תורת ארץ ישראל (שיטת לימוד)

תורת ארץ ישראל היא התורה שנלמדת בארץ ישראל, לעומת 'תורת חוץ לארץ', שהיא התורה שנלמדת בחוץ לארץ. ממקורות חז"ל משתמע שתורת ארץ ישראל מעולה מתורת חוץ לארץ. אחרונים אחדים הסבירו את ההבדלים ביניהן, ובמיוחד הראי"ה קוק ותלמידיו, שתורת ארץ ישראל היא חידושו ומושג מרכזי בהגותו. 

המושג משמש במקביל כשם נרדף לתלמוד הירושלמי, או במשמעות השקפה כללית של הציונות הדתית מבית מדרשו של הראי"ה קוק. 

==תורת א"י אצל חז"ל, ראשונים ואחרונים==
מקור הביטוי 'תורת ארץ ישראל' הוא במדרש בראשית רבה: "וזהב הארץ ההיא טוב - מלמד שאין תורה כתורת ארץ ישראל ואין חכמה כחכמת ארץ ישראל". בתלמוד הירושלמי נכתב: "חביבה עלי כת קטנה שבארץ ישראל יותר מסנהדרין גדולה שבחוצה לארץ". ובמדרש שוחר טוב: "אמר רבי יוסי בר חלפתא לרבי ישמעאל בריה: מבקש אתה לראות פני שכינה בעולם הזה? עסוק בתורה בארץ ישראל, שנאמר דרשו ה' ועוזו בקשו פניו תמיד". 

בתלמוד הבבלי מסופר על רבי זירא שצם מאה תעניות לאחר שעלה לארץ, כדי לשכוח את התורה שלמד בבבל, ולאחר מכן כששינה את דרך תלמודו הוא נימק זאת בכך שהאוויר שבארץ ישראל מחכים. כן מתואר הבדל בין חכמי ארץ ישראל לחכמי בבל: חכמי ארץ ישראל "מנעימים זה לזה בהלכה" לעומת חכמי בבל ש"מחבלים זה לזה בהלכה". רש"י פירש שבארץ ישראל לא הייתה נהוגה שיטת הלימוד המוכרת מן התלמוד הבבלי המבוססת על קושיות ותירוצים, אלא בני ארץ ישראל היו "מעיינין יחד, ומתקן זה את דברי זה, והשמועה יוצאה לאור". בדומה לכך כתבו ראשונים שדרך התלמוד הבבלי ארוכה ועמוקה, ואילו דרכו של התלמוד הירושלמי קצרה וקלה. 

הסביר שיטה מקובצת שבני ארץ ישראל אינם רגילים ללמוד כל כך בחריפות כבני בבל, שלבני בבל ההרגל (בתלמוד תורה) מסייע, ולבני ארץ ישראל טבע הארץ מסייע משום שאויר א"י מחכים, ושטבע הארץ עדיף מן ההרגל, אבל כשבן בבל עולה לארץ ישראל הנה ההרגל והטבע מסייעין אותו ולכן עדיף כשני בני א"י. וריב"ש פירש לפי שיצא מטומאת ארץ העמים ונכנס תחת כנפי השכינה, וגם כי כשאדם לומד חוצה למקומו קובע לימודו יותר ומצליח לפי שאינו מתבטל.
לפי המהר"ל מפראג, ארץ ישראל באמצע העולם כמו הנקודה שהיא אחת באמצע העיגול, שהיא מקשרת כל הקוים היוצאים מן העיגול, לכך הארץ גורמת שתלמידי חכמים שבא"י יש להם אחדות וקישור, ומכל שכן שהקב"ה אחד והוא משגיח על הארץ. וארץ ישראל קדושה, שכל הדברים שבה הם בשיווי ובסדר ראוי, ולפיכך תלמידי חכמים שבא"י היו נוחים זה לזה ומיישבים את הטעמים ללא קושיות. אבל בבל נקרא על שם עירוב ואין שם אחדות, ולכן נמצא שם יותר הפלפול, שהפלפול הוא שמקשה כנגדו והרי הוא כנגדו.
הירחון התורני "זהב הארץ", ירושלים. אייר תרס"ט]]לפי הנצי"ב מוולוז'ין, בא"י הייתה זכות א"י גורמת לעמוד על אור ההוראה במעט העיון, וחכמי א"י היו למדים כל אחד בפני עצמו, ועיקר שקידתם לקבוע הלכה פסוקה וידיעתם בפירוש המשנה מאירה להם כאבוקה, ובבוא דבר חדש במעט פלפול להדביקה, להלכה אשר הייתה כבר לפניהם כחוקה. לא כן בבל שאין בה אור התורה, אלא על ידי אבוקה גדולה של הפלפול, ולכן חכמי בבל עיקר שקידתם לפלפל ולחדד איש יחד פני רעהו, ותכלית הנרצה היא ההוראה.   

הגר"א ביאר את הפסוק: : "ואמר חדריו, שהן חדרי תורה, כי עיקר התורה היא בארץ ישראל". אמר הרב חיים הירשנזון:<ref>על פי תשובות הגאונים ואגרת רב שרירא גאון</ref>

==תורת א"י לפי הראי"ה קוק ותלמידיו==
150px
הנושא של תורת ארץ ישראל תופס מקום מרכזי בהגותו של הראי"ה קוק. הוא האמין שעם שיבת ציון צריכה לחזור גם צורת הלימוד הארץ-ישראלית. הרב קוק סבר שתורת ארץ ישראל זורחת רק בארץ ישראל, אך גם תלויה בגורמים אחרים, כגון הקשר האישי של הלומד לארץ ישראל, התקופה ההיסטורית של שיבת ציון, וההתקדמות המעשית ביישוב הארץ והקמת המוסדות הלאומיים: מקדש ומלכות, כהונה ונבואה, שופטים ושוטרים וכל תכסיסיהם.

הראי"ה קוק עסק בתורת הארץ ישראל בכתבים רבים. להלן ההבדלים העיקריים בין תורת חוץ לארץ לתורת ארץ ישראל לפי הראי"ה קוק:
{| class="wikitable"
|+
!תורת חוץ לארץ
!תורת ארץ ישראל
|-
|עוסקת בתיקון הנפש הפרטית, בדאגתה לחומריותה ורוחניותה, לזיכוכה והתעלותה בחיי שעה וחיי עולם, אבל רק בתור נפש פרטית.
|דואגת תמיד בעד הכלל, בעד כללות נשמת האומה כולה. הפרטים מתכנסים בקרבה בכללה, הם מתעלים בעילויה, מתעטרים בעטרתה.
|-
|בחוץ לארץ עיקר הקניין הוא בא רק מצד היגיעה, החיקור, הביקור, הניסיון וההתעמקות. וההארה האלהית היא באה בתור סיוע, ודבר נטפל, לשכלל את האוצר הרוחני, שבא ומתאדר על ידי העמל של המלחמה נגד המחשכים הרבים של חשכת הגלות.
|בארץ ישראל המעיין הרוחני של פנימיות הקודש מתגבר הוא מאליו. רק סיוע הוא צריך מהעבודה המעשית והשכלית, שהיא משתכללת בעמל כפיו ובעמל רוחו של האדם.
|-
|העסקנות, העבודה, המעשה, ההלכה, ההגדה, הנגלה, הנסתר, המחקר, הקבלה, המוסר, השירה, הבדיחות וכובד-הראש, הפלפול וההגיון, הדקדוק והרמז, מפולגים ומרוחקים זה מזה, וצרים זה לזה.
|השכל הכללי הוא משקיף בסקירה כוללת, ומנושאה באור חכמת אמת, על אור התורה האהבה והיראה, האגדה וההלכה, החכמה והמעשה, והעניינים יונקים זה מזה ביניקה רעננה, וכל אחד מסייע את חברו, להרחבתו והעמקתו, להתפשטותו ושכלולו.
|-
|הכללת והפשטת פרטים לכללים. את הנקודה התוכית, המיוסדת במעמקי קודש העליון, אי-אפשר לתפוס.
|התרוממות הנשמה להבנת הכללים וכללי הכללים, המתבארים על פי עסק קבוע ומוסכם בפנימיותה של תורה בכלל, כך שהפרטים בהצעותיהם יהיו נסמכים עמם.
|-
|מסוגלת לפלפול הפרטים, וצריך אריכות הדברים.
|די בדקדוקים קצרים לבירור ההלכה.
|-
|רוח הקודש מתפשטת בגלוי רק על האגדות, וההלכות נדונות על פי השכל האנושי. כל פרט ופרט מן התורה מעלה איזה ניצוץ, איזו הארה, להתקרב אל רוח אלקים חיים.
|יכולה רוח הקודש להשפיע גם על תוכן ההלכות. הרוח הכללי, השופע בנועם והולך ומתפשט, הוא הרודד את הפרטים, הוא המרחיב את ההלכות, הכל מלמעלה למטה.
|-
|הדמיון אשר בארץ העמים עכור הוא, ולא יוכל להתנשא למרומי קודש. לפיכך, המחשבות, ההגיונות, הרעיונות, והדמיונות, מעורבות הן בסיגים וקליפות מרובים.
|הדמיון של ארץ ישראל הוא צלול וברור, נקי וטהור ומסוגל להופעת האמת האלהית. לפי גודל התשוקה והקשור של האדם לארץ ישראל, הרי רעיונותיו מזדככים.
|-
|החיים הרוחניים אינם מקוריים אלא רק נשאבים מאוצר החיים אשר בשיור של התורה, על ידי עמלה ושינונה.
|התורה מקורית היא בארץ ישראל והיא מוכנת רק בה להיות מקורית. יצירה עצמית ישראלית, במחשבה ובתוקף החיים והמפעל, אי אפשר לישראל אלא בארץ ישראל.
|}
הראי"ה קוק ציין אבני-דרך לעבודתה של תורת ארץ-ישראל:
* ראשית עבודתה של תורת ארץ ישראל צריכה להיות מכוונת בייחוד להסיר את הבורות של החלק המדעי והפנימי שבתורה. זה הוא החלק הנשגב של כל ענייני הלב, התלוי ברגשות, בדעות ובאמונות, שהוא כללות תוכן האגדה, המוסר והמחקר, הקבלה והחסידות, ההיסטוריה, הפילוסופיה והפיוט, עם כל צדדיהם הרבים והשונים. כל אלה הנם ענפים מתורת הנבואה ורוח-הקודש המיוחדת לארץ ישראל.
* עמידה כללית והנהגה שלמה של האומה בכוחה העצמי הפנימי, אי-אפשר שתתכונן ברעיון טהור, אלא על ידי מושגים ברורים וטהורים, על ידי הבנה ישרה ומאירה וברורה ביסודי הדעות והאמונות, בצורת הדברים הנוגעים אל הלב ואל הרעיון, וביחושם הבריא אל החיים המעשיים והחברתיים.
* תורת ארץ ישראל צריכה להיות עשירה מאוד, בעושר שפע החכמה והנועם האלהי של זיקוק הדעה העליונה, לרומם את הרוח הפנימי לאורה של תורה, בצורה חיה ומבהקת. כל ההגיונות האלהיים, כל החכמות הרוחניות, כל משאות נפש לקדושה ואצילות, כל תלמוד של מוסר עליון ובינה עליונה של דעת אלהים, כל הבנת תעופת רזי תורה בידיעה הנותנת ליודעיה אור וחיים, הכל צריך שיתחדש על ידי השפעת תורת ארץ ישראל.
* חיי כנסת ישראל ההולכים ומתחדשים בארץ ישראל, מביאים לחדש ולרומם את מהלך ההגיון והמחשבה הישראלים. הצורה המיוחדת של חידוש זה, צריך שתורגש בכל המקצועות כולם, בין בהלכה, בין באגדה, בין בכל ערכי המדע והמוסר, בין בתפישת החיים והשקפת העולם. התוכן הכללי של חידוש זה צריך שיהיה: ביסוס כל הרוחניות כולה על יסוד החיים הכלליים של האומה, וביסוס כל חיי האומה על היסוד הרוחני העליון שלה, וההתאמה הגמורה של חיי החול עם חיי הקודש, ושל החיים הגשמיים עם החיים הרוחניים הכלליים.
* על ידי תחייתם של ישראל בארץ-ד' יחודש הרוח, ורעיון אלהי עליון, איתן ומזוקק, יופיע מנאות-יעקב, לטהר את הרוח הדתי שבכל מלא-עולם, ועמו יחד יטוהר הרוח הפרטי האישי והרוח החברתי. יופיע אור רוח-הקודש בעזוז-חילו, וסגולת הנבואה הנאמנה תחל ליסול מסילות בלב דור נאור וכביר באמת לדבר שלום ואמת אל כל העמים תחת כל השמים.

הראי"ה קוק הדגיש את החובה לחבב הרבה את תורת ארץ ישראל:

הראי"ה קוק ניסה להשפיע באופן מעשי בעניין, ופנה אל תלמידי חכמים שבארץ ישראל בקריאה לפלש נתיבות ממקורה של תורה, מתורת ארץ ישראל ממש. הוא הזהיר<ref>ויסוד לאזהרתו בפירוש רש"י לדברי ר' יוחנן בתלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף י, עמוד א</ref> שאם ימשיכו ללמוד תוך חיקוי סגנון החידוש, הפלפול והדרוש שבגולה, לא יצליחו להוציא לפועל כראוי את כוחותיהם הנפלאים, כי עליהם להחזיר את עטרת עוזה של תורה מקדושת חיי ישראל הקדמונים ליושנה, חיים מקוריים, חיי תורת אמת ברוב עוזם. הוא הדגיש שתלמידי חכמים שבא"י צריכים לחיות חיים של שמירת הבריאות, שהיא מחוברת עם עבודת השם באמת זהירות וזריזות, בשמחת הנפש וצהלת הרוח, עם נתינת חלק הגון בעתו ובזמנו להרגש הצער העליון, צער העולם כולו וצער כנסת ישראל, על סיתום המאורות העליונים ומיעוט שפעם<ref>הראי"ה קוק, ארץ חפץ, תורת הארץ, יא. "כשהרוח מתמלא אורה, מתהפכת המרירות הזאת בעצמה לעונג ישרים, לקרבת ה', לטהרה וקדושה, לאהבת תורה ויראת שמים מרוצפת באהבת ישראל ובאהבת הבריות, העושה את האדם נחמד למטה ואהוב למעלה" (הראי"ה קוק, שם).</ref>. 

הנחיות מפורטות באשר לשיטת הלימוד שהראי"ה קוק ביקש לפתח, מובאות על ידי תלמידו הרב הנזיר, המסביר כיצד לימוד התורה צריך להיות שלא בדרך של פלפול וחידוש או של עיון למדני, אלא בדרך של סידור השיטות בצורה מובנית. הציפייה לתהליך ההתקרבות בין עולמות האגדה וההלכה מתוארת בספרו אורות בפרק נה של אורות התחיה, שם ניכרת זהירותו מאיחודים שנעשו בעבר ויצאו 'בצורה קטנותית ובוסרית'. מדבריו עולה שזהו תהליך הנבנה בפנימיות הנשמות של הדורות ההולכים ומתקרבים למצב השלם, עד שיצאו הדברים בצורתם הבשלה<ref>שם ציין שההסברות המתחדשות בדרך לימוד ההלכה הנגלית יש בהם התקרבות למקצוע הרוחני של התורה, ותלמידיו מציינים שהכוונה למשל לר' חיים מבריסק ולר' שמעון שקופ ותלמידיהם.</ref>. 

=== הרב יעקב משה חרל"פ ===
הרב יעקב משה חרל"פ הסביר שההבדל היסודי בין תורת חוץ לארץ, הגלותית, לתורת ארץ ישראל, הגואלת, הוא אותו ההבדל שבין עבדות לחירות<ref name=":0"></ref>. בחוץ לארץ אין ההשגה כי אם בדרכי הבינה להיות מבין דבר מתוך דבר; אבל בארץ ישראל, לאלו המכינים עצמם להיות מוכשר לקבל הוד השפעתה, ההשגה דרך השבילים הישרים בגילוי אורות החכמה<ref name=":1"></ref>. 

בכבלי הגלות, ההשגות וההבנות הרחבות של התורה אינן מתבארות בבירורן האמיתי העשיר והבהיר, ואין עניין שלא רבו בו הספקות והמבוכות. אף אותה ההשגה החלקית המעטה נרכשת דווקא ברוב עמל וטורח ויגיעה מרובה. וגם בזה מצויה תגבורת השכחה וההעלם. לא כן היא תורת ארץ ישראל שהיא משוחררת מכל כבלי הגלות, שלא בעמל ושלא ביגיעה, כי אם במרוצה גדולה כשטף מים רבים, כנהר שאינו פוסק, וכמעיין המתגבר, נזרמים ישר כל ההבנות וההשגות, לכל מי שמכין ומכשיר עצמו לינוק משדי הארץ ואווירה הזך והמבהיק, באופן שהכל מתנגן ככינור המתנגן מאליו. כל המעקשים נעשים למישור בלי כל מבוכה וספק ובלי כל העלמה ושכחה, וארובות השמים נפתחים להבין רזין עילאין בחופש גמור ובחירות מוחלטת. ולהשגה זו דרוש לא רק שחרור פרטי כי אם שחרור כללי - ולא רק שחרור רוחני כי אם שחרור לאומי<ref name=":0" />.

לדעתו, הדרישה העצומה לארץ ישראל שנתעוררה בזמנו בכל מחנות ישראל, אינה מכוונת בעיקרה לממשותה של הארץ בלבד, אלא טבוע בה צימאון של ישראל לתורת ישראל מארץ ישראל<ref name=":1" />. מפני ערכה הנשגב של תורת א"י, קשה להגיע אליה אם לא בעסק לשמה ובקדושה ובטהרה<ref>הרב יעקב משה חרל"פ, בית זבול, הקדמה</ref>. 

=== הרצי"ה קוק ===
הרב צבי יהודה הכהן קוק, בנו של הראי"ה, היה מרבה להתייחס בשיחותיו לנושא של תורת ארץ ישראל, ואף הקדיש שיחות שלימות לעסוק בערכה הגדול. לדבריו, תורה אמיתית קיימת רק בארץ ישראל, הצד הרוחני הלימודי של התורה מצוי בכל חיוניותו הרוחנית בארץ ישראל, תלמידי חכמים שבחוץ לארץ אינם במקומם הנורמלי, רק בארץ ישראל תלמידי חכמים הם בני מקומם. הקדושה שבחוץ לארץ היא בניגוד לטבע, בניגוד לבריאות, בניגוד לחיוניות. קדושת ארץ ישראל היא הקדושה שבטבע, קדושה עליונה, קדושה מקורית שלמה.

אך הרצי"ה לא היה מסביר בצורה מעשית מה משמעות המושג וכיצד יש ליישם את הדבר בפועל. הוא היה מדגיש, שאין לערב הלכה ואגדה אף בהקשר של תורת ארץ ישראל, והיה מצטט את המטפורה של החתם סופר שהעושה כן עובר על איסור כלאיים. לשאלת תלמיד כיצד נדע להבדיל בין הערבוב הבלתי-רצוי, לאיחוד ההלכה והאגדה הרצוי (אורות הקודש חלק א'), ענה: כשתלמד הרבה - תדע. כתוצאה מכך, תלמידיו וממשיכי דרכו של הרצי"ה, שרבים מהם משמשים כראשי ישיבות וכר"מים, אינם עוסקים בעניין תורת ארץ ישראל, ובדרך כלל אינם מעבירים לתלמידיהם אפילו את עובדת קיומו של המושג במשמעות זו. המודעות שהתפתחה מאוחר יותר לנושא הזה נצרכה לזרזים מבתי מדרש שנפגשו עם תורת הרב קוק שלא דרך הרצי"ה.

לדברי הרצי"ה, הרמב"ם הוא משיחי, גאולתי, ענק בכלל ישראליותו, ולכן הרמב"ם פוסק כתורת ארץ ישראל (התלמוד הירושלמי). הרצי"ה היה אומר בשיחותיו (לדוגמה: שיחות למועדי תשרי) שאנו הולכים וזוכים לאורו של הירושלמי. כשסיפר לו ר"מ בישיבתו 'מרכז הרב' שהוא לומד עם קבוצת אברכים מובחרת מסכת גמ' בעיון מתוך כוונה לסיים את כולה, שמח ואמר: גם עם הירושלמי.

=== הרב שאול ישראלי ===
לדעת הרב שאול ישראלי, עדיפותה של תורת ארץ ישראל אינה מצד שוני הנושאים הלימודיים שבין תורת ארץ ישראל לתורת חוץ לארץ, ואף לא מבחינת דרך הלימוד. אלא התלמוד הבבלי הוגדר בתור "תמורה" (זוה"ח רות), על כי הצליח לתת תמורה לעם באבדן החיים הנורמליים, כשהקרקע הושמט מתחת רגליו, והיא הקימה סביבו חומת אש בנפול מבצריו בידי אויב. אולם "תמורה" זו אינה אלא מוצא לשעת הדחק. ועל כן אי-אפשר להגדירה כ"טוב". תורת ארץ ישראל, המוגדרת בתור "גאולה", אינה פוסלת את הדפוסים הקיימים אצל כל אומה ולשון, והיא מחייבת מדינה וצבא ועבודת כפיים ומלאכת מחשבת ועבודת אדמה. אולם היא גואלת אותם, נותנת להם משמעות אחרת, ההופכת את התכנים הללו עצמם, במקום משעבדים את האדם לגשמיות, לגורמים לעליה רוחנית. במקום מלחמה בגוף, באה החייאתו, נזרקת בו נשמה, וניתנת בו רוח חיים. על ידי כך הגוף עצמו מתעורר לתחייה, והליכות עולם של ההולכים בה הופכות להלכות מאוששות, בחינת "בכל דרכיך דעהו".

==גישות חדשות==
ישנן שלוש גישות חדשות בציונות הדתית, הקוראות להתאים את הלימוד בישיבות ובבתי המדרש למה שהן קוראות תורת ארץ ישראל. כל גישה מציעה פירוש אחר למושג תורת ארץ ישראל, ושלושתן מבססות את הבנתן על מקורות בדברי הראי"ה קוק.

====תלמוד ירושלמי====
רבני מכון אורות הירושלמי - תלמודה של ארץ ישראל רואים את העיסוק בתלמוד הירושלמי, ובעיקר בצדו הפנימי-אמוני, כמשמעות העיקרית של לימוד תורת ארץ ישראל, וקוראים לבסס את מרכזיות לימוד התלמוד הירושלמי וההנהגה על פיו. ראש מכון הירושלמי הוא הרב אברהם בל"ס, והוא מבקש לברר סוגיות מחשבתיות על פי האגדות והדגשים החינוכיים והציבוריים שבתלמוד הירושלמי. לצורך כך כינס הרב בל"ס בספרו 'זהב הארץ' מקורות רבים מהבבלי ומהירושלמי, בהם ניתן להבחין לדבריו בהבדלים מחשבתיים בין שני התלמודים.
ספר נוסף שיצא לאור על ידי מכון הירושלמי, ועוסק בהשוואה בין הבבלי והירושלמי, הוא הספר דרכי התלמודים של הרב אחיקם קשת, שעוסק בהשוואה של הבדלים שיטתיים בין התלמודים, בהלכה, אגדה, סגנון ושיטת לימוד, ומפרט כ-120 הבדלים, עם דוגמאות לכל אחד מהם. במקומות רבים, המחבר מביא הסברים שניתנו על ידי מפרשים שונים לסיבת ההבדל, כגון התמצות שאפיין את הלימוד בארץ ישראל בתקופה של גזרות ושמדות, החתימה המוקדמת של הירושלמי ביחס לבבלי, ייחודה הרוחני של ארץ ישראל וסיבות נוספות.הרב [[שאר ישוב כהן • תלמוד ירושלמי]]נשיא מכון הירושלמי היה הרב שאר ישוב כהן, שיצא בקריאה לעולם התורה הדתי לאומי להתמסר ללימוד הירושלמי.

בנוסף לשיטות נקודתיות אלו, פרסם הרב ארלה הראל, נשיא ישיבת לב חדש וראש ישיבת ההסדר בשילה, ספר המאגד עשרה עמודים בהם מובחנת תורת ארץ ישראל מתורת חו"ל, לאור משנת הראי"ה קוק. ספר זה, תורת הרא"ה, יצא לאור בשנת תשס"ד, והוא מהווה יצירה מקיפה על הנושא. הוא מתייחס גם לנקודות הנ"ל, ומוסיף גם - לימוד לשמה, לימוד מקרא, עיסוק בהגות מחשבה ופנימיות התורה, לימוד סדרי קודשים טהרות וזרעים, לימוד הלכתי ועוד.

====מיזוג הלכה ואגדה====
הרב [[יהושע ויצמן • הלכה ואגדה]]
גישה אחת מתפתחת בכמה ישיבות ובתי מדרש בהם מנסים ללמוד גמרא באופן של חיפוש והעמקה בקווים מחשבתיים המתחברים לפרטי הסוגיות ההלכתיות. דרך לימוד זו נקראת לפעמים 'הקשבה בלימוד'. גישה זו בולטת במיוחד בישיבת מעלות יעקב ובשלוחותיה, המכנים בפירוש את שיטת הלימוד שלהם בשם 'תורת ארץ ישראל'. גישה זאת לא באה להחליף את הלימוד המסורתי הרגיל בישיבות אלא להוסיף על גביו פן חדש, כלומר לאחר פילפולים והעמקה בספרות הראשונים והאחרונים, נוסף פן חדש שמוגדר כחיבור כל הפרטים ההלכתים וסברות התנאים האמוראים הראשונים והאחרונים לשורשי אמונה. בישיבת מעלות מוביל את הדרך הזו ראש הישיבה הרב יהושע ויצמן, שבשיעוריו מבאר מחלוקות ראשונים בסוגיות הלכתיות בעזרת פסקאות מהזוהר, מכתבי הרב קוק, ומכתבי הגות ומחשבה נוספים. הרב ויצמן מסביר שזוהי דרכה של תורת ארץ ישראל, וקורא לכל לומדי התורה לאמץ את שיטתו הלימודית.

הרב יהושע ויצמן מסביר את "אויר ארץ ישראל מחכים" באופנים הבאים:<ref></ref>

* חכמה מכוח קדושה: ארץ ישראל קדושה, מקום מוכן לחכמה.
* ארץ דרך ארץ: מקום שהוא ראוי לסגול מעלות המדות ודרך ארץ. וענווה שורש כל המידות, והיא שורש לחכמה.
* ארץ נכוחות: ארץ ישראל היא מקום הנבואה, ותכונתה זו משפיעה על לימוד התורה.
* שערי חכמה: משפיע על כלל עבודת ה' ודרכי החיים של תלמידי חכמים במקום אורו של עולם.

====הלכה נבואית====
הרב [[יובל שרלו • הלכה נבואית]]

הרב יובל שרלו תופס את עניין תורת ארץ ישראל כסוג של התחדשות הלכתית. לפי הבנתו, בארץ ישראל אין לפסוק הלכה רק בעזרת כלים פנים הלכתיים, אלא הבירור ההלכתי יעשה על פי 'רוח החוק', שיתברר בלימוד האגדה והנסתר, ויושפע ממוסר הנביאים. הרב שרלו קורא לשאוף לקראת מערכת הלכתית שאיננה נוקשה כמו המערכת הגלותית, אלא היא דינמית ומותאמת אישית, ומנוסחת כהנחיות בעלות אופן כללי ולא ככללים חתוכים.

וכך כתב הרב לתלמידיו בישיבה:

=== התנגדות לגישות החדשות ===
אף אחת משלוש הגישות החדשות הללו אינה זוכה להסכמה רחבה. עם התפשטותן, היו רבנים בציונות הדתית שהגיבו כנגדן. למשל:
*הרב אהרון ליכטנשטיין אמר שהוא לא שינה את לימודו מאז שעלה לארץ ישראל, ושהוא מעדיף לחסות בצילם של חכמי אשכנז. הוא הסביר שלמושג תורת ארץ ישראל אין שורשים עמוקים כל כך, וטען שמי שנוטה לתפיסה זו הם אנשים שחושבים במונחים יותר מיסטיים ויותר מטפיזיים ממנו.
*הרב דב ליאור טען שמלימוד תורת ארץ ישראל ומלימוד תורת חוץ-לארץ מגיעים לאותה מסקנה, אך המיוחד בתורת ארץ ישראל שהרבה יותר קל להשיגה, וזה מסגולת המקום. לפני שמגיעים למעלת תורת ארץ-ישראל, אין הבדל בצורת הלימוד בין הלימוד בארץ-ישראל ללימוד בחוץ-לארץ. למדרגה הגבוהה של תורת ארץ ישראל מגיעים רק לאחר תלמוד תורה בהתמדה רבה ובדבקות. רק כשמגיע הלומד לדבקות זו, יזכה "לטעום מטעמה של תורת ארץ ישראל'. בדומה לכך, אמר הרב צבי ישראל טאו שכשזוכה האדם ונשמתו מאירה בקרבו הוא מגלה בכל פרט את עומק הכללות שבו, את ערכו האידיאלי, הרוחני, המוסרי.אך למצבים עילאיים של התרוממות נפש כזאת אפשר להגיע רק בדרך אחת, דרך עיונה של תורה ועמלה, והמדרגה הזו נולדת מעצמה בנפש, ולא על ידי ניסיון מכוון לגלות בדרך הלימוד את הרעיון הרוחני הטמון בסוגיה בה עסוקים.
ההתנגדות החריפה ביותר היא כנגד אותן גישות הקוראות לשינויים הלכתיים. כך למשל כתב הרב אלישע אבינר:

== ראו גם ==

* תלמוד ירושלמי
* הלכה ברורה ובירור הלכה

==לקריאה נוספת==
* הרב אברהם יצחק הכהן קוק, אורות התורה, [https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=41364&st=&pgnum=81 פרק י"ג] (עמודים ע"ג-פ"ד), ירושלים הת"ש (באתר היברובוקס)
* הרב אברהם יצחק הכהן קוק, משנת הרב, [https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=37581&st=&pgnum=8 תורת ארץ ישראל], ירושלים תרצ"ו (באתר היברובוקס)
* הרב אברהם יצחק הכהן קוק, [https://hebrewbooks.org/31455 ארץ חפץ], ירושלים תר"ץ.
* הרב חיים הירשנזון, [https://hebrewbooks.org/36991 תורת ארץ ישראל], ניו-יורק תרצ"ה. 
* הרב יעקב משה חרל"פ, מי מרום, חלק ששי: ממעיני הישועה, חלק ג' - שערי ארץ ישראל, עמודים רל"ג-שי"ח, ירושלים תשמ"ב.
* הרב יעקב משה חרל"פ, [https://hebrewbooks.org/31881 הד החיים הישראלים], ירושלים תרע"ב (באתר היברובוקס) 
* הרב יעקב משה חרל"פ, מכתב גלוי, ירושלים תרע"ח.
* הרב דוד כהן (הנזיר), על החנוך ותורת א"י במשנת הרב (קוק), ב"מורשה", ע' 104-96, חורף תשל"ו.
* הרב צבי יהודה הכהן קוק, אור לנתיבתי, ע' רפ-רפד (מאמר התורה הגואלת), ירושלים תשמ"ט.
* הרב צבי יהודה הכהן קוק, מתוך התורה הגואלת, חלק א, שער א, ע' א-כט, ירושלים תשמ"ט.
* הרב נחמן בן צבי אריה, זמרת הארץ, ברוקלין ניו-יורק תשד"ם.
* הרב איסר קליגר, אנציקלופדיה מורחבת לחכמי התלמוד, חלק שני: "דרש עולה רבה באגדה ובהלכה", ישראל תשנ"ב.
* חיים ליפשיץ, תורת א"י ושבת הארץ - במחשבת מרן הראי"ה קוק זצ"ל, ב"תורה שבעל-פה" (בעריכת יצחק רפאל), ע' כה-לט, ירושלים: מוסד הרב קוק תשכ"ו
* הרב משה צוריאל, הקודש והנסתר והאגדה בהגותו של הראי"ה קוק זצוק"ל, ע' 30-28; 41-39, תשמ"ה.
* הרב דוד חי כהן, תורת ארץ ישראל, ב"מפירות הכרם", ע' 446-441, ישיבת כרם יבנה תשס"ד.
* הרב יהושע ויצמן, זהב הארץ - פרקים להבנת דרכי הלימוד של תורת ארץ ישראל
* הרב יהושע ויצמן, מיטב הארץ - כללי לימוד ושיעורים לאורה של תורת ארץ ישראל, זהב הארץ, תש"ע.
* הרב יובל שרלו, תורת ארץ ישראל לאור משנת הראי"ה קוק, גולן 1998.
* הרב יובל שרלו, דמותה של ההלכה הנבואית", אקדמות י"ב
* הרב אברהם הכהן בל"ס, זהב הארץ, ספריית בית אל, 1994
* הרב ישי ויצמן, לחזות בנועם - אורו של התלמוד הירושלמי, מעלות תשע"ז.
* הרב זלמן מלמד, שיעורים בספר אורות, ע' 128-55 (אורות ארץ ישראל), בית אל תשע"ג. 
* דוד רוזנטל, תורת ארץ ישראל בתלמוד הבבלי, בספרות חז"ל הארץ-ישראלית<nowiki/>', כרך ראשון, ע' 296-261, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן צבי תשע"ח (2018).
* הרב נריה גוטל, תורת ארץ ישראל - התלמוד הירושלמי במשנת הרב קוק, ב"י<nowiki/>שועות עוזו", ע' 412-390, ירושלים תשנ"ו.
* הרב שמעון כהן, מפי כהן לספר דברים, עמודים 15–29, 99-69, מנחם אב תש<nowiki/>ע"ו.
* אבינועם רוזנק, ההלכה הנבואית - הפילוסופיה של ההלכה במשנת הראי"ה קוק, מאגנס, תשס"ז

==קישורים חיצוניים==
* [https://yesmalot.co.il/%D7%AA%D7%95%D7%A8%D7%AA-%D7%90%D7%A8%D7%A5-%D7%99%D7%A9%D7%A8%D7%90%D7%9C-2 על תורת ארץ ישראל] באתר ישיבת מעלות
* אביעד הכהן, [https://www.etzion.org.il/he/philosophy/great-thinkers/rav-kook/%D7%AA%D7%95%D7%A8%D7%AA-%D7%90%D7%A8%D7%A5-%D7%99%D7%A9%D7%A8%D7%90%D7%9C-%D7%91%D7%91%D7%99%D7%AA-%D7%9E%D7%93%D7%A8%D7%A9%D7%95-%D7%A9%D7%9C-%D7%94%D7%A8%D7%90%D7%99%D7%94-%D7%A7%D7%95%D7%A7 תורת ארץ ישראל בבית מדרשו של הראי"ה קוק], באתר תורת הר עציון
* חיים ריבלין, [https://www.daat.ac.il/he-il/eretz_israel/books-and-articles/rivlin_ramban.htm תורת ארץ ישראל במשנת הרמב"ן], באתר דעת
* הרב שלמה פישר, [https://www.yeshiva.org.il/midrash/2451 תורת ארץ ישראל], באתר ישיבה
* הרב משה צוריאל, [https://www.yeshiva.org.il/midrash/8872 תורת ארץ ישראל], באתר ישיבה
* הרב יובל שרלו, [https://web.archive.org/web/20071213102018/http://www.ypt.co.il/show.asp?id=20860 תורת ארץ ישראל לאור משנת הראי"ה קוק]
* [http://www.moreshet.co.il/web/shut/advancedSearchResult.asp?aw=&ep=%FA%E5%F8%FA+%E0&alow=&ww=%E0%EE%EA+%E0%E9%EE%EA&WholeWord=0&i=1&nop=20&tdb=2&tmb=4&tyb=2010&rd=1 תשובות של הרב יובל שרלו ועוד] בעניין תורת ארץ ישראל, באתר מורשת
* הרב זלמן מלמד, [https://www.yeshiva.org.il/midrash/371 תורת ארץ ישראל ותורת חוץ-לארץ], באתר ישיבת בית אל
* הרב יעקב סלקמון, [https://nahariya.co.il/wp-content/uploads/2020/11/%D7%94%D7%A8%D7%91-%D7%99%D7%A2%D7%A7%D7%91.pdf?x74165 מהי תורת ארץ ישראל]
* [https://www.kipa.co.il/%D7%A9%D7%90%D7%9C-%D7%90%D7%AA-%D7%94%D7%A8%D7%91/%D7%A9%D7%90%D7%9C-%D7%90%D7%AA-%D7%94%D7%A8%D7%91-%D7%AA%D7%95%D7%A6%D7%90%D7%95%D7%AA-%D7%97%D7%99%D7%A4%D7%95%D7%A9/?subject=%D7%AA%D7%95%D7%A8%D7%AA+%D7%90%D7%A8%D7%A5+%D7%99%D7%A9%D7%A8%D7%90%D7%9C&rabbi=-1&rabbi_search=%D7%97%D7%A4%D7%A9 תשובות של רבנים שונים] בעניין תורת ארץ ישראל, באתר כיפה
* עוזיאל פוקס, [https://in.bgu.ac.il/en/humsos/goldstein-goren/dreams/JT5%20Fuchs.pdf "'תורת ארץ ישראל': תחייתו של ביטוי חז"לי וכמה כיוונים עכשוויים שלו"], מחשבת ישראל ה (תשפ"ד), עמ' 231–244

==הערות שוליים==

קטגוריה:דרכי לימוד התלמוד
קטגוריה:יהדות
קטגוריה:ציונות דתית
קטגוריה:הראי"ה קוק
קטגוריה:ארץ ישראל ביהדות
קטגוריה:מצוות תלמוד תורה