OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רוטב סלסה

רוטב סלסה הוא רוטב חריף, הכולל בדרך-כלל עגבניות ופלפל צ'ילי. הוא רוטב טיפוסי למטבח המקסיקני, במיוחד הסוגים המשמשים כמטבלים. בספרדית או באיטלקית, Salsa הוא כל סוג של רוטב, אך באנגלית פירוש המושג הוא הרוטב הספציפי.

מקור המילה הוא מלטינית - מלח הוא sal וsalsa פירושו מלוח.

==סוגי רוטבי סלסה==
רוטבי סלסה מקסיקניים יוצרו באופן מסורתי על ידי המולקאחטה (molcajete), הגרסה המקסיקנית של עלי ומכתש. עם זאת, כיום מיוצרים רוב הרטבים על ידי בלנדר. רוטבי סלסה ידועים הם:
* סלסה רוֹחָה (salsa roja, "רוטב אדום") - משמש כתבלין במטבח המקסיקני ובאמריקני הדרום-מערבי. נעשה בדרך-כלל מעגבניות מבושלות, צ'ילי, בצל, שום וכוסברה.
* סלסה קרוּדָה (salsa cruda, "סלסה גסה") - ידועה גם כ"פּיקוֹ זה גאיוֹ" (pico de gallo, "מקור התרנגול"), סלסה קצוצה (salsa picada), סלסה מקסיקנית (salsa mexicana) או סלסה טרייה (salsa fresca): נעשה עם עגבניות חיות קצוצות, מיץ ליים, צ'ילי, בצל, עלי כוסברה, ועוד מספר רכיבים קצוצים בגסות.
* סלסה וֶרְדֶה (salsa verde, "רוטב ירוק") - הגרסה המקסיקנית עשויה עם טומטיו, שהן עגבניות ירוקות, בדרך-כלל מבושלות. הגרסה האיטלקית עשויה עם עשבים.
* סלסה טָקֶרַה (salsa taquera, "סלסה לטאקו") - עשוי מצ'ילי "מוריטה" ומטומטיו.
* סלסה רַנְצֶ'רָה (salsa ranchera, "סלסה בסגנון חווה") - עשוי מעגבניות, צ'ילי ותבלינים. בדרך כלל מוגש חם, ויש לו אופי סמיך ומרקי. יש לו טעם אופייני המזכיר פלפל שחור, למרות שאין בו כלל פלפל כזה.
* סלסה בְּרַאוָה (salsa brava, "רוטב בר") - רוטב קצת חריף, בדרך כלל כולל פפריקה. יחד עם חתיכות תפוחי אדמה משולשות, הרוטב יוצר את המאכל patatas bravas, האופייני לטאפס בר בספרד.
* גואקמולה (guacamole) - סלט אבוקדו הכולל גם עגבניות, פלפל חריף וכוסברה.
* מוֹלֶה (mole, בספרדית מקסיקנית "רוטב") - רוטב מקסיקני העשוי מפלפל צ'ילי, תבלינים, קקאו, שקדים ומרכיבים אחרים.

ישנם עוד סוגי סלסה רבים, חלקם ישנם וחלקים "נוּבוֹ" - חדשים, כגון רטבים עם מנטה, אננס או מנגו.

רוטב סלסה נעשה פופולרי בארצות הברית בזמן מלחמת העולם השנייה, בשל מדיניות קיצוב שהקשתה על ייצור קטשופ.

<gallery>
תמונה:California Salsas.jpg|סלסה מסוגים שונים בתפזורת בקליפורניה
תמונה:Carrburritos salsas and chips.jpg|חמישה סוגי סלסה, מוגשים עם חטיפי צ'יפס
תמונה:Salsa in US.jpg|מוצרי סלסה תעשייתיים בחנות בארצות הברית
תמונה:Mango salsa.jpg|סלסה מנגו
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:המטבח המקסיקני
סלסה
קטגוריה:מאכלים חריפים
קטגוריה:מאכלי פלפל
קטגוריה:המטבח המקסיקני: רטבים
קטגוריה:מאכלי עגבניות
משה ליכטנשטיין

לומד]]
הרב משה ליכטנשטיין מעביר [[שיעור כללי]]
הרב משה ליכטנשטיין (נולד בכ"ג בתמוז תשכ"א, 7 ביולי 1961) הוא מראשי ישיבת הר עציון.

==ביוגרפיה==
הרב משה ליכטנשטיין הוא בנם של הרב אהרן ליכטנשטיין וד"ר טובה ליכטנשטיין, בתו של הרב יוסף דב סולובייצ'יק. למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר, וב-1978 הצטרף כתלמיד לישיבת הר עציון, שירת בצבא בחיל השריון, חזר ללימודים בישיבה ובשנת 1992 התחיל לשמש בה כר"מ. 

הרב ליכטנשטיין שימש ראש כולל תורה מציון בקליבלנד. כמו כן למד באוניברסיטה העברית בירושלים ובישיבה יוניברסיטי בניו יורק בשהותו עם סבו הרב סולובייצ'יק. בסוף שנת תשס"ח (2008), בשיחת הפרישה של הרב יהודה עמיטל מראשות ישיבת הר עציון, הוכרז הרב ליכטנשטיין רשמית כאחד מראשי הישיבה, לצד אביו, הרב ברוך גיגי והרב יעקב מדן.

==פרסומים==
בשנת תשס"ב (2002) יצא לאור ספרו הראשון "ציר וצאן" בהוצאת ישיבת הר עציון. תרגום לאנגלית יצא לאור בשנת 2008. ספרו השני, "נתיבי נבואה – מבט אל ההפטרות", יצא לאור בשנת תשע"ה (2015).

==דעות==
הרב ליכטנשטיין היה בין הרבנים הבודדים בציבור הדתי-לאומי אשר התבטאו בעד תוכנית ההתנתקות (אם כי ב-2013 העיד כי הוא מתחרט, וטען כי התכנית נכשלה בכל פרמטר אפשרי ועשתה בפועל הפוך ממה שהתיימרה לעשות). באוקטובר 2020 טען שבישיבות התיכוניות לא קיים מספיק דגש על לימוד גמרא<ref></ref>.

ביוני 2024 יצא נגד השינוי התפיסתי-פוליטי בציונות הדתית ואמר: <blockquote>"הרב כהנא והאגרוף הקמוץ שלו, דוחק הצידה את הרב צבי יהודה ואהבת ארץ ישראל שלו", "כאשר הציונות הדתית לגווניה, או רוב הציונות הדתית לגווניה, נותן לגיטימציה מכל מיני סיבות, ולא מנדים ומוציאים מחוץ לגדר קבוצה שעוסקת בכוח, אז אנחנו בבעיה קשה".<ref></ref><ref></ref></blockquote>

==חיים אישיים==
נשוי לד"ר מיכל (לבית מינצר), אב לשלוש בנות, וגר עם משפחתו באלון שבות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://asif.co.il/files_author/הרב-משה-ליכטנשטיין/ מאמרי הרב משה ליכטנשטיין] זמינים לצפייה באתר ספריית אסיף.
* 
* [https://www.inn.co.il/tags/הרב_משה_ליכטנשטיין/ כל הכתבות על הרב משה ליכטנשטיין], באתר ערוץ 7
* [http://www.etzion.org.il/dk/1to899/851mamar.htm אחת דיבר א-לוהים - שתיים זו שמעתי?!] - מאמר מאת הרב משה ליכטנשטיין
* [https://web.archive.org/web/20200611013608/http://etzion.gush.net/vbm//search_results.php?query=%EF%BF%BD%EF%BF%BD%EF%BF%BD+%EF%BF%BD%EF%BF%BD%EF%BF%BD%EF%BF%BD%EF%BF%BD%EF%BF%BD%EF%BF%BD%EF%BF%BD%EF%BF%BD%EF%BF%BD שיעורי הרב משה ליכטנשטיין] בבית המדרש הווירטואלי של ישיבת הר עציון
* 
* - ראיון עימו (ועם הרבנים יעקב שפירא ויהושע שפירא) על עולם התורה הדתי לאומי, האברכים וגדולי דור העתיד, סביב פועלה של קרן אחד לאחד בתחום.
* [https://www.academia.edu/43954348/הגותו_החינוכית_של_הרב_משה_ליכטנשטיין_כפיתוח_של_הדרך_הבריסקאית_הקלסית_ודרך_יישומה_בהוראת_הגמרא_בישיבות_תיכוניות_The_Educational_Thought_of_Rabbi_Mosheh_Lichtenstein_as_an_Expansion_of_the_Classic_Brisker_Derekh_and_its_Application_in_Teaching_Talmud_in_Yeshiva_High_Schools הגותו החינוכית של הרב משה ליכטנשטיין כפיתוח של "הדרך הבריסקאית" הקלאסית ודרך יישומה בהוראת הגמרא בישיבות תיכוניות] - יונתן ברול, אוגוסט 2020
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי ישיבת הר עציון
משה
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:תלמידי הרי"ד סולובייצ'יק (בוסטון)
קטגוריה:תלמידי הרב אהרן ליכטנשטיין
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
פירות יער

סוגים שונים של פירות יער מבויתים: [[תות שדה, פטל שחור ואוכמניות]]
פירות יער הוא שם כולל לפירותיהם של מספר מיני צמחים בעלי פרחים. רובם קטנים, מתוקים או חמצמצים-מתוקים ובעלי צבע בולט, ולפיכך משמשים כאלמנט טעם וצבע בתבשילים שונים. קבוצה זו משתנה מפעם לפעם, על פי מטבחים מקומיים. פירות יער אינם בעלי מאפיינים בוטניים אחידים: הם יכולים להיות מקבצי פירות, ענבות, בתי-גלעין ומצעיות. המשותף להם הוא טעמם החמצמץ/מתוק והשימוש בהם בבישול, אפייה וקישוט.

פירות היער גדלים במדינות בעלות אקלים קריר יחסית (כגון רוסיה, ארצות הברית, קנדה ומדינות אירופה) והפירות מבשילים ומוכנים לקטיף במשך כל תקופת הקיץ.

פירות היער גדלים באופן טבעי ביערות, כפי שמרמז שמם, ומימי הפרהיסטוריה ועד ימינו נוהגים ללקטם ולהשתמש בהם כמקור מזון. בתקופה המודרנית פירות יער רבים מגודלים באופן תעשייתי.

==תכונות תזונתיות==
פירות יער נחשבים למקור חשוב של מספר נוגדי חמצון וויטמינים בעלי השפעה על בריאות המוח, פירוק שומנים, תהליכי הזדקנות, המערכת החיסונית, בריאות הלב, כלי הדם ואיזון חומצות השומן בגוף. הם מכילים סיבים תזונתיים המסייעים לפעילות מערכת העיכול.

==מיני פירות היער==
פירות היער משתייכים למספר מצומצם של סוגי צמחים, כל אחד כולל מספר מינים המשמשים למאכל. מרבית הסוגים הם שיחים נמוכים, וקיימים מספר מיני עצים. להלן הסוגים הבולטים:
*Vaccinium: סוג המכיל את האוכמנית והחמוציות, ועוד מספר מינים נושאי פירות אכילים. נחשב לעיתים כסוג העיקרי של פירות היער. הפירות הם ענבות בגווני כחול, סגול, שחור ואדום. סוג במשפחת האברשיים, בסדרת האברשאים.
* סוג יחיד במשפחת הדומדמניתיים הכולל מינים כגון הדומדמנית, ענבי השועל והעכובית. הפירות הם ענבות (בשר הפרי כולל מספר חרצנים ומצופה זג). הצבעים מגוונים: שחור, סגול, אדום וירוק. גודלם קטן יחסית. סוג יחיד במשפחת הדומדמניתיים, שבסדרת הבקעצוראים.
*פטל: סוג במשפחת הוורדיים הכולל את תתי-הסוגים פטל ואוסנה, את המינים פטל אדום וצהוב ומיני פטל רבים נוספים. כל פירותיו הם פירות מקובצים (Aggregated Fruits) המסודרים במעגל סביב העוקץ. הפירות בינוניים בגודלם. הפירות בצבעים שחור ואדום (פטל) ולבן וסגול (תותי עץ)
*תות שדה: סוג הכולל מספר מינים של פירות מתורבתים באותו שם. הפירות הם מצעיות, והגרעינים מצויים מחוץ לפרי. פירותיו אדומים. סוג במשפחת הוורדיים, בסדרת הוורדנאים.
*תות עץ: סוג הכולל מספר מינים של פירות מתורבתים באותו שם. הפירות מקובצים הסדורים באשכול סביב הליבה. הפירות בצבעים אדום, ורוד, לבן וירוק. סוג משפחת התותיים, בסדרת הוורדנאים.

המאפיינים המשותפים לפירות היער הם טעמם החמצמץ מתוק, גודלם הקטן וצבעם הבוהק והבולט בדרך כלל. לפי גורמים משותפים אלו, לעיתים מינים נוספים נחשבים כפירות יער - הדובדבן למשל.

==שימושים במטבח==
מתכונים רבים משלבים פירות יער. פירות יער משמשים להכנת ריבות, לאפיית עוגות, קוקטיילים, שייקים, מילקשייקים, שתייה קלה, יינות, ליקרים, צבעי מאכל טבעיים, ארטיקים וקרטיבים ביתיים, פנקייקים ולהכנת עוגות גבינה ופאי. יתר על זאת, פירות היער נאכלים כפי שהם או בתוספת שמנת מתוקה, שוקולד לבן, יוגורט על כל סוגיו או גבינות עם טעם נייטרלי או מתוק כמו ריקוטה ומסקרפונה. במטבח ההודי פירות יער כמו משפחת החמוציות מוגשים לצד בשר כדי לפרק את השומן שבו גם כצורך בריאותי.

== ראו גם ==
* ענבה - מילה נרדפת לפירות יער במספר שפות, מונח בוטני.

==קישורים חיצוניים==

קבוצה/קהילה של ״מגדלי פירות יער בישראל״ בפיסבוק: https://www.facebook.com/groups/israberry
<br />
* 
==הערות שוליים==

*
השריר האגסי

שרירי [[מפרק הירך העמוקים]]
השריר האגסי (TA: Musculus piriformis, בלטינית: בעל צורת אגס) ממוקם בחלקו העמוק של העכוז. כיווצו של השריר מביא לייצוב של ראש הירך במרחשת ולהנעת הירך לכיוון סיבוב חיצוני ופשיטה וגם להרחקת הירך כאשר היא כפופה.

דרך השריר או בסמוך לו עובר עצב השת. כאשר השריר מגורה, יפגע גם העצב ויופיעו תסמינים הקשורים לפגיעה בעצב השת.

==תיאור==
לשריר האגסי מבנה צר שטוח והוא ממוקם לרוחב העכוז. מיקומו ומבנהו של השריר הופכים אותו לנקודת ציון חשובה באזור: מיקומם של כלי דם ועצבים היוצאים מהאגן לעומת השריר קובע את שמם, כמו למשל עורק העכוז התחתון (הזנבי) העובר מתחת לשריר ועורק העכוז העליון (הגולגולתי) העובר מעליו.

תחילתו של השריר האגסי בפן הקדמי של עצם העצה וברצועת העצה והגבשוש. הוא יוצא מהאגן דרך נקב השת הגדול יחד עם כלי דם ועצבים שונים שהעיקרי בהם הוא עצב השת.

חלקו המרוחק של השריר נאחז בחלקו העליון של תל הירך הגדול שבעצם הירך.

==עצבוב==
השריר האגסי מעוצבב על ידי ענפים משורשי העצב הראשון והשני של העצה (S1, S2).

==תמונות נוספות==
<gallery>
קובץ:Gray434.heb.PNG|שרירי העכוז והירך במבט אחורי
קובץ:Gray243 he.png|חלק עליון של עצם ירך ימין במבט אחורי
</gallery>

==מקור==
<div style="direction: ltr;">
* Moore KL, Clinically Oriented Anatomy, 3rd Ed., Baltimore, Williams & Wilkins, pp. 412-417, 1992 
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שרירי הגפיים התחתונות
אובייקט חבורתי

במתמטיקה, ובמיוחד בתורת הקטגוריות, אובייקט חבורתי הוא אובייקט של קטגוריה, המקיים תכונות מופשטות של חבורות. גישה זו מאפשרת לאתר מבנים דמויי-חבורה בקטגוריות כלליות, ולטפל בהם בכלים השגרתיים של תורת הקטגוריות.

בקטגוריות רבות, האובייקטים החבורתיים הם אכן חבורות. לדוגמה, כל חבורה בקטגוריה של קבוצות היא אובייקט חבורתי. בקטגוריה של מרחבים טופולוגים, כל חבורה טופולוגית היא אובייקט חבורתי.

==הגדרה==
נניח כי C היא קטגוריה שבה יש אובייקט סופי - 1, וכמו כן לכל זוג אובייקטים <math>\,x,y \in \mathrm{Ob}(C)</math> קיימת מכפלה <math>\,x\times y</math>).
אובייקט חבורתי בקטגוריה C הוא אובייקט <math>\,G \in \mathrm{Ob}(C)</math> ביחד עם מורפיזמים:
* <math>\,m: G\times G\rightarrow G</math> (ניתן לחשוב על מורפיזם זה כעל פעולת הכפל של החבורה).
* <math>\,e:1 \rightarrow G</math> (המייצג את איבר היחידה של החבורה).
* <math>\,\mathrm{inv}:G\rightarrow G</math> (ניתן לחשוב על מורפיזם זה כעל פעולת ההופכי של החבורה).

כך שהתכונות הבאות (המבוססות כמובן על אקסיומות החבורה) מתקיימות:
* המורפיזם m הוא אסוציאטיבי, כלומר <math>\,m\circ (m\times 1_G) = m\circ(1_G \times m)</math> כאשר <math>\,1_G:G\rightarrow G</math> הוא מורפיזם הזהות של G.
* המורפיזם e מקיים: <math>\,m\circ(1_G \times e) = p_1</math> ו- <math>\,m\circ(e \times 1_G) = p_2</math> כאשר <math>\ p_1:G\times 1 \rightarrow G</math> ו- <math>\ p_2:1\times G \rightarrow G</math> הן ההטלות הקנוניות.
* המורפיזם inv הוא הופכי דו-צדדי לm, כלומר, אם <math>\,d:G\rightarrow G\times G</math> היא מורפיזם האלכסון ו-<math>\,e_G:G \rightarrow G</math> היא ההרכבה של המורפיזם היחיד מ-G ל-1 עם המורפיזם e, אז מתקיים: <math>\,m \circ (1_G \times \mathrm{inv}) \circ d = e_G</math> ו- <math>\,m \circ (\mathrm{inv} \times 1_G) \circ d = e_G</math>.

==דוגמאות==
* ניתן לראות בחבורה אובייקט חבורתי בקטגוריה של קבוצות. הפונקציה m היא פעולת הכפל בחבורה, הפונקציה e (שתחומה הוא קבוצה בעלת איבר אחד) נשלחת לאיבר היחידה של החבורה, והפונקציה inv היא הפונקציה <math>\,x\mapsto x^{-1}</math>.
* חבורה טופולוגית היא אובייקט חבורתי בקטגוריה של מרחבים טופולוגיים. המורפיזמים בקטגוריה זו הם הפונקציות הרציפות.
* חבורת לי היא אובייקט חבורתי בקטגוריה של יריעות חלקות. המורפיזמים בקטגוריה זו הם הפונקציות החלקות.
* חבורה אלגברית מוגדרת להיות יריעה אלגברית שהיא גם חבורה, כך שפעולות החבורה - הכפל וההופכי, הן פונקציות רגולריות על היריעה. לפיכך, חבורה אלגברית היא אובייקט חבורתי בקטגוריה של יריעות אלגבריות. המורפיזמים בקטגוריה זו הם הפונקציות הרגולריות.

קטגוריה:תורת החבורות
קטגוריה:תורת הקטגוריות
פגיונאיים

פגיונאיים (שם מדעי: Scoliidae) הם משפחה של צרעות טפיליות בסדרת הדבוראים, בעלי גלגול מלא. זוהי משפחה קטנה יחסית, המונה כ-300 מינים ברחבי העולם, כ-30 מהם ידועים מישראל.

הפגיונאיים נפוצים בעיקר בארצות החמות, אך ידועים גם מארצות קרות. מתבלטים בעונת האביב, בה הבוגרים מרבים למצוץ צוף מפרחי צמחים שונים. הם נצפים תכופות ברחפם מעט מעל פני הקרקע.

זחליהם של הפגיונאיים נחשבים מדבירים ביולוגיים חשובים.

== תיאור ==
גודלם של המינים בישראל נע בין 15 ל-40 מילימטר. גופם לרוב שחור, לרוב עם דוגמאות צהובות או כתומות. קצות כנפיהם (החלקים הדיסטאליים או המרוחקים, בעגת האנטומולוגים) של בני המשפחה מאופיינים בצורה גלית. עוד סימן אופייני למשפחה הוא חריץ הרוחב העמוק הניכר בין הגחונית הראשונה והשנייה של הבטן (כלומר בין הצד התחתון של הפרק הראשון והשני של בטנם). לזכר יש שלושה "קוצים" קטנים בקצה בטנו המזכירים בצורתם קלשון.

הזכרים מוארכים ורזים יותר מהנקבות, הדוגמאות על גופם לעיתים שונות ומחושיהם ארוכים יותר. דו-צורתיות זוויגית זו, אם כי ניכרת, אינה ברורה וקיצונית כמו במשפחת הטיפיתיים הקרובה אל הפגיונאיים.

== רבייה ==
הנקבה, בחיפושיה אחר דרן של זבליתיים לזחלה, נכנסת למחילות באדמה. כשתמצא אחד, היא תעקוץ אותו, ובעזרת ארסה תשתק אותו. לאחר מכן, תטיל עליו ביצה, לרוב מבלי להזיזו ממקומו (בשונה ממשפחת הצרחוליתיים למשל, שמביאים זחל אל מחילה שהם בונים). הזחל, בבוקעו מן הביצה, ניזון מדרן זה בלבד עד התגלמותו. עקב כך, גודל הדרן שהנקבה צדה, מתאים לגודלה; פגיונאית גדולה תצוד דרן גדול, בעוד הקטנה תעדיף אחד קטן. כשהזחל מוכן להתגלם, הוא טווה לעצמו פקעת.

בישראל בני המשפחה מקימים לרוב דור יחיד בשנה. הזכרים מגיחים ראשונים, ומבלים את רוב זמנם בריחוף מעל פני הקרקע, כדי למצוא את הנקבות, כשאלה יגיחו.

== מינים בישראל (רשימה חלקית) ==
* פגיונאי ארבע כתם Regisolia haemorrhodalis
* פגיונאי הפסים Scolia mangichlakensis
* פגיונאי החולות Campsomeriella thoracica
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1802
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
קטגוריה:דבוראים
לה גזטה דלו ספורט

לה גזטה דלו ספורט (באיטלקית: la gazzetta dello sport; נהגה: לָה גַדְזֶטָה דֶלּוֹ ספּוֹרט) הוא עיתון ספורט בשפה האיטלקית. העיתון הופיע לראשונה בשנת 1896, כמה ימים לפני פתיחתם של המשחקים האולימפיים בעידן המודרני.

בתחילת דרכו הופץ פעמיים בשבוע וב-1913 הפך לעיתון יומי. זהו העיתון השלישי באיטליה בתפוצתו (נמכר בכ-350,000 עותקים מדי יום). 75% מעמודי העיתון מוקדשים לכדורגל וכל השאר למרוצי מכוניות, כדורסל, מרוצי אופניים ויתר ענפי הספורט הנוספים.

"לה גזטה דלו ספורט" היה נותן החסות המסחרית הראשי במרוץ האופניים ג'ירו ד'איטליה 2018.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איטליה: עיתונים
קטגוריה:איטליה: תרבות
קטגוריה:עיתוני ספורט
ל'אקיפ

לֵ'אקיפ (צרפתית: L'Équipe - "הנבחרת") הוא עיתון ספורט יומי בשפה הצרפתית. נוסד ב-1903 בשם לוֹטוֹ (L'Auto – הרכב) וסיקר את עולם המכוניות. לאחר מלחמת העולם השנייה שינה את שמו והחל לסקר ענפי ספורט נוספים. ב-1946 החל להופיע שלוש פעמים בשבוע, במהדורה שכללה שני דפים בלבד ולא זכתה לתפוצה משמעותית. בשנות החמישים החל להופיע במהדורה יומית כשהוא מתמקד יותר ויותר בכדורגל. במהרה הוא הפך לעיתון ספורט.

בשנת 1984 פרש מתפקידו ז'אק גודו, עורכו ומייסדו של העיתון בצורתו הנוכחית. גם בשנים הבאות הצליח ל'אקיפ להביס את מתחריו בעזרת מחירו העממי, מערכת ההפצה היעילה, הוספת עמודי צבע ושמירה על איכות סיקור וכתיבה גבוהה.

גיליון יום שני ה-13 ביולי 1998, שסיקר את זכייתה של צרפת במשחקי גביע העולם בכדורגל, קבע את שיא התפוצה ההיסטורי של העיתון: 1,581,245 עותקים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:צרפת: עיתונים
קטגוריה:עיתוני ספורט
חיל השימור האזרחי

חיל השימור האזרחי (באנגלית: Civilian Conservation Corps בראשי תיבות CCC) היה גוף ממשלתי שהוקם ביוזמת נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט ועוגן בחוק ב-31 במרץ 1933, בשיאו של השפל הגדול ובמסגרת הניו דיל. במסגרת התוכנית, נערים למשפחות מובטלות ועניות הופנו לעבודה במחנות בשמורות טבע ובאזורים בלתי מפותחים ברחבי המדינה. הצבא היה הגוף היחידי שהיה מסוגל להתארגן במהירות למערכת היסעים וניהול פרויקט כזה. הנערים נאספו בנקודות איסוף של הצבא, הולבשו מדים צבאיים והתגוררו במחנות בניהול צבאי, אבל המסגרת לא הייתה מסגרת צבאית. המדינה שילמה לנערים $30 בשבוע, שמתוכם $25 הועברו למשפחותיהם על מנת שלא יסבלו חרפת רעב. התוכנית הופעלה בכל מדינות ארצות הברית ובכמה טריטוריות. הממשל קבע תקרה של 600,000 נערים בשנה, במסגרת המפעל.
נערים מחיל השימור האזרחי בעבודה על דרך חדשה. צולם בשנת 1933

התוכנית נחשבת לאחת המוצלחות ביותר במסגרת הניו דיל ובמסגרת ממשלתית כלשהי. הנערים בנו דרכים ומחנות בכל פארק לאומי וטייבו אדמות בשטחים מוכי בצורת ויערות. בנוסף חלקם קיבל חינוך אותו חסרו בשל הצורך לפרנס את משפחתם ואף למדו מקצוע עתידי. כ-3.5 מיליון נערים שותפו בתוכנית. באוגוסט 1935, בשיא התוכנית, שותפו בה כ-506,000 נערים ב-2,650 מחנות. הוצאות הממשל על התוכנית נאמדו ב-$3 מיליארד.

קרוב ל-8,000 נערים מתו במהלך עבודתם במחנות מסיבות שונות. האסון הכבד ביותר אירע כאשר ההוריקן של יום העבודה 1935, החזק ביותר שנמדד אי פעם, פגע במחנה ותיקי מלחמה באיי הקיז בדרום פלורידה. הרוחות העזות, שנשבו במהירות של מעל 300 קמ"ש ניתקו גשרים וקווי רכבת ומנעו הגשת סיוע. באסון נמנו 282 הרוגים ונעדרים ו-106 פצועים.

התוכנית הופסקה ב-1942, זמן קצר לאחר המתקפה על פרל הארבור ב-7 בדצמבר 1941, כאשר רוב הנערים גויסו למלחמה.

==הישגים משמעותיים==
* משך התוכנית: 5 באפריל 1933 - 30 ביוני 1942
* מספר משתתפים: 3,463,766 נערים, 2,876,638 ותיקי קרבות, אינדיאנים וצעירים. כ-12 עד 15 מיליון איש נהנו מהתוכנית
* אנאלפביתים שלמדו קרוא וכתוב: 40,000
* מספר מחנות: 4,500. בממוצע 1,643 מחנות אוישו כל שנה
* עלות התוכנית: $3 מיליארד, מתוכם כ-$660 מיליון הועברו למשפחות. עלות ממוצעת לעובד הייתה כ-$1,000
* דרכים שנסללו: 200,000 ק"מ. 21,000 ק"מ שבילים רגליים
* קווי טלפון שנמתחו: 143,000 ק"מ
* הגנה מפני סחף: 160 מיליון דונם. 
* הגנה על גדות נחלים ואגמים: 127 מיליון מ"ר
* פארקי מדינה שפותחו: 800 ובהם שטח של 200,000 דונם לקמפינג
* אתרים היסטוריים ששוקמו: 3,980
* עצים שנטעו: 2 עד 3 מיליארד

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070610013843/http://www.cccalumni.org/history1.html ההיסטוריה של חיל השימור האזרחי]
* [https://web.archive.org/web/20070630130444/http://www.cccalumni.org/CCCFACTS.html נתונים סטטיסטיים על הצלחת התוכנית]
* 

קטגוריה:השפל הגדול
קטגוריה:יחסי עבודה בארצות הברית
אלה אזכרה

אֵלֶּה אֶזְכְּרָה הוא פיוט שנכתב על עשרת הרוגי מלכות, חכמים שעמדו בראש הנהגת האומה ונהרגו במסגרת גזירות שמד שונות בתקופת המרידות ברומאים.

הפיוט מבוסס על סיפור הוצאתם להורג של החכמים כפי שמופיע במדרש בשם זה – , המתאר בפירוט את הוצאתם להורג של החכמים.

מחבר הפיוט אינו ידוע, אך באקרוסטיכון חתום השם "יהודה". בנוסח הספרדים הפיוט משמש בתפקיד קינה בקינות לתשעה באב, ובמנהגי האשכנזים הוא פיוט מסוג "חטאנו" הכלול בסדר הסליחות.

== תוכן הקינה וזמן אמירתה ==
הקינה פותחת בפרפרזה על . בתי הקינה מתחילים באותיות על פי סדר האלף-בית, ובבתים שאחר כך חתום באקרוסטיכון שם המחבר - יהודה חזק. הקינה מבוססת על מדרש אלה אזכרה, אשר מרחיב ומפרט בהוצאתם להורג של עשרת הרוגי מלכות. המדרש ציין בשפתו את הסיבה הנסתרת לגזירה זו משמים.

הקינה משולבת במחזורי תפילה של מספר קהילות במקומות שונים:
* בקהילות הספרדים היא נאמרת כחלק מסדר הקינות לתשעה באב.
* בנוסח אשכנז המזרחי היא נאמרת לאחר סדר העבודה שבתפילת מוסף של יום הכיפורים, שלפי המנהג המקורי היא הסליחה האחרונה לאחר סדר שלם של סליחות הנאמר לאחר סדר העבודה, אך ברוב קהילות אשכנז המזרחי בטלו את אמירת שאר הסליחות, ונשארה רק קינת "אלה אזכרה" לבדה.
* בנוסח אשכנז המערבי, היא נאמרת בסליחות ערב ראש השנה, ובערב יום כיפור אומרים פיוט אחר על עשרה הרוגי מלכות. בהרבה קהילות אשכנז המערבי, הפיוט או חלק ממנו נאמר גם במנחה של יום כיפור.

בחלק מהקהילות שאינן אומרות קינה זו כחלק מהקינות בתשעה באב, ישנה קינה אחרת העוסקת בהריגתם של עשרת הרוגי מלכות:
* בקהילות אשכנז המזרחי וחלק מקהילות אשכנז המערבי, אומרים בתשעה באב את הקינה הפותחת במילים: ארזי הלבנון אדירי התורה.
* בתכלאל מוזכרת קינה שחיברוה חכמי תימן הקדמונים "אז בבית שבינו" המתארת את הריגת עשרת הרוגי מלכות. קינה זו נהוג לאומרה בתפילת ערבית בתשעה באב.

==טיהר רבי ישמעאל==
בחזנות האשכנזית-אירופית מפורסם הקטע (באות ט' ואות י') "טיהר רבי ישמעאל", שהולחן ובוצע לראשונה על ידי החזן זבולון קוורטין
. עד היום מבוצעות לקטע גרסאות כיסוי רבות.

==ראו גם==
* עשרת הרוגי מלכות
* ארזי הלבנון
* אגדות החורבן
* זבולון קוורטין

==קישורים חיצוניים==

* 
* , עם קינת "אלה אזכרה"

==הערות שוליים==

קטגוריה:הספד
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
קטגוריה:סליחות
קטגוריה:פיוטי יום הכיפורים
קטגוריה:קינות לתשעה באב
קטגוריה:עשרת הרוגי מלכות
מוזל (נהר)

נהר מוֹזֵל (בצרפתית: Moselle, בלוקסמבורגית: Musel, בגרמנית: Mosel) הוא אחד היובלים הידועים של נהר הריין. המוֹזֵל עובר בדרכו בשלוש מדינות: הוא יוצא מצרפת, עובר דרך לוקסמבורג (למעשה מהווה גבול טבעי באורך של כ-40 ק"מ בין לוקסמבורג לגרמניה) וחובר לנהר הריין סמוך לעיר קובלנץ שבגרמניה במקום הקרוי "הפינה הגרמנית" (Deutsches Eck). בצרפת קרויים על שמו של הנהר שני מחוזות, מחוז Moselle ומחוז Meurthe-et-Moselle.

מקור המוזל הוא בשפכי פלגים למרגלות הר באלו דאלזס שגובהו 1,247 מטר וברכס הרי הווז'.

בצרפת מהווה המוזל עוגן כלכלי. עמק המוזל, השוכן בין הערים נאנסי, מץ וטיונביל, עשיר במכרות פחם ובמפעלים לייצור פלדה. חלקים מסוימים מהנהר רחבים דיים על מנת לאפשר מעבר ספינות מטען. עמק המוזל מהווה גם יעד תיירות אטרקטיבי. במסלולו חולף הנהר על פני עיירות כמו קוכם וברנקסטל-קויז, כפרים קטנים, טירות, כרמים ונוף מרהיב.

בלוקסמבורג מהווה המוזל את אחד ממקורות המים העיקריים של המדינה, לצד נהר זואר.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

ברבורים שטים בנהר מוזל, [[פונט א-מוסון]]
מסלולו המתפתל של המוזל, בנוף ירוק, גרמניה

קטגוריה:צרפת: נהרות
קטגוריה:ריינלנד-פפאלץ: נהרות
קטגוריה:לוקסמבורג: גאוגרפיה
קטגוריה:לורן
קטגוריה:נהרות גבול
קטגוריה:יובלי הריין
מכפלה (תורת הקטגוריות)

במתמטיקה, ובמיוחד בתורת הקטגוריות, מכפלה של אובייקטים בקטגוריה היא הכללה של בניות שונות במתמטיקה, כגון מכפלה קרטזית של קבוצות, מכפלה ישרה של חבורות, מכפלה של מרחבים טופולוגיים וכו'. במהותה, מכפלה של זוג אובייקטים היא "האובייקט הכללי ביותר" שיש ממנו מורפיזם לכל אחד מזוג האובייקטים.

==הגדרה==
נניח כי C היא קטגוריה וכי <math>\,\{X_i|i \in I\}</math> היא משפחה של אובייקטים ב-C. המכפלה של הקבוצה <math>\,\{X_i\}</math> היא אובייקט X ביחד עם אוסף מורפיזמים <math>\,\pi_i:X\rightarrow X_i</math> (הנקראות ההטלות הקנוניות, שהן לעיתים קרובות, אם כי לא תמיד אפימורפיזמים) אשר מקיימים את התכונה האוניברסלית הבאה: לכל אובייקט Y ואוסף מורפיזמים <math>\,f_i:Y\rightarrow X_i</math> קיים מורפיזם יחיד <math>\,f:Y\rightarrow X</math> כך שלכל <math>\,i \in I</math> מתקיים <math>f_i = \pi_i \circ f</math>. במילים אחרות, לכל i הדיאגרמה הבאה היא דיאגרמה קומוטטיבית:
התכונה האוניברסלית של מכפלה
במילים אחרות, X הוא אובייקט סופי בקטגוריה <math>C_{\{X_i\}} = \left\{ (Z, \{ g_i : Z \to X_i \}) \ | \ \forall i : X , X_i \in \mathrm{Ob}(C) \ , \ g_i \in \mathrm{Mor}(Z,X_i) \right\}</math> עם המורפיזמים המתאימים (כך שהדיאגרמה המתאימה קומוטטיבית). 

אם משפחת האובייקטים מכילה רק שני איברים, נהוג לסמן את המכפלה ב<math>\,X_1 \times X_2</math>, ואז התכונה האוניברסלית מבוטאת על ידי הדיאגרמה הקומוטטיבית הבאה:
התכונה האוניברסלית של מכפלת זוג אובייקטים
המורפיזם היחיד f ההופך את הדיאגרמה לקומוטטיבית מסומן לעיתים ב<f<sub>1</sub>,f<sub>2</sub>>.

==דוגמאות==
* בקטגוריה של קבוצות, המכפלה היא פשוט מכפלה קרטזית של אוסף הקבוצות. בהינתן משפחה של קבוצות X<sub>i</sub>, המכפלה מוגדרת על ידי:
:<math>\prod_{i \in I} X_i := \{(x_i)_{i \in I} | x_i \in X_i \, \forall i \in I\}</math>
וההטלות הקנוניות הן 
:<math>\pi_j : \left( \prod_{i \in I} X_i \right) \to X_j \mathrm{ , } \quad \pi_j((x_i)_{i \in I}) := x_j</math>
בהינתן קבוצה כלשהי Y ואוסף של פונקציות
:<math>\,f_i : Y \to X_i</math>
המורפיזם האוניברסלי f נתון על ידי
:<math>f:Y \to \prod_{i \in I} X_i \mathrm{ , } \quad f(y) := (f_i(y))_{i \in I}</math>
* בקטגוריה של מרחבים טופולוגיים, המכפלה נתונה על ידי מכפלה של מרחבים טופולוגיים. כקבוצה, המכפלה שווה למכפלה הקרטזית של הקבוצות מהן מורכבים המרחבים הטופולוגים, והטופולוגיה היא הטופולוגיה החלשה ביותר בה ההטלות הן פונקציות רציפות. ההטלות הן, שוב, כמו בקטגוריה של קבוצות, ועקב בחירת הטופולוגיה על המכפלה הן מהוות פונקציות רציפות, ולפיכך מורפיזמים בקטגוריה של מרחבים טופולוגיים.

==קיום ויחידות==
לא בכל קטגוריה C קיימת לכל משפחה <math>\,\{X_i\}</math> מכפלה. אם קיימת המכפלה אז היא יחידה במובן הבא: אם <math>\,\pi_i:X\rightarrow X_i</math> ו-<math>\,\pi'_i:X'\rightarrow X_i</math> הן זוג מכפלות של המשפחה <math>\,\{X_i\}</math> אז קיים איזומורפיזם יחיד <math>\,f:X\rightarrow X'</math> כך ש <math>\,\pi_i=\pi'_i\circ f</math>.

== ראו גם ==

* קו-מכפלה (תורת הקטגוריות)
* מכפלת סיב (תורת הקטגוריות)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תורת הקטגוריות
אנציקלופדיה מאיר נתיב

אנציקלופדיה מאיר נתיב היא חיבור אנציקלופדי לפי סדר האלף–בית העוסק במונחי יסוד ביהדות. את החיבור ערך, לקט וכתב שלמה זלמן אריאל. אריאל נעזר ברב איסר יהודה אונטרמן (שהסכמה שנתן לאנציקלופדיה מופיעה בפתיחה לספר) ובדיין הרב שמואל ברוך ורנר בכתיבת ערכים מסוימים. מטרת החיבור, כפי שמחברו מעיד עליו בהקדמתו לחיבור, היא לבאר מושגי יסוד ביהדות ברוח מסורתית, כלומר ללא "כל אבק של חקירה ובקורת" (מתוך ההקדמה). 

החיבור עוסק הן ביסודות האמונה היהודית והן בהלכות הנוהגות בחיי היום יום. את החיבור הוציאה לאור הוצאת הספרים מסדה בשנת 1960. הספר זכה לפופולריות רבה ונדפס פעמים רבות. 

בחלק מהערכים העוסקים בענייני הלכה שאב המחבר חומרים מתוך ספר אוצר דינים ומנהגים של יהודה דוד אייזנשטיין. עם זאת ישנו הבדל בין חיבורו של אייזנשטיין לבין חיבור זה. מחברו של אוצר דינים ומנהגים שאף שספרו יהיה ספר למדני, כלומר ישמש גם כספר עזר לרבנים ופוסקי הלכות. אנציקלופדיה מאיר נתיב כוונה מראש לקהל בעל זיקה פחות עמוקה למקצועות היהדות. עקב כך חלק ניכר מהגיוון בחומר ההלכתי בנושאים שונים המצוי ב"אוצר דינים ומנהגים" צומצם באנציקלופדיה מאיר נתיב. 

קטגוריה:אנציקלופדיות בשפה העברית
קטגוריה:אנציקלופדיות יהודיות
קטגוריה:ספרי מנהגים
בוסניה (אזור)

בוסניה (בשפות האזור Bosna או Босна) הוא חבל ארץ התופס את חלק הארי של בוסניה והרצגובינה, למעט אזור הרצגובינה שמשתרע בדרומה של המדינה, סמוך לים התיכון. מקור שמו של האזור בנהר בוסנה.

==גאוגרפיה==
שטחו של אזור בוסניה הוא כ-41,000 קמ"ר המהווים כ-80% מסך שטחה של בוסניה והרצגובינה. האזור משתרע ברובו בתחום רכס האלפים הדינרים ובו הפסגה הגבוהה ברכס זה (מגליצ' 2,386 מטר). בחלקו הצפוני של האזור הוא תופס את דרומו של מישור פאנוניה, ונתחם על ידי הנהרות סאווה ואונה בגבולו הצפוני ודרינה בגבולו המזרחי. מדרום לאזור בוסניה שוכן אזור הרצגובינה, ובין שני האזורים אין חיץ גאוגרפי ברור. שני האזורים יצרו ישות גאו-פוליטית מאז ימי הביניים, והמינוח "בוסניה" התייחס לעיתים קרובות לשניהם. יחד עם הרצגובינה העניקה בוסניה את שמה הן למדינה, הן לפדרציה של בוסניה והרצגובינה והן לשניים מהקנטונים המרכיבים את האחרונה. כיום שוב אין לאזור בוסניה משמעות מדינית והוא נחלק בין הפדרציה לבין רפובליקה סרפסקה.

==היסטוריה==
במאה ה-12 הקים באן קולין מדינה בוסנית עצמאית והחל בשנות השישים של מאה זו השתרעה ממלכת בוסניה גם על שטחה של הרצגובינה. בתקופת האימפריה העות'מאנית, החל ב-1463 ועד 1878 שמשה בוסניה כסנג'ק שכלל גם את הרצגובינה, ובשנת 1853 החל האזור כולו מכונה "בוסניה והרצגובינה".

==ראו גם==
* היסטוריה של בוסניה והרצגובינה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: היסטוריה
קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: גאוגרפיה
קטגוריה:רפובליקה סרפסקה
קטגוריה:בלקן
מורפיזם

במתמטיקה, מוֹרְפִיזְם מתייחס למיפוי משמר-מבנה, ממבנה מתמטי אחד למבנה מתמטי אחר. לדוגמה:
{| class="wikitable"
|+
!תחום מתמטי
!מורפיזמים
|-
|תורת הקבוצות
|פונקציות
|-
|אלגברה ליניארית
|העתקות ליניאריות
|-
|תורת החבורות
|הומומורפיזם בין חבורות
|-
|טופולוגיה
|פונקציות רציפות
|}
בתורת הקטגוריות, מורפיזם הוא רעיון דומה, אך כללי יותר: האובייקטים המתמטיים המיוחסים לא חייבים להיות קבוצות, והיחס ביניהם יכול להיות יותר כללי ממיפוי.

חקר המורפיזמים והמבנים (נקראים אובייקטים) שעליהם הם מוגדרים הוא מרכזי לתורת הקטגוריות. רבים מהמונחים הקשורים למורפיזמים, כמו גם האינטואיציה עליה הם מבוססים, מגיעים מקטגוריות מסוימות, כאשר האובייקטים הם פשוט קבוצות עם תוספת של איזשהו מבנה, והמורפיזמים הם פונקציות המשמרות את המבנה. בתורת הקטגוריות, מורפיזמים לעיתים נקראים חצים, בהתאם לצורת ייצוגם בדפוס ובהתאם לרעיון שחץ עובר מנקודת מקור לנקודת יעד.

== מורפיזמים מיוחדים ==
תהי <math>\mathcal{C}</math> קטגוריה ויהיו <math>A,B</math> אובייקטים ב-<math>\mathcal{C}</math>.
* מורפיזם <math>f\in Mor_\mathcal{C} (A,B)</math> נקרא אפימורפיזם אם לכל זוג מורפיזמים <math>g_1,g_2\in Mor_\mathcal{C} (D,A)</math> עבורם <math>g_1f=g_2f</math> מתקיים <math>g_1=g_2</math>.
* מורפיזם <math>f\in Mor_\mathcal{C} (A,B)</math> נקרא מונומורפיזם אם לכל זוג מורפיזמים <math>g_1,g_2\in Mor_\mathcal{C} (A,D)</math> עבורם <math>fg_1=fg_2</math> מתקיים <math>g_1=g_2</math>.

== ראו גם ==
* תורת הקטגוריות
* קטגוריה (מתמטיקה)

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:תורת הקטגוריות
דיאגרמה (תורת הקטגוריות)

בתורת הקטגוריות וביישומיה השונים, ובתחומי מתמטיקה אחרים, דיאגרמה היא תרשים גרפי הכולל אובייקטים ופונקציות, שבו מיוצגות הפונקציות באמצעות חצים המוליכים מאובייקט לאובייקט. דיאגרמה כזו היא דיאגרמה קומוטטיבית אם ההרכבה של הפונקציות לאורך מסלול המוליך מאובייקט X לאובייקט Y נותנת אותה תוצאה בכל המסלולים. לדוגמה, בדיאגרמה
<math display="block">
\begin{array}{lcr}
A & \stackrel{f}{\longrightarrow} & A
\\
\downarrow g & & g \downarrow
\\
A & \stackrel{f}{\longrightarrow} & A
\end{array}
</math>
מופיע אובייקט אחד, A, ושני חצים, f,g המייצגים פונקציות מ-A ל-A (או, באופן כללי יותר, מורפיזמים בקטגוריה המתאימה). במקרה כזה, הדיאגרמה קומוטטיבית אם ורק אם הפונקציות מתחלפות: <math>\ f\circ g = g\circ f</math>.

דיאגרמות מאפשרות להציג יחסים מורכבים בין אובייקטים ופונקציות בקלות יחסית, והנחת הקומוטטיביות אורגת לתוך הדיאגרמה אינפורמציה רבת ערך נוספת. כמעט כל דיאגרמה של אובייקטים ומורפיזמים המופיעה בספרות המתמטית היא דיאגרמה קומוטטיבית.

==דוגמאות==

שתי חבורות G,H הן איזומורפיות אם קיים הומומורפיזם <math>\ f : G \rightarrow H</math> שהוא חד-חד-ערכי ועל. תכונות אלה של f שקולות לכך שהפונקציה הפיכה; במילים אחרות, קיים הומומורפיזם <math>\ g : H \rightarrow G</math>, בכיוון ההפוך, כך שההרכבות <math>\ f\circ g, g \circ f</math> הן העתקות הזהות של H ושל G, בהתאמה. בשפת הדיאגרמות, ניתן לנסח זאת כך: קיימים הומומורפיזמים f,g כך שהדיאגרמה

<math display="block">
\begin{array}{ccc}
 G & \stackrel{f}{\longrightarrow} & H
 \\
 \parallel & \swarrow g & \parallel
 \\
 G & \stackrel{f}{\longrightarrow} & H
\end{array}
</math>
היא קומוטטיבית, כאשר סימני השוויון מייצגים את העתקת הזהות.

בדיאגרמות משתמשים גם כדי לציין את קיומם של חצים נוספים, הנובעים ממידע נתון, כאילו היו פתרון למערכת משוואות. כך למשל, מודול P הוא פרויקטיבי אם לכל הומומורפיזם בין שני מודולים <math>\ f : A\rightarrow B</math> שהוא על, ניתן "להרים" כל הומומורפיזם <math>\ h : P \rightarrow B</math>, להומומורפיזם <math>\ s : P \rightarrow A</math>, באופן כזה שמתקיים <math>\ f \circ s = h</math>. בשפת הדיאגרמות, הדרישה היא שכל דיאגרמה
<math display="block">
\begin{array}{ccccc}
{} & {} & P & {} & {}
\\
 {} & {} & \downarrow h & {} & {}
\\
A & \stackrel{f}{\longrightarrow} & B & \longrightarrow & 0
\end{array}
</math>
(שבה השורה התחתונה היא סדרה מדויקת, המציינת ש-f היא על), ניתן להשלים לדיאגרמה קומוטטיבית
<math display="block">\begin{array}{ccccc}
{} & {} & P & {} & {}
\\
 {} & {}\swarrow & \downarrow h & {} & {}
\\
A & \stackrel{f}{\longrightarrow} & B & \longrightarrow & 0
\end{array}
</math>.

==מרדף בדיאגרמה==

"מרדף דיאגרמה" (באנגלית: Diagram chase) היא טכניקת חישוב והוכחה מקובלת באלגברה הומולוגית, במקרה שבו מבקשים להוכיח קיום של חץ בדיאגרמה או תכונות שלו. ההוכחה מתחילה באיבר של אחד האובייקטים, ומנצלת את תכונות הדיאגרמה, כגון הקומוטטיביות או העובדה שהרכבה מסוימת של פונקציות היא מדויקת, כדי לדחוף ולמשוך את האיבר לאורך החצים בדיאגרמה עד לקבלת התוצאה המבוקשת.

דוגמאות מפורסמות לשיטה זו הן ההוכחות של למת החמישה, למת הנחש ולמת התשעה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תורת הקטגוריות
קטגוריה:אלגברה הומולוגית
הרצגובינה (אזור)

אזור הרצגובינה (בשפות המקומיות: Hercegovina או Херцеговина) הוא חבל ארץ היסטורי וגאוגרפי בדרום רכס הרי האלפים הדינריים. שטחו של האזור כ-10,000 קמ"ר, כ-20% משטחה של בוסניה והרצגובינה, ואין חיץ גאוגרפי ברור בינו לבין בוסניה שמצפון לו. ממערב גובל האזור בקרואטיה וממזרח במונטנגרו. הרצגובינה היא בעיקרה חבל ארץ גבעי בעל אופי קרסטי המופר רק במרכזו על ידי עמק הנהר נרטבה.

מקור שמה של הרצגובינה בדוכס סטייפן ווקצ'יץ' אשר כינה עצמו "הרצוג" (Herzog), היינו "דוכס" בגרמנית. מאוחר יותר נודע האזור כ"ארצו של הרצוג" או "הרצגובינה". יחד עם בוסניה העניקה הרצגובינה את שמה הן למדינה, הן לפדרציה של בוסניה והרצגובינה והן לחלק מהקנטונים המרכיבים את האחרונה. כיום שוב אין לאזור הרצגובינה משמעות מדינית, וחלקה המזרחי משתרע ברפובליקה סרפסקה בעוד שהמערבי שייך לפדרציה של בוסניה והרצגובינה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רפובליקה סרפסקה
קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: היסטוריה
קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: גאוגרפיה
קטגוריה:טריטוריות היסטוריות
ויליאם ראסל (מושל)

ויליאם יוסטיס ראסל (באנגלית: William Eustis Russell; 6 בינואר 1857 – 16 ביולי 1896) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושל מסצ'וסטס ה-37.

==ביוגרפיה==

ראסל נולד וגדל בקיימברידג' שבמסצ'וסטס, בנו של פרקליט. הוא התחנך בבתי ספר ציבוריים ובמכללת הרווארד (המכללה ללימודי תואר ראשון של אוניברסיטת הרווארד), שם סיים את לימודיו בשנת 1877. לאחר מכן למד משפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת בוסטון. לאחר לימודיו שם החל לעבוד כעורך דין לצד אביו בקיימברידג'.

בשנת 1884 נבחר ראסל הצעיר לתפקיד ראש עיריית קיימברידג'. הוא כיהן בתפקיד זה עד שנת 1887. בסמוך לסיום תפקידו הצליח לגייס סכומי כסף גבוהים עבור העיר, תרומה מהיורש הצעיר פרדריק הסטינגס רינדג', חברו לספסל הלימודים בהרווארד. כספיו של רינדג' הופנו לבניית ספרייה, בית עירייה חדש ו[http://www.cpsd.us/crls בית ספר]. שמו של רינדג' הונצח בעיר; בית הספר שמימן, שדרה, דרך ופרויקט מגורים ציבורי נקראו על שמו.

ראסל התמודד פעמיים בחוסר הצלחה על משרת מושל מסצ'וסטס, הוא הובס על ידי אוליבר איימס
(מושל מסצ'וסטס ה־35) וג'ון קווינסי אדמס בראקט (המושל ה־36). בבחירות 1890 הביס ראסל את בראקט ונבחר למושלה ה־37 של מסצ'וסטס מטעם המפלגה הדמוקרטית. המושל הצעיר ביותר בהיסטוריה של המדינה באותה עת וגם כיום (2008).

בעת כהונתו כמושל קידם ראסל חוקים להגנת זכויות עובדים, ביטל את מסי הגולגולת במדינה והנהיג מס ירושה. הוא עודד את שימורן של שמורות טבע ושטחים ציבוריים אחרים. ראסל הצליח לקדם את מדיניותו על אף שליטתם של הרפובליקנים בבית המחוקקים של המדינה באותה עת. הוא כיהן כמושל במשך שלוש קדנציות בנות שנה אחת ולא התמודד על קדנציה רביעית. לאחר שעזב את כיסא המושל שב לעיסוקו כעורך דין.

ראסל נפטר בגיל 39. בנו, ריצ'רד מנינג ראסל, הלך בעקבותיו לפוליטיקה וכיהן גם הוא כראש עיריית קיימברידג'. הוא ייצג את המחוז התשיעי של מדינת מסצ'וסטס בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנות השלושים של המאה העשרים.

על שמו של ויליאם ראסל נקרא בית ספר ציבורי בבוסטון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mass.gov/?pageID=mg2terminal&L=7&L0=Home&L1=State+Government&L2=About+Massachusetts&L3=Interactive+State+House&L4=History+Resources&L5=Governors+of+Massachusetts&L6=Commonwealth+of+Massachusetts+(1850-1900)&sid=massgov2&b=terminalcontent&f=interactive_statehouse_govs_russell&csid=massgov2 הביוגרפיה הרשמית של ראסל] באתר של מדינת מסצ'וסטס
* 

קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:מושלי מסצ'וסטס
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:ראשי עיריות במסצ'וסטס
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1857
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1896
עכסנים

עַכְסָנִים היא קבוצת צפעיים מתת-המשפחה צפעוני גומה הכוללת 2 סוגים: עכסן (Crotalus) ועכסן גמדי (Sistrurus).

כאשר עכסן חש מאוים הוא מרשרש ב"עכסן" שבקצה זנבו ולכן מכונה גם "עכסן פעמונים". בסוג Crotalus מצויים 29 מינים ולהם 52 תת-מינים (רק ל-15 מהמינים ישנם תת-מינים), ובסוג Sistrurus שלושה מינים, שבכל אחד מהן שלושה תת-מינים. העכסנים מצויים ברחבי צפון אמריקה ובמרכזה, והוא העכסן הנפוץ ביותר בארצות הברית.

== התנהגות ותזונה ==
עונת הרבייה של מרבית מיני העכסנים מתרחשת באביב. בניגוד לצפעיים רבים נקבת העכסן לא מטילה ביצים; היא משריצה ולדות חיים העצמאיים מרגע היוולדם.

העכסן ניזון לרוב ממכרסמים, מעופות, מביצים ומבעלי חיים קטנים אחרים. ככל שהעכסן גדל הוא מסוגל לטרוף חיות יותר גדולות. ברגע שהעכסן מאתר את הטרף הוא מתנפל עליו, מכיש אותו במהירות ומזריק לגופו ארס המוטוקסי. הארס מהמם או הורג מיד את הקורבן ואז העכסן בולע אותו בשלמותו.

== אמצעי הגנה ==
ארס של עכסן אימתן צעיר
גופם של העכסנים מורכב מסדרה של טבעות חלולות שמונחות זו בתוך זו מתחת לעור. בקצה הזנב יש טבעות שאינן מכוסות בעור, כאשר העכסן חש מאוים, הוא משפשף אותן בקשקשים בעורו, דבר המשמיע רשרוש מרתיע. מטרתה של התנהגות זו להזהיר טורפים פוטנציאליים ולהודיע להם על נוכחותו באזור.

בכל פעם שהעכסן משיל את עורו טבעת חדשה נוספת, ולכן ניתן למנות את גיל העכסן על-פי מספר הטבעות שבזנבו. העכסנים הצעירים לא יכולים להשמיע את צליל הרשרוש לפני שישילו את עורם לראשונה. לאחר שהשילו את עורם נוצרת טבעת חדשה וכך הם יכולים להשמיע את צליל הנקישה.

עכסנים בוגרים יכולים לאבד את הרשרוש במקרים שונים אך לאחר השלת עורם בפעם הבאה נוספת טבעת חדשה והיכולת לרשרש חוזרת. לא תמיד העכסן משמיע את צליל הרשרוש, ולפעמים הוא מעדיף לתקוף בפתאומיות מבלי להודיע לאויביו על נוכחותו. במזג-אוויר גשום אין העכסן מסוגל להשמיע את הרשרוש מזנבו.

=== הכשה ===
העכסנים נולדים עם ניבים בתפקוד מלא, והוא מסוגל להכיש כבר מרגע לידתו. לרוב, העכסן מזריק כמות מלאה של ארס לטרף אבל במקרים של התגוננות מפני תוקף העכסן יכול להכיש ללא הזרקת-ארס או להזריק כמות מעטה של ארס ולברוח. עכסנים צעירים אינם יודעים לכמת את כמות הארס שהם מזריקים, כך שברוב המקרים הם מכישים ומזריקים את כל כמות הארס. מסיבה זו הם יותר מסוכנים מהפרטים הבוגרים.
כך או כך בעת הכשה של העכסן על המוכש לקבל מידית טיפול רפואי ולהגיע לבית חולים במהירות האפשרית.

לרוב מיני העכסנים יש ארס שבמקרה של הכשה משפיע על הגוף מידית על ידי הריסת הרקמות, ניוון שרירים, שיבוש בקרישת דם וקריסה של המערכת המוטורית בגוף.
במקרה שהמוכש לא מקבל את הטיפול הדרוש עלול להיגרם נזק חמור כנמק ואיבוד האיבר המוכש, ולבסוף מוות. במקרה של הכשה, יש להרגיע את המוכש, להושיבו או להשכיבו במקום מוצל, לקבע את האיבר המוכש ולפנותו במהירות לבית החולים.

==מיון==
מיני העכסנים כלולים בשני סוגים: עכסן קטן - בו 2 מינים ועכסן - בו 48 מינים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:צפעוני גומה
קטגוריה:שמות עממיים של זוחלים
sr:Cascavel
שכונות הטבעת

מפת שכונות ירושלים
צפון-מערב שכונת רמות, מעל נחל שמואל
תלפיות מזרח
שכונות הטבעת הן חמש שכונות בירושלים: נווה יעקב, גילה, תלפיות מזרח, רמות אלון ופסגת זאב, שהוקמו מעבר לקו הירוק, על שטחים שנכבשו על ידי צה"ל במלחמת ששת הימים וסופחו מוניציפלית לעיר. מטרת הקמת השכונות הייתה יצירת רצף שכונות מגורים יהודיות סביב מרכז העיר. כיום מתגוררים בשכונות אלה כ-181,000 איש.

==היסטוריה==
בעקבות מלחמת ששת הימים ב-1967 שונתה מפת העיר ירושלים. שני חלקיה, המערבי והמזרחי, אוחדו תחת שלטון ישראל, ובנוסף סופחו עוד כ-63 קמ"ר של כפרים ושטחים פתוחים מיהודה ושומרון לישראל, כולם לשטחה המוניציפלי של ירושלים. שטחה הורחב ל-108 קמ"ר, למעשה פי שלושה משטח העיר המערבית לפני מלחמת ששת הימים. בתום המלחמה הוחל במדיניות ממשלתית לפיה יש להקיף את מרכז העיר בשכונות מגורים גדולות, שבהן יתגוררו אלפי יהודים, תוך ניצול כל שטח פנוי לבניית דירות רבות בזריזות מרבית. מדיניות הבינוי שמה דגש על שכונות לוויין שיעבּו את ירושלים ומדיניות האכלוס ייעדה את השכונות החדשות כפתרונות דיור לזוגות צעירים, עולים חדשים, ובני המעמד הבינוני. שכונות הטבעת הן הביטוי הבולט ביותר למדיניות זו.

בשנים הראשונות התאכלסו השכונות במהירות רבה. גם לאחר סיום שלב אכלוס הדירות החדשות המשיך גידול האוכלוסייה בשכונות אלו, משום שרבים מהתושבים החדשים היו זוגות צעירים שילדיהם נולדו בשכונה. עם השנים התבגרה האוכלוסייה, והילדים שבגרו לרוב עברו להתגורר מחוץ לשכונה. כתוצאה מכך הואט קצב הגידול של האוכלוסייה. האוכלוסייה בשכונות מסוימות, כמו נווה יעקב ורמות אלון, התחלפה במהלך השנים, ואחוז החרדים בהן עלה משמעותית.

שכונות הטבעת בנויות על שטחים שנכבשו על ידי צה"ל במלחמת ששת הימים. מוסדות האומות המאוחדות, האיחוד האירופי, הרשות הפלסטינית, וחלק מהשמאל בישראל, רואים בשכונות אלו התנחלויות, אולם מדינת ישראל מתייחסת אליהם כאל שכונות של ירושלים, עקב חוק ירושלים (ראו מעמדה החוקי של ירושלים).

==תהליך הקמת השכונות==
*שכונת נווה יעקב, שהיא שכונת-המגורים העברית הצפונית ביותר בירושלים, הוקמה ב-1970. נכון לשנת 2022 מתגוררים בה 29,114 נפשות. השכונה הוקמה בסמיכות להריסות יישוב יהודי שננטש במלחמת השחרור.
*שכונת גילה בדרום-מערב העיר, שהיא השכונה הגבוהה בירושלים, הוקמה ב-1971. נכון לשנת 2022 מתגוררים בה 32,522 נפשות.
*שכונת תלפיות מזרח, בדרום-מזרח העיר, השוכנת על-יד ארמון הנציב, הוקמה ב-1973. נכון לשנת 2022 מתגוררים בה 19,115 נפשות.
*שכונת רמות-אלון בצפון-מערב העיר, מצפון לכביש 1, השכונה הגדולה בירושלים, והשנייה בגובהה (בהבדל קטן מגילה) הוקמה ב-1974. נכון לשנת 2022 מתגוררים בה 56,086 תושבים, רמות היא אחת השכונות המאוכלסות בישראל.
*שכונת פסגת זאב בצפון-מזרח העיר, הוקמה ב-1982. נכון לשנת 2022 מתגוררים בה 44,816 נפשות.

שכונת הר חומה, שאף היא מחוץ לקו הירוק, נבנתה בשנות ה-90, ולכן אינה נחשבת משכונות הטבעת.

==ראו גם==
*שכונות הבריח
*ההתיישבות היהודית במזרח ירושלים

==קישורים חיצוניים==
* [http://hdl.loc.gov/loc.gmd/g7504j.ct001915 מפה מפורטת של שכונות ירושלים המזרחית והר הצופים] בספריית הקונגרס

==הערות שוליים==

*
*
קטגוריה:מזרח ירושלים
גאורגי גונגדזה

גאורגי רוסלנוביץ' גונגדזה (אוקראינית: Георгій Русланович Ґонґадзе או גאורגי ר'ונר'אדזה גאורגית: გიორგი ღონღაძე 21 במאי 1969 – 16 בספטמבר 2000) היה עיתונאי אוקראיני ממוצא גאורגי. התפרסם, בין השאר, כמייסדו של אתר החדשות האינטרנטי "אוקראינסקה פרבדה" יחד עם אולנה פריטולה. עקב פעילותו העיתונאית נחטף ונרצח בשנת 2000 ליד קייב. אתר חשדות שהוא ייסד פעיל עד היום בערכיה של סבגיל מוסאייבה.

נסיבות מותו הפכו לסקנדל לאומי באוקראינה והובילו להפגנות נגד ממשלת אוקראינה ונשיאה באותם הימים, ליאוניד קוצ'מה. זהות רוצחיו של גונגדזה נחשפה במשפטים שנערכו בשנים 2008 ו-2013. הם היו עובדי שירותי הביטחון וקיבלו עונשים כבדים. אלמנתו, מירוסלבה גונגדזה, ושני ילדיה, קיבלו מקלט מדיני בארצות הברית, והתגוררו שם עד שנת 2001.

== קריירה ==
גונגדזה נולד בטביליסי שבגאורגיה, בן לפוליטיקאי גאורגי ולאחות אוקראינית. הוא קיבל את השכלתו באוניברסיטת לבוב שבלבוב במערב אוקראינה, שהיא גם מקום הולדתה של אמו, לסלי. תחילה התפרסם כעיתונאי בגאורגיה בדיווחיו על הקונפליקט באבחזיה, ולאחר מכן באוקראינה. הוא עבד בתחנת הרדיו "קונטיננט", שבסיסה היה בקייב, והייתה לו תוכנית משלו, "סיבוב ראשון עם גוגנדזה". גישתו העצמאית והנחושה עוררה עליו עד מהרה את עוינותו של לאוניד קוצ'מה, נשיא אוקראינה. ב-2005, אחרי מותו, עוטר בעיטור גיבור אוקראינה .

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עיתונאים גאורגים
קטגוריה:אוקראינה: היסטוריה
קטגוריה:גיבורי אוקראינה
קטגוריה:אישים שנעלמו ואותרו
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1969
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1969
קטגוריה:נפטרים ב-2000
היפוגאום

היפוגאום
היפוגאום (לטינית Hypogeum או Hypogaeum, רבים Hypogea; מיוונית "היפו" - תחתי ו"גאה" - קרקע) הוא מבנה תת-קרקעי, בדרך כלל קבר או מקדש, מהתקופה שקדמה לנצרות (מבנה זהה מהתקופה הנוצרית מכונה קטקומבה). בדרך כלל ישנן בהיפוגאום גומחות לשם הטמנת אפר או שרידי אדם, אם כי המושג עשוי להתייחס לכל מבנה עתיק או לחלק ממבנה כזה הבנוי מתחת לקרקע. ההיפוגאום הידוע ביותר הוא ההיפוגאום של חל-ספליני בפאולה שבמלטה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מערות קבורה
קטגוריה:מבני דת
פשתה

פשתה (שם מדעי: Linum) הוא סוג צמח ממשפחת הפשתיים הנפוץ באירופה, אסיה, אמריקה הצפונית, אוסטרליה וניו זילנד.

בארץ ישראל צומחים שמונה מינים בסוג זה, בהם פשתה תרבותית ופשתה שעירה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:פשתיים
ההיפוגאום של חל-ספליני

ההיפוגאום של חל-ספליני
פסל האשה הנמה
הכניסה לאתר
ההיפוגאום של חל-ספליני (מלטית Ħal-Saflieni) הוא מבנה תת-קרקעי בשטח של כ-500 מ"ר בעיר פאולה במלטה. ההיפוגאום מחולק לשלושה מפלסים - העליון מתוארך ל-3600 עד 3300 לפנה"ס, המרכזי ל-3300 עד 3000 לפנה"ס, והתחתון שעומקו המרבי 10.6 מטר מתחת לפני הקרקע, מתוארך ל-3150 עד 2500 לפנה"ס. ההיפוגאום הוא מבוך הבנוי מחדרים, אולמות ומעברים חצובים בסלע, בגדלים ובאיכויות גימור שונים. הסברה היא כי שימש כמקדש, ובשלב כלשהו הפך לאתר קבורה שהכיל את שרידיהם של כ-7,000 בני אדם. האתר הוא המקדש התת-קרקעי הפרה-היסטורי היחיד בעולם. הממצא המפורסם ביותר באתר הוא פסל האשה הנמה המוצג כיום במוזיאון הארכאולוגי של מלטה.

==גילוי ומחקר==
המבנה התגלה באקראי ב-1902 על ידי בנאי שחצב יסודות לבתים ופער פתח בתקרת המבנה. הכומר מנואל מגרי הופקד על חקירת האתר אך הוא מת ב-1907 ורישומיו אבדו. לאחר מכן מונה סיר טמי זמיט לתפקיד, וחפירותיו הניבו ממצאים רבים, ובכלל זה חרסים, עצמות אדם, תכשיטים ופסלוני חיות. עם הכרזתו של המקום כאתר מורשת עולמית בשנת 1980 נופקו בולים לציון האירוע. ההיפוגאום היה סגור לקהל לצורכי עבודות שימור משנת 1992 ועד 1996, עת נפתח לביקור שוב. מאז מבוקרים הטמפרטורה, הלחות והרכב האוויר שבו, ובכל יום רשאים 80 איש לכל היותר לבקר באתר.

==מבנה האתר==
===המפלס העליון===
המפלס העליון מגיע לעומק של כשלושה מטרים וחלק מחדריו הם מערות טבעיות שהורחבו מאוחר יותר באופן מלאכותי. מפלס זה הוא הקדום ביותר והוא כולל מעבר מרכזי עם אולמות קבורה משני צידיו ובור מים בעומק של שמונה מטרים.

===המפלס האמצעי===
המפלס האמצעי נחצב לאחר שהמפלס העליון שוב לא ענה על הצרכים ועומקו 4 עד 6 מטר. מפלס זה הוא הגדול מבין השלושה ובו אולם מרכזי עגול עם מספר שערי טריליתון, חלקם מובילים לאולמות אחרים וחלקם חסרי מוצא. רוב קירותיו של האולם המרכזי נצבעו באוכרה, ובחדר זה נמצא פסל האשה הנמה. חדר האורקל נמצא מערבית לחדר המרכזי וצורתו מלבנית. אחד המאפיינים המעניינים של חדר זה הוא שקול גברי יוצר בו הד ואילו קול נשי לא. במרכזו של המפלס נמצא בור הנחשים אשר שימש ככל הנראה לאחסנת נחשים או לאחסון זבחים. בצידו הדרומי של המפלס נמצא חדר האורקל.

===המפלס התחתון===
המפלס התחתון בעומק של 8 עד 10.6 מטר קטן בהרבה מקודמו ומאחר ולא נמצאו בו עצמות או ממצאים אחרים, הסברה היא כי שימש כמחסן בלבד, אולי לתבואה.

==ראו גם==
* היפוגאום

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://web.infinito.it/utenti/m/malta_mega_temples/hypo/plan.html דגם של ההיפגאום]
* [http://www.epochtimes.co.il/news/content/view/13064/88/ אדריכלות אקוסטית קדומה – כשהחדר מתוכנן ליצירת תהודה אופטימלית] - כתבה על האקוסטיקה של ההיפוגאום מאת קאט פייפר, אפוק טיימס

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלטה: מבני דת
קטגוריה:מלטה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:מלטה: פרהיסטוריה
קטגוריה:מערות קבורה
ארמייה

סימון נאט"ו לארמייה]]
ארמייה (או מחנה) היא אחת היחידות הצבאיות הגדולות ביותר, השנייה לאחר קבוצת ארמיות. היא קיימת בדרך כלל בצבאות של מדינות גדולות/מעצמות, או במדינות קטנות יותר בתקופות מלחמה (דוגמת שתי מלחמות העולם במאה ה-20, מלחמת איראן–עיראק ועוד). הארמייה כפופה בדרך כלל ישירות למטה הכללי של הצבא, או לפיקוד של זירת לחימה (למשל, בצבא ארצות הברית בתקופת מלחמת העולם השנייה). הארמיות בצבאות המעצמות היריבות (ארצות הברית, בריטניה, גרמניה וברית המועצות) הוצבו תחת פיקוד של קבוצת ארמיות, או חזית (במקרה של הצבא הסובייטי).

ארמייה מורכבת בדרך כלל משניים עד ארבעה קורפוסים וכוללת בין 60,000 ל-120,000 חיילים. היא יחידה בעלת יכולת פעולה עצמאית לחלוטין, הכוללת מספר חיילות (שריון, חי"ר ממונע, ארטילריה, חיל אוויר וכו') וכן יחידות תומכות לחימה, כגון הנדסה קרבית, לוגיסטיקה ועוד.

מפקד ארמייה הוא קצין בדרגת גנרל.

בצה"ל היחידה הקרובה ביותר לסדר גודל של ארמייה, היא הפיקוד המרחבי, שבדרך כלל גודלו אינו עולה על סדר גודל של גיס (קורפוס). מקרה יוצא דופן הוא מלחמת לבנון הראשונה, בה לחמו תחת פיקוד צפון שבע אוגדות (דיוויזיות) ישראליות, כוח שהיה שווה ערך לארמייה קטנה. בנוסף לזה אפשר לומר שכלל כוח האדם בצה"ל בזמן שגרה שווה בגודלו לארמייה מורחבת.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מרכיבי סדר הכוחות
קבוצת ארמיות

סימון נאט"ו לקבוצת ארמיות]]
קבוצת ארמיות היא היחידה צבאית הגדולה ביותר שקיימת רק בצבאות גדולים. קבוצת ארמיות מוקמת בדרך כלל רק בעימותים גדולים דוגמת מלחמת העולם השנייה. קבוצת ארמיות היא יחידה הכפופה ישירות למטה הכללי של הצבא או למפקדת הזירה. המונח הסובייטי לקבוצת ארמיות הוא חזית.

לרוב, קבוצת ארמיות מורכבת משתיים או שלוש ארמיות וכוללת בין 400,000 ל־1,500,000 חיילים. קבוצת ארמיות היא למעשה צבא עצמאי לכל דבר ובעלת יכולת פעולה עצמאית לחלוטין.

דרגתו של מפקד קבוצת ארמיות היא גנרל או פילדמרשל, תלוי בצבא המדינה.

*
קטגוריה:מרכיבי סדר הכוחות