OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
משפחת רדלי

משפחת רדלי (באנגלית: The Radleys) הוא סרט קומדיה שחורה המהווה עיבוד לרומן באותו השם מאת מאט הייג; המבוים על ידי יורוס לין, מופק על ידי דבי גריי ובו מככב דמיאן לואיס בתפקיד ראשי כפול.

בכורת הסרט התקיימה במהלך פסטיבל הסרטים הבינלאומי באדינבורו ב-20 באוגוסט 2024, והוא עתיד לצאת לשירות הזרמת המדיה "סקיי סינמה" ב-7 בנובמבר 2024.

==רקע עלילתי==
משפחת רדלי היא משפחה פרוורית ונורמלית לכאורה – האב, פיטר, הוא רופא הנמצא בעיצומו של משבר גיל העמידה; אשתו, הלן, היא עקרת בית טיפוסית העסוקה מעל לראש בניסיון לתחזק את תדמית המשפחה; ושני ילדיהם המתבגרים, רואן וקלרה, סובלים מבעיות טיפוסיות לגיל ההתבגרות – אך בסתר, מסתירים פיטר והלן את עובדת היותם משפחה של ערפדים שבחרה להימנע משתיית דם אנושי, אך כאשר תאוות הדם המובנית של רואן וקלרה נחשפת, נאלצת המשפחה להתעמת מול שאלות קיומיות ואישיות על זהותם כערפדים, בעזרתו או בהפרעתו של אחיו התאום של פיטר, ויל, ערפד הולל המתענג על שתיית דם אנושי.

==צוות השחקנים==
* דמיאן לואיס – התאומים פיטר וויל רדלי
* קלי מקדונלד – הלן רדלי
* הארי בקסנדייל – רואן רדלי
* בו ברגאסון – קלרה רדלי
* סופיה די מרטינו – לורנה פלט
* שון פארקס – ג'רארד קופליי

==הפקה==
===פיתוח===
באוקטובר 2021, נמסר לראשונה על פיתוח עיבודו הקולנועי של רומן הפנטזיה האורבנית "משפחת רדלי" מאת מאט הייג על ידי הקומיקאי הבריטי ג'ו ברנד; עוד נמסר כי התסריט נכתב על ידי ברנד וטליתה סטיבנסון, וכי על הפקת הסרט יופקדו דבי גריי ודמיאן לואיס, שגם לוהק לתפקיד ראשי כפול בגילום דמויותיהם של אב המשפחה, פיטר, ואחיו התאום, ויל.
===ליהוק===
ביוני 2023, נמסר על ליהוקם של קלי מקדונלד, הארי בקסנדייל ובו ברגאסון לגילום שאר דמויותיהם של בני משפחת רדלי, ושל סופיה די מרטינו ושון פארקס לצוות השחקנים הראשי.
===צילומים===
במקור, התעתדו צילומי הסרט להתחיל בלונדון במהלך מאי 2023, אך לבסוף נדחו ליוני 2023. הלוקיישנים כללו בין היתר את מחוזות יורקשייר ודולוויץ' שבלונדון.

==הפצה==
בכורת הסרט התקיימה במהלך פסטיבל הסרטים הבינלאומי באדינבורו ב-20 באוגוסט 2024. בנוסף, עתיד הסרט לעלות לשירות הזרמת המדיה "סקיי סינמה" ב-7 בנובמבר 2024.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטים בריטיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי קומדיה שחורה
קטגוריה:סרטי ערפדים
קטגוריה:סרטים באנגלית
ספניאל שדה

ספניאל השדה הוא גזע כלבים בינוני מסוג ספניאל. בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, לא היה פופולרי ספניאל השדה ככלב עבודה וציד וכמעט נכחד. עם זאת, באמצע המאה ה-20 הגזע פותח מחדש ככלב עם רגליים ארוכות יותר, המתאים יותר לעבודה בשטח. כיום נחשב גזע זה לנדיר, והוא רשום כגזע מקומי בסיכון על ידי מועדון הכלבים הבריטי.

== היסטוריה ==
ספניאל השדה פותח במקור עבור תחרויות כלבים על ידי מתחרים שניסו לפתח גזע ספניאל בצבע שחור כולו.

=== הירדה במספרים ===
ספניאל השדה הוא גזע נדיר, אפילו בבריטניה. בשנת 2009, נרשמו 51 כלבים בלבד במועדון הכלבני הבריטי, וגזע זה נמצא במגמת ירידה מתמשכת מאז שנת 2000. ספניאל השדה הוא בעל המספר הנמוך ביותר של רישומים מדי שנה, כאשר ספניאל סאסקס נמצא קרוב אחריו עם 60 רישומים בלבד בשנת 2009.<ref></ref> לשם השוואה, באותה שנה נרשמו 12,700 ספרינגר ספניאלים אנגליים ו-22,211 קוקר ספניאלים אנגליים. כדי לקדם את הגזע ולהגביר את המודעות אליו, נרשם ספניאל השדה כגזע מקומי בסיכון על ידי המועדון הכלבני הבריטי.<ref name="vulner"></ref>

== תיאור ==
ספניאל השדה בצבע חום כהה
הגודל התקני עבור ספניאל השדה הוא כ-46 ס"מ (18 אינצ'ים) בגובה הכתף, ומשקלו נע בין 18 ל-25 קילוגרם (40–55 ליברות).<ref name="kennelclubstandard"></ref> זה ממקם אותו בגובה בין הקוקר ספניאל האנגלי לבין הספרינגר ספניאל האנגלי. פרוותו יכולה להיות בצבעים אחידים כמו שחור וחום כהה, או בצבע רואן. כתמים בצבע חום, סימנים לבנים על הגרון והחזה יכולים להיות מנוקדים או באותו צבע כמו שאר הגוף.<ref name="KCFieldSpanielOverview"></ref>

== תוחלת החיים ==
מחקר שנערך בבריטניה בשנת 2024 מצא כי תוחלת החיים של הספניאל השדה היא 13.1 שנים, לעומת ממוצע של 12.7 שנים לגזעים טהורים ו-12 שנים לכלבים מעורבים.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הקבוצה השביעית של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
לאוניד ברונבוי

לאוניד ברונבוי (ברוסית: Леонид Сергеевич Броневой; 17 בדצמבר 1928 – 9 בדצמבר 2017) היה שחקן סובייטי ורוסי ממוצא יהודי. בשנת 1987 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות. הוא קיבל כל 4 דרגות של עיטור ההצטיינות למען המולדת.

==ביוגרפיה==
לאוניד ברונבוי נולד בשנת 1928 בקייב (אז בתחומי ברית המועצות כיום באוקראינה למשפחה יהודית. אביו סולומון ברונבוי (נולד כסלומון פקטורוביץ') עבד בק.ג.ב בו התחיל לעבוד בהמלצת אחיו. בשנת 1937 הוא נעצר והואשם בתמיכה בלב טרוצקי. הוא נשפט ל-5 שנות במחנה גולג. אשתו התגרשה ממנו ולה ולבנ לאוניד לא היה קשר אתו. בשנת 1949 הוא נעצר שנית. שוחרר בשנת 1956 וטוהר מכל אשמה.

לאחר גירושים אמו החליפה שם האב של ברונבוי ל"סרגיי" ועברה להתגורר לעיירה קטנה באזור העיר קירוב. הם חזרו לקייב בשנת 1941.בהתקרבות כוחות ורמאכט לקייב הם פונו לקזחסטן הסובייטית בה ברונבוי למד בבית ספר ועבד בעבודות מזדמנות. כאשר אמו חזרה לקייב הוא נותר בקזחסטן.

בשנת 1950 ברונבוי סיים לימודי משחק במכון לאמנות בטשקנט. מספר שנים הוא עבד בתיאטרון במגניטוגורסק ובאורנבורג. בשנת 1953 הוא התקבל ללימודי שנה שלישית בבית ספר לשחקנים ליד תיאטרון מאלי במוסקבה. בשנת 1955 עם סיום הלימודים הוא התחיל לשחק בתיאטרון בגרוזני לצד אשתו.

בשנת 1962, לארח פטירת שאתו הוא חזר למוסקבה וניסה להתקבל לעבודה. משנת 1962 ועד ל-1988 הוא היה שחקן "תיאטרון הדרמה על מאלוי בבורנוי". בשנת 1988 הוא עבר ללנקום. חלק מהצגות תיאטרון בהם הוא השתתף צולמו והוצגו בטלוויזיה.

ברונבוי החל לשחק בסרטי קולנוע בשנת 1964. הוא זכה להכרה רחבה לאחר השתתפות בסדרת טלוויזיה "שבעה עשר רגעים של אביב של טטיאנה ליאוזנובה בה הוא שיחק בתפקיד מרכזי. בסך הכול הוא שיחק בכ-20 סרטים. בשנת 2008 על משחקו בסרט הוא קיבל פרס ניקה.

בשנת 2014 ברונבוי תמך באופן אקטיבי בסיפוח חצי האי קרים. בעקבות כך נשלל ממנו תואר "אמן העם של אוקראינה" שהוא קיבל בשנת 2013.

על פעילותו בתחום התיאטרון וקולנוע ברונבוי קיבל מספר עיטורים ופרסים. בשנת 1987 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות. בשנת 1996 הוא קיבל פרס הפדרציה הרוסית.

ברונבוי נפטר בשנת 2017 במוסקבה לאחר מחלה ממושכת. הוא נטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה בלוויה צבאית. משפחתו קיבלה תנחומים מולדימיר פוטין, דמיטרי מדבדב ואלכסנדר לוקשנקו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://ria.ru/20171209/1510561808.html?in=t ביוגרפיה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני תיאטרון רוסים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה רוסים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1928
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2017
אין אותי

"אין אותי" הוא שיר של הזמרים הישראלים אושר כהן ונועה קירל, מתוך המיני-אלבום של כהן, Next Episode, אשר יצא לאור ב-21 ביולי 2024, באמצעות חברות התקליטים הליקון ארומה מיוזיק ו-P.A.I. זו הרצועה השנייה במיני-אלבום מתוך שלושה. את השיר כתבו והלחינו הזמרים והפיק כהן לצד לידור עייש.

במקור, השיר הודלף ברשתות החברתיות, כאשר במקור קירל לא הייתה חלק מהשיר, וחלק מתוך השיר נגנז לטובת הופעתה של קירל בשיר, דבר אשר עורר ביקורת מצד המעריצים. זה שיתוף הפעולה השני של שני הזמרים, לאחר "רעשים", אשר יצא בדצמבר 2021 וזכה להצלחה.

השיר נכנס למצעד היטליסט במקום הרביעי, והיה לשיר הגבוה ביותר במצעד מתוך המיני-אלבום, כאשר "עוד לא נגמר" ו"בחורה" עם ליאור נרקיס במקומות ה-23 וה-90 בהתאמה. שבוע לאחר מכן, הגיע השיר למקום הראשון, והפך לשירו השלישי של כהן, לאחר "אהבה" ו"מנגן ושר", והשני של קירל, לאחר "Unicorn", שהגיע להישג זה. גם בתחנות הרדיו זכה השיר להצלחה רבה, והגיע למקום הראשון במדיה פורסט, עם 135 השמעות בתחנות הרדיו. במצעד הרשמי של גלגלצ ובעשירייה של כאן גימל הגיע השיר למקום הראשון גם כן.

==מיקומי שיא==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2024
קטגוריה:שירי אושר כהן
קטגוריה:שירי נועה קירל
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אושר כהן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נועה קירל
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי לידור עייש
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהיטליסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בעשירייה
מערב ראשון

"מערב ראשון" הוא סינגל של הזמר הישראלי איתי לוי, אותו הוציא לאור ב-26 במאי 2024, לצד סינגל נוסף בשם "חולה ירח". את השיר כתבו מפיק השיר מאור שטרית, רון ביטון ועילאי אלמקייס.

==הצלחה מסחרית==
במצעד "היטליסט" של מאקו, נכנס השיר למקום ה-46 ב-4 ביוני, וכשישה שבועות לאחר מכן, הגיע השיר למקום הראשון. זהו שירו הראשון של איתי לוי שהגיע למקום הראשון במצעד. גם בתחנות הרדיו זכה השיר להצלחה, כאשר נכנס למקום ה-19 במדיה פורסט, עם 55 השמעות בתחנות הרדיו, ומספר שבועות לאחר מכן הגיע בשיאו למקום השני, עם 188 השמעות. במצעד הרשמי של גלגלצ, הגיע השיר בשיאו למקום השני גם כן, ובעשירייה של כאן גימל הגיע למקום הראשון.

==מיקומי שיא==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2024
קטגוריה:סינגלים מ-2024
קטגוריה:שירי איתי לוי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רון ביטון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי רון ביטון
קטגוריה:שירים על ראשון לציון
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהיטליסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בעשירייה
אריאל שיר

אריאל שיר הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף ששירת כראש מספן הציוד, ראש מחלקת מערכות ב (מפא"ת) וראש מחלקת מערכות לחימה בזרוע הים.

== ביוגרפיה ==

התגייס לחיל הים ב-1989 והתנדב לקורס חובלים במגמת אלקטרוניקה. בסיום הקורס שירת כסגן קצין אלקטרוניקה באח"י תרשיש ולאחר מכן כקצין אלקטרוניקה באח"י עצמאות.

בשנת 2013 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לראש מחלקת מערכות לחימה. בשנת 2016 מונה לראש מחלקת מערכות במפא"ת. בשנת 2019 הועלה לדרגת תת-אלוף ומונה לראש מספן הציוד, הוא סיים את תפקידו באוגוסט 2023<ref></ref>.

== חיים אישיים ==
שיר נשוי לאילנית ואב לשלושה ילדים.

בעל תואר ראשון בהנדסה מהטכניון ובוגר המכללה לביטחון לאומי.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי מספן הציוד
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
תדיאוש מזובייצקי

תדיאוש מזובייצקי ( 18 באפריל 1927 – 28 באוקטובר 2013) היה סופר, עיתונאי, פילנתרופ ופוליטיקאי פולני, שהיה אחד ממנהיגי תנועת סולידריות וראש ממשלת פולין הראשון שאינו קומוניסטי מאז 1946, כאשר כיהן בתפקיד בין השנים 1989 ל-1991.<ref name="BBC">BBC (corporate author), p. 1</ref> מזובייצקי היה מייסד ומנהיג של "האיחוד הדמוקרטי" ו"האיחוד החופשי". בין השנים 1991 ל-2001 היה חבר בפרלמנט הפולני. בשנים 2010–2013 שימש כיועץ לנשיא ברוניסלב קומורובסקי. הוא זכה לעיטור הגבוה ביותר של פולין, עיטור מסדר העיט הלבן.

== ביוגרפיה ==
טדיאוש מזובייצקי נולד ב-18 באפריל 1927 בפלוצק, פולין, למשפחת אצולה פולנית המשתייכת לשושלת דולנז'ה.<ref name="Kopka-135">Kopka & Żelichowski, p. 135</ref> שני הוריו עבדו בבית החולים המקומי "השילוש הקדוש": אביו היה רופא ואמו ניהלה ארגון צדקה לעניים. השכלתו נקטעה עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, ובמהלך המלחמה עבד כנער שליח בבית החולים שבו עבדו הוריו.<ref name="Pac">Pac, p. 1</ref> לאחר שחרור פלוצק מהנאצים, חזר מזובייצקי ללימודיו וב-1946 סיים את לימודיו בתיכון "מרשל סטניסלב מאלכובסקי", בית הספר התיכון העתיק ביותר בפולין ואחד מבתי הספר העתיקים ביותר הפועלים ברציפות באירופה. לאחר מכן עבר ללודז' ומשם לוורשה, שם הצטרף לפקולטה למשפטים באוניברסיטת ורשה, אך לא סיים את לימודיו ובמקום זאת הקדיש את זמנו לפעילות באגודות קתוליות שונות, כתבי עת והוצאות ספרים.<ref name="Friszke-606">Friszke, "Koło posłów Znak...", p. 606</ref>

=== פעילותו כפעיל קתולי ===
כבר במהלך שהותו הקצרה באוניברסיטת ורשה, הצטרף מזובייצקי לארגון הצדקה "קריטס אקדמיקה" ואף עמד בראש קואופרטיב ההדפסה של האוניברסיטה בשנים 1947-1948.<ref name="Friszke-606" /> בשנת 1946 הצטרף למפלגת העבודה של קרול פופייל, אך המפלגה נאסרה מאוחר יותר באותה שנה על ידי השלטונות הקומוניסטיים בפולין בשליטתה של ברית המועצות, וכמעט כל הארגונים הלא קומוניסטיים הפכו למטרות דיכוי על ידי המדינה.

=== פעילותו הפוליטית והדיסידנטית ===
בשנת 1957 נבחר מזובייצקי לפרלמנט הפולני, שם היה חבר פעיל בוועדת החינוך ובוועדת העבודה והעניינים החברתיים. אף על פי שפולין הייתה למעשה מדינה חד-מפלגתית, הצליח מזובייצקי לעורר הד ציבורי רחב בנאומיו ובהתנגדויותיו לחוקים שפגעו בחופש ההתארגנות והביטוי בפולין. לאחר סיום כהונתו בפרלמנט, הפך מזובייצקי לראש סניף ורשה של מועדון האינטליגנציה הקתולית והיה לאחד הדיסידנטים המובילים בפולין.

=== סולידריות ונפילת הקומוניזם ===
באוגוסט 1980 עמד מזובייצקי בראש ועדת המומחים שתמכה בעובדים שובתים מגדנסק במגעיהם עם השלטון. לאחר הכרזת הממשל הצבאי בדצמבר 1981, נעצר ונכלא, ושוחרר רק בדצמבר 1982. בשנת 1989, בעקבות שיחות השולחן העגול, הפך לראש ממשלת פולין הראשון שאינו קומוניסטי מזה 43 שנים, והוביל רפורמות פוליטיות וכלכליות רבות.

=== שנותיו המאוחרות ===
בשנת 1991 מונה מזובייצקי לדווח מיוחד של האו"ם בנושא זכויות האדם ביוגוסלביה לשעבר. בשנת 1995 התפטר מתפקידו במחאה על חוסר תגובת הקהילה הבינלאומית לזוועות במלחמת בוסניה, ובמיוחד לטבח סרברניצה.

מזובייצקי נפטר ב-28 באוקטובר 2013 בוורשה, כשהוא בן 86. לאחר מותו, תיאר אותו שר החוץ רדוסלב סיקורסקי כאחד מ"אבות החירות והעצמאות הפולנית".

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ורשה
קטגוריה:ראשי ממשלת פולין
קטגוריה:ילידי 1927
קטגוריה:נפטרים ב-2013
אלייז'ה פיין

אלייז'ה פיין (באנגלית: Elijah Paine; 21 בינואר 1757 – 28 באפריל 1842) היה שופט בית המשפט העליון של ורמונט, סנאטור אמריקאי מוורמונט ושופט מחוזי של ארצות הברית בבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז ורמונט.

== ביוגרפיה ==
=== השכלה וקריירה ===
פיין נולד ב-21 בינואר 1757 בברוקלין, מושבת קונטיקט, אמריקה הבריטית, והיה בנו של סת' פיין. הוא למד בבתי הספר הציבוריים ושירת בצבא הקונטיננטלי מ-1776 עד 1777, במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית. הוא קיבל תואר ב-Artium Baccalaureus ב-1781 מאוניברסיטת הרווארד וקרא משפטים ב-1784. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין ונכנס למשרד פרטי בווינדזור, ורמונט מ-1784 עד 1787. הוא טיפח חווה והחל התיישבות בוויליאמסטאון, רפובליקת ורמונט.<ref name="CB"></ref> הוא הקים מפעל בדים וטחנת מסור וגריסה בנורת'פילד, ורמונט.<ref name="CB" /> הוא היה מזכיר הוועידה החוקתית של ורמונט בשנת 1786.<ref name="CB" /> הוא היה חבר בבית הנבחרים של ורמונט מ-1787 עד 1789. בנוסף, הוא היה שופט של בית המשפט לצוואה במחוז רנדולף של ורמונט מ-1788 עד 1791. לאחר מכן הוא היה שופט בבית המשפט העליון של ורמונט מ-1791 עד 1793.

=== שירות בקונגרס ===
פיין נבחר לסנאט של ארצות הברית מטעם ורמונט ב-1794.<ref name="CB" /> הוא נבחר מחדש כפדרליסט בשנת 1800 וכיהן מ-4 במרץ 1795 עד 1 בספטמבר 1801, כאשר התפטר כדי לקבל תפקיד שיפוטי פדרלי.<ref name="CB" /> <ref></ref>

=== קריירה משפטית פדרלית ===
פיין מונה על ידי הנשיא ג'ון אדמס ב-24 בפברואר 1801, למושב בבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז ורמונט שפונה על ידי השופט סמואל היצ'קוק. המיניי אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-25 בפברואר 1801, והוא קיבל את התפקיד ב-3 במרץ 1801. שירותו הסתיים ב-1 באפריל 1842 עקב התפטרותו.

=== שירות אחר ===
במקביל לשירות המשפטי הפדרלי שלו, פיין שימש כמנהל הדואר של ויליאמסטאון, ורמונט בין השנים 1815–1842.

=== מותו ===
פיין מת ב-28 באפריל 1842 בוויליאמסטאון. <ref></ref>

=== משפחתו ===
פיין נישא לשרה פורטר מפלימות', ניו המפשייר.<ref name="auto"></ref> היו להם ארבעה בנים; מרטין פיין, רופא בולט; אליהו פיין הבן, שופט בית המשפט העליון בניו יורק ; ג'ורג' פיין, עורך דין בולט; וצ'ארלס פיין, שהיה מושל ורמונט מ-1841 עד 1843.<ref name="auto" />

=== חברות בארגונים ===
פיין נבחר לעמית באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ב-1812,<ref name="AAAS"></ref> ונהיה חבר באגודת העתיקות האמריקאית ב-1813. <ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-18
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אנגלי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מוורמונט
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1757
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1842
קטגוריה:שופטי בתי משפט במדינות ארצות הברית
קטגוריה:שופטי בתי המשפט הפדרליים המחוזיים של ארצות הברית
צ'ארלס פיין

צ'ארלס פיין (באנגלית: Charles Paine; 15 באפריל 1799 – 6 ביולי 1853) היה פוליטיקאי ויגי אמריקאי, בעל מפעל צמר, סוחר, בונה מסילות ברזל והמושל ה-15 של ורמונט.

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ומשפחתו ===
פיין נולד בוויליאמסטאון, ורמונט ב-15 באפריל 1799, והיה בנם של אלייז'ה פיין ושרה (פורטר) פיין. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד ב-1820,<ref></ref><ref></ref> והפך לפעיל במספר מיזמים עסקיים. למרות שמעולם לא התחתן, היו לו שני ילדים עם לורינדה סטיבנס מנורת'פילד.<ref></ref>

=== קריירה ===
פיין עבר לנורת'פילד, ורמונט בתחילת המאה ה-19 כדי לנהל את מפעל הצמר המשפחתי. הוא הפעיל את העסק עד שהוא נהרס בשריפה ב-1848. בית המפגש של פיין נבנה בשנת 1835 עבור עובדי הטחנה כמקום פולחן, והמקום עדיין מתפקד. היו לו תחומי עניין עסקיים שונים, כולל מלון וחנות, אבל הוא זכור לרוב כמי שהביא את מסילות הברזל לוורמונט. הוא ייסד את חברת הרכבת המרכזית של ורמונט ושימש כנשיא הראשון של החברה.

בנורת'פילד, פיין החזיק בתפקידים של בורר העיר ומנחה מפגש העיר. בחייו הפוליטיים הוא היה חבר בבית הנבחרים של ורמונט מ-1828 עד 1829. הוא היה המושל ה-15 של ורמונט מ-1841 עד 1843. במהלך כהונתו נקבעה חשבונאות מחמירה יותר של כספי ציבור.

בתור המייסד והנשיא של הרכבת המרכזית של ורמונט בנה פיין את המטה שלה בעיר הולדתו נורת'פילד, למרות השטח ההררי, וזכה באיבה של תושבי עיירות סמוכות גדולות ונגישות יותר. בחצר הענפה נבנו ותוקנו מנועים וקרונות רכבת.<ref></ref> בשנת 1853 פנתה הרכבת המרכזית של ורמונט לפשיטת רגל עקב התרחבות יתר, ובמקרים מסוימים, ניהול כושל. מסילת הברזל הושמה תחת כינוס נכסים ושמה שונה ל־Central Vermont Railroad. המטה שלה הועבר לסנט אלבנס.

=== מותו ===
פיין מת בווייקו, טקסס לאחר שלושה שבועות של דיזנטריה בזמן שעזר לסאות'רן פסיפיק לבחור נתיב. הוא קבור בבית הקברות אלמווד, נורת'פילד, מחוז וושינגטון, ורמונט.<ref></ref> ביתו של פיין בנורת'פילד הוא המיקום של החברה ההיסטורית של נורת'פילד, והוא מחובר באמצעות הרחבה לספרייה הציבורית בראון של העיר.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nga.org/governor/charles-paine/ צ'ארלס פיין], באתר National Governors Association
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הוויגית
קטגוריה:מושלי ורמונט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1799
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1853
מוסכוס

מוסכוס (ביוונית עתיקה: Μόσχος) היה משורר יווני עתיק ותלמידו של המדקדק האלכסנדרוני אריסטרכוס מסמותרקיה. הוא נולד בסירקוזה, יוון הגדולה, ושגשג בערך בשנת 150 לפני הספירה. מלבד שירתו, הוא נודע ביצירתו הדקדוקית, שדבר ממנה לא שרד.

== עבודותיו ==
יצירותיו הבודדות ששרדו מורכבות מאפיליון, "אירופה" – על המיתוס של אירופה, ו"אהבה נמלטת" – המדברת על נושאים של אהבה במיתולוגיה.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים יוונים
קסרול

קָסְרוֹל (בצרפתית: Casserole) הוא סוג של מאכל וכמו גם השם של כלי הבישול המשמש להכנתו בתנור. המנה כוללת בדרך כלל שילוב של מרכיבים שונים שנאפים יחד לכדי ארוחה דשנה וטעימה. בעוד שלקסרול המודרני יש שורשים מתרבויות שונות, הוא מזוהה כיום במיוחד עם המטבח האמריקאי שם מדובר במנה ביתית פופולרית במיוחד לארוחות משפחתיות להתכנסויות.

== קסרול אמריקני ==
הקסרול המודרני הפך לפופולרי במיוחד בארצות הברית במהלך המאה ה-20, ובמיוחד בשנות ה-50 כאשר סוגים חדשים של כלי בישול הפכו זמינים לציבור הרחב. הפשטות של הכנת התבשיל מבעוד מועד, ואפייתו בעת הצורך, הפכה לאורך השנים את תבשילי הקסרול לפתרון אידיאלי עבור משקי בית רבים. הקסרול האמריקני מורכב בדרך כלל משלושה מרכיבים עיקריים - חלבון (כגון בשר, דגים או שעועית), ירקות שונים ועמילן כולשהו (כמו פסטה או אורז). במהלך הבישול ניתן להוסיף לקסרול ציר או יין, ובדרך כלל המנה נאפת בבישול איטי בתנור, לרוב ללא מכסה. לעיתים רבות נהוג גם לפזר על המנה גבינה או פירורי לחם.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> את תבשילי הקָסְרוֹל נהוג לרוב להגיש ישירות מתבנית האפייה. במינסוטה ובדקוטה הצפונית הקָסְרוֹל הוא מהמאכלים שהכי מזוהים עם אותם האזורים והם מכונים שם לרוב Hot dish".

להלן כמה ממנות הקסרול הפופולריות ביותר בארצות הברית:
* קסרול אטריות וטונה (Tuna Noodle Casserole) - כולל שילוב של טונה, אטריות, אפונה, רוטב פטריות עם שמנת, וכמו גם לעיתים רבות מוגש בציפוי פירורי לחם פריכים.
* קסרול מקרוני וגבינה (Macaroni and Cheese Casserole) - כולל מקרוני ברוטב גבינת צ'דר, ולעיתים רבות מוגש עם תוספות כמו בייקון ו/או פירורי לחם פריכים.
* קסרול עוף ואורז (Chicken and Rice Casserole) - כולל בדרך כלל חתיכות עוף, אורז ורוטב שמנת. מוגש לעיתים רבות עם גזר או אפונה.
* קסרול שעועית ירוקה (Green Bean Casserole) - מנה אשר מוגשת לרוב במהלך חג ההודיה וכוללת שילוב של שעועית ירוקה, מרק פטריות ושמנת, ובצל מטוגן פריך.
* קסרול ארוחת בוקר (Breakfast Casserole) - מנה אשר מוגשת לרוב לארוחת בוקר וכוללת ביצים, נקניק או בייקון, גבינה, ולפעמים לחם או תפוחי אדמה.
* קסרול אנצ'ילדה (Enchilada Casserole) - מנה בסגנון המטבח המקסיקני אשר כוללת טורטיות, בשר מתובל ורוטב אנצ'ילדה, בתוספת גבינה מותכת.
* קסרול לחם תירס (Cornbread Casserole) - מנה בסגנון המטבח של מדינות דרום ארצות הברית הכוללת לחם תירס מעורבב עם תירס מוקרם, גבינה ולעיתים בשר טחון.
* קסרול תפוחי אדמה (Potato Casserole) - מנה אשר כוללת בדרך כלל שכבות של תפוחי אדמה פרוסים בשילוב עם גבינה, רוטב שמנת, ותבלינים.
* קסרול זיטי אפוי (Baked Ziti Casserole) - מנה אשר כוללת זיטי אפוי ברוטב מרינרה, בשר טחון, גבינת ריקוטה, גבינת מוצרלה מותכת, ואשר לעיתים רבות מוגשת עם ציפוי פירורי גבינת פרמזן.

== גלריית תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="160px">
קובץ:Baked_Ziti_(cropped).jpg|זיטי אפוי ("Baked ziti") הוא תבשיל קסרול פופולרי אשר מכיל בעיקר פסטה ובשר טחון.
קובץ:AdHocCasserole.jpg|תבשיל קסרול אמריקאי אשר מכיל בשר בקר טחון, בצל, פלפלים, פטריות, עשבי תיבול, תבלינים ולחם
קובץ:Makaronilaatikko.jpg|תבשיל קסרול אמריקאי אשר מכיל מקרוני וגבינה (Mac and cheese Casserole)
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שיטות בישול
קטגוריה:המטבח האמריקאי
אימון קליקר

אילוף באמצעות קליקר הוא שיטת אילוף המבוססת על חיזוק חיובי.<ref></ref> לעיתים, במקום קליק לסימון ההתנהגות הרצויה, נעשה שימוש בצלילים מובחנים אחרים (כגון שריקה, קליק באמצעות הלשון, נקישת אצבעות או אפילו מילה).<ref name=":0"></ref>

== היסטוריה ==
אימון כלב בשיטת הקליקר
שני תלמידים של סקינר, מאריאן קרוז וקילר ברלנד, עבדו עמו במחקר על התנהגות יונים ופרויקטים של אימון במהלך מלחמת העולם השנייה, אז לימדו את היונים "לגולל" (לדחוף כדור עם המקור שלהן). הם סברו שהאימון המסורתי של בעלי חיים מלא טוב, משום ששיטות ההערכה והתגמול שהיו נהוגות אז לא יידעו את בעל החיים על הצלחתו במהירות ובדיוק מספיקים ליצירת הקשרים הקוגניטיביים הנדרשים ללמידה מהירה. הם ראו פוטנציאל בשימוש בשיטת ההתנייה התפעולית באימון בעלי חיים מסחרי.<ref name=":1"></ref> בשנת 1947 נישאו השניים והקימו את Animal Behavior Enterprise (ABE), "העסק המסחרי הראשון לאימון בעלי חיים שהכניס באופן יזום ומסודר את עקרונות ניתוח ההתנהגות והתניה אופרנטית לאימון בעלי חיים".<ref name=":1" /> משפחת ברלנד (Breland) הטעימה את המונח "גירוי גישור" בשנות ה-40 של המאה ה-20 כדי לתאר את הפונקציה של מחזק משני, כגון שריקה או קליק.<ref name=":1" /> ABE המשיך לפעול עד לשנת 1990, כאשר בוב ביילי סייע לאחר מותו של קלר ברלנד בשנת 1965.<ref name=":1" />

אף על פי שממשיכי דרכם של משפחת ברלנד ניסו לקדם את השימוש באימון באמצעות קליקרים לכלבים בשנות ה-40 וה-50, והשיטה נמצאה יעילה בגן החיות ובאימון יונקים ימיים, היא לא הצליחה לחדור לעניין רחב בעולם הכלבים עד בסביבות סוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90.<ref name=":2"></ref> בשנת 1992, מאמני בעלי חיים קרן פריור וגרי וילקס החלו לקיים סמינרים על הכשרה באמצעות קליקר לבעלי כלבים.<ref name=":2" /><ref></ref> ב-1998, אלכסנדרה קורלנד פרסמה את הספר "Clicker Training For Your Horse", שבו דחתה שיטות אימון סוסים המשתמשות באמצעים מאיימים כגון שיטות פרידת סוסים, שימוש בקשת, במושכות, בעט ובלונגינג עם רצועת סוסים.<ref name=":2" /> בשנות ה-90, רבים מגני החיות השתמשו באימון בעזרת קליקר לטיפול בבעלי חיים, מכיוון ששיטה זו אפשרה להם להימנע משימוש בכוח או בתרופות. כך ניתן היה להעביר את בעלי החיים לכלובים שונים או להעניק להם טיפולים וטרינריים עם הרבה פחות לחץ עליהם.<ref></ref> במאה ה-21, החלו להופיע ספרי אימון גם עבור חיות מחמד אחרות, כגון חתולים, ציפורים וארנבים.

== שיטה ==
מבחר קליקים
השלב הראשון באימון עם קליקר הוא ללמד את החיה לקשר בין רעש הקליקר (או סימן אחר שנבחר, כמו צפצוף)<ref name=":0" /> לבין פרס. בכל פעם שהקליקר משמיע קול, מוצע פרס מיד.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אילוף
קטגוריה:אילוף כלבים
MPPT

עקומת הספק/מתח של מערכת PV מוצלת חלקית, עם MPP מקומי וכללי מסומנים
MPPT (ראשי תיבות באנגלית של: Maximum Power Point Tracking,<ref></ref><ref></ref> ולפעמים רק PPT (בהתאמה)<ref></ref><ref></ref> היא טכניקה המשמשת עם מקורות כוח משתנים כדי למקסם את מיצוי האנרגיה כשהתנאים משתנים.<ref></ref> הטכניקה משמשת לרוב עם מערכות סולאריות פוטו-וולטאיות (PV), אך ניתן להשתמש בה גם עם טורבינות רוח, מערכות העברת כוח אופטי, ותרמו-פוטו-וולטאיזם.

למערכות PV סולאריות יש קשרים משתנים למערכות אינוורטר, רשתות חיצוניות, סוללות ועומסי חשמל אחרים.<ref></ref> הבעיה המרכזית בה מטפל MPPT היא שיעילות העברת הכוח מהתא הסולארי תלויה בכמות אור השמש הזמינה, בהצללה, בטמפרטורת הפנל הסולארי ובמאפיינים החשמליים של העומס החשמלי. מכיוון שתנאים אלו משתנים, מאפיין העומס (עכבה) שנותן את העברת הכוח הגבוה ביותר משתנה. המערכת עוברת אופטימיזציה כאשר מאפיין העומס משתנה כדי לשמור על העברת הכוח ביעילות הגבוהה ביותר. מאפיין עומס אופטימלי זה נקרא "נקודת הכוח המקסימלית" (MPP). MPPT הוא תהליך התאמת מאפיין העומס ככל שהתנאים משתנים. ניתן לעצב מעגלים כדי להציג עומסים אופטימליים לתאים הפוטו-וולטאיים ולאחר מכן להמיר את המתח, הזרם או התדר כך שיתאימו להתקנים או למערכות אחרות.

ניתן לנתח את הקשר הלא ליניארי של תאים סולאריים בין טמפרטורה להתנגדות הכוללת בהתבסס על עקומת המתח הנוכחי (IV) ועקומת מתח הכוח (PV).<ref name="Seyedmahmoudian 402–414"></ref><ref></ref> MPPT דוגם פלט תא ומחיל את ההתנגדות (עומס) המתאימה כדי להשיג הספק מקסימלי.<ref></ref> התקני MPPT משולבים בדרך כלל במערכת ממירי מתח חשמלי המספקת המרת מתח או זרם, סינון וויסות להנעת עומסים שונים, כולל רשתות חשמל, סוללות או מנועים. ממירי שמש ממירים מתח DC למתח AC ועשויים לשלב MPPT.

ההספק ב-MPP (מסומן P<sub>mpp</sub>) הוא תוצר של מתח ה-MPP (מסומן V<sub>mpp</sub>) וזרם MPP (מסומן I<sub>mpp</sub>).

באופן כללי, לעקומת ה-PV של מערך סולארי מוצל חלקית יכולה להיות שיאים מרובים, וכמה אלגוריתמים יכולים להיתקע במקסימום מקומי ולא במקסימום הגלובלי של העקומה.<ref></ref>

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
* 
</div>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אספקת חשמל
קטגוריה:ייצור חשמל
קטגוריה:אנרגיה סולארית
דילון ג'ונס

דילון קשון ג'ונס (באנגלית: Dillon Keshaun Jones; נולד ב-29 באוקטובר 2001) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק עבור אוקלהומה סיטי ת'אנדר מליגת ה-NBA.

== קריירת תיכונים ומכללות ==
ג'ונס גדל בקולומביה, קרוליינה הדרומית<ref></ref>. בעת לימודיו בתיכון קינן הוא העמיד ממוצעים של 12.3 נקודות, 7.9 ריבאונדים ו-4.9 אסיסטים למשחק. לאחר שנתו השנייה עבר לאקדמית סאנרייז בבל-אייר, קנזס<ref></ref>.

בשנת 2020 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של וובר, במהלך העונה הראשונה שלו בוובר ווילדקאטס, שיחק ג'ונס בכל 23 המשחקים ונבחר לשחקן השנה של המחלקה הראשונה ב-NCAA לאחר שרשם ממוצעים של 8.2 נקודות ו-5.8 ריבאונדים למשחק והוביל את הקונפרנס עם 37 חטיפות בסך הכל ו-1.6 חטיפות למשחק בממוצע<ref></ref>. בשנתו השנייה הוא נבחר לחמישייה הראשונה של המחלקה לאחר שהעמיד ממוצעים של 12.6 נקודות ו-10.6 ריבאונדים למשחק וסיים במקום השלישי בחטיפות עם 1.8 חטיפות למשחק<ref></ref>. בעונתו השלישית נבחר ג'ונס שוב לחמישייה הראשונה לאחר שהוביל שוב את הקונפרנס עם 10.9 ריבאונדים למשחק יחד עם 16.7 נקודות ו-1.6 חטיפות למשחק<ref></ref><ref></ref>. בסיום העונה הוא נרשם לדראפט ה-NBA של עונת 2023/2024<ref></ref> אך בסופו של דבר פרש כדי לחזור לעונה רביעית ואחרונה במדי הווילדקאטס<ref></ref>.

== קריירת משחק מקצועית ==
=== אוקלהומה סיטי ת'אנדר (2024-הווה) ===
ב-26 ביוני 2024, נבחר ג'ונס בדראפט ה-NBA בבחירה ה-26 על ידי וושינגטון וויזארדס<ref></ref>. זכויות הדראפט שלו הועברו בטרייד מאוחר יותר באותו יום יחד עם הבחירה ה-51 בדראפט לניו יורק ניקס בתמורה לזכויות הדראפט על קישון ג'ורג'. הניקס העבירו מייד את זכויות הדראפט של ג'ונס לאוקלהומה סיטי ת'אנדר תמורת חמש בחירות סיבוב שני עתידיות<ref></ref><ref></ref>. ב-6 ביולי הוא חתם על חוזה רב שנתי עם הת'אנדר<ref></ref>.
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:קרוליינה הדרומית: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוקלהומה סיטי ת'אנדר
קטגוריה:בחירות דראפט של וושינגטון ויזארדס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2001
תמזה והדסון

תמזה והדסון (באנגלית: Thames & Hudson, בקיצור T&H) היא הוצאה לאור של ספרים מאוירים בכל הקטגוריות היצירתיות החזותיות: אמנות, אדריכלות, עיצוב, צילום, אופנה, קולנוע ואומנויות הבמה. היא גם מפרסמת ספרים על ארכאולוגיה, היסטוריה ותרבות פופולרית.

המטה הראשי הוא בלונדון, יש לה חברה אחות בניו יורק, וחברות בת במלבורן, סינגפור והונג קונג. בפריז יש לה חברה אחות, Éditions Thames & Hudson, וחברת בת בשם Interart שמפיצה ספרים באנגלית. קבוצת תמזה והדסון מעסיקה כיום כ-150 עובדים בלונדון וכ-65 נוספים ברחבי העולם.

חברת ההוצאה נוסדה בשנת 1949 על ידי וולטר ואווה נורת', שמטרתם הייתה להנגיש את עולם האמנות והמחקר של חוקרים מובילים לציבור רחב יותר. שמה של החברה משקף את הנוכחות הבינלאומית שלה, במיוחד בלונדון ובניו יורק. היא נותרה חברה עצמאית בבעלות משפחתית, והיא אחת המוציאות לאור הגדולות ביותר של ספרים מאוירים, עם למעלה מ-2,000 כותרים מודפסים.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הוצאות ספרים
פול רוזנברג (מנהל מוזיקלי)

פול רוזנברג (; נולד ב-1 באוגוסט 1971) הוא מנהל מוזיקלי ועורך דין לשעבר.

הוא הקים את חברת ניהול הכישרונות גוליית ארטיסטס (Goliath Artists) בסוף שנות ה-90, דרכה חתם וניהל את הראפר אמינם מדטרויט. רוזנברג היה גם שותף מייסד ונשיא לשעבר של חברת התקליטים של אמינם שיידי רקורדס, שחתמה עם אמנים כמו אובי טרייס, 50 סנט, D12, גריזלדה רקורדס ואחרים. מינואר 2018 עד תחילת 2020 שימש כיושב ראש ומנכ"ל חברת Def Jam Recordings.

רוזנברג ידוע גם בזכות קשריו עם אמנים כמו The Knux, די ג'יי AM, אקשן ברונסון, דני בראון ובלינק-182.<ref></ref><ref name="musicbusinessworldwide.com"></ref>

== קריירה ==
בשנת 1996 הקים רוזנברג את חברת ניהול הכישרונות גוליית ארטיסטס. דרך חברה זו הוא פגש את אמינם בשנה שלאחר מכן, והסכים לא רק להיות מנהלו, אלא גם עורך דינו. חברותם החלה במהלך פיתוח ה-EP של אמינם משנת 1997, "Slim Shady EP".<ref name="interview"></ref>

מאז אלבומו של אמינם משנת 1999, "The Slim Shady LP", רוזנברג הופיע במספר קטעי ביניים בשם "Paul" באלבומים של אמינם, בהם הוא משמש דמות המודאגת מהתוכן של האלבום, ומייעץ לאמינם להוריד את הטונים או לוותר על האלבום לחלוטין.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

ההצלחה של האלבום "The Slim Shady LP" העניקה לאמינם את האפשרות להקים חברת תקליטים משלו, שיידי רקורדס, שהוקמה בסוף אוגוסט 1999. הוא גייס את רוזנברג להיות שותפו המייסד של החברה, מה שרוזנברג הסכים לו. האמן הראשון שחתם בשיידי רקורדס היה קבוצת D12 של אמינם.

בנובמבר 2017, לאחר עזיבת ראסל סימונס בעקבות האשמות להתנהגות בלתי הולמת מינית, הודיעה Def Jam Recordings על מינויו של רוזנברג לנשיא ומנכ"ל החברה, תפקידים שהחל למלא רשמית בראשית שנת 2018. לאחר שנתיים ושבוע, ב-21 בפברואר 2020, הודיע רוזנברג על עזיבתו מהתפקידים הללו, ולאחר מכן חזר לשתף פעולה עם יוניברסל מיוזיק גרופ להקמת חברת תקליטים חדשה בשותפות עם יוניברסל.

מאז 1996, רוזנברג הוא מייסד ומנכ"ל חברת גוליית ארטיסטס. בנוסף לניהול אמינם, הוא ניהל גם אמנים כמו די ג'יי AM, The Knux, אקשן ברונסון, Blink-182 ואחרים.

== חיים אישיים ==
רוזנברג הוא יהודי,<ref></ref> ומתגורר באלפיין, ניו ג'רזי מאז 2006.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנהלי מוזיקה אמריקאים
קטגוריה:בכירים בתעשיית המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:ילידי 1971
יחסי הפיליפינים–ניגריה

יחסי הפיליפינים–ניגריה הם היחסים הבילטרליים בין הפיליפינים לניגריה. היחסים בין שתי המדינות כוננו באוגוסט 1962. ניגריה מחזיקה בשגרירות במנילה, בעוד הפיליפינים מחזיקה שגרירות באבוג'ה.

==היסטוריה==
לפני חנוכת שגרירות ניגריה במקאטי ב-1981 שימשה אגודת הסטודנטים הניגרית בפיליפינים כקונסוליה דה פקטו של ניגריה. הפיליפינים הפכה ליעד לסטודנטים ניגרים כבר בשנות ה-60 של המאה ה-20.

ב-9 במרץ 1986 השתלטו כ-100 סטודנטים ניגרים על שגרירות ניגריה במקאטי כדי למחות נגד האדישות לכאורה של הנציגות הדיפלומטית למצבם של 400 הניגרים שלמדו אז במדינה.

הפיליפינים הטילו בעבר איסור פריסה לניגריה עקב אירועי חטיפת יורדי ים פיליפינים בדלתה של ניז'ר בין 2006 ל-2009, אך מאז הוסר האיסור לאחר שהפיליפינים הכירו בכך שהמקרים טופלו כראוי.

ב-2012 קראה ממשלת ניגריה לנקוט צעדים אקטיביים יותר מצד שתי המדינות על מנת לחזק ולהעמיק עוד יותר את קשריהן הקיימים בתחומים ההכרחיים. שרת החוץ הניגרית אמרה שעל אף העובדה שבין שתי המדינות מתקיימים קשרים ארוכי שנים, היחסים הכלכליים והמסחריים היו מעטים למדי.

ב-2015 החלה ממשלת ניגריה בפרויקט תמיכה באספקת המיםכדי לספק מי שתייה נקיים, סינון מים וקצירת מי גשמים לאזורים שנפגעו מטייפון האיאן. כמה חברות פיליפיניות עברו לניגריה בין השנים 2012 ל-2016, וחלקן נכנסו לשוק הניגרי בעזרת שגרירויות ניגריה בטקלובן, אשר קידמה ואפשרה הזדמנויות השקעה.

==הגירה מצד תושבי שתי המדינות==
ניגרים החלו לנסוע לפיליפינים לצורך לימודים בשנות ה-60 של המאה ה-20.

ניגריה ממשיכה להוות מרכז לפיליפינים מעבר לים, בעיקר עובדים המעורבים בתעשיית הנפט, הגז והבנייה של המדינה.

נכון ל-2011 חיו בניגריה 7,240 פיליפינים, רובם אנשי מקצוע ובני זוג של אזרחים ניגרים.

נכון ל-2014 לומדים כ-8,000 ניגרים בפיליפינים.

==שגרירויות==
* לפיליפינים יש שגרירות באבוג'ה, בירת ניגריה.
* לניגריה יש שגרירות במנילה, בירת הפיליפינים.

==הערות שוליים==
אלברט שמדמן

אלברט ג'ורג' שמדמן (באנגלית: Albert George Schmedeman; ) היה דיפלומט ופוליטיקאי אמריקאי ממוצא גרמני מוויסקונסין, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כשגריר ארצות הברית בנורווגיה בשנים 1913–1921, כראש עיריית מדיסון בשנים 1925–1933, ולאחר מכן ועד 1935 כמושל ויסקונסין ה-28. שמדמן היה היחידי מבין ראשי עיריית מדיסון שכיהן גם כמושל ויסקונסין, והיחידי שכיהן כמושל המדינה מטעם מפלגתו בין השנים 1895–1959, תקופה שבה נשלטה המדינה באופן כמעט מוחלט על ידי המפלגה הרפובליקנית, למעט תקופות בודדות בהן כיהן מושל מטעם מפלגה שלישית.
==ראשית חייו==
אלברט שמדמן נולד במדיסון, כבנם של היינריך שמדמן, שהיגר לארצות הברית בעקבות אביב העמים של 1848, ושל וילהמינה (לבית קיימן) שמדמן. ב-1904 נבחר שמדמן כחבר במועצת העיר של מדיסון, תפקיד בו הוא שימש במשך ארבע שנים. הוא גם היה נציב הכבאות והמשטרה של העיר, והיה חבר במועצת החינוך המקומית.
==שגריר בנורווגיה==
כחבר המפלגה הדמוקרטית, ניסה שדמן להיבחר ב-1910 לבית הנבחרים של ארצות הברית, אך נוצח על ידי ג'ון מ. נלסון. ב-1913 הוא מונה כשגריר ארצות הברית בנורווגיה, תפקיד בו הוא כיהן עד 1921. במהלך כהונתו כשגריר, קיבל שמדמן ב-1919 את פרס נובל לשלום בשמו של הנשיא וודרו וילסון, וב-1921 הוענק לו הצלב הגדול של מסדר אולף הקדוש על ידי הוקון השביעי, מלך נורווגיה.
==קריירה פוליטית==
לאחר סיום כהונתו כשגריר, תכנן שמדמן לפרוש מכל תפקיד ציבורי, אך תחת זאת הוא נבחר כראש עיריית מדיסון, וכיהן בתפקיד בשנים 1926–1932. עם סיום כהונתו בתפקיד זה הוא נבחר כמושל ויסקונסין וכיהן בו בשנים 1933–1935. לפניו ואחריו כיהן כמושל פיליפ לה פולט, בנו של המושל והסנאטור לשעבר רוברט לה פולט.

ב-1934, כאשר נכח בטקס חנוכת הפארק המדינתי ריב מאונטיין, בעיצומו של מסע הבחירות שלו לתקופת כהונה שנייה, החליק שמדמן על סלע רופף ונפצע ברגלו. כתוצאה מכך התפתח ברגלו נמק שהצריך את קטיעתה.

==שנותיו האחרונות==
לאחר תום כהונתו כמושל, מונה שמדמן כמנהל הדיור הציבורי בוויסקונסין על ידי הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט, תפקיד בו הוא שימש בשנים 1935–1942. שמדמן שלט בשפה הגרמנית והיה בעל ידיעה טובה למדי בנורווגית.

אלברט שמדמן נפטר במדיסון ב-26 בנובמבר 1946, בגיל 82. הוא נטמן בבית הקברות פורסט היל שבעיר.
== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* [https://archive.org/details/biographicaldire0004unse/page/1748/mode/2up Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4], Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1749-1750
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nga.org/governor/albert-g-schmedeman/ אלברט שמדמן] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/schlacter-schmies.html#209.85.25 אלברט שמדמן] באתר The Political Graveyard 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושלי ויסקונסין
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית
קטגוריה:שגרירים בנורווגיה
קטגוריה:ראשי עיריות בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1864
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1946
The Links

The Links הוא ארגון חברתי אמריקאי אשר ניתן להצטרף אליו על ידי הזמנה בלבד והוא בלעדי לנשים שחורות בעלות השפעה בארצות הברית. הארגון, שהוקם בשנת 1946, הוא הארגון הגדול ביותר בארצות הברית לנשים שחורות. בין החברות בארגון נמנות קמלה האריס, מריאן רייט אדלמן, ובטי שבאז.

נכון לשנת 2021, היו בארגון 16,000 חברות בכ-300 סניפים. הארגון נוסד בפילדלפיה, אך מאז 2022, המטה הראשי שלו נמצא בוושינגטון, די.סי.

== היסטוריה ==
The Links הוא תאגיד ללא מטרות רווח<ref></ref> שהוקם בשנת 1946 בפילדלפיה על ידי שבע נשים שחורות בעלות השפעה.<ref name=":1"></ref> מייסדות הארגון היו שרה סטריקלנד סקוט ומרגרט רוזל הוקינס<ref name=":2"></ref>, שהזמינו חברות נוספות מהקהילה השחורה הבולטת בפילדלפיה להצטרף לארגון, כולל פרנסס אטקינסון, קייטי גרין, מריון מינטון, ליליאן סטנפורד, מירטל מניגולט סטרטון, ליליאן וול ודורותי רייט. כל הנשים היו ממשפחות שחורות מקצועיות בולטות בפילדלפיה, שש מהן היו נשואות לרופאים והאחת לבנקאי. כל הנשים היו בעלות תארים אקדמיים מאוניברסיטאות יוקרתיות, והיו פעילות בארגונים חברתיים שחורים מובילים אחרים כמו "Jack and Jill" ו-"Alpha Kappa Alpha", וכן בארגונים כמו NAACP, ליגת הנשים המצביעות, וחברת האופרה הגדולה של פילדלפיה.<ref name=":1" />

בשנת 2008 היו בארגון כ-12,000 חברות ב-273 סניפים ב-42 מדינות. במהלך השנים, הארגון עבר שינוי מגוף של נשים נשואות לגברים משפיעים לגוף של נשים שהפכו בעצמן למשפיעות, מה שגרם למתח בין "המשמר הישן" ל"משמר החדש".

== פעילות ==
הארגון דורש מכל חברה לצבור שעות רבות של התנדבות. הארגון מגייס כספים למען מטרות צדקה שונות, כמו קרן המכללות המאוחדות של השחורים וקרן ההגנה המשפטית של ה-NAACP. התחומים המרכזיים של הארגון כוללים חינוך, בריאות, שירותי נוער, אומנות, חקיקה מקומית ורווחה בינלאומית.
 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תרבות אפרו-אמריקאית
מדיניות ייצוא המהפכה האסלאמית

ייצוא [[המהפכה האסלאמית, לדעת ח'ומייני, פירושו ייצוא התורות והחוויות של המהפכה האיראנית לאומות אחרות לצורך שחרורן מהמעצמות הקולוניאליות]]
מדיניות ייצוא המהפכה האסלאמית (בפרסית: سیاست صدور انقلاب اسلامی) היא אסטרטגיה במדיניות החוץ של איראן המאמינה בייצוא המהפכה האסלאמית של 1979 למדינות אחרות אסלאמיות ואף לא אסלאמיות. מדיניות זו הוכרזה במפורש ובזמנים שונים על ידי רוחאללה ח'ומייני, מייסד הרפובליקה האסלאמית של איראן. אחת הסיסמאות הבסיסיות של המהפכה האסלאמית של איראן היא ייצוא המהפכה. בהתאם, המטרה היא ייצוא המהפכה כתרבות, אידיאולוגיה ושיטה אינטלקטואלית ואפיסטמולוגית. 

על פי גישה זו, הממשלה צריכה להתנהל בהתאם לחוק האסלאמי המסורתי (השריעה), ולהישלט על ידי משפטן אסלאמי מוביל ['פקיה' ] המספק "אפוטרופסות" פוליטית. על פי ח'ומייני, המאמצים להרחיב את השלטון האסלאמי לא יהיו מוגבלים להתאסלמות או תעמולה, אלא הם ילכו בעקבות צבאות "המנצחים" של המוסלמים הקדמונים, שיוצאים "מהמסגד לצאת לקרב", ו"מפחדים רק מאלוהים".<ref name="IaR1981:131">Khomeini, Islamic Government, 1981: p.131</ref> ובעקבות הפקודה בקוראן: "הכן נגדם כל כוח שתוכל לגייס וסוסים קשורים". ח'ומייני גם טען כי "אם תקום צורת השלטון שהאיסלאם רצה, אף אחת מהממשלות הקיימות כיום בעולם לא תוכל להתנגד לה, כולן היו נכנעות".<ref name="IaR1981:122">Khomeini, Islamic Government, 1981: p.122</ref>

== הערות שוליים ==
תנינענק (שיר)

"תנינענק" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית קורין אלאל. את השיר הוציאה באפריל 2001 לאור חברת התקליטים NMC, כסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן השביעי שלה הנושא את שם השיר.

== על השיר ==
"תנינענק" נכתב והולחן על ידי מאיר גולדברג ואלאל בהתאמה. על הפקתו המוזיקלית היה מרקו גורקן אחראי. השיר פותח בסצנה המתארת את קימתו של תנין ענק מתעורר מעלפונו בצהריים ויוצא לטיול עם בנו. הפעולה הזו, שהיא חלק מהטבע החי, מתוארת בצורה מפורטת למדי: התנין, שמרים את רגליו, מגלה את שיניו ומנער את שריונו, מהווה סמל לעוצמה ולשליטה בפאונה. המסע של התנין עם בנו מייצג קשר חזק וטבעי בין הדורות. הדוברת מדגישה את היופי והשמחה הטמונים בטבע, כשהתנין עצמו, בסופו של דבר, מתמלא שמחה עד כדי בכי.

השיר חוצה גבולות גאוגרפיים והתנין ובנו זוכים לפגוש אליגטורים וקרוקודילים, מהיאור שבמצרים ועד נהרות אוסטרליה ותאילנד. כל זה מדגיש את המגוון והעושר של הטבע, ואת הקשר ההדוק בין היצורים שחיים בו.

== עטיפה ==
הרקע של העטיפה צבוע בגוון כהה של ירוק, ומרכזה מכיל איור של תנין בסגנון מופשט. התנין מוצג עם קווים שחורים ועבים, שמדגישים את מבנה גופו וראשו בצורה גרפית, כמעט כמו דגם גזירה מנייר. עיניו של התנין בולטות בצבע אדום זוהר, דבר המוסיף לדרמטיות ולאימתו של הדמות.

בצד השמאלי העליון של התמונה, מופיע שם האמנית, "קורין אלאל", בצבע לבן, ושם השיר, "תנינענק", בצבע אדום. מתחת לשם השיר מופיע אורכו, "3:50". כמו כן, מופיעים שמם של אלאל ושל גולדברג כמלחינת וככותב השיר.

== הצלחה מסחרית ==
ב-15 באפריל 2001 הוצג "תנינענק" כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. בשבוע שלאחר מכן דורג במקום החמישי. ב-29 באפריל עלה למקום השלישי – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. לבסוף ב-17 ביוני יצא מטבלת הדירוג לאחר שבעה שבועות צעידה רצופה.

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2001
קטגוריה:סינגלים מ-2001
קטגוריה:שירי קורין אלאל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מאיר גולדברג
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי קורין אלאל
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מרקו גורקן
קטגוריה:שירים על בעלי חיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
קוזמה מינין

טקסט=מינין קורא להתקוממות אנשי ניז'ני נובגורוד. [[מיכאיל פסקוב, 1861.|ממוזער|מינין קורא להתקוממות אנשי ניז'ני נובגורוד. מיכאיל פסקוב, 1861.]]
קוזמה מיניץ' זכרייב סוחורוקי (רוסית: Кузьма́ Ми́нич Заха́рьев Сухору́кий) (1570 לערך - 21 במאי 1616) היה סוחר רוסי, אשר יחד עם הנסיך דימיטרי פוז'ארסקי ארגן התקוממות עממית בניז'ני נובגורוד כנגד כיבוש רוסיה בידי האיחוד הפולני-ליטאי. במהלך תקופת הצרות.

הצלחת התקוממות זו הובילה לבסוף לניצחון רוסי בקרב על מוסקבה (1612) וסוף הכיבוש הפולני-ליטאי. מינין ופוז'ארסקי היו לגיבורים לאומיים בתרבות הרוסית ונתכבדו בהקמת אנדרטת מינין ופוז'ארסקי בקרמלין לזכרם.

מינין, יליד בלחנה, היה קצב מצליח בניז'ני נובגורוד. כאשר החלה להתארגן תנועה פטריוטית עממית לארגון חילות מתנדבים בעיר הולדתו, בחרו הסוחרים את מינין, שהיה חבר אמין ומכובד בגילדת הקצבים, לפקח על הטיפול בקרנות הציבוריות שהם תרמו לגיוס ולציוד הצבא המתנדב השני (רוסית: Второе народное ополчение).

צבא מתנדבים זה, בפיקודו של הנסיך פוז'ארסקי, זכה להערכה על שחרור הקרמלין במוסקבה מכוחות הפולנים ב-1 בנובמבר 1612. מינין התבלט בקרבות גם כמפקד מיומן והפך לאציל וחבר הדומה הבויארית תחת הצאר הרוסי שנבחר, מיכאיל רומנוב. מינין מת בשנת 1616 ונטמן בקתדרלת הארכאנגל של ניז'ני נובגורוד. כיכר מרכזית בעיר נקראת על שמו ועל שם הנסיך פוז'ארסקי.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אנשי צבא רוסים
קטגוריה:אצולה רוסית
קטגוריה:ילידי 1570
קטגוריה:נפטרים ב-1616
Tony Hawk's (סדרת משחקי וידאו)

טוני הוק, 2015
Tony Hawk's היא סדרת משחקי וידאו הממוקדת ברכיבה על סקייטבורד. סדרה המשחקים נוצרה בשיתוף עם הסקייטבורדר המקצועי האמריקני הנודע טוני הוק, אשר היה מעורב רבות בפיתוח ובקידום של המשחקים. הסדרה פותחה לאורך השנים בעיקר עבור קונסולות המשחקים הביתיות. הסדרה הייתה אחת מסדרות משחקי הווידאו הפופולריים והמצליחים ביותר מבחינה מסחרית במהלך העשור הראשון של המאה ה-21. ההצלחה המסחרית של המשחקים תרמה לכך שלאורך השנים נוצרו בסך הכל 20 משחקים בסדרה.

== המשחקים המרכזיים בסדרה ==
{| class="wikitable"
!שנה
!שם המשחק
!פלטפורמות משחק
|-
|1999
|Tony Hawk's Pro Skater
|PlayStation, Nintendo 64, Dreamcast, GameBoy Color
|-
|2000
|Tony Hawk's Pro Skater 2
|PlayStation, Xbox, Nintendo 64, Dreamcast, מחשב אישי, GameBoy Color
|-
|2001
|Tony Hawk's Pro Skater 3
|PlayStation, PlayStation 2, Xbox, מחשב אישי, Nintendo 64, GameCube, GameBoy Advance
|-
|2001
|Tony Hawk's Pro Skater 2x
|Xbox
|-
|2002
|Tony Hawk's Pro Skater 4
|PlayStation, Playstation 2, Xbox, מחשב אישי, GameCube, GameBoy Advance
|-
|2003
|Tony Hawk's Underground
|PlayStation 2, Xbox, GameCube, GameBoy Advance
|-
|2004
|Tony Hawk's Underground 2
|PlayStation 2, Xbox, מחשב אישי, GameCube, GameBoy Advance
|-
|2005
|Tony Hawk's American Wasteland
|Playstation 2, Xbox, Xbox 360, מחשב אישי, GameCube
|-
|2006
|Tony Hawk's Project 8
|PlayStation 2, PlayStation 3, Xbox, Xbox 360, PlayStation Portable
|-
|2006
|Tony Hawk's Downhill Jam
|Playstation 2, Wii, Nintendo DS
|-
|2007
|Tony Hawk's Proving Ground
|PlayStation 2, PlayStation 3, Xbox 360, Wii, Nintendo DS
|-
|2008
|Tony Hawk's Motion
|Nintendo DS
|-
|2009
|Tony Hawk's Ride
|PlayStation 3, Xbox 360, Wii
|-
|2009
|Tony Hawk's Vert
|Android, iOS
|-
|2010
|Tony Hawk's Shred
|PlayStation 3, Xbox 360, Wii
|-
|2012
|Tony Hawk's Pro Skater HD
|PlayStation 3, Xbox 360, מחשב אישי
|-
|2014
|Tony Hawk's Shred Session
|Android, iOS
|-
|2015
|Tony Hawk's Pro Skater 5
|PlayStation 4, Xbox One
|-
|2018
|Tony Hawk's Skate Jam
|Android, iOS
|-
|2020
|Tony Hawk's Pro Skater 1+2
|PlayStation 4, Xbox One, מחשב אישי
|}

== משחקיות ==
סדרת המשחקים פותחה במקור כמשחקים בסגנון ארקייד בהם המטרה היא להשיג את ניקוד גבוה על ידי ביצוע של טריקים שונים במהלך הרכיבה על סקייטבורד במגוון סביבות. השחקן יכול לבחור לשלוט בסקייטבורדרים מקצועיים שונים, כולל בטוני הוק עצמו, ולבצע שילוב של טריקים שונים במטרה להשיג ניקוד גבוה. השחקן מקבל ניקוד גבוה יותר על טריקים מורכבים יותר או טריקים אשר מתוזמנים היטב. עם השנים המשחקים החדשים יותר בסדרה אפשרו ביצוע של טריקים מורכבים יותר ויותר.

במשחקי הסדרה ישנה גם את האפשרות לשחק במשחק מרובה משתתפים, המאפשר להתחרות בשחקנים אחרים במסלולים שונים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.tonyhawkthegame.com אתר רשמי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות משחקי וידאו
קטגוריה:משחקי ספורט ממוחשבים
רפי קריספין

רפי קריספין (נולד ב-29 בספטמבר 1972) הוא מפיק מוזיקלי ישראלי. במרוצת השנים היה שותף לעיבוד ולהפקת יצירות של אמנים רבים, כמו דור דניאל, מאיה אברהם ואדם.

== ביוגרפיה ==
קריספין למד בצעירותו בבית הספר תל נורדאו. מאוחר יותר עבר ל. בשנת 1991 התגייס לחיל האוויר.

לאחר שחרורו מהצבא פתח בשנת 1994 בר הופעות בשם "הגרוב ג'ם בר" הממוקם בדרום תל אביב. במרוצת הזמן הופיעו שם כמה ממוזיקאי המיינסטרים של ישראל באותה העת, כמו שוטי הנבואה, דין דין אביב, אפרים שמיר, אורי בשן ועילי בוטנר. לאחר שמונה שנים ייסד את "החדר של סבתא", אולפן הקלטות משלו.

בשנת 2006 מונה למנהל A&R של חברת התקליטים הליקון. באותה שנה תכנת את השיר "היא יודעת" של נינט טייב מתוך אלבום הבכורה שלה, "יחפה". השיר הפך ללהיט בישראל, הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' והוכתר כ"שיר השנה" של רדיו ירושלים.

בשנת 2008 עבד עם קורין אלאל בתהליך יצירת הקו המוזיקלי של אלבומה השמיני, "פשוט כל כך". באותה שנה הפיק את הרצועה "יותר טוב לסלוח" מתוך אלבומה השני של שירי מימון, "רגע לפני ש...", שהגיעה למקום ה-39 במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג'. באפריל 2009 הפיק ועיבד עם אדם פרי את אלבום הבכורה של הזמר דור דניאל, "בין החלומות". קודם להוצאת האלבום פורסמו שני סינגלים, "מקום לצידך" ו"רציתי", שזכו להצלחה רבה, הושמעו רבות ברדיו והגיעו לראש מצעדי הפזמונים השבועיים בתחנות הרדיו השונות. עבודתו עם דניאל המשיכה גם לאלבומו העוקב, "עשרה חודשים". במקביל החל לנהל את אמיר דדון.

בשנת 2011 סיים את תפקידו בהליקון. שנה לאחר מכן השיק חברת ניהול ויחסי ציבור בשם "ZE ניהול". תחתיה הוחתמו אמנים, כמו היהודים, שי גבסו ומאיה אברהם. לאברהם הוא הפיק את כל השירים מאלבומה השני, "ליום הזה חיכיתי", כולל את "אמת אחת", "אם תחזור", "עד שיבוא אוקטובר", "עברתי את הדרך", "תדע", "ענני" ו"זרועותיי". בין השנים 2013–2014 הפך למנהלה של להקת היהודים. קריספין עבד עם אדם בהפקת אלבומו האחרון לפני מותו, "גאולה", שפורסם ב-2019.

מתגורר בתל אביב-יפו.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר תל נורדאו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
המומיה: שובו של קיסר הדרקון

המומיה: שובו של קיסר הדרקון (באנגלית: The Mummy: Tomb of the Dragon Emperor) הוא סרט פנטזיה-הרפתקאות-פעולה אמריקאי משנת 2008 בבימויו של רוב כהן ובכיכובם של ברנדן פרייזר, ג'ט לי, מריה בלו, ג'ון האנה, ומישל יאו. הסרט מתרחש בסין, במקום במצרים כמו בסרטים הקודמים בזיכיון, ומתמקד במקורותיו של צבא הטרקוטה. זהו הסרט השלישי והאחרון בטרילוגיית סרטי המומיה.

הסרט זכה להצלחה מסחרית<ref></ref> וגרף מעל ל-405 מיליון דולרים ברחבי העולם,<ref name="Numbers"></ref> אך הוא זכה לפחות הצלחה מהסרטים הקודמים בסדרה. בשנת 2017 סרטי יוניברסל ניסו ליצור אתחול מחדש לזיכיון סרטי המומיה עם סרט חדש בכיכובו של טום קרוז.

== תקציר העלילה ==
עלילת הסרט מתחילה בסין בימי קדם כאשר הקיסר הראשון של סין (מגולם על ידי ג'ט לי) מבקש לכבוש את העולם אך המכשפה זי יואן (מגולמת על ידי מישל יאו) מטילה עליו קללה והוא נקבר יחד עם צבאו במאוזוליאום תת-קרקעי.

בשנת 1946 אלכס אוקונל (מגולם על ידי לוק פורד), שהוא בנם של ריק אוקונל (מגולם על ידי ברנדן פרייזר) ואשתו אוולין (מגולמת על ידי מריה בלו), מגלה את קברו של קיסר סין הראשון. הגילוי של אלכס מוביל בהמשך לתחיית הקיסר הראשון לאחר שגנרל בצבא הסיני מאלץ את אלכס להסיר את הקללה שהוטלה עליו.

משפחת אוקונל, יחד עם אחיה של אוולין ג'ונתן והמכשפה זי יואן, חייבים כעת לעצור את הקיסר לפני שיצליח להפוך להיות בן אלמוות ולהשתלט על העולם ביחד עם צבאו.

== צוות השחקנים הראשי ==
* ברנדן פרייזר בתפקיד ריק אוקונל - בעלה של אוולין ואביו של אלכס.
* ג'ט לי בתפקיד הקיסר הראשון של סין. איש מלחמה מרושע שמעוניין להיות בן אלמוות ולהשתלט על העולם.
* מריה בלו בתפקיד אוולין קרנהאן-אוקונל - אשתו של ריק ואמו של אלכס. בעבר גילמה את הדמות רייצ' וייס .
* ג'ון האנה בתפקיד ג'ונתן קרנהאן, אחיה הבכור של אוולין.
* לוק פורד בתפקיד אלכסנדר רופרט "אלכס" אוקונל, בנם של ריק ואוולין, אשר כיום בן 21. אלכס מתאהב בבתה של זי יואן, לין.
* מישל יאו בתפקיד זי יואן, מכשפה בת אלמוות אשר ממנה הקיסר הראשון של סין מעוניין להשיג את סוד חיי הנצח.
* איזבלה ליונג בתפקיד לין, מושא האהבה של אלכס, ובתה של זי יואן.
* אנתוני וונג בתפקיד הגנרל יאנג.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:מכשפות בקולנוע ובטלוויזיה
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2008
וולקן (כוכב לכת היפותטי)

ליטוגרפית משנת 1846]]

וולקן (באנגלית: Vulcan) היה כוכב לכת תאורטי שמספר אסטרונומים לפני המאה ה-20 חשבו שהיה קיים במסלול בין כוכב חמה לבין השמש. ספקולציות לגבי, ואפילו תצפיות לכאורה של גופים שמימיים או כוכבי לכת בין חמה לשמש מתוארכים מתחילת המאה ה-17. הטענה לקיומם הסביר זכה לתמיכתו של המתמטיקאי הצרפתי אורבן לה-ורייה, אשר חזה את קיומו של נפטון באמצעות הפרעות במסלול אורנוס. עד 1859 הוא אישר הפרעות בלתי מוסברות במסלולו של חמה וחזה שהן חייבות להיות תוצאה של השפעת מכוח הכבידה של כוכב לכת סמוך אחר או סדרת אסטרואידים לא ידועה בין חמה לשמש. דיווח של אסטרונום חובב צרפתי שצפה בחפץ חולף מול השמש באותה שנה הוביל את לה ורייר להכריז כי סוף סוף התגלה כוכב הלכת המבוקש, אשר העניק לו את השם "וולקן".

חיפושים רבים נערכו עבור וולקן במהלך העשורים הבאים, אך אף על פי שמספר אנשים תענו שמצאו אותו, לא היה ניתן לאשר את קיומו. הצורך בכוכב הלכת כהסבר להפרעות במסלול של חמה מיותר, מאחר שכאשר תורת היחסות הכללית של אלברט איינשטיין משנת 1915 הראתה כי יציאתו של מרקורי ממסלול שנחזה על ידי הפיזיקה הניוטונית הוסברה על ידי השפעות הנובעות מהעקמומיות של המרחב הזמן בגלל מסת השמש.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מערכת השמש
קטגוריה:כוכבי לכת משוערים