQ6AEwDXoECAoQAQ#v=onepage&q=%22Mount%20Brewster%22%20Antarctica&f=false The Hallett Volcanic Province, Antarctica], PP 11-13 </div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:1915 הר ברוסטר] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=122924 הר ברוסטר] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=1840&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR הר ברוסטר] באתר הגאזט האנטארקטי SCAR
* [https://adam.antarcticanz.govt.nz/nodes/view/21223 הר ברוסטר] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* [https://peakbagger.com/peak.aspx?pid=12178 הר ברוסטר] באתר peakbagger

==הערות שוליים==

ברוסטר
ברוסטר
מריה ירוסלבנה

מריה ירוסלבנה (ברוסית: Мария Ярославна; 1418–1484) הייתה נסיכה גדולה של נסיכות מוסקבה אשתו של וסילי השני הנסיך הגדול של מוסקבה. רב סבתא של איוואן האיום.

מריה הייתה בתו של ירוסלב ולדימירוביץ (רוסית:Ярослав Владимирович) נסיך מלוירוסלבטץ.

מריה נפטרה ב-4 ביולי 1484 ונקברה בקתדרלה של מנזר העלייה לשמים בקרמלין.

==צאצאיה==
* יורי בולשוי, נפטר בילדותו -1437
* איוואן השלישי, לימים נסיך מוסקבה - 1440
* יורי וסילייביץ - 1441
* אנדרי בולשוי - 1446
* סימאון, נפטר בילדותו -1447
* בוריס וסילייביץ - 1449
* אנה וסיליבנה לימים עוצרת נסיכות ריזן - 1451
* אנדרי וסילייביץ - 1452

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נסיכי מוסקבה
קטגוריה:ילידי 1418
קטגוריה:נפטרים ב-1484
סטו דאגלס

סטוארט ויליאמס ("סטו") דאגלס (באנגלית: Stuart Williams "Stu" Douglass; נולד ב-31 במרץ 1990) הוא כדורסלן עבר ישראלי-אמריקאי. הוא גדל במדינת אינדיאנה בארצות הברית ושיחק כדורסל באוניברסיטת מישיגן. לאחר ששיחק עונה אחת בספרד הגיע דאגלס לישראל ב-2013 והצטרף להפועל גלבוע גליל. מאז שיחק דאגלס גם בהפועל עפולה, מכבי עירוני קריית גת, עירוני נהריה, הפועל תל אביב, מכבי אשדוד ואליצור קריית אתא. ביוני 2021 הודיע על פרישה מכדורסל.

==קריירת משחק==
דאגלס שיחק כדורסל בבית ספר תיכון בכרמל, פרבר של אינדיאנפוליס, במדינת אינדיאנה בארצות הברית. בשנים 2008–2012 שיחק דאגלס בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מישיגן. בשנתו האחרונה במישיגן שימש כקפטן-שותף של הקבוצה. בעונת 2012/13 שיחק דאגלס בקבוצת נבארה בליגה השנייה בספרד. בקיץ 2013 השתתף דאגלס במכביה התשע-עשרה במדי נבחרת ארצות הברית (שהודרכה על ידי בראד גרינברג ומייק קרטר) שזכתה במדליית הזהב.

ב-2013 הצטרף דאגלס להפועל גלבוע גליל במדיה רשם ממוצעים של כ-16 דקות וכ-5 נקודות למשחק והגיע עם הקבוצה לגמר הליגה הבלקנית (שם הפסידה ללבסקי סופיה). בעונת 2014/15 שיחק דאגלס בהפועל עפולה בליגה הלאומית שם קלע כ-14 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 2015/16 חזר דאגלס לליגת העל ושיחק במכבי קריית גת שם שיחק כ-25 דקות וקלע כ-7 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 2016/17 שיחק דאגלס בעירוני נהריה שם שיחק כ-20 דקות וקלע כ-7 נקודות בממוצע למשחק והגיע עם הקבוצה לרבע גמר היורופקאפ (לאחר שנשרה מליגת האלופות של פיב"א). בעונת 2017/18 ממוצעיו ירדו מעט לכ-17 דקות ו-5 נקודות בממוצע למשחק. בקיץ 2018 הצטרף דאגלס להפועל תל אביב שם שיחק 12 דקות וקלע 4 נקודות בממוצע למשחק. לקראת עונת 2019/20 הצטרף דאגלס למכבי אשדוד.ביוני 2020 שוחרר דאגלס מאשדוד לאחר שסירב להתאמן מחשש להידבקות בנגיף הקורונה.<ref></ref> במרץ 2021 הצטרף דאגלס לאליצור קריית אתא מהליגה הלאומית ועד תום עונת 2020/21 שיחק במדיה 12 משחקים בהם קלע בממוצע כ-12 נקודות למשחק. ביוני 2021 הודיע דאגלס על פרישתו מכדורסל.<ref></ref>

==חייו האישיים==
דאגלס היה נשוי לקורטני, כדורסלנית שבעברה שיחקה גם באליצור חולון, מכבי חיפה ואליצור רמלה. השניים הכירו כאשר שיחקו כדורסל באוניברסיטת מישיגן. לאחר פרישתו מכדורסל חזר דאגלס לאינדיאנה. הוא נישא מחדש, עובד בתחום הביטוח ומגיש פודקאסט על כדורסל.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* [http://basket.co.il/player.asp?PlayerId=9772#player-career-stats סטטיסטיקה בקריירה באתר מנהלת הליגה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אינדיאנה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:כדורסלני הפועל גלבוע גליל
קטגוריה:כדורסלני הפועל עפולה
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני עירוני נהריה
קטגוריה:כדורסלני מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלני עירוני קריית אתא
קטגוריה:כדורסלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים בספרד
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים בליגת המכללות בארצות הברית
קטגוריה:אלופי המכביה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1990
קטגוריה:מגישי פודקאסטים יהודים
מפלצות שפגשנו

מפלצות שפגשנו (באנגלית: Monsters We Met) היא סדרת-טבע תיעודית שהופקה על ידי ה-BBC שמאוחר יותר שודרה בערוץ אנימל פלנט (תחת הכותרת ארץ המפלצות האבודות) וגם כוללת כמה צילומים מהסדרות "ללכת עם חיות", "ללכת עם אנשי מערות" ו"העולם החדש הפראי", שגם הן הופקו על ידי ה-BBC. הקריין בגרסה הבריטית הוא איאן הולם. הסדרה משתמשת באנימציה ממוחשבת כדי ליצור מחדש את חייהן של החיות הענקיות שחיו בעידן הקרח האחרון, ומסבירה כיצד נתקלו בהן בני אדם קדומים. היא גם מציגה את בני האדם כסיבה העיקרית להכחדתן העיקרית של החיות הענקיות.

==פרקי הסדרה==
#הגבול הנצחי: הפרק הראשון מתרחש באמריקה הצפונית לפני 14,000 שנה, הוא עוקב אחר קבוצת בני האדם הראשונים, שיהפכו בהמשך לבני תרבות קלוביס, שנדדו מאסיה לאמריקה הצפונית דרך הגשר היבשתי מצר ברינג. הסיפור מתחיל עם החיות שחיו בעידן הקרח. הוא גם מראה איך בני האדם הפכו לטורפי העל והתחילו לצוד ממותות ביבשת עם חניתות קטלניות. הם גם היו צריכים להתחרות עם הטורפים המקומיים כמו הדוב קצר-הפנים והטיגריס השנחרבי. חיות אחרות שהם נתקלו בהן היו עצלן הקרקע הפרמילודון, הגמל הענק קמלופס, המסטודון, ביזון הערבה וסוס הבר. לבסוף גרמו האנשים להכחדתה של מרבית המגפאונה לאחר שהשמידו את מקור המזון שלהם, וגרמו להכחדת המינים הגדולה ביותר מאז מותם של הדינוזאורים. מאוחר יותר, לאחר שהכחידו את החיות הגדולות, הם התחילו להיות שלווים עם הטבע ולאחר מכן לא היו עוד הכחדות באמריקה במשך 12,000 השנים הבאות. רק כשהגיעו חלוצים מאירופה (כמו כריסטופר קולומבוס והכובשים הספרדיים) לאמריקה, ושינו את פני הדברים לנצח. במהלך המאה ה-19, שחטו החלוצים הלבנים 60 מיליון ביזונים, ובתוך 70 שנה, נותרו 500 ביזונים בלבד, מה שפגע במקור אספקתם של האינדיאנים.
#השריפה: הפרק השני מתרחש באוסטרליה לפני 65,000 שנה ועוסק על סיפורים של אבותיהם של הילידים האוסטרליים, אבוריג'ינים אשר היגרו אליה מאסיה והחלו להכחיד את המינים המקומיים כמו הדיפרוטודון הענקי, עופות ענקיים כמו גניאורניס ולטאת המגלניה הגדולה אשר צדה את האנשים הקדומים אך נכחדה במאבק איתם. האדם הקדום גם גרם לשרפות יער רחבות שהשמידו מינים רבים והפכו את היובש באוסטרליה לקשה גם למינים החיים עד היום.
#קץ גן העדן: הפרק השלישי והאחרון מתרחש בניו זילנד בשנת 1280 ומדבר על ההכחדה הגדולה שחלה למרבית היצורים בהם ובעיקר למואה הענק והטורף העיקרי שלו - עיט האסטי, הגדול שבכל מיני העיטים אי-פעם שיכל לקטול אנשים בקלות. בסוף הפרק מוסבר על ההשלכות שנגרמו לסביבה מהכחדת המואה ושאר העופות, כמו גם הפצת חולדות באי, עד להתיישבות הראשונית בניו זילנד. בנוסך נראה הנזק שגרם האדם מאז שעלה לגדולה והפסיק לחשוש מטורפים טבעיים. הדוגמה הבולטת לכך היא באי הפסחא הנראה בסוף הפרק, בו אנשים יצרו פסלי ענק אך צדו איש את השני והידרדרו לקניבליזם. הקריין מסיים: "האדם בתחילה נלחם במפלצות אך אולי הפך בעצמו למפלצת"?

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:תוכניות תעודה של ה-BBC
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סרטי תעודה על בעלי חיים פרהיסטוריים
פדריקה מונטסני

פדריקה מונטסני מאניה (בספרדית: Federica Montseny Mañé, בקטלאנית: Federica Montseny i Mañé; 12 בפברואר 1905 – 14 בינואר 1994) הייתה פעילה אנרכיסטית ספרדייה, פמיניסטית, סופרת, משוררת, לוחמת נגד הפשיזם במסגרת מיליציה במלחמת האזרחים בספרד. הייתה מנובמבר 1936 עד מאי 1937 שרת הבריאות בממשלת החזית העממית בראשות פרנסיסקו לרגו קבלרו (האשה הראשונה שכיהנה בתפקיד שר בספרד).

== תולדות חייה ==
נולדה במדריד לשני פעילים אנרכיסטים, חואן מונטסני ותרזה מאניה מירווט , שערכו את המגזין האנרכיסטי La Revista Blanca ("המגזין הלבן"). ב-1912 שבו הוריה לקטלוניה, שם חיו בקהילה חקלאית ליד ברצלונה והפעילו הוצאה לאור של כתבים ליברטריאנים. כשבגרה, הצטרפה מונטסני לקונפדרציית העובדים האנרכו-סינדיקליסטית CNT וכתבה בביטאונים Solidaridad Obrera ("סולידריות עובדים"), Tierra y Libertad ("אדמה וחירות") ו-Nueva Senda ("נתיב חדש"). בכתיבתה הביעה תמיכה ברעיונות שחרור האשה וקראה לנשים לשחרור עצמי וביטוי עצמי. כאשר הוציא הרודן מיגל פרימו דה ריברה את CNT מחוץ לחוק ב-1927 והיא הפכה לתנועת מחתרת, הצטרפה מונטסני לפדרציית האנרכיסטים האיברית - FAI. בנוסף, חיברה כ-40 נובלות עד פרוץ מלחמת האזרחים.

בראשית מלחמת האזרחים ערכה מונטסני הפרדה בין שטחים המוחזקים בידי הפשיסטים, בהם הצדיקה פעולות התנגדות אלימות ואף ייסדה מיליציה בשם Tierra y Libertad ("אדמה וחירות"), לבין שטחים באחריות הרפובליקה, בהם יש להימנע מאלימות. בספטמבר 1936 מינה אותה פרנסיסקו לרגו קבלרו לשרת בריאות בממשלתו. בכך הייתה לאשה הראשונה שכיהנה בתפקיד שר בספרד והשלישית בכל מערב אירופה. במסגרת פעילותה כשרת בריאות החילה שינויים מהפכניים בהם החלת חינוך מיני בדגש על שימוש באמצעי מניעה גם לזוגות נשואים וביטול המגבלות החוקיות על הפלה מלאכותית.

ב-4 במאי 1937, הגיעה מונטסני לברצלונה יחד עם חואן גרסיה אוליבר על מנת לסייע לפתרון מלחמות הרחוב שפרצו בעיר בין נציגי מפלגות PSUC, UGT והמפלגה הקומוניסטית לבין נציגי CNT/FAI ו-POUM, מאבק שהיה שיאה של יריבות שפוררה את החזית העממית למלחמה בפשיזם. השניים נכשלו ושר האוצר, חואן נגרין שכנע את ראש הממשלה קבלרו להפעיל נגד POUM והאנרכיסטים את משמרות ההסתערות. בתגובה התפטרו מונטסני ויתר השרים האנרכיסטים מממשלת קבלרו.

עם תום המלחמה, ועלייתו של פרנקו לשלטון, נמלטה מונטסני לצרפת, שם שמשה כראש CNT בגלות עד 1942 והמשיכה לפרסם מאמרים וספרים. היא נכלאה על ידי משטרת צרפת של וישי בפריגו ובלימוז'. לאחר שחרורה המשיכה לפרסם ולהיות פעילה בקידום הפמיניזם וחיברה גם דיווחים היסטוריים, עדויות וניתוחים על שנות מלחמת האזרחים והתנועה האנרכיסטית בספרד. 

בשנת 1977 שבה לספרד, אך המשיכה לחלק את זמנה בין ספרד לצרפת. נפטרה בטולוז בגיל 89.

== הנצחה ==
על שמה בית חולים במדריד.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://dwardmac.pitzer.edu/Anarchist_Archives/bright/montseny/montsenybio.html ביוגרפיה וביבליוגרפיה], אתר הארכיון האנרכיסטי
* [http://www.centrefedericamontseny.org/ מרכז מונטסני]
* [https://spartacus-educational.com/SPmontseny.htm ביוגרפיה באתר ספרטקוס]
* 

קטגוריה:אנרכיסטים ספרדים
קטגוריה:פמיניסטיות ספרדיות
קטגוריה:משוררות ספרדיות
קטגוריה:סופרות ספרדיות
קטגוריה:שרי הבריאות של ספרד
קטגוריה:ספרדים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:הרפובליקה הספרדית השנייה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1994
The Heretics

The Heretics (הכופרות) הוא סרט תיעודי אשר נכתב ובוים על ידי ג'ואן בריידרמן, ומופץ על ידי נשים עושות סרטים. הסרט הוא על קבוצה של אמניות פמיניסטיות בניו יורק בשם "קולקטיב הכפירות", ועל כתב העת המשפיע שלהן, Heresies: A Feminist Publication on Art and Politics, אשר פורסם משנת 1977 ועד 1992.

== תקציר ==
The Heretics הוא סרט דוקומנטרי סמי-אוטוביוגרפי, המסופר על ידי בריידרמן בגוף ראשון, החל מהגיעה לניו יורק ב-1971 וההכרות שלה עם עולם האמנות של מנהטן. הנרטיב עוטף את גוף הסרט, אשר מורכב מראיונות אינטימיים עם חברות לשעבר בקולקטיב, ומתעד את מעורבותן עם Heresies: A Feminist Publication on Art and Politics, וחוקר את הפמיניזם בעולם האמנות במהלך שיאו של הגל השני של הפמיניזם, ועד התקופה העכשווית. השמות של כתב העת ושל הסרט הם בהשראת המימרה "אמיתות חדשות מתחילות ככפירה."

== הפקה ==
בריידרמן החלה את העבודה על סרט ב-2006, כשהיא נסעה ברחבי ארצות הברית וכן לספרד ואיטליה, כדי לראיין עשרים ושמונה חברות לשעבר בקולקטיב הכפירה.

The Hereticsמשלב קטעי ריאיון עם תמונות סטילס, אנימציית תלת-מימד, סרטי ארכיון, וסצנות מבוימות שבהן שחקניות צעירות משחקות את תפקידי חברות הקולקטיב. האסתטיקה של הסרט מתוארת כ"קולאז' רדיקלי" המזכיר הן את המגזין המקורי והן את עבודתה המוקדמת בווידאו ארט.

ג'ון מילינגטון, המכונה לעיתים "הסנדקית של מוזיקת נשים" תרמה פסקול מקורי לסרט, בשיתוף פעולה עם האחיין שלה, לי מדלוני. כאשר מילינגטון, שאמרה על המגזין Heresies שהוא "היה בכל לופט מגניב ובכל חלל מגורים בו נשארתי," שמעה שהסרט בפוסט פרודקשן, היא איתרה את בריידרמן בסטודיו שלה, צפתה בעריכה הגסה במשך 10 דקות, ואז אמרה, "כל צורכי המוזיקה שלך נפתרו."

חברות לשעבר בקולקטיב המופיעות בסרט כוללות את אמה איימוס, איידה אפלברוג, מרי בת' אדלסון, סו פרידריך, ג'נט פרוליך, הרמוני האמונד, ג'ויס קוזלוף, לוסי ליפרד, איימי סילמן, סוסנה טורה, ססיליה וקוניה ונינה ינקוביץ.

הקרנת הבכורה של The Heretics התקיימה במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק בשנת 2009, שם הוא רץ במשך שבוע.

== קבלה ==
The Heretics זכה לביקורות חיוביות מ"הניו יורק טיימס", בה נכתב שהסרט "נותן תחוש מרנינה של איך זה היה להיות פמיניסטית בשנות ה-1970." אריאל דוהרטי כתבה ב- On The Issues Magazine, "הודות לבריידרמן והצוות המתוחכם שלה, בסרט The Heretics יש לנו דוגמה חזקה ומשכנעת לכוח היצירתי של הפמיניזם."

מספר מבקרים מתחו ביקורת על הנוסטלגיה בסרט, בעוד אחרים, כמו אהרון קוטלר מ- Slant Magazine, גינו את "הערפול" של The Heretics. קוטלר כתב שהסרט מייצר "הצהרות כלליות על כמה זה קשה עבור נשים להצליח בעולם של גברים."

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטים שעוסקים במגדר
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:פמיניזם: היסטוריה
קטגוריה:פמיניזם באמנות
הרמן השני, רוזן הסן

הרמן השני, רוזן הסן (בגרמנית: Hermann II. von Hessen; 1341 – 24 במאי 1413) היה רוזן הסן בין השנים 1376–1413.

==ביוגרפיה==
הרמן שכונה "המשכיל", נולד בשנת 1341 בטירת גרבנשטיין, ללודוויג היונקר מהסן, בנו של אוטו הראשון, רוזן הסן, ולאליזבת משפונהיים, בתם של זימון השני, רוזן שפונהיים-קרויצנאך ואליזבת מהיינבסרג-פאלקנבורג. הרמן למד בפריז ובפראג. לאחר מותו של אוטו הצעיר מהסן, בנו ויורשו של היינריך השני, רוזן הסן, מינה היינריך בשנת 1367 את אחיינו הרמן ליורש העצר. בשנת 1376 מת היינריך השני, והרמן ירש את נחלותיו. בשנת 1413 מת הרמן, ובנו לודוויג הראשון, רוזן הסן ירש את נחלותיו.

==משפחתו==
ב-3 בפברואר 1377 התחתן הרמן עם יוהנה, רוזנת נסאו-ויילבורג, אולם לא היו להם ילדים.

ב-15 באוקטובר 1383 התחתן הרמן בשנית עם מרגרטה מהוהנצולרן-נירנברג, בתם של פרידריך החמישי, רוזן העיר נירנברג ואליזבת ממייסן, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
* אנה מהסן (1385–1386)
* היינריך מהסן (1387–1394)
* אליזבת מהסן (1388–1394)
* מרגרטה מהסן (1389–1446), התחתנה עם היינריך המתון, דוכס בראונשווייג-לינבורג
* אגנס מהסן (1391–1471), התחתנה עם אוטו השני, דוכס בראונשווייג-גטינגן
* הרמן מהסן (1396–1406)
* פרידריך מהסן (1398–1402)
* לודוויג הראשון, רוזן הסן (1402-1458)

== קישורים חיצוניים ==
* [http://de.wikisource.org/wiki/ADB:Hermann_II._( הרמן השני, רוזן הסן]
* 

קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:רוזנים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1341
קטגוריה:נפטרים ב-1413
ולדיסלב טרנובסקי

ולדיסלב טרנובסקי (; 4 ביוני 1836 – 19 באפריל 1878) היה מלחין ופסנתרן פולני מהתקופה הרומנטית; סופר ומשורר.

הוא היה נכד של ולריה טרנובסקה.
==רשימת יצירות==
===מוזיקה לפסנתר סולו===
===מוזיקה קאמרית===
* רביעיית מיתרים (שני כינורות, ויולה וצ'לו) (Quatuor (Rémajeur) pour 2 Viol., Viola et Violoncelle), 1874
* (Fantaisie quasi Sonate pour Piano et Violon), 1874
* (Au Souvenir d’un ange), 1875.

== יצירות ספרותיות ==
=== דרמות ===
* יצחק (Izaak), 1871
* (Karlińscy), 1874
* ג'יין גריי (Joanna Grey), 1874

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סופרים פולנים
קטגוריה:משוררים פולנים
קטגוריה:מחזאים פולנים
קטגוריה:ילדי פלא במוזיקה קלאסית
קטגוריה:מלחינים פולנים
קטגוריה:פסנתרנים פולנים
קטגוריה:מלחינים מהתקופה הרומנטית
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1836
קטגוריה:נפטרים ב-1878
נשים עושות סרטים

נשים עושות סרטים (באנגלית: Women Make Movies, WMM) היא עמותה למדיה אמנותית פמיניסטית המבוססת בניו יורק. העמותה נוסדה על ידי אריאל דוהרטי ושילה פייג', ובהצטרפותה של דולורס ברגוסקי, WMM הייתה לקולקטיב ההפקה הפמיניסטי הראשון, שנוצר מתוך סדרת מפגשי Women's Liberation (שחרור נשים) שהתקיימו ברחבי ניו יורק בספטמבר 1969. עד ל-1973, הן כבר הפיקו ארבעה סרטים. ב-1972 הרחיבו דוהרטי ופייג' את הפעילות של הארגון לסדנה קהילתית, בה התאפשר לנשים ללמוד את אמנויות הקולנוע. שירות ההפצה גם הוקם בתקופה זו. באמצע שנות ה-70 נפתחה העמותה לחברות, והתקיימו הקרנות והפצה של עבודת החברות בעמותה. בתחילת שנות ה-80 שינה הארגון את המיקוד להפצת סרטים עצמאיים של נשים ועל נשים. WMM מספקת גם סיוע בהפקה לבמאיות.

== קטלוג הסרטים ==
הארגון מפיץ יותר מ-500 סרטים שנוצרו על ידי יותר מ-400 יוצרות קולנוע בכמעט 30 מדינות. הסרטים עוסקים בנושאים כמו זכויות רבייה, איידס, דימוי גוף, פיתוח כלכלי, גזענות, הגירה, אתיקה רפואית, ופמיניזם גלובלי. האוסף כולל סרטים על ידי קולנועניות פמיניסטית מרכזיות כמו טרין ט. מין-הא, ג'ולי דש, פרטיבהה פרמאר, ג'יין קמפיון, וקים לונגינוטו.

== הכרה ==
סרטים שמופצים על ידי WMM הוקרנו בפסטיבלים ברחבי העולם, לרבות בפסטיבל הסרטים סאנדנס, פסטיבל קאן, פסטיבל אידפא (IDFA)., ופסטיבל הסרטים של אתונה הסרטים זכו בפרסים, כגון פרס חבר השופטים בסאנדנס (The Greatest Silence: Rape in the Congo ו-Rough Aunties), פרס אוסקר (Love & Diane), פרס אמי (Quick Brown Fox: An Alzheimer’s Story), וכן בפרס פיבודי (Sisters in Law). ב-2011, WMM זכתה בפרס מפסטיבל הסרטים של אתונה על עבודתן היוצאת מן הכלל בהפצת סרטים של ועל נשים.

הסרטים של WMM משודרים ברשתות כבלים וטלוויזיה ברחבי העולם, לרבות HBO, PBS, ערוץ סאנדנס, Globo ועוד. בין המוסדות אשר WMM עובדת איתם בשיתוף פעולה הדוק נכללים החברה לטלוויזיה ציבורית (PBS), מכללת האנטר, המוזיאון לאמנות מודרנית, ועוד רבים.

== ארכיון ==
הארכיון של האקדמיה האמריקאית לקולנוע כולל את אוסף נשים עושות סרטים, הכולל הדפסים, מאסטרים של הקלטות וידאו, ואלמנטי פילם מקוריים מעשרות סרטים עלילתיים ודוקומנטריים, סרטים קצרים וסרטים בינלאומיים של ועל נשים.

== ראו גם ==

* Feminist: Stories from Women's Liberation
* The Heretics

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות אמריקאיות להפקת סרטים
קטגוריה:פמיניזם בקולנוע
קטגוריה:ארגונים פמיניסטיים בארצות הברית
המלאכיות של צ'רלי (סרט, 2019)

המלאכיות של צ'רלי (באנגלית: Charlie's Angels) הוא סרט פעולה-קומי אמריקאי שבוים, נכתב והופק על ידי השחקנית והיוצרת אליזבת' בנקס, שאף מככבת בסרט לצידם של קריסטן סטיוארט, נעמי סקוט, אלה בלינסקה, פטריק סטיוארט ודג'ימון הונסו. הסרט מבוסס על סדרת הטלוויזיה הפופולרית "המלאכיות של צ'רלי" שנכתבה ונהגתה על ידי היוצרים איבן גוף ובן רוברטס, ומהווה ריבוט לסרט "המלאכיות של צ'רלי".

הסרט יצא לאקרנים ב-15 בנובמבר 2019, תחת הפצתם של סרטי סוני.

==צוות השחקנים==
* קריסטן סטיוארט - סאבינה וילסון
* נעמי סקוט - אלנה האולין
* אלה בלינסקה - ג'יין קאנו
* אליזבת' בנקס - בוזלי
* פטריק סטיוארט - בוזלי
* דג'ימון הונסו - בוזלי
* סם קלאפלין - אלכסנדר ברוק
* ג'ונתן טאקר
* נואה סנטינאו - לנגסטון
* לואיס גררדו מנדז - הקדוש
* כריס פאנג
* נאט פקסון

==הפקה==
===פיתוח===
ב-15 בספטמבר 2015, נודע שבכוונתם של סרטי סוני לאתחל מחדש את זיכיון "המלאכיות של צ'רלי", ושאליזבת בנקס נמצאת במגעים לתפקיד בימוי הסרט. בנקס גם אחראית להפקת הסרט יחד עם המפיק מקס הנדלמן. ב-16 בדצמבר 2015, "סרטי סוני" שכרה את אוון ספיליוטופולוס לכתוב את התסריט עבור האתחול. בנוסף, נודע שדאג בלגראד, יחד עם אליזבת קנטילון, בנקס והנדלמן, יפיק את הסרט, ושבנקס וג'יי באסו יכתבו את התסריט עבור הסרט בעזרת טיוטות ראשוניות שנכתבו על ידי קרייג מאזין וסמי שאלס.

===ליהוק===
ביולי 2018, הוכרז שהשחקניות קריסטן סטיוארט, נעמי סקוט ואלה בלינסקה יגלמו את המלאכיות של צ'רלי, צוות לחימה מוביל מני רבים ברחבי העולם שנמצאים תחת סוכנות טאונסנד, ושבנקס תגלם את גרסתו הנשית של בוזלי. בספטמבר, נודע שפטריק סטיוארט לוהק לדמותו של בוזלי נוסף, ובעקבות כך נודע שבסרט יופיעו מספר דמויות עם השם בוזלי. באותו חודש הצטרפו לואיס גררדו מנדז וג'ונתן טאקר לצוות השחקנים, ודג'ימון הונסו לוהק כבוזלי שלישי. באוקטובר 2018, הצטרפו סם קלאפלין, נואה סנטינאו, כריס פאנג ונאט פקסון לצוות השחקנים.

===צילומים===
צילומי הסרט החלו ב-24 בספטמבר ותמו ב-9 בדצמבר 2018.

בין 2 ל-7 באוקטובר 2018, התקיימו הצילומים באלבפילהרמוני שבהמבורג, גרמניה. בתחילת דצמבר 2018 התקיימו הצילומים באיסטנבול, טורקיה.

==הפצה==
בתחילה, הסרט נועד לצאת לאקרנים ב-7 ביוני 2019, אך התאריך הוזז ל-27 בספטמבר 2019. עם זאת, מאוחר יותר, הוחלט להזיז שוב את התאריך ל-15 בנובמבר 2019.

== מוזיקה ==
את שיר הנושא של הסרט "Don't Call Me Angel" ביצעו אריאנה גרנדה, מיילי סיירוס ולנה דל ריי.<ref></ref> ב-1 בנובמבר 2019, יצא לאור הפסקול המלא של הסרט, Charlie's Angels.<ref name="pitchfork.com"></ref> הסינגל השני מתוכו "How It's Done" בוצע על ידי קאש דול, קים פטרס, עלמה וסטפלון דון.<ref name="pitchfork.com"/> את הסינגל השלישי "Pantera" ביצעה הזמרת-יוצרת הפורטוגזית אניטה.<ref></ref>

באחת מסצנות הסרט אשר התרחשו בטורקיה, הושמע הלהיט הטורקי "Adeyyo" של הזמרת-יוצרת הטורקייה אג'ה סצ'קין.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטים מבוססי סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סרטי אתחול
ואנג גי-צ'ון

ואנג גי-צ'ון (בקוריאנית: 왕기춘; נולד ב-13 בספטמבר 1988) הוא ג'ודוקא דרום קוריאני אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג.

== קריירה ==
ואנג התחרה פעמיים במשחקים האולימפיים. בבייג'ינג 2008 הוא זכה במדליית הכסף לאחר שהפסיד בגמר לאלנור ממאדלי האזרי ובלונדון 2012 הוא סיים במקום החמישי.

ואנג מחזיק בשלוש מדליות מאליפויות העולם, שתי מדליות זהב (2007 ו-2009) ומדליית ארד (2010). במשחקי אסיה הוא זכה במדליית כסף (2010), באליפויות אסיה ואנג מחזיק בשתי מדליות זהב (2011 ו-2012) ומדליית ארד (2013).

במהלך הקריירה זכה ואנג בתחרויות רבות מהסבב העולמי וביניהן זכיות בטורניר טוקיו ופריז היוקרתיים.

==זכיות בתחרויות מהסבב העולמי==
{| class="wikitable"
! שנה
! קטגוריה
! עיר
! מדינה
|-
| 2008
| גראנד סלאם
| טוקיו
| 
|-
| 2009
| גראנד סלאם
| פריז
| 
|-
| 2009
| גראנד סלאם
| מוסקבה
| 
|-
| 2009
| גראנד סלאם
| טוקיו
| 
|-
| 2010
| גראנד סלאם
| פריז
| 
|-
| 2011
| מאסטרס
| באקו
| 
|-
| 2011
| גראנד פרי
| אבו דאבי
| איחוד האמירויות
|-
| 2011
| גראנד פרי 
| צ'ינגדאו
| סין
|-
| 2012
| מאסטרס
| אלמטי
| 
|-
| 2012
| גראנד פרי
| דיסלדורף
| 
|-
| 2015
| גראנד פרי
| צ'ינגדאו
| סין
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דרום קוריאנים שנולדו ב-1988
קטגוריה:ג'ודוקא דרום קוריאנים
קטגוריה:אלופי עולם בג'ודו
קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת לונדון (2012)
רוזנשטראסה (סרט)

רוזנשטראסה (בגרמנית: Rosenstraße) הוא סרט דרמה היסטורית גרמני משנת 2003 בבימויה של מרגרטה פון טרוטה שגם השתתפה בכתיבת התסריט.

העלילה מתוארת בפלשבק - צעירה יהודיה מניו יורק מחליטה לחקור את עברה של אמה ניצולת שואה מברלין שהיה קשור לפרשת מחאת רוזנשטראסה בברלין בשנת 1943.

מרגרטה פון טרוטה זכתה בפרס דוד די דונטלו, בפרס גלובוס הזהב ובפרס בפסטיבל הסרטים של ונציה בו זכתה גם קטיה ריימן בפרס השחקנית הטובה ביותר.

הסרט הוקרן בהקרנה מיוחדת בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, בהשתתפותה של מרגרטה פון טרוטה.
==תקציר העלילה==
האנה ויינסטיין (מריה שרדר) היא צעירה יהודייה המתגוררת בניו יורק. אביה נפטר ואמה רות (יוטה למפה) החליטה להפתעתה, לקיים טקס אבלות אורתודוקסי (חליצת נעליים, איסור דיבור בטלפון, ישיבה על הרצפה ועוד) למרות שתמיד הייתה חילונית גמורה. היא גם מתנגדת ליחסיה עם החבר שלה לואיס (פדיה ון הט) בגלל שאינו יהודי.

בין המוזמנים לשבעה מגיעה בת דודה של רות אותה לא הכירה האנה, מספרת לה על קורותיה של אמה בתקופת השואה בברלין ומראה לה תמונה של רות כילדה עם אשה בשם לנה פישר שהצילה אותה.

האנה מחליטה לטוס לברלין ולמצוא את לנה פישר. היא מוצאת אותה ומבקשת להיפגש אתה באמתלה של סקר שהיא עורכת על נישואי תערובת בתקופה הנאצית. לנה פישר (דוריס שאדה) כעת אשה בת 90 אך עם זיכרון צלול, מסכימה לפגוש אותה בדירתה.

בסדרת פגישות מספרה לנה להאנה את מה שעבר עליה ועל רות בשואה. אביה של רות היה ארי והוא התגרש מאמה היהודיה בתקופת השואה והשאיר אותן לנפשם.

האם נעצרה והובאה למעצר בבית הקהילה היהודית ברוזנשטראסה ביחד עם עוד גברים יהודים נשואים לנשים אריות. מול הבניין מתארגנת הפגנה של נשים אריות הצועקות כלפי אנשי האס אס, "רוצחים, אנחנו רוצות את הבעלים שלנו".

בין הנשים נמצאת הצעירה לנה פישר (קטיה ריימן), פסנתרנית, שבעלה הכנר היהודי פביאן פישר (מרטין פייפל) נלקח למעצר ברוזנשטראסה. לנה לוקחת את רות בת השמונה (סבאה תודה) לביתה ומדי יום הן מתייצבות ברחוב רוזנשטראסה מול אנשי האס אס המאיימים עליהן בירי. לנה נפגשת עם קצין בכיר ומבקשת עזרה אך הוא מכנה אותה "זונת יהודים" ומגרש אותה. אביה של לנה הוא ברון נאצי שאינו מוכן לעזור לבתו שהתחתנה עם יהודי וביישה אותו. רק אחיה ארתור (יורגן פון פוגל) שחזר פצוע מסטלינגרד וחזה ברצח היהודים, מנסה לעזור לה אך ללא הצלחה. לבסוף הוא מארגן לה הופעה לפני ראשי הממשל. היא שרה שם וצדה את עיניו של יוזף גבלס (מרטין ווטקה). ארתור מנצל את ההזדמנות ומעלה לפני גבלס את בעיית רוזנשטראסה וזה מעביר אותו לשלישו. לבסוף מתקבלת החלטה לשחרר את הגברים. פביאן יוצא ומתחבק עם לנה אך רות נשארת ללא אמה וממשיכה לגור עם הזוג פישר. כעבור שלוש שנים נדרשת לנה לשלוח את רות לדודתה בניו יורק והיא אינה מתנגדת. רות כועסת עליה ורואה בזאת בגידה ונטישה וזורקת לעברה את הטבעת שנתנה לה אמה לפני שגורשה.

האנה מגלה לה מי היא ולנה נותנת לה את הטבעת שתחזיר לאמה. האנה חוזרת לניו יורק ומספרת לאמה את הכל. כעת רות נינוחה ושמחה, מחזירה להאנה את הטבעת ומסכימה לנישואיה עם לואיס. הסרט מסתיים בחתונת האנה ולואיס.

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=5YTgO1m8wYQ קדימון לסרט רוזנשטראסה], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=NJOrthOWKVU פסקול המוזיקה של רוזנשטראסה], באתר יוטיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים גרמניים משנת 2003
קטגוריה:סרטים בגרמנית
קטגוריה:סרטים על השואה
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית
קטגוריה:זיכרון שואת יהודי גרמניה
הברושים

הברושים הייתה רביעייה קולית, שפעלה כשנה בין 1968 ל-1969.

==דיסקוגרפיה==
הלהקה הוציאה שני תקליטונים בני ארבעה שירים כל אחד:
# גשם יורד (מהירות 33)- אני מחכה, כוכב נופל, אהבת נעורים, גשם יורד
# פגישה בדיזנגוף (מהירות 45) - פגישה בדיזנגוף, רגע פגישתנו, מגדל שלום, הסערה

== היסטוריה ==
הלהקה נוסדה בידי יהודה כרמל שהיה גם המלחין והפזמונאי, ואת השירים עיבדו מנחם צור ואילן מוכיח. זו הייתה רביעייה קולית בסגנון ארבעת האסים כשלכל אחד היו שירי סולו ואף אחד לא היה סולן הלהקה.

חברי הלהקה נבחרו באמצעות מודעה, ולאיש מהם לא היה רקע קודם בלהקה צבאית.

בין להיטיה הבולטים: "גשם ראשון", ו"פגישה בדיזנגוף"; שהיו שירי הנושא של שני תקליטיה.

הלהקה התקיימה כשנה עד שאהוד כהן החליט לעזוב. לאחר מכן הגיע מחליף שלא השתלב בלהקה והיא פורקה. בהמשך, אהוד כהן פנה לשירה בציבור.

רפי גינת שהחל את דרכו בלהקה, אז עדיין בשם משפחתו המקורי - ג'אנה, ניסה את כוחו בהמשך בקריירת סולו, ומשם פנה לעיתונאות.

מיכל זרחי פנתה להוראת מוזיקה.

==קישורים חיצוניים==
*
*
*[http://www.yehudacarmel.com/yc/About/Default_h.aspx| ביוגרפיה של יהודה כרמל באתר האינטרנט שלו]
*[https://dudipedia.wordpress.com/2020/03/31/ברוש-לבדו-סיפורו-של-היוצר-זמר-ושחקן-אה/| אהוד כהן בדודיפדיה]

קטגוריה:הרכבים ווקאליים ישראליים
קטגוריה:ברוש בתרבות
רכס ורמיליון (מינסוטה)

רכס ורמיליון (באנגלית: Vermilion Range) הוא רכס הרים במדינת מינסוטה שבארצות הברית.

הרכס ממוקם בין העיר טאוור ובין העיר אילאי.

ברכס מצויים מרבצים משמעותיים של עפרות ברזל; ולצד רכס מסאבי ורכס קויונה הם מהווים את רכסי הברזל של מינסוטה.

==היסטוריה==
בשונה מרכס מסאבי בו עפרות הברזל מצויות בסמוך לפני הקרקע, כך שניתן לכרות אותן בחפירת בורות, ברכס ורמיליון (וברכס קווינה) העפרות מצויות עמוק באדמה, ועל כן, על מנת להוציאן, נדרשים לחפור מכרות עמוקים. עומקו של מכרה סאודאן מגיע לעומק של 800 מטרים מתחת לאדמה.

הכרייה ברכס החלה בשנת 1883.

ברכס פעלו 11 מכרות, שחמשה מהם באזור העיר אילאי. המכרות הפיקו 70 מיליון טונות של עפרות ברזל.

בין השנים 1930–1835 מחצית מכריית עפרות הברזל בעולם הייתה ממכרות מינסוטה. בשנת 1951 נכרו במכרות אלה 82% מעפרות הברזל שנכרו בארצות הברית.

המכרה הגדול ביותר שפעל ברכס - מכרה סאודאן נסגר בשנת 1962. המכרה אחרון באזור נסגר בשנת 1964.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">• R. D. COTTER, H. L. YOUNG, L. R. PETRI, and C. H. PRIOR, [https://pubs.usgs.gov/wsp/1759a/report.pdf Ground and Surface Water in the Mesabi and Vermilion Iron Range Area Northeastern Minnesota], 1759</div>

<div class="mw-content-ltr">• Richard W. Ojakangas, [https://books.google.co.il/books?id=ZiBS4yhTt2wC&pg=PA127&lpg=PA127&dq=%22Vermilion+Range%22+Minnesota&source=bl&ots=Qczr6nfocB&sig=m0WMjXivCkcQUr6tUk0Wrx55IMA&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwiXs8fCu8DfAhUK2qQKHVpIB3w4ChDoATAEegQIBBAB#v=onepage&q=%22Vermilion%20Range%22%20Minnesota&f=false Minnesota's Geology], PP 126-127, 179-181 </div>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.mindat.org/loc-31328.html רכס ורמיליון] באתר mindat (מידע על מכרות)
* [https://www.dnr.state.mn.us/education/geology/digging/history.html ההיסטוריה של המכרות במינסוטה], באתר ממשלת מינסוטה
* [http://news.minnesota.publicradio.org/features/2006/05/rangetimeline/index.shtml ההיסטוריה של הכרייה במינסוטה]
* [http://www.mnhs.org/preserve/nrhp/property_overview.cfm-propertyID=1.html ההיסטוריה של מכראה סאודאן] באתר האגודה ההיסטורית של מינסוטה

==הערות שוליים==

ורמיליון
סויוז T-12

סויוז T-12 (ברוסית: Союз Т-12) הייתה חללית מסדרת סויוז, שהמריאה ב-17 ביולי 1984 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן במטרה לעגון בתחנת החלל סאליוט 7.

==צוות==
* ולדימיר דז'ניבקוב - מפקד
* סבטלנה סביצקאיה - קוסמונאוט חוקר
* איגור וולק - מהנדס טיסה
===צוות גיבוי ===
* ולדימיר ואסיוטין - מפקד
* יקטרינה איוואנובה - מהנדס טיסה
* ויקטור סביניך - קוסמונאוט חוקר

==תיאור המשימה==
"סויוז T-12" שוגרה ב-17 ביולי 1984 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-T. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 31 בעזרת משגר סויוז U. 

החללית ביצע עגינה בתחנת החלל סליוט 7, שהייתה מאוישת על ידי צוות משלחת מס' 3. 

צוות של 6 אנשים החל בביצוע מחקרים שונים. ב-25 ביולי ולדימיר דז'ניבקוב וסבטלנה סביצקאיה ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה מעל ל-3 שעות. במהלך זה הם בדקו יכולת לעבור עם מתכות בחלל.

החללית "סויוז T-12" חזרה לכדור הארץ ב-29 ביולי 1984. הנחיתה בוצע כמתוכנן בשטח קזחסטן של כיום ועברה ללא בעיות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-T-12.htm נתוני המשימה]
* [http://www.astronautix.com/s/soyuzt-12.html נתונים מאנציקלופדיית החלל]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1984 בברית המועצות
הפלוטוניון בהייראפוליס

הפּלוּטוֹנִיוֹן בהייראפּוֹליס (ביוונית עתיקה: Πλουτώνειο Ploutōneion תרגום: "המקום של פלוטו", בלטינית: Plutonium) או שער פּלוּטוֹ היה פלוטוניון (אתר דתי המוקדש לאל פלוטו) בעיר ההיסטורית הייראפוליס אשר ליד פמוקלה, במחוז דניזלי שבטורקיה המודרנית. האתר התגלה בשנת 1965 על ידי ארכאולוגים איטלקים. בשנת 2013, הוא נחקר שוב על ידי ארכאולוגים איטלקיים בראשות פרנצ'סקו ד'אנדריאה, פרופסור לארכאולוגיה באוניברסיטת סלנטו. במסגרת פרויקט השיקום, העתק של פסל השיש של האדס וקרברוס הונח במקום בו הוצב בימי קדם.

לפי המסורת הרומית, המערה באתר היא הכניסה אל הגיהנום.

== היסטוריה ==

גילו המדויק של האתר איננו ידוע, אך העיר הצמודה הייראפוליס נוסדה בערך בשנת 190 לפני הספירה על ידי מלך פרגמון, אאומנס השני . האתר מוזכר בכמה כתבים עתיקים, כולל דיו קסיוס, סטראבון ודמסקיוס. באתר מערה קטנה, גדולה דיה למעבר של אדם אחד. הכניסה מגודרת, מעבר לה יש גרם מדרגות היורד לעבר מאגר גז מסוג פחמן דו-חמצני. מאחורי חדר בגודל 3 מ"ר ישנו סדק עמוק בסלע שדרכו יש זרם עז של מים חמים וממנו דולף גז. מכיוון שהגז היה קטלני, הרומאים חשבו שהגז נשלח על ידי פלוטו, אל השאול.

ה"גאלי", כוהנים סריסים של האלה אם הפריגית סיבל , ירדו אל הפלוטוניון וזחלו על הרצפה לכיסי חמצן, או שעצרו את נשימתם. משום שפחמן דו-חמצני כבד מהאוויר הוא מתיישב בשקעים באדמה, ולכן הכהנים לא נפגעו ממנו. ההמון הסיק מכך שהם חסינים מפני הגז בזכות ההגנה אלוהית. בכניסה היה שטח סגור בגודל 2 קילומטר רבוע. הוא כוסה בשכבה עבה של גז מחניק, שהרג את כל מי שהעז להיכנס לאזור. הכמרים מכרו למבקרים ציפורים וחיות אחרות כדי שיוכלו לראות עד כמה קטלני האזור סגור. המבקרים יכולים (תמורת תשלום) לשאול שאלות את האורקל של פלוטו, מה שהיה מקור הכנסה משמעותי למקדש. המקדש נהרס בעקבות רעידות אדמה בשנים 17 ו-60, אך נבנה מחדש במימונו של האמפרור הרומאי. בתקופה הנוצרית הכניסה לפלוטוניון נסגרה.

הרומאים קראו למערת פלוטוניון "השער של פלוטו", והם סברו שזהו פתח אל העולם הבא. לפי האגדה, כל מי שנכנס פנימה לא יוצא בחיים - למעט כוהני הגאלי אשר התגוררו במתחם. ההיסטוריון היווני סטראבון תיאר אותה באחד הכתבים שלו: . הוא הוסיף שהוא שחרר בתוך המערה כמה ציפורי דרור, אך כולן מתו מיד. תיאור זה תואם ממצאים ארכאולוגיים של פגרי חיות בסמוך למערה, בעיקר ציפורים שנחנקו למוות. ראיות ארכאולוגיות מראות כי המזבח היה בשימוש של כוהני הגאלי עד למאה ה-4 לספירה. 200 שנים מאוחר יותר, האתר הושמד על ידי הנוצרים ומאוחר יותר נגרם נזק נוסף לפתח המערה כתוצאה מרעידות אדמה.

פרופ' הרדי פאנז, גאולוג מאוניברסיטת דיסבורג-אסן הגרמנית אשר מתמחה בפעילויות וולקניות, סבור כי התופעה מתחוללת בעקבות פעילות ערה מתחת לקרקע המערה. לטענתו, קיים סדק עמוק מתחת לאדמת האירפוליס אשר פולט כמויות גדולות של פחמן דו-חמצני שנאגר בשטח המערה. בדיקות שהתבצעו בפלוטוניון לאורך השנים גילו רמות גבוהות מן הרגיל של הגז הרעיל. יותר מזה, הם גילו כי הגז בפנים סמיך כל כך, עד שהוא יוצר מעין אגם בעומק של כ-40 ס"מ. לטענתו של פרופ' פאנז, הזמן המסוכן ביותר להיכנס אל תוך המערה הוא ממש לפני הזריחה, הזמן שבו הגז נמצא בריכוז הגבוה ביותר ויכול בקלות גם להרוג בן אדם בתוך דקה. פרופ' פאנז מסביר: "באותה תקופה, כוהני הגאלי נהגו להוביל פנימה את קורבנותיהם, לרוב שוורים ועיזים. בפנים, הם נהגו לעמוד על אבנים גבוהות, וכך למעשה הם יכלו להישאר במערה במשך 40 דקות מבלי לסכן את חייהם".

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טורקיה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים רומיים
קטגוריה:יוון העתיקה: מבנים