OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ניסן בבליקשווילי

ניסן יחזקאל בבליקשווילי (בבליקשוילי, באבאליקאשווילי) (7 באפריל 1938 – 10 במאי 1986) היה בלשן יהודי גאורגי, מומחה לשפות שמיות, מתרגם ספרי תנ"ך וספרות עברית לגאורגית.

==קורות חיים==
בנו של הרב ישראל בבליקשווילי (1899 - 1971) ורעייתו מלכה לבית טטרואשווילי. נולד בטביליסי. למד עברית בבית אביו כשעברית הייתה אסורה בברית המועצות. 

היה המורה הראשון הרשמי לעברית באוניברסיטה הממלכתית בטביליסי. חקר כתובות יהודיות ברחבי גאורגיה ובחצי האי קרים. 

תרגם לגאורגית את מגילת איכה, קהלת, שיר השירים, מגילת רות, ספר יונה, ספר טוביה. כמו כן תרגם לגאורגית פרוזה של עגנון ושירי אלכסנדר פן.

עזר רבות לדב גפונוב. ב-1974 הצליח לבקר בישראל (אף על פי שלא היו יחסים דיפלומטיים בין ישראל לברית המועצות), הרצה באוניברסיטה וברדיו. 

נפטר בטביליסי בגיל 48 מסרטן.

== עבודותיו ==
* ניסן י. בבליקשווילי, "המבטא העברי של יהודי גאורגיה", בתוך: לשוננו, 44, 1 (תשם) 66-70.
* כתובות עבריות בגאורגיה (מהמאות 18 - 19). טביליסי, 1971 (ברוסית).

== קישורים חיצוניים ==
* [http://7iskusstv.com/2016/Nomer6/Shalit1.php/ שולמית שליט, "Дорогие мои «Картвели эбраэлеби» - לזכר ניסן בבליקשווילי" (ברוסית)]
* [ הרב ישראל באבאליקאשווילי : 100 שנים להולדתו : דוקטור ניסן באבאליקאשווילי, 60 שנים להולדתו : חוברת לזכרם], ליקט גרשון בן-אורן, הספרייה הלאומית NNL 003480056

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי חינוך יהודים גאורגים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים
קטגוריה:מתרגמים יהודים גאורגים
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1938
קטגוריה:נפטרים ב-1986
יחסי ארצות הברית – נאורו

נשיא נאורו [[מרקוס סטיבן (במרכז) ביחד עם נשיא ארצות הברית ברק אובמה ואשתו מישל אובמה, 2009.]]
יחסי ארצות הברית–נאורו הם שיתופי הפעולה וההתייחסות הפוליטית-מדינית בין ארצות הברית של אמריקה לבין רפובליקת נאורו. היחסים בין שתי מדינות אלו הם מורכבים ורגישים. הם יחסים הדוקים עקב הסיוע האמריקני המסיבי בנאורו. שתי המדינות משתפות פעולה במגוון רחב של נושאים, החל מחיזוק הביטחון האזורי, עד לטכנולוגיה בת-קיימא לשיפור תנאי האקלים בנאורו, הסכמי דיג ונושאי איכות הסביבה.

בשל גודלה הקטן, 21 קילומטרים רבועים, אין נציגויות דיפלומטיות בנאורו, ובכלל זה גם נציגות של ארצות הברית. צוות שגרירות ארצות הברית בפיג'י מוכר גם כצוות שגרירות ארצות הברית בנאורו ומגיע לשם לביקורים תקופתיים.

נאורו מקבלת מארצות הברית חבילות סיוע עקב המצב הכלכלי הקשה שבה ואי היציבות שלה. על פי מחלקת המדינה של ארצות הברית, יש לנאורו וארצות הברית יחסים טובים המתבטאים בשיתופי פעולה.

== היסטוריה ==
=== עצמאותה של נאורו ===
ארצות הברית הכירה בנאורו ב-24 באוקטובר 1976. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו באותו היום, עם הגשת כתב האמנתו של שגריר ארצות הברית בקנברה לנשיא נאורו, כשמונה שנים לאחר קבלת העצמאות של נאורו מאוסטרליה, הממלכה המאוחדת וניו זילנד.

=== משבר כלכלי ===
בספטמבר 2007, דייוויד אדאנג, שר החוץ של נאורו, הצהיר מספר הצהרות פומביות ביחס לארצות הברית. הוא התבטא בחריפות נגדה ובעד קובה, איתה ארצות הברית הייתה בסכסוך באותה תקופה, ומתח ביקורת על מדיניות החוץ שלה. הוא עשה זאת במהלך ביקור בקובה. בתגובה פרסמה ארצות הברית דו"ח בנושא זכויות האדם, שנכתב בו על הפרת זכויות אדם חריפה בנאורו. ארצות הברית אף ניסתה להעמיד לדין את אדאנג, אך הניסיון לא צלח. הממשלה בנאורו בראשות לודוויג סקוטי קרסה עקב התקרית, והוקמה ממשלה חדשה בראשות מרקוס סטיבן.

באוקטובר 2008 התחייב השגריר החדש של ארצות הברית בפיג'י (המשמש גם כשגריר לנאורו) לנסות ולפתח את כלכלתה של נאורו שנמצאה אז במשבר.

=== היחסים כיום ===
ב-8 בפברואר 2017 החליט דונלד טראמפ, נשיא ארצות הברית, להפסיק לדאוג לפליטים הנאורים הבלתי-חוקיים במדינתו ולגרשם.

== סחר ==
הייצוא הנאורי לארצות הברית עמד על 335 אלף דולר בשנת 2014 וכלל בעיקר מוצרי טלפוניה וחלקי מכוניות. הייצוא האמריקאי לנאורו עמד על 747 אלף דולר בשנת 2014 וכלל בעיקר ציוד מיגון לחשמל במתח נמוך.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.state.gov/r/pa/ei/bgn/16447.htm היחסים בין המדינות], אתר מחלקת המדינה של ארצות הברית, עדכון אחרון ב-22 בדצמבר 2016, בדיקה אחרונה ב-14 בפברואר 2017

== הערות שוליים ==
בריסטול 407

בריסטול 407
בריסטול 407 (באנגלית: Bristol 407) היא מכונית קופה יוקרתית, 2 דלתות, מתוצרת יצרנית המכוניות הבריטית בריסטול אשר יוצרה בין השנים 1961–1963. בסך הכל יוצרו 88 יחידות, אשר אופיינו על ידי מנוע V8 של חברת קרייזלר.

חברת "בריסטול" - חברה לייצור מטוסים, התחילה לבנות מכוניות יוקרה, במהדורות מאוד מוגבלות לאחר מלחמת העולם השנייה.

בריסטול 407 היה הדגם הראשון שיוצר על ידי חברת בריסטול לאחר שנפרדה מחברת התעופה בריסטול אירופליין.

מחיר הבריסטול 407 בהשקתה בבריטניה היה 5,141 לירות שטרלינג.

==דגמי בריסטול 407==
* 2 דלתות קופה
* 2 דלתות קבריולה

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="100">
Bristol (4344150120).jpg|בריסטול 407
Bristol 407 1962.jpg| בריסטול 407, שנת 1962
Bristol 407 1962 (6125649690).jpg|בריסטול 407, שנת 1962
Bristol 407 (1961).jpg|בריסטול 407
1963 Bristol 407 Viotti, ex-Peter Sellers.jpg| בריסטול 407, קבריולט שנת 1963
</gallery>

==ראו גם==
* בריסטול 400
* בריסטול 401
* בריסטול 402
* בריסטול 403
* בריסטול 404
* בריסטול 405
* בריסטול 406
* בריסטול 408
* בריסטול 409
* בריסטול 410
* בריסטול 411
* בריסטול 412
* בריסטול 603
* בריסטול פייטר

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1961
407
קטגוריה:מכוניות בריטיות
בריסטול 409

בריסטול 409
בריסטול 409 (אנגלית: Bristol 409) היא מכונית קופה יוקרתית, 2 דלתות, מתוצרת יצרנית המכוניות הבריטית בריסטול אשר יוצרה 1965–1967. בסך הכל יוצרו 74 יחידות, אשר אופיינו על ידי מנוע V8 של חברת קרייזלר.

חברת "בריסטול" - חברה לייצור מטוסים, התחילה לבנות מכוניות יוקרה, במהדורות מאוד מוגבלות לאחר מלחמת העולם השנייה.

בריסטול 409 היה הדגם השלישי שיוצר על ידי חברת בריסטול לאחר שנפרדה מחברת התעופה בריסטול אירופליין.

הגה כח - מיולי 1967 היה סטנדרטי, ולפני יולי 1967 היה אופציונלי.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="100">
Bristol 409 reg Jan 1966 5211 cc profile.JPG| בריסטול 409, שנת 1966
Bristol 409 Mulhouse 2015 R.jpg| בריסטול 409
Bristol 409 1968.jpg| בריסטול 409, שנת 1968
Bristol 409 Mulhouse 2015 F.jpg| בריסטול 409
</gallery>

==ראו גם==
* בריסטול 400
* בריסטול 401
* בריסטול 402
* בריסטול 403
* בריסטול 404
* בריסטול 405
* בריסטול 406
* בריסטול 407
* בריסטול 408
* בריסטול 410
* בריסטול 411
* בריסטול 412
* בריסטול 603
* בריסטול פייטר

==לקריאה נוספת==
* [http://www.bristolcars.co.uk/Past/Cars-Past/# היסטורית מכוניות בריסטול ] 

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1965
409
קטגוריה:מכוניות בריטיות
בריסטול 411

בריסטול 411 (Bristol 411) היא מכונית ספורט - קופה יוקרתית, 2 דלתות, מתוצרת יצרנית המכוניות הבריטית בריסטול אשר יוצרה בין השנים 1969–1976. יוצרו 287 יחידות.

==היסטוריה==

חברת "בריסטול אירופליין" - חברה לייצור מטוסים, התחילה לבנות מכוניות יוקרה, במהדורות מאוד מוגבלות לאחר מלחמת העולם השנייה.

בריסטול 411 היה הדגם החמישי שיוצר על ידי חברת בריסטול לאחר שנפרדה מחברת האם המקורית

דגם הבריסטול 411 אופיין על ידי מנוע V8 של חברת קרייזלר.

==סדרות==
במהלך שנות ייצור דגם הבריסטול 411, בוצעו בדגם מספר שינויים, ושיפורים. להלן רשימת השיפורים הבולטים :
* סדרה 1 - כוח המנוע הוגדל בכ- 30%, לעומת הדגם הקודם : "בריסטול 410" (1969)
* סדרה 2 - תוספת של מד מרחק (1971)
* סדרה 3 - 4 פנסים בחזית הרכב
* סדרה 4 - הורכב מנוע 8 צילינדרים, 6,556 סמ"ק, יחס הדחיסה שהיה 1:9.5 ירד ל-1:8.2 (1974)
* סדרה 5 - חגורות בטיחות (1975)
* סדרה 6 - הורכב מנוע 8 צילינדרים, 5,899 סמ"ק המפתח 300–400 כ"ס, (בהתאמה אישית ללקוח)

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:1969 Bristol 411 S1 in Morges 2013 - Front left.jpg| בריסטול 411, שנת 1969
קובץ:1969 Bristol 411 S1 in Morges 2013 - Front.jpg| בריסטול 411, שנת 1969
קובץ:1969 Bristol 411 S1 in Morges 2013 - Right front.jpg| בריסטול 411, שנת 1969
קובץ:411-Mk3-London1988.jpg| בריסטול 411, (סדרה 3)
קובץ:Bristol 411 (8207323192).jpg| בריסטול 411
קובץ:Bristol 411 S1.jpg| בריסטול 411
קובץ:Bristol 411 Series 1 (1970).jpg| בריסטול 411, שנת 1970, (סדרה 1), מבט לתא הנהג
קובץ:Bristol 411 interior.jpg| בריסטול 411, מבט לתא הנהג
קובץ:Bristol 411 (3).jpg |בריסטול 411, סדרה 3 (פנסי החזית הוכפלו ל-4)
קובץ:1974 Bristol 411 Series 4.JPG| בריסטול 411, סדרה 4
קובץ:Bristol 411 Series 6.jpg|בריסטול 411, סדרה 6
</gallery>

==ראו גם==
* בריסטול 400
* בריסטול 401
* בריסטול 402
* בריסטול 403
* בריסטול 404
* בריסטול 405
* בריסטול 406
* בריסטול 407
* בריסטול 408
* בריסטול 409
* בריסטול 410
* בריסטול 412
* בריסטול 603
* בריסטול פייטר

==לקריאה נוספת==
* [http://www.bristolcars.co.uk/Past/Cars-Past/# היסטורית מכוניות בריסטול ] 

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1969
411
קטגוריה:מכוניות בריטיות
סן טרופה

סן טרופה (בצרפתית: Saint-Tropez) היא עיירה בדרום צרפת. סן טרופה ממוקמת במחוז ואר שבחבל פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור. העיירה ממוקמת בריביירה הצרפתית, כ-100 קילומטרים מערבית לניס.

בעיירה מתגוררים כ-3,851 תושבים, נכון לשנת 2019.

== בתרבות הפופולרית ==
* מכנסיים מתרחבים בגזרה הקרויה "פדלפון" (על פי הצרפתית "רגלי פיל") היו פופולריים בשנות ה-70 ונקראו בישראל "מכנסי סן טרופז".
* בשנת 1971 להקת הרוק הבריטית פינק פלויד הוציאה לשווקים את האלבום Meddle אשר כלל שיר בשם "סן טרופז".
* בשנת 1964 יצא לאקרנים הסרט הצרפתי השוטר מסן טרופז, אשר עלילתו מתרחשת בסן טרופה. בעקבות הצלחת סרט זה יצאו עוד חמישה סרטים נוספים בסדרה.
* בשנת 2010 הזמרת לנה דל ריי הוציאה לשווקים שיר בשם "סן טרופז".
* בשנת 2019 הזמר פוסט מלון הוציא שיר בשם "סן טרופז".
* די ג'יי שווייצרי בשם "דיג'יי אנטואן" הוציא שיר דאנס על העיירה ועל חיי הלילה התוססים שלה.
*בשנת 2014 הראפר ג'יי קול הוציא אלבום בשנת 2014 forest hills drive ובו שיר בשם St.Tropez

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור: יישובים
רוברט הרווארד

רוברט ס. הרווארד הבן. (אנגלית: Robert S. "Bob" Harward, Jr; ) הוא תת אדמירל בצי האמריקאי בדימוס אשר שימש כסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים של הכוחות המזוינים של ארצות הברית וכסגן מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
הרווארד נולד בניופורט, רוד איילנד, ארצות הברית. בשנת 1979 השלים הרווארד את לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית. בסיום לימודיו הוסמך כקצין בצי ארצות הברית.

==קריירה==
הרווארד שירת תחילה כקצין ימי במשחתת "USS Scott" וב-1983 התנדב ליחידת הקומנדו הימי האמריקני, "אריות הים" (Navy SEALs), שם שימש כלוחם ומפקד. הרווארד היה מפקד צוות לוחמים בצוות 3 של היחידה, בהמשך פיקד על פלגה בצוות 6 של היחידה (צוות הלוחמה בטרור הנחשב למעולה שבצוותים) ולקח חלק בשורת מבצעים בבוסניה. בהמשך פיקד על כוחות מיוחדים במלחמת אפגניסטן ובמלחמת עיראק. בשנת 2003 הוצב לשרת במועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית ובשנת 2006 מונה לסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים. בשנת 2011 מונה לסגן מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית. בשנת 2013 פרש לגמלאות.

ב-15 בפברואר 2017 הציע נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ את תפקיד יועץ הנשיא לביטחון לאומי להרווארד, זאת לאחר שמייקל פלין ששימש בתפקיד התפטר. יום למחרת הודיע הרווארד על סירובו לקבלת התפקיד.

==קישורים חיצוניים==

* .
* .
* .

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמירלים בצי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הימית של ארצות הברית
קטגוריה:לוחמי אריות הים
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
מרי אנטין

מרי אנטין (באנגלית: Mary Antin, נולדה בשם מרישה אנטין; 13 ביוני 1881 – 15 במאי 1949), סופרת יהודייה-אמריקאית, מחברת הספר "הגירה" ("Immigration"), ופעילת זכויות אדם. ידועה בעיקר בזכות האוטוביוגרפיה שלה מ-1912 "הארץ המובטחת", תיאור של הגירתה ותהליך התערותה באמריקה.

== ביוגרפיה ==
מרי אנטין הייתה השנייה מבין שישה ילדים שנולדו לישראל ואסתר וולטמן אנטין, משפחה יהודית שהתגוררה בפולאצק שבבלארוס, באותו זמן בשטח רוסיה. ישראל אנטין היגר לבוסטון ב-1891, ושלוש שנים לאחר מכן הצטרפו אליו אשתו, מרי ואחיה. המשפחה עברה מצ'לסי לרובע 8 בוסטון בדרום העיר, משכנות עוני ידועות לשמצה, בשל שינוי מקומה של חנות האב. היא המשיכה את לימודיה בבית ספר לטיני לבנות שכעת הוא האקדמיה הלטינית של בוסטון. בשנת 1901 נישאה לגאולוג אמדאוס ויליאם גרבאו (יליד 1870), ועברה לעיר ניו יורק. למדה בקולג' למורים של אוניברסיטת קולומביה ובברנארד קולג'. אנטין ידועה בעיקר בזכות האוטוביוגרפיה "הארץ המובטחת", אשר מתארת את החינוך שלה בבית ספר ציבורי ותהליך ההיטמעות בתרבות האמריקאית, כמו גם את החיים של יהודים באימפריה הרוסית. לאחר פרסום הספר, אנטין הרצתה על חוויית ההגירה לקהלים רבים ברחבי המדינה, והפכה לתומכת גדולה בתאודור רוזוולט ובמפלגה הפרוגרסיבית.

במהלך מלחמת העולם הראשונה, בזמן שעבדה בגיוס תמיכה בבעלות הברית, יזם בן זוגה פעילות פרו-גרמנית ופער זה זירז את פרידתם וגרם לה להתמוטטות פיזית. גרבאו נאלץ לעזוב את משרתו באוניברסיטת קולומביה ולעבור לעבוד בסין, שם הפך ל"אבי הגאולוגיה הסינית". אנטין הייתה חלשה מדי פיזית מכדי לבקר אותו שם. במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא נכלא על ידי היפנים ומת זמן קצר לאחר שחרורו ב-1946. מרי אנטין נפטרה מסרטן ב-15 במאי 1949.

אנטין הונצחה על שביל המורשת של נשות בוסטון.

== כתיבתה ==
מרי אנטין כתבה מילדות. הגיעה לארצות הברית כילדה בת 13 אך נשלחה לכיתת גן כי לא ידעה אנגלית כלל. עד מהרה כתבה שירים כה מרשימים עד שהגננות שלחו אותם לעיתון המקצועי "חינוך יסודי" ולעיתונים מקומיים, כדי להראות את התקדמותה המהירה של הילדה המהגרת. מכתבים שלה, המתארים את מסע המשפחה מרוסיה לאמריקה, התפרסמו ועזרו לה לסייע בפרנסת המשפחה ובמימון לימודיה בבית הספר היוקרתי לבנות אליו הלכה.

מרי הפכה לדוגמה של היטמעות תרבותית וחברתית מוצלחת והפכה לדוברת מבוקשת בקהילה היהודית. המשיכה לכתוב סיפורים קצרים, מאמרים וגם את האוטוביוגרפיה הפופולרית שלה, שתיארה את "החלום האמריקאי" שלה. למרות האמונה בו ובמה שיש לאמריקה להציע עבור הקהילה היהודית, כתבה רבות גם בזכות מדינה יהודית, מתוך תמיכה בציונות.

== ציטוטים ==

== גלריה==
<gallery>
קובץ:Mary Antin- promised Land 1912.gif|1912 הספר "הארץ המובטחת" (אוטוביוגרפיה)
קובץ:Mary Antin (Mashke) and sister and Fetchke - Project Gutenberg eText 20885.jpg|מרי ואחותה כילדות צעירות
</gallery>

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
* 
* 
* 
* </div>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:סופרות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:פעילות חברתיות אמריקאיות
קטגוריה:פעילים חברתיים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות ברנרד קולג'
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1881
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1881
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1949
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1949
איגור איוואנוב

איוואנוב עם [[ולדימיר פוטין, אוקטובר 2000]]
איגור סרגייביץ' איוואנוב (ברוסית: И́горь Серге́евич Ивано́в; נולד ב-23 בספטמבר 1945) הוא פוליטיקאי ודיפלומט רוסי שכיהן כשר החוץ הרוסי וכראש המועצה לביטחון לאומי של רוסיה.

== ביוגרפיה ==
איוואנוב נולד ב-23 בספטמבר 1945 במוסקבה שברוסיה הסובייטית שהיוותה חלק מברית המועצות. אביו היה ממוצא רוסי ואמו, אלנה סגיראשווילי, הייתה ממוצא גאורגי. בשנת 1969 סיים את לימודיו במכון לשפות זרות על שם מוריס תורז.

הצטרף למשרד החוץ הסובייטי בשנת 1973 והיה בשליחות במשך עשור בספרד. בשנת 1991 הוא התמנה לשגריר רוסיה במדריד.

התמנה לשר החוץ ב-11 בספטמבר 1998 על ידי נשיא רוסיה בוריס ילצין, והושבע לתפקיד ב-30 בספטמבר אותה שנה. כשר החוץ הרוסי, איוואנוב התנגד לכניסת נאט"ו ליוגוסלביה. הוא גם התנגד למלחמת עיראק. איבנוב שיחק תפקיד מרכזי בתיווך בין נשיא גאורגיה אדוארד שוורדנדזה ומפלגות האופוזיציה בעת מהפכת הוורדים ב-2003.

ביולי 2003 היה אמור איוואנוב לבקר בישראל ואף להיפגש עם ראש ממשלת ישראל אריק שרון. לאחר שהודיע כי בכוונתו להפגש עם יושב ראש הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת, ישראל דחתה את ביקורו.

לאחר הבחירות לנשיאות רוסיה 2004, מינה נשיא רוסיה ולדימיר פוטין את סרגיי לברוב לתפקיד שר החוץ במקומו של איוואנוב.

לאחר שסרגיי לברוב מונה במקומו לתפקיד שר החוץ, החליט נשיא רוסיה פוטין למנות אותו לראש המועצה לביטחון לאומי של רוסיה. כראש המועצה הוא ביקר בישראל לאחר חטיפת חיילי צה"ל בגבול לבנון ונפגש עם משפחות החיילים החטופים ואמר כי מוסקבה גינתה את החטיפות. בנוסף, הוא נועד עם שרת החוץ ציפי לבני בירושלים.

בעשור השני של המאה ה-21, משמש איוואנוב פרופסור במכון ליחסים בינלאומיים במוסקבה. הוא חבר במועצה המפקחת על הפורום הבינלאומי בלוקסמבורג למניעת אסון גרעיני.

== ראו גם ==
* משרד החוץ של רוסיה

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

2017 02
קטגוריה:שרי החוץ של רוסיה
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:דיפלומטים רוסים
קטגוריה:שגרירים בספרד
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1945
אליפות גרמניה בכדורגל 1963

אליפות גרמניה בכדורגל 1963 הייתה העונה ה-53 והאחרונה של התחרות. זה היה השלב האחרון של עונת 1962/1963 בכדורגל הגרמני. בעונת 1963/1964 החלו משחקי הבונדסליגה החדשה.

התחרות הסתיימה בניצחון של בורוסיה דורטמונד, וזאת בפעם השלישית בתולדות המועדון. בעקבות זכייה זו היא העפילה לגביע אירופה לאלופות.

==ארגון האליפות==
התחרות כללה 9 קבוצות שהעפילו מליגות אזוריות:

* אוברליגה צפון -המבורג, ורדר ברמן
* אוברליגה מערב - פ.צ. קלן, בורוסיה דורטמונד 
* אוברליגה ברלין - הרטה ברלין 
* אוברליגה דרום מערב - פ.צ. קייזרסלאוטרן, בורוסיה נוינקירכן 
* אוברליגה דרום - מינכן 1860, נירנברג 

תחילה, נירנברג וורדר ברמן התחרו על המקום השמיני בתחרות. נירנברג ניצחו 1:2. הקבוצות חולקו לשני בתים. בכל בית המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. מנצחות הבתים נפגשו למשחק הגמר.

==מהלך התחרות==
===בית א'===
{| class="wikitable" style="text-align: right;"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|נקודות
|- style="background:#97DEFF;"
|1. 	 	
|פ.צ. קלן
|6
|4
|2
|0
|29
|12
|10
|- 
|2.
|נירנברג
|6
|3
|2
|1
|19
|12
|8
|- 
|3.
|הרטה ברלין
|6
|1
|1
|4
|8
|19
|3
|- 
|4.
| פ.צ. קייזרסלאוטרן
|6
|0
|3
|3
|7
|20
|3
|}

===בית ב'===
{| class="wikitable" style="text-align: right;"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|נקודות
|-style="background: #d2e6ff"
|1.
|בורוסיה דורטמונד
|6
|4
|1
|1
|15
|7
|9
|- 
|2.
|מינכן 1860
|6
|3
|0
|3
|10
|12
|6
|- 
|3.
|בורוסיה נוינקירכן
|6
|2
|2
|2
|6
|11
|6
|- bgcolor=#FFFF75
|4.
|המבורג
|6
|1
|1
|4
|7
|10
|3
|}

==משחק הגמר==

==כדורגלנים מצטיינים==
כריסטיאן מולר, פ.צ. קלן כבש 9 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesd/duithist4763.html#63 נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [https://web.archive.org/web/20200218033312/https://www.weltfussball.de/ נתונים מאתר weltfussball]

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1963
קטגוריה:עונות באליפות גרמניה בכדורגל
קיבול קטיונים חליפים

במדעי הקרקע, קיבול הקטיונים החליפים או CEC הוא פרמטר המייצג את כמות הקטיונים המצויים בדוגמת קרקע יבשה בתנאי pH נתונים, אשר זמינים לתחלופה ספונטנית עם יונים חיוביים מתמיסת הקרקע. נהוג להשתמש בקרקעות שיובשו בתנור תחת 105 מ"צ. CEC משמש כמדד לפוריות האדמה, קיבול ההזנה החוזרת, ויכולת הקרקע להגן על מי התהום מפני זיהום באמצעות ספיחה. נהוג לבטא אומדן זה ביחידות של מיליאקוויוולנט (meq) של מימן (אקוויוולנט מטען בודד), על כל 100&#x20;גרם של אדמה יבשה.

קרקעות המכילות מינרלים חרסיתיים וחומרים הומיים המצויים בעילית הקרקע הם בעלי מטעני שטח גבוהים הנוטים למשוך ולספוח יונים בסביבתם. קיבולתם משתנה בהתאם לסוג המינרל או דרגת הפילמור של החומצה (הומין, חומצה הומית, חומצה פלאבית ועוד), בהתאמה. 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כימיה
קטגוריה:חקלאות
מצודת באשטאביא

מצודת באשטאביא, 2014
מצודת באשטאביא (בערבית:  باشطابيا, ידועה גם בשמות: מצודת באש טאפיה, באש טאביה, באש טאביא ובאשטאביה) הייתה מצודה מהמאה ה-12 ששכנה על הגדה המערבית של החידקל, והייתה חלק מחומת העיר מוסול בעיראק. המצודה נהרסה על ידי ארגון המדינה האסלאמית באפריל 2015.

== היסטוריה ==
מצודת באשטאביא נבנתה במאה ה-12 והייתה אחת משבע מצודות בחומת העיר מוסול. המצודה נפגעה ב-1393 על ידי המנהיג המונגולי טימור לנג, ונבנתה מחדש על ידי האימפריה העות'מאנית.

למצודה היה תפקיד חשוב במצור על מוסול במהלך המלחמה שהתרחשה בין השנים 1743–1746 בין האימפריה העות'מאנית והשושלת האפשארית האיראנית . המצור החל ב-14 בספטמבר 1743 כשהשאה הפרסי, נאדר שאה הגיע אל העיר. הפאשא של מוסול, חאג' חוסיין אל ג'אלילי, הגן בהצלחה על העיר והמצור הוסר ב-23 באוקטובר 1743.

שרידי המצודה נחשבו כאתר ארכאולוגי, וחשיבותו הייתה משמעותית משום היותו אחד מהשרידים המעטים מחומת העיר מוסול. המצודה הייתה נקודת ציון בעיר וחלק מסמלה, והיא נחשבה אתר תיירות פופולרי אצל תושבי עיראק והמדינות השכנות. לאחר תחילת מלחמת עיראק ב-2003, סבלה המצודה מהזנחה.

== הריסת המצודה ==
העיר מוסול נכבשה על ידי ארגון המדינה האסלאמית ב-10 ביוני 2014, והמצודה נפגעה כתוצאה מהירי והמלחמה. ב-10 ביולי נפל טיל ליד המצודה ופגע בקירותיה. ב-23 ביולי ירה מזל"ט שני פגזים על המצודה.

על פי דיווח של משרד התיירות העיראקי, באפריל 2015 פוצצה המצודה על ידי ארגון המדינה האסלאמית במסגרת פעילותם להרס נכסי תרבות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיראק: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:עיראק: מבצרים
קטגוריה:מבנים ובניינים שנהרסו על ידי ארגון המדינה האסלאמית
קטגוריה:מוסול
ישראל פרנצוס

ישראל פרנצוס (1927 – 15 בנובמבר 2023) היה חוקר ספרות חז"ל, פרופסור בבית המדרש לרבנים באמריקה.

==ביוגרפיה==
ישראל פרנצוס נולד בפרובינציית לודז' בפולין להורים שהשתייכו לחסידות גור. ילדותו עברה עליו בעיירה אונייוב. הוא קיבל חינוך מסורתי בחדר, אולם במהרה ידיעותיו השיגו את מה שהיה ניתן ללמד אותו, והוא עבר ללמוד בבית המדרש בעיירה. בגיל עשר תכננו הוריו לשולחו לישיבת חכמי לובלין אולם פרוץ מלחמת העולם השנייה ביטל את כל התוכניות.

עם הכיבוש הגרמני גורשו יהודי העיירה באוקטובר 1941 לגטו ב-Czachul. משם הוא הועבר למחנה עבודה ליד פוזנן ומאז לא ראה יותר את בני משפחתו. באוגוסט 1943 הוא הועבר למחנה אושוויץ. במחנה זה פגש את אלברט כהן – קומוניסט צרפתי, שלקח את פרנצוס תחת חסותו ודאג לו לעבודה קלה, ביגוד ומזון במידת האפשר. בחורף 1945 הוא הוצעד בצעדת המוות לכיוון מחנה דכאו. בסוף המלחמה הוא הוצעד משם עם שארית האסירים, עד לשחרורם בידי האמריקאים.

משם עבר פרנצוס למחנה העקורים פלדפינג ומשם למחנה העקורים לנדסברג. במקום זה הוא הוכשר על ידי ארגון אורט כמכונאי רכב, ובמקצוע זה עבד כשנה. במסגרת מכסת הנוער ששלח הג'וינט לארצות הברית הגיע פרנצוס לניו יורק בחודש דצמבר 1947.

פרנצוס עבד בניו יורק בעבודות דחק שונות. בשנת 1951 בעצת חבר הוא נרשם ללימודי ערב בבית המדרש לרבנים באמריקה. הוא היה בן 24 באותה עת, כאשר הפעם האחרונה שבה למד טקסט עברי הייתה בגיל 11. בשנת 1954 הוא החל בלימודים בתוכנית המשותפת לבית המדרש ולאוניברסיטת קולומביה. כך הוא קיבל שני תארים ראשונים משני המוסדות. ב-1958 הוא סיים תואר שני באוניברסיטת קולומביה, ובשנת 1962 קיבל תואר שלישי מהאוניברסיטה העברית בירושלים. במקביל הוא סיים את הסמכתו מבית המדרש לרבנים. עבודת הדוקטורט הייתה בדרכי עריכתה של מסכת ביצה בתלמוד הבבלי בהנחיית פרופ' שרגא אברמסון. בשנת 1960 הוא נישא לטובה שולזינגר מחיפה.

את הבתר דוקטורט הוא עשה בבית המדרש לרבנים באמריקה, שם נדרש להיבחן על מסכת מהתלמוד הבבלי כל מספר שבועות. הבחינה נערכה על ידי פרופ' שאול ליברמן. משנת 1963 ועד פרישתו בגיל 80 לימד פרנצוס בבית המדרש לרבנים באמריקה.

ב-1967 הוציא לאור את מסכת ביצה מהתלמוד הירושלמי לראשונה עם פירוש ר' אלעזר אזכרי, על פי כתב יד שנמצא בבית המדרש לרבנים באמריקה וזוהה על ידי שאול ליברמן. מלבד זאת הוא כתב עשרות מאמרים שהתפרסמו בבמות שונות כמו תרביץ, סיני, דיני ישראל, ספרי יובל שונים ועוד.

ספר יובל בשם "תפארת לישראל" יצא לכבודו בשנת 2010 בהגיעו לגיל 80.

נפטר בב' בכסלו תשפ"ג, 15 בנובמבר 2023.

==ספריו==
* 
* (מהדורה שנייה 1995)

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.jtsa.edu/team/israel-francus/ Israel Francus], The Jewish Theological Seminary
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:חוקרי ספרות חז"ל
קטגוריה:סגל בית המדרש לרבנים באמריקה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים באמריקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
אליזבת רוברטסון

אליזבת ג'יין רוברטסון (אנגלית: Elizabeth Jane Robertson; 3 ביולי 1957, בריטניה) היא מדענית בריטית בתחום הביולוגיה ההתפתחותית, זוכת המדליה המלכותית לשנת 2016.

==קורות חייה==
אליזבת רוברטסון נולדה בבריטניה ב-3 ביולי 1957. שנות ילדותה עברו עליה בניגריה שם אביה היה חוקר בתחנת מחקר בינלאומית. כשהייתה בת שמונה חזרה המשפחה לאוקספורד.

==השכלה ומסלול מקצועי==
רוברטסון למדה לתואר ראשון ושני באוניברסיטת אוקספורד. את הדוקטורט בגנטיקה עשתה באוניברסיטת קיימברידג' בהנחיית מרטין אוונס לימים זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה. רוברטסון נשארה בקיימברידג' שש שנים נוספות, בתחילה כפוסט-דוקטורנטית ואחר כך כעמיתת מחקר. מקיימרידג' עברה לתפקיד פרופסור חבר במחלקה לגנטיקה באוניברסיטת קולומביה. מקולומביה עברה לאוניברסיטת הרווארד שם שימשה, במשך 10 שנים, כפרופסור במחלקה לביולוגיה של התא ושנתיים שימשה כ"פרופסור הקתדרה של הרשל" לגנטיקה מולקולרית. בשובה לאנגליה התמנתה לפרופסור לביולוגיה התפתחותית בבית הספר לפתולוגיה של אוניברסיטת אוקספורד. במקביל היא גם עמיתת מחקר ראשית (Principal Research Fellow) של קרן ולקם .

==פעילותה המדעית==

רוברטסון ידועה בעיקר בזכות מחקריה החלוציים בגנטיקה התפתחותית: יצירת מוטציות מלאכותיות בעכברים באמצעות תאי גזע עובריים שבוצעה בהם מודיפיקציה גנטית.

==תפקידים וכיבודים==
* זוכת המדליה המלכותית - 2016.
* עמיתת אקדמיה אירופיאה - 2012
* זוכת מדליית ודינגטון של האגודה הבריטית לביולוגיה התפתחותית - 2009.
* זוכת פרס פרס פרל מייסטר גרינגרד - 2007.
* עמיתת החברה המלכותית -2003
* זוכת הפרס ע"ש קורנליוס של האגודה האמריקנית לחקר הסרטן (AACR), על הישגים יוצאים מהרגיל בחקר הסרטן - 1992.
* נשיאת הקרן לחקר הסרטן של חברת ג'נרל מוטורס.
* נשיאת האגודה הבריטית לביולוגיה התפתחותית (BSDB).

==קישורים חיצוניים==
* [https://f1000.com/prime/thefaculty/member/1114311773254853 אליזבת רוברטסון באתר F1000] 
* [http://www.path.ox.ac.uk/content/elizabeth-robertson נושאי המחקר הנוכחיים של אליזבת רוברטסון באתר בית הספר לפתולוגיה של אוניברסיטת אוקספורד] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עמיתות החברה המלכותית
*
קטגוריה:ביולוגיות בריטיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1957
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
קטגוריה:זוכות פרס פרל מייסטר גרינגרד
אליפות גרמניה בכדורגל 1903

אליפות גרמניה בכדורגל 1903 הייתה העונה הראשונה של התחרות. 

התחרות הסתיימה בניצחון של וו.פ.ב. לייפציג. 

==ארגון האליפות==
התאחדות הכדורגל הגרמנית הוקמה בשנת 1900. בשנת 1903 היא כללה 30 אגודות אזוריות. מנצח תחרות אזורית היה זכאי להשתתף בתחרות ארצית. למרות זאת, רק שש קבוצות נרשמו. באותה תקופה, בין חברי ההתאחדות היו גם מועדונים בעלי אופי "גרמני" גם מחוץ לגבולות האימפריה הגרמנית, למשל באימפריה האוסטרו-הונגרית.

המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט.

בתחרות השתתפו הקבוצות הבאות:

* אלופת אזור המבורג - אלטונה 1893
* אלופת אזור ברלין - בריטניה ברלין
* אלופת אזור מגדבורג - ויקטוריה מגדבורג 96
* אלופת מרכז גרמניה - וו.פ.ב. לייפציג
* אלופת דרום גרמניה - פ.צ. קרלסרוהה
* נציגה מאימפריה האוסטרו-הונגרית - ד.פ.צ. פראג

==מהלך התחרות==
הקבוצה המנצחת

==משחק הגמר==

==כדורגלנים מצטיינים==
מספר כדורגלנים כבשו 6 שערים במהלך התחרות:
* היינריך ריזו, וו.פ.ב. לייפציג
* ברונו סטנישבסקי, וו.פ.ב. לייפציג

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/tablesd/duithistpre45.html#03 נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [https://web.archive.org/web/20200218025524/https://www.weltfussball.de/ נתונים מאתר weltfussball]

גרמניה
קטגוריה:עונות באליפות גרמניה בכדורגל
מנחם מנדל טייטלבוים

הרב מנחם מנדל טייטלבוים (נולד י"ט באדר ב' תשכ"ז, 31 במרץ 1967) הוא בנו הבכור של רבי אהרן טייטלבוים, אחד משני אדמו"רי חסידות סאטמר. הרב מנחם מנדל הוא הרב של הריכוז הגדול של חסידי אביו בשכונת וויליאמסבורג ברובע ברוקלין שבניו יורק.

==ביוגרפיה==
נולד לסאשא, בת רבי משה יהושע הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ, ולרב אהרן טייטלבוים. נקרא על שם סב אמו, רבי מנחם מנדל מדעעש שנספה בשואה.

בחודש כסלו תשמ"ד נישא לברכה סימא, בת הרב דוב בעריש מייזליש, חתן סבו רבי משה טייטלבוים. החתונה נערכה בהשתתפות רבבות בקומפלקס ״נסי קולוסיאום״ בניו יורק. לפני חתונתו נסע לישראל והוסמך שם לרבנות על ידי הרב יצחק יעקב וייס והרב משה אריה פריינד. לאחר חתונתו מונה לרב בית הכנסת "עצי חיים סיגעט" בשכונת ויליאמסבורג ומאוחר יותר היה רב קהילת סאטמר באנטוורפן שבבלגיה. בשנת תשס"ו (2006), לאחר עלות אביו לכס האדמו"רות, חזר לארצות הברית ומונה לרב חסידי אביו בוויליאמסבורג. הוא נוסע לשבתות לחסידי אביו בעולם ועורך באטע׳ס. בשנים האחרונות כאשר נוסע אביו אל חסידיו בוויליאמסבורג לראש השנה, הוא שולח את רבי מנדל לקריית יואל. רבי מנדל הוא גם ראש הישיבה לצעירים של סאטמאר בוויליאמסבורג. תיקן תקנות לקהילתו, כגון שאסור להזמין יותר מ-30 אורחים לסעודת בר מצווה ויש לקיימה באולמות זולים.

==מילדיו==
*בתו, רויזא בלומא נשואה לרב יואל גלאנץ, בן הרב יעקב יחזקאל שרגא הכהן גלאנץ, מלמד במוסדות סאטמר.
*בנו, הרב חיים צבי, רב ביהמ"ד ראצפערט ברוקלין, נשוי לחיה אסתר, בת הרב אשר מרדכי רוזנבוים, האדמו"ר ממאשלוי בורו פארק.
*בנו, הרב יקותיאל יהודה, נשוי לקיילא רויזא, בת הרב מנחם צבי כהנא דומו"צ קארלסבורג.
*בנו, הרב אלעזר, נשוי לחוה רבקה בת הרב חיים יהודה באב"ד, ראש ישיבת תורת חסד בלונדון
*בנו, הרב יואל, נשוי למרים יוכבד, בן רבי מאיר יצחק הורוביץ אב"ד לינסק

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.bhol.co.il/59354/הממשיכים-פרופיל-מרתק-של-מנהיגי-העתיד-בעולם-החסידות.html הממשיכים • פרופיל מרתק של מנהיגי העתיד בעולם החסידות], בחדרי חרדים
* [https://www.jdn.co.il/gallery/1100969/ שמחת נישואי בן הרה"צ אבד"ק סאטמאר ווילאמסבורג שליט"א] באתר JDN

קטגוריה:חסידות סאטמר
קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:משפחת הגר
מנחם מנדל
קטגוריה:משפחת טברסקי: ענף צ'רקס-שניאורסון
קטגוריה:בני אדמו"רים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
משה רוזנבליט

משה רוזנבליט (19 בינואר 1890 – 3 בדצמבר 1989) היה ממקימי "כפר גדעון" ובוני ירושלים.

== ביוגרפיה ==
נולד ביאסין שבהונגריה בכ"ז טבת תר"ן - 1889 לאביו מנחם ולאמו טובה לבית רוזנטאל.

בשנת 1911 נשא לאישה את רחל בת עקיבא ספיר.

למד אצל רבי ישעיהו זילברשטיין מוייצן מחבר ספר "מעשי למלך" על רמב"ם שהסמיך אותו לרבנות ואצל ר' משה גרינוולד בעל "ערוגות הבושם".

את השכלתו הכללית רכש בבית ספר תיכון ולאחר מכן "כאוטודידקט", למד שפות זרות וקנה חכמה ודעת בתחומים רבים ושונים. בבודפשט למד אצל ר' אברהם פרנקל שהיה "סינטור" בבית המחוקקים ההונגרי.

המציא שעשוע לילדים ובני נוער בצורת דגם של בית המקדש וכליו, שהילדים נתבקשו להרכיב מקוביות עץ על פי שיטת הלגו,(הדגם מוצג עתה בלונדון) ובנוסף הדפיס מדריך מדעי-טכני המבוסס על המקורות תנ"ך, תלמוד, רמב"ם, מפרשי המקרא, יוסיפון ואחרים, בין היתר בפתח דבריו כתב: "דורנו שזכה לראות בהגשמה חלקית של חזון הנביאים, החזרת בעלותנו על חלק גדול מארצנו והנס של קיבוץ גלויות, רשאי הוא לצפות גם לבנין בית המקדש על מכונו".

בשנת 1923 קנה בפרנקפורט קרקע להייתשבות בארץ ישראל, אך מהעניין יצא מפח נפש, וב-1925 עלה ארצה והישב עם עולים חרדיים מטרנסילבניה על אדמת המושב כפר גדעון, ועבד שם בתור איכר עד המשבר בסוף 1927. אז עבר לירושלים והתמסר לעסקי גאולת קרקעות, מסחר ותעשייה. קנה את הספינה "גלים", שעלתה ב-1939 על שרטון במרסינה שבטורקיה. ב-1940 הביא מסודאן משלוח בקר לשחיטה, בעקב חסימת דרכי ההובלה מארצות הבלקן לרגל המלחמה. בשנות 1934–1940 עסק והשתתף בגאולת קרקעות: בירושלים - אדמת השכונות מולדת, שכונת אלישר, הדר ירושלים, חלט חוסייני, כרם יצחק, השחר, המשך, שכונת היהלומנים, וכן קריית רמבם במפרץ חיפה ואדמת חניתה.

הוא פתח בית חרושת ליהלומים, שבו הכשיר מבחינה מקצועית והעסיק כמאתיים וחמישים יתומים מבית היתומים דיסקין.

הקים בית חרושת לשוקולד וממתקים, מפעל למרצפות עוד מפעל-לצמר פלדה בית חרושת לנרות, משק תרנגולות מטילות בגבעת שאול ב', גאל אדמות "תל ארזה" והקים עליהן את האזור התעשייתי הראשון.

יסד קופת גמ"ח, הכשיר צעירים לעבודה כסופרי סת"ם למען יתפרנסו בכבוד ולא יזדקקו לקופת הצדקה, הפך את ביתו לביכ"נ בשביל מתפללים ספרדיים במקום מגוריו, שלא היה להם ביכ"נ משלהם. פעל ברוח נדיבה עבור זקנים וגלמודים, ובני נוער עזוב וקשי-יום, שמצאו בו משענת נאמנה בכל עת.

רוזנבליט נפטר בה' בכסלו תש"ן בגיל 101<ref></ref>.

== פרסים ==
בשנת ה'תשל"ט - 1979 קיבל אות "יקיר ירושלים".

כאשר ועדה ציבורית - עירונית באה להמליץ להעניק לר' משה רוזנבליט אות הכבוד של "יקיר ירושלים", היא הגדירה אותו "כאיש המעשה, שתשעים שנות חייו רצופות פעילות מבורכת, יוזמה ותושיה למופת". עוד סיפרה הוועדה: כי בשנות חייו היו עליות ומורדות, והוא טעם טעמו של עושר רב וידע גם טעמה של דלות, לעיתים עסקיו פרחו ושגשגו ולעיתים התמוטטו וכל עושרו אבד, אך תמיד השכיל להתאושש ובכוחות משנה שב ובנה את עצמו וקיים הלכה למעשה דברי חז"ל "איזהו עשיר, השמח בחלקו".

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1890
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
קטגוריה:מייסדי מושבים
שלמה נאמן (ראש מועצה)

ריבונות בשמורת עוז וגאו"ן]]
שלמה נאמן (נולד ב-30 במאי 1973) הוא איש ניהול בכיר, פעיל ציבורי ופוליטיקאי ישראלי. היה ראש המועצה האזורית גוש עציון החל מפברואר 2017 עד למרץ 2024, ויו"ר מועצת יש"ע החל מ-6 בספטמבר 2022 ועד לסיום תפקידו כראש מועצה.

==ביוגרפיה==
נאמן נולד בבירוביג'ן בירת המחוז היהודי האוטונומי שבברית המועצות (כיום ברוסיה). מגיל צעיר השתתף בפעילות יהודית וציונית בעירו ובגיל 16 ייסד את סניף תנועת בית"ר בבירוביג'ן והפך למפקד מעו"ז. באותה שנה, 1990, עלה לישראל. גר תחילה בירושלים ומאז 1991 הוא תושב ישוב כרמי צור בגוש עציון. בוגר ישיבת הר עציון, ואיש חינוך בהשכלתו, בוגר מכללת יעקב הרצוג. שירת בצה"ל כלוחם וחובש קרבי בשריון ולאחר שחרורו עבר במילואים הסבה לרב צבאי בדרגת סרן.

== קריירה ==
החל משנת 2000 מילא נאמן שורה של תפקידים בסוכנות היהודית, תחילה כשליח באוקראינה ומולדובה, אחר כך כמנהל מערכת החינוך היהודי הפורמלי ולבסוף כמנהל החטיבה לחינוך יהודי במדינות ברית המועצות לשעבר. בין לבין גם ניהל קרן פילנתרופית וקרן השקעות, היה חבר במספר דירקטוריונים של חברות ציבוריות שונות ועוד. שימש יועץ בכיר לשר לירושלים ומורשת ושר להגנת הסביבה זאב אלקין.

נאמן נמנה עם פוקדי הר הבית המתמידים וחבר "אוצר המקדש". הקדיש ספר תורה, שכתב לציון חצי יובל לעלייתו ועליית משפחתו ארצה, לבית כנסת שייבנה בהר הבית.

ב-14 בפברואר 2017 נבחר נאמן לראשות המועצה האזורית גוש עציון, לאחר שהתמודד מול מי שכיהן כסגן ראש המועצה - משה סוויל, בבחירות מיוחדות שהוכרזו עם התפטרותו של דוידי פרל מראשות המועצה. בבחירות המקומיות 2018, שנערכו ב-30 באוקטובר ניצח שוב, בסיבוב שני, את משה סוויל, כשקיבל 56 אחוזים מקולות הבוחרים. את עיקר עשייתו במועצה אזורית גוש עציון מרכז בתחום פיתוח ובנייה בהתיישבות וקידום תהליך סיפוח יהודה ושומרון. גם כיום ממשיך את פעילותו הציבורית והחינוכית לקירוב יהודי ברית המועצות וקליטת העלייה בישראל.

נאמן פעיל במועצת יש"ע, ומכהן גם כראש אגף מזרח-אירופה של המועצה, אשר מתמקד בפעילות מול יהודי ברית המועצות בישראל ובחוץ לארץ.

ב-6 בספטמבר 2022 נבחר לראש מועצת יש"ע<ref></ref>.

בבחירות המקומיות בפברואר 2024, התמודד נאמן על כהונה נוספת אך הפסיד לירון רוזנטל.

==חיים אישיים==
נאמן נשוי לשלומית, אב לחמישה ילדים ותושב כרמי צור.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* shlomo ne'eman, [https://www.jpost.com/Opinion/Netiv-Haavot-and-Israeli-sovereignty-543319?fbclid=IwAR32jq-vfQtJrjOvU-SNw4bgnZ9fyzXvVopZrmNNGJVm0JAPFW5Twd4JEYI <sub>Netiv Ha’avot and Israeli sovereignty</sub>], Jerusalem Post FEBRUARY 21, 2018
* 
* [https://www.inn.co.il/tags/שלמה_נאמן מאמרים וראיונות - שלמה נאמן], באתר ערוץ 7

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי מועצת יש"ע
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:בוגרי בית"ר
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:עובדי הסוכנות היהודית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית הרצוג
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם הליכוד
קטגוריה:ראשי המועצה האזורית גוש עציון
קטגוריה:פעילי הר הבית ובית המקדש
קטגוריה:כרמי צור: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
איינהרייר

ולקיריות מביאות מתים אל ולהאלה. האל [[היימדאל מקבל את פניהן]]
איינהרייר (בנורדית עתיקה: Einherjar, "צבא של איש אחד") במיתולוגיה הנורדית הם אלו שמתו בכבוד בקרב, והובאו לאחר מותם אל היכל ולהאלה בידי הולקיריות.

משמעות השם "איינהרייר" הוא ("צבא של אחד"), והם צבאו הפרטי של האל אודין. האיינהרייר הם אנשים שמתו בקרב בכבוד, עם נשק ביד, והם נלקחים בידי הוולקיריות אל ולהאלה ("היכל המתים") אשר נמצא באסגארד. אלו שלא מתו בקרב, מגיעים להלהיים, עולמה של האלה הל. בוולהאלה האיינהרייר משכימים מדי בוקר לקריאתו של התרנגול גוּלינְקַמְבי ("כרבולת זהב"), ונלחמים לשם האימון והשעשוע. הם הורגים זה את זה במהלך האימונים עד שנותר רק אחד בחיים, ואז קמים לתחייה. הם אוכלים סעודה מפוארת - הטבח אנדרימניר מבשל בקלחת אילדרימיר (Eldhrímnir), את בשרו של חזיר הבר סֵרימְניר ("המושחר"), ואותו מחלק לאיינהרייר. סרימניר הוא חזיר ענק אשר נשחט מדי יום, ובלילה קם לתחייה לספק מזון לסעודת יום המחרת. הם אינם שותים מים, שכן זוהי פחיתות כבוד שאורחיו של אודין ישתו מים פשוטים. מחלבה של העז הֵיידְרוּן מוכן תמד בכמויות גדולות, אשר אותו שותים האיינהרייר. את התמד מגישות להם הוולקיריות עצמן.

האיינהרייר נאספים בידי אודין כהכנה לראגנארוק. לעיתים הם נשלחים בידי האל היימדאל למשימות ביוטנהיים ובמידגארד, אולם נאסר עליהם ליצור קשר עם החיים. כאשר יגיע הראגנארוק, יוביל אודין את האיינהרייר אל הקרב האחרון בוויגְריד כנגד צבא המפלצות והענקים בהנהגתו של לוקי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיתולוגיה נורדית
יששכר גואלמן

הרב יששכר גואלמן (נולד בה'תש"ג, 1943) הוא ממייסדי מכון מרחבים ומחבר תורני. בעבר היה המפקח המרכז (מפמ"ר) ללימודי תנ"ך בחינוך הממלכתי דתי במשרד החינוך.

==ביוגרפיה==

יששכר גואלמן הוא בנו של אלעזר גואלמן, שהיה מזכ"ל הסתדרות הפועל המזרחי וחבר המפד"ל, ונכדו של הרב גדליה גואלמן, שד"ר של ישיבת לומז'ה, ומתלמידי הרב אברהם יצחק הכהן קוק.

למד בישיבת כרם ביבנה, ובחורף תשכ"ה, לאחר סיום שירותו הצבאי במסגרת הישיבה, ולאחר התייעצות עם הרצי"ה קוק, עבר ללמוד בישיבת מרכז הרב. בשנת תשכ"ו (1966) זכה בפרס משרד הדתות לחיבורים תורניים<ref>.</ref>.

משנת 1982 עד ראשית שנת 2011 כיהן כמפמ"ר ("מפקח מרכז" – מפקח ראשי) תנ"ך במשרד החינוך, אז הוחלף על ידי מירי שליסל.

ייסד את "מכון מרחבים" להכשרת מורים בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 יחד עם שני אברכים נוספים מישיבת מרכז הרב, הרב אריה שטרן והרב יגאל שפרן, בעידוד ראש הישיבה, הרב צבי יהודה הכהן קוק. שימש כמרצה במכון במשך עשרות שנים. כמו כן, לימד תנ"ך במדרשת הרובע, במכללת אורות ישראל ובישיבת נתיב מאיר.

ערך יחד עם חותנו הרב שלמה זלמן מן ההר והרב פרופ' יהודה איזנברג את הספר דיני צבא ומלחמה של הרב מן ההר, אשר זכה בפרס ירושלים לספרות תורנית בשנת תשל"ב. ספר נוסף של הרב מן ההר שערך, הוא הספר מהר שלם, המכיל עיונים בתנ"ך ובענייני מקדש. כמו כן, ערך את הספר "הקול קול יעקב" (הלכות תפילה), של הרב איסר קלונסקי.

הוציא שני כרכים של ספר שמות וספר במדבר אשר מותאם לתוכנית הלימודים בתנ"ך בבתי הספר הדתיים. ספר נוסף שחיבר הוא 'ערבי פסחים' בהוצאת משרד החינוך. כתב יחד עם הרב אלישע וישליצקי את החוברת 'סוגיית הקריאה לשלום במלחמה', חוברת לתלמיד. בשנת תשמ"ב הוציא את החוברת למורים 'מאי חנוכה'. כתב פרק מהספר 'מאורות תהלים', עיונים במזמורי תהלים מאת סֶגֶל ההוראה של מכללת אורות ישראל. מאמריו בתנ"ך מתפרסמים באתר תנ"ך על הפרק.

מתגורר בעיר העתיקה בירושלים, היה נשוי ליהודית (נפטרה בקיץ תשס"ב), בתו של הרב שלמה זלמן מן-ההר. לזוג שבעה ילדים. בתו, יעל אריאל, ניהלה את כפר הנוער "איילת השחר" במושב יונתן שבגולן. בנו, הרב יאיר הוא מייסד ישיבת "תפארת שלמה" ברמלה והעומד בראשה. בן נוסף, הרב יהושע, הוא ר"מ בישיבת עטרת נחמיה בתל אביב. בנו הרב יהונתן ר"מ בישיבת לנתיבות ישראל בעיר העתיקה ירושלים. בתו יפעת, נשואה לרב מיכאל אדרעי, ראש כולל ההלכה בישיבת הר עציון ורב היישוב כפר מימון. גיסיו הם הרב חיים שטיינר, הרב עמיאל שטרנברג, שייקה שפירא והרב חיים מן ההר.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.yeshiva.org.il/midrash/?orderby=530 שיעורי הרב יששכר גואלמן באתר ישיבה]
* [https://harova.org/hebrew/shiurim/view.asp?id=552 שיעורי הרב יששכר גואלמן במדרשת הרובע]
* [http://www.rambish.org.il/results.asp?SearchFunction=find&SearchCode=F2_WAU&SearchRequest=3419 מאמריו באתר רמב"יש]
* [https://www.youtube.com/watch?v=-33uduTtdms שיעורו של הרב יששכר גואלמן בקורס: "נביאים אחרונים ודרכי הוראתם"], אתר יוטיוב
* 
* [http://www.min-hahar.co.il/text.php?level=3&id=42 ביוגרפיה קצרה על משפחתו], אתר לע"נ הרב שלמה זלמן מן ההר

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי ישיבת כרם ביבנה
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:תלמידי הרצי"ה קוק
קטגוריה:תלמידי הרב אברהם אלקנה שפירא
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:משפחת ברגמן (ירושלים)
קטגוריה:תלמידי הרב שאול ישראלי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
יובל שפרמן

יובל שפרמן (נולד ב-31 במאי 1976) הוא במאי קולנוע וטלוויזיה ותסריטאי ישראלי.

==ביוגרפיה==
שפרמן נולד בירושלים, את שירותו בצה"ל עשה בצנחנים. הוא בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 2006 כתב וביים את סרט הקולנוע "הדברים שמאחורי השמש", בו כיכבו אסי דיין, סנדרה שדה, זהר שטראוס וטלי שרון. על הבימוי וכתיבת הסרט היה מועמד לשני פרסי אופיר לשנת 2006. ב-2008 ביים עבור הוט 3 את הסדרה "תעשה לי ילד".

בשנת 2010 היה שותף לפיתוח תסריט הסדרה "אננדה" שעלתה לשידור ב-2012. עוד בשנת 2010 שימש כיוצר, במאי ועורך תסריט הסדרה "אבודים באפריקה".

בשנת 2011 שימש כבמאי מערכוני חוץ של תוכנית הבידור "ארץ נהדרת". בשנת 2013 יצר, כתב וביים את הסדרה "אבודים באסיה", שהיא סדרת ההמשך של "אבודים באפריקה" והשתתף בסרט "לרדת מהעץ". בשנת 2016 ביים והיה שותף ליצירת הסדרה "אורי ואלה", על תסריט הסדרה הוא היה מועמד יחד עם דינה סנדרסון ועופר סקר לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה ובנוסף זכה באותו הטקס בפרס על הבימוי הטוב ביותר.

בשנת 2024 יצר; כתב וביים את הסדרה "טיטו ורוחו".

שפרמן היה נשוי לשחקנית לירון וייסמן, ולהם שתי בנות.
כיום בזוגיות עם דינה סנדרסון ולהם בן ובת.

==מועמדויות ופרסים==
{| class="wikitable sortable"
|-
! width=5%|שנה
! style="width:30%;"| יצירה
! style="width:20%;"| ארגון
! style="width:30%;"| קטגוריה
! style="width:10%;"| תוצאה
|-
|2006 || הדברים שמאחורי השמש || פרס אופיר || פרס אופיר לבמאי הטוב ביותר || 
|-
|| 2006 || הדברים שמאחורי השמש || פרס אופיר || פרס אופיר לתסריט המקורי הטוב ביותר || 
|-
| 2016 || אורי ואלה || פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה || תסריט בסדרת דרמה ודרמה יומית|| 
|-
| 2016 || אורי ואלה || פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה || בימוי בסדרת דרמה ודרמה יומית || 
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: במאים
קטגוריה:שחקני קולנוע חרדי
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
אלכסנדר פלאי

אלכסנדר פלאי (17 ביוני 1915 – 27 במאי 2007) היה היוזם והמוציא לאור של האנציקלופדיה העברית.

==חייו==
פלאי נולד בקייב למאיר וברכה פלאי. בהיותו בן שש עלתה משפחתו לארץ ישראל דרך קהיר. בישראל המשפחה התיישבה בתל אביב. פלאי למד בגמנסיה הרצליה ובאוניברסיטה העברית היסטוריה ופילוסופיה. חלומו היה ליצור אנציקלופדיה מקיפה בשפה העברית.

רעיון האנציקלופדיה העברית החל להתממש בקיץ 1944. אז הוקמה ועדה מייעצת לקביעת מגמתה של האנציקלופדיה. הדפסת הכרך הראשון החלה בקיץ 1948, עם הקמת המדינה. נשיא הכבוד של האנציקלופדיה היה נשיא המדינה, פרופ' חיים ויצמן. העורך של האנציקלופדיה היה פרופ' יוסף קלוזנר ופלאי כיהן כמנהל האנציקלופדיה. הכרך הראשון הקיף את הערכים א' עד אוסטרליה. התצלום הראשון המופיע בתחילת הכרך הוא תצלום מגילת העצמאות של מדינת ישראל. הערך המסיים את האנציקלופדיה בכרך ל"ב הוא "תשרי". לאחר מותו של פרופ' קלוזנר מינה פלאי את בנציון נתניהו לעורך הראשי של האנציקלופדיה.

העבודה על האנציקלופדיה נגמרה בשנת 1980.

לאחר מות אמו, ברכה פלאי, ניהל פלאי חלק מהוצאת הספרים שיסדה, מסדה, אך מצבה הכלכלי של החברה הורע וההוצאה סגרה את שעריה.

== חיים אישיים ==
פלאי היה נשוי לנעמי, בת הרב קלמן טבצ'ניק (1917–1991), משנת 1936 ועד לגירושיהם בשנות ה-60'. לאחר מכן נישא בשנית, ובשלישית (לרות נויפלד). פלאי נפטר בשנת 2007 בירושלים והותיר אחריו שני ילדים מנישואיו הראשונים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:אנציקלופדיסטים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
לאונרדו דל וקיו

לאונרדו דל וקיו (באיטלקית: Leonardo Del Vecchio; 22 במאי 1935 – 27 ביוני 2022) היה איש עסקים איטלקי, יושב ראש ומייסד חברת לוקסוטיקה. החברה היא יצרנית וקמעונאית המשקפיים והעדשות הגדולה בעולם, החברה מעסיקה 77,734 עובדים ובבעלותה מעל 7,000 חנויות ברחבי העולם. על פי מגזין פורבס, דל וקיו היה האדם השני בעושרו באיטליה עם שווי הון שנאמד ב-18.7 מיליארד דולר, והאדם ה-37 בעושרו בעולם.

==ביוגרפיה==

דל וקיו נולד במילאנו למשפחה דלת אמצעים. אביו נפטר חמישה חודשים טרם לידתו. הוא נמסר לאימוץ במשפחת אומנה מאחר שאמו לא יכלה לדאוג לו כלכלית. החל את הקריירה שלו בתור שוליה של מעבד מתכות, אך החליט לרתום את הידע שלו בעבודה עם מתכת כדי ליצור מסגרות למשקפיים. לכן, עבר בשנת 1961 לאגורדו בנפת בלונו, מקום מושבה של תעשיית יצרני המשקפיים באיטליה. לחברה שהקים בשותפות קרא לוקסוטיקה. בשנת 1967 החל למכור מסגרות שלמות של משקפיים, העסק גדל ונהפך לרווחי מאוד כבר בשנת 1971.

בשנת 1974 רכש חברת הפצה איטלקית. בשנת 1981 פתח סניף בגרמניה. החברה צמחה וגדלה ובשנת 1988 בין חברות העיצוב שאיתן שיתף פעולה נמנתה חברת ארמני.

נפטר במילאנו ב-27 ביוני 2022.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנשי עסקים איטלקים
קטגוריה:מיליארדרים אירופאים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1935
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2022
דייוויד היי

דייוויד היי (באנגלית: David Deron Haye; 13 באוקטובר 1981) ידוע בכינוי היי מייקר (באנגלית: The Hayemaker) הוא מתאגרף בריטי. אלוף העולם הבלתי מעורער לשעבר במשקל כבד של ה-WBA , ובמשקל בינוני כבד של ה-WBC , WBO , ו-WBA.

==ביוגרפיה==
היי נולד בלונדון אנגליה לאם ממוצא בריטי ולאב ממוצא ג'מייקני. אביו הוא מאמן MMA, ובילדותו למד היי MMA וג'ודו אולם לא נהנה מאמנויות לחימה אלו משום שהתרכזו רבות בטכניקות הגנה, והיי העדיף להתרכז באמנות לחימה שעיקרה מתקפה ולכן עבר לענף האיגרוף. בשנת 2008, התחתן עם נטשה, ולבנם הם קראו קסיוס, על שם המתאגרף הנודע קסיוס קלי (המוכר בשם מוחמד עלי). בשנת 2011, הנחה את תוכנית הטלוויזיה David Haye versus בה אירח ידוענים שונים כגון ג'סטין ביבר, ריקי ג'רווייס ומיקי רורק. בשנת 2012, השתתף בעונה ה-12 של תוכנית המציאות I'm a Celebrity...Get Me Out of Here וסיים במקום השלישי. באותה השנה, הביוגרפיה שלו Making Haye יצאה לאור.

בשנת 2014, החליט לאמץ אורח חיים טבעוני מטעמי מוסר לאחר שצפה בסרט דוקומנטרי על תעשיית משק החי. בדצמבר 2014, החל היי לשווק אבקת חלבון טבעוני לספורטאים. באותה השנה, ארגון PETA כלל אותו ברשימת הטבעונים הסקסיים לשנת 2014.

==קריירה==

היי החל להתאגרף בשנת 1998 במשקל קל, בהיותו בן 18. הוא התאמן במכון האיגרוף Fitzroy Lodge Boxing Club הנודע בשיטות האימון המסורתיות שלו. בשנת 2001, היה לבריטי הראשון שהגיע לגמר אליפות העולם של הפדרציה הבינלאומית לאיגרוף חובבים וזכה בגמר במדליית כסף. בדצמבר 2002, בהיותו בן 22, החל היי את הקריירה המקצוענית שלו. בדצמבר 2005, גבר על המתאגרף אלכסנדר גורוב וזכה בתואר אלוף אירופה באיגרוף במשקל בינוני כבד. היי הגן על תואר זה שלוש פעמים. בשנת 2007, זכה בתואר אלוף העולם באיגרוף של ה-WBA ושל ה-WBC במשקל בינוני כבד לאחר שגבר על ז'אן מארק מורמק . בשנת 2008, זכה בתואר אלוף העולם באיגרוף במשקל בינוני כבד של ה-WBO, ובכך היה לבריטי הראשון שזכה בשלושה תוארי אליפות עולם באיגרוף (מתוך ארבעה תוארי אליפות עיקריים) במשקל בינוני כבד. בשנת 2009, זכה בתואר אלוף העולם במשקל כבד של ארגון ה-WBA. זכייה זו העניקה להיי הכרה עולמית, משום שגבר על המתאגרף הכבד ביותר בהיסטוריה של הענף, ניקולאי ולוב , שנהנה מעליונות פיזית רבה עליו בגובה ובמשקל.

נכון למאי 2018, מאזן הקרבות של היי עומד על 28 ניצחונות (26 מתוכם בנוק-אאוט) וארבעה הפסדים.

==הוקרה==
*בשנת 2007, זכה בתואר אלוף העולם באיגרוף של מגזין הזירה.
*בשנת 2010, הוענק להיי תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת אנגליה רסקין .
*בשנת 2010 נבחר לספורטאי השנה על ידי ה-BBC.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* [https://www.youtube.com/user/hayemakerboxing1/videos דייוויד היי - ערוץ היוטיוב]
* [https://www.youtube.com/watch?v=_YXBezn89cs David Haye: Vegan for Animals] - PETA UK
* [http://www.eventim.co.uk/david-haye-biography.html?affiliate=EUK&doc=artistPages/biography&fun=artist&action=biography&kuid=270380 David Haye - Biography], eventim
* [https://web.archive.org/web/20161203014609/http://www.davidhayefan.net/david-haye-biography/ David Haye Biography] - davidhayefan

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופי עולם באיגרוף - משקל כבד
קטגוריה:אלופי עולם באיגרוף - משקל בינוני כבד
קטגוריה:ספורטאים טבעונים
קטגוריה:טבעונים בריטים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד
קטגוריה:מתאגרפים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1980
אליפות גרמניה בכדורגל 1904

אליפות גרמניה בכדורגל 1904 הייתה העונה השנייה של התחרות.

בהתאם לתקנון, המשחקים היו אמורים להתקים במגרש נייטרלי. אומנם מסיבות תקציביות התאחדות הכדורגל הגרמנית לא הקפידה על הנושא. "פ.צ. קרלסרוהה" הגישה ערעור בנושא תוך טענה שמספר כדורגלנים לא יכלו לשחק בברלין וזה גרם להפסד הקבוצה. הערעור התקבל והתחרות הופסקה. 

==ארגון האליפות==
כמו בעונה הקודמת מנצח תחרות אזורית או מקומית היה זכאי להשתתף בתחרות ארצית. חברי ההתאחדות מחוץ לגבולות האימפריה הגרמנית לא היו יכולים להשתתף בתחרות. לתחרות נרשמו שמונה קבוצות. 

המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט.

בתחרות השתתפו הקבוצות הבאות:

* אלופת אזור המבורג - גרמניה המבורג 
* אלופת אזור ברלין - בריטניה ברלין 
* אלופת אזור מגדבורג - ויקטוריה 96 מגדבורג 
* אלופת מרכז גרמניה - וו.פ.ב. לייפציג 
* אלופת מערב גרמניה - דיסבורגר
* אלופת דרום גרמניה - פ.צ. קרלסרוהה 
* פ. וו. קאסל והנובר 96 

==מהלך התחרות==

==משחק הגמר==
המשחק לא התקיים.

==כדורגלנים מצטיינים==
מספר כדורגלנים כבשו 2 שערים במהלך התחרות:
* אריך מולר, בריטניה ברלין.
* ארנסט פרי, בריטניה ברלין.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesd/duithistpre45.html#04 נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [https://web.archive.org/web/20200218025603/https://www.weltfussball.de/ נתונים מאתר weltfussball]

גרמניה
קטגוריה:עונות באליפות גרמניה בכדורגל
בריסטול 412

בריסטול 411
בריסטול 412 (אנגלית: 412 Bristol) היא מכונית ספורט-קופה יוקרתית, 2 דלתות, מתוצרת יצרנית המכוניות הבריטית בריסטול אשר יוצרה בין השנים 1975–1993. הדגם תוכנן על ידי חברת Zagato שמרכזה היה ב- מילאנו שב-איטליה

בשנת 1976 הושק דגם ה-בריסטול 603, שיצורה נמשך במקביל לדגם הבריסטול 412.

==היסטוריה==
חברת "בריסטול אירופליין" - חברה לייצור מטוסים, התחילה לבנות מכוניות יוקרה, במהדורות מאוד מוגבלות לאחר מלחמת העולם השנייה.

בריסטול 412 היה הדגם הששי שיוצר על ידי חברת בריסטול לאחר שנפרדה מחברת האם.

בריסטול 412 הוא הדגם האחרון בסדרת 400.

דגם הבריסטול 412 אופיין על ידי מנוע V8 של חברת קרייזלר, מרווחי הטיפול השנתי צומצמו לכל 16,000 ק"מ

דגמי בריסטול 412 יוצאו ל- שווייץ ו- גרמניה.

==סדרות==
* כל הסדרות: 2 דלתות, 4 מושבים
* סדרה ראשונה - מנועי 6,277 סמ"ק (משנת 1975)
* סדרה שנייה - מנועי 5,899 סמ"ק ( משנת 1977)
* סדרת בריסטול בופור, (Bristol Beaufort ) - לייצוא בלבד
* סדרת בריסטול בופייטר, (Bristol Beaufighter) - מנוע 8V צילינדרים, 5,899 סמ"ק, טורבו. מהירות שיא - 241 קמ"ש. יוצרו פחות מ-20 יחידות של הדגם (1982–1993).
* תאוצה 0–60 קמ"ש - 5.9 שניות

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="100">
Bristol (3429944254).jpg| בריסטול 412
Bristol412.jpg| בריסטול 412
Bristol 412 Leather Interior.jpg|בריסטול 412, מבט לתא הנהג
Bristol 412 S2 side View.jpg| בריסטול 412, סדרת S2
Bristol 412 S2 1977.jpg| בריסטול 412, סדרת S2
Bristol 412 top view.jpg| בריסטול 412, גג נפתח חלקית (במרכז הגג, ובאזור החלון האחורי)
Bristol 412 motif - Flickr - exfordy.jpg| לוגו חברת בריסטול על דגם "בריסטול 412"

</gallery>

==ראו גם==
* בריסטול 400
* בריסטול 401
* בריסטול 402
* בריסטול 403
* בריסטול 404
* בריסטול 405
* בריסטול 406
* בריסטול 407
* בריסטול 408
* בריסטול 409
* בריסטול 410
* בריסטול 411
* בריסטול 603
* בריסטול פייטר

==לקריאה נוספת==
* [http://www.bristolcars.co.uk/Past/Cars-Past/# היסטורית מכוניות בריסטול ] 
* [http://classics.honestjohn.co.uk/reviews/bristol/412beaufighter/ בריסטול 412 ] Bristol 412 and Beaufighter (אנגלית)

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1975
412
קטגוריה:מכוניות בריטיות