OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קונסטנץ (עיר)

קונסטנץ (Konstanz; בדיאלקט האלמני המקומי נהגת קונשטנץ) היא עיר על חופו המערבי של אגם קונסטנץ (בגרמנית: Bodensee) בנקודת מוצאו של הנהר ריין, במדינת באדן-וירטמברג, גרמניה. היא למעשה מובלעת גרמנית בין האגם והנהר לבין גבול שווייץ, אשר עובר בצמוד לבתי העיר ממש, ובצידו השני העיירה השווייצרית קרויצלינגן.

בקונסטנץ חיים כ-80,000 תושבים ויש בה אוניברסיטה.

בשנים 1414–1418 התקיימה בקונסטנץ ועידת קונסטנץ, בה דנו בגורל האפיפיורות ובגורלו של יאן הוס, אשר הועלה על המוקד בעיר ב-1415.

העיר מהווה רקע לעלילת האופרה "היהודיה" מאת המלחין הצרפתי-יהודי ז'אק פרומנטל הלוי, ללברית מאת אז'ן סקריב.

== יהדות קונסטנץ ==
מראה בית הכנסת הרפורמי בקונסטנץ משנת 1861, טרם הרחבתו בשנת 1931
עוד לפני מלחמת העולם השנייה ואף אחריה, ידעה קונסטנץ התיישבות יהודית רציפה ופעילה.

ד"ר מוריץ בלוך מחשובי הקהילה ואדריכל מקומי תכנן את בית הכנסת הרפורמי שהוקם בשנת 1868 על יד בית החולים היהודי. בשנת 1931 הורחב בית הכנסת באופן משמעותי והעוגב בו הוחלף בחדש.

עם עליית השלטון הנאצי, סבלו יהודי המקום ככל יהודי גרמניה ונושלו זכויותיהם. בליל הבדולח, שרפו הגרמנים המקומיים את בית הכנסת הגדול (הרפורמי) על ספרי התורה והעוגב שבו. הכבאים לא הורשו לגשת לבית הכנסת והמתינו להחרבתו. מאוחר יותר פוצץ והושמד בידי משמר הס"ס (הוורפגונגשטרופה, SSVT). על מקומו עומד כיום בית הקהילה היהודית. בשנת 1940 גורשו 108 מהם למחנה המעצר גירס בצרפת, ובשנת 1942 גורשו הנותרים למחנות הריכוז אושוויץ וסוביבור, רובם נרצחו בשואה.

להנצחת זכר היהודים הנרצחים בשואה מוצבת כיום במדרחוב המקומי אנדרטה משיש שחור, בצורת פירמידה, הנושאת את שמות הנספים בארבע שפות וביניהם עברית. האנדרטה צמודה לצידה האחורי של הכנסייה העירונית, מתוך מטרה להפגין אחדות דתות.

בנו של ד"ר מוריץ בלוך, ששרד את השואה חזר לגור במקום בשנת 1968, והיה מפעילי התחדשות הקהילה היהודית במקום, בשיתוף פעולה עם העירייה. מאוחר יותר עלה ארצה. כיום בקונסטנץ קיים בית כנסת פעיל בניהול הרב שלמה שיף, אחד מבני הנהלת בית-ההארחה היהודי החסידי במקום.

כיום חיים בעיר קונסטנץ למעלה מ-300 יהודים. הקהילה היהודית Synagogengemeinde Konstanz מציעה שירותי דת שונים, בראשות ועד הקהילה. כרב הקהילה שימש הרב חיים נפתלין עד לפטירתו. כיום משמש בתפקיד הרב אביגדור שטרן.

בשנת 2015 קיבלה הקהילה היהודית שטח לבניית בית כנסת חדש ומרכז קהילתי עבור חברי הקהילה היהודית בעיר.

== ערים תאומות ==
* 

==ראו גם==
* פלגיוס הקדוש מקונסטנץ

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.ikgkonstanz.de/ האתר הרשמי של הקהילה היהודית קונסטנץ]
* [http://www.deheim.de/konstanz/ היסטוריה ותמונות] של קונסטנץ
* [http://www.uni-konstanz.de/ אתר הבית] של אוניברסיטת קונסטנץ
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:באדן-וירטמברג: ערים
קטגוריה:ימת קונסטנץ: יישובים
קטגוריה:אירופה: מובלעות
אנונת הכלאיים

אנונת הכלאיים (Annona atemoya) היא מין השייך לסוג אנונה, במשפחת האנוניים, תוצאה של הכלאה בין המינים אנונה קשקשית (Annona squamosa) לבין אנונה חלקה (Annona cherimola). זהו המין שמגדלים בישראל כעץ פרי מסחרי.

החוקר ווסטר ממעבדות המחקר של משרד החקלאות של ארצות הברית הוא ככל הידוע הראשון שהכליא אנונה, בשנת 1908. הזן המגודל בישראל הוא כנראה תוצאה של הכלאה לא מכוונת בין מטעים סמוכים של אנונה קשקשית ואנונה חלקה, אשר משכו את תשומת הלב של מגדלים בשנות ה-30 או בשנות ה-40 [http://www.hort.purdue.edu/newcrop/morton/atemoya.html].

אנונת הכלאיים היא עץ בינוני, ירוק עד, למעט תקופת נשירה קצרה באביב המאוחר, ובעלת ריח חריף וייחודי. הנשירה באביב דרושה לצמח כדי לשחרר את ניצני הצמיחה של ענפים חדשים, הכלואים בפטוטרות העלים של השנה הקודמת.

פרח האנונה פורח בתפרחת. כל פרח, קוטרו בין שניים לשלושה סנטימטרים עם 10 עלי כותרת אשר צבעם חום-צהוב, עם בסיס סגול. צבע הפרי הוא ירוק מבחוץ ולבן מבפנים. תוך הפרי הוא עסיסי ומתוק, והזרעים השחורים משובצים בציפה הלבנה. לפרי האנונה בארץ חיי מדף קצרים, וניתן לשמרו כמה ימים בקירור. בארץ מוכרת תופעה ייחודית, של הבשלת פירות האנונה המאוחרים, שחנטו בסוף הקיץ. הפירות עוברים את החורף על העצים, ובחודש אפריל תופחים ומבשילים. זה אינו יבול שני, אבל מצויים באביב פירות אנונה גדולים מאוד בשוק.

פרי האנונה עשיר יחסית באשלגן ובוויטמין C, אך עיקר ערכו בטעמו ובניחוחו המיוחדים.

מן האנונה ניתן להפיק שמנים ומשחות שיניים, כמו גם תכשירים נגד קשקשים.

האנונה היא פרי מסחרי בארץ, ובד בבד עם התמעטותה כצמח חצרות, מתרבים מטעי האנונה המסחריים. כמעט כל מטעי האנונה בארץ ממוקמים במישור החוף. הזנים המקובלים בארץ הם "מלמוד", "כספי", ו"גפנר". היום נוהגים במטעים לגזום את עצי האנונה גיזום חריף כמעט בכל שנה ובכך מקטינים את נזקי ההפריה הכושלת של העץ. חקלאי האנונה מבצעים האבקה מלאכותית בפרחים, דבר המגדיל את היבול בצורה משמעותית.

==מקורות==
* עזריה אלון (עורך), אנציקלופדיית "החי והצומח של ארץ ישראל", משרד הביטחון – ההוצאה לאור, החברה להגנת הטבע, 1988; כרך 12 - צמחים ובעלי חיים במשק האדם, הערך "אנונה", עמ' 136



==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פירות טרופיים
קטגוריה:אנוניים
תמרה רוחו

תמרה רוחו (בספרדית: Tamara Rojo; נולדה ב-1974) היא רקדנית בלט ספרדית. שימשה כמנהלת האמנותית וכרקדנית ראשית של הבלט האנגלי הלאומי משנת 2012 עד שנת 2022. לפני כן הייתה רקדנית ראשית בבלט המלכותי. משנת 2022 משמשת כמנהלת האמנותית של בלט סן פרנסיסקו.

==ביוגרפיה== 
נולדה במונטריאול שבקנדה להורים ספרדים אשר חזרו לספרד בעת היותה בת ארבעה חודשים. החלה לרקוד בגיל 10 במרכז למחול של ויקטור אולטה במדריד (1983–1991). היא השלימה את הכשרתה כרקדנית בהדרכתם של דייוויד הווארד ורנטו פרוני. היא המשיכה לרקוד בלהקתו של אולטה בשנים 1991–1996. במקביל, רקדה בבלט דה לה קומנידד דה מדריד ביצירת הבלט ז'יזל. 

בגיל 20 הוצע לה חוזה עם הבלט הסקוטי בניהולה של גלינה סמסובה והיא הצטרפה אל הלהקה ורקדה איתה שלוש שנים. בין תפקידיה הבולטים ניתן למנות את 'אודט' באגם הברבורים, 'פיית שזיף הסוכר' במפצח האגוזים, הסילפידה ו'יוליה' ברומיאו ויוליה. באותו פרק זמן היא גם השתתפה בהפקות של להקת הבלט של האופרה של ניס ורקדה בתפקידים ראשיים ב"הכובע משולש הקצוות" וב"הדנובה הכחולה".

ב-1997 עברה לבלט הלאומי האנגלי. היא הייתה הרקדנית הראשית של הבלט הלאומי עד שנת 2000 ורקדה כנסיכה אורורה ב"היפהפייה הנרדמת", סינדרלה, אודט ב"אגם הברבורים", פאקיטה, קופליה, פיית שזיף הסוכר ב"מפצח האגוזים" ובפולחן האביב.

ב-2000 עברה, בהזמנתו של סיר אנתוני דואל, להיות רקדנית ראשית בבלט המלכותי בלונדון. בשנת 2012 התמנתה כמנהלת האמנותית של הבלט האנגלי הלאומי.

בסוף שנת 2022 התמנתה לתפקיד המנהלת האומנותית של בלט סן פרנסיסקו , וכך הייתה לאישה הראשונה בתפקיד זה.

==פרסים נבחרים==
* 2008 Prix Benois de la Danse
* 2005 פרסי נסיך אסטוריאס לאמנויות
* 2004 Premio Positano "Leonid Massine" 
* 2002 Medalla de Oro al Mérito en las Bellas Artes - Consejo de Ministros del Reino de España. 
* 2001 פרסי תא המבקרים למחול
* 2001 פרסי שרינגטונס לרקדנית הטובה של השנה
* 1996 הפרס הראשון של המבקרים האיטלקיים לרקדנית הטובה של השנה
* 1994 Grand Prix Femme et Medaille Vermeille de la Ville de Paris (à l'unanimité) - Concour International de Danse de Paris

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.ballet.org.uk/people/tamara-rojo/ הבלט האנגלי הלאומי, תמרה רוחו]
* [http://www.roh.org.uk/discover/artistdetail.aspx?id=343 תמרה רוחו], אתר הבלט המלכותי 
* [http://balletnews.co.uk/2009/07/31/tamara-rojo-interviewed/ ריאיון עם תמרה רוחו] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס לאמנויות
קטגוריה:רקדניות בלט
קטגוריה:פרימה בלרינות
קטגוריה:רקדניות בריטיות
קטגוריה:רקדניות ספרדיות
קטגוריה:ספרדיות שנולדו ב-1974
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1974
עדנה פלידל

עדנה פלידל (17 באוקטובר 1931 – 29 בינואר 1993) הייתה שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלית.

== ביוגרפיה ==
עדנה פלידל נולדה בפרנקפורט, גרמניה, בשנת 1931. בשנת 1933, בגיל שנתיים, עלתה עם הוריה חנה ופתחיה פלידל לישראל. היא גדלה והתחנכה בתל אביב.

היא סיימה את בית הספר למשחק של תיאטרון הקאמרי. בתקופת לימודי המשחק, עבדה כמורה בבית ספר יסודי.

פלידל השתתפה בהצגות תיאטרון רבות, בהן "שמלת השבת של חנה'לה", "המכשפה", "זהירות, סיבוב מסוכן", "נישואיו של אדון מיסיסיפי", "בדרך למוסד הסגור", "החתונה", "הכיסאות", "מלון פלזה" (ע"פ המחזה מאת ניל סיימון), "פרח הקקטוס" ועוד. בשנת 1983 העלתה את הצגת היחיד "ראיתי אנשים צוחקים" ובמסגרת פסטיבל ישראל ב-1987 את ההצגה "פולה" בה גילמה את בת דמותה של אשת ראש הממשלה פולה בן-גוריון.

כמו כן השתתפה בסרטים: "משפחת שמחון" (1964), "עליזה מזרחי" (1967), "ארבינקא" (1967), "צ'רלי וחצי" (1974), "דודה קלרה" (1977), "מיליונר בצרות" (1978), סרט הטלוויזיה "אורחים" (1987), "בלוז לחופש הגדול" (1987), סרט הטלוויזיה "שם נרדף" (1989), ו"האסיסטנט של אלוהים" (1992).
עדנה פלידל בצילומי הסרט "[[בלוז לחופש הגדול" עם הבמאי רנן שור. דצמבר 1986. צילום: יוסי צבקר.]]

כיכבה בסדרת הטלוויזיה החינוכית "מצב משפחתי".

עדנה פלידל הלכה לעולמה בגיל 61 ממחלת הסרטן. היא הובאה למנוחות בבית העלמין קריית שאול בתל אביב. משנת 1994 הקימה משפחתה בשיתוף עם תיאטרון בית ליסין ושמואל הספרי קרן מלגות לשחקנים צעירים. משנת 1998 חולקו המלגות בשיתוף עם בית הספר למשחק בית צבי.

היא הייתה נשואה למוזיקאי רפי בן משה, ולזוג נולדו שני ילדים - אפרת ובועז.

== פרסים ==
במהלך קריירת המשחק שלה קיבלה מספר פרסים:
* פרס משה הלוי של עיריית תל אביב בשנת 1980
* פרס מאיר מרגלית בשנת 1987
* פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה בשנת 1992
* ארבעה פרסי כינור דוד

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ישראליות ילידות גרמניה
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס מרגלית
קטגוריה:זוכי פרס משה הלוי
קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום
קטגוריה:זוכות פרס רוזנבלום
קטגוריה:זוכי פרס כינור דוד
קטגוריה:זוכות פרס כינור דוד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראליות שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1993
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1993
גרשיים

גרשיים (<code>״</code>) הם סימן פיסוק המשמש לציון ראשי תיבות בשפה העברית. הגרשיים נכתבים לפני האות האחרונה של ראשי התיבות (לדוגמה, צה״ל) ואינם מוזזים משם בהטיה. למשל, סמג״ד (שפירושו ”סגן מפקד גדוד“) וברבים סמג״דים.

גרשיים מציינים בעברית גם אותיות המשמשות כמספרים. למשל, ל״ו צדיקים. שימוש זה בולט במיוחד בתאריכים עבריים, לדוגמה, י״א בתשרי ה׳תש״ף.

שימוש נוסף לגרשיים הוא ציון רצף אותיות שאינו מילה כמו שורשים ושמות האותיות. למשל, אל״ף.

בעבר, היה נהוג להציב גרשיים לפני האות האחרונה של המילה במילה לועזית ששולבה בטקסט עברי. דוגמאות רבות לכך מופיעות בפירושיו של רש״י לתורה ולתלמוד. בספרות הקבלה והחסידות נהוג לציין בגרשיים מילה הרומזת למשמעות עמוקה או שמות מלאכים.

השם גרשיים לקוח מסימן דומה בטעמי המקרא.

==הקלדה==
* Windows 8 ובגרסאות חדשות יותר, וכן מערכות לינוקס (ת״י 1492 2012): צירוף של מקש AltGr ומירכאות (<code>"</code>) (בקצה הימני של שורת האותיות הימנית).
* Windows 7 וגרסאות ישנות יותר: יש להחזיק את מקש ה־Alt לחוץ, להקיש במקלדת הנומרית 0 2 1 6 ואז לשחרר את מקש ה־Alt.
* macOS: מקש ״, עם האות הלטינית, בקצה הימני של שורת האותיות הימנית.
* אנדרואיד (מקלדת Gboard): הקשה ארוכה על הסימן <code>'</code> (משמאל לאות ק).

גופנים מסוימים לא מבדילים בין שני הסימנים.

בקידוד התווים Windows-1255 או ISO-8859-8-I, תו הגרשיים מקודד במספר 216, והמרכאות במספר 34.

בקידוד התווים של תקן Unicode, תו הגרשיים מקודד בנקודת הקוד U+05F4, והמרכאות בנקודת הקוד U+0022.

==ראו גם==
* מירכאות
* גרש

==קישורים חיצוניים==
* [http://hebrew-academy.org.il/topic/hahlatot/punctuation/#target-4935 גרשיים], באתר האקדמיה ללשון העברית

==ביאורים==

קטגוריה:פיסוק
מורג'יאה

אל מורג'יאה (בערבית: المرجئة) היא אסכולה אסלאמית מוקדמת. אנשי האסכולה זו נקראים מורג'יאים (ערבית: المرجئون). המורג'יאה התהוותה כאסכולה תאולוגית המתעמתת עם האסכולה של הח'וארג' בשאלות הנוגעות למחלוקות לגבי החטא וההגדרות הנוגעות לשאלה מיהו מוסלמי אמיתי.

אחת הטענות שמעלה אסכולה זו היא שרק אלוהים יכול לשפוט מיהו מוסלמי אמיתי ומי אינו, ואף אחד אחר לא יכול לקבוע אם מישהו הוא כופר. לפיכך, כל המוסלמים צריכים לראות בכל אחיהם המוסלמים אנשים מאמינים, ולהכיר בכך שאללה ישפוט את כולם בבוא העת.

תאולוגיה זו קידמה את הסובלנות ביחס לבית אומיה וכן כלפי אלו אשר המירו דתם לאסלאם, ונראה היה כי אמונתם אינה חזקה וצייתנותם לחוקי האסלאם לא הייתה מלאה.
דעתם של המורג'יאים גברה בסופו של דבר על זו של הח'וארג' ומגמה זו שירתה את היווצרות היסודות הראשונים של הסונה המסורתית באסלאם. 

עמדת המורג'יאים הייתה שונה מהסונה כשהכריזו שאף מוסלמי לא ימצא את עצמו באש הגיהנום, לא משנה מה היו חטאיו. עמדה זו הייתה מנוגדת לאמונה הסונית המסורתית שלפיה חלק מהמוסלמים ימצאו עצמם באופן זמני באש הגיהנום. לפיכך מוגדרים המורג'יאים "אהל אל בִדְעה" (אנשי החדשנות) על ידי מוסלמים סונים מהאסכולה המטורידית או האשערית.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תאולוגיה אסלאמית
בלז

בֶּלז (באוקראינית: Белз; ביידיש בעלז או בעלזא ברוסית: Белз) היא עיירה בחבל לבוב, שבאוקראינה, בחבל גליציה ההיסטורי. העיירה התפרסמה בעולם היהודי הודות לחסידות בעלז, שנוסדה בה. נכון ל-2021 אוכלוסיית העיירה מונה 2,229 תושבים, שמתפרנסים בעיקר מחקלאות.

==היסטוריה==
העיר נזכרת לראשונה במאה ה-10. היא הייתה חלק מרוס של קייב ולאחר פירוקה מנסיכות גליציה-ווהלין. בסוף המאה ה-14 התחיל השלטון הפולני, מ-1462 הייתה בירת מחוז (וויבודסטבו) בלז. השלטון הפולני הסתיים ב-1772, בחלוקת פולין הראשונה, אז העיירה עברה לאוסטרו-הונגריה. העיר ירדה אדמיניסטרטיבית משמעותית בתקופה זו, מרכז המחוז עבר לסמבור. ב-1918 עם שאר גליציה צורפה לפולין העצמאית. מ-1939 עד 1944 בכיבוש גרמני, שבמהלכו נרצחו מרבית יהודי העיירה. מ-1944 עד 1951 חלק מפולין. וב-1951, לאחר מספר חילופי גבול בין פולין לברית המועצות, צורפה לרפובליקה האוקראינית הסובייטית. מ-1991 באוקראינה העצמאית.

==יהודים==

בהיות העיירה מרכז חבל בלז נודעה לה חשיבות רבה, פוליטית ומסחרית, בשנים 1462 – 1772. הקהילה היהודית גדלה משמעותית, ברבנותה כיהנו אנשים כמו הב"ח, ורבנים אחרונים אחרים. החסידות זכתה בעיר להתפשטות ניכרת כשבשנת 1817 התיישב בה ר' שלום רוקח. אדמו"רי בלז ישבו בעיירה עד שנת 1939, כשר' אהרון רוקח ברח מהעיר לפני פלישת הנאצים. בתחילת הכיבוש הגרמני ב-1939, ברחו רוב יהודי העיר לפנים ברית המועצות. ב-2 ביוני 1942 אלף מיהודי בעלז והעיירות הסמוכות נשלחו לסוביבור, ובספטמבר 1943, נשלחו לשם כ-500. כמעט כולם הושמדו שם. לאחר המלחמה חזרו לעיר יהודים בודדים, והקהילה היהודית לא השתקמה.

חסידי בעלז הקימו בניין המשמש כאכסניה לאורחים, בסמוך לקבריהם של אדמו"רי בעלז, הטמונים בבית העלמין. הבניין המכיל חדרי לינה, חדר אוכל, מקווה ובית מדרש. ומאכלס קבוצות חסידים מרחבי תבל המגיעים במהלך השנה לבקר בעיר ולהתפלל על קברי האדמו"רים.

===רבני העיר===
* רבי יהושע פלק כץ - הסמ"ע
* רבי יואל סירקיש - הב"ח
* רבי אברהם חיים שור - מחבר "תורת חיים" ו"צאן קדשים"
* רבי צבי הירש מייזליש
* רבי זכריה מנדל בן אריה לייב - מחבר "באר היטב"
* רבי אשר ב"ר צבי הירש קלויזנר
* רבי משה הכהן - מחבר "מראה כהן" ו"קרן אור"
* האדמו"ר רבי שלום רוקח מבעלז
* האדמו"ר רבי יהושע רוקח מבעלז
* האדמו"ר רבי ישכר דוב רוקח מבעלז
* האדמו"ר רבי אהרן רוקח מבעלז

== גלריית תמונות ==

<gallery perrow="4">
קובץ:Belz memorial.JPG|אנדרטה לזכר יהודי בלז בבית העלמין בחולון
קובץ:Belz Iszre Lew.jpg|ביתו של הגבאי של אדמו"רי בעלז, רבי אהרן יהושע לנדא
קובץ:Belz Jewish cemetery.jpg|בית העלמין היהודי בבלז
קובץ:Belz Jewish hostel.jpg|אכסניית חסידות בעלז בעיירה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.jewishgen.org/yizkor/belz/belz.html ספר זיכרון בלז - תוכן העניינים (באנגלית)]
* [http://yizkor.nypl.org/index.php?id=1389 ספר זיכרון בלז - הספר המלא], באתר הספרייה הציבורית בניו יורק
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/280 בלז] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
קטגוריה:חסידות בעלז
קטגוריה:מחוז לבוב: עיירות יהודיות
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
צומת וולקן (סרט)

צומת וולקן הוא סרט קולנוע מוזיקלי ישראלי, בבימויו של ערן ריקליס. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1999.

הסרט זכה בפרסי אופיר לשנת 1999 על עיצוב התלבושות, המלחין הטוב ביותר והפסקול הטוב ביותר. הסרט הוצג גם בפסטיבל ברלין בשנת 2000 וזכה להצלחה. במהלך הקרנותיו בבתי הקולנוע בישראל, נמכרו לו 29,000 כרטיסים.

הסרט מתאפיין בפסקול מקורי של רוק בסגנון שנות השבעים שהולחן על ידי אמיר בן-דוד, יחיאל "קיטש" אמסלם, קובי רכט, חיים רומנו וטל יניב, ועתיר בשירים רבים אותם מבצעים חברי הלהקה.

בשנת 2023 עלה מחזה מוזיקלי המבוסס על עלילת הסרט בתיאטרון באר שבע, לפי תסריט שכתבה עינת ברנובסקי ובבימויו של אלדר גוהר גרויסמן.

==עלילה==
הסרט מגולל את סיפורה של קבוצת צעירים בקריות בתקופה שלפני מלחמת יום הכיפורים. במרכז הקבוצה עומדת להקת הרוק שחלקם חברים בה, "צופן גנטי", והפאב המקומי הקרוי "צומת וולקן" שנקרא כך בשל קרבתו לצומת וולקן, הנמצא בין חיפה והקריות, בו הם נפגשים ועורכים חזרות.

בלהקה חברים הסולן מיכה שלי (אורן שבו), הקלידן דני רפאלי (תומר שרון), הבסיסט יגאל ידגר (דני שטג) והמתופף אלי כהנא (גילי שושן). הם מנסים להקליט אלבום ראשון וחולמים על העיר הגדולה תל אביב.
אמרגן תל אביבי חשוב (קובי אשרת) צופה בהופעתם, אך מציע בחשאיות רק למיכה תפקיד במחזמר מלא פאתוס, הצעה שמשמעותה קידום רב עבורו, אך ויתור על חבריו בלהקה שיישארו מאחור בקריות. מיכה אינו מספר לחבריו על ההצעה וגורם להם לחשוב שהם על סף פריצה גדולה.

כל אחד מחברי הלהקה מתלבט בלבטים משלו סביב הגשמתו העצמית: דני מתלבט האם ללמוד מוזיקה באקדמיה כמצוות משפחתו או להוציא את כספו על סינתיסייזר "מוג" חדיש ולהמשיך בלהקה, יגאל טרוד בבעיות פרנסת משפחתו אל מול ההופעות בלילות, ואילו כהנא מחזר אחר נערה צעירה.

דמויות נוספות הסובבות את חברי הלהקה הן דליה (יעל הדר), בחורה נמרצת השואפת להיות עיתונאית ב"העולם הזה", אשר מעורבת במשולש רומנטי בין מיכה וחברו הטוב אלבז (סמי הורי), כדורגלן מבריק המבוקש על ידי קבוצת "אייאקס", אך בינתיים מסתבך עם החוק בעקבות רעיון של מיכה (מבוסס על סיפור חיו של כדורגלן העבר רוני קלדרון).

דרך עיני הדמויות, הדינמיקה שבין החברים ודילמות המימוש העצמי נשקפת התקופה שלפני אוקטובר 1973, שהתאפיינה בתמימות שנקרעה עם פרוץ המלחמה.

==שחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שחקנ/ית !! דמות
|-
| אורן שבו || מיכה שלי
|-
| דני שטג || יגאל ידגר
|-
| תומר שרון || דני רפאלי
|-
| גילי שושן || אלי כהנא
|-
| סמי הורי || אבי אלבז
|-
| יעל הדר || דליה אנקרי
|-
|יהודה בארקן
|ויקטור
|-
|ג'ק אדליסט||ג'ימי סמית
|-
|מאירי ישראל מוג'בר
|אברי אנקרי
|}

==קישורים חיצוניים==

* "[http://filmfund.org.il/?id=11&nom=1451 צומת וולקן]", באתר קרן הקולנוע הישראלי
* ביקורת - 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי ערן ריקליס
קטגוריה:סרטים מוזיקליים ישראליים
קטגוריה:סרטים תקופתיים
קטגוריה:חיפה בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1999
ספרטה פראג

ספרטה פראג (בצ'כית: AC Sparta Praha) היא קבוצת כדורגל צ'כית מהעיר פראג, המשחקת בליגת העל הצ'כית.

ספרטה פראג היא מהבכירות בליגה הצ'כית. זכתה ב-33 אליפויות, מתוכן 21 אליפויות בליגת העל הצ'כוסלובקית ו-14 אליפויות בצ'כיה. בנוסף זכתה ב-12 גביעי צ'כוסלובקיה וב-8 גביעי צ'כיה.

במהלך הניסיון הכושל להשתחרר מהמשטר הקומוניסטי באביב של פראג השתתפו חלק משחקני ספרטה פראג בהפגנות. חלקם נעצרו ונכלאו או אף נורו למוות.

בעונת 1972/1973 הגיעה הקבוצה לחצי גמר גביע אירופה למחזיקות גביע. בעונת 2003/2004 הקבוצה הגיעה לשלב שמינית הגמר בליגת האלופות. בשנת 2014 הקבוצה זכתה בדאבל.

==תארים==
* גביע מיטרופה (3 פעמים): 1927, 1935, 1964
* אלופת צ'כיה (14 פעמים): 1994, 1995 ,1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2003, 2005, 2007, 2010, 2014, 2023, 2024
* אלופת צ'כוסלובקיה (21 פעמים): 1991,1993, 1990, 1989, 1988, 1987, 1985, 1984, 1967, 1965, 1954, 1952, 1948, 1946, 1944, 1939, 1938, 1936, 1932, 1927, 1926
* הגביע הצ'כי (8 פעמים): 1996, 2004, 2006, 2007, 2008, 2014, 2020, 2024
* הגביע הצ'כוסלובקי (12 פעמים): 1992, 1989, 1988, 1984, 1980, 1976, 1972, 1964, 1946, 1944, 1943, 1909

==שחקנים==
===סגל נוכחי===
; נכון ב-7 בספטמבר 2023

===שחקנים מפורסמים===
* קארל פובורסקי
* פטר צ'ך
* ווילפריד בוני
* יארומיר בלאזק
* פאבל נדבד
* תומאש רוזיצקי
* ריימונד בראיין
* יאן קולר
* איוון האשק
* תומאש רפקה
* אולדז'יך ניידלי
* אנדריי קבאשנאק
* דויד ביצ'יק

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.sparta.cz/ האתר הרשמי] 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל צ'כיות
קטגוריה:פראג: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1893
מזואה אנסומבו

מזואה אנסומבו (נולד ב-24 בספטמבר 1982) הוא כדורגלן עבר קונגולזי ששיחק בעמדת הקשר האחורי.

==קריירה==
מזואה אנסומבו החל לשחק כדורגל במועדון קונגולזי קטן בשם טולה מפאקה, משם עבר לויטה קלאב, אחד המועדונים הגדולים בקונגו. לאחר עזיבתו ניסה להתקבל למועדוני כדורגל בכירים בבלגיה ביחד עם חברו מקבוצת ויטה קלאב, ג'ף טוטואנה, אך השניים לא עברו את מבחני הקבלה במועדונים ונאלצו להסתפק באופציה שהוצעה להם על ידי סוכן המקושר לליגת העל לעבור ביחד עם עוד שחקן קונגולזי בשם פטי נימבה לקבוצה מישראל.

בעונת 2002/2003 חתם בקבוצת הפועל חיפה יחד עם נימבה וטוטאנה, ושם שיחק שנתיים. בעונת 2005/2006 עבר ביחד עם טוטואנה לקבוצת בית"ר ירושלים בה הציג יכולת משחק טובה לאורך כל העונה, והיה השחקן הזר היחיד שלא שוחרר מבית"ר במהלך העונה. בעונת 2006/2007 חתם אנסומבו על חוזה שמוערך בכ-150,000 דולרים בקבוצת מכבי נתניה והיה חלק ממסע הרכש של דניאל יאמר, בעלי הקבוצה.

לקראת עונת 2007/2008 הוחתם אנסומבו בהפועל תל אביב על ידי המאמן גיא לוזון, אך הקבוצה נקלעה לתחתית הטבלה והבטיחה את הישארותה בליגת העל רק לאחר שלוזון הוחלף באלי גוטמן, שהמשיך לתת לאנסומבו מקום קבוע בהרכב ואף רצה להשאירו בקבוצה בעונה שלאחר מכן, אך עקב מחלוקות כספיות אנסומבו שוחרר מהמועדון לאחר עונה אחת. ביולי 2008 חתם בבני סכנין.

בחלון העברות של ינואר 2009 עבר אנסומבו לקוצ'אליספור הטורקית, אך לא מצא שם את מקומו ועבר לאיסטנבול BB, שם שיחק עד שנת 2011. בקיץ 2012 חתם בסמסונספור, אך לאחר חצי עונה עזב את המועדון.

בשנת 2013 חתם בקבוצת פ.ל.ד.ה. יונייטד ממלזיה. בשנת 2015 חזר אנסומבו לקונגו וחתם בקבוצת מוטמה פמבה.

===נבחרת לאומית===
לזכותו של אנסומבו רשומות 31 הופעות במדי נבחרת קונגו. בשנת 2002 הופיע לראשונה במדי הנבחרת, ובמדיה כבש שער אחד במהלך הקריירה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: כדורגלנים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: קשרי כדורגל
קטגוריה:כדורגלני ויטה קלאב
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני איסטנבול בשאקשהיר
קטגוריה:כדורגלני סמסונספור
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
קטגוריה:ספורטאים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בישראל
קטגוריה:ספורטאים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בקפריסין
קטגוריה:ספורטאים זרים במלזיה
קטגוריה:אישים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו שנולדו ב-1982
ימת קונסטנץ

זריחה על ימת קונסטנץ
מבט על העיר [[ברגנץ שעל חוף ימת קונסטנץ, ממרומי הר פפנדר]]
ימת קונסטנץ (בגרמנית: Bodensee) היא ימה גדולה על נהר הריין, לרגלי האלפים, בגבולות אוסטריה, גרמניה ושווייץ, המחולקת לשתי ימות, אחת גדולה ואחת קטנה.

== גאוגרפיה ==
ימת קונסטנץ היא הימה השלישית בגודלה במרכז אירופה, לאחר אגם בלטון ואגם ז'נבה. אורך הימה הוא 63 קילומטר, ורוחבה המרבי הוא 14 ק"מ. שטח הימה משתרע על כ 539 קמ"ר. עומקה המרבי הוא 252 מטר, במרכזה (הימה העליונה).

הריין נשפך לימה בכיוון דרום-מזרח דרך הימה העליונה, נכנס לימה התחתונה, ויוצא ליד הכפר שטיין אם ריין בשווייץ. הימה מספקת מים מתוקים לערים רבות בדרום גרמניה. 

הימה נוצרה על ידי קרחון ריין במהלך עידן הקרח. הנהרות ריין, ברגנצר אכה ודורבינר אכה נושאים אדמת סחף מהרי האלפים לימה, וכך גורמים בהדרגה להפחתת עומק הימה בדרום-מזרח.

בימה שוכנים שלושה איים: מאינאו (אי הפרחים), רייכנאו ולינדאו.

בצד השווייצרי, בחלקו הדרומי של האגם, מצויה העיר סנט גאלן, בתוך עמק צר ובגובה של שבע מאות מטרים מעל פני הים.

ב-2001 נידוגו כ-1,000 טונות של דגה בימה בידי 150 דייגים מקצועיים. דג הטרוטה שבימה כמעט נכחד, אך הודות לפעולות שימור הוא שורד ומתרבה בצורה משמעותית. 

בימה פועלות מעבורות המחברות בין העיירה רומאנסהורן ורורשאך בשווייץ לעיירה פרידריכסהאפן בגרמניה, ובין הערים קונסטנץ ומרסבורג בגרמניה.

== היסטוריה ==
הימה הוזכרה בפעם ראשונה בסביבות שנת 43 לפנה"ס על ידי הגאוגרף הרומי פומפוניוס מלה. פומפוניוס ציין כי הנהר ריין עובר דרך שתי ימות, ונתן להן את השמות הלטינים "לאכוס ונטוס" (הימה העליונה) ו"לאכוס אכרוניוס" (הימה התחתונה). פליניוס הזקן כינה את הימות "לאכוס בריגאניטוס" על שם העיר בריגאניטוס שהייתה במקום (כיום העיר ברגנץ שבאוסטריה). הימה נודעת גם בשם "הים השוובי" (das Schwäbische Meer).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.badische-seiten.de/impressionen/index.php?action=showgallery&pfad=Bodensee תמונות של הימה]
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:גרמניה: ימות ואגמים
קטגוריה:אוסטריה: ימות ואגמים
קטגוריה:שווייץ: ימות ואגמים
קטגוריה:באדן-וירטמברג: גאוגרפיה
קטגוריה:בוואריה: גאוגרפיה
קטגוריה:תורגאו
קטגוריה:אגמים הרריים
קטגוריה:גבול אוסטריה–גרמניה
אסטבן גוטפריד

אסטבן גוטפריד (נולד ב-31 במרץ 1965) הוא במאי תיאטרון, תסריטאי, מחזאי ושחקן ישראלי.

==קורות חייו==
אסטבן גוטפריד נולד וגדל בבואנוס איירס בירת ארגנטינה בשנת 1965. בשנת 1983 עלה לישראל. לאחר עלייתו לארץ החל ללמוד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב, וסיים לימודיו בהצלחה ב-1988. באותה שנה שיחק בהצגה "לא סמים עליכם" שכתב פיני עדן וביימה אורני זקס. לאחר לימודיו פנה לקריירת בימוי וכתיבת מחזות תיאטרון, ב-1990 כתב וביים את "הבשורה על פי קריסטין" שהעלתה בפסטיבל עכו לתיאטרון אחר, ב-1991 כתב וביים את ההצגה "ציונה לא תשאלי" וזכה בפרס הבימוי המצטיין בפסטיבל עכו. ב-1992 כתב וביים את "מלחמת מגן ביצים" בתיאטרון הקאמרי וב-1997 כתב וביים את "לאלו", בכיכובם של אודיה קורן, אביגיל אריאלי, ערן איוניר ודוד קיגלר. ההצגה עלתה בפסטיבל עכו והוצגה לאחר מכן ברפרטואר התיאטרון הלאומי הבימה באותה שנה.

בשנת 1993 כתב את התסריט של סרט הקולנוע המצליח "נקמתו של איציק פינקלשטיין" יחד עם במאי הסרט, אנריקה רוטנברג. בנוסף, גוטפריד גם שיחק בסרט לצד משה איבגי, דבורה קידר ושמיל בן ארי. הסרט נחל הצלחה, ובטקס פרסי אופיר לאותה שנה גרף שבעה פרסים, ביניהם פרס הסרט הטוב ביותר. גוטפריד זכה בשני פרסים, בקטגוריית התסריטאות ובקטגוריית המשחק המשני. בשנת 1995 המשיך גוטפריד לכתוב תסריטים, בעיקר לסדרות הטלוויזיה "בת ים-ניו יורק" בשנת 1995, ול"המוסד", סדרת הטלוויזיה בכיכובו של גיל פרנק. לאחר מכן כתב תסריטים ל"שולחן ארוך", "פריים טיים", "קפיצה קטנה לסופר" ולתוכניות הבידור "מרגול" ו"חנה לסלאו".

בשנת 2002 ביים את הערב הרב תחומי "קהלת -הקאמבק", ובשנת 2004 כתב את סדרת הטלוויזיה ללימוד ספרדית "ויוה אל אספניול", לערוץ ויוה.

גוטפריד לא זנח את קריירת המשחק שלו ושיחק בהצגות "הבן של לוי", "המתלבט", "סקסודוס", "אולפן למתחילים", "סינדרלה" ו"רואים עולם" בקאמרי, בתיאטרון חיפה, בפסטיבל עכו ובתיאטרון הסימטה. כמו כן, שיחק בהצגה "מלחמת מגן ביצים" אותה גם כתב וביים.

ב-1996 שחק ב"סוכרייה מאיש זר", ובמהלך השנים שחק ב"שולחן ארוך", בסדרת המערכונים "זהו זה!", ב"המוסד", "מרגול" וב"אנטונלה בישראל". בשנת 2004 שחק בסדרת הטלוויזיה "צימרים".

בנוסף שיחק בסרטים "חלומו של הנרי" של איתן גרין, "בני בני ילד רע", ובשנת 2005 שיחק בסרט הטלוויזיה "כמו דג בלי מים".

ב-2004 היה בין מקימי בית תפילה ישראלי, הקהילה היהודית הליברלית הראשונה בתל אביב שאינה משתייכת לזרם כלשהו ומשלבת בין תרבות ישראלית ומסורת יהודית.

ב-2022 שיחק בסדרה "המפקדת" את אביה של נועה (אלונה סער).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: תסריטאים
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארגנטינה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
אולליה מברצלונה

אֶוּלליה מברצלונה (Eulalia) היא הקדושה של העיר ברצלונה.

==קורות חיים==
אולליה חיה בעיר ברצלונה במהלך התקופה הרומית. בהיותה בת 13 הייתה נוצרייה אדוקה; מאחר שסירבה לעזוב את דתה כפי שנצטוו הנוצרים ברחבי האימפריה הרומית על ידי הקיסר דיוקלטיאנוס, הפשיטו אותה חיילים רומיים והעמידו אותה בכיכר העיר. על פי האמונה הנוצרית, על אף היום החם החל לפתע לרדת שלג וכיסה את מערומיה (בברצלונה יש אקלים ים-תיכוני וירידת שלג בברצלונה היא אירוע נדיר). נס זה הכעיס את החיילים הרומיים אשר הכניסו אותה לחבית שבדפנותיה היו נעוצות סכינים, וגלגלו את החבית במורד הרחוב הקרוי כיום על שם האירוע 'Baixada de Santa Eulalia'. בהמשך צלבו אותה החיילים ולבסוף כרתו את ראשה. על פי האמונה, יונה עפה מצווארה לאחר שראשה נכרת.

ישנה מחלוקת אם אולליה מברצלונה ואולליה ממרידה הן למעשה אותה דמות.
אולליה נקברה בכנסיית סנטה מרינה דה לז ארנס (מריה הקדושה של החולות - כיום כנסיית סנטה מריה דל מאר). ארונה הוחבא בשנת 713 על מנת להגן עליו בעת הכיבוש המורי של העיר, והושב לכנסייה בשנת 878. בשנת 1339 הועברה גופת יולליה לארון בהט שהונח בקתדרלת אולליה הקדושה שברובע העתיק של ברצלונה.

אולליה מוזכרת במספר רב של רחובות ופסלים ברחבי ברצלונה.

חגה של אולליה נחוג בברצלונה מדי שנה ב-12 בפברואר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.newadvent.org/cathen/05603a.htm הערך על אולליה באנציקלופדיה הקתולית]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרד הרומית
קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:ילידי 290
קטגוריה:נפטרים ב-303
קתדרלת אולליה הקדושה

קתדרלת אֶוּלָליה הקדושה (בספרדית: Catedral de Santa Eulalia) או הקתדרלה של ברצלונה (המכונה גם "לה סאו" - La Seu) היא קתדרלה בברצלונה שבספרד שהיא מקום מושבו של הארכיבישוף של העיר. בנויה ברובה בסגנון גותי.

==הקמת המבנה==
במקום בו עמדה הקתדרלה ניצבו כנסיות מהמאה החמישית לספירה בתקופה הרומית של העיר ברצלונה. מבנה הקתדרלה הנוכחי נבנה בין 1298 עד למאה ה-15 על יסודותיה של כנסייה ויזיגוטית שעמדה במקום. החזית הנאו-גותית של הכנסייה הוקמה במאה ה-19 וכוללת שער עם גמלון צר וגבוה ושלושה צריחי תחרה. במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 בוצעו עבודות שיפוצים נרחבות בקתדרלה. ב-2012 הוסרו הפיגומים מהחזית הנאו-גותית.[http://www.flickr.com/photos/dave_cleghorn/7979651663/in/photostream/]

הכנסייה מוקדשת לאולליה מברצלונה - הקדושה המגינה על העיר ברצלונה (שעל פי האגדה הוצאה להורג ברחבה שליד הקתדרלה), הקבורה על פי האמונה המקומית בקריפטה של הכנסייה.

מבנה הקתדרלה מורכב מ-28 קפלות שונות המחולקים לחמישה אגפים שונים שווי גובה ככנסיית אולם, כאשר שני האגפים החיצוניים הם קפלות המופרדות בקירות. קירות אלה תומכים בקמרונות הספינה הראשית. האפסיס מסתיים בשווה וסביבו אמבולטוריום עם 9 קפלות קורנות. המזבח הראשי מוגבה על מנת לאפשר מבט אל תוך הקריפטה.

בקתדרלה יש העתק מוגדל של פסל המדונה השחורה - הדומה לפסל השמור במונטסראט. אחת האטרקציות החביבות על התיירים הבאים לבקר בכנסייה היא מערכת מושבי העץ הייחודיים של המקהלה.

לצד הכנסייה מצוי קלויסטר גותי, בו שמורים 13 אווזים לבנים המסמלים את היותה של אולליה בת 13 בעת הירצחה על ידי החיילים הרומיים על רקע אמונתה הנוצרית.

==גלריה==
<gallery widths=150 heights=150>
Image:Barcelona Cathedral Interior - Ceiling and choir.jpg|מבט על מקום המצלב בתוך הקתדרלה
תמונה:Cathedralgeesebarcelona.JPG|אווזי הקתדרלה
תמונה:Barcelona Cathedral Interior - carved choir stalls.jpg|מושבי המקהלה
תמונה:BlackMadonna06390011.JPG|מדונה שחורה בקתדרלה
תמונה:Garden06390019.JPG|גן הקתדרלה
Image:Barcelona catedral coro pilastri.jpg|פנים הקתדרלה
Image:Catedral Barcelona a1.JPG|מבט מבחוץ
Image:Barcelona catedral retro.jpg|מבט על האפסיס מבחוץ
קובץ:Cathedral of the Holy Cross and Saint Eulalia edited.jpg|החזית הנאו-גותית
</gallery>

== ראו גם ==

* כנסיית סנטה מריה דל מאר (ברצלונה)
* כנסיית סנטה מריה דל פי

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://en.structurae.de/structures/data/photos.cfm?ID=s0017203 גלריית תמונות], באתר structurae.de
* [http://www.hakolal.co.il/195666/%D7%94%D7%A7%D7%AA%D7%93%D7%A8%D7%9C%D7%94%D7%94%D7%92%D7%95%D7%AA%D7%99%D7%AA%D7%A7%D7%AA%D7%93%D7%A8%D7%9C%D7%AA%D7%99%D7%95%D7%9C%D7%99%D7%94%D7%94%D7%A7%D7%93%D7%95%D7%A9%D7%94LaSeuCathedra דף מידע בעברית על קתדרלת אולליה הקדושה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ברצלונה: כנסיות
אולליה הקדושה, קתדרלת
הידרולוגיה

הידרולוגיה הוא מדע העוסק במים שאינם באוקיינוסים (אוקיינוגרפיה הוא התחום המדעי העוסק במים אלו) ואינם באטמוספירה (מדעי האטמוספירה הוא התחום המדעי העוסק במים אלו). תחום זה כולל את מי התהום ואת משאבי המים שעל פני היבשות – נהרות, נחלים, אגמים, שיטפונות, ניקוז, נגר עילי, תעלות, מים אפורים, מי קולחין וכיוצא בזה. אחת המשימות הקשות ביותר בהידרולוגיה היא מחקר מי התהום וזאת מפני שכמעט כל דבר הקשור במי התהום הוא קשה לתצפית, בקרה ולמדידה.

במסגרת תכנונים ויישומים בהידרולוגיה, עוסקים המומחים בעולמות המדעיים וההנדסיים הבאים: נגר, ניקוז עילי, הידרו-גאולוגיה, הידרומטריה, הידרודינמיקה, הידרוטכניקה, הידרוליקה, הידרולוגיה הנדסית, הנדסה חקלאית, הנדסת מים, תיעול וגישור, קידוח ושאיבה, מעבירים, מובילים, ספיקה, שיטפונות, הסדרה ושיקום נחלים, הסדרה, חלחול, השבה, החדרה, הולכה, ניצול, השבה, מניעת סחף ועוד.

מקור המונח "הידרולוגיה" מיוונית עתיקה, ומהווה צירוף של המילים "ὕδωρ" (הידרו), שפירושו מים, ו-"λόγος" (לוגיה), שפירושו תורה (הידרולוגיה = תורת המים).

בישראל אמונה רשות המים על המחקר והפיקוח ההידרולוגי. הרשות היא פיתוח של השירות ההידרולוגי.

==ראו גם==
*מים נושקים למים – ספרו אוטוביוגרפי למחצה של סמי מיכאל, המתאר את עבודתו בשירות ההידרולוגי.

==קישורים חיצוניים==

*[http://water.huji.ac.il חוג להידרולוגיה ומשאבי מים] באוניברסיטה העברית בירושלים
*[http://www.eyal-water.org/ האגודה הישראלית למשאבי מים – החברה הישראלית לגיאודזיה וגאוגרפיה/חברה ישראלית להידרולוגיה]
*[https://terms.hebrew-academy.org.il/Millonim/ShowMillon?KodMillon=23 מילון למונחי הידרולוגיה] (1971), באתר האקדמיה ללשון העברית
* 

*
קטגוריה:גאוגרפיה פיזית
קידוש בכורות

ביהדות, מצוות קידוש הבכורות היא מצווה שניתנה לבני ישראל ביציאת מצרים ועיקרה הוא הקדשת בכורות האדם והבהמה לאל.
המקור למצווה הוא : "קדש לי כל בכור פטר כל רחם בבני ישראל, באדם ובבהמה, לי הוא".

== משמעות ההקדשה == 
משמעות ההקדשה משתנה בין הבכורות השונים:
*בכור בהמה טהורה מובא לבית המקדש כקורבן, ובשרו נאכל על ידי הכהן. אם הוא בעל מום - הוא ניתן לכהן ונאכל בכל מקום.
*בכורי האדם יועדו לעבודת המקדש, אך כיוון שחטאו בחטא העגל זכות זו הועברה לשבט לוי. למעשה, מאז חטא העגל הבכורות נפדים מההקדשה הזו על ידי פדיון הבן.
*בכור החמור (פטר חמור) שאינו יכול להיות קורבן, נפדה בשה, ואם בעליו אינם פודים אותו - הם צריכים לערוף אותו.

== מדיני המצווה ==
=== מדיני בכור בהמה טהורה ===

כיוון שמעיקר המצווה בכור הבהמה צריך לעלות לקורבן בבית המקדש, מה שלא ניתן לביצוע בימינו, מצווה זו נוהגת כעת באופן שונה. יש אומרים שצריך לסלק את בכור הבהמה מהבית משעה שהוא יכול להעלות כקורבן (30 ימים בבהמה דקה ו50 ימים בבהמה גסה), ויש אומרים שהבכור יישאר בבית הבעלים וימתין לבניין המקדש, ואז יעלה לקורבן.

=== מדיני בכור אדם ===

=== מדיני בכור חמור ===

== טעמי המצווה ==
שורשי המצווה לפי ספר החינוך הם לחזק את ההבנה של האדם שכל רכושו שייך לקב"ה, ולכן דווקא את הבכור שבו מושקעת הכי הרבה עבודה צריך החקלאי להקדיש לקורבן לה'.<br>
הסבר נוסף (בהתאם למיקום הציווי) הוא שמצווה זו באה להזכיר לנו את נס מכת בכורות בפרט ואת יציאת מצרים בכלל.

קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:מצוות עשה
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:מתנות כהונה
קטגוריה:בכורה
קטגוריה:פרשת בא
לאו שה

לָאוֹ שֶׁה (בסינית: 老舍; 3 בפברואר 1899 – 24 באוגוסט 1966) היה סופר סיני ממוצא מנצ'ורי.

==מהלך חייו==
לאו שה נולד ולמד בבייג'ינג, בירת סין. בין השנים 1924–1929 חי בלונדון ולימד שם סינית.

בקיץ 1929 עבר לסינגפור ולימד שם בבית הספר הסיני הגבוה. בשנת 1949 שב לסין והיה לסגן נשיא איגוד הסופרים הסיני.

===מהפכת התרבות===
בניגוד לסופר סיני אחר, שן צונג-ון, שהפסיק לעסוק בספרות על כל גווניה עם ראשית מהפכת התרבות, התמיד לאו שה בשליחותו הספרותית.

במהלכה של מהפכת התרבות הותקף לאו שה בידי המשמרות האדומים שראו בו מתנגד למהפכה. הוא הובל ברחובות והוכה בפומבי.
ב-23 באוגוסט 1966 הגיעו קבוצות של משמרות אדומים בגיל העשרה, רבות מהם בנות, לחצר אגודת הסופרים של בייג'ינג. הם הצליפו בחגורותיהם בעלות אבזם הנחושת הכבד בכמה מהסופרים המפורסמים ביותר בסין, שעל צוואריהם נתלו בחוטי ברזל שלטי עץ מעליבים. אחד הסופרים היה לאו שה, שעד אז הילל אותו המשטר וכינה אותו "אמן העם". לאחר מכן הוסעו הקורבנות אל מקדש עתיק שבו שכנה הספרייה החשובה ביותר של בייג'ינג, שם אולצו הקורבנות לכרוע מול מדורה, תוך שהם מוכים בבעיטות, אגרופים, מקלות וחגורות.
על פי הרישומים הרשמיים, בעקבות ההשפלה הפיזית והנפשית, הוא התאבד למחרת בטביעה באגם טאיפינג שבבייג'ינג, אך ישנם גם טיעונים לנסיבות אחרות.

קרוביו הואשמו במעורבות בפשעיו, אך המשיכו להציל את כתביו על ידי החבאתם בערימות פחם ובארובה, ותוך שהם מעבירים אותם מבית לבית.

===טיהור שמו לאחר מותו===
בשנת 1976 חזרו כתביו להתפרסם, ובשנת 1979 טוהר שמו על ידי המפלגה הקומוניסטית. כמה מיצירותיו אף עובדו לסרטים.

החל משנת 2000 מוענק פרס על שמו מטעם "הקרן לספרות על שם לאו שה".

לאו שה היה נשוי לציירת חוּ שְׂיֵה-צִ'ינְג, והיו להם שלוש בנות ובן.

== יצירותיו ==
לאו שה כתב מחזות, רומנים, סיפורים קצרים וגם שירה.

הספר הידוע ביותר של לאו שה הוא "ריקשה" שתורגם לעברית מסינית על ידי אמירה כץ והופיע בשנת 1985 בהוצאת כתר.

===רשימה חלקית של יצירותיו===
* 1926 老張的哲學 "הפילוסופיה של ג'אנג הזקן"
* 1932 離婚 "גירושין"
* 猫城记 – "רשומות עיר החתול" (או "ארץ החתולים"), רומן מדע בדיוני שנכתב בזמן הכיבוש היפני.
* 1945 四世同堂 "ארבעה דורות תחת גג אחד"
* 1956 茶館 "בית התה", מחזה תיאטרון

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20140221051159/http://www.kirjasto.sci.fi/laoshe.htm תולדות חייו] 
* [http://www.no-camel.com/chinese_translations/lao_she/mao_cheng_ji/mao_cheng_ji_intro_and_specimen.pdf ההקדמה והפרק הראשון של "רשומות עיר החתולים"], בתרגום מסינית של עופר ולדמן.
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרוגי טביעה
קטגוריה:מחזאים סינים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:סופרים סינים
קטגוריה:בייג'ינג: אישים
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
קטגוריה:ילידי 1899
קטגוריה:סינים שנפטרו ב-1966
סמל פולין

סמל פולין כיום
דגל פולין שעליו הסמל
סמל פולין הוא סמל אדום, בצורת מגן שעליו מצויר עיט לבן. לראשו של העיט כתר, וציפורניו ומקורו מוזהבים.

בפולין מכונה הסמל "העיט הלבן" (בפולנית: Orzeł Biały).

== מקור הסמל ==
מקורו של הסמל באגדה, לפיה מייסד פולין לך ראה קן של עיט לבן על רקע שמש אדומה שוקעת, שגרמה לו לראות את פלומת הראש של העיט בצורת כתר מוזהב.

היסטוריונים משייכים את הסמל לנס הלגיון הרומאי וכן לסמל האימפריה הרומית הקדושה, שהיה מבוסס על עיט שחור (עיט הרייך).

== היסטוריה ==
סמל העיט הלבן, המופיע כבר על מטבעות מתקופת מלכותו של המלך בולסלאב הראשון, היה סמל שלט האצולה של משפחת המלוכה.

המלך פשמישל השני הפך את הסמל לסמלה של ממלכת פולין.

הסמל הנוכחי מקורו בתיקון של החוקה שנערך בשנת 1927. בשנת 1945 הוריד השלטון הקומוניסטי את הכתר מראשו של העיט, והחליף את הרוזטות על כנפי העיט בכוכבים (המזכירים את הסמל הקומוניסטי). בשנת 1990 הושב הסמל לצורתו המקורית משנת 1927.

== סמלי צבא פולין ==
<gallery>
תמונה:POL Wojska Lądowe.svg|סמל צבא פולין
תמונה:POL Marynarka Wojenna.svg|סמל צי פולין
תמונה:POL Wojska Lotnicze.svg|סמל חיל האוויר הפולני
</gallery>

== התפתחות היסטורית ==
<gallery>
תמונה:Orzeł Zygmunta Starego.JPG|סמל המלך זיגמונט סטארי
תמונה:OrzelekPoniatowski.jpg|סמל המלך סטניסלב אוגוסט פוניאטובסקי
תמונה:Coat of arms of Poland2 1919-1927.svg|סמל הרפובליקה הפולנית השנייה (1919-1927)
תמונה:Herb PRL.svg|סמל הרפובליקה העממית של פולין (1945-1989) 
</gallery>

== ראו גם ==

==קישורים חיצוניים==

פולין

קטגוריה:פולין: סמלים לאומיים
פולין
קטגוריה:עיט בתרבות
חיים חורי

הרב חורי בעת הגיעו לישראל, 1954
הרב חיים חורי (ה'תרמ"ה, 1885 - כ"ה באייר ה'תשי"ז, 26 במאי 1957) היה רב העיר גאבס. מהבולטים ברבני יהדות תוניסיה במאה ה-20.

==ביוגרפיה==
נולד ברובע דיג'ת (חארה צגירה), הרובע הקטן שבאי ג'רבה לאברהם-זקן ומבירכה. היה בן יחיד להוריו. בצעירותו למד אצל הרב משה זקן מאזוז ורבי פראג'י עלוש, ובמקביל עבד בדפוס. בגיל 18 הוסמך לרבנות והתמנה למורה ושליח ציבור בקהילת גאבס, בדרום תוניסיה. בהמשך חזר לדיג'ת והחל לכהן כרב וכדיין עם חברו הרב מכלוף עידאן. בשנת 1926 בעקבות עזיבתו של רב קהילת גאבס נקרא הוא למלא את מקומו.

הרב חורי הקים בגאבס את ישיבת "תורה וחיים" ומוסדות צדקה וחסד, עסק בחינוך ובהדפסת ספרים והפצתם, כאשר את חלקם תרגם בעצמו לערבית יהודית. היה ידוע באהבתו לארץ ישראל, לחכמיה ולשליחיה. בשנת 1917 היה ממייסדי אגודת "עטרת ציון" שעסקה בלימוד השפה העברית ובעבודת אדמה כהכנה לקראת עלייה לארץ ישראל. הוא עודד את עליית יהודי תוניסיה לארץ ישראל ואף נקט בפעולות מעשיות שונות כדי לסייע בידי יהודים שעלו לארץ ישראל.

בשנת ה'תשי"ד (1954), בגיל 70, עלה לישראל והתגורר בבאר שבע עד לפטירתו בשנת 1957. נקבר בבית הקברות הישן בבאר שבע ועל קברו הוקם אוהל גדול. את מקומו בגאבס כרב וכדיין מילא תלמידו הרב שמעון מימון.

הרב חיים חורי היה נשוי פעמיים. מאשתו הראשונה נולדו לו שתי בנות, ומאשתו השנייה נולדו לו שבעה בנים וארבע בנות שחלקם נפטרו בגיל צעיר מאוד. בין חתניו היה הרב פרץ מימון, בעל בתו הבכורה נינה, ורב מושב גילת ואזור מרחבים. בנו הרב ינון חורי היה מרבני ישיבת כיסא רחמים.

==הנצחתו ומורשתו==
ה"עמותה להנצחת הרב חיים חורי" עוסקת בהקמת בתי כנסת על שמו ומסייעת במימון ספרי תורה עבור הרבנות הצבאית. בשנת 1981 הוקמה בבאר שבע ישיבת "רבנו חיים חורי". על שמו רחובות באשדוד, לוד, אופקים, צפת ונתיבות. על קברו בבית העלמין בבאר שבע הוקם אוהל ומתפללים רבים פוקדים אותו במשך כל השנה ובמיוחד ביום ההילולה שלו, אז מגיעים למקום אלפי אנשים.

הרב כדיר שלמה עטון, ואחרים, בנו את בית הכנסת "תורה וחיים" על שמו בבאר שבע.

== ספריו ==
תרגם ספרים רבים ביניהם 'ציפורן שמיר' של החיד"א.

כמו כן חיבר ארבעה ספרים:
* "דרך חיים" - על התורה והש"ס.
* "חסד ואמת" - דרושים וביאורים לזכר חכמים שונים.
* "נפלאות גדולות".
* "מצא חיים" - דרשות, חידושים על התלמוד ושו"ת.

==לקריאה נוספת==
* שושן חורי (נכדו), חיי חיים - חייו ופועלו של סבא קדישא אדמו"ר חיים חורי זצ"ל.

==קישורים חיצוניים==

ספריו
* 
* 
* 
* 

אודותיו
* [https://www.mytzadik.com/tzadik.aspx?id=836 רבי חיים חורי], אתר MytZadik
* [https://web.archive.org/web/20091029034517/http://www.amit4u.net/newsarticle/10686,1263,23195.aspx "האתר הרשמי של יהדות תוניסיה"]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:באר שבע: אישים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:גאבס: רבנים
קטגוריה:מתרגמים לערבית יהודית
קטגוריה:אישים הקבורים בבאר שבע
קטגוריה:ילידי 1885
קטגוריה:נפטרים ב-1957
סימטריה גבישית

בקריסטלוגרפיה, סימטריה גבישית (או "סימטריה בגבישים") היא אוסף הפעולות שניתן לבצע לתא היחידה של הגביש, כך שלא יהיה ניתן להבחין בין המצב התחילי למצב הסופי. דוגמאות מובהקות לפעולות שתא יחידה עשוי להיות סימטרי תחתיהן הן שיקוף, סיבוב והזזה. 

לסימטריה של גביש שני היבטים: סימטריה נקודתית וסימטריה מרחבית. סימטריה נקודתית משאירה נקודה מסוימת בתא היחידה אִינווַריאַנטית, כלומר אותה נקודה לא משתנה בכלל עקב פעולת הסימטריה. עם פעולות הסימטריה הנקודתית נמנות שיקוף (רפלקציה, reflection), סיבוב (רוטציה, rotation) וצירופיהן. 
סימטריה מרחבית של גביש מחזורי כוללת הזזה (טרנסלציה, translation) וצירופיה עם הפעולות הנזכרות לעיל. כלל הסימטריות מהווה חבורה. לפיכך, גביש מסוים מאופיין על ידי חבורת הסימטריות הנקודתית והחבורות הסימטריות המרחביות שלו. בדיבור מכלילים ומדברים על "סימטריית הגביש", כאשר הכוונה היא לכלל הסימטריות. אין זה מטעה, כי הכוונה תמיד ברורה מן ההקשר.

קטגוריה:פיזיקה של חומר מעובה
קטגוריה:קריסטלוגרפיה
קטגוריה:סימטריה בגבישים

en:Crystal structure
אשמורות הלילה

אשמורות הלילה כלשון המקרא, או משמרות הלילה כלשון המשנה, הן חטיבות זמן אליהן מתחלק הלילה על פי היהדות. אשמורה אחת היא כשיעור זמן עמידתם של אנשי משמרת לילה עד בוא המשמרת הבאה. להלכה הלילה נחלק ל-3 אשמורות שוות.

==משמעות המושג==
רבי חזקיה בר מנוח מחבר ספר החזקוני סובר כי השם אשמורה מקורו מלשון ציפייה והמתנה, שכן בלילה ישנן משמרות מלאכים האומרים שירה לפני האלוהים על פי חלוקת משמרות, כשכל משמר מצפה ומייחל לבוא תורו.

==חלוקת הלילה לאשמורות==
ישנן דעות בהלכה הסוברות כי ראשיתן של האשמורות בשקיעת החמה וסופן בהנץ החמה, אולם רש"י ותוספות סוברים כי ראשיתן בצאת הכוכבים וסופן בעלות השחר. בספר הזוהר<ref></ref> נכתב כי משכן של שלוש האשמורות בכל ימות השנה שווה - 12 שעות שוות, וישנן דעות שונות להבנת דברי הזוהר.

בתלמוד בבלי, מסכת ברכות (ג, א) נאמר:

לאחר מכן מובאת ברייתא בה מוצגת דעתו של רבי שהלילה נחלק לארבע אשמורות, וכן דעתו של רבי נתן שהלילה נחלק לשלוש אשמורות. החוקר חיים יחיאל בורנשטיין מציין כי הבבלים חילקו את הלילה ל-3 בעוד שאצל היוונים והרומים חילקו את הלילה ל-4. בורנשטיין אף שיער שרבי, שחי בארץ ישראל בתקופה שזו הייתה תחת שלטון רומי, מתאר את החלוקה הרווחת בסביבתו, בעוד שרבי נתן, שחי בבבל, תיאר מצידו את החלוקה הרווחת בסביבתו. 

הלכה למעשה נקבעה חלוקת הלילה ל-3 אשמורות שוות. כך למשל, בהקשר למשנה ב, , פוסק הרמב"ם: 

==ראו גם==
* חצות הלילה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמני היום בהלכה
יהודה בן דורתאי

רבי יהודה בן דורתאי היה תנא בדור הרביעי של תקופת הזוגות, דורם של שמעיה ואבטליון.

על פי המתואר בתלמוד הבבלי, פרש עם בנו והלך לגור בדרום, בשל מחלוקת בינו ובין חכמים, על השאלה אם הקרבת קורבן חגיגה דוחה את השבת:

תנא זה אינו ידוע ממקור אחר. בתלמוד הירושלמי () הוזכר תנא בשם רבי יודן בן דורתי, ולאור חילופי יודן-יהודה יש שזיהה אותו, כנראה, עם יהודה בן דורתאי. ברם, אפשר לפרש את הכתוב בירושלמי כמסירה של רבי יודן בשם רבי שמעון בר יוחאי אשר חי בתקופת מרד בר כוכבא, ומאוחר בהרבה לתקופת הזוגות. ובאופן קריאה זה רבי יודן בן דורתי המוזכר בירושלמי אינו יהודה בן דורתאי שבתלמוד הבבלי.

==קישורים חיצוניים==
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:הזוגות
מכבי רחובות (כדורגל)

מכבי רחובות הוא מועדון כדורגל מהעיר רחובות. המועדון הוקם ב-1912 ונמנה עם המועדונים הוותיקים ביותר בישראל. בתקופה שלפני קום המדינה, ובשנות החמישים לקח המועדון חלק בליגה הבכירה, כאשר הישג השיא שלו הוא לסיים כסגנית אלופת המדינה בעונת 1943/1944, אולם הקבוצה התדרדרה לליגות הנמוכות והתפרקה ב-2017. בשנת 2020 הוקמה הקבוצה מחדש, וכיום היא משחקת בליגה ג', הליגה הנמוכה בישראל.

== היסטוריה ==
מכבי רחובות נוסדה בשנת 1912, והיא הקבוצה הרביעית הוותיקה בישראל אחרי מכבי פתח תקווה, מכבי חשמונאי ירושלים ומכבי תל אביב.

ימי השיא של הקבוצה היו לפני קום המדינה, בהם הקבוצה הייתה חברה קבועה בצמרת הליגה. מיקום השיא של הקבוצה הוא המקום השני בעונת 1943/1944, אחרי האלופה הפועל תל אביב.

מכבי רחובות הייתה אחת משלוש עשרה הקבוצות שייסדו את הליגה הבכירה בכדורגל, בעונת 1949/1950. בעונת 1953/1954 הקבוצה סיימה במקום החמישי מתוך שלוש עשרה קבוצות, שזהו מיקום השיא שלה בליגה הבכירה שלאחר קום המדינה. סה"כ שיחקה בליגה שלאחר קום המדינה חמש עונות (שתי עונות התבטלו). עונתה האחרונה של מכבי רחובות בליגה הבכירה הייתה עונת 1955/1956 בה ירדה לליגת המשנה בישראל, אליה מעולם לא חזרה. באותן שנים בלט בקבוצה בלם נבחרת ישראל, משה (מוזיק) ליטבק.

שנה לאחר שירדה מכבי רחובות לליגה השנייה, הייתה קרובה לעלות חזרה לליגה הראשונה. הקבוצה סיימה את העונה במקום השני בליגה השנייה, מיקום שהיה אמור להקנות לה כרטיס עלייה לליגה הבכירה, אולם תוצאות אסטרונומיות שהושגו במחזור הלפני האחרון בליגה א' (הליגה השנייה באותם ימים) גרמו להקמת "ועדת לם", בה הוחלט על משחקי פלייאוף בין חמש הקבוצות הראשונות לקביעת שתי העולות לליגה הראשונה. מכבי רחובות לא הצליחה במשחקי הפלייאוף, ונשארה בליגה השנייה (אלמלא נערך אותו הפלייאוף, הייתה מכבי רחובות עולה חזרה לליגה הבכירה).

בשנת 1960 נשרה מכבי רחובות לליגה השלישית. בעקבות התדרדרותה נוהלו מגעים עם ראשי המועדון המתחרה מרחובות, קבוצת מכבי שעריים, ושתי הקבוצות התאחדו. הקבוצה המאוחדת נקראה מכבי שעריים-רחובות ושיחקה בליגה א' אולם האיחוד לא עלה יפה וכעבור שנתיים בלבד פורק האיחוד, וכל קבוצה המשיכה לשחק בנפרד. מכבי רחובות המשיכה לשחק בליגות הנמוכות, ואילו מכבי שעריים עלתה לליגה הלאומית (אז הליגה הבכירה).

הקבוצה לא הצליחה לשפר את מיקומה, ונותרה בליגות הנמוכות ובאמצע שנות התשעים נשרה לליגה ג' בה היא שיחקה עד שב-2017 התפרקה.

ב-2020 הקבוצה הוקמה מחדש ונרשמה לליגה ג'.

==הישגים==
ליגת ארץ ישראל:
* סגנות (1): 1943/1944
* אלופת מחוז דרום ב של ליגת העל הישראלית : 1939

== ראו גם ==
* מרדכי קינד

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורגל ישראליות
קטגוריה:קבוצות כדורגל ששיחקו בליגה הבכירה בישראל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1912
קטגוריה:רחובות: מועדוני ספורט
רחובות
קטגוריה:היישוב: כדורגל
קטגוריה:היישוב: מועדוני ספורט
אילן נוב

אילן נוב (נולד ב-16 בפברואר 1954) הוא תסריטאי, יוצר ושחקן ישראלי.

==ביוגרפיה==

===קריירה===
כתב את "שברי אופק: קטע מהסרט הגדול" (ספריית בית אל, תשנ"ד), ספר המתאר את התלבטויותיו של אמוץ, מוזיקאי חוזר בתשובה, וחייו בעולם החילוני והדתי. במהלך הספר שומע הגיבור מתוך ווקמן קולות של התבוננות ותובנות מהחיים. התובנות הללו נכתבו בהשראת הרב יצחק גינזבורג. כמו כן, כתב מאמר לספר של אשתו: "כנפי רוח: פרקים בזהות, יצירה ויחסי גוף-נפש-רוח" (סיהרא, תשס"ד), ספר העוסק בשאלות הנוגעות ביצירה הדתית ובגבולותיה, תוך התבוננות בהיבטים הקשורים לחסידות.

שיחק בסרטי הסטודנטים "טופו" ו"אל הציפור" (שעליו זכה בפרס שחקן השנה בשנת 1997 מטעם המכון הישראלי לקולנוע). בנוסף, העלה על בימות שונות מחזה-קריאה המבוסס על "שברי אופק", והופיע בהזדמנויות שונות אחרות. ב-2002 התארח בעונה השלישית של סדרת הנוער ״החבר'ה הטובים״ ששודרה בערוץ הילדים, גילם את הרב בישיבה של שלומי (תומר בן-דוד). ב-2006 שיחק בסדרת הדרמה החרדית "העיתון", בבימויו של יהודה גרובייס. ב-2015 שיחק בסרט הטלוויזיה "ההפך" ששודר בערוץ הראשון. באותה השנה שיחק גם בסדרת הדרמה ״שטיסל״ ששודרה בYes Oh גילם קבצן חירש ואילם. 

נוב מלמד ולימד חסידות ארצישראלית, מחשבת תקשורת, יצירה ותסריטאות במוסדות שונים המשתייכים לזרם הציונות הדתית, כגון מעלה, ישיבת כפר הרואה, מכון שובה, ישיבת אמי"ת נחשון ועוד. כמו כן לימד את תורתו של א.ד. גורדון במכינת מיתרים-לכיש, מכינה קדם צבאית מעורבת הממוקמת בקיבוץ בית גוברין ובנוסף לימד את מגמת תקשורת באולפנת נוה דקלים השוכנת בניצן.

באפריל 2022, שיחק בסרט רשב"י - עיבוד קולנועי לסיפורו של שמעון בר יוחאי מאת יהודה גרובייס, לצד מוריס כהן, רותם זיסמן-כהן, דניאל גד, גולן אזולאי, ישי לפידות, דניאל אהביאל ושוקי סלומון.

===חיים אישיים===
היה נשוי לדבורה, עד 2013 התגורר בבת עין, ב-2013 עבר לאמירים. בנו הוא הזמר פורת נוב.

==קישורים חיצוניים==

*
*[http://www.maale.org.il/index.php/jewtube/show?vidid=591 תיבת נח] [http://web.archive.org/web/20160410065437/http://maale.org.il/index.php/jewtube/show?vidid=591 (מארכיון האינטרנט)] סרטון פנטומימה מתוך הסדרה "אתנ"ךתא" על פי הנחייתו של אילן נוב. בסוף הסרטון קטע קצר ובו אילן מדבר עם בנו.
* – מאמר של אילן נוב באתר "ויהי אור"

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי התיכון לחינוך סביבתי במדרשת שדה בוקר
קטגוריה:אמירים: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע חרדי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
קרינת צ'רנקוב

קרינת צ'רנקוב הנפלטת מליבה של [[כור גרעיני מחקרי]]Reed]] 
קרינת צ'רנקוב היא הקרינה הנפלטת כאשר חלקיק נע מהר יותר ממהירות הפאזה של אור בתווך כלשהו.

לפי תורת היחסות אף גוף בעל מסה אינו יכול לעבור את מהירות האור בריק, אולם ייתכן תווך בו האור מואט, בעוד שחלקיקים אחרים שומרים על מהירותם הרגילה ובכך עוברים את מהירות האור באותו תווך. למעשה, קרינת צ'רנקוב היא המקבילה של האור לבום על קולי ומהווה מעין "בום על אורי". ספקטרום הקרינה אמנם רציף, אבל רובה נמצא בתחום העל-סגול, כאשר עוצמתה ליחידת תדירות נמצאת ביחס ישר לתדירות. מכאן שבתחום הנראה, הקרינה הנפלטת אמורה להיראות בעיקר סגולה, אבל למעשה, היא נראית כחולה בהירה, בשל רגישות פחותה לסגול של העין האנושית.

ניתן לצפות בקרינה בין היתר בכורים גרעיניים. קרינה זו נוצרת במים השומרים על טמפרטורת מוטות הדלק. הנייטרונים הנפלטים ממוטות הדלק נעים במהירות גבוהה יותר ממהירות הפאזה של האור במים.

קיומה של הקרינה שוער לראשונה על ידי אוליבר הביסייד באנגליה במאמרים שפרסם ב-1888 וב-1889. היא נצפתה לראשונה בניסוי של פאבל צ'רנקוב מרוסיה בשנת 1934. עבודה זו של צ'רנקוב גם זיכתה אותו בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1958, יחד עם איגור תם ואיליה פרנק, אשר חישבו את נוסחת תם-פרנק המתארת אותה.

כיום הקרינה משמשת לגילוי עקיף של חלקיקים מסוימים באמצעות גלאי צ'רנקוב, למשל לגילוי נויטרינו כמו במצפה Sudbury Neutrino Observatory .

בתרבות הפופולרית, הבוהק האופייני לקרינת צ'רנקוב משמש לאפיון רדיואקטיביות, כגון בקומיקס וסרט השומרים, משפחת סימפסון, ועוד.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120621082258/http://astroparticle.aspera-eu.org/index.php?option=com_content&task=view&id=110&Itemid=102 מצגת על קרינת צ'רנקוב] 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טכנולוגיה גרעינית
קטגוריה:קרינה אלקטרומגנטית
קטגוריה:מקורות אור