OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קיפופים

קִּיפוֹפִים (שם מדעי: Prosimii) היא קבוצה שהתבטלה של פרימטים הכוללת את הלמורים, הלוריסים ואת הקופיפיים אבל לא את האנתרופואידים (כלומר קופים וההומינואידים כולל האדם). הם נחשבים כבעלי מאפיינים פרימיטיביים יותר מאשר מאפייני הקופים והומינואידים. קיפופים הם הפרימטים היחידים שנמצאים במדגסקר אך ניתן למצוא אותם גם באפריקה ובאסיה. 

כיום רואים בקבוצה זו קבוצה מבוטלת, כאשר הקופיפים (טרסיוסיים) משויכים לקבוצה בעלי אף-יבש והם מפותחים יותר מאשר בני תת-סדרת בעלי אף לח.

==משפחות קיימות של קיפופים==
*משפחת למורים צמריים (Cheirogaleidae)
*משפחת למוריים (Lemuridae)
*משפחת למורי ספורט (Lepilemuridae)
**סוג למור ספורט (Lepilemur)
*משפחת אינדריים (Indridae)
*משפחת דאובנטוניים (Daubentoniidae)
**סוג ומין יחיד איי איי (Daubentonia madagascariensis)
*משפחת לוריסיים (Lorisidae)
*משפחת גלגויים (Galagidae)
*משפחת קופיפיים (Tarsiidae)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1811
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון קרל וילהלם יליגר
קטגוריה:פרימטים
קטגוריה:קבוצות יונקים שהתבטלו
הורסט

גראבן והורסט. שרטוט באדיבות ה-USGS
[[הר תבור, דוגמה להורסט.]]
הורסט (מגרמנית Horst, שפירושו קן נשרים) הוא מונח בגאולוגיה מבנית המתאר גוש סלע מורם בין שני העתקים נורמליים מקבילים. הגוש המורם הוא חלק מקרום כדור הארץ שנשאר יציב בשעה שגושי הסלע משני צדיו שקעו.

הורסט נוצר לעיתים קרובות לצד גראבן. הורסט וגראבן הם מבני שברים המעידים על כוחות מתיחה ועל התפשטות קרום כדור הארץ.

הורסט הוא תוצאה של העתקים נורמליים מקבילים, שבהם הגוש התלוי יורד וגוש הבסיס עולה. מישורי השבירה של ההעתקים משני צדי ההורסט נוטים ממרכז ההורסט והחוצה. בעוד שמישורי השבירה משני צדי הגראבן נוטים כלפי מרכז הגראבן. הורסטים הם גושי סלעים מקבילים שנותרים בין גראבנים. 

דוגמאות לתופעת הורסט בישראל הם הגוש ההררי הכולל את סרטבה, בדרום-מזרח השומרון, צוק מצדה בדרום-מזרח מדבר יהודה והר תבור שבגליל התחתון. בעולם ידועים ההורסטים של הרי הווז' והיער השחור. לפעמים גם הרי שולחן הם סוג של הורסט.

הורסט הוא תולדה של כוחות פנימיים טקטוניים הגורמים לשבירה ולסידוק, ולכן בנוף "צעיר" הורסט יהיה תמיד הר, אבל כשהנוף "מתבגר" ומופעלים עליו כוחות חיצוניים של סחיפה עשוי תבליט הנוף להשתנות ואפילו להתהפך, כך שהורסט יהיה דווקא שקע. השקע של מטולה הוא הורסט. לעיתים נובע תהליך כזה מהיפוך תנועת הגושים כך למשל גראבן יהודה שבתקופת הקרטיקון חל בו היפוך וכיום הוא הורסט.

==לקריאה נוספת==
*פרופסור משה ברור, "הורסט", לקסיקון גאוגרפי, (עמ' 7), הוצאת יבנה, תשס"א
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גאולוגיה מבנית
מגדל המוזיאון

מגדל המוזיאון (ידוע גם בכינוי "מגדל ברקוביץ") הוא מגדל משרדים ברחוב ברקוביץ' 4 (סמוך לרחוב ויצמן) בתל אביב. בנייתו של המגדל הושלמה בשנת 2005. שמו של המגדל נגזר מקרבתו למוזיאון תל אביב לאמנות. כמו כן מצוי למרגלות המגדל בית שלום עליכם, ובקרבתו שוכן המשכן לאמנויות הבמה, הכולל את האופרה הישראלית ואת התיאטרון הקאמרי. בין היתר שוכנות בו שגרירויות יפן ודנמרק.

== היסטוריה ==
המגדל נבנה על השטח שיועד בתחילה ל"בניין המשפט", שהיה אמור לשכן את בתי המשפט בתל אביב. לאחר ביטול התוכנית נמכר השטח לחברת הביטוח מגדל תמורת 50 מיליון דולר – הסכום הגבוה ביותר ששולם אי פעם בישראל על חלקת אדמה (יחסית לגודלה). מחירו הגבוה של השטח נובע ממיקומו המצוין – סמוך להיכל המשפט בפינת רחוב ויצמן ושדרות שאול המלך, מצפון לאזור הקריה, וקרוב למשרדי עורכי דין רבים הנמצאים בסביבתו. על פי גלובס פתיחתו של המגדל סימלה את ראשית התאוששותו של שוק המשרדים, אחרי המשבר שפקד אותו בתחילת העשור הראשון של המאה ה־21, בעקבות האינתיפאדה השנייה והתפוצצותה של בועת הדוט־קום.

המגדל, שתכנן צבי גבאי, בנוי מ־24 קומות ובהן יותר מ־21,000 מ"ר של שטחי משרדים. גובהו של המגדל, 89 מטרים מעל הקרקע, ממקם אותו בעשירייה השלישית של המגדלים בישראל (מבחינת גובהם). המגדל מחובר ישירות לרחבת המוזיאון, שלצידה גם בתי המשפט, בגשר שאחד מקצותיו בקומתו השנייה.<ref></ref> המגדל נחשב לאחד מהבניינים היוקרתיים ביותר בישראל, ודמי השכירות בו הם מהגבוהים בארץ.

את המגדל מאכלסים משרדי עורכי דין, בתי השקעות, חברות עסקיות ושגרירויות. משרדיה של "מגדל", בעלת הבניין, שוכנים גם הם במגדל המוזיאון. זהו גם מקום משכנם של הבונים החופשיים בארץ ישראל, שמשרדם עבר ממרגלותיו לקומה הרביעית במגדל.

== גלריה ==
<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
MisjpatPicture 034.jpg|המגדל והגשר המוביל אל בתי המשפט מדרום
Migdal berkovich.jpg|המגדל ממזרח ובית שלום עליכם
MisjpatPicture 027.jpg|פסלים בחזית המגדל
PikiWiki Israel 7487 statues in the museum tower in tel aviv.jpg|פסלים בחזית המגדל
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070311232655/http://www.emporis.com/en/wm/bu/?id=168683 מגדל המוזיאון] באתר גורדי השחקים העולמי בארכיון האינטרנט

== הערות שוליים ==

מוזיאון, מגדל ה-
קטגוריה:הצפון החדש
שארל התם

שארל השלישי "התם" (בצרפתית: Charles III le Simple; 17 בספטמבר 879 – 7 באוקטובר 929) היה בן לשושלת הקארולינגים, ומלך פרנקיה המערבית מ-898 עד 922.

== חייו ==
חותמו של שארל התם 
שארל נולד חמישה חודשים אחרי מות אביו, לואי השני מלך פרנקיה המערבית. ב-884, אחרי מות אחיו קרלומן, נמנע ממנו לרשת את הכתר, מאחר שאנשי הכנסייה והאצולה החליטו למסור את כתר ממלכת פרנקיה המערבית לשארל (בנו של הקיסר לואי מגרמניה), שמלך בשם שארל השלישי וכונה "השמן". אחרי ששארל "השמן" הודח מכתרו בנובמבר 887, הוכתר אודו רוזן פריז למלך פרנקיה המערבית (ב-פברואר 888), ושוב נמנע משארל "התם" לרשת את הכתר. ב-28 בינואר 893 הוכתר שארל "התם" למלך פרנקיה המערבית בכנסייה של העיר ריימס, אך רק לאחר מות המלך אודו (1 בינואר 898) זכה בכתר, ומלך בשם שארל השלישי (אותו הכינוי שהיה לשארל ה"שמן").

ממלכתו של שארל השלישי הייתה כמעט זהה בשטחה לצרפת של ימינו, מלבד העובדה שנאלץ למסור לנורמנים חבל ארץ בצפון צרפת (נורמנדיה). ב-911 חתם על הסכם עם רולו מנהיג הנורמנים שלפיו וויתר על העיר רואן ועל ערים אחרות בצפון צרפת שהיו כבר בידי הנורמנים. רולו ואנשיו ניאותו להתנצר והחלו לעבד את הקרקע, וכך הפכה נורמנדיה לדוכסות שבראשה עמד הדוכס רולו שהפך לוסאל של המלך, אך למעשה היה חופשי לחלוטין. המלך שארל "התם" מינה את הנורמנים לשומרי מבואותיה של פריז. הם חסמו את הנהר סן ומנעו פשיטות על העיר, אך המשיכו לפשוט על ערים אחרות. ב-911 בזזו את העיר שארטר, וב-919 פשטו על העיר אנז'ה.

ב-29 ביוני 922 מרדו האצילים בשארל, והמליכו תחתיו את רובר (אחיו של המלך אודו), שמלך בשם רובר הראשון. מקץ שנה שב שארל התם בראש צבא נורמני והתחולל קרב ליד העיר סואסון שבו נהרג המלך רובר הראשון. אך לבסוף נוצח שארל התם בקרב זה בידי איג הגדול (בנו של רובר הראשון), נתפס והושם בכלא במצודת טיירי שבעיר פרון (בחבל פיקרדי שבצפון צרפת). הכתר נמסר לראול מבורגונדיה בטקס שנערך ב-13 ביולי 923 בכנסייה של העיר סואסון. ב-929 מת שארל בכלא בפרון, ונקבר שם במנזר סן-פרסי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מלכי צרפת מהמאה ה-10
קטגוריה:ילידי 879
קטגוריה:נפטרים ב-929
קרל השמן

קרל השמן באיור מן התקופה הרומנטית
קרל השלישי "השמן" (בצרפתית: Charles III le Gros; 13 ביוני 839 – 13 בינואר 888) היה מלך פרנקיה המזרחית, מלך איטליה וקיסר האימפריה הרומית הקדושה. מלך על פרנקיה המערבית מ-884 עד 887.

==ביוגרפיה==
קרל היה בנו של לודוויג הגרמני, מלך פרנקיה המזרחית וקיסר האימפריה הרומית הקדושה. ב-876, עם מות אביו, ירש קרל את כתר ממלכת פרנקיה המזרחית. ב־879, הפך קרל למלך איטליה, לאחר שאחיו הבכור, קרל מבוואריה לקה בשיתוק והתפטר. ב-881 חלה אחיו, לודוויג הצעיר, וקרל הוכתר לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. ב-884, לאחר מותו ללא יורשים של קרלומן מלך פרנקיה המערבית, החליטו אנשי הכנסייה והאצילים למסור את כתר הממלכה לקרל, שמלך בשם שארל השלישי.

צירוף מקרים זה הביא לאיחודן של פרנקיה המזרחית, פרנקיה המערבית ואיטליה תחת שלטונו של הקיסר קרל השמן. התעוררו תקוות לתחייתה של אירופה המערבית, אולם קרל השמן, שלקה במחלת הנפילה, לא עמד במשימה זו. הוא ניסה את כוחו נגד המוסלמים שפלשו לאיטליה, אך ללא הצלחה. ב-886 נאלץ לשלם לנורמנים שתקפו את פריז כדי שיסכימו לסגת ואפשר להם לשוט דרך הנהר סן, להגיע לדוכסות בורגונדיה ולבזוז אותה.

משנתברר כי איננו מסוגל להבטיח את שלום הממלכה מרדו בו אצילים בראשות ארנולף מקרינתיה והשתלטו על פרנקיה המזרחית בנובמבר 887. קרל השלישי נאלץ לפרוש מן המלוכה ונפטר כעבור חודשיים. אודו רוזן פריז, שארגן את ההגנה על העיר, ירש את כתר ממלכת פרנקיה המערבית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:השושלת הקרולינגית
קטגוריה:מלכי צרפת מהמאה ה-9
קטגוריה:ילידי 839
קטגוריה:נפטרים ב-888
Elasto Mania

Elasto Mania (או בקיצור Elma) הוא משחק מחשב שיצא לאור בשנת 2000. זהו משחק פעולה דו-ממדי המדמה רכיבה על אופנוע במסכים שונים. המשחק מבוסס על מודל פיזיקלי אמיתי, על אף שכמה ממאפייניו אינם מציאותיים.
המטרה היא לסיים את כל השלבים במשחק. בכל שלב, על השחקן לסקור את המסך לאורכו ולרוחבו תוך כדי איסוף כל התפוחים המפוזרים בו, ולבסוף להגיע אל הפרח.

אף שאינו בעל גרפיקה עשירה, המשחק זכה לפופולריות ולקהילת שחקנים גדולה בשל המשחקיות היצירתית והאופי הקליל שלו.

== מאפייני המשחק ==
העיקרון הבסיסי הוא שכשהאופנוען נוגע עם הראש בקירות או במכשולים הוא נפסל, לכן חשוב לשמור על איזון האופנוען. האיזון מתבצע ב"הקפצת" האופנוע לאחד מהצדדים לפי הצורך. במשחק נתקלים בשטחים מישוריים, מחוספסים, עליות ומורדות, והם יכולים להקשות על האיזון של האופנוען.
החפצים השונים במשחק הם:
* הפרח - הפרח הוא היעד שבסוף השלב צריך להגיע אליו.
* תפוחים - לפני שמגיעים אל הפרח צריך לאסוף את כל התפוחים בשלב. בשלבים מסוימים יש חשיבות לסדר איסוף התפוחים, מכיוון שמיקום התפוח עלול להיות ללא דרך מובילה לשאר. ישנם תפוחים המשנים את כיוון הגרביטציה.
* "קילרס" - הם גלגלים קוצניים שאסור לבוא במגע איתם.
המאפיין העיקרי המבדיל את המשחק מאחרים הוא האלסטיות של האופנוע. היא מאפשרת לבצע תרגילים כמו קפיצה לחלקים גבוהים במסך, ודחיקת האופנוע דרך מקומות צרים. מאפיין נוסף המיוחד בו הוא גוף האופנוען שיכול לעבור דרך קירות. זה מוסיף למשחק מגוון מצבים מעניינים.
המשחק משוחק בשחקן אחד או שניים.

== גרסאות המשחק ==
Elasto Mania נוצר על ידי בָלזס רוזסה (Balázs Rózsa), כהמשך למשחק Action SuperCross (1997). ישנן ארבע גרסאות רשמיות למשחק - 0.1, 1.1, 1.11 ו-1.11a, וגם שלוש גרסאות לא רשמיות - 1.11h, 1.11hb ו-1.2h beta. לגרסת הדמו החינמית יש 18 שלבים, ולמלאה 54. כמו כן ניתן למצוא אלפי שלבים שנעשו על ידי אוהדים, חלקם מצורפים יחד ל"חבילות שלבים" ("Level Packs").

== קהילת Elma ==
קהילת השחקנים מבוססת באינטרנט בעיקר ב-Ircnet ובפורום Motolauta. אתר "The Moposite" הוא אתר המעריצים הגדול ביותר ל-Elma, והוא מכיל פורום בשפה הפינית. ישנו גם מדריך מפורט למשחק ב"אנציקלופדיה של Elasto Mania".

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.moposite.com אתר המעריצים - The Moposite]
* 

קטגוריה:משחקי מרוץ ממוחשבים
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2000
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי מובייל
קטגוריה:משחקי אינדי
המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית

המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית (בגרמנית: Christlich-Demokratische Union Deutschlands) או בראשי תיבות CDU היא מפלגת מרכז-ימין נוצרית דמוקרטית בגרמניה.

בין שתי המפלגות, המכונות מפלגות האיחוד, קיים הסכם על פיו ה-CDU לא מתמודדת בבחירות בבוואריה ואילו ה-CSU, לא מתמודדת בבחירות באף מדינה גרמנית פרט לבוואריה.

מנהיגת המפלגה לשעבר, אנגלה מרקל, כיהנה כקנצלרית גרמניה החל מ-22 בנובמבר 2005 עד 8 בדצמבר 2021. בפרלמנט האירופי, ה-CDU חברה במפלגת העם האירופי (ה-EPP), והיא חברה בארגונים הבין-לאומיים International Democrat Union (בר"ת IDU) ו-Centrist Democrat International (בר"ת CDI). ה-CDU היא המפלגה הגדולה בגרמניה.

==היסטוריה==
ה-CDU נוסדה לאחר מלחמת העולם השנייה עם חברים רבים ממפלגת המרכז הגרמנית שפוזרה על ידי היטלר ב-1933. בניגוד למפלגת המרכז הגרמנית, שבה נכללו בעבר רק קתולים, ה-CDU יועדה לכלול גם פרוטסטנטים תחת מטרייה של אידאולוגיה ליברלית ושמרנית.

מנהיג המפלגה הראשון בברלין, אנדרס הרמס היה מעורב בקשר העשרים ביולי, ונעצר על ידי הנאצים יחד עם קונראד אדנאואר, שלימים יכהן כקאנצלר הראשון של מערב גרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה בין השנים 1949 ל-1963. המפלגה איבדה את השלטון ב-1968, וישבה באופוזיציה עד ל-1982. בשנה זו נבחר הלמוט קוהל לקאנצלר. בשנת 1990, במהלך כהונת קוהל, השלוחה המזרח גרמנית של המפלגה, שבראשה עמד לותר דה מייצירה, זכתה בבחירות החופשיות היחידות במזרח, ודה מייצירה הפך למנהיג המזרח גרמני היחיד שנבחר באופן דמוקרטי. קוהל כיהן כקאנצלר עד ל-1998, אז המפלגה הפסידה בבחירות ושבה לאופוזיציה, עד שב-2005 אנגלה מרקל הרכיבה "קואליציה גדולה", דהיינו, ממשלת אחדות, עם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית.

מרקל כיהנה כקנצלרית במשך כמה כהונות עד בחירות 2021, שבהן לא התמודדה. ארמין לאשט נבחר למחליפה בתפקיד מנהיג המפלגה. המפלגה הפסידה בבחירות ועברה לאופוזיציה. לאשט התפטר אחרי הבחירות והוחלף בפרידריך מרץ בשנת 2021. 

==ראו גם==
* דמוקרטיה נוצרית

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

נוצרית דמוקרטית
קטגוריה:מפלגות נוצריות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1945
מארק אנטואן פרסבל

מארק אנטואן פרסֶבַל (בצרפתית: Marc-Antoine Parseval; 27 באפריל 1755 – 16 באוגוסט 1836), היה מתמטיקאי צרפתי, שנודע בעיקר כמפתח שוויון פרסבל (או זהות פרסבל) באנליזת פורייה.

==תולדות חייו==
פרסבל נולד בצרפת בשנת 1755 במשפחה צרפתית אריסטוקרטית. בשנת 1795 נשא אישה, אך התגרש עד מהרה.

כתוצאה מהשתייכותו למעמד האריסטוקרטי התנגד למהפכה הצרפתית ותמך במלוכנות. הוא אף פרסם שירה אנטי מהפכנית, ונכלא עקב כך על ידי נפוליאון, ב-1792.

==שוויון פרסבל==
במערכת אורתונורמלית שלמה מתקיימות הזהויות הבאות (ולמעשה, כל אחת מהן שקולה להיותה של המערכת שלמה):

# שוויון פרסבל: <math>\ \sum_{\alpha\isin\Lambda}\left|\langle x,u_\alpha\rangle\right|^2=\|x\|^2</math>
# שוויון פרסבל המוכלל: <math>\ \sum_{\alpha\isin\Lambda}\langle x,u_\alpha\rangle\overline{\langle y,u_\alpha\rangle}=\langle x,y\rangle</math>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:ילידי 1755
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1836
לואי הרביעי, מלך צרפת

לואי הרביעי, מלך צרפת, היודע גם כלואי שמעבר לים (אוטרמר) (בצרפתית: Louis IV d'Outremer ; ספטמבר 920 או 921 – 10 בספטמבר 954), היה בן לשושלת הקארולינגים, ומלכה של פרנקיה המערבית מ-936 עד מותו.

== חייו ==
לואי נולד בעיר לאן שבצפון צרפת לשארל השלישי "התם" מלך פרנקיה המערבית, מאשתו אדוויג, בתו של אדוארד הזקן מלך אנגליה. היה בן שלוש שנים בלבד כאשר אמו לקחה אותו לאנגליה, אחרי שאביו נכלא ב-923, ומכאן כינויו "מעבר לים". ב-936, אחרי מותו של ראול מלך פרנקיה המערבית, נקרא על ידי האצילים לחזור לצרפת ולרשת את הכתר.

סמכותו של המלך לואי הרביעי הייתה מוגבלת לעיר לאן וסביבותיה ולמספר מקומות אחרים בצפון צרפת, אך לא הייתה לו כל סמכות מדרום לנהר לואר. למרות שלואי הרביעי הוכר כמלך על ידי האצילים הפיאודליים, רוזן פריז איג הגדול שלט בעיר ובסביבותיה ובמחוז בורגונדיה.

ב-939 נאבק באוטו הראשון, מלך גרמניה וקיסר האימפריה הרומית הקדושה, על השליטה במחוז לורן, אך לבסוף נשא לאישה את גרברג, אחותו של הקיסר, שילדה לו שני בנים ובת. המלך לואי הרביעי נפל מסוסו ומת ב-954. הוא נקבר בכנסיית סן רמי שבעיר ריימס. בנו בכורו לותר ירש את כתר ממלכת פרנקיה המערבית.

==ילדיו==
* לותר, מלך צרפת (941- 986)
* מתילדה (943 - ?)
* שארל, דוכס לורן (954 - 986)

==קישורים חיצוניים==

לואי הרביעי מלך צרפת
* 
* 

קטגוריה:השושלת הקרולינגית
קטגוריה:ילידי 920
קטגוריה:נפטרים ב-954
קטגוריה:מלכי צרפת מהמאה ה-10
מלפפוני-ים

Paracucucmaria tricolor
מלפפון ים מהמין [[גלילן שחור]]
מְלָפְפוֹנֵי-יָם (שם מדעי: Holothuroidea) הם בעלי חיים ממחלקת קווצי עור, בעלי גוף מוארך ועור מחוספס. המלפפונים נמצאים בעיקר על קרקעית הים וקרקעית האוקיינוסים השונים, ואחדים מהם חיים בעומק של מעל 5,000 מטר. הם קרויים על שם צורתם דמוית המלפפון וכמו כל קווצי העור בעלי שלד פנימי מתחת לפני העור, המורכב מסידן פחמתי.

==תיאור==
הם בעלי מבנה גלילי וגופם עוטה גלימה קוצנית מעט. אורכם הממוצע נע בין 10 עד 30 ס"מ, אך הקטן ביותר מגיע לאורך 3 מ"מ והגדול ביותר לשלושה מטרים. מלפפוני הים הם בעלי מעיים ארוכות מאוד ומפותלות ומחוברות ללוע של מלפפון הים. פי הטבעת שלו נפתח למים. דגים ממשפחת הדייריים משתמשים במעי מלפפון הים בשביל להסתתר בו. רוב המינים הם נייחים אך חלקם משתמשים בגלימתם כדי "לרחף" מעל המים בחיפוש מזון. המלפפון ידוע בכך שהוא חסר מוח, אפילו ללא שום גנגליונים.

מלפפוני הים הם בעיקר אוכלי נבלות, הניזונים משאריות בשכבה הבנטית. אחת מדרכיהם להשגת מזון היא למקם את עצמם בניגוד לזרם המים ולתת לפלנקטון להיתפס בזרועותיהם. דרך נוספת היא לעבור על קרקעית האוקיינוס ולסנן את הסחופת האורגנית באמצעות הזרועות. אפשר למצוא מלפפוני ים במספרים גדולים מתחת לחוות דגים.

יש להם יכולת להפריש חוטים דביקים, אולי על מנת לשתק טורפים. ביכולתם גם להשיל את איבריהם כשהם נתקלים בטורף אפשרי. איברים אלה גדלים מחדש בדרך רגנרציה.

מלפפוני ים מתרבים באמצעות הפרשת זרע וביציות למי האוקיינוס. בהתאם לתנאים, פריט יחיד יכול להפרות אלפי גמטות.

==בתרבות==
מלפפוני הים היוו השראה לאלפי שירי הייקו ביפן, שם הם קרויים "נמקו". בשירים הם מוזכרים כ"חלזונות ים", בשביל המטפורה החלזונית, וישנו ספר עם למעלה מאלף שירים הקרוי "עלו, חלזונות הים!". עם זאת ביולוגים רואים בחלזונות ים יצורים בפני עצמו, השייכים למחלקת החלזונות שבמערכת הרכיכות.

מלפפוני הים הם אחד מהמעדנים של המטבח הסיני והיפני. הוא יקר במיוחד בעיקר בגלל תכונות רפואיות המיוחסות אליו.

=== שימושים רפואיים ===
מרק מלפפון ים
נאמר על סוגים מסוימים של מלפפוני ים שלהם תכונות מרפא. מספר חברות משווקות משחות, תרופות ומוצרי קוסמטיקה עשויים ממלפפוני ים, בעיקר במלזיה. תכונותיו הרפואיות של מלפפון הים הן נושא של מחקר שקדני. ממחקר שבוצע בתחום עולה כי מלפפון הים מכיל את כל חומצות השומן הנדרשות כדי להעניק לו פוטנציאל לתפקד כגורם פעיל בתיקון רקמות.

== משפחות המצויות בישראל ==
* סדרה Apodida
** משפחה שלשול-ימיים ( Chiridotidae )
** משפחה אל-רגליים ( Synaptidae )
* סדרה Dendrochirotida
** משפחה קישוא-ימיים ( Cucumariidae )
* סדרה Holothuriida
** משפחה גלילניים ( Holothuriidae )
* סדרה Synallactida
** משפחה גדילניים ( Stichopodidae )

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.naturalnews.com/042506_sea_cucumber_breast_cancer_cells_lung_tumors.html על יעילות במיגור תאי סרטן]
* 
* 

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1834
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הנרי מארי דוקרוטאי דה בלנוויל
1345

== אירועים ==
* הולנד, זיילנד ו-חינאוט (חלק של בלגיה), עוברים להיות חלק של האימפריה הרומית הקדושה.
* סיום בניית קתדרלת יורק בצפון אנגליה.
* נרבה, אסטוניה, מקבלת זכויות עיר.
* סיום בניית קתדרלת נוטרדאם (פריז).

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
גדי חגאי

גדי חגאי הוא עיתונאי, עורך וקופירייטר ישראלי.

חגאי החל את דרכו העיתונאית ככתב עיתון הסטודנטים "תזה" וכמפיק ועורך במוסף "7 לילות" של עיתון "ידיעות אחרונות". 

בהמשך עסק בתפקידי כתיבה ועריכה שונים בקבוצת "ידיעות תקשורת" ושימש ככתב העיתון "במחנה". 

בין השנים 1997 ו-1998 עבד כיועץ תקשורת עבור תנועת "ארבע אמהות". לאחר מכן עסק בתפקידי דוברות ויחסי ציבור שונים והיה שותף בהקמת אתר אינטרנט לסחר אלקטרוני.

בין השנים 2003 ו-2007 היה עורך מגזין הנוער "מעריב לנוער" ובהמשך עורך עיתוני הילדים והנוער של "מעריב".

בעלי חברת "קופי בר" לשירותי תוכן שיווקי, כתיבה ועריכה.

קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:עיתונאי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:עורכי מעריב לנוער
קטגוריה:סגל במחנה
מייפלאואר

מייפלאואר (באנגלית: Mayflower) הייתה אוניית סוחר אנגלית מסוג פלויט , אשר נשאה את "האבות העולים" מפלימות', אנגליה אל "העולם החדש" בשנת 1620. באונייה היו 102 נוסעים, ביניהם 19 נשים ו-33 ילדים. מסעם הפך לסיפור אייקוני באנלים מוקדמים של היסטוריה אמריקאית על מוות והישרדות בתנאים החורפיים הקשים של ניו אינגלנד. 

לפני ההפלגה, הבדלנים ביקשו אישור מחברת ווירג'יניה להקים מושבה חדשה והוקצו חלקת אדמה דרומית לקו רוחב 41-צפון, קרוב לנהר ההדסון. בגלל רוחות חלשות ומקרה של כמעט-טביעה על שרטונים ליד קייפ קוד, הם נאלצו לעגון בנקודה צפונית בהרבה מיעדם המתוכנן והיה חשש שנוסעים שהיו פחות מחויבים להסכם, יעזבו את הקבוצה. 

ב-11 בנובמבר, 41 מהנוסעים הגברים על הספינה חתמו על אמנה ליצור מערכת של ממשל-עצמי. מסמך זה הנקרא אמנת המייפלאואר, מהווה דוגמה מתמשכת לשלטון-עצמי ושימשה השראה לחוקת ארצות הברית ולחוקות מדינותיה השונות.

==הספינה והמסע==

המייפלאואר הייתה ספינת מסע שהעבירה סחורות בין אנגליה, צרפת ומדינות אירופאיות נוספות. משערים שאורכה היה בין 27 ל-33 מטרים, רוחבה כ-7.5 מטרים, וקיבולתה למטען הייתה של 180 טון.

ב-6 בספטמבר 1620 יצאה המייפלאואר למסעה מנמל פלימות' שבאנגליה לעבר חופי אמריקה, לאזור נהר הדסון. ברם, הספינה סטתה ממסלולה, וכעבור 65 ימים, ב-11 בנובמבר עגנה ליד קייפ קוד שבמסצ'וסטס. לאחר שנוסעי הספינה חתמו על "אמנת המייפלאואר", הם ירדו לחוף וייסדו את מושבת פלימות', שהייתה למושבה הקבועה הראשונה באזור ניו אינגלנד. בגלל מעמדה הסמלי הזה, בארצות הברית דהיום מנסים אנשים רבים למצוא את אבותיהם ביניהם.

ב-5 באפריל 1621 יצאה הספינה לדרכה חזרה, ובשנת 1623 היא פורקה. יש הטוענים כי "אסם המייפלאואר" שבבקינגהאמשיר בנוי מעצי הספינה.

==אחרית המייפלאואר==

המייפלאואר הפכה לשם דבר בתרבות האמריקאית ולסמל של חלוציות ונכונות לעזוב הכול למען התחלה חדשה. מקומות ומוסדות רבים בארצות הברית נקראים על שמה של המייפלאואר.

בשנת 1956 הורדה לים ספינת-העתק של המייפלאואר, "מייפלאואר II", אשר חזרה על המסע ההיסטורי מאנגליה לארצות הברית. הספינה היא העתק מדויק של המייפלאואר המקורית, אם כי היא הייתה מצוידת בטכנולוגיה מודרנית, לדוגמה, תאורה חשמלית. כיום, המייפלאואר II מוצגת לקהל הרחב בפלימות', מסצ'וסטס.

==לקריאה נוספת==
נתניאל פילבריק, מייפלאואר: הסיפור האמיתי שמאחורי המיתוס, הוצאת אריה ניר, 2007.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://elearning.haifa.ac.il/actv/Item.aspx?it=811 תוכנית מהערוץ האקדמי]
* [https://web.archive.org/web/20091216114501/http://www.mayflowerhistory.com/Genealogy/famousdescendants.php צאצאים מפורסמים של מתיישבי המייפלאואר]
* 
* 

קטגוריה:אוניות וספינות מפרשים יחידאיות
קטגוריה:היסטוריה קולוניאלית של ארצות הברית
לותר, מלך צרפת

לותר מלך צרפת
לותר (בצרפתית: Lothaire; 941 – 2 במרץ 986), היה בן לשושלת הקארולינגים, מלך על פרנקיה המערבית מ-954 עד מותו.

== חייו ==
לותר נולד בעיר לאן שבצפון צרפת, ללואי הרביעי מלך פרנקיה המערבית, מאשתו גרברג מסקסוניה. אחרי מות אביו הוכתר למלך פרנקיה המערבית בכנסיית סנט רמי שבעיר ריימס (12 בנובמבר 954). היות שהיה בן שלוש עשרה שנה בלבד, איג הגדול דוכס הפרנקים ורוזן פריז, שהיה מתנגדו של לואי הרביעי, התמנה לשמש כאפוטרופוס לנחלותיו של המלך הצעיר. לותר נשא לאישה את אמה, בתו של לותאר השני, מלך איטליה, שילדה לו בן בשם לואי שירש את כתרו אחרי מותו.

בתחילת מלכותו היה עסוק במלחמות בוסאלים שלו, ובמיוחד בדוכס נורמנדיה. ב-955 לותר ואיג הגדול כבשו את פואטייה אחרי שהטילו עליה מצור. ב-956 מת איג הגדול, והיות שלותר היה בן חמש עשרה שנה בלבד, דודו מצד אמו, ברונו ארכיבישוף קלן שימש לו כאפוטרופוס. לותר, ששימש כמתווך בין בניו של איג הגדול, איג קאפה ואנרי, העניק לאיג קאפה את התואר רוזן פריז ודוכס הפרנקים, ולאנרי את דוכסות בורגונדיה.

ב-962 מת בלדווין השלישי שהיה רוזן פלנדריה בשיתוף עם אביו ארנולף הראשון. ב-965 עם מות ארנולף הראשון, לותר פלש לפלנדריה וכבש ערים רבות, אבל לבסוף נאלץ לסגת בגלל התנגדות מצד תומכיו של ארנולף השני, דוכס פלנדריה (שהיה נכדו של ארנולף הראשון). אולם, הערים אראס ודואה נשארו בידיו של לותר.

באביב 978 ניסה את כוחו בהתקפת פתע על חבל לורן, וכמעט לקח בשבי את אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בסתיו של אותה שנה פלש אוטו השני לצרפת, התקדם לעבר פריז והחריב את כל מה שנקרה על דרכו, אך לא הצליח לכבוש את העיר ונסוג תוך אבדות כבדות. ב-980 נחתם הסכם שלום בין הצדדים. המלך לותר ניסה את כוחו נגד איג קאפה, אך ללא הצלחה. ב-986 נפטר המלך לותר, ובנו לואי ירש את כתר פרנקיה המערבית בשם לואי החמישי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מלכי צרפת מהמאה ה-10
קטגוריה:ילידי 941
קטגוריה:נפטרים ב-986
קטורת

תערובות לקטורת עומדות למכירה בשוק
קטורת היא חומר אורגני (או תערובת חומרים) המפיץ ריח במהלך בעירתו ולעיתים אף ללא בעירה. שימוש בקטורת היה נפוץ ברוב תרבויות העולם העתיק, בעיקר בטקסים דתיים ולשימושים רפואיים. לפעמים השתמשו בקטורת גם כמקור תאורה במקום נרות או להרחקת חרקים מזיקים. שימוש בקטורת עבור כל המטרות האלו נמשך עד היום.

קטורת מופיעה בתור: אבנים, שמנים, מקלות קטורת או גושי קטורת (חתיכות עץ למשל), אולם יש גם צורות נוספות של הקטורת. מקור הקטורת יכול להיות בפרחים, זרעים, פירות, עלים, קליפות עצים או העץ עצמו, שרף עץ, שורשים, שעווה, צדפים, חלזונות, אבני חן כגון: ענבר ועוד.

==קטורת ביהדות==

בבית המקדש, קטורת הסמים הייתה תערובת בשמים שהיו מקטירים על מזבח הזהב, שנקרא גם "מזבח הקטורת". הקטרה הייתה נעשית פעמיים ביום, בבוקר ובערב.

==קטורת בנצרות==
הנוצרים הקתולים נוהגים להבעיר קטורת בתוך כלים אותם מטלטלים באוויר במהלך טקס התפילה במטרה להפיץ את הריח.

==קטורת באסלאם==
משמש בתור בושם לבית, הרחקת מזיקים, או בתור תאורה במקום נרות, אש או לפידים. לעיתים נעשה שימוש בקטורת בתור טקס לגירוש שדים והוצאת עין-הרע.

==קטורת במזרח אסיה==
ברוב תרבויות המזרח נהוג להקטיר קטורת הן במקדשים, הן בבתים ובעיקר בחנויות.

חלק ממטרת הבערת הקטורת היא סילוק ריחות רעים, אולם מטרתה העיקרית ריצוי פניהם של האלים (או האל היחיד) ובקשת הצלחה.

==חומרים נפוצים המשמשים לקטורת==

* לבונה
* מור
* מסטיקא
* זעפרן
* קמפור
* ענבר

==כלים עבור קטורת==
כלי לקטורת מהמאה ה-17, פורטוגל
ישנם כלים המשמשים עבור קטורת כגון: "עששיות" או מגשי עץ, חימר, או ברזל במקרה של קטורת בצורת מקלות.

==היבטים בריאותיים==
עשן הקטורת מכיל מלבד גזים כמו פחמן חד-חמצני וחומרים אורגניים נדיפים גם מגוון מזהמים, בהם תחמוצות חנקן, תחמוצות גופרית וכמו כן מתכות רעילות.

במחקר ישראלי בעכברים שפורסם בשנת 2008 נמצא, כי לקטורת של לבונה הייתה השפעה נוגדת דיכאון ומקלה על חרדה.

באותה שנה פורסמו גם תוצאותיו של מחקר רחב היקף וממושך שנערך בסינגפור. בו נמצא קשר מובהק בין שריפת קטורת לתחלואה בכמה סוגי סרטן של דרכי הנשימה העליונות וסרטן של תאי קשקש. לא נמצא קשר לתחלואה בסרטן ריאות.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קטורת הסמים
קטגוריה:ריח
לואי החמישי, מלך צרפת

לואי החמישי, מלך צרפת (בצרפתית: Louis V le Fainéant; 967 – 21 במאי 987) אשר נודע גם בשם "העצלן", אחרון לשושלת הקארולינגים, מלך על צרפת מ-986 עד 987.

הוא נולד בקומפיין שמצפון לפריז ללותר, מלך צרפת מאשתו אמה, בתו של לותאר השני, מלך איטליה. ב-8 ביוני 979 הכריז עליו אביו כשותף לכתרו, והוא הוכתר על ידי אדלברון, ארכיבישוף ריימס במנזר סן-קורניי בקומפיין, אך ירש את כתר צרפת רק אחרי מות אביו ב-986. ב-980 השיא אותו אביו לאדלד, אלמנתו של רמון רוזן טולוז ודוכס הגותים, שהייתה מבוגרת ממנו בעשרים שנה, אך לא היו להם ילדים וכעבור שנתיים הם התגרשו.

ב-18 במאי 987 כינס את מועצת הפרנקים בקומפיין כדי לשפוט את אדלברון באשמת בגידה, מאחר שצידד באוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה במאבקו נגד אביו לותר, מלך צרפת. אולם כעבור שלושה ימים, לפני שהספיק לערוך את המשפט, נפל מסוס ונהרג (יש סבורים כי הורעל בידי אמו) ונקבר במנזר סן-קורניי.

היות שלא היו לו ילדים, נחשב דודו שארל, דוכס לורן ליורשו. אך הכמורה ובראשה אדלברון, וגרברג (מאוחר יותר האפיפיור סילבסטר השני) טענו בהצלחה לזכותו של איג קאפה, נכדו של המלך-לשעבר רובר הראשון, לכתר צרפת. במועצת הפרנקים שהתכנסה ביוני 987 בעיר סנליס שמצפון לפריז נבחר איג קאפה למלך צרפת. הוא הוכתר על ידי אדלברון בעיר נויון (כיום בחבל פיקרדי) ב-3 ביולי 987.

בכך הקיץ הקץ על השושלת הקארולינגית, והחל שלטונה השושלת הקאפטינגית ששלטה בצרפת, על ענפיה, עד למהפכה הצרפתית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מלכי צרפת מהמאה ה-10
קטגוריה:ילידי 967
קטגוריה:נפטרים ב-987
דקמווירי

הדקמווירי הייתה ועדה בת 10 חברים שהוקמה ברומא העתיקה לצרכים שונים כגון חלוקת אדמות לאזרחים, הקמת קולוניות וכו'.

ועדת ה-10 המפורסמת ביותר בימי הרפובליקה הרומית היא זו שהוקמה סביב שנת 450 לפנה"ס על פי דרישת ההמון הפלבאי לכינון חוקה כתובה לרפובליקה. הסנאט הרומי הסכים לדרישת ההמון ומינה ועדת 10 שכללה ברובה בני אצילים (פאטריקים) אך גם נציגים פלבאים. ה-10 מונו לתקופה של שנה ושלטו ברומא ביד רמה עד כי שלטונם זכה לכינוי "הדקמוויראט". בתום השנה העלתה על הכתב וועדת ה-10 את חוקתה של רומא אך סירבה להתפטר והמשיכה לכהן שנה שנייה שבסופה פרסמה את "12 הלוחות". גם בתום השנה השנייה סרבה הוועדה לוותר על שלטונה המוחלט עד כי ההמון לא הכיר בה, פרש מרומא והביא להדחתה ולהחזרת שלטון הקונסולים.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:הרפובליקה הרומית
פרינקפס סנאטוס

פרינקפס סנאטוס (Princeps Senatus, מילולית: הראשון בסנאט) - יושב ראש הסנאט ברומא העתיקה.

בימי הרפובליקה הרומית הפרינקפס סנאטוס מונה על ידי שני הקנסורים לתקופת כהונה בת 5 שנים מתוך פטריקים שהיו קונסולים-לשעבר ובדרך כלל גם קנסורים-לשעבר - עם אפשרות לכהונה נוספת. על-מנת להיבחר לתפקיד הפרינקפס, היה על המועמד להיות בעל מוניטין פוליטי ללא רבב ולהיות מקובל על שאר הסנאטורים. אף על פי שלפרינקפס סנאטוס לא הייתה סמכות של ממש, התואר העניק כבוד עצום לנושא בו ואכן רבים מגדולי הרומאים נשאו בו עם השנים, ובהם פאביוס מאקסימוס ופובליוס קורנליוס סקיפיו אפריקנוס. תפקידי הפרינקפס סנאטוס היו לפתוח ולנעול את ישיבות הסנאט, לקבוע את סדר יומו, לקבוע את מקום ישיבות הסנאט, לנהל את ישיבות הסנאט ולייצג את הסנאט כלפי חוץ (מדינות זרות או בעלי תפקידים אחרים ברומא עצמה).

בתקופת האימפריה תפקיד הפרינקפס עבר לקיסרים, ולכן תוארם הרשמי היה "פרינקפס" - משום שאוגוסטוס רצה להיראות כלפי חוץ כממשיך הרפובליקה ולא כשליט יחיד.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מוסדות, תפקידים ותארים ברומא העתיקה
סינקרטיזם

סינקרטיזם (ביוונית: Συγκρητισμός, סינקרטיסמוס פירושו "איחוד קהילות כרתים") הוא מונח המתאר תהליך של יישוב בין אמונות שונות ואפילו מנוגדות על מנת ליצור מיזוג בין האסכולות השונות. השימוש במונח זה רווח בייחוד בקשר לתהליך בו נוצר מיזוג ואנלוגיות בין כמה מסורות שבמקורן נוצרו במקומות שונים, בעיקר בתאולוגיה ובמיתולוגיה של דת, ובכך לטעון לקיומו של בסיס משותף. דוגמה מודרנית לסינקרטיזם אפשר לראות בדת הקנדומבלה בברזיל בעלת הסממנים הפגאניים שמקורה אפריקני, אבל מאמיניה רואים עצמם גם כנוצרים קתולים לכל דבר. דוגמה מודרנית נוספת היא דת הקאו דאי בווייטנאם המשלבת בין דתות מזרחיות ומערביות שונות.
פיניקי מאגדר ועליו ראש האל מלקרת, עטוי עור אריה בהשפעת האגדות על הרקלס איתו מוזג]]
אלכסנדר הגדול ניסה ליצור דת ממוזגת, הדת ההלניסטית. המיזוג התבטא בשילוב בין הדת היוונית לדתות המזרח כמו במציאת קווי דמיון בין משפחות האלים והתכונות של מרכיביהם. כך יצא שאלי יוון ודמויות מן המיתולוגיה היוונית ומקביליהם שבמזרח (שחלקם היו מזוהים עוד קודם) התמזגו.

==סינקרטיזם ביהדות==
ב דורש אליהו מהעם להפסיק לדלג מאמונה לאמונה והוא יוצא כנגד התפיסה הזאת. ככלל, ספר מלכים הוא פולמוס כנגד הסינקרטיזם. נאום המחבר מביע את היחס של ה' לסינקרטיזם שרווח בממלכת יהודה ובממלכת ישראל.

==ראו גם==
*יזידים
*סיקיזם

== קישורים חיצוניים ==

*[http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=12575 סינקרטיזם], באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דתות
קטגוריה:קשרים בין-דתיים
צ'ארלס בראקט

צ'ארלס בראקט (באנגלית: Charles Brackett; 26 בנובמבר 1892 – 9 במרץ 1969) היה תסריטאי ומפיק בהוליווד, אשר זכה בפרס האוסקר ואף עמד בראשה של האקדמיה האמריקנית לאומנות הקולנוע המעניקה פרס זה.

בראקט נולד בעיירה סרטוגה ספרינגס במדינת ניו יורק. ב-1925 התמנה למבקר הדרמה בעיתון ניו יורקר, ובשנת 1929 עבר להוליווד. בראקט צוות עם בילי ויילדר כזוג תסריטאים, וביחד יצרו מספר להיטי קופה, ובהם "אשתו השמינית של כחול הזקן" (1938) ו"נינוצ'קה", סרטו של ארנסט לוביטש משנת 1939, שנודע בכך שבו צחקה לראשונה השחקנית גרטה גרבו שכונתה "הקרחון השוודי".

בראקט שימש כנשיא האקדמיה האמריקנית לאומנות הקולנוע בין השנים 1949–1955. 

בראקט וויילדר פעלו כצוות יצירתי, על אף שמעולם לא שררה ביניהם חיבה רבה. כאשר ויילדר החל לשמש כבמאי, נעזר בבראקט לכתיבת תסריטיו, על אף שהדבר הביא להגברת הטינה ביניהם. השניים יצרו את הסרטים "הקצין והקטינה" (1942) ו"חמישה קברים לקהיר" (1943) (בכיכובו של אריך פון שטרוהיים). בשנת 1945 הפיק בראקט את הסרט "סוף השבוע האבוד" על פי תסריט שלו ושל ויילדר, אשר זכה בפרס האוסקר כסרט הטוב ביותר, והביא לבראקט ולויילדר פרס אוסקר על התסריט. הם שיתפו פעולה שוב בסרט "רומן זר" (1948). ב-1951 כתב והפיק את סרט הקומדיה "החותנת בירח הדבש" בכיכובה של תלמה ריטר. ב-1959 הפיק את "הנוער בג'ינס" וב-1956 הפיק את הסרט "השישה ביוני".

בשנת 1950 היו בראקט וויילדר שותפים לפרס האוסקר עבור התסריט ל"שדרות סאנסט", ולאחר מכן נפרדו דרכיהם. בראקט המשיך בקריירת כתיבה, וזכה באוסקר בשנת 1953 על תסריטו לסרט "טיטאניק" משנה זו. אולם הקריירה שלו דעכה תוך מספר שנים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: התסריט המעובד הטוב
קטגוריה:זוכי אוסקר: התסריט המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי אוסקר: פרסי כבוד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1892
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1969
קטגוריה:זוכי פרס גילדת הכותבים של אמריקה: מפעל חיים: פרס לורל להישג תסריטאי
תמיר להב-רדלמסר

תמיר להב-רַדֶלְמֶסֶר (7 במאי 1953 - 11 באוקטובר 2018) היה מעצב גרפי, צלם-אמן, סופר ומשורר ישראלי.

==ביוגרפיה==
יליד ירושלים. אימו הייתה ילידת הארץ ואביו עלה מפולין. בנעוריו התגוררה המשפחה בהרצליה. כחייל לחם בצה"ל בחיל השריון במסגרת מלחמת יום הכיפורים. עסק בעבודה ביטחונית בפריז, צרפת. למד במחלקה לעיצוב גרפי בצלאל, התגורר ועבד בתל אביב. היה בעל סטודיו לעיצוב גרפי ולימד ב"אסכולה תל אביב".

==צילום ועיצוב==
כצלם, תמיר להב-רדלמסר הציג ארבע תערוכות יחיד והשתתף בלמעלה משלושים תערוכות קבוצתיות בגלריות ובמוזיאונים בארץ ובאירופה. עבודותיו נמצאות באוסף מוזיאון תל אביב ובאוספים רבים נוספים. רבים מתצלומיו עסקו בנושאי הזהות המינית והציגו תצלומי עירום גברי.

להב-רדלמסר היה בוגר כיתת השירה של הליקון לשנת 1997, והיה חבר מערכת כתב העת הליקון במשך שבע שנים. בשנת 2005 זכה בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים ע"ש לוי אשכול. ספרו "תמונת מחזור" (2003) מתאר את חוויותיו ממלחמת יום הכיפורים כחייל צעיר על גדות תעלת סואץ. כתב מילים ל-6 מנגינות מעזבונו של סשה ארגוב. השירים הושמעו לראשונה ב"פסטיבל לילות קיץ" של הזירה הבין-תחומית, תיאטרון החאן, ירושלים, 2007. שיריו תורגמו לאנגלית, גרמנית, ערבית, רוסית, פולנית וארמנית.

להב-רדלמסר היה מעצב עטיפות לתקליטים, דיסקים, ספרים ושערי כתבי עת. בין היתר היה מעצב סדרת "כבר" לשירה בעריכת ליאת קפלן. תחריט שיצר שימש לעטיפת האלבום של גידי גוב, אין עוד יום.

==ספריו==
*נמרוד גם וגם (עם איציק יושע) עם עובד, 1993 (לילדים)
*רמוז / איך אתה / רוצה / להתחזר, שופרא, 1999 (שירה)
*י"ד שירים, כרמל, 1999 (שירה)
*זה זה, (עם ליאת קפלן), כרמל, 2000 (תצלומים)
*הפחדנים מרחוב אחד העם, עם עובד, 2001 (לילדים)
*תמונת מחזור, עם עובד, 2003 (שירה)
*יא מוסטפא יא מוסטפא, כרמל, 2004 (שירה)
*גילוי נאות, כרמל 2008 (שירה)
*גוף שני רבים, תצלומים, חרגול, 2009 (עם מסות מאת אריאל הירשפלד)
*חדר לשניים, חרגול - עם עובד, 2010 (שירה)
*ויהיו הימים טרף, חרגול - עם עובד, 2010 (צילום ופרוזה)

===עריכה===
* עקב התקפת טילים על ישראל... / עורכים אתי אנטה, תמיר להב־רדלמסר ; צלמים: אלכס ליבק, מיקי קרצמן, משה שי (כנרת, 1991)
* חצאי ירחים / ליאורה בינג-היידקר (הליקון, 2001)
* בחומר הגמיש של המסטיק : שירים / מאירה מנסור (הליקון, 2003)

== תערוכות יחיד ==

* תצלומים, אוצרת: מיכל היימן, קמרה אובסקורה, 1992
* מול ארון הספרים, אוצרת: אילנה טננבאום, גלריה בורוכוב, 1993
* גברים נותנים שתן, אוצר: אופיר פז, גלריה אסכולה, 1996
* שארו כסותו עונתו, אוצרת: דפנה איכילוב, גלריה לימבוס, 1998

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* אלי הירש, [http://elihirsh.com/?p=12 על "גילוי נאות"], בעיתון ידיעות אחרונות, 29 בפברואר 2008
* – ריאיון ומבחר תצלומים
* 
* 
* תמיר להב-רדלמסר, [http://www.orot-books.com/2008/10/blog-post_95.html עשרה סיפורים הומריים וסיפור אחד בונוס], באתר כתב העת אורות
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:משוררים להט"בים ישראלים
קטגוריה:גרפיקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:אמנים פלסטיים להט"בים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
שקדי החך

שקדי החך (באנגלית: Palatine tonsils), המוכרים יותר בכינויים השקדים, הם זוג איברי לימפה הנמצאים בגרון ומהווים חלק ממערך השקדים המצוי בלוע. השקדים דומים בצורתם לפרי השקד ומכאן שמם. הם משתתפים בתפקוד המערכת החיסונית.

לעיתים גדלים השקדים וחוסמים את מעבר האוויר בגרון, דבר הגורם לנחירה, לקשיי נשימה, להתעוררות בזמן השינה, ולהפסקות נשימה. סימנים נוספים יכולים להיות שינה סוערת, התעוררות לילה והרטבות בלילה. סימנים אלה יכולים לגרום לבעיות ריכוז, לעייפות יום, ליתר פעילות (היפראקטיביות) ולהתפתחות וגדילה איטית. כאשר שקדים חוסמים את מעבר האוויר, עשוי רופא אף אוזן גרון להמליץ על ניתוח שקדים.

דלקות שקדים ודלקות במעברי אוויר העליונות הן בעיה נוספת. השקדים יכולים להזדהם על ידי חיידקים. במקרה של זיהום השקדים נעשים גדולים ונפוחים, צבעם אדום ותחושת כאב עז מורגשת בגרון. כאשר הזיהום הוא ממקור חיידקי, הטיפול ייעשה בעזרת אנטיביוטיקה. לדלקת זו עשויה להתלוות תופעת אבני השקדים.

על פי האקדמיה האמריקנית לרפואת אף אוזן גרון, דלקת שקדים חוזרת נחשבת אם ישנם שבעה אירועים בשנה אחת, חמישה אירועים בשנה במשך שנתיים רצופות או שלושה אירועים בשנה במשך שלוש שנים רצופות. רופא אף אוזן גרון עשוי להמליץ במקרים חמורים של דלקת שקדים חוזרת על ניתוח להסרת שקדים.

כיום מקובל לבצע ניתוח שקדים בעיקר עקב הפרעות נשימה ותסמונת דום נשימה בשינה. על פי האקדמיה האמריקנית לרפואת אף אוזן גרון, 80% מניתוחי כריתת שקדים מבוצעים בגיל 2–8 עקב הפרעות נשימה ותסמונת דום נשימה בשינה בעוד שרק ב-20% מהמקרים ההתוויה היא דלקות חוזרות.

מחקרים רבים קישרו בין ניתוח שקדים לבין השמנת יתר. לדוגמה, אחד מהמחקרים מציג ממצאים לפיהם כריתת שקדים העלתה בכ-61% את הסיכון להשמנת יתר בקרב ילדים שעברו כריתת שקדים ללא כריתת אדנואידים. כשבמקביל לכריתת השקדים בוצעה כריתת אדנואידים עלה הסיכון להשמנת יתר בכ-136%.

==ראו גם==
*החגורה הלימפטית על שם ולדייר
*ניתוח שקדים
* דלקת שקדים

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20190806081610/http://shkedim.org/ ניתוח כריתת שקדים] באתר שקדים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראש-צוואר
קטגוריה:מערכת העיכול
נמל התעופה עובדה

נְמַל התעופה עוּבְדָּה הוא נמל תעופה השוכן בבקעת עוּבדה, כ־65 ק"מ מצפון לאילת. נמל התעופה שימש, עד לפתיחתו של נמל התעופה רמון, גם לקליטת חלק מהטיסות הבין-לאומיות לאילת. בנמל שני מסלולי המראה מקבילים: האחד באורך 2,600 מטר, והשני באורך 3,000 מטר. הנמל פעל מ-1982 ועד 2019. כיום פועל במקום בסיס עובדה, בסיס טיסה והכשרות של חיל האוויר הישראלי (בח"א 10).

==נמל התעופה האזרחי==
[[בואינג 737–800 של ריינאייר על המסלול בנמל]]
טרמינל נוסעים יוצאים של נמל התעופה עובדה

בסיס חיל האוויר עובדה הוקם בשנים 1979–1981, כתחליף לבסיס עציון, ונחנך בנובמבר 1981. בשנת 1982 הקימה רשות שדות התעופה מסוף אזרחי בבסיס, והוא החל לקלוט טיסות שכר ישירות מאירופה. קודם לכן נחתו טיסות השכר מאירופה בשדה התעופה עציון. בשנת 1988 הוחלט כי טיסות בין-לאומיות המביאות תיירים לאילת ינחתו בעובדה במקום באילת. הדבר אִפשר את הפעלתם של מטוסי נוסעים גדולים כגון בואינג 767 וגדולים ממנו, שאינם מסוגלים לפעול בשדה התעופה באילת. מאז ועד לסוף מרץ 2019 נחתו רוב הטיסות הבין-לאומיות לאילת בעובדה, והוא היה הנמל השני בגודלו בישראל לאחר נמל התעופה בן-גוריון מבחינת תנועת נוסעים בינלאומית.

מהנמל פעלו טיסות עונתיות לאירופה. בשנת 2011 עברו דרך הנמל 136,791 נוסעים ב־1,200 תנועות מטוסים. נמל התעופה פעל בעיקר בין אוקטובר למאי.

ב־23 ביולי 2014 הכריז שר התחבורה על פתיחת נמל התעופה עובדה לטיסות בין-לאומיות עקב סירוב חברות תעופה זרות לנחות בנמל התעופה בן-גוריון בשל פגיעת רקטה ביהוד במהלך מבצע צוק איתן.

לאחר שנמל התעופה רמון נפתח, כל הטיסות הבין-לאומיות הועברו בהדרגה מעובדה לנמל התעופה רמון. ב-31 במרץ 2019 הופסקו כל ההמראות והנחיתות של הטיסות האזרחיות הבין-לאומיות בנמל התעופה עובדה והועתקו לנמל רמון. לאחר מכן חזר נמל התעופה להיות בסיס טיסה צבאי בלבד.

{| class="wikitable"
|+ תנועת הנוסעים בנמל התעופה האזרחי
! שנה !! נוסעים !! תנועת מטוסים
|-
! 2009
| 104,340 || 1,474
|-
! 2010
| 124,316 || 1,370
|-
! 2011
| 139,353 || 1,466
|-
! 2012
| 118,732 || 1,006
|-
! 2013
| 121,395 || 1,074
|-
! 2014
| 94,585 || 821
|-
! 2016
| 128,595 ||1,009
|-
! 2017
| 209,515 || 1,631
|-
|}

=== תוכנית איירפארק ===
ב-2020 IES בשיתוף עם התעשייה האווירית החלו לקדם תוכנית להקמת מתקן לאומי לחניית מטוסים בשטח של כ-2,600 דונם שקיבולתו עד 500 מטוסים לצד נמל התעופה. מתחם זה נועד לתקופות בהן פעילות התעופה מצומצמת ומטוסים רבים זקוקים לחנייה ממושכת. תנאי האקלים היבש בעובדה מאפשרים את חניית המטוסים בשטח הפתוח למשך תקופות ללא חשש לנזקי קורוזיה, ומכון הבדק של חטיבת התעופה בתעשייה האווירית יהיה אחראי על תחזוקתם של המטוסים החונים לצד אפשרויות שירות נוספות כגון: ביצוע עבודות הסבה של מטוסי נוסעים למטוסי מטען, פירוקם לחלפים ועוד.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Frank N. Schubert, [http://www.history.army.mil/html/books/070/70-45/cmhPub_70-45.pdf Building Air Bases in the Negev: The U.S. Army Corps of Engineers in Israel, 1979-1982]. Office of History, Corps of Engineers and Center of Military History. United States Army, Washington D.C., 1992 (53 MiB, 322 pages).
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.iaa.gov.il/he-IL/rashot/Pages/eilatinformation.aspx נמל התעופה עובדה], באתר רשות שדות התעופה

==הערות שוליים==

עובדה
עובדה
קטגוריה:הנגב
קטגוריה:מועצה אזורית חבל אילות: מבנים
קטגוריה:מועצה אזורית חבל אילות: תחבורה
קטגוריה:הרי אילת
קטגוריה:כביש 12
ניו יורק סאן

ניו יורק סאן (באנגלית: The New York Sun) היה עיתון יומי שנדפס בניו יורק בשנים 2002–2008. העיתון שכן ברחוב צ'יימברס 105, לא רחוק מהרחוב בו שכן מרכז הסחר העולמי.

==היסטוריה==
העיתון הופיע לראשונה ב-16 באפריל 2002 ואימץ לעצמו את הלוגו של היומון "השמש" (The Sun), שנוסד ב-3 בספטמבר 1833 בניו יורק והופיע עד ב-4 בינואר 1950. העיתון הוקם כדי להציע אלטרנטיבה שמרנית לעיתונות הליברלית של ניו יורק, ולהיות משקל נגד ל"ניו יורק טיימס".
בגיליון הראשון שלו הופיע פתרון של התשבץ שהופיע בגיליון הסגירה של העיתון הישן מ-4 בינואר 1950.

העיתון היה בבעלות קבוצה של 12 אילי הון, ביניהם קונרד בלק, שהיה איל עיתונות ששלט באימפריית תקשורת שכללה גם את ג'רוזלם פוסט, שיקגו סאן טיימס ודיילי טלגרף הלונדוני.

בספטמבר 2008 נתפרסם כי העיתון עומד על סף סגירה.

החל מ-30 בספטמבר 2008 העיתון הפך לאתר אינטרנט בלבד, בו מתפרסמים בעיקר מאמרי דעה שבועיים.

== קישורים חיצוניים ==
 
*
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונים באנגלית
קטגוריה:ניו יורק: עיתונים
דוגם צלילים

הסמפלר המסחרי הראשון שהונפק באוסטרליה ב-1979 וחובר למקלדת מחשב ומחירו נסחר ב־20 אלף דולר ארצות הברית
סמפלר מקצועי של חברת AKAI מדגם MPC2000 הכולל [[כונן תקליטונים]]
מוזיקאי המשתמש בדוגם צלילים סמפלר, 2007
דוגם צלילים או סמפלר (באנגלית: Sampler) הוא כלי מוזיקלי אלקטרוני הדומה לסינתיסייזר, אך מייצר את צליליו על בסיס צלילים שונים המצויים בזכרונו. תקליטנים מַרבים להשתמש במכשיר זה.

מכשיר זה מאפשר לדגום צליל כלשהו, מציוץ של ציפור ועד לקטע מוזיקלי שלם. את הצליל ניתן לעוות ולשנות במגוון פרמטרים ולנגנו באמצעות מקלדת אלקטרונית השולטת על הסמפלר. פעולה זו נקראת סמפול.

מכשיר אלקטרוני זה התפתח עם המוזיקה האלקטרונית, שבה "מומצאים" צלילים חדשים ומתחקים אחרי צלילים קיימים. הסמפלר הראשון היה המלוטרון שהיה מבוסס על מאגר צלילים שהוקלטו על סלילים מגנטיים ואורכם היה עד שמונה שניות. בשנות השמונים התחילו לצוץ דוגמים דיגיטליים מסחריים ראשוניים, הראשון מהם ה-CMI של חברת פיירלייט האוסטרלית, שהדגם הראשון שלו הושק ב-1979, והיה מבין הסמפלרים הראשונים שאפשרו הקלטה ואחסון של צלילים חדשים על ידי המשתמשים. בימינו לרוב תופס הסמפלר הווירטואלי הממוחשב את מקומו של הסמפלר הממומש בחומרה.

מלבד במוזיקה אלקטרונית, נעשה בסמפלר שימוש נרחב גם במוזיקת היפ הופ, והוא כלי בסיס ביצירת מוזיקת האוס וטראנס.

מתוך הסמפלר התפתח הלופר, המשכפל ומשמיע בלולאה קטע מוקלט.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלי נגינה אלקטרוניים
מועצות אזוריות לשעבר

לפני קום המדינה ולאחריה הוקמו מועצות אזוריות שאיגדו בתוכן מספר יישובים.

לאחר מספר שנים כזה או אחר חלק מהמועצות האזוריות אוחדו ממספר סיבות:
* עם הזמן חלק מהיישובים שבתחומן קיבלו מעמד של מועצה מקומית והמועצה האזורית קטנה כל הזמן ואוחדו יחד מספר מועצות אזוריות קטנות יחדיו לאחת.
* כתוצאה ממשברים כלכליים במועצות אזוריות כאלה או אחרות הוחלט לאחד אותן יחדיו מטעמי חיסכון.

מספר מועצות אזוריות בוטלו לאחר פינוי תושביהן.

המועצות האזוריות לשעבר:

== מועצות שפוצלו ==
* מועצה אזורית אבו בסמה - פורקה בשנת 2012 למועצות האזוריות נווה מדבר ואל קסום.
* מועצה אזורית מרכז הגליל - פורקה בשנת 1990, ויישוביה התפצלו לשתי מועצות מקומיות, ומועצה מקומית תעשייתית אחת.
* מועצה אזורית משוש - התקיימה בין השנים 1988 - 1996. פורקה למועצות המקומיות כסייפה, ערערה-בנגב ושגב שלום.
* מועצה אזורית נוף הגליל - פוצלה בשנת 2000 וחלקה מתקיים במועצה אזורית אל-בטוף.
* מועצה אזורית שוקת - פורקה למועצות המקומיות חורה ולקיה.
* מועצה אזורית נחל עירון - התקיימה בין השנים 1992 - 1996. פוצלה למועצה מקומית מעלה עירון ולמועצה מקומית בסמ"ה
* מועצה אזורית הגליל העליון - בשנת 1991 פוצלה ממנה מועצה אזורית מבואות החרמון

== מועצות בשטחים שהוחזרו ==
* מועצה אזורית איתם - הייתה המועצה האזורית של יישובי חבל ימית. בוטלה במסגרת הסכם השלום עם מצרים ופינוי פתחת רפיח.
* מועצה אזורית חוף עזה - בוטלה במסגרת חוק יישום תוכנית ההתנתקות והיישובים בה פונו עם ביצוע תוכנית ההתנתקות.

== מועצות שסופחו לאחרות ==
* מועצה אזורית אפעל - פורקה בשנת 2007 וחולקה בין הערים רמת גן, אור יהודה וקריית אונו

== מועצות שאוחדו ==
* מועצה אזורית אבן העזר - אוחדה למועצה אזורית מטה יהודה
* מועצה אזורית גיזו - אוחדה למועצה אזורית מטה יהודה
* מועצה אזורית הרי יהודה - אוחדה למועצה אזורית מטה יהודה
* מועצה אזורית האלה - אוחדה למועצה אזורית מטה יהודה
* מועצה אזורית געתון - אוחדה למועצה אזורית מטה אשר
* מועצה אזורית נעמן - אוחדה למועצה אזורית מטה אשר
* מועצה אזורית סולם צור - אוחדה למועצה אזורית מטה אשר
* מועצה אזורית תל מונד - הפכה למועצה אזורית הדר השרון, שלימים אוחדה למועצה אזורית לב השרון
* מועצה אזורית הדר השרון - אוחדה למועצה אזורית לב השרון
* מועצה אזורית השרון הצפוני - אוחדה למועצה אזורית לב השרון
* מועצה אזורית הירקון - אוחדה למועצה אזורית דרום השרון
* מועצה אזורית השרון התיכון - אוחדה למועצה אזורית דרום השרון
* מועצה אזורית מפעלות אפק - אוחדה למועצה אזורית דרום השרון
* מועצה אזורית יזרעאל - אוחדה למועצה אזורית עמק יזרעאל
* מועצה אזורית קישון - אוחדה למועצה אזורית עמק יזרעאל
* מועצה אזורית שלחים - אוחדה למועצה אזורית מרחבים

== מועצות ששינו שם ==

* מועצה אזורית אונו - הפכה למועצה אזורית אפעל.
* מועצה אזורית עזתה - הפכה למועצה אזורית שדות נגב.
* מועצה אזורית בקעת בית שאן - הפכה למועצה אזורית עמק המעיינות.
* מועצה אזורית עמק לוד - הפכה למועצה אזורית שדות דן.

*
*
אוביטוארי

אוביטוארי (באנגלית: Obituary, בתרגום חופשי: נקרולוג) היא להקת דת' מטאל אמריקאית שהוקמה בטמפה, פלורידה בשנת 1984, במקור תחת השם Xecutioner.

אוביטוארי הייתה אחת ממנהיגותיה של סצנת הדת' מטאל המשפיעה של פלורידה של סוף שנות השמונים. חברי הלהקה הצליחו עם מספר אלבומים בשנות התשעים, ביניהם Cause of Death ו-Slowly We Rot שנחשבים למוצלחים ביותר.
אוביטוארי אינה רק אחת מלהקות הדת' הראשונות, אלא גם אחת מהלהקות הראשונות שאימצו את הגראולינג האגרסיבי יותר.

הלהקה התפרקה ב-2000 על רקע סירובו של ג'ון טארדי לקחת חלק בסיבוב הופעות. טרבור פרס הקים להקת דת' חדשה בשם קטסטרופיק.

אוביטוארי התאחדה ב-2004 והוציאה את אלבומה הראשון מזה שמונה שנים, Frozen In Time. אלן ווסט נפרד מאוביטוארי ב-2005 כדי להתרכז בלהקה נוספת שלו בשם לואוברואו.

ג'ון טארדי, 2012
==חברי ההרכב==
* ג'ון טארדי (שירה)
* טרבור פרס (גיטרה)
* ראלף סנטולה (גיטרה)
* טרי באטלר (בס)
* דונלד טארדי (תופים)

===חברים לשעבר===
* ג'יימס מרפי (גיטרה)
* אלן ווסט (גיטרה)
* דניאל טאקר (בס)
* פרנק ווטקינס (בס)

==אלבומים==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות דת' מטאל
אלה ארצישראלית

אלה ארצישראלית (שם מדעי: Pistacia palaestina), היא מין עץ ממשפחת האלתיים. זהו עץ נשיר דו-ביתי, המגיע לגובה של כ-10 מטרים ומאריך חיים עד מאות שנים. למרות היותה של האלה עץ נשיר, האלה מכוסה עלים לאורך כל עונות השנה.

החוקר יוסף ברסלבי: "פרותיה סדורים אשכולות אשכולות, הם פחוסים במקצת, מסתיימים בהוד, צבעם כחלחל-ירוק, נאכלים כשהם קלויים ואוצרים בקרבם שמן." שמן הטרפנטין אשר לאלה זו שקוף ונודף ריח ואף ממנו היו מכינים לפנים רפואה שהיא אולי הצרי (ה-BALSAM) הנזכר בתנ"ך.
== מאפיינים ==
בעת הלבלוב והפריחה החלים באביב בולט העץ בצבעו האדום, המשתנה לירוק עם התבגרות העלים. עליו מנוצים וציר העלה מעוגל. העלעלים מחודדים ומסודרים בזוגות. כל חלקי העץ מכילים שרף הדומה לשרף אלת המסטיק הנקרא "מסטיקא" וכך כל השרפים של עצי האלה נקראים בשם זה.

טיפוח האלה הארץ ישראלית היה לצורך אכילת פירותיה, הפקת שמן, כתבין ולמוצרים אחרים.<ref></ref> ישנם מקומות הקרויים על שמה של האלה כמו: עמק האלה.

האלה הארצישראלית שכיחה בחורש הים תיכוני ברחבי המזרח התיכון, ומופיעה לרוב בחברת אלון מצוי. יש חוקרים הרואים בה תת-מין של המין אלת טרבינת (Pistacia terebinthus) הנפוץ בחלקו המערבי של אגן הים התיכון, ואחרים מסווגים אותה כמין נפרד. שניהם נחשבים טקסונים ויקריים, כלומר טקסונים בעלי תכונות דומות המחליפים זה את זה באזורי תפוצה שונים.

אלה ארצישראלית היא ערך טבע מוגן על פי חוק בישראל.

== ראו גם ==
* אלה (עץ)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tiuli.com/flower_info.asp?flower_id=10 אלה ארצישראלית] - אגדות ומידע מפורט מתוך האתר [http://www.tiuli.com טיולים בארץ מגדיר צמחים]

תפרחת האלה הארצישראלית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1849
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אדמון בואסייה
ארצישראלית
קטגוריה:תבלינים
קטגוריה:עצים ים תיכוניים
קטגוריה:ארץ ישראל: עצי בר
קטגוריה:ארץ ישראל: אלתיים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אלרגניים
אוטוסוגסטיה

ניתן להשפיע על האופן בו המוח רואה את המציאות
אוטוסוגסטיה (סוגסטיה עצמית) או בעברית השאה עצמית היא תהליך פסיכולוגי שבו בני אדם יכולים לשנות את דעתם, עמדותיהם, רגשותיהם, ואמונותיהם על ידי שכנוע עצמי והשפעה תת-מודעת על מרכיבים אלה. 

התופעה מתרחשת במגוון תחומים והיא אופיינית לתחומים של קריירה, בריאות ונפוצה מאוד בתחום הזוגי והרומנטי. 

אוטוסוגסטיה נעשית בדרך כלל במטרה לשכנע את התת מודע בדברים חיוביים ואו במטרה לשנות התנהגות מסוימת. אחת הדרכים המקובלות לאוטוסוגסטיה היא חזרה על אמירות מחזקות כגון "אני אוהב את עצמי", ועל ידי כך לגרום לתת מודע להאמין בנכונות הדבר. בדומה לכך, אנשים רבים גורמים לעצמם נזק בלא יודעין על ידי כך שחוזרים על משפט שלילי כלשהו כגון "אני מכוער" ובכך גורמים לתת מודע להאמין בנכונות הדבר.

המילה סוגסטיה נובעת מהמילה הלועזית suggestion שמשמעותה "הצעה" וכך למעשה פועלת הסוגסטיה – היא מציעה לאדם דרך פעולה מסוימת. הסוגסטיה יכולה להיעשות בצורה מילולית, באמצעות שיחה, או בצורה פיזית, באמצעות שפת גוף.

==ראו גם== 
*סוגסטיה
*היפנוזה
*דמיון מודרך
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:היפנוזה
זוראן ז'יווקוביץ'

זוראן ז'יווקוביץ (בסרבית: Зоран Живковић; נולד ב-22 בדצמבר 1960) הוא ראש ממשלתה לשעבר של סרביה, שהחליף בתפקיד את זוראן ג'ינג'יץ' לאחר הירצחו במרץ 2003.
== ביוגרפיה ==
ז'יווקוביץ' נולד בעיר ניש, ושם גם סיים את לימודי התיכון. לאחר מכן עבר ללמוד בקולג' של בלגרד ועסק ביזמות לפני שנכנס לזירה הפוליטית.

בשנת 1992 הצטרף ז'יווקוביץ' למפלגה הדמוקרטית של סרביה והפך למנהיג המפלגה ולנציגה בפרלמנט. בסוף 1996 הוא הוביל את מחאת האופיזיציה נגד זיופי הבחירות, ונבחר לראש העיר הראשון של עירו ניש ב-1997. בשנת 2000 היה ז'יווקוביץ' אחד הכוחות המניעים של הזרם הדמוקרטי להפלתו מהשלטון של סלובודן מילושביץ', ולאחר מכן התמנה לשר הפנים של הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה, תפקיד בו כיהן עד 2003, אז הפכה הרפובליקה לאיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו.

לאחר ההתנקשות בזוראן ג'ינג'יץ' התייצב ז'יווקוביץ' בראש ממשלת הרפורמה בזמן המשטר הצבאי שהוכרז במדינה והוביל את הלחימה בפשיעה ובשחיתות. כהונתו סבלה מביקורת רבה על מעצרים שעוררו מחלוקת, שערוריות פוליטיות, וקואליציה לא יציבה. עקב התמיכה הפוחתת בו פרש ז'יווקוביץ' מהנהגת המפלגה הדמוקרטית בבחירות לפרלמנט הסרבי ב-2004, לטובת בוריס טאדיץ', שנבחר למנהיג החדש.

הוא נשוי ואב לשני ילדים.
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ראשי ממשלת סרביה היוגוסלבית
קטגוריה:פוליטיקאים סרבים
קטגוריה:ראשי עיריות
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1960