גשר (אונייה)

גשר הפיקוד של [[משחתת בריטית במהלך המערכה באוקיינוס האטלנטי (1939–1945). בצי המלכותי הבריטי העדיפו גשר פתוח זמן רב לאחר שציים אחרים עברו לגשר סגור. ניתן לראות בחזית התמונה את צינורות הדיבור למכונה ולחדר הבקרה, ומאחוריהם את מצפן האונייה.]]
גשר הגוררת "לאו דוס מארס" (Leao Dos Mares). על גג הגשר נמצא מצפן האונייה, ולידו אנטנת המכ"ם. חלק מחלונות הגשר מסתובבים כדי לאפשר ראות גם בתנאי התזה וגשם שוטף.
Abeille Bourbon}}
אוניית המכולות צים אירופה, במהלך התרחקות מנמל חיפה, 16 בדצמבר 2010. הצילום באדיבות רב חובל עקיבא הופמן.]]
גשר באונייה הוא האזור או התא שממנו נשלטת האונייה. בעת הפלגה מאויש הגשר על ידי קצין משמרת, כשעימו נמצא ימאי המשמש כצופה. בזמן מהלכים מורכבים יימצא בגשר רב החובל, כשלידו יהיו קצין המשמרת, צופה והגאי. 

באוניות מפרש היה רב החובל מפקד על האונייה מסיפון האחרה (quarter deck) או מסיפון האחרה העילי (poop deck), בירכתי האונייה. באמצע המאה ה-19 נכנסו לשירות גלגלי משוטות כאמצעי הנעה. בשל בתי הגלגלים הללו, שהיו ממוקמים במחצית אורכה של האונייה, לא ניתן היה לפקד עליה מאחור, שכן הראות קדימה הייתה מוגבלת; מעבר לכך, היה צורך במבנה שיאפשר למהנדסי האונייה לבדוק ולטפל בגלגלי המשוטה. לצורך זאת, נבנה מעין גשר באמצע האונייה, שעליו התמקם רב החובל, וממנו הייתה השליטה בכלי השיט. כעשור לאחר מכן עברה הנעת האוניות למדחפים, אך הגשר נותר כמרכז הפיקוד.

בתקופה שבה החל השימוש בגשר פיקוד לא ניתן היה להפעיל מן הגשר את מערכות האונייה. הקצין שבגשר היה מעביר את פקודותיו למחלקות האונייה השונות באמצעים שונים: ההגאי עמד בבית ההגה (wheelhouse), שם היה ממוקם הגה הספינה, וקיבל את הוראותיו מן הגשר באמצעות צינור או שפופרת קול (התקן שאפשר העברת קול במרחקים קצרים); ההוראות לחדר המנועים הועברו בהתקן שנקרא "טלגרף חדר מנועים": הקצין בגשר היה מעביר ידית מחוון למצב הרצוי, ובחדר המנועים הייתה ההוראה מופיעה על מחוון נוסף. קצין המכונות היה מוודא שההוראה מתבצעת, באמצעות ויסות מתאים של סיבובי המנוע ולחץ הקיטור. מכיוון שגשר הפיקוד היה בדרך כלל חשוף לרוח וגשם, היה בו תא מוגן (pilothouse) ששימש את קצין הניווט, ובו היו העזרים הדרושים לו לניווט. במאה ה-19 הוחל בבניית אוניות ממתכת (תחילת מברזל, ומאוחר יותר מפלדה), והדבר גרם לסטיות במצפן האונייה. בשל כך, מוקם המצפן רחוק ככל האפשר מגוף האונייה, בדרך כלל בקומה שמעל הגשר, שמכונה "אי הקופים" (באנגלית monkey island), בצמוד למצפן ישנם בדרך כלל שני כדורי מתכת המשמשים לאיפוס המצפן ומכונים בפי הימאים בתור "הביצים של המצפן".

באוניות מודרניות ניתן לשלוט על רוב מערכות האונייה מן הגשר עצמו. ההגה מותקן בגשר, וכך גם מערכות השליטה במנועים; חדר המנועים עצמו עשוי להיות בלתי מאויש במשך רוב ההפלגה. בגשר נמצאים גם כל אמצעי הניווט, מכ"ם (וסונאר, על פי מטרת האונייה), אמצעי קשר, ועוד. הגשר בדרך כלל סגור בגג ודפנות, אך מכיוון שתמיד עדיפה ראות טובה, ברוב האוניות מותקן חלק ממכשור הגשר (טלגרף מכונה, הגאים ושליטה במדחף חרטום) גם בכנף הגשר. מקובל שרב החובל שולט באוניה מהכנפיים בעיקר בעת תמרוני כניסה ויציאה מנמלים, או בזמן ערפל, על מנת לשמוע יותר טוב כלי שיט אחרים.

באוניות מלחמה גדולות היו לעיתים כמה גשרי פיקוד. רב החובל היה ממוקם בגשר ניווט, שממנו פיקד על האונייה; גשר זה היה ממוגן כדי שמפקדת האונייה תוכל להמשיך ולתפקד תחת אש. בנוסף, היה גשר פיקוד שבו יכול היה להתמקם אדמירל, וממנו לפקד יחד עם מטהו על האוניות שתחת פיקודו, בלי להפריע לרב החובל. כיום נמצא ברוב אוניות המלחמה מרכז ידיעות קרב (מי"ק), הממוקם עמוק בקרבי האונייה, ובו מרוכז כל המידע המגיע לאונייה מחיישנייה שלה וממקורות אחרים (אוניות אחרות, כלי טיס, ועוד), ומשם גם מופעלים כלי הנשק של האונייה. מפקד האונייה שוהה במי"ק בעת קרב.

קטגוריה:חלקי כלי שיט