OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
האמת העירומה (סדרת טלוויזיה)

האמת העירומה היא סדרת משטרה ודרמה ששודרה בערוץ 10 מסוף שנת 2008 ועד תחילת שנת 2009. יוצרי הסדרה הם האחים אורי ובני ברבש והיא הופקה על ידי חיים שריר. ייחודה של הסדרה היא שהיא מתנהלת בתוך לוקיישן אחד - פנים של מבנה - תחנת משטרה. הרייטינג של הסדרה נע סביב 6-7%. בינואר 2010 נמכר פורמט הסדרה לשידור במספר מדינות באירופה: באיטליה, צרפת, בלגיה, פולין ושווייץ להפקה גרסאות מקומיות שונות. באוקטובר 2010 נמכר פורמט הסדרה לרשת הכבלים האמריקנית HBO.

==עלילה==
הסדרה עוסקת בפרשת היעלמותה של נערה בת 17 בשם הגר נבות (דניאלה קרטס). הגר מתגוררת אצל אמה מיקה (יבגניה דודינה) אולם נראתה לאחרונה בבית אביה, דותן (יורם חטב). יחסיה של הגר עם אמה ובעלה, נדב (נתן רביץ), מעורערים, כמו גם יחסיה עם רוב האנשים בהם היא נתקלת. היא יצירתית - כותבת, מנגנת ושרה - אולם דיכאונית. המשפחה מגיעה לתחנת המשטרה רק 4 ימים לאחר שהגר נראתה לאחרונה. החקירה, אותה מוביל פקד רונן גבאי (ליאור אשכנזי), חושפת סודות משפחתיים בכל מקום אליו היא מגיעה. צוות החקירה כולל את שי (אלון דהן), שפרה אוחיון (הדס קלדרון) וסיגל סרוסי (מיכל לוי).

בנוסף - גם סיפורו של גבאי אינו פשוט - אשתו תמר (יעל הדר) חולה במחלת נפש ומתאשפזת לעיתים וילדיו מוזנחים. בנוסף, הוא נחקר במחלקה לחקירות שוטרים. בהיעדרו נכנסת אל צוות החקירה סמדר (מיכל ורשאי), בעוד סיגל יולדת ויוצאת מן הצוות.

החקירה ממפה את קשריה של הגר - עם קרלו, המורה שלה לצ'לו (איתי גנות); עם ניב רוזן, היועץ החינוכי של בית הספר בו למדה (אייל שכטר); עם נעמה (יובל שרף), חברה טובה שלעיתים משמשת גם מאהבת, ומאהב ערבי. כאשר גופתה של הגר מתגלה על ידי סאלם (שרדי ג'בארין) אף אחד במעגל הנחקרים לא יוצא לגמרי חף מאשמה.

== שחקנים ודמויות ==
* הגר נבות (דניאלה קרטס)
* מיקה נבות (יבגניה דודינה)
* נדב (נתן רביץ)
* רונן גבאי (ליאור אשכנזי)
* תמר גבאי (יעל הדר)
* נעמה (יובל שרף)
* סמדר (מיכל ורשאי)
* שי (אלון דהן)
* שפרה אוחיון (הדס קלדרון)
* סיגל סרוסי (מיכל לוי)
* דותן (יורם חטב)
* סאלם (שרדי ג'בארין)
* דריה (עידית נוידרפר)

== פרק מיוחד ==
בין הפרק החמישי לפרק השישי שודר פרק הסוקר מנקודת מבט מיוחדת את התקדמות החקירה בעניינה של הגר, הנעלמת כבר ארבעה ימים. בניגוד לפרקי הסדרה הרגילים, בהם סיפורי הדמויות השונות שזורים זה בזה במהלך הפרק, בפרק מיוחד זה נעשה מאמץ בעריכה לסדר עבור הצופה את המידע (בין השאר באמצעות תוספת של כתוביות), להפריד דמות מדמות ולאפשר תשומת לב לפרטים. הפרק היה באורך 50 דקות, בשונה משאר הפרקים שאורכם היה כחצי שעה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות דרמת מתח ישראליות
קטגוריה:סדרות פשע ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ עשר: תוכניות וסדרות
סבסטיאן באסונג

סבסטיאן באסונג נגואנה (נולד ב-9 ביולי 1986 בפריז, צרפת) הוא כדורגלן קמרוני יליד צרפת המשחק בעמדת המגן.

==קריירת מועדונים==
באסונג הוא בוגר אקדמיית הכדורגל לנוער המפורסמת קליירפונטיין. בין יתר בוגרי האקדמיה נמנים שחקנים כמו תיירי הנרי, ניקולא אנלקה, ויליאם גאלאס ולואיס סאהה. אחרי שסיים את האקדמיה, עבר למחלקת הנוער של קבוצת מץ, שם חתם גם על חוזה מקצועני רשמי. בשנת 2005, באסונג עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון ושיחק בה במשך שלוש שנים.

ביולי 2008, באסונג נבחן למשך שבוע במועדון מהליגות הנמוכות באנגליה, אלפרטון טאון, ובמהלך השבוע שיחק במשחק ידידות נגד דונקסטר רוברס. ב-30 ביולי 2008, דווח רשמית שדווקא ניוקאסל יונייטד החתימה את באסונג תמורת 500,000 פאונד. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניוקאסל ב-26 באוגוסט 2008, במשחק גביע הפוטבול ליג נגד קובנטרי סיטי. משחק הבכורה שלו בליגה היה משחק חוץ נגד ארסנל, לאחר שנכנס כמחליף במקומו של חוזה אנריקה. ב-26 בדצמבר 2008, הוא צבר לראשונה בקריירה כרטיס אדום, במהלך משחק נגד וויגאן אתלטיק. כבר בעונתו הראשונה באנגליה, זכה סבסטיאן בתואר כדורגלן העונה של ניוקאסל.

כבר לאחר עונה, ואחרי שניוקאסל נשרה לליגת המשנה, באסונג הצהיר שברצונו לעזוב את המועדון, כאשר הקבוצות שהביעו עניין בשירותיו היו טוטנהאם, ארסנל ומנצ'סטר סיטי. ב-6 באוגוסט 2009, אושר רשמית על חתימתו של השחקן בטוטנהאם תמורת סכום של 8 מיליון פאונד. באסונג כבש במשחק הבכורה שלו עבור התרנגולים, שער שהיה גם שער הניצחון נגד ליברפול, אחרי שכבש בנגיחה מהרמה מבעיטה חופשית של לוקה מודריץ', השער קבע את תוצאת המשחק 2-1 לטוטנהאם. במרוצת העונה, באסונג קבע לעצמו מעמד של שחקן הרכב, לאחר שפתח בהרכב הקבוצה בכל 9 משחקיה הראשונים בפרמייר ליג.

==קריירה בינלאומית==
באסונג שיחק כבלם בנבחרת צרפת עד גיל 21 בקיץ 2007, לפני שעבר לניוקאסל. ב-25 במאי 2009, הוא נקרא דווקא לייצג את נבחרת קמרון לקראת משחק מוקדמות מונדיאל 2010 נגד מרוקו. הוא קיבל רשות לשחק עבור קמרון, למרות ששיחק בנבחרת צרפת הצעירה, מכיוון שלא שיחק בה באף משחק רשמי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי קמרון, במשחק הניצחון 2-0 נגד אוסטריה, ב-12 באוגוסט 2009.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים קמרונים
קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:בלמי כדורגל קמרונים
קטגוריה:פריז: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מץ
קטגוריה:כדורגלני ניוקאסל יונייטד
קטגוריה:כדורגלני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני נוריץ' סיטי
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:כדורגלני פיטרבורו יונייטד
קטגוריה:כדורגלני וולוס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קמרון
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:ספורטאים קמרונים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים קמרונים ביוון
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים ביוון
קטגוריה:קמרונים שנולדו ב-1986
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1986
אנציקלופדיה לעולם הקלאסי

האנציקלופדיה ב-83 כרכים. בצד ימין של המדף התחתון נמצאת גרסה ישנה יותר, בשמונה כרכים.

אנציקלופדיה לעולם הקלאסי (בגרמנית: Realencyclopädie der Classischen Altertumswissenschaft) היא אנציקלופדיה רחבת היקף המתמקדת בעת העתיקה, שיצאה לאור בגרמניה בשנים 1839-1980 ונכתבה בגרמנית. האנציקלופדיה ידועה גם בשם פָּאוּלי-ויסוֹבָה (Pauly–Wissowa), על שם מייסדיה, וכן בשם RE.

==המהדורה המקורית==
הכרך הראשון של האנציקלופדיה יצא לאור על ידי אוגוסט פאולי, מורה בבית ספר תיכון, בשנת 1839. פאולי שיתף במיזם 17 כותבים נוספים, ונפטר כעבור שש שנים, מבלי שהשלים את המיזם. ארנסט כריסטיאן ולץ ווילהלם זיגמונד טאופל המשיכו במיזם, גייסו כותבים נוספים, והביאו את המיזם לידי גמר, בשישה כרכים, בשנת 1852. עבודה על מהדורה שנייה, בשנים 1864-1866, הולידה שני כרכים נוספים ולא הושלמה.

==RE==
בשנת 1890 החל גאורג ויסובה בהפקת מהדורה יומרנית יותר. הוא ציפה לסיים את המלאכה תוך 10 שנים. לאחר שהתברר שהוצאה של כרכי האנציקלופדיה כסדרם תארך זמן רב, הוחל במקביל, בשנת 1914, בפרסום כרכים החל מהאות R. הכרך האחרון של האנציקלופדיה הופיע רק בשנת 1978, וכרך המפתח הופיע בשנת 1980. האנציקלופדיה השתרעה על פני 66 כרכים, שלהם נוספו 15 כרכי מילואים ושני כרכי מפתח. ויסובה נפטר בשנת 1931, ואחריו המשיכו במיזם וילהלם קרול, קארל מיטלהאוס, קונרד ציגלר והנס גרטנר.

האנציקלופדיה היא המקור המקיף ביותר ללימודי העת העתיקה. כ-1,100 מחברים השתתפו בכתיבתה - כל ערך נכתב על ידי מומחה בעל מוניטין בתחום הרלוונטי. רבות מהביוגרפיות על אישים ברפובליקה הרומית נכתבו בידי פרידריך מינצר. בערכים שיצאו לאור בשנים 1933–1945 יש כאלה שהושפעו מהאידאולוגיה הנאצית (למשל הערך על פייסיסטראטוס). עקב כך שהמיזם ארך שלושה דורות, הנחות היסוד של האנציקלופדיה השתנו במידה ניכרת במהלך השנים.

==גרסאות מצומצמות==
המחיר והממדים של האנציקלופדיה הרתיעו קונים פוטנציאליים. בין השנים 1964-1975 יצאה לאור, על בסיס RE, גרסה מצומצמת בחמישה כרכים בשם Der Kleine Pauly (פאולי הקטנה). בסוף הכרך החמישי נכללים מילואים לחמשת הכרכים.

מהדורה מעודכנת ב-15 כרכים וכרך מפתח, בשם Der Neue Pauly (פאולי החדשה), יצאה לאור בהדרגה בשנים 1996-2003. במהדורה זו ניתן דגש רב יותר לשלהי העת העתיקה. משנת 2004 יוצאים לאור כרכי מילואים (מתוכננים שבעה כאלה). מהדורה אנגלית בשם Brill’s New Pauly: Encyclopaedia of the Ancient World יצאה לאור בשנת 2006.

==קישורים חיצוניים==

* סריקה של הכרכים הראשונים באנציקלופדיה, בוויקיטקסט הגרמני

קטגוריה:אנציקלופדיות בשפה הגרמנית
קטגוריה:העת העתיקה
הארי מאתיוס

הארי מאתיוס (Harry Mathews; 14 בפברואר 1930 - 25 בינואר 2017) היה סופר, משורר ומסאי אמריקאי שהשתייך לחבורת הסופרים הצרפתית "אוליפו" (Oulipo; Ouvroir de littérature potentielle).

==חייו==
מאתיוס נולד בניו יורק והתחנך באוניברסיטת פרינסטון, שאותה עזב בשנתו השנייה על מנת לשרת בחיל הים האמריקאי. במהלך שירותו התחתן עם ניקי דה סן פאל, אמנית צרפתייה וחברת ילדות. כשסיים את שירותו הוא עבר לאוניברסיטת הרווארד, שם סיים תואר ראשון במוזיקה. הוא עבר עם משפחתו לאירופה והתגרש מאשתו, שממנה נולדו לו שני ילדים.

מאתיוס הוא האמריקאי השני בלבד שנבחר לחברות בקבוצה הספרותית הצרפתית אוליפו ("סדנה לספרות פוטנציאלית") אשר כללה את חברו הטוב ז'ורז' פרק. בשנותיו האחרונות היה מתיוס נשוי בשנית וחילק את זמנו בין פריז, ניו יורק וקי וסט, שם גם נפטר בינואר 2017.

==יצירותיו==
מאתיוס כתב שישה רומנים, כמו גם סיפורים קצרים, שירה ומאמרים ספרותיים. ספרו הידוע ביותר, "טלות'" (Tlooth), מתחיל בהמלטות מכלא סיבירי וממשיך דרך מבחר מחוזות סוריאליסטים ומפגשים עם טיפוסים מוזרים ברחבי רוסיה ואירופה, כאשר כמעט עד סופו של הספר הקורא איננו יודע אם הדמויות הראשיות הן גברים או נשים (מאתיוס נתן לדמויות שמות נייטרלים מבחינה מגדרית והקפיד שלא להשתמש במונחים שיחשפו את זהות הדמויות, דבר האפשרי באנגלית אך לא בעברית). ספר ידוע נוסף של מאתיוס, שאף תורגם לעברית, הוא "חיי בסי-איי-אי", רומן בעל אלמנטים אוטוביוגרפיים המבוסס על השמועה שנפוצה בקרב חבריו הפריזאים של מאתיוס שהוא למעשה מרגל לטובת הסי-איי-אי. בין כתביו הקצרים נכלל הספר "הנאות ייחודיות" ("Singular Pleasures") המורכב משישים ואחת וִינְיֶטות העוסקות כולן באוננות.

===רשימת ספרים===
<div style="direction: ltr;">
* The Conversions (רומן) - Dalkey Archive Press, 1997
* The Journalist (רומן) - Dalkey Archive Press, 1997
* Tlooth (רומן) - Dalkey Archive Press, 1998
* Cigarettes (רומן) - Dalkey Archive Press, 1998
* The Sinking of the Odradek Stadium (רומן) - Dalkey Archive Press, 1999
* Singular Pleasures (אוסף וִינְיֶטות) - Dalkey Archive Press, 1999
* The Human Country (סיפורים קצרים) - Dalkey Archive Press, 2002
* My Life in CIA (רומן אוטוביוגרפי) - Dalkey Archive Press, 2005
</div>

==ספריו שתורגמו לעברית==
*הארי מאת’יוס, חיי בסי-איי-אי: כרוניקה של שנת 1973 (מאנגלית: מתן קמינר), תל אביב: בבל, 2008.
*הארי מאת’יוס, סיגריות, תל אביב: הוצאת עם עובד, 2010.

==קישורים חיצוניים==

* 
* הארי מאתיוס, [http://cafe.themarker.com/post/1895946/ חמש וִינְיֶטות מתוך “הנאות ייחודיות”], תרגום: שי אזולאי, 21 בנובמבר 2010, "המתרגם"
* [https://web.archive.org/web/20160303231759/http://skazoulay.com/?page_id=302 "אמא יקרה"] - סיפור קצר מאת הארי מאתיוס; תרגום: שי אזולאי.
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:משוררים אמריקאים
קטגוריה:מסאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
אליהו ברוך פינקל

הרב אליהו ברוך פינקל (י"ב בטבת ה'תש"ח, 25 בדצמבר 1947 – כ"ד באדר ב' ה'תשס"ח, 31 במרץ 2008) היה מראשי ישיבת מיר בירושלים.

== ביוגרפיה ==
נולד בירושלים לרב משה פינקל, בנו של ראש ישיבת מיר הרב אליעזר יהודה פינקל ונכדו של הרב נתן צבי פינקל ("הסבא מסלבודקה"), ולנחמה איידל, בתו של הרב מרדכי דוד לוין, מחבר סדרת הספרים "דרכי דוד", אשר שימש כראש ישיבת עץ חיים בירושלים.

אליהו ברוך נקרא על שם סבו הרב אליהו ברוך קמאי. בצעירותו גדל אצל סביו. למד בתלמוד תורה "יבנה" בירושלים, ובהיותו בן עשר עבר ללמוד בישיבת תפארת צבי שנקראה על שם אב סבו, ה"סבא" מסלבודקה. כשסיים את לימודיו שם, כחצי שנה לאחר הגיעו לגיל מצוות, עבר על פי המלצת סבו ללמוד בישיבת מיר. סבו, ראש ישיבת מיר, "שידך" לו כחברותא את הרב חיים קמיל, והוא ראה בו את אחד מרבותיו. במהלך לימודיו בישיבת מיר התקרב לדודו ראש הישיבה, רבי חיים שמואלביץ, ובמיוחד לחתנו הרב נחום פרצוביץ, איתו למד שיעור בקביעות ובו ראה כל ימיו את רבו המובהק.

ראשי הישיבה הועידוהו למסירת שיעורים בישיבה. מסופר שרבו הרב חיים שמואלביץ אמר לו בצעירותו שעליו חלה חובה מיוחדת להעמיק בחומר הנלמד, משום שאצלו זה לצורך הרבים, שיזדקקו לו כמוסר שיעורים. הרב נחום פרצוביץ למד עמו בחברותא את כל חלקי הש"ס, כולל מסכתות שלא נלמדו במסגרת הישיבה.

בקיץ ה'תשכ"ז עבר ללמוד בישיבת פוניבז'. גם שם קבע שיעור קבוע עם אחד הר"מים, הרב מרדכי שלמה ברמן. כאשר חותנו של הרב ברמן, הרב יעקב ישראל קניבסקי, היה מגיע לבית הרב ברמן, היה משוחח עם אליהו ברוך בסוגיות הנלמדות באותה עת והביע את התפעלותו ממנו. ראש ישיבת פוניבז', הרב שמואל רוזובסקי, היה מכנהו 'אליהו ברוך בתראי' - על משקל אליהו ברוך קמאי. כמו כן היה מקורב לראש הישיבה הרב ברוך דב פוברסקי.

לאחר מכן חזר ללמוד בישיבת מיר, עד לנישואיו בשנת ה'תשל"ג, לבתו של הרב שלמה גלמן מארצות הברית (חתנו של האדמו"ר מסטרטין רבי משולם פייביש לנגנר).

בעת מחלתו של רבו הרב פרצוביץ החל הרב אליהו ברוך פינקל ממלא את מקומו במסירת שיעורים לתלמידים שרצו להמשיך ללמוד בדרך הלימוד של רבי נחום. לאחר פטירת רבו התמנה לאחד מראשי הישיבה בישיבת מיר והמשיך במסירת שיעורים.

נפטר ב-31 במרץ 2008. ההלוויה יצאה מישיבת מיר, והוא נקבר בהר המנוחות.

== ספריו ==
רבי אליהו ברוך הותיר אחריו כתבי יד רבים וכן אלפי שיעורים מוקלטים. עד כה יצאו:
*שיעורי רבי אליהו ברוך על הש"ס, מסכת קידושין - ה'תש"ע, מסכת בבא בתרא - ה'תשע"ב, מסכת יבמות ב' כרכים - ה'תשע"ו, מסכת גיטין - ה'תשע"ז, מסכת סוכה - ה'תשע״ט, מסכת מכות - ה'תש״פ, מסכת בבא קמא חלק א׳ - ה'תשפ״א.
*משלחן רבי אליהו ברוך, על התורה, ב' חלקים (כולל קונטרס השידוכים מפרשת חיי שרה)
*משלחן רבי אליהו ברוך, על המועדים, ב' חלקים ה'תשע"ח
* אפיריון שלמה, חוברת בהלכות חופה וקידושין
* פותח שער, ביאורים בהלכות תשובה לרמב"ם
* ברכת הפסח, בענייני חג הפסח
* ברכת אליהו, בעניינים שונים
* ידי משה, לזכר אביו, עם חידושים מתלמידי הישיבה
* יציאות השבת, בענייני מסכת שבת

==קישורים חיצוניים==
* הרב ב. הלחמי, [http://www.yadmeir.co.il/?CategoryID=317&ArticleID=538 הגאון רבי אליהו ברוך פינקל זצוק"ל], באתר שטייגען
* [http://www.kolhashiurim.com/New/Ravs.aspx?Lang=Idish&Path=Idish|Yeshivot|Iun|R1422 שיעוריו באתר קול הלשון]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפחת אריה לייב שפירא
קטגוריה:ראשי ישיבת מיר
אליהו
קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:בוגרי ישיבת תפארת צבי
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
ג'וזף בוידן

ג'וזף בוידן (באנגלית: Joseph Boyden; נולד ב-31 באוקטובר 1966) הוא סופר קנדי.

== קורות חיים ==
בוידן גדל באזור טורונטו שבפרובינציית אונטריו, למד בבית ספר תיכון ישועי, ולאחר מכן למד כתיבה יוצרת באוניברסיטת יורק. כיום הוא מלמד באוניברסיטת ניו-אורלינס, ומחלק את זמנו בין ניו-אורלינס לבין טורונטו.

ספריו של בוידן מאופינים בכתיבה על חייהם של בני האומות הראשונות: מורשתם, מסורתם, וכן ההתנגשות התרבותית והפיזית בינם לבין הממשל הקנדי והקנדים הלבנים. ברומן "Three Days Road" הוא מספר את סיפורים של שני בני שבט הקרי (Cree) שהצטרפו לכוחות הקנדיים במלחמת העולם הראשונה. הסיפור שואב השראה מסיפורו האמיתי של פרנסיס פגמגבו (Francis Pegahmagabow), בן שבט האוג'יבווי (Ojibwe) ששירת במלחמה זו כצלף ואף זכה לעיטורים רבים.

הרומן השני שלו, "Through Black Spruce", מגולל את סיפור בנו של אחד החיילים מהרומן הראשון, והוא מתרחש בזמננו.
בוידן גם פרסם קובץ סיפורים בשם "Born With a Tooth".

ספרו "וונג'ק" מספר על ילד אחד מתוך 150,000 ילדים ילידיים שנחטפו על ידי הממשלה והועברו לפנימיות נוצריות מרוחקות, דבר שהביא למותם של רבים.<ref></ref>

==תרגומים לעברית==
* וונג'ק, תרגמה רוית ליכטנברג יקותיאל, הוצאת האם הגדולה 2021
* מבעד לעצי האשוחית, תרגמה אורטל אריכה, הוצאת כנרת זמורה-ביתן, 2011

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.quillandquire.com/authors/profile.cfm?article_id=6573 כתבה על בוידן במגזין קנדי]
* [http://www.publicradio.org/tools/media/player/news/features/2005/05/24_extra_boyden בוידן מקריא מספרו "Three Days Road"]
* 
* 
* 
* דפנה לוי, [https://anchor.fm/daphna-lewy/episodes/39-e1kkqpg שיחה אישית עם רוית ליכטנברג יקותיאל על התרגום לעברית של ״וונג׳ק״, בפודקאסט ״על החיים ועל המוות״], 30 ביוני 2022

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים קנדים
קטגוריה:מחברי סיפורים קצרים
קטגוריה:חברי מסדר קנדה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת יורק
קטגוריה:קנדים ממוצא סקוטי
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1966
הספסל האחורי

"הספסל האחורי" הייתה תוכנית טלוויזיה סאטירית בערוץ 2, אשר שודרה על ידי זכיינית השידור רשת. הפורמט כלל שבעה משתתפים, כל אחד מצחיק בתחומו. בסוף כל פינה יכול היה הקהל בתוכנית להצביע למתמודד או לקבוצה המצחיקה ביותר, לדעתם. את התוכנית הנחתה מיה דגן, שכבר השתתפה בתוכנית סאטירה דומה, במועדון לילה.

==פינות התוכנית==
*"בכפיים" - פינה אשר המשתתפים בה מציגים אירוע שקרה השבוע וראוי לכפיים.
*"האינטרקום" - פינה אשר המשתתפים בה "מצלצלים באינטרקום" של אישיות מסוימת, ומתחייסים למקרה שאפיין אותה השבוע.

===משתתפים===
*מושיק גלאמין
*רון קופמן
*מיה דגן
*יוסף סוויד
*הדר לוי
*נדב אבקסיס
*גיל קופטש

==קישורים חיצוניים==

* [http://reshet.tv/entertainment/hasafsal-haachori/ הספסל האחורי] באתר הזכיינית "רשת".
* ישראל פישר, [http://www.nrg.co.il/online/47/ART1/958/043.html ספסל רעוע: "הספסל האחורי" לא מצחיקה],nrg

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה סאטיריות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
תוכנית נחשון

סמל תוכנית נחשון
תוכנית נחשון היא תוכנית לפיתוח נוער מוכשר וערכי ליצירת עתודת מנהיגות מדעית למדינת ישראל.

התוכנית היא מיזם משותף של במשרד הביטחון (מפא"ת) ואוניברסיטת הטכניון ופועלת בשיתוף משרד החינוך (האגף למחוננים ומצטיינים). התוכנית יונקת את תפיסת החינוך וההכשרה שלה מתוכנית העילית הצבאית–אקדמית תלפיות ומתבצעת במסגרת כיתות ייעודיות – כיתות נחשון – בבתי ספר תיכון וחטיבות הביניים בישראל.

תוכנית נחשון מבוססת על פיתוח מקביל ומאוזן של שלושה בסיסי כוח: השכלתי – אישיותי – ערכי תוך למידה עצמית ופעילה של התלמידים בהובלת מחנך-מנהיג. 

== היסטוריה ==
התוכנית החלה את דרכה בשלושה בתי ספר תיכוניים בשנת הלימודים תשס"ט. בהמשך החלה לפעול התוכנית גם בחטיבות הביניים (מסד נחשון).

בשנת הלימודים תשפ"ד פועלת התוכנית ב-189 כיתות ב-54 בתי ספר.

== עקרונות יסוד של כיתות נחשון ==
עיצוב מסגרת הלימודים וההווי בכיתות נחשון כולל מספר עקרונות:
* מחנך-מנהיג הכיתה, הוא דמות חינוכית מובילה ומודל לחיקוי עבור תלמידיו. תפקידו של המחנך להוביל את תוכנית החינוך עבור הכיתה כולה, ולבנות תוכנית פיתוח אישית לכל תלמיד בכיתה.
* כיתת אם אחודה ויום נחשון ייעודי בשבוע בו מתקיימת הפעילות הייחודית של נחשון. לרוב התלמידים יעבדו בצוותים והתוכנית החינוכית תשלב מספר רב של ימי שיא מחוץ לבית הספר למפגש עם העולם ש"אחרי בית הספר".
* מתן אוטונמיה מקסימלית לתלמידים כמפתח לפיתוח מנהיגות.

== קישורים חיצוניים ==
* 

*[http://edu.gov.il/minhalpedagogy/gifted/Educational-frameworks/gifted-excellents-frameworks/Pages/nahshon.aspx מידע על התוכנית], באתר משרד החינוך
*

== הערות שוליים ==
קטגוריה:ישראל: מיזמי חינוך
נופש

נופשים ב[[אתר החרמון]]
נופש הוא שם כולל לבילוי זמן מתוך תחושת הנאה, אשר מטרתו השגת רגיעה של הגוף והנפש.

בעוד שהמונח "פנאי" מתאר בדרך כלל מצב של זמן חופשי מעבודה ומילוי מטלות והתחיבויות, ומתבטא בבילוי בעל אופי סביל כגון שינה, הרי שהמונח נופש מדגיש את האופי פעיל של הבילוי.

==ההיבט הבריאותי==
העלייה ברמת החיים במדינות המפותחות, ביחד עם סגנון העבודה התובעני ועתיר הלחצים הנפשיים, הביאה לגידול בביקוש לנופש ופעילות אקטיבית של בילוי זמן.
מחקרים מאשרים את המסקנה כי הנופש תורם לאיכות החיים והרגשה של שביעות רצון, ואלה בשילוב ירידת רמת המתח הנפשי הנלוית אליהם תורמת ישירות גם לשיפור הבריאות הגופנית.
התברר עוד כי העוסקים בפעילות נופש אקטיבית הקטינו את הוצאות הבריאות שלהם.

החשיבות של הניתוק מלחצי היום יום כמכשיר לשיפור המצב הנפשי והגופני מוכר עוד מתרבויות עתיקות ובראשן היהדות אשר קיבעה את יום השבת כיום מנוחה מחייב.

==ההיבט הארגוני==
יצירת תנאים לנופש יכולה להיות על בסיס וולונטרי-ציבורי או על בסיס פרטי למטרות יצירת רווח.
רשויות מקומיות מפתחות פארקים ציבורים ומתקנים פתוחים לנופש פעיל. במרכזי תרבות מקומיים מתקיימים חוגי העשרה ויצירה כולל חוגים ופעילויות למבוגרים בתחומי הספורט, מוזיקה, מלאכת-יד וכדומה.
חברות פרטיות מארגנות גם הן בילויי נופש שונים החל מטיולים אתגריים ופעילויות ספורט ייחודיות וכלה בנופש מתון ורגוע יותר, הכל לפי טעמו ובחירתו של הפרט.

==ההיבט המקצועי==
ההתפתחות של נושא הנופש וההבנה של החשיבות הנלוית אליו הביאה גם להתפתחות של אנשי מקצוע המתמחים בתחום. הכשרתם כוללת הן את ההיבט הציבורי של בניית אתרי הנופש אופיים ותקציביהם, והן בהיבט האישי של התאמת האופי והאינטנסיביות של הנופש לאדם הספציפי העומד מולם.

==ראו גם==
* אזור נופש לאומי
*אטרקציה תיירותית
*איזון עבודה-חיים
*בידור
*חופשה
*כיף
*משחקייה
*שעשוע
*שעשוע ילדים
*תחביב

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חופשה
הספרייה הממלכתית של רוסיה

המבנה הישן אשר שימש את הספרייה הממלכתית של רוסיה. המבנה צופה לעבר מתחם [[הקרמלין.]]
הספרייה הממלכתית של רוסיה או ספריית המדינה של רוסיה (ברוסית: Российская государственная библиотека) היא הספרייה הלאומית של רוסיה. הספרייה ממוקמת במרכז מוסקבה, בירת רוסיה והיא הגדולה שבספריות המדינה ואחת מהספריות הגדולות בעולם, עם כ-45 מיליון פריטים.

==היסטוריה==

נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין בעת ביקור באוסף כתבי היד העבריים בספרייה הממלכתית של רוסיה, מרץ 2016
הספרייה נוסדה ב-1 ביולי 1862 כספרייה ציבורית בשם "הספרייה של המוזיאון הציבורי של מוסקבה ושל מוזיאון רומיאנצב" או "ספריית רומיאנצב". הספרייה הייתה חלק מהמוזיאון הציבורי הראשון של מוסקבה, בו הוצגו אוספיו של ניקולאי רומיאנצב, אשר נתרמו על ידי האספן העשיר לאומה הרוסית והועברו מסנקט פטרבורג למוסקבה. האוספים כללו גם ספרים וכתבי יד. 

במהלך השנים גדלו אוספי המוזיאון בעקבות תרומות נוספות של מוצגים וכן תרומות כספיות. חלק מהאוספים הולאמו וצורפו לספרייה, כגון אוסף שניאורסון של חסידות חב"ד שהולאם ב-1920.

בעקבות מהפכת אוקטובר (1917) הועברו למוזיאון ולספרייה אוספים רבים של אצילים שהוחרמו על ידי השלטונות הקומוניסטיים. במקביל, פחת המימון של המוזיאון (מרבית הכספים הוזרמו על ידי השלטונות למוזיאון פושקין). בשנת 1925 הוחלט לפרק את המוזיאון ולפזר את אוספיו בין מוזיאונים אחרים - ומרבית האוספים הועברו למוזיאון פושקין. באותה שנה הוחלט לשנות את שם הספרייה ל"הספרייה הממלכתית של ברית המועצות ע"ש ו. א. לנין". בין השנים 1922–1991 הייתה חובת הפקדה בספרייה של עותק מכל ספר אשר פורסם בברית המועצות.

במקביל נהרס ארכיון המדינה הישן, והחלה בניית מבנה ספרייה חדש, בתכנונם של האדריכלים ולדימיר שצ'וקו וולדימיר גלפריק. התכנון נעשה בין השנים 1927–1929 ועבודות הבנייה החלו בשנת 1930.

בניית חלקו הראשון של המבנה, אשר נבנה בסגנון מודרני עם אלמנטים נאו קלאסיים, הסתיימה בשנת 1941. בניית אולם הקריאה ובו 250 מושבים, הסתיימה בשנת 1945, ואגפים נוספים של המבנה הושלמו בשנת 1960.

בשל מספר הספרים הרב אזל המקום בספרייה בשנת 1968, ומבנה חדש הוקם על מנת לאחסן כתבי עת, ספרים מדעיים, וספרים להם ביקוש נמוך. מבנה זה, הממוקם בחימקי, הושלם בשנת 1975.

בשנת 1992 שונה שם הספרייה לשמה הנוכחי. למרות מחיקת שמו של לנין מהשם המלא הרשמי של הספרייה, הכינוי העממי "לֵנִינְקָה" (Ленинка) עדיין משמש בפי תושבי מוסקבה ובפי הקוראים הפוקדים אותה בקביעות ואף מופיע באתר האינטרנט הרשמי של הספרייה; גם שם תחנת הרכבת התחתית הסמוכה הוא עדיין "הספרייה על שם לנין" (Библиотека имени Ленина). עם נפילת ברית המועצות נותרה חובת ההפקדה של הספרים המפורסמים ברוסיה, וכל מוציא לאור במדינה מחויב להפקיד בספרייה עותק מכל ספר היוצא לאור.

כיום בספרייה 275 ק"מ של מדפים עליהם 17 מיליון ספרים, 13 מיליון כתבי עת, 350,000 דפי תווים והקלטות ו-150,000 מפות. בספרייה ספרים ב-247 שפות, כאשר 71% מהאוסף הוא בשפה הרוסית והיתר בשפות אחרות.

==קישורים חיצוניים==

* 
 
* [http://www.leninka.ru האתר הרשמי הנוסף, leninka.ru - ההיסטוריה של הספרייה ותוכניות הפיתוח העתידי] 
* 
* 
* 

קטגוריה:מוסקבה: חינוך
קטגוריה:מוסקבה: מבנים
קטגוריה:מוסקבה: מוזיאונים
קטגוריה:מוסקבה: תרבות
רוסיה
קטגוריה:רוסיה: ספריות
אינטרנט רימון

אינטרנט רימון היא חברה ישראלית שהמוצר העיקרי שלה הוא ספק שירותי אינטרנט. החברה מוכרת שירותי סינון תוכני אינטרנט והתאמתם לציבור הדתי בישראל, בין היתר באמצעות סינון תכנים פורנוגרפיים ותוכני אלימות.

== היסטוריה ==
בשנת 2007 הוקמה החברה ביוזמת הרב יהושע שפירא, קיבלה רישיון לספק שירותי אינטרנט והצטרפה לשוק האינטרנט בישראל, "אינטרנט רימון" היא החברה הראשונה מסוגה שסיפקה אינטרנט מסונן כבר ברמת ספק האינטרנט, ללא צורך ברכישת שירות סינון או תוכנת מחשב נפרדת, לאנשים שמעוניינים לגלוש באינטרנט כשר.

בהמשך אותה שנה, בעקבות הקמתה של החברה, קראו מספר רבנים מהציונות הדתית בישראל ובראשם הרב מרדכי אליהו לעבור לחברה זו, שכן הפתרון שהיא מציעה טוב יותר, לטענתם, לגלישה בטוחה ברשת האינטרנט, מכל הפתרונות הקיימים בשוק.

בשנת 2008 נחתם הסכם בין החברה לבין חסידות בעלז שבמסגרתו ניתן למי שמחויב לכך לצורך פרנסתו היתר מהאדמו"ר להתחבר לאינטרנט, אך כיום ממליצים בחסידות בעיקר על סינון התוכן של חברת נטפרי.

בתחילת שנת 2009 הקימה החברה חטיבה נוספת בחברה בשם "אתרוג", שנועדה לתת מענה לציבור החרדי. ההבדל המשמעותי הוא ברמת הסינון שבחטיבה זו הוא מוקפד יותר.

ביוני 2009 פורסם כי חברת 013 נטוויז'ן רכשה חלק מהחברה והיא תיכנס כשותפה ל"אינטרנט רימון". בנובמבר 2009 נשלחה עצומת רבנים שקראה ליצירת כלי סינון תוכן גם לטלפונים סלולריים, בעקבות כך בשנת 2010 השיקה "אינטרנט רימון" בשיתוף עם חברת סלקום, כלי סינון גם עבור מכשירים סלולריים.

ביולי 2011 התפטר קובי הקר, מנכ"ל החברה. בעקבות כך, יריב פאר, מונה למנכ"ל במקומו.

ביוני 2015 השיקה החברה את המותג "TOM" הפונה לסינון תכנים גם במגזר הכללי.

בשנת 2018–2019 יצא השירות החדש של רימון שנקרא "הדור הבא" שבו הבחירה על אילו מכשירים להגן נתונה למשתמש.

==מאפייני פעילות==
אינטרנט רימון מציעה מספר רמות סינון שונות. הסינון מתבצע בפועל על ידי אלגוריתמים של בינה מלאכותית שנועדו לזהות תכנים שאינם הולמים בהתאם לרמת הסינון. נוסף על כך המשתמש יכול להגדיר רשימה אישית מסוג רשימה לבנה או רשימה שחורה. כמו כן מתבצע סינון על תוצאות חיפוש במנועי חיפוש, וסינון באתרים מאובטחים באמצעות תיעול התעבורה המאובטחת דרך שרתי אינטרנט רימון. מאפיין זה, אשר המנויים מיודעים לגביו, חושף את המשתמשים להתקפות פוטנציאליות מסוג התקפת אדם בתווך והאזנת סתר מצד אינטרנט רימון. ניתן לדווח על תקלות ובעיות בסינון התוכן באמצעות דף מיוחד בדף הבית (דרך "צור קשר") ולאחר בדיקה התיקון מיושם עבור כל המשתמשים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.etrog.net.il דף הבית של "אתרוג"]
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות תקשורת ישראליות
קטגוריה:ספקי שירותי אינטרנט בישראל
קטגוריה:אינטרנט: בטיחות
קטגוריה:טכנולוגיה והלכה
קטגוריה:גבעת שמואל: חברות
קטגוריה:צנזורה פנימית באינטרנט
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2007
ניקולס רוז

ניקולס רוז (Nikolas Rose נולד ב-1947 בלונדון, אנגליה) הוא פרופסור לסוציולוגיה יהודי בריטי בבית הספר לכלכלה של לונדון.

==קורות חיים==
רוז מוכר בעולם בזכות פרשנותו המקורית לעבודתו של הוגה הדעות הצרפתי מישל פוקו, והחייאת המחקר בנושא הממשל-טליות בעולם האנגלו-אמריקאי.

רוז גדל במשפחה יהודית בלונדון. הוא אחיו הצעיר של סטיבן רוז, נוירולוג בריטי מפורסם.

==קישורים חיצוניים==
* 

<div style="direction: ltr;">
* [http://www2.lse.ac.uk/sociology/whoswho/academic/rose.aspx London School of Economics Staff Profile Nikolas Rose]
* [http://www.lse.ac.uk/people/n.rose@lse.ac.uk/ London School of Economics Experts Professor Nikolas Rose]
* [http://www.lse.ac.uk/collections/BIOS/ London School of Economics Bios]
* [http://www.lse.ac.uk/collections/brainSelfSociety/ LSE/BIOS research project on Brain, Self and Society]
</div>

קטגוריה:סוציולוגים יהודים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1947
חרבתא אל-מצבאח

חרבתא אל-מצבאח (בערבית: خربثا المصباح) הוא כפר פלסטיני באזור הרי בנימין מדרום לכביש 443 ובית עור א-תחתא, בקרבת בית חורון ומצפון לעיירה בית ליקיא. הכפר ממוקם 4 ק"מ מזרחית למודיעין-מכבים-רעות על כביש 443 ו-15 ק"מ מערבית לרמאללה ושייך לנפת רמאללה ואל-בירה. נכון לשנת 2017 חיו בכפר 6,366 תושבים, כולם מוסלמים. אדמות הכפר משתרעות על שטח של 4,431 דונמים מתוכם 644 שטח בנוי.
== היסטוריה ==
הכפר שוכן על שלוש גבעות. הגבעה המערבית היא הכפר הישן שקיים מהתקופה הרומית והביזנטית. שתי הגבעות המזרחיות נבנו מאוחר יותר, החל מהמאה ה-18.
===התקופה העותמאנית===
בשלטון העות'מאנים בארץ ישראל שמו של הכפר היה "ח'רבתא אל בני סבא".

החוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר בכפר ב-1863 וכתב כי מתגוררים בו 400 תושבים. אחד מתושבי הכפר הראה לו אתר מכוסה אבני גזית בשם 'אל-כניסה', בו, על פי המסורת המקומית, עמדה בעבר כנסייה. בנוסף, גרין דיווח כי במקום בארות, בורות וקברים עתיקים, המעידים לדעתו כי <ref></ref>

===בתקופת המנדט הבריטי===
במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בח'רבת'א בני חרית אוכלוסייה של 369 תושבים, כולם מוסלמים,במפקד 1931 גדלה האוכלוסייה ל-488 תושבים ששכנו ב-121 בתים.

בשנת 1945, על פי סקר הכפרים של המנדט הבריטי בארץ ישראל, אוכלוסיית הכפר מנתה 600 תושבים, שהיו בבעלותם 4,438 דונם, על פי סקר קרקעות ואוכלוסין רשמי. מתוך מספר זה 1,026 דונם, היו של מטעים וחקלאות שלחין השקיה, 2,133 של גידולי דגנים, ו-25 דונם היו קרקע בנויה.

בעקבות מלחמת העצמאות ולאחר הסכמי שביתת-הנשק של 1949, עבר הכפר לשלטון ירדני.

המסגד הראשי בכפר נבנה בשנת 1965 על חורבות כנסייה עתיקה שנחרבה.
===לאחר 1967===
בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית. חלק מתושבי הכפר הם פליטים משלושת כפרי לטרון (עמואס, בית נובא ויאלו) שהרס צה"ל במלחמת ששת הימים.

בשנות ה-80, חלק מאדמות הכפר הופקעו לצורך בניית כביש 443. התושבים עתרו לבג"ץ נגד המפקד הצבאי שהפקיע את האדמות, ובתשובה לעתירה, טענו המשיבים מטעם המדינה כי מטרתה של תוכנית הדרכים היא לשרת את צורכי האזור, והיא תשרת את אוכלוסיית הכפרים המקומיים לאורך התוואי. המשיבים הדגישו, כי מערכת הדרכים ביהודה ובשומרון היא מיושנת, ואין היא יכולה לשאת עוד את הכמות הרבה של מכוניות הנעות עליה. בג"ץ קיבל את עמדת המדינה וכתב:

לאחר הסכם אוסלו, השטח הבנוי של הכפר סווג כשטח B.

בעקבות האינתיפאדה השנייה נחסמו דרכי הגישה מכפר לכביש 443, ונאסר על התושבים הפלסטינים השימוש בכביש.
תושבי האזור הגישו עתירה לבג"ץ, ובה נטען שהחסימה וההגבלות אינן חוקיות, בין השאר, כיוון שהכביש נסלל חלקית על אדמות שהופקעו בהבטחה שישמשו את תושבי האזור

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפת רמאללה ואל-בירה
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
פראונים

פראונים (שם מדעי: Dendrobranchiata) היא תת-סדרה של מעשירי רגל ימיים. הם דומים בחזותם לחסילונים, כשההבדל העיקרי הוא בצורת הזימים. תת-הסדרה מכילה עשרות מינים השונים בצבעם ובתפוצתם.

==מיון==
*על-משפחה: Penaeoidea
**משפחה: Aciculopodidae - נכחדה
**משפחה: Aegeridae - נכחדה
**משפחה: Aristeidae
**משפחה: Benthesicymidae
**משפחה: Carpopenaeidae - נכחדה
**משפחה: Penaeidae
**משפחה: Solenoceridae
**משפחה: Sicyoniidae
*על-משפחה: Sergestoidea
**משפחה: Luciferidae
**משפחה: Sergestidae

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מעשירי רגל
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1888
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי צ'ארלס ספנס בייט
גאווה ודעה קדומה (סרט, 2005)

גאווה ודעה קדומה (באנגלית: Pride and Prejudice) הוא סרט רומנטיקה תקופתית משנת 2005, המבוסס על רומן של ג'יין אוסטן באותו שם.
הסרט בוים על ידי ג'ו רייט, ומככבים בו קירה נייטלי, מת'יו מקפדיין וברנדה בלתין.

==עלילה==
הסיפור מתמקד באליזבת בנט (קירה נייטלי), בת למשפחה עם עוד ארבע אחיות, אב ואם.
כשהאם, גברת בנט, שומעת על ביקור של אדם עשיר בשם צ'ארלס בינגלי, היא נרתמת מיד למטרה להשיא לו את אחת מבנותיה.
בינגלי מגיע לנשף עם אחותו קרוליין ועם חברו הטוב ביותר, פיצוויליאם דארסי (מת'יו מקפדיין).

אליזבת אינה מאמינה בנישואי תועלת אלא בנישואים מתוך אהבה, ולכן דוחה כל הצעת נישואים שניתנת לה.
ג'יין האחות הבוגרת מתאהבת בבינגלי, ובזמן שהיא מנהלת מערכת יחסים עמו, אליזבת ודארסי מנהלים ביניהם מערכת יחסים של לגלוגים ועלבונות.
דארסי השחצן והגאוותן מתאהב באליזבת, אך אליזבת רואה בו את האדם האחרון שתינשא לו אי פעם.

לאחר שאליזבת מטיחה בדארסי את כל הסיבות למה היא שונאת אותו, הוא כותב לה מכתב ובו מסביר את המניעים למעשיו. הם נפגשים שוב כאשר אליזבת מגיעה לביקור באחוזה שהיא ביתו של דארסי, והוא מחזר אחריה בזמן שקורה אסון במשפחת בנט ולידיה, האחות הקטנה, בורחת עם גבר מפוקפק. בזמן שאליזבת חוזרת לביתה לתמוך באמה, דארסי נוסע להציל את אחותה. הוא מבקש ממנה שלא תספר לאליזבת על מעורבותו בהצלת העניינים, אך האחות פולטת בטעות את שמו. אליזבת מבינה שהיא טעתה בשיפוט המחמיר שהעבירה על דארסי, ונעתרת להצעת הנישואין שלו.

==הסרט באקרנים==
הסרט הופץ בשתי גרסאות שונות לסופו, אחת שיועדה לממלכה המאוחדת והשנייה לארצות הברית, דבר שעורר פולמוס בתקשורת הבריטית. לאור דרישת הציבור הבריטי הוקרן הסרט עם "הסוף האמריקאי", ובו נשיקה רומנטית בין הגיבורים. בישראל הוקרן הסרט לראשונה בפברואר 2006 בסינמטקים בגרסה הבריטית (ללא הנשיקה). השחקנית הבריטית קירה נייטלי הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר על משחקה בסרט זה.

==דמויות==
*קירה נייטלי – אליזבת בנט
*מת'יו מקפדיין – מר דארסי
*טלולה רילי – מרי בנט
*רוזמונד פייק – ג'יין בנט
*ג'נה מאלון – לידיה בנט
*קארי מאליגן – קיטי בנט
*דונלד סאת'רלנד – מר בנט
*ברנדה בלתין – גברת בנט
*קלאודי בלקלי – שרלוט לוקאס
*סיימון וודס – מר צ'ארלס בינגלי
*קלי ריילי – קרוליין בינגלי
*רופרט פרנד – מר ג'ורג' ויקהאם
*טום הולנדר – מר ויליאם קולינס
*ג'ודי דנץ' – ליידי קתרין דה ברג
*טמזין מרצ'נט – ג'ורג'יאנה דארסי
*מג ויין אוון – גברת ריינולדס

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטים לפי ספרי ג'יין אוסטן
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:סרטים תקופתיים
ויסקי סאוור

וויסקי סאוור (מאנגלית: Whisky sour) הוא קוקטייל קלאסי על בסיס ויסקי, נהוג להכינו מויסקי אמריקני (בורבון) או כל ויסקי אחר.

כדי להכין את הקוקטייל נהוג למזוג לשייקר כ-45 מ"ל ויסקי וכ-45 מ"ל תערובת סאוור אל שייקר עם מעט קרח, לנער היטב ולמזוג לכוס אולד פאשן. נהוג להוסיף סטירר וקשית ופרוסת לימון לשם קישוט.

בגרסה נוספת מכינים את הקוקטייל מבורבון או כל ויסקי אחר, ובגרסה זו הוא מורכב מכ-60 מ"ל ויסקי, כ-30 מ"ל מיץ לימון סחוט טרי ומעט סוכר, את המרכיבים נהוג לנער היטב עם קרח גרוס בשייקר ולהגיש בכוס ויסקי ("אולד פאשן") עם קרח גרוס במגרסת קרח. בווריאציה המוקצפת של הקוקטייל מוסיפים למרכיבים גם כמה טיפות חומר מקציף כמו חלבון ביצה, ובגרסה זו הוא נקרא "ויפד ויסקי סאוור" ("Whipped whisky sour"), או בארצות הברית "בוסטון סאוור" ("Boston Sour"). את הקוקטייל מקשטים לעיתים בפרוסת לימון או בדובדבן מסוכר או בשניהם.
ויסקי סוואר בכוס אולד פשנד
ניתן גם להכין ניו יורק סאוור (New York sour) שהוא וויסקי סאוור עם "פלואט" (הצפה) של יין אדום (בדרך כלל יין אדום יבש) מעל. ניתן לשנות את המינונים והווריאציות של הוויסקי סוואר בהתאמה לטעמו של כל אחד וקיימים היום הרבה וריאציות והרבה מתכונים ומינונים.

==קישורים חיצוניים==

*
*
*

קטגוריה:קוקטיילים
המוזיאון הפוליטכני

חזית המוזיאון. תצלום משנות ה-80 של המאה ה-19.
המוזיאון הפוליטכני (ברוסית: Политехнический музей) הוא מוזיאון מדע הממוקם במוסקבה בירת רוסיה.

המוזיאון מציג את ההתפתחות הטכנולוגית והתפתחות המדע במאות ה-19 וה-20 ומתמקד בהתפתחות המדע והטכנולוגיה בברית המועצות. בין מוצגי המוזיאון נכלל הטלסקופ האכרומטי הראשון.

==היסטוריה==
המוזיאון נוסד בשנת 1872 בעקבות התערוכה הטכנולוגית הרוסית הראשונה שנערכה בשנת ה-200 להולדתו של הצאר פיוטר הגדול. מבנה המוזיאון תוכנן על ידי האדריכל איפוליט מוניגטי והושלם בשנת 1877.

המוזיאון הוא הגדול במוזיאוני המדע ברוסיה, ומציג מוצגים היסטוריים הממחישים המצאות היסטוריות ובהם המחשבים הראשונים שנבנו בברית המועצות. אוספי המוזיאון כוללים למעלה מ-160,000 מוצגים ב-65 אולמות תצוגה בנושאי הכימיה, כריה, מטלורגיה, תחבורה, אנרגיה, אופטיקה, אוטומציה, מחשבים, הנדסה, אלקטרוניקה ורדיו, תקשורת וחקר החלל.

בשנת 1972 למוזיאון צורפה סיפרייה בנושאים טכניים שפעלה כמוסד נפרד מסוף המאה ה-19. כיום היא כוללת מעל ל-3.5 מיליון ספרים לרבות ספרים של ג'אקומו בארוצי דה ויניולה משנת 1536.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20060719045139/http://eng.polymus.ru/?s=19&lvl=1 אוספי המוזיאון]
* [http://www.otdihinfo.ru/photo/24.html תצלומי המוזיאון]
* 

פוליטכני
קטגוריה:מוזיאונים למדע
יאנינה ויקמאייר

יאנינה ויקמאייר (בהולנדית: Yanina Wickmayer; נולדה ב-20 באוקטובר 1989) היא שחקנית טניס מקצועית מבלגיה. דורגה בשיאה במקום 12 בעולם וכיום (ספטמבר 2023) מדורגת במקום ה-85 ביחידים וה-67 בזוגות בדירוג ה-WTA.

ויקמאייר זכתה עד היום ב-13 תוארי יחידות (3 WTA ו-10 ITF) וב-8 תוארי זוגות (כולם בסבב ה-ITF).

ויקמאייר שיחקה בנבחרת בלגיה בין השנים 2007 ו-2010. מאזנה בגביע הפדרציה עומד על 12 ניצחונות (11 במשחקי יחידות ואחד במשחק זוגות) ו-6 הפסדים (4 במשחקי יחידות ושניים במשחקי זוגות).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טניסאיות בלגיות
קטגוריה:פלמים
קטגוריה:ילידות 1989
מנהטן (קוקטייל)

מנהטן (באנגלית: Manhattan) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי המורכב מ-50 מ"ל של ויסקי קנדי או ויסקי שיפון, 20 מ"ל ורמוט אדום וקורטוב אנגוסטורה ביטר. את המרכיבים בוחשים עם קרח בכוס בחישה ומסננים לכוס קוקטייל ("כוס מרטיני") או לכוס אולד פאשן על גבי קוביות קרח. בדומה ל"ברוקלין" הוא קרוי על שם מנהטן, רובע בעיר ניו יורק.

הקישוט המסורתי של המנהטן הוא דובדבן מרסקינו (Maraschino cherry).

== אזכורים במדיה ==
בסדרת האנימציה משפחת סימפסון בפרק בארט הרוצח, מכין בארט סימפסון קוקטייל מנהטן לטוני הגנגסטר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קוקטיילים
קרלוס אסקודה

קרלוס אסקודה (בספרדית: Carlos Escudé; 10 באוגוסט 1948 – 1 בינואר 2021) היה חוקר מדע המדינה ואינטלקטואל ארגנטינאי. קיבל דוקטורט במדעי המדינה מאוניברסיטת ייל, ונחשב לאחד מגדולי המומחים ליחסים בינלאומיים באמריקה הלטינית. כתב קרוב לעשרים ספרים ומסות על מדיניות החוץ של ארגנטינה, במיוחד על הממשל של קרלוס מנם. נחשב גם בין ההוגים שתרמו לעליית זרם הנאו-מודרניזם.

== חייו ==
אסקודה, שנולד בבואנוס איירס, היה תאורטיקן של "ריאליזם הפריפריה" כמדיניות חוץ למדינות החלשות. ניתן לסכם את ריאליזם הפריפריה ההיקפי כך: "עבור מדינה פריפריאלית, פגיעה, ענייה, ושאינה חשובה אסטרטגית עבור האינטרסים החיוניים של המעצמות המרכזיות, מדיניות החוץ המוסרית היחידה היא כזו שמפחיתה את העלויות והסיכונים הפוטנציאליים לעלויות, ממקסמת רווחים, ומעל לכל, מושכת השקעות ומורידה את רמת הסיכון של המדינה".

הוא היה פרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד ומכון אורטגה אי גאסט במדריד. כמו כן היה עמית של קולג' סנט אנטוני (אוניברסיטת אוקספורד), אוניברסיטת אאוגסבורג (גרמניה), אוניברסיטת ג'ונס הופקינס (SAIS), אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל ואוניברסיטת טקסס באוסטין.

בסוף 2008 הוא התגייר על ידי בית המדרש לרבנים "מרשל מאיר", ושינה את שמו לנחמן בן אברהם אבינו.
בשנת 2009 פתח את מדור אמריקה הלטינית של [https://web.archive.org/web/20100205064626/http://www.jewish-studies.org/ShowDoc.asp?MenuID=119 הקונגרס העולמי ה-15 למדעי היהדות] (האוניברסיטה העברית בירושלים) בהרצאה תחת הכותרת "הקשרים בין ישראל ובין אמריקה הלטינית בעידן הגלובליזציה".

נפטר ב-1 בינואר 2021 בעקבות מחלת הקורונה.

== לקריאה נוספת ==

* [https://web.archive.org/web/20100516063303/http://dhost.info/jewishstudies/program/מדור%20ליהדות%20אמריקה%20הלטינית.htm מדור ליהדות אמריקה הלטינית: אמיל"ט – אגודת מחקר יהדות לטינואמריקה]
* [http://www.argentina-rree.com/cv02.htm היסטוריה של יחסי החוץ של ארגנטינה ]

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תאורטיקנים במדע המדינה
קטגוריה:גרים
קטגוריה:סופרים ארגנטינאים
קטגוריה:חוקרי יחסים בין-לאומיים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ייל
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1948
קטגוריה:נפטרים במגפת הקורונה
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו ב-2021
לשכת בית אבטינס

לשכת בית אבטינס היא לשכה שהייתה בעזרה בבית המקדש השני. לשכה זו שימשה את משפחת בית אבטינס, משפחה שתפקידה היה להכין את הקטורת שהוקטרה על המזבח הפנימי וביום הכיפורים.

==תפקידיה==
בלשכת בית אבטינס היו מאחסנים את אחד עשר סממני הקטורת ואת הסממנים הנלווים, ושם היו בני משפחת בית אבטינס כותשים את סממני הקטורת, ומערבבים אותם זה בזה, כדי ליצור את הקטורת. הכנת הקטורת לכל השנה הייתה נעשית בפעם אחת, ולאחר מכן הייתה הקטורת נשמרת בלשכה, ובכל יום היו לוקחים את הכמות הדרושה להקטרה של אותו יום.

בערב יום הכיפורים, היו זקני הכהונה מעלים את הכהן הגדול ללשכת בית אבטינס, ומשביעים אותו שלא ישנה בעבודת הקטורת, ולא יניח את הקטורת על הגחלים בהיכל, כדעת הצדוקים, אלא בקודש הקודשים, כדעת חכמי ישראל, הפרושים.

לפי דברי רב פפא בגמרא, שתי לשכות היו לו לכהן הגדול בשבעת ימי הפרישה שלפני יום הכיפורים, ימים בהם שהה במקדש. האחת – לשכת פרהדרין, שם היה ישן, והשנייה – לשכת בית אבטינס, שם היה מתאמן בביצוע נכון של חפינת הקטורת. מדברים אלו עולה שהכהן הגדול הקדיש חלק ניכר מזמנו בימים אלה לאימונים בלשכת בית אבטינס.

לשכת בית אבטינס היא אחד מהמקומות בהם שמרו הכהנים בבית המקדש.

==מקומה==
לשכת בית אבטינס נזכרת במסכת מדות (א,א) ומסכת תמיד (א, א) כמקום בו שמרו הכהנים בבית המקדש. ונאמר כך: .

בגמרא נאמר, שאחת משתי הלשכות של הכהן הגדול הייתה בצפון העזרה, והאחרת בדרום, אך לא ידוע איזו משתי הלשכות הייתה בצפון, ואיזו בדרום. הראשונים נחלקו בהכרעת הספק: יש הסוברים שהספק נותר בעינו, יש הסוברים שההכרעה היא שלשכת בית אבטינס הייתה בדרום, וכן עולה מהירושלמי, ויש הסוברים שההכרעה היא שלשכת בית אבטינס הייתה בצפון.

==לקריאה נוספת==
* 'שערי היכל' למסכת יומא, הוצאת מכון המקדש, ירושלים תשס"ו, מערכה כ"ט.

==קישורים חיצוניים==
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:לשכות המקדש
קטגוריה:בית המקדש - מבנה
קטגוריה:קטורת הסמים
המוזיאון הזואולוגי של מוסקבה

המוזיאון הזואולוגי של אוניברסיטת מוסקבה (רוסית: Зоологический музей Московского государственного университета) הוא מוזיאון לזואולוגיה הממוקם במוסקבה, בירת רוסיה, השני בגודלו ברוסיה (אחרי המוזיאון לזואולוגיה של המכון הזואולוגי של האקדמיה הרוסית למדעים הממוקם בסנקט פטרבורג) וה-12 בגודלו בעולם.

==היסטוריה==
המוזיאון הוקם בשנת 1791 כמוזיאון להיסטוריה של הטבע. בין השנים 1806–1807 קוטלגו אוספי המוזיאון על ידי יוהאן פישר פון ולדהיים, מנהל המוזיאון באותה עת. בשנות ה-20 של המאה ה-19 הופרדו האוספים הזואולוגיים מיתר אוספי המוזיאון, וקטלוג נפרד של אוספים אלה פורסם בשנת 1822.

בשנת 1861 הפך אוסף הזואולוגיה למוזיאון אוניברסיטאי עצמאי. האוסף נפתח לציבור הרחב בשנת 1866 (קודם לכן שימש חוקרים בלבד).

בין השנים 1898-1902 הוקם המבנה הנוכחי המשמש את המוזיאון. בשנת 1930, עם יסוד הפקולטה לביולוגיה באוניברסיטת מוסקבה הפך המוזיאון לחלק מהאוניברסיטה. 

==קישורים חיצוניים==

* 
*[http://www.otdihinfo.ru/photo/17.html תצלומי אוספי המוזיאון]

==הערות שוליים==

זואולוגי של מוסקבה, המוזיאון ה-
מוסקבה, המוזיאון הזואולוגי של
קטגוריה:אוניברסיטת מוסקבה
המוזיאון להיסטוריה של מוסקבה

[[מגדל סוחארב]]

המוזיאון להיסטוריה של מוסקבה (ברוסית: Музей истории Москвы) הוא מוזיאון הממוקם במוסקבה בירת רוסיה והמוקדש להיסטוריה של העיר.
== היסטוריה ==
היוזמה להקמת המוזיאון בשנת 1896 הייתה בעקבות התערוכה התעשייתית הרוסית שנערכה בניז'ני נובגורוד באותה שנה. בתערוכה הציגה העיר מוסקבה את התפתחות העיר והקדמה שבה (תנאי הסניטציה והרפואה בעיר, החינוך בעיר, ומוסדות הצדקה שבה). תצוגה זו הפכה לבסיס תצוגת המוזיאון. מועצת העיר תרמה את המוצגים להקמת המוזיאון.

במהלך המאה ה-20 עבר המוזיאון בין מספר מבנים ושינה את שמו מספר פעמים. בשנת 1921 נקרא המוזיאון בשם "המוזיאון העירוני של מוסקבה" ומוקם במגדל סוחארב עד להריסתו בשנת 1937. בשנת 1940 שונה שמו ל"מוזיאון להיסטוריה לשיקום העיר מוסקבה" ובשנת 1987 קיבל את שמו הנוכחי.

במוזיאון למעלה ממיליון מוצגים המתארים את ההיסטוריה של העיר ואת החיים בעיר מאז הקמתה ועד ימינו. בין היתר מוצגים במוזיאון מוצגים ארכאולוגיים שהתגלו בעיר, אוסף מפות ותמונות של העיר המציג את גדילתה, ומספר רב של תצלומים משלהי המאה ה-19 ועד ימינו. עוד מוצגים במוזיאון פריטי ריהוט ולבוש תקופתיים. 

== קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.otdihinfo.ru/photo/34.html תצלומי המוזיאון] 
* [https://web.archive.org/web/20100225081705/http://www.moscow-hotels-russia.com/histor_moscow.htm ההיסטוריה של המוזיאון]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיאונים להיסטוריה
קטגוריה:מוסקבה: מוזיאונים
חוק פרנק-סטרלינג של הלב

חוק פרנק-סטרלינג של הלב קובע כי ככל שנפח הדם הנכנס ללב בדיאסטולה (הרפיית הלב) גבוה יותר, כך נפח הדם המוזרק מהלב בסיסטולה (כיווץ הלב) גבוה יותר (בהנחה ששאר המשתנים נותרים קבועים).
כך מתאפשר איזון פנימי בין תפוקת הלב להחזר הוורידי ולאספקת הדם לעורקים, ללא תלות בגורמי בקרה חיצוניים.

החוק נקרא על שם הפיזיולוגיים, אוטו פרנק וארנסט סטרלינג שתיארו אותו לראשונה בשנת 1914.

==פיזיולוגיה==
ככל שהלב מתמלא בדם מעבר לקיבולתו הרגילה, כך גובר הכוח אותו מפעילים שרירי הלב בעת הכיווץ. הסיבה: הגברת העומס על כל סיב שריר עקב נפח הדם העודף שנכנס ללב בעת המילוי. ככל שהסיב נמתח יותר כך יפתח יותר כח בעת הכיווץ. מתיחת סיב השריר מגבירה את האפיניות של החלבון טרופונין C לסידן, כך שנוצרים יותר גשרים בין חלקי סיב השריר וכך גדל כוח הכיווץ שלו. נוסף על כך פוטנציאל הכוח האלסטי הנוצר כתוצאה ממתיחת רקמות השריר. הכוח שכל סיב מסוגל לפתח תלוי ביחס ישר באורך המקורי של הסרקומר ועוצמת המתיחה על כל שריר תלויה בכמות הדם הנמצאת בלב לאחר המילוי. 

בלב אנושי, כוח מרבי מושג כשאורכו המקורי של הסרקומר הוא 2.2 מיקרומטר. בלב בריא, נדיר מאוד מקרה בו אורכם המקורי של הסרקומרים גדול יותר. אורכים מקוריים גדולים או קטנים מכך יגרמו להפחתה בעוצמת הכיווץ. עבור אורכים גדולים יותר, הפחתת עוצמת הכיווץ נובעת מחפיפה קטנה יותר בין הסיבים הדקים והעבים. עבור אורכים קצרים יותר, ההפחתה נובעת מהפחתה ברגישות המיופילמנטים לסידן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:לב
דמיטרי מסוזדל

דמיטרי מסוּזְדַל (ברוסית: Дмитрий Константинович; סביב 1322 – 5 ביולי 1383) היה נסיך ולדימיר האחרון שלא משושלת נסיכי מוסקבה.

== ביוגרפיה ==
=== עלייתו לשלטון ===
לאחר שנסיכות טבר ירדה מגדולתה, נסיכי סוזדל נאבקו בנסיכי מוסקבה על התואר נסיך ולדימיר. בשנת 1353 אביו של דמיטרי, הנסיך קונסטנטין ניסה לקבל את התואר נסיך ולדימיר, אך הוא ניתן לאיוואן השני, נסיך מוסקבה. עם פטירת איוואן השני, לא נמצאו באצולת מוסקבה מועמדים בוגרים. הדבר סייע לדמיטרי להתגבר על השתדלנות של אצילי מוסקבה אצל החאן של אורדת הזהב, ובשנת 1360 הוא קיבל את התואר החשוב.

==== היריבות עם שאר הנסיכים ====
תקופת שלטונו הייתה סוערת, גם לאור היריבות הפנימית בין הנסיכויות הרוסיות וגם לאור המאבקים הפנימיים באורדת הזהב. בשנת 1362 האצולה המוסקבאית הצליחה להשפיע על הח'אן שיעניק את התואר למועמד מוסקבאי - דמיטרי דונסקוי שהיה אז בן 12 בלבד. באותה שנה, בעקבות שינויי שלטון באורדת הזהב דמיטרי מסוזדל הצליח לקבל חזרה את התואר אצל הח'אן, אך הוא לא הצליח לממש אותו ושלט בנסיכות במשך שנים-עשר ימים בלבד. בשנת 1364 אפשר לו הח'אן לקבל את התואר בשלישית, אך הוא סירב לממש אותו לטובת דמיטרי דונסקוי.

===== סיום המאבק עם שאר הנסיכים =====
בשנת 1365 התחולל מאבק פנימי בין הנסיכים בנסיכות סוזדל עצמה. דמיטרי מסוזדל פנה ליריבו דמיטרי דונסקוי, בבקשת עזרה. דונסקוי נענה, וזה היה אות לסיום היריבות בין הנסיכים. לציון סיום היריבות, ב-18 בינואר 1366 דמיטרי דונסקוי התחתן עם בתו של דמיטרי מסוזדל - יבדוקיה (Eudoxia). לאחר הפיוס הם שיתפו פעולה במערכות צבאיות נגד מורדבה, בולגריה של הוולגה אך הם הפסידו לכוחות אורדת הזהב בקרב על נהר פיאן בשנת 1377.

====== המיקום הגאוגרפי ותוצאותיו ======
מיקומה של נסיכות סוזדל בגבול המזרחי של האדמות הרוסיות הפך אותה לפגיעה מאוד לפלישות של אורדת הזהב. בשנת 1378 כבשו אותה כוחות אורדת הזהב ושרפו את בירתה ניז'ני נובגורוד. ייתכן שזו הייתה הסיבה שהנסיכות לא השתתפה בקרב קוליקובו, אך עם זאת, בשנת 1382, בזמן שטוכטמיש-ח'אן ניהל מערכה נגד נסיכות מוסקבה, דמיטרי מסוזדל שלח שניים מבניו למלחמה לצידו, כמו גם תגבורת צבאית.

בתקופתו העיר ניז'ני נובגורוד התפתחה ואף נבנה קרמלין חדש מאבן. בחצרו נכתבה בשנת 1377 כרוניקת לברנטי, אחד המקורות החשובים ללימוד היסטוריה רוסית של ימי הביניים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נסיכי ולדימיר
קטגוריה:נפטרים ב-1383
אנגוסטורה ביטרס

אנגוסטורה ביטרס (באנגלית: Angostura bitters) הוא ביטרס בטעם מר וניחוח עשיר ורענן המופק משורש צמח הערבז ומיוצר בטרינידד וטובגו. המשקה משמש כתבלין להוספת טעם מריר וארומטי לתבשילים, מאפים וממתקים שונים, אך בעיקר לתיבול קוקטיילים.
==היסטוריה==
המשקה הומצא במקור על ידי רופא גרמני בשם יוהאן גוטליב בנג'מין סיגרט (Johann Gottlieb Benjamin Siegert) שהיה מנתח בצבאו של סימון בוליבר בוונצואלה והחל למכור אותו בשנת 1824. בשנת 1830 הוא ייסד מזקקה שייצרה את האנגוסטורה באופן מסחרי בעיר אנגוסטורה (כיום סיודד בוליבר) מרכיבים מקומיים. סיגרט כנראה נעזר בידע בוטני של האינדיאנים. את האנגוסטורה החלו לייצא משנת 1853 ובשנת 1875 המזקקה עברה לטרינידד וטובגו. 

האנגוסטורה היא מרכיב במספר קוקטיילים כמו: מנהטן והנסיך של ויילס.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.angosturabitters.com אתר יצרנית המשקה] עם מבחר מתכונים בתיבול אנגוסטורה

קטגוריה:ליקרי עשבים
דיז'סטיפים
קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
קלבדוס

קלבדוס (מצרפתית: Calvados) הוא ברנדי תפוחים המיוצר בחבל נורמנדי תחתית שבצרפת.
מטעי תפוחים ומבשלות שיכר מאוזכרים החל מהמאה השמינית על ידי קארל הגדול, והגילדה הראשונה של מזקקי השיכר נוסדה בשנת 1606.
מסורת ייצור שיכר התפוחים בנורמנדי החלה במאה ה-16, במהלך המאה ה-17, מסיבות של מיסוי וחקיקה מקומית, התאפשר ייצור שיכר התפוחים אך בברטאן, מיין ונורמנדי. השם "קלבדוס", ככינוי לאזורים אלו וככינוי לברנדי התפוחים, הופיע לאחר המהפכה הצרפתית. במהלך המאה ה-19 החל ייצור תעשייתי של המשקה, שיוצר קודם לכן במזקקות כפריות קטנות. בתקופה בה הפילוקסרה פגעה בכרמים באירופה, נהנה המשקה מ"תור זהב", ונוצרה אופנת ""Café-calva". במהלך מלחמת העולם הראשונה סופק המשקה לחיילי צרפת. ב-1942 הותקנו לראשונה תקנות המסדירות את ייצור המשקה והתקנים הדרושים לשם כך. 

המשקה מזוקק מתפוחים שגודלו לשם כך במיוחד, ממאתיים זנים שונים. אין זה נדיר כי יצרן קלבדוס ישתמש במאה זני תפוחים לשם ייצור המשקה. התפוחים עשויים להיות בטעמים שונים - מתוקים או מרירים, כולל זנים מרירים שאינם נאכלים בדרך כלל. התפוחים נקטפים, לרוב ביד, ונמחצים למיץ המותסס לכלל שיכר תפוחים (סיידר) יבש, ולאחר מכן מזוקק לברנדי בתהליך נוסף. לאחר יישון בן שנתיים בחביות מעץ אלון, ניתן לשווק את המשקה כקלבדוס. ככל שהמשקה מיושן יותר, כך איכותו נחשבת יותר. ישנם בקבוקים המיושנים לתקופות של שתים עשרה שנים ועשרים שנים, ואיכותם, ואף מחירם, עולים בהתאם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
קטגוריה:ברנדי
קטגוריה:מאכלי תפוחים
ג'וזף בנקס

סר ג'וזף בנקס (באנגלית: Joseph Banks; 13 בפברואר 1743 - 19 ביוני 1820) היה חוקר טבע ובוטניקאי בריטי, ופטרון לפעילות המדעית בבריטניה.

== חייו ==
בנקס נולד בלונדון, לוויליאם בנקס שהיה חבר בבית הנבחרים הבריטי ואדם אמיד, ושרה, בתו של ויליאם בייט. כילד נהג לשוטט במרחבי לינקולנשייר ובטיולים אלה פיתח את ההתעניינות בטבע, בבוטניקה ובהיסטוריה. בנקס למד באיטון קולג' החל משנת 1756, ובאוניברסיטת אוקספורד החל מסוף 1760. לימודיו באוניברסיטת אוקספורד לא התמקדו כמקובל בלימודים הקלסיים אלא בעיקר במדעי הטבע. הוא השתוקק ללמוד בוטניקה ולצורך כך שילם מכספו לבוטניקאי מקיימברידג' כדי שיתן סדרת שעורים באוניברסיטת אוקספורד.

בנקס השתתף במסעו הראשון של קפטן קוק להקפת כדור הארץ. בנקס הביא לאירופה לראשונה מספר רב של מינים, בהם האקליפטוס, השיטה והמימוזה. כיום קרויים על שמו 80 מינים. כמו כן קרויים על שמו האי בנקס בקנדה, וחצי אי בניו זילנד.

בנקס היה נשיא החברה המלכותית במשך 42 שנים (1820-1778), יותר מכל אדם אחר. בנקס היה חבר במסדר הבונים החופשיים. הוא היה אח בלשכת "אינברנס" מס' 4367. לפי הרשומות הוא הצטרף ללשכה זמן קצר לפני שיצא למסע הראשון של קפטן קוק.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:נשיאי החברה המלכותית
קטגוריה:בריטים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:בוטנאים בריטים
קטגוריה:אנגלים
קטגוריה:חוקרי טבע
קטגוריה:בריטים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:בוגרי בית הספר הארו
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1743
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1820