OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
עוררות מינית

עוררות מינית היא מצב פיזיולוגי של התעוררות תשוקה בציפייה לפעילות מינית.

גורמים שמקדמים עוררות מינית ידועים כגריינים מיניים. לרוב, העוררות מחוללת שינויים גופניים, חלקם גלויים וחלקם סמויים.

== עוררות מינית באדם ==
בני אדם מתעוררים מינית כתוצאה מגורמים שונים ובמגוון של מצבים. מטבעה, רגשה עשויה להיות פיזית או מנטלית; אדם יכול להתעורר מינית על ידי עצמו או על ידי זולתו או על ידי מופעים אלה ואחרים של זולתו כגון שיער, צורה חיצונית, ריח וכדומה, וגם על ידי גירויים שאינם אנושיים.

במצב של עוררות שנגרמת מאדם אחר, היא עשויה להצביע על נטייתו המינית של האדם הנעור או על משיכתו לתכונה מסוימת. כשהעוררות מושגת תוך שימוש בחפצים, או תלות בהם, היא נבחנת כפטישיזם. זאת כוללת אף התעוררות כתוצאה מחלק בגוף של הזולת או איבר זה או אחר שלו (שאינו בעל משמעות מינית יומיומית).

אצל מרבית האנשים נחווית עוררות מינית בצורה של גירוי פיזי של אחד מהאזורים הארוגניים שלהם, בייחוד אם נלווית לכך דריכות לקראת יחסי מין צפויים או צפויים-לכאורה.

בנוסף, אנשים מסוימים חווים עירום, ארוטיקה ופורנוגרפיה כמעוררים מינית. ניתן לקבוע כי מרבית בני האדם חשים גירוי מעירום מלא או חלקי של בני/בנות המין השני או אותו מין; או מחיזיון של פעולה מינית שמבוצעת בידי אחרים, ויש שגם מגורים ממצב של אהבה אל הפרטנר/ית שלהם.

תורמים נוספים לעוררות המינית יכולים להיות מיקום רומנטי, מוזיקה ואמצעים או מצבים משככים.

העוררות המינית האנושית היא הופעתו של רצון מיני שבתורו שואף להוביל לאורגזמה, אולם עם זאת עשוי להיות מטרה כשלעצמה, אף בהיעדרו של פורקן.

בשונה מבעלי חיים אחרים, אצל בני-אנוש הן הזכר והן הנקבה מסוגלים להתעורר מינית לאורך כל השנה, וכך אין עונת ייחום.

=== שינויים פיזיולוגיים ===

==== גבר ====
עוררות מינית בגבר על פי רוב מתבטאת בתפיחה והזדקפות של הפין שלו, כשדם ממלא את הרקמה הספוגית לאורך האיבר. זהו, על פי רוב, הסימן המהימן והבולט ביותר לעוררות בקרב זכרים.

ורידי הפין מתבלטים לאורך הזיקפה, נוזל טרום-שפיכה נפלט בכמות קטנה, פי הטבעת מתהדק, האשכים מתקשים והעור עליהם נמתח.

==== אישה ====
אצל נשים, עוררות מינית מביאה לסיכוך הנרתיק שמקורו בציפייה לחדירה.

סימנים נוספים הם הזדקרות הפטמות, הצטופפות של דפנות הנרתיק, תפיחוּת של הפות והדגדגן ושינויים קטנים בשפתי-הפות, וכן התרחבות האישונים.

=== הפרעות ===
אצל חלק מבני-האדם מופיעים ליקויים בעוררות המינית.

אלה יכולים להתאפיין בחסרונן של פנטזיות ו/או היעדרה של תשוקה לפעילות מינית לאורך זמן נתון. גורמים אפשריים לכך הם הפרעה נפשית - כדיכאון, שימוש בסמים או תרופות, או מצבים רפואיים אחרים.

== עוררות מינית בבעלי חיים אחרים==
המדע טרם השלים את ההבנה אודות יחסם של מינים אחרים כלפי מיניות. יחד עם זאת, מחקרים עדכניים מעלים את האפשרות שבעלי חיים רבים נהנים כמו בני האדם מיחסים מיניים שאינם מוגבלים לרבייה; דולפינים וקופי בונובו משתמשים למשל בסקס ככלי חברתי לשימורם של הארגונים הפנימיים. 

תצפיות על התנהגות בקרב חיות חברתיות הוכיחו כי הן מקיימות מערכות גומלין מיניות ככלי לחיזוק לכידות קבוצתית, ובקרב מומחי אבולוציה יש תמיכה לרעיון שלפיו חילופי טובות-הנאה מיניות מסייעים לקיבוע המגוון הגנטי המקומי בקרב אוכלוסיות מבודדות ובכך אוצרים פוטנציאל אבולוציוני משמעותי מאד.

== ראו גם ==
* מיניות
* אפרודיזיאק
* סקסולוגיה
* אין-אונות
* מעגל התגובה המינית האנושית

==קישורים חיצוניים==

* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערכת הרבייה
קטגוריה:מיניות
קטגוריה:רבייה מינית
מוט

מוטות-סקי]]
מוט (ברבים מוטות) הוא מונח כללי לכל חפץ ארוך, דק וקשיח - לרוב גלילי - המשמש לדבר-מה, על פי רוב בהקשר מכני כלשהו. תכונותיו של מוט והחומרים שמהם הוא עשוי משתנים בהתאם לצורך שלו הוא נועד לשמש.

מוט מאפשר להעביר הן כוחות משיכה והן דחיפה, אולם רק במסלול ישר (בשונה מחבל, שמאפשר העברת כוח בכיוון משיכה בלבד ובמסלול לא ישר).

מוט יכול להיות מקל, טריז או תורן, כמו גם להצביע על חלק במכניקה של רכב - כמוט הילוכים, מוט היגוי או סרן (ציר-גלגלים); מוט גמיש במיוחד משמש למשל כחכת דיג, או כאביזר בציוד סקי, או כעמוד לתמיכת אוהל.

עד לסוף הרנסאנס שימשו מוטות מחודדים בעלי ראש קרב ככלי נשק. כלי נשק אלו ידועים כנשק מוט ונעים מרמחים פשוטים, דרך חניתות ועד מוטות-גרזן והאלברדות בעלי ראשי קרב שכללו מגוון גרזנים, פטישים, להבים, חודים ומגוון קרסים שנועדו נגד שריון לוחות.

מטה הוא מוט או מקל המשמש כסמל מנהיגות, בעיקר בעת העתיקה.

== ראו גם ==

* קשר מוט
* נשק מוט
* לום
* מקל

קטגוריה:כלי עבודה
*
אילנה אליה

אילנה אֶלִיָּה (נולדה ב-24 באפריל 1955) היא זמרת ישראלית, המבצעת שירה אתנית-קלאסית, מהנשים הבודדות הידועות העוסקות בארץ במוזיקה כורדית, נחשבת קול ייחודי בזירת המוזיקה העולמית הישראלית.

== ביוגרפיה ==
אליה נולדה בירושלים למשפחה יוצאת כורדיסטן העיראקית, וגדלה בקטמונים. לאורך ילדותה היא נחשפה לשירתו של אביה, אליהו אליה, שהיה מאזין בביתם לרדיו ממחוזות ילדותו, הכפרים ההרריים שלגבול עיראק-טורקיה מקליט אותם, והיה מבצע אותם בלוויית נגן העוד והקנון נסים סלמן באירועים משפחתיים של הקהילה הכורדית בירושלים. בנעוריה לא היה אף מקום שבו ניתן היה ללמוד מוזיקה מזרחית, ולאחר חיפוש שלחו אותה הוריה ללמוד פיתוח קול בימקא, שם שרה אריות וגוספל בנוסף למדה תיאטרון באוניברסיטה העברית.

אליה עבדה לפרנסתה כפקידת בנק והחלה לעסוק בביצוע מוזיקה עממית-כורדית רק לאחר שאביה נפטר, ב-1988, ולמעשה, החלה בקריירה המוזיקלית שלה בגיל 37, בעקבות האזנה להקלטות של אביה. כשבשנת 1992 יצא תקליטה הראשון, שנשא את השם "ג'אבליו" ("בן-ההרים"), שם שנבחר להישאר גם עם להקת הליווי עימה אליה מופיעה, הכוללת ארבעה נגנים על כלים אותנטיים.

שירתה מתאפיינת בהידהוד, מתח, גרוניות והבעות-פנים והשירים שהיא מעלה הם בנושאים מגוונים וכוללים מחאה פוליטית ומחאה נשית, כמו גם שירי אהבה וחתונה. סגנון שירתה, עם זאת, שואב לתוכו גוון מערבי, עובדה שמיקמה את אליה בדיאלוג מורכב עם קהלים מרקע מגוון. היא שרה שירים בכורדית, עברית, אנגלית ואף בארמית.

אליה השתתפה במספר פרויקטים עם יוצרים ישראליים בעלי-שם ובהם מרק קופיטמן ואבי בללי, והופיעה הופעות רבות ברחבי מערב אירופה, שם זכתה לביקורים של מאזינים כורדים. היא שרה בין היתר בפסטיבל למוזיקה יהודית בקרקוב ב-2010, ובאקדמיה למוזיקה של ברוקלין.

ב-2000 השתתפה בערב ערב משירי אום כולתום במסגרת פסטיבל ישראל, יחד עם זהבה בן והזמרת סאפו. ב-2001 העלתה מופע משלה של שירי אום כולתום. בנובמבר 2003 העלתה שוב את המופע, במסגרת פסטיבל העוד בירושלים.

ב-2010 הוציא לאור את האלבום "שירה", שכלל עיבודים כורדיים לשירי משוררים בעברית.

ב-2012 העלתה במסגרת פסטיבל העוד את המופע "שירת נשים", שכלל טקסטים של נשות התנ"ך דבורה וחנה, שירים ששרו נשים בכורדיסטן ושירי משוררות ישראליות כדליה רביקוביץ ויונה וולך. באותה שנה גם השתתפה בפסטיבל "גלוקאלי", שנערך בתל אביב.

ב-2013 השתתפה במופע מחווה למסורת המוזיקלית של יהודי כורדיסטן, במסגרת פסטיבל הפיוט השישי בירושלים.

ב-2014 נכלל שיר בביצועה באוסף "בת המקום" שהפיק האתר "קפה גיברלטר".

ב-2019 יצא לאור אלבומה החמישי "אהבה בתענוגים".

== דיסקורגפיה ==
* 1992 - ג'אבליו
* 1996 - אילנה אליה
* 2008 - ארם (אוסף)
* 2010 - שירה (שירה עברית מעובדת עם מוטיבים כורדיים)
* 2019 - אהבה בתענוגים

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://megafon-news.co.il/asys/archives/100767 סיגל גליל, ביקורת: קבלו את מרסדס סוסה הישראלית] באתר מגפון, 21 בנובמבר 2012

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים ירושלמים
קטגוריה:מוזיקאיות ישראליות
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:מוזיקת עולם
קטגוריה:זמרים השרים בערבית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
בוחן פטנטים

בוחן פטנטים הוא אדם אשר מועסק על ידי רשות הפטנטים במדינתו ותפקידו לקבוע את היקף הפטנט (אם יוענק) של המצאה. בוחן פטנטים נדרש להיות בעל תואר במדעי הטבע או הנדסה ממוסד להשכלה גבוהה.

==מהות העבודה==
הבוחן בודק את עמידת הבקשה לפטנט (אשר הוגשה לרשות על ידי ממציא פרטי או עורך פטנטים אשר מייצג את הממציא פרטי) בתנאי הדין. ישנם כמה תנאים מצטברים ונפוצים בעולם שבהם המצאה צריכה לעמוד על מנת לקבל פטנט:
*ההמצאה תיחשב ככשירה לפטנט אם היא קשורה לתחום טכנולוגי ובמהותה היא מוצר או תהליך.
*ההמצאה מועילה.
*ההמצאה ניתנת לשימוש תעשייתי.
*ההמצאה חדשה, כלומר ההמצאה לא התפרסמה בעבר.
*ההמצאה מתקדמת המצאתית, כלומר בעל מקצוע ממוצע בתחום ההמצאה לא היה מצליח להגיע להמצאה שעליה מבוקש הפטנט (בתאריך הגשתו לרשות הפטנטים), מכאן שיש בהמצאה ניצוץ המצאתי אשר אינו מובן מאליו.
*אין בבקשה ריבוי המצאות, כלומר הפטנט (אם יוענק) יהיה על המצאה אחת בלבד.
*אם הבוחן מחליט שאין בהמצאה מסוימת משום טעם להענקת פטנט, הוא מודיע על כך למבקש הפטנט והלה יכול לנסות ולשכנע את הבוחן שהוא כן זכאי לפטנט או לתקן.

בוחן הפטנטים מבצע את עבודתו תוך כדי חיפוש במאגרי מידע. כמו כן, הבוחן מסווג את ההמצאה לתחום טכנולוגי מסוים.
לרוב הבוחן צריך לעמוד במכסת בחינות שקובעת הרשות בה הוא עובד. קיומה של מכסה כזו מחויבת המציאות עקב הצורך במדידת עבודתו של הבוחן וצמצום הפיגור של הרשות בבחינת הבקשות. עם זאת, מכסה כזו יכולה לפגוע באיכות הבחינה של הבקשה ובעקיפין בציבור אשר ייאסר עליו לנצל את ההמצאה עליה ניתן פטנט.

==ישראל==
בישראל ישנם כ-100 בוחני פטנטים אשר מועסקים על ידי רשות הפטנטים, המדגמים וסימני המסחר. בשנים האחרונות הרשות מבצעת גיוס עובדים במחזורים של כ-15 בוחנים למחזור.

קטגוריה:מקצועות
קטגוריה:פטנטים
גארי קלארק

גארי קלארק (באנגלית: Gary Clark; נולד ב-1 במאי 1962) הוא שחקן פוטבול אמריקאי לשעבר בליגות ה-NFL וה-USFL.

==ביוגרפיה==
קלארק, יליד רדפורד, וירג'יניה, החל את קריירת הפוטבול במכללת ג'יימס מדיסון שם שיחק כתופס וכמחזיר בעיטות ההרחקה. ב-1983 סיים את לימודיו במכללה והיה לשחקן היחיד בתולדות המכללה שחולצתו הופרשה. לאחר המכללה עבר קלארק לשחק עבור ג'קסונוויל בולס מליגת ה-USFL שם שיחק שתי עונות. בדראפט המשלים של 1984 נבחר על ידי הרדסקינס תמורת בחירת סיבוב שני. ברדסקינס היה חלק משלישית התופסים (יחד עם ארט מונק וריקי סנדרס) שכונו ה"פלוגה". "הפלוגה" הפכו לשלישית התופסים הראשונים בהיסטורית ה-NFL שעברו את רף 1,000 יארדים כוללים בתפיסה. ב-1993 עבר קלארק לשחק עבור אריזונה קרדינלס שם שיחק עד 1994. ב-1995 שיחק במיאמי דולפינס ולאחריה פרש. קלארק נבחר לאחד מ-70 השחקנים הגדולים של הרדסקינס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני וושינגטון קומנדרס
קטגוריה:שחקני פוטבול: תופסים
קטגוריה:שחקני מיאמי דולפינס
קטגוריה:שחקני אריזונה קרדינלס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
נורלנד

נורלנד (בשוודית: Norrland, "ארץ הצפון") הוא הגדול מבין ארבעת חלקיה של שוודיה, ומהווה ארץ היסטורית (לצד סביאלנד, סקונהלנד ויֶטאלנד) התופסת 59% משטחה של ממלכת שוודיה של ימינו, כשהיא משתרעת בצפונה וחולשת על מפרץ בוטניה ועל הגבול עם פינלנד במזרח ובצפון-מזרח, ועל מרבית הגבול עם נורווגיה במערב וצפון-מערב. מדרום נמצאת סביאלנד.

נורלנד כוללת את תשעת החבלים מצפון לדרום: לפלנד, נורבוטן, וסטרבוטן, ימטלנד, אוניירמאנלנד, הריידלן, מדלפד, הלסינגלנד ויֵסטריקלנד.

== תכונות טבעיות ==
נורלנד מציג את מרבית שכיות הטבע הפראי של שוודיה, שבראשן יערות עבותים והרים – לרבות ההר הגבוה בשוודיה, הר קֶבְּנֶה (Kebnekaise). מספר רב של נהרות קצרים שוצפים בכיוון מערב-מזרח ובמימיהם שטו בעבר גזעי העץ לעבר המנסרות שלאורך החופים; כיום משמש כוחם הרב להפקת האנרגיה ההידרואלקטרית של המדינה. משאביה החשובים של נורלנד, מלבד הנהרות והיערות, הם מכרות הברזל. הערים החשובות הן אומאו, לולאו, אסטרסונד, יבלה וקירונה.

שטחה הגדול של ארץ הצפון השוודי, 261,292 קמ"ר, עומד מול עובדת היותה הדלילה מבין שלוש ארצות שוודיה: כ-12% מאוכלוסיית המדינה חיים בה, ובהם הקהילה הסאמית הקטנה (כ-17,000) בלפלנד.

== תרבות והיסטוריה ==
ב-1634 נתכוננה נורלנד ראשית כמחוז (אזור שפיטה), שכלל חלקים מפינלנד של ימינו. עם זאת מאז 1645, עת עברו החבלים ימטלנד והריידלן לשוודיה מנורווגיה, חדלה נורלנד מלהתקיים כישות אדמיניסטרטיבית והיא מאז ציון-דרך גאוגרפי ומסורתי שאינו בעל משמעות מנהלית עוד.

גבולותיה של ארץ-הצפון השתנו משמעותית לאורך ההיסטוריה. בשונה משתי "ארצות" שוודיה האחרות, נורלנד אינה מסמנת את תחום-שבתו של עם או שבט קדומים, ועל אף זאת הספרות – וכך גם הכינויים בני-ימינו – מבחינים במאפייני זהות ותרבות נורלנדיוֹת מובחנים יותר מאלו ה"סביאיים" או ה"גוטיים".

הנורלנדית היא קבוצת ניבים מוכרת המדוברת במרבית חבלי האזור.

== ראו גם ==
* חלוקה מנהלית של שוודיה

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www1.epinions.com/review/Norrland_Sweden_epi/content_455558401668 סקירה מקיפה של נורלנד]
* [https://web.archive.org/web/20100818182811/http://www.sverigeturism.se/smorgasbord/smorgasbord/provincial/lappland/food/ תיירות ולינה בנורלנד] 
* 

==הערות שוליים==

<gallery>
קובץ:Froso kyrka side.jpg|כנסייה באגם בקרבת אסטרסונד
קובץ:Duolbagorni.jpg|מסיף קבנקייסה
קובץ:Gavle christmas billy goat.jpg|תיש חג-המולד של יבלה
קובץ:Swedish lake polar circle.jpg|אגם בקרבת החוג הארקטי
</gallery>

קטגוריה:שוודיה: ארצות
קטגוריה:לפלנד
קוויגו

קוויגו (באנגלית: Quigo) היא חברת פרסום באינטרנט אשר הוקמה בישראל בשנת 2000 על ידי ירון גלאי ועודד יצחק. חברת קוויגו התמחתה בפרסום טקסטואלי והייתה מתחרה לשירות הפרסום שחברת גוגל הציעה למשתמשיה. 
לחברה היו לקוחות כגון ESPN, CNN, אפל ועוד כ-300 אתרים נוספים. החברה הכניסה כ-100 מיליון דולר בשנה.

קוויגו נמכרה בשנת 2007 לחברת AOL בתמורה לכ-363 מיליון דולר.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* [http://finance.walla.co.il/?w=//1190078/ איך פספסנו את קוויגו], באתר וואלה!

קטגוריה:חברות אינטרנט ישראליות
קטגוריה:חברות אינטרנט אמריקאיות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2000
פוג'יווארה נו נובויורי

פוג'יווארה נו נוֹבּוּיוֹרי (Fujiwara no Nobuyori 藤原信頼; -1160) היה אחד מבני הברית הקרובים ביותר של מינאמוטו נו יושיטומו במרד הייג'י בשנת 1160. כבן לבית פוג'יווארה, נובויורי עשוי היה להיות עוצר, והוא חיפש עוצמה פוליטית, אותה מצא לתקופה קצרה במהלך המרד.

לקראת סוף שנות ה-50 של המאה ה-12 החלו להתעורר בבירה קיוטו עימותים בין השבטים הלוחמים, שבט מינאמוטו ושבט טאירה. מינאמוטו נו יושיטומו, ראש שבט מינאמוטו, מחה על כך שעל אף ההקרבה שהקריב שבט מינאמוטו במרד הוגן, חצר הקיסר העדיפה את שבט טאירה.
כאשר עזב טאירה נו קיומורי, ראש שבט טאירה, את הבירה בשנת 1159 למטרות עלייה לרגל, ניצלו זאת אויביו מינאמוטו נו יושיטומו ונובויורי ותקפו את ארמון סנג'ו, חטפו את הקיסר לשעבר גו-שירקאווה, הרגו את רוב פמלייתו והציתו את הארמון. הם הביאו אותו לארמון הגדול, שם היה מוחזק גם הקיסר המכהן ניג'ו כבן ערובה. בנוסף, הם גם הרגו את היועץ הבכיר של הקיסר, פוג'יווארה נו מיצ'ינורי וכל בני ביתו. לאחר מכן, נובויורי אילץ את הקיסר ניג'ו למנותו למזכיר הקיסרי. על אף שהיו לו מתנגדים בחצר הקיסרית שניסו לעודד את הקיסר להתנגד ולברוח, תוכניתו של נובויורי הצליחה.

ההצלחה לא החזיקה מעמד זמן רב מפני שקיומורי שב לבירה זמן קצר לאחר מכן. צבא מינאמוטו לא היה ערוך דיו על מנת להגן מפני התקפה של צבא טאירה, ועל כן שוחררו הקיסר והקיסר-לשעבר, צבא מינאמוטו הובס, ונובויורי, יחד עם בן בריתו יושיטומו, נהרגו.

==ראו גם==
* בית פוג'יווארה
* מרד הייג'י
* תקופת הייאן

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Sansom, George (1958). 'A History of Japan to 1334'. Stanford, California: Stanford University Press.
</div>

קטגוריה:יפן: היסטוריה
קטגוריה:נפטרים ב-1160
נני מורטי

ג'ואבני "נני" מורטי (באיטלקית: Giovanni "Nanni" Moretti; נולד ב-19 באוגוסט 1953) הוא במאי קולנוע, מפיק, תסריטאי ושחקן קולנוע איטלקי.

==ביוגרפיה==
מורטי נולד בעיירה ברוניקו () שבמחוז טרנטינו - אלטו אדיג'ה בצפון איטליה. אביו היה מרצה באוניברסיטת רומא ומומחה לאפיגרפיה יוונית ואמו מורה בתיכון. עוד בנעוריו גילה את אהבתו לקולנוע לצד אהבתו לספורט הכדור מים, והוא אף שיחק בליגת המשנה האיטלקית. מיד עם סיום לימודיו, בשנת 1973, הפיק וביים את שני סרטיו הקצרים הראשונים.

בשנת 1976 יצר סרט ראשון באורך מלא, "lo sono un autarchico" (מילולית: אני עצמאי). בשנת 1978 הפיק את סרטו "Ecce Bombo" אשר הוצג בפסטיבל קאן. מורטי משחק בדרך כלל את תפקיד הפרוטגוניסט בסרטיו. סרטו המפורסם ביותר הוא "Caro diario" (יומני היקר) אשר יצא לאקרנים בשנת 1993 והמשכו "Aprile" (אפריל) בשנת 1998. סרטו "La stanza del figlio" (חדרו של הבן) משנת 2001 זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן בשנת 2001. את ההשראה לסרטו "palombella rosa" שאב מימיו כשחקן כדור מים.

רבים מסרטיו לא זכו להצלחה מחוץ לגבולות אירופה, אולם במולדתו הוא ידוע בזכות סרטיו השנונים.

מורטי ידוע אף בדעותיו השמאלניות, ובשנת 2002 ארגן הפגנת ענק נגד ממשלת סילביו ברלוסקוני. סרטו "Il caimano" (התנין) משנת 2006 עוסק בחלקו בחילוקי הדעות שעורר משטר ברלוסקוני, ומורטי עצמו הוא אחד משלושה שחקנים המגלמים את תפקיד ברלוסקוני בסרט.

בשנת 2021 ביים מורטי את סרט הדרמה "שלוש קומות" המבוסס על הספר באותו שם משנת 2015 מאת הסופר הישראלי אשכול נבו.

מורטי מתגורר ברומא מאז ילדותו והוא בעלים משותף של בית קולנוע בעיר בשם "Nuovo Sacher". בסרטו הקצר "Il Giorno della prima di Close Up" הוא מגלם עצמו בעודו מנסה לעודד מבקרים לצפות בפתיחת הסרט "Close Up".

== סרטים שביים ==
<div class="mw-content-ltr">
* The Defeat (La sconfitta, 1973)

* Pâté de bourgeois (1973)
* Friar How Do You Speak? (Come parli frate?, 1974)
* I Am Self Sufficient (Io sono un autarchico, 1976)
* Ecce bombo (1978)
* Sweet Dreams (Sogni d'oro, 1981)
* Bianca (1984)
* The Mass Is Ended (La messa è finita, 1985)
* Red Wood Pigeon (Palombella Rossa, 1989)
* The Thing (La cosa, 1990)
* Caro diario (1993)
* The Only Country In The World (L'unico paese al mondo, 1994)
* Opening Day of Close-Up (Il Giorno della prima di Close Up, 1996)
* April (Aprile,1998)
* (2001) חדרו של הבן
* The Last Customer (2002)
* Anguished Cry Of Predator Bird (Il grido d'angoscia dell'uccello predatore, 2003)
* Il caimano (2006)
* The Last Championship (L'ultimo campionato, 2007)
* Diary Of A Moviegoer (Diario di uno spettatore, 2007)
* Film Quiz (2008)
* We Have a Pope (Habemus Papam, 2011)
* My Mother (Mia madre, 2015)
* שלוש קומות (2021) - Tre piani
</div>

== סרטים בהם שיחק ==
<div class="mw-content-ltr">
* Father and Master (Padre Padrone, 1977)
* Riso in bianco: Nanni Moretti atleta di se stesso (1984, TV)
* It's Happening Tomorrow (Domani accadrà, 1988)
* The Yes Man (Il portaborse, 1991)
* The Second Time (La seconda volta, 1995)
* Quiet Chaos (Caos calmo, 2008)
* יונק הדבש <small>(אנ')</small> (2022)
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה איטלקים
קטגוריה:במאי קולנוע איטלקים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע איטלקים
קטגוריה:מפיקי קולנוע איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1953
אינסה קראבץ

אינסה מיקולאז'וונה קראבץ (באנגלית: Inessa Mykolajivna Kravets באוקראינית: Інеса Миколаївна Кравець; נולדה ב-5 באוקטובר 1966) היא אתלטית אוקראינית, אלופה אולימפית בקפיצה משולשת ובעלת מדליית אולימפית בקפיצה לרוחק, אלופת עולם ושיאנית העולם בעבר בקפיצה משולשת (15.50 מטר). שיאה העולמי החזיק מעמד 26 שנים עד שנשבר.

== ביוגרפיה ==
אינסה קראבץ נולדה בדניפרופטרובסק בשם אינסה שוליאק.

באולימפיאדת סיאול (1988) סיימה קראבץ במקום 10 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.46 מטר.

באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה קראבץ במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.12 דקות, אחרי הייקה דרקסלר מגרמניה (7.14 מטר) ולפני ג'קי ג'וינר קרסי מארצות הברית (7.07 מטר).

בשנת 1993 הושעתה קראבץ לשלושה חודשים בשל אימרוץ.

===אלופה ושיאנית העולם===
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה 1995 זכתה קראבץ במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא עולם חדש של 15.50 מטר, לפני אווה פרנדז'בה מבולגריה (15.18 מטר) ואנה ביריוקובה מרוסיה (15.08 מטר).

===אלופה אולימפית===
אולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה קראבץ במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אולימפי חדש של 15.33 מטר, לפני אינה לסובסקאיה מרוסיה (14.98 מטר) ושרה קספרקובה מצ'כיה (14.98 מטר). בנוסף, היא השתתפה בתחרות הקפיצה לרוחק אך פסלה בכל שלושת הניסיונות שלה כבר בשלב המוקדמות.

קראבץ סבלה מפציעה קשה בשנת 1997 שמנעה ממנה להשתתף בתחרויות גם בשנת 1998.

באליפות העולם שנערכה בסביליה, ספרד 1999 סיימה קראבץ במקום 22 בקפיצה משולשת בתוצאה של 13.49 מטר.

ביולי 2000 הושעתה קראבץ לשנתיים לאחר שנימצא שהשתמשה בסטרואידים.

== שיאים אישיים ==
===אצטדיון===
*קפיצה לרוחק: 7.37 מטר (1992)
*קפיצה משולשת: 15.50 מטר (1995), שיא עולם בעבר

===אולם סגור===
*קפיצה לרוחק: 7.09 מטר (1992)
*קפיצה משולשת: 14.67 מטר (1995)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קופצות לרוחק
קטגוריה:קופצות משולשת
קטגוריה:אתלטיות סובייטיות
קטגוריה:אתלטיות אוקראיניות
קטגוריה:שיאניות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אתלטיות שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:ילידות 1966
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1966
קטגוריה:אלופות אולימפיות מאוקראינה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: קפיצה משולשת
גוף שני יחיד

גוף שני יחיד הוא ספרו השלישי של העיתונאי סייד קשוע. הספר יצא בשנת 2010 בהוצאת כתר. על ספר זה הוענק לקשוע פרס ברנשטיין לרומן עברי מקורי לשנת 2011.

==עלילה==
הספר מורכב משני סיפורים הנראים כנפרדים זה מזה, אולם בפרקו האחרון של הספר הם משתלבים זה בזה.<BR>
הסיפור הראשון הוא של עורך דין ערבי עשיר ומחושב, שמצוין בסיפור אך ורק כ"עורך הדין". יום אחד, לאחר ארוחת ערב עם חברים הנמנים גם הם עם האליטה של החברה הערבית, הוא מגלה פתק הממוען לגבר בכתב ידה של אשתו, בספר שרכש, הגורם לו לחשוד שאשתו בוגדת בו. לאחר הזעם הראשוני, בגללו הוא נאחז טירוף, הוא מבצע פעולות חקירה שונות בניסיון לגלות מיהו אותו גבר ששמו, יונתן, כתוב בראש הספרים שרכש.

הסיפור השני מביא את סיפור חייו של סטודנט ערבי צעיר, אשר עד מהרה מוצא עבודה בהשגחה בשעות הלילה על צעיר משותק, יונתן שמו, אשר אינו יכול אף לדבר. הסטודנט הערבי, שסיפורו נכתב בגוף ראשון ושמו נחשף רק בשלב מאוחר בסיפור, רוקם קשר רגשי עם אמו של יונתן, ואט אט לובש את זהותו של בנה. הוא נרשם ללימודי צילום בבצלאל בשמו של יונתן, ועד מהרה עושה חיל בתחום. כשהסיפור מתפתח, נחשפת ילדותו הקשה של הסטודנט, אמיר שמו, וכך העובדה שהוא יתום ושאימו והוא נחשפו להטרדות מצד משפחתם והחברה.

==פרשנויות==
בספר זה חוזר קשוע לעסוק בנושא עליו כתב לא אחת בטוריו השונים ובו גם עסק בסדרת הטלוויזיה שיצר, "עבודה ערבית". הנושא המרכזי הוא המציאות המורכבת של ערבי-ישראלי ומשבר הזהות הנגזר ממציאות זו במדינת ישראל, אשר לעיתים בגינו נראה כי מתנסחת השאיפה להפוך ליהודי. באחד הפרקים הוא אף כותב את מחשבתו של הסטודנט הערבי ביחס לסטודנטים היהודים: "אני רוצה להיות כמוהם". כמו כן, הספר עוסק בפערים בתוך החברה הערבית עצמה, ומדובר בו רבות על ההבדלים בין הערבים תושבי המשולש לבין אלה המגיעים ממזרח ירושלים או מהגליל.

==ביקורת==
על הספר גוף שני יחיד זכה קשוע בפרס ברנשטיין לרומן עברי מקורי לשנת 2011. "ספרו של קשוע מציע מבט סאטירי מרתק על הישראליות ובמיוחד על התודעה הערבית-ישראלית, נושא שלא זכה כמעט לייצוג בספרות העברית", כתבו חברי ועדת הפרס מיכאל גלוזמן, גבריאל צורן ואבידב ליפסקר. "ההופעה של גוף שני יחיד היא רגע חשוב במסורת מתהווה של כתיבה ערבית בעברית. כתיבה המאתגרת את גבולות השיח של הספרות העברית ומציעה התבוננות מורכבת ומאתגרת בחברה הישראלית כחברה רב-תרבותית".

==קישורים חיצוניים==
* 
* אריק גלסנר, [http://arikglasner.wordpress.com/2010/06/12/על-גוף-שני-יחיד-של-סייד-קשוע-הוצאת-כתר/ על "גוף שני יחיד", של סייד קשוע, הוצאת "כתר"], פורסם במוסף לספרות של "מעריב" ביוני 2010

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומנים בעברית
קטגוריה:סיפורי ירושלים
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
קטגוריה:סייד קשוע
טימי סמית'

טימותי לארי סמית (באנגלית: Timothy LaRay Smith; נולד ב-21 בינואר 1964 בהובס, ניו מקסיקו) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר בליגת ה-NFL. סמית' החל את קריירת הפוטבול שלו באוניברסיטת טקסס טק. לאחר שסיים את לימודיו נבחר על ידי וושינגטון רדסקינס בדראפט של שנת 1987. כבר בעונתו הראשונה העפיל עם הרדסקינס לסופרבול XXII שם קבע את שיא היארדים בריצה במשחק סופרבול כשרץ 204 יארדים. ב-1990 עבר לשחק עבור דאלאס קאובויס. במהלך העונה נפצע ונאלץ לפרוש. ב-2005 נעצר לאחר שניסה למכור קוקאין לשוטר סמוי בדנוור. הוא נשפט לשנתיים וחצי שנות מאסר וב-2008 שוחרר מהכלא.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני וושינגטון קומנדרס
קטגוריה:שחקני דאלאס קאובויס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טקסס טק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
לודוויג קונן הוראק פון הנקמפף

לודוויג קונן הוראק פון הנקמפף (בגרמנית: Ludwig Koennen Horak von Höhenkampf; 15 בפברואר 1861, וינה, האימפריה האוסטרית – 14 באוקטובר 1938, וינה, גרמניה הנאצית) היה גנרל אוסטרו-הונגרי, מפקד הקורפוס ה-9 בחזית האיטלקית במלחמת העולם הראשונה בגזרת דרום טירול ובהמשך מפקד הקורפוס ה-19 בחזית המקדונית בגזרת אלבניה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
ב-1882 סיים לודוויג קונן את האקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט והוסמך כקצין רגלים בדרגת סגן. מ-1885 ועד 1887 הדריך באקדמיה הצבאית בווינה וב-1896 הועלה לדרגת מייג'ור והוצב לשורת תפקידי מטה ובכללם ביחידת הקרטוגרפיה של הצבא האוסטרו-הונגרי. ב-1909 מונה למפקד חטיבת הרגלים ה-44 וב-5 במאי 1910 הועלה לדרגת גנרל מיור.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
מיולי 1914 ועד מאי 1915 כיהן כמפקד הצבאי של אזור אינסברוק.

בהמשך מונה קונן למפקד הדיוויזיה ה-91 וכיהן בתפקידו עד נובמבר 1915, עת מונה למפקד הקורפוס ה-9 והוצב בחזית האיטלקית בגזרת דרום טירול. ב-12 בנובמבר 1916 הועלה לדרגת גנרל. באוקטובר 1917 הודח מפקד הקורפוס ה-19 בחזית המקדונית איגנץ טרולמן פון לובצ'נברג, לאחר כיבוש העיר פוגרדץ בידי הסרבים ולודוויג קונן מונה במקומו. ב-יולי 1918 הודח גם קונן מפיקוד על הקורפוס ה-19 ובינואר 1919 לאחר תום המלחמה וכניעת האימפריה האוסטרו-הונגרית שוחרר מצבאה. לודוויג קונן הוראק פון הנקמפף הלך לעולמו ב-1938 בווינה והוא בן 77 שנים.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:החזית האיטלקית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא אוסטרו-הונגריה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ילידי 1861

קטגוריה:נפטרים ב-1938
ריקי נאטיל

ריצ'רד רנארד "ריקי" נאטיל, (באנגלית: Richard Rennard "Ricky" Nattiel; נולד ב-25 בינואר 1966 בגאיינסוויל, פלורידה) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר בליגת ה-NFL. 
== קריירה ==
נאטיל החל את קריירת באוניברסיטת פלורידה. ב-1987 נבחר על ידי הברונקוס בדראפט. במהלך הקריירה שלו העפיל יחד עם הקבוצה לפלייאוף שמונה פעמים מתוכם פעמיים העפיל לסופרבול. אחד ממשחקיו הבולטים בקריירה היה סופרבול XXII. כבר במהלך הראשון של הברונקוס תפס נאטיל מסירה מג'ון אלווי ורץ איתה לטאצ'דאון. ב-1992 פרש נאטיל. במהלך הקריירה תפס 121 מסירות למרחק של 1,972 יארדים בהם שמונה תפיסות לטאצ'דאונים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני דנוור ברונקוס
קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
גוסטב הרץ

גוסטב לודוויג הרץ (בגרמנית: Gustav Ludwig Hertz; ) היה פיזיקאי גרמני שזכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1925, יחד עם ג'יימס פרנק, על גילוי החוקים השולטים בפגיעתו של אלקטרון באטום.

== היסטוריה ==
הרץ נולד בהמבורג שבגרמניה והוא בן אחיו של היינריך רודולף הרץ, אשר על שמו נקראת יחידת התדירות "הרץ" המודדת מחזורים לשנייה. משפחת סבו המירה את דתה בשנת 1834.
הרץ השתלם בברלין ועבד במכון הפיזיקלי בעיר. הוא נפצע קשה בשירות צבאי במלחמת העולם הראשונה. בשנת 1925 קיבל את פרס נובל לפיזיקה ביחד עם ג'יימס פרנק על עבודתם שבוצעה ברובה בשנים 1912–1914 וכללה בין היתר את הניסוי הקרוי על שמם - שלב חשוב בהוכחת מודל האטום של בוהר.

בשנת 1945 היגר הרץ לברית המועצות. בשנת 1951 זכה בפרס ברית המועצות. בשנת 1955 חזר הרץ לגרמניה ומונה כפרופסור באוניברסיטת לייפציג המצויה במזרח המדינה, שהיה אז תחת שלטון קומוניסטי.

==ניסוי פרנק הרץ==
תרשים כללי של המערכת
גרף תוצאות הניסוי]]

בשנת 1913 ביצעו ג'יימס פרנק וגוסטב הרץ ניסוי המבוסס על שפופרת קתודית, עליו הם זכו בפרס נובל בפיזיקה בשנת 1925. הם השתמשו בשפופרת קרן קתודית שבתוכה הותקנה רשת, שעליה ניתן להפעיל מתח חשמלי, וכך להאיץ את האלקטרונים הנפלטים מהקתודה. פרנק והרץ, בשלב הראשון, מדדו את זרם האלקטרונים דרך הקתודה כפונקציה של האנרגיה הקינטית שלהם וקיבלו תלות חלקה וקבועה. בשלב השני הם הוסיפו לשפופרת אדים של כספית, וחזרו על הניסוי. במקרה זה הם גילו שהזרם המתקבל דרך הקתודה איננו פונקציה חלקה, כמו שניתן לראות באיור, אלא מראה התנהגות של עליות וירידות.

ההסבר להתנהגות זו נובע מההתנגשויות שבין האלקטרונים לבין אטומי הכספית. כל עוד האנרגיה של האלקטרונים נמוכה, ההתנגשויות ביניהם לבין אטומי הכספית יהיו אלסטיות, כלומר התנגשויות שבהם האלקטרונים לא מאבדים אנרגיה, אלא רק מוסטים ממסלולם, ולכן הזרם על הקתודה לא ישתנה. אולם, כאשר האנרגיה של האלקטרונים מספיק גבוהה, האלקטרונים יכולים לעורר את אטומי הכספית בהתנגשויות פלסטיות, ובשל כך לאבד אנרגיה. כתוצאה מכך, הזרם דרך הקתודה יפחת. אנרגיית הסף לעירור אטומי הכספית מתאימה למעבר רמות האנרגיה בתוך אטום הכספית.

הניסוי סייע לאשש את מודל האטום של בוהר שנוסח זמן קצר קודם לכן. למעשה ניסוי זה היה הניסוי הראשון שלא בא מתחום הספקטרוסקופיה שהראה שלאטומים יש מבנה של רמות אנרגיה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://nobel.anumuseum.org.il/persona/גוסטב-הרץ/ גוסטב הרץ], אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר [https://www.bh.org.il/he/ בית התפוצות].
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל גרמנים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות אולסדורף
קטגוריה:זוכי מדליית מקס פלאנק
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1887
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1975
סעיד חמאמי

סעיד חמאמי (בערבית: سعيد حمّامي; 1941–1978) היה פוליטיקאי, דיפלומט ועיתונאי פלסטיני.
== קורותיו ==
חמאמי נולד ביפו בשנת 1941. אביו, עביל, היה חבר במועצת העיר. בשנת 1948 ברחו הוריו בעת מלחמת העצמאות. משפחתו שהתה זמן קצר במחנה פליטים במצרים, אחר כך עברה ללבנון ומשם לעמאן שבירדן. לאחר לימודיו התיכוניים למד חמאמי ספרות אנגלית באוניברסיטה בדמשק ושם התקרב לרעיונות מפלגת הבעת'. לאחר לימודיו עבד כעיתונאי בדמשק, ובהמשך כמורה בערב הסעודית. הוא שב לסוריה והצטרף לארגון אש"ף עם הקמתו בשנת 1964. במהרה טיפס בדרגות הארגון והיה לחבר במועצה הלאומית הפלסטינית, כשהוא בן 30.

בשנת 1973 מונה על ידי יאסר ערפאת כנציג הארגון בלונדון.
ימים לאחר מלחמת יום הכיפורים פרסם מכתב ב"טיימס" שבו קרא לפלסטינים לפנות לדרך השלום.
הוא החל לקדם רעיונות של הידברות ודו-קיום בין יהודים לערבים ופתרון של שתי מדינות לשני עמים לסכסוך הישראלי-פלסטיני. בפברואר 1977 הצהיר חמאמי כי "אש"ף מוכן להכיר בישראל תמורת פינוי גמור של הגדה המערבית ורצועת עזה והוא מוכן לדו-שיח על בסיס של הכרה הדדית".

באירופה יצר קשרים עם אנשי שמאל ישראלים בהם אורי אבנרי, שמחה פלפן, אמנון זכרוני, דוד שחם, ומקסים גילן.
ב-1974 נפגש בחשאי עם אורי אבנרי ומסר לו פנייה מערפאת ליצחק רבין.
בעקבות איומים טלפוניים ובכתב על חייו הציב הסקוטלנד יארד שמירה על ביתו.
הוא נרצח במשרדו בלונדון ב-4 בינואר 1978, ככל הנראה בידי קיצונים פלסטינים אשר התנגדו לדרכו המתונה כלפי ישראל.

חמאמי היה נשוי ואב לשני ילדים.
== לאחר הרצח ==
עיתון הארץ דיווח כי ארגון "קול המהפכה הפלסטינית" נטל אחריות לרצח בטענה ש"קיים מגע עם המדינה היהודית".
אבו איאד, חבר הוועד המרכזי של פתח, שפרש מפת"ח והסתתר בעיראק האשים ברצח את ארגונו של אבו נידאל.
פעילי שמאל ישראלים נכשלו בניסיון למצוא אולם (בית סוקולוב ו"מועדון התיאטרון" ביפו, למשל) לצורך העלאת ערב לזכרו.
== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:פעילי פת"ח
קטגוריה:פליטים פלסטינים
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:דיפלומטים שנרצחו
קטגוריה:דיפלומטים פלסטינים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1941
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-1978
מכתש רוח

מכתש רוח 6.5 דרומית לארת' (Earth) ב[[טקסס]]
מכתש רוח הוא שקע במערכת האקולוגית של דיונות החול שנגרם מהסרה של משקעים על ידי רוח.

מכתשי רוח נוצרים בחוליות כאשר חלק מהצמחייה המעגנת את החולית אובד, ובכך מתאפשר לרוחות חזקות "להעיף" את החול וליצור שקע. אף-על-פי שמכתשי רוח נשארים בדרך-כלל קטנים בממדיהם, הם יכולים להתרחב לקוטר של כמה קילומטרים ולעומק של עד 70 מטרים. יש הסוברים כי נאות מדבר נוצרים כאשר הרוח מסירה את החול עד גובה מי התהום.

אובדן הצמחייה יכול להיגרם מבצורת ממושכת או בגלל אש (שפורצת באופן טבעי או מידי אדם), או, במקרים קיצוניים, רמיסה על ידי בני אדם, בקר, סוסים, וכו'. עם זאת, אש היא הגורם הנפוץ ביותר. במשך הזמן הצמחייה מתחדשת כאשר זרעים נפוצים ברוח.

דיונות חול חופיות מצויות קרוב לחוף, ונוצרות כאשר הרוח מעיפה את החול המתייבש לשטחים שמעבר לחוף. תופעה זו מתרחשת רק כאשר יש שטחים מישורים בסמוך לחוף. במשך הזמן מתיישבים בשטח עקר זה מיני צמחים דוגמת צמחים מהסוג ידיד-חולות, המייצבים ומעגנים את הדיונה ומונעים ממנה לזוז. בהדרגה (תלוי באקלים) הצמחייה מתעבה בתהליך הסוקצסיה והדיונה הופכת בסופו של דבר לקרקע פורייה.

מכתשי רוח מהווים בית גידול חשוב לפלורה ולפאונה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גאומורפולוגיה
קטגוריה:שקעים
קטגוריה:מכתשים
שאילתא (דרשה)

שאילתא היא סוג של דרשה שהייתה קיימת בזמן התלמוד ולאחריו בתקופת הסבוראים והגאונים. שאילתא אחת מצוטטת בתלמוד הבבלי, אך הסוגה ידועה בעיקר מתוך ספר השאילתות שחיבר רב אחא משבחא בראשית תקופת הגאונים, והוא אוסף של דרשות כאלה, המסודרות על פי סדר פרשות השבוע. השאילתא דומה עקרונית באופייה לסוג מדרש אחר, הילמדנו, שגם הוא פותח בשאלת התלמידים.

==השאילתא במקורה==
השאילתא המקורית, כמשתקף בדרשה המצוטטת בתלמוד הבבלי ( - שאילתא של ר' תנחום דמן נָוֵי, מקום בעבר הירדן), מחולקת לשלושה חלקים:
*שאלה הלכתית ששואל אחד מהקהל את הדרשן;
*דברי אגדה שבהם פותח הדרשן, שלכאורה אינם מעניין השאלה כלל;
*תשובת הדרשן לשאלה ההלכתית, הפותחת במילים "ולעניין שאילה דשאילנא קדמיכון" (=ולעניין השאלה שנשאלתי לפניכם).

בצורה כזו של דרשה הדרשן בונה את המתח על ידי הארכה בדברי אגדה המושכים את הלב, ותוך כדי כך מנסה להנחיל ערכים עקרוניים, בדרך למענה על השאלה ההלכתית הפשוטה.

==השאילתא המאוחרת==
בתקופה המאוחרת יותר, כמשתקף מספר השאילתות, נוצרו שני שינויים עיקריים: לשלושת החלקים נוסף עוד חלק, בראש הדברים, והוא פתיחה, בנוסח "דמחייבין דבית ישראל" או "דאסיר להון לבית ישראל" (=שמחויבים בני ישראל, או שאסור להם לבני ישראל), על מצווה מסוימת שהיא הרקע לשאלה. שינוי עקרוני נוסף הוא שהשאלה הפסיקה ככל הנראה להיות ספונטנית, אלא הדרשן עצמו הוא ששאל את השאלה והוא שהשיב עליה. כן עולה מספר השאילתות כי גם בחלקים האחרים של השאילתא התקבעו מטבעות נוסח:
*הפתיחה לשאלה: "ברם צריך" וכו';
*הפתיחה לדברי האגדה: "בריך רחמנא" וכו' - דברי שבח לקב"ה.
*הפתיחה לתשובה (נמצאת כבר בתלמוד הבבלי): "ולעניין שאילתא דשאילנא קדמיכון".

השאלות שבספר השאילתות הן לרוב שאלות שהתשובה ההלכתית אליהן ידועה ליודעי ספר, ואין בה חידוש הלכתי; עד כדי כך שלעיתים מביא המחבר הצעה לנוסח אחר של שאילתא, שבה השאלה והתשובה מתחלפים ביניהן, ומה שמובא כהנחה פשוטה בנוסח אחד מובא כתשובה לשאלה בנוסח השני. בנוסחי השאילתות שלפנינו גם חסר בדרך כלל החלק האגדי, אשר מעתיקי כתבי היד של הספר לא מצאו בו עניין רב.

==ראו גם==
* שאילתות דרב אחא

==לקריאה נוספת==
* ירחמיאל ברודי, לתולדות נוסח השאילתות, ניו יורק תשנ"ב
* ירחמיאל ברודי, צוהר לספרות הגאונים, תל אביב 1998 
* Robert Brody, The Geonim of Babylonia and the Shaping of Medieval Jewish Culture, New Haven & London, 1998
* [https://web.archive.org/web/20160304064411/http://barpapa.netau.net/%D7%A9%D7%91%D7%AA-%D7%93%D7%A3-%D7%9C-%D7%A2%D7%9E%D7%95%D7%93-%D7%90 שבת דף ל ע"א, בגמרא בר-פפא]
קטגוריה:ספרות הגאונים
קטגוריה:מדרש
משה נחום ולנשטיין

קבר הרב משה נחום ולנשטיין בהר הזיתים
הרב משה נחום ולנשטיין (תר"א - כ"ג באדר תרפ"ב ; 1841–1922), היה מראשי היישוב הישן, מייסד הבד"ץ של העדה החרדית בירושלים וראב"ד שלה.

== חייו ==
נולד בשנת תר"א בעיר פאפא בהונגריה, לרבי מאיר. למד בישיבתו של הכתב סופר בפרשבורג, והוסמך להוראה על ידו. בהמשך למד גם בישיבתו של רבי אהרון דוד דייטש מחבר שו"ת "גורן דוד" בבאלאט. 

בשנת תרכ"ד (1864) עלה לארץ ישראל ונישא לבתו של רבי שמעון דייטש, מתלמידי החתם סופר ומייסד כולל שומרי החומות. היה מתלמידיו של רבי יהושע לייב דיסקין. בשנת תרס"ג (1903) החל לכהן כדיין שלישי בבית הדין בירושלים, ובשנת תרס"ח (1908) התמנה לאב בית הדין. לימים פרש מבית הדין, שרוב דייניו תמכו במשרד הרבנות המזוהה עם הגורמים הציוניים בירושלים, והקים עם אחרים את הבד"ץ של העדה החרדית, שבו שימש כראב"ד במקביל לרבי יוסף חיים זוננפלד ששימש כגאב"ד העדה.

עמד בראש יוצאי הונגריה בירושלים והיה ראש כולל שומרי החומות שלה. נאבק נגד הניסיונות לשינוי החינוך היהודי התואם את השקפתו של החתם סופר והניסיונות לערער את מעמדה העצמאי של היהדות החרדית. התנגד לשימוש העממי בשפה העברית, וחתם על פשקווילים הפוסקים שהדיבור עברי הוא חמור מאד שימש כמנהל כולל אונגרין. הוא עצמו חי בעוני. התגורר בבתי מחסה.

נפטר ממחלה בכ"ג באדר תרפ"ב (1922). ב-1985 קראה עיריית ירושלים על שמו רחוב בשכונת רמות.

לאחר פטירתו נדפסו תשובותיו בהלכה בספר "בני משה".

== משפחתו ==
נינו של הרב משה נחום רוזנבוים. 

בניו הם:
* הרב עמרם יוסף וולנשטיין.
* היה הרב יעקב וולנשטיין.

חתניו הם:
* הרב דוד שפירא.
* הרב שמואל הורביץ שהיה משפיע בחסידות ברסלב.
* הרב נחום ברגמן, נכדם המשותף של רבי אליעזר ברגמן ורבי נחום לעווי משאדיק, סבו של רבי מאיר צבי ברגמן.
* הרב חיים הערש אייזנבאך ("פעסטער") משכונת בתי ראנד.
* הרב אברהם אהרן פראג, סבו של הרב משה מאיר פראג.
נכדו הוא:
* מאיר ולנשטיין - בלשן וחוקר פיוט

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:דייני העדה החרדית
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:דיינים ארץ-ישראלים
קטגוריה:דייני בית דין צדק אשכנזים פרושים
קטגוריה:כולל שומרי החומות
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:העיר העתיקה: רבנים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1841
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1922
אתלטיקו מיניירו

מועדון אתלטיקו מיניירו (בפורטוגזית: Clube Atlético Mineiro) הוא מועדון ספורט וקבוצת כדורגל מהעיר בלו הוריזונטה שבמדינת מינאס ז'ראיס, ברזיל. היא אחת משתי קבוצות הכדורגל הגדולות במינאס ז'ראיס (השנייה היא קרוזיירו). בשנת 1971, הייתה אתלטיקו מיניירו לאלופה הראשונה של ליגת העל הברזילאית. לזכותה גם 41 זכיות באליפות מינאס ז'ראיס, שהן שיא ברזילאי בזכיות באליפות מחוזית.

ב-2013 אתלטיקו מיניירו זכתה בגביע הליברטדורס, לאחר שגברה באצטדיונה 3:4 על אולימפיה מפראגוואי בבעיטות הכרעה מ-11 מטר (2:2 במצטבר משני המשחקים). עבור הברזילאים זוהי זכייה ראשונה בתואר היוקרתי בדרום אמריקה.

==תארים==
===לאומי===
;אליפות ברזיל:
* 1971, 2021
;ליגה ב' הברזילאית (סדרה ב' של האליפות הברזילאית): 
* 2006
;אליפות מינאס ז'ראיס (46): 
* 1915, 1926, 1927, 1931, 1932, 1936, 1938, 1939, 1941, 1942, 1946, 1947, 1949, 1950, 1952, 1953, 1954, 1955, 1956, 1958, 1962, 1963, 1970, 1976, 1978, 1979, 1980, 1981, 1982, 1983, 1985, 1986, 1988, 1989, 1991, 1995, 1999, 2000, 2007, 2010, 2012, 2013, 2015, 2017, 2020, 2021
;הגביע הברזילאי: 
* 2014,2021

===בינלאומי===
;גביע ליברטדורס: 
* 2013
;גביע קונמבול: 
* 1992, 1997
;גביע רקופה סודאמריקנה:
*2014

==שחקנים מפורסמים==
* ריינלדו
* דריו
* רונאלדיניו
* טפראל
* ז'ילברטו סילבה
* דייגו טרדלי
* ריקרדו אוליברה
* האלק

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.fifa.com/classicfootball/news/newsid=1040558.html כתבה על הקבוצה] באתר פיפ"א. 
* [http://www.fifa.com/classicfootball/stories/classicderby/news/newsid=111444.html כתבה על הדרבי אתלטיקו מיניירו נגד קרוזיירו] באתר פיפ"א 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל ברזילאיות
קטגוריה:בלו הוריזונטה: ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1908
קטגוריה:בלו הוריזונטה: מועדוני כדורגל
אנשי הקש

אנשי הקש (באנגלית: The Straw Men) הוא רומן פשע משנת 2002 מאת הסופר הבריטי מייקל מרשל, שיצא בהוצאת HarperCollins. ג'ון זאנדט, בלש לשעבר במחלק הרצח של משטרת לוס אנג'לס, נקלע לחקירת שלושה מקרים, שלכאורה אינם קשורים זה לזה, אך חקירותיו יובילו אותו לעימות מול ארגון מסתורי וצמא דם שחבריו הם "אנשי הקש". זהו הספר הראשון בסדרת "עולם אנשי הקש", כשהספרים הבאים בסדרה הם האדם הזקוף ודם מלאכים, כולם תורגמו לעברית בהוצאת ינשוף בתרגומן של נטע ידיד ואינגה מיכאלי.

מרשל פרסם בעבר כמה כותרים מדע בדיוניים בשם מייקל מרשל סמית', אך בעקבות אין בנקס ובריאן אלדיס, החליט מרשל להחליף לשם בדוי כדי לציין את המעבר בז'אנר.
== עלילה ==
אנשי הקש הוא ספר על רוצחים סדרתיים. הוא נפתח בסצנה המתרחשת בעיירה פמרסטון בפנסילבניה, עיירה אמריקאית קטנה, שם צמד חמושים פותחים באש בסניף של זכיינית המזון המהיר מקדונלד'ס.

המשך הספר קופץ בין שני סיפורי עלילה. הראשון הוא קטע נרטיבי מגוף ראשון המספר לנו על ורד הופקינס, צעיר שהולך הביתה כדי לקבור את הוריו לאחר שעברו תאונת דרכים. הוא נתקל בקלטת וידאו בבית המשפחה המרמזת שאולי הם עדיין בחיים. חקירות מתבצעות כשהאירועים סביב מתרחשים במהירות. חבר שבמקרה הוא סוכן CIA מתגייס לספק מישהו לפצח את התעלומה.

חוט העלילה השני מסופר בגוף שלישי ונוגע לג'ון זאנדט, בלש מחלק הרצח לשעבר שמשתכנע לחזור מפנסיה מוקדמת מכיוון שנראה כי הפסיכופת שחטף את בתו פעם מצא קורבן אחר.

== עיבודים ==
הספר עובד לספר קומיקס מאת Zenescope Entertainment.<ref>[http://www.newsarama.com/comics/080716-BSEStrawMen.html Best Shots Extra: The Straw Men #1], Newsarama, July 16, 2008</ref>
== הערות שוליים ==
 
קטגוריה:ספרי 2002
קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
מעלות ניוטון

מעלת ניוטון היא יחידת מידה לטמפרטורה המשתמשת בסולם ניוטון (Newton). היא קרויה על שמו של אייזק ניוטון אשר פיתח אותה סביב 1700 וככל הנראה זהו הניסיון הראשון להגדיר יחידת מידה לטמפרטורה. יחידה זו לא זכתה מעולם לפופולריות ואינה בשימוש.

ניוטון חקר את נושא החום וניסה להגדיר סולם טמפרטורות שנע מ"אוויר קר בחורף" ועד ל"גחלים לוחשות בתנור המטבח", אך לא היה מרוצה מחוסר הדיוק של הסולם. מהכרותו עם התכווצות והתפשטות של גופים עם שינוי הטמפרטורה הוא מדד את הנפח של כמות מדודה של שמן פשתן בנקודות שונות בסולם שהגדיר, בין השאר בשלג מפשיר ובמים רותחים. לאחר מדידות אלו בחר ניוטון להגדיר את הטמפרטורה על פי נפח השמן, כאשר הטמפרטורה שבה מפשיר השלג נקבעה כנקודת האפס של הסולם וטמפרטורת הרתיחה של מים נקבעה כ־33 מעלות.

המעלה מסומנת ב־N° והמרה ממעלות צלזיוס למעלות ניוטון מתבצעת לפי:

<div style="direction: ltr;"><math>T[^{\circ} N]= T[^{\circ} C]\times\frac{33}{100}</math></div>

וההמרה ההפוכה היא:

<div style="direction: ltr;"><math>T[^{\circ} C]= T[^{\circ} N]\times\frac{100}{33}</math></div>

== ראו גם ==
*יחידות מידה לטמפרטורה
*יחידות מידה על שם אישים

ניוטון
קטגוריה:אייזק ניוטון
שלם (עיר מקראית)

על פי פרשנויות מסוימות, שָׁלֵם היא עיר מקראית, באזור שכם, אליה הגיע יעקב מיד עם חזרתו לארץ ישראל מפדן ארם.

קיומה של עיר זו תלוי בפרשנות פסוק זה בספר בראשית: 
מרבית הפרשנים מסבירים שיעקב הגיע לעיר שכם. את המלה "שלם" הם מפרשים כתיאור מצבו של יעקב באותו זמן. לדעתם, כלל לא נזכרה כאן עיר בשם "שלם". אך פרשנים וחוקרים אחרים מסבירים כי מושא הגעתו של יעקב הייתה עיר בשם "שלם". את הביטוי "שלם עיר שכם" הם מפרשים בדרכים שונות: ייתכן שכלל אין כאן כוונה לרמוז לעיר שכם, ו"שלם עיר שכם" היא צירוף סמיכות שמשמעו "שלם עירו של שכם בן חמור", או שהכוונה לשלם שליד שכם, כלומר להבדיל בינה לבין העיר שלם שבדרום, היא ירושלים. .

בימינו מזהים החוקרים את מקומה של העיר שלם עם הכפר סאלם, השוכן מזרחית ("פני העיר") לשכם. משה זיידל הציע כי שלם היא שם אחר לשילה.

גם ירושלים מוזכרת במקרא מספר פעמים בשם "שלם".

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:פרשת וישלח
עין מח'נה

בריכת שכשוך לילדים
עין מַחְ'נֶה (נקרא גם עין עמשא או מעיין עמשא וכן עין יוסף או מעיין יוסף), הוא מעיין שכבה בשומרון, למרגלות המאחז סנה יעקב שבדרך העולה ליישוב הר ברכה ומדרום לשכם. השם מח'נה נגזר מהשם הערבי של עמק המכמתת שלרגליו - "סהל מח'נה", המנציח את שמו של היישוב הקדום 'מחנה' שישב במקום. המועצה האזורית שומרון, שהמעיין נמצא בתחומה, קראה למעיין מעיין עמשא להנצחת הלוחם שנהרג במלחמת לבנון השנייה. בנוסף המעיין מכונה מעיין יוסף, על שם קרבתו לשכם ולקבר יוסף ובשל מנהגם של פוקדי קבר יוסף לטבול בו לפני כניסתם לשכם.

== היסטוריה ==
בשנת 1998 תועד חלק מנקבת המעיין. נקבת המעיין חצובה בסלע ודפנותיה עשויות אבני גזית. גודל פתח הכניסה - 0.7 על 0.8 מטר. אורך הקטע הראשון - 5.7 מטר רוחב - 1.05 מטר וגובה - 1.6 מטר. לאחר מכן הנקבה מתעקלת מערבה והרוחב מצמצמם ל-0.6 מטר- והגובה מצטמצם ל-1.3 מטר.

מאז שנת 2001 נחסמה בהדרגה על ידי צה"ל הגישה לפלסטינים למעיין ולשטח החקלאי שסביבו, והוא סופח בפועל להר ברכה. לטענת תושבי בורין והמשרד לתיאום עניינים הומניטריים של האו"ם, המעיין נמצא בשטח פרטי פלסטיני ושימש חקלאים ורועי צאן פלסטינים מהכפר להשקות את גידוליהם ואת חיות המשק שלהם.

בשנת 2003 בערך נבנה במקום מבנה ובו מקווה הניזון ממימי המעיין. בשנת 2008 בנו תושבי האזור ובני משפחתו של משולמי שתי בריכות באתר בצורת לב, הניזונות אף הן ממי המעיין. במקום בוסתן ובו עצי תאנה ותות ושולחנות פיקניק. המעיין נקרא מעיין עמשא על שמו.

המעיין מופיע בספרה של אורנה בורדמן "פסיעות בחול".

==לקריאה נוספת==
* 
*מפת טיולים וסימון שבילים 6-5 - בקעת הירדן ומזרח השומרון, בהוצאת "הועדה לסימון שבילים בישראל".
* 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20090730061130/http://www.lcl.org.il/viewwellsprings.php?wsid=1 עין מחנה], באתר "לבן כתום לבן"
==הערות שוליים==

מח'נה
כולל שומרי החומות

מימין: כולל שומרי החומות בשכונת מאה שערים, חצר ג' (צולם ב-2008)
כולל שומרי החומות הוא ארגון קהילתי תורני, במתכונת כולל, שהוקם בירושלים ב-1856. מייסדיו היו יוצאי יהדות הונגריה ופעלו להיטיב את מצבם של בני קהילתם בעיר. הכולל כונה לעיתים "כולל אונגרין".

הכולל מתפקד עד היום ומחזיק תלמוד תורה, כוללי אברכים והקים קריות מגורים בגבעת שאול, ברמות אלון וברמת שלמה.

==יסוד הכולל ==
אגודת כולל שומרי החומות הוקמה על ידי הרב שמעון דייטש, מתלמידי החתם סופר בפרשבורג וממנהיגי עליית תלמידי החתם סופר לארץ ישראל. רבו הראשון היה הרב אשר אנשיל ניימאן. יחד הרב דייטש היה משה יהודה סגל־נובומסטה המבורגר שהמשיך ופעל בכולל עוד שנים רבות.<ref></ref> בהמשך, עמדו בראשות הכולל חתנו של הרב דייטש, הרב משה נחום ולנשטיין והרב יוסף חיים זוננפלד.

הכולל הוקם כדי לתמוך בבני קהילת יוצאי הונגריה במציאת דיור וסיוע כספי, במסגרת "החלוקה". הסיוע בוצע דרך קופת הצדקה של האגודה, קופת (רבי מאיר בעל הנס). הכסף נתרם על ידי יהודים בגולה.

== היסטוריה ==
הכולל רכש חלקת קרקע בפינת רחוב המעלות העולה מרחוב הגיא (רחוב אל ואד) אל רחוב השלשלת בעיר העתיקה, ובנה בה שני בתי כנסת. האחד בית כנסת לעדת החסידים בשם "אהל משה", על שם החתם סופר, והשני היה בית כנסת לעדת הפרושים בשם "נחמת ציון".

בשנת 1891 בנה הכולל את שכונת בתי אונגרין, סמוך למאה שערים. באותה שנה החלה גם בנייתו של בית הכנסת אוהל יצחק בעיר העתיקה על שמו של הנדיב הרב יצחק צבי רצסדורפר מהונגריה. 
במבנה היו שתי קומות. הוא נעזב במאורעות תרפ"ט (1929) שבמהלכם נהרגו מתפללים מבית הכנסת. הפורעים הערבים השתלטו על הבניין, הסירו את הגג ובזזו את הדלתות, החלונות והארונות. נותרו רק הקירות החשופים.

הכולל מכר את מתחם בית הכנסת לעמותה בניהול ארווינג מוסקוביץ, ובראשית המאה ה-21, בית הכנסת שוחזר והוא שב לתפקד. בחוזה המכירה נאמר שלאחר ביאת המשיח ישוב הנכס לידי כולל שומרי החומות.

[[מאה שערים (אדום) וחצר כולל שומרי החומות (ירוק), (המפה על פי מפה מנדטורית מ-1942)]]
== ניהול הקהילה ==
לחברי הכולל חולקו פעם בשנה כספים שנאספו לפי מפתח של נקודות זכאות. ערכה של נקודת זכאות השתנה בכל שנה בהתאם למצבה הכספי של הקופה. אדם מבוגר היה זכאי ל-12 נקודות, אדם צעיר (גיל 6 עד בר מצווה או בת מצווה) ל-10 נקודות, ואילו ילד (עד 6) היה זכאי ל-8 נקודות. כן היה נהוג לתת תוספת ליתומים בסך 3 נקודות, ולאלמנות בסך 4 נקודות. כאשר מישהו עזב את המשפחה עקב חתונה, הגירה או פטירה, קוזזו נקודותיו מכספי החלוקה שקיבלה המשפחה.

בני הקהילה ההונגרית בירושלים התייחדו משאר בני העיר בקנאותם וקפדנותם להלכה ולרוח היהדות, ברוח שיטת "חדש אסור מן התורה" של החתם סופר. הם בלטו בעמידתם בראש מאבקי הגורמים השמרנים בקרב החרדים בירושלים והם לקחו חלק משמעותי בהקמת העדה החרדית.

==כיום==
הכולל מחזיק תלמוד תורה ומספר כוללי אברכים. בין ראשי הכוללים הרב מאיר ברנד והרב אייזיק כהנא. במשך שנים רבות היה ראש הכוללים הרב יוסף ליברמן. כן כיהן כראש כולל הרב אלתר אליהו רובינשטיין.

הכולל הקים מספר קריות מגורים. בשכונת גבעת שאול הרב הוא הרב אברהם יצחק אולמן, בשכונת רמות אלון הרב מנחם מנדל פוקס וברמת שלמה כיהנו הרב אלתר אליהו רובינשטיין ולאחריו הרב מרדכי פרידלנדר וכיום הרב אברהם דוד ליווי.

==קישורים חיצוניים==
* 
* מנחם קרן־קרץ, "[https://www.academia.edu/42230671 מבצרים את החומות: 160 שנים לכולל שומרי החומות]", סגולה, מרחשוון תש"ף, באתר Academia.edu

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:הרובע המוסלמי
קטגוריה:היישוב הישן
קטגוריה:קהילות ויישובים עבריים שנחרבו בתקופת המאורעות
קטגוריה:החלוקה
רות במברגר

טקסט=

נוף מושלג ציור שמן 1976 רות במברגר
טקסט=
נוף עירוני ציור שמן רות במברגר
רחל רות במברגר (Ruth Rachel Bamberger) (ה' באב תר"ע, אוגוסט 1910 - י"ז בחשון תשל"ז, נובמבר 1976) הייתה ציירת ישראלית.
349x349 פיקסלים
פורטרט של פ.ט. - ציור שמן של רות במברגר
במברגר נולדה בשווייץ. היא למדה באקדמיה לאמנות בציריך, ובאקדמיה לאמנות במינכן (1926–1930).

היא עלתה לישראל בשנת 1934 והתגוררה ברחוב החבשים בירושלים. בארץ ישראל היא למדה אצל הציירים יעקב שטיינהרדט, איזידור אשהיים ומרדכי ארדון (1934). במברגר עבדה עם הציירת מרילין דינטנפס בירושלים בשנת 1966

בשנים 1966–1967 לימדה בבצלאל ציור ובטיק. עבודותיה מוצגות באוסף של קתרין יוכלסון במרכז להיסטוריה יהודית שבניו יורק, כמו גם במוזיאון ישראל.

במברגר נפטרה ב-1976 בירושלים, הותירה אחריה את בן זוגה אורי במברגר, ובתה היחידה, תמר כרמי, אדריכלית.

== תערוכות ==
=== תערוכות יחיד ===
* 1946 - גלריה יונס, ירושלים
* 1951 - תערוכת ציורי ילדים
* 1953 - בית האמנים, ירושלים
* 1954 - גלריה נורה, ירושלים
* 1957 - בית האמנים, ירושלים
* 1959 - מוזיאון דיזנגוף, תל אביב
* 1959 - גלריה לובל, ציריך, שווייץ
* 1961 - בית צבי, רמת גן
* 1961 - גלריה שוויג, סטלואי, ארצות הברית
* 1961 - בית האמנים, ירושלים
* 1962 - גלריה נורה, ירושלים
* 1962/3 - בית הנכאת "בצלאל", ירושלים
* 1963 - גלריה רוס, קונטיקט, ארצות הברית
* 1966 - גלריה ספראי, ירושלים
* 1967 - בית האמנים, ירושלים
* 1968 - שגרירות שווייץ, תל אביב
* 1972 - בית האמנים, ירושלים
* 1987 - תערוכת זיכרון, גלריה נורה, ירושלים

=== תערוכות קבוצתיות ===
* 1960 - פריז
* 1973 - נחמני גלריה לאמנות, חיפה
* 1975 - גלריית ערמון, ירושלים
* 1955-75 - כל התערוכות הקבוצתיות, בית האמנים, ירושלים

==קישורים חיצוניים==

*
* [http://www.cjh.org/p/14 המרכז להיסטוריה יהודית]
* 
<div style="direction: ltr;">
* [http://www.jewishpress.com/pageroute.do/14247 Richard McBee, Kathryn Yochelson: Collection Of Israeli Art (2002)]</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים

קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1976
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1976
אנדראש השני, מלך הונגריה

אנדראש השני, מלך הונגריה (בהונגרית: Második András magyar király המכונה: הירושלמי, בהונגרית: 

(II. (Jeruzsálemi) András) (נולד ב-1177 בקירוב - נפטר ב-21 בספטמבר 1235) היה מלך הונגריה בין השנים 1235 - 1205.

== ביוגרפיה ==
אנדראש נולד ב-1177 בקירוב, והיה בנו של בלה השלישי, מלך הונגריה, אשר מינה אותו כמושל של הדוכסות של האליץ', אך הבויארים של הדוכסות מרדו בו, וגרשו את חייליו. עם מותו של המלך בלה, עלה לשלטון המלך אימרה אחיו של אנדראש. אנדראש חתר תחת שלטונו של אחיו ללא הרף, וכדי לרצותו נאלץ אחיו להעניק לו את השלטון על קרואטיה ועל דלמטיה. בשנת 1203 החמירה מחלתו של המלך אימרה, והוא המליך תחתיו את בנו היחיד לסלו השלישי, מלך הונגריה שהיה אז בן 3 בלבד. את ניהול ענייני הממלכה, מסר אימרה בידי אחיו אנדראש שהתחייב להגן על לאסלו עד שיגיע לבגרות. לקראת סוף שנת 1204 נפטר אימרה, ואנדראש נטל לעצמו סמכויות שלטוניות נוספות, תוך שהוא ממרר את חייהם של המלך הצעיר ואימו. המלכה האם קונסטנצה נאלצה לברוח עם בנה לווינה, ושם, ב-7 במאי 1205 הוא נפטר. עם מותו של לאסלו הפך אנדראש למלך הרשמי של הונגריה.

אנדראש השתתף במסע הצלב החמישי, אך לא נחל הצלחה מיוחדת כלשהי, בקרבות בהם השתתף. בשהותו בארץ הקודש, ביקר בין היתר במעיליא שבגליל, ועד היום ניצב ברחבת הכנסייה תבליט מתכת המנציח ביקורו זה.

==נישואיו וצאצאיו==
א. מנישואיו הראשונים לגרטרוד לבית מראן-אנדכס (? - 1213)
*מריה (1204 – 1237), נישאה בשנת 1221 לאיוואן אסן השני, הצאר של בולגריה (נ' 1181, מלך בין 1218-1241)
*בלה הרביעי (1206 – 1270), מלך הונגריה
*אליזבת מתורינגיה (1207 – 1231), הידועה כאליזבת הקדושה, נישאה ללודוויג הרביעי, רוזן תורינגיה
*קלמן (1208 – 1241), מלך של האליץ' ולודומריה (1215 – 1219), נשא את סלומאה מפולין
*אנדראש (? – 1234), מלך האליץ' ולודומריה (1219 – 1221), נשא בשנת 1221 את מריה (הלנה) מנובגורוד, בתו של הקניאז מסטיסלב

ב. מנישואיו השניים ליולנטה מקורטנה (Jolante Courtenay) בת של פטרוס, הקיסר הלטיני של קונסטנטינופול
*יולנטה (וילאנטה) מהונגריה, שנישאה לחיימה הראשון, מלך אראגון

ג. מנישואיו השלישיים לביאטריצ'ה ד'אסטה 1234
*אישטוואן (סטפאן) "הרצג" (1235 – 1272), דוכס של סלאבוניה. נולד לאחר מות אביו, נחשב בלתי חוקי על ידי המלך בלה הרביעי. היה אביו של המלך האחרון משושלת ארפד, אנדראש השלישי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:הונגריה: היסטוריה
קטגוריה:מלכי הונגריה
קטגוריה:בית ארפאד
קטגוריה:מסע הצלב החמישי
קטגוריה:ילידי 1175
קטגוריה:נפטרים ב-1235