זרוקים ויורמים

זרוקים ויורמים או פריקים וגיקים (באנגלית: Freaks and Geeks) היא סדרת נעורים דרמטית קומית אמריקאית ששודרה בעונת 1999–2000. הסדרה עוקבת אחר לינדזי וייר, תלמידת תיכון מחוננת, המתיידדת עם חבורת פריקים, ואחר אחיה הצעיר סם, המשתייך לחבורת גיקים. הסדרה בוטלה לאחר שידורם של 12 פרקים, על אף שכבר הושלמו הפקתם של 18 פרקים בסך הכל. קמפיין מעריצים שכנע את NBC לשדר את 6 הפרקים הנותרים בספטמבר 2000, בערוץ Freeform.

הסדרה נחשבת לאחת מסדרות הטלוויזיה הטובות ביותר בכל הזמנים, בין השאר על ידי טיים מגזין, אנטרטיינמנט ויקלי ו-TV Guide. הסדרה השיקה את קריירת המשחק של מספר מהשחקנים הצעירים שהופיעו בה, כמו סת' רוגן וג'יימס פרנקו.

==תקציר העלילה==
לינדזי וויר (לינדה קרדליני) ואחיה הצעיר סם (ג'ון פרנסס דולי) הם תלמידי בית ספר תיכון "מקינלי" במהלך שנת הלימודים של 1980–1981. העלילה מתרחשת בעיירה הבדיונית צ'יפוואה, פרוור של דטרויט, מישיגן.

חבריה של לינדזי הם "הזרוקים" (או: "הפריקים") - דניאל (ג'יימס פרנקו), קן (סת' רוגן), ניק (ג'ייסון סיגל) וקים (ביזי פיליפס); חבריו של סם הם "היורמים" (או: "הגיקים") - ניל (סאם לוין) וביל (מרטין סטאר). הוריהם של לינדזי וסם, ג'אן והרולד וויר (בקי אן בייקר וג'ו פלאהרטי) מופיעים בכל פרק. בין הדמויות החוזרות בסדרה: מילי (שרה הגן), חברתה הטובה של לינדזי, וסינדי סנדרס (נטשה מלניק), מעודדת פופולרית בה מאוהב סם.

לינדזי, תלמידה מצטיינת ומוכשרת, מוצאת את עצמה מנסה לשנות את חייה והופכת למרדנית המסתובבת עם חבורה של בני-נוער בעייתיים. היחסים שלה עם החברים החדשים שלה, והחיכוך שהם גורמים לה עם הוריה ועם הדימוי העצמי שלה, יוצרים קו עלילה מרכזי אחד של הסדרה. קו עלילה מרכזי אחר עוקב אחר סם וחבריו, המנסים להשתלב מבחינה חברתית בבית-הספר, על רקע בעיות טיפוסיות של גיל ההתבגרות.

== שחקנים ודמויות ==
===דמויות ראשיות===

{| class="wikitable "
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! אודות הדמות
|- bgcolor="#CFECEC"
| לינדה קרדליני || לינדזי וייר || אחותו הגדולה של סם
|- bgcolor="#FFE6BD"
| ג'ון פרנסס דולי || סם וייר || אחיה הקטן של לינדזי
|- bgcolor="#CFECEC"
| ג'יימס פרנקו || דניאל דסריו ||
|- bgcolor="#FFE6BD"
| סאם לוין || ניל שווייבר ||
|- bgcolor="#CFECEC"
| סת' רוגן || קן מילר ||
|- bgcolor="#CFECEC"
| ג'ייסון סיגל || ניק אנדופוליס ||
|- bgcolor="#FFE6BD"
| מרטין סטאר || ביל האברצ'וק ||
|-
| בקי אן בייקר || ג'ין וייר || אמא של לינדזי וסם
|-
| ג'ו פלאהרטי || הרולד וייר || אבא של לינדזי וסם
|- bgcolor="#CFECEC"
| ביזי פיליפס || קים קלי ||
|-
|}

===תפקידי משנה, אורח וקמאו===
בין השחקנים הרבים שהופיעו בסדרה בתפקידי משנה/אורח/קמאו: אלכסנדר גולד, בן סטילר, בן פוסטר, ג'ייסון שוורצמן, דייוויד קרומהולץ, לזלי מאן (רעייתו של ג'אד אפאטו), ליזי קפלן, קלאודיה כריסטיאן, ראשידה ג'ונס, שיה לה-באף, תומאס פ. וילסון.

מפיקי הסדרה דחו הצעות של רשת NBC ללהק סלבריטאים לתפקידי אורח. למשל: הם דחו הצעה ללהק את בריטני ספירס לתפקיד מלצרית באחד הפרקים; המפיקים חשבו שליהוקים כאלו יפגעו בריאליזם של הסדרה.

מספר מהתסריטאים של הסדרה הופיעו בה: מייק וייט גילם את אחיה של קים קלי; פול פייג וגייב סאקס, יחד עם מלחין הסדרה מייק אנדרוס, גילמו את חברי הלהקה הבדיונית "Dimension".

==פרקים==
===עונה ראשונה===

התסריט של פרק הפיילוט נכתב על ידי פול פייג כתסריט ספקולטיבי. פייג נתן את התסריט למפיק ג'אד אפאטו, שמכר אותו לדרימוורקס. דרימוורקס מכרו את התסריט ל-NBC, שהזמינה פיילוט. לפני הצילומים, פייג כתב פרק שני בסדרה, לבקשתו אפאטו. הוא הראה את התסריט השני לאפאטו ולבמאי הפיילוט ג'ייק קסדן, והם הציעו לו לשלב את שני הפרקים יחד, כדי ליצור פרק פיילוט מוצלח יותר. התוספות הבולטות כוללות את הופעתה הראשונה של דמותה של קים קלי ואת התייחסותה של לינדזי למותה של סבתה. פייג כתב טיוטה סופית לאחר קריאה של התסריט בהשתתפות השחקנים, הפעם שולב בתסריט המפגש הראשון בין לינדזי לבין חבורת הפריקים (בטיוטות הקודמות, לינדזי כבר הייתה חלק מהקבוצה).

הסדרה בוטלה במהלך עונתה הראשונה, שכללה 18 פרקים. שלושה מתוכם - "Kim Kelly Is My Friend", "Dead Dogs and Gym Teachers" ו-"Noshing and Moshing" - מעולם לא שודרו על ידי NBC והוקרנו לראשונה בטלוויזיה רק כאשר ערוץ Fox Family שידר את הסדרה בשנת 2000. שלושת הפרקים הוקרנו בהקרנת בכורה במוזיאון הטלוויזיה והרדיו ע"ש ויליאם ס. פיילי עוד לפני שידורם בטלוויזיה. הרשימה הבאה מסודרת לפי הכרונולוגיה של העלילה.

===עונה שנייה===
בריאיון לואניטי פייר בשנת 2012, פול פייג פירט מה היה קורה לדמויות בעונה השנייה, לולא הסדרה הייתה מבוטלת: לינדזי, שנים לאחר שובה מסיבוב ההופעות של הגרייטפול דד, הייתה הופכת לעורכת דין המתמחה בתחום זכויות האדם. סם היה מצטרף לחוג הדרמה. ניל היה מתמודד עם הגירושים של הוריו ומצטרף למקהלה. ביל היה מצטרף לקבוצת הכדורסל והופך לאתלט, דבר שהיה יוצר מתח בינו לבין שאר היורמים. דניאל היה נשלח לכלא. קים הייתה נכנסת להיריון במהלך סיבוב ההופעות של הגרייטפול דד. אביו של ניק היה לוחץ עליו להצטרף לצבא.

==תגובות==
===רייטינג===
בסדרה צפו בממוצע 6.77 מיליון צופים והיא הייתה מדורגת במקום ה-93 במהלך עונת השידור היחידה שלה.

===ביקורות===
על פי אתר Metacritic, לסדרה יש ציון של 88 מתוך 100, המבוסס על 26 חוות דעת, המעידות על "התלהבות אוניברסלית".

===פרסים ומועמדויות===
{| class="wikitable sortable" style="font-size:90%; line-height:1.2"
|- style="background:#ccc; text-align:center;"
! colspan="6"|פרסים ומועמדויות
|- style="text-align:center;"
! שנה
! פרס
! קטגוריה
! מועמד/ים
! תוצאה
! הערות
|-
| rowspan="13"|2000
| rowspan="2"|פרס אמי
| הליהוק הטוב ביותר עבור סדרה קומית
| אליסון ג'ונס, קורין מאיירס, ג'יל גרינברג
| 
| rowspan="18"|
|-
| התסריט הטוב ביותר עבור סדרה קומית
| פול פייג <small>(עבור הפרק "Pilot")</small>
| 
|-
| rowspan="1"|California on Location Awards
| Location Professional of the Year - Television
| דבורה לוב
| 
|-
| rowspan="1"|Hollywood Makeup Artist and Hair Stylist Guild Awards
| האיפור התקופתי הטוב ביותר - טלוויזיה
| ליסה ליימן, דייוויד סינר, ג'וזף רגינה
| 
|-
| rowspan="1"|Motion Picture Sound Editors, USA
| עריכת הקול הטובה ביותר - טלוויזיה
| ג'ונת'ן קארפ <small>(עבור הפרק "Beers And Weirs")</small>
| 
|-
| rowspan="1"|Online Film & Television Association
| השחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית חדשה
| לינדה קרדליני
| 
|-
| rowspan="2"|Television Critics Association Awards
| colspan="2"|הסדרה הדרמטית הטובה ביותר
| 
|-
| colspan="2"|הסדרה החדשה הטובה ביותר
| 
|-
| rowspan="2"|Young Artist Awards
| colspan="2"|סדרת הטלוויזיה המשפחתית הטובה ביותר - קומדיה
| 
|-
| colspan="2"|המשחק הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה - אנסמבל צעיר
| 
|-
| rowspan="3"|YoungStar Awards
| השחקן הצעיר הטוב ביותר בסדרה קומית
| ג'ון פרנסס דולי
| 
|-
| השחקנית הצעירה הטובה ביותר בסדרה קומית
| שרה הגן
| 
|-
| האנסמבל הצעיר הטוב ביותר - טלוויזיה
| ג'ון פרנסס דולי, סאם לוין, מרטין סטאר, נטשה מלניק, שרה הגן
| 
|-
| rowspan="4"|2001
| rowspan="1"|פרס אמי
| התסריט הטוב ביותר עבור סדרה קומית
| פול פייג <small>(עבור הפרק "Discos And Dragons")</small>
| 
|-
| ALMA Awards
| הבימוי הטוב ביותר עבור סדרה קומית
| מיגל ארטטה
| 
|-
| Costume Designers Guild Awards
| עיצוב התלבושות התקופתי/פנטזיה הטוב ביותר עבור סדרת טלוויזיה
| דברה מקור
| 
|-
| פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה
| colspan="2"|Outstanding TV Individual Episode (In a Series Without a Regular Gay Character) <small>(עבור הפרק "The Little Things")</small>
| 
|-
| rowspan="1"|2011
| rowspan="1"|Television Critics Association Awards
| colspan="2"|Heritage Award
| 
|-
|}
הסדרה נחשבת לאחת מסדרות הטלוויזיה הטובות ביותר בכל הזמנים, בין השאר על ידי טיים מגזין, אנטרטיינמנט ויקלי ו-TV Guide. הסדרה השיקה את קריירת המשחק של מספר מהשחקנים הצעירים שהופיעו בה, כמו סת' רוגן וג'יימס פרנקו.

==ביטול הסדרה==
הסדרה בוטלה במהלך עונתה הראשונה. יש הסוברים כי אחת הסיבות לכך היא חוסר היכולת שלה לצבור קהל צופים נאמן, בעקבות שינויים תכופים בלוח השידורים, שעות שידור לא מוצלחות ותחרות עם השעשועון מי רוצה להיות מיליונר? שהיה בעל רייטינג גבוה. המפיקים הקימו אתר אינטרנט עבור הסדרה, אולם NBC לא פרסמה את כתובת האתר, משום ש"הם לא רצו שאנשים ידעו שהאינטרנט קיים, הם חששו מאובדן צופים", כפי שהוסבר על ידי ג'אד אפאטו. לסדרה היו פחות מ-7 מיליון צופים בממוצע, בעוד שלסדרות אחרות של NBC, כמו פרייז'ר וחברים, היו בממוצע מעל 14 מיליון צופים.

כמו כן, לרשת NBC וליוצרי הסדרה לא היה חזון משותף עבורה. לאחר שהרשת הזמינה עונה שלמה של הסדרה, בעקבות יצירת הפיילוט, גארת' אנצ'ר נכנס לתפקיד נשיא רשת NBC. אנצ'ר "לא הבין את החיים בבית הספר הציבוריים" ואת הרלוונטיות שלהם, כי הוא למד בפנימייה ולאחר מכן באוניברסיטת פרינסטון. היוצר פול פייג ראה את "האירוניה של המצב" בכך שכל המעורבים רצו שהסדרה תצליח, אבל הרשת לא הבינה את הרעיון של הצגה ריאליסטית של חייהם של בני-נוער רגילים. לג'יק קסדן ולג'אד אפאטו היו ויכוחים רבים עם הרשת על "היעדר ניצחונות" בתסריט ושהדמויות צריכות "להיות מגניבות". הכותבים רצו לייצר משהו שייצג את החוויה הממוצעת בבית ספר תיכון, אבל הרשת ביקשה לייצר משהו שיגרום לבית הספר התיכון להיראות מגניב. מאחר שהרשת לא חשבה שהסדרה תהיה הצלחה, הם הניחו לכותבים להוסיף דברים לתסריט, שבנסיבות אחרות הם "לא היו מאשרים אם הם היו חושבים שהסדרה תשוב לעונה נוספת". בשנת 2014, אמר אפאטו כי "כל מה שעשיתי, במובן מסוים, הוא נקמה באנשים שביטלו את פריקים וגיקים."

==ראו גם==
* סטודנט חופשי

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Bowe, John (September 26, 2008). "[https://www.nytimes.com/2008/09/28/magazine/28feig-t.html The Trouble with Paul Feig]." The New York Times.
* Koski, Genevieve (April 9, 2012). "[http://www.avclub.com/articles/paul-feig-walks-us-through-freaks-and-geeks-part-1,72057 Paul Feig walks us through Freaks And Geeks (Part 1 of 5)]." The A.V. Club.
* Lloyd, Robert (December 6, 2012). "[http://www.vanityfair.com/online/oscars/2012/12/paul-feig-season-two-freaks-and-geeks Paul Feig: What Would’ve Happened to Every Character in Freaks and Geeks’ Lost Second Season (Drugs! Pregnancies! Republicanism!)]." Vanity Fair.
* Lloyd, Robert (January 2013). "[http://www.vanityfair.com/hollywood/2013/01/freaks-and-geeks-oral-history 2 Good 2 Be 4Gotten: An Oral History of Freaks and Geeks]." Vanity Fair.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:NBC: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:דרימוורקס: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:דרמות קומיות אמריקאיות
קטגוריה:סדרות נעורים אמריקאיות
קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שבוטלו מבלי שהעלילה הסתיימה