OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גמל כלאיים

גמל כלאיים הוא הכלאה בין גמל דו-דבשתי (Camelus bactrianus) וגמל חד-דבשתי (Camelus dromedarius). 

לצאצא ישיר וטהור של גמל דו-דבשתי וגמל חד-דבשתי יש בדרך כלל דבשת אחת, והיא לעיתים מחולקת מעט לכדי שתי דבשות. הוא בדרך כלל גדול יותר מהוריו, ויכול להגיע לגובה כתפיים של 230 ס"מ ולמשקל של עד 1,000 ק"ג. אלה הם גמלים חזקים מאוד ולכן שימושיים לטובת חרישה ונשיאת משאות כבדים. כמו כן, הם בדרך כלל צייתנים וניתנים לאילוף. הם נפוצים ברוסיה, איראן, אפגניסטן וטורקיה, ובמידה פחותה גם בערב הסעודית, טורקמניסטן וקזחסטן. נקבות גמל כלאיים טהורות הן פוריות. 

ניתן לבצע הכלאות מסדר שני של צאצאים טהורים של גמל דו-דבשתי וגמל חד-דבשתי. לצאצא הכלאה של נאקת כלאיים טהורה עם גמל דו-דבשתי ("דו-דבשתי מסדר שני") יש בדרך כלל שתי דבשות, והוא מהיר מהגמל הדו-דבשתי וחזק מהגמל החד-דבשתי. הוא מסוגל לצעוד בשלג ובעל עמידות גבוהה באזורים הררים. הוא נפוץ בעיקר באזור קזחסטן. צאצא הכלאה של נאקת כלאיים טהורה עם גמל חד-דבשתי ("חד-דבשתי מסדר שני") חזק יותר מגמל חד-דבשתי, ונחשב נדיר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20170209150727/http://www.silk-road.com/newsletter/vol3num1/7_bactrian.php Bactrian Camels and Bactrian-Dromedary Hybrids]

קטגוריה:גמליים
קטגוריה:חיות כלאיים
קטגוריה:מינים מבויתים
אוניברסיאדת טורינו (1959)

אוניברסיאדת הקיץ הראשונה נערכה בטורינו, איטליה ב-1959, כאשר טקס הפתיחה והמשחקים נערכו באצטדיון האולימפי בטורינו. במשחקים השתתפו 985 ספורטאים.

באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות בשבעה ענפי ספורט: אתלטיקה, התעמלות אמנותית, טניס, כדורמים, כדורסל, כדורעף ושחייה.

סך הכול הוענקו 181 מדליות, מתוכן 38 לאיטליה. 

==אירועים מיוחדים==
* ליביו ברוטי מאיטליה זכה ב-3 מדליות זהב, בריצת 100 מטר, ריצת 200 מטר ובריצת שליחים 4x100 מטר.

==טבלת המדליות (חלקית)==
{|class="wikitable sortable" style="text-align:right;"
|-
!מקום
!מדינה
!style="background:gold; width:4.5em;"|זהב
!style="background:silver; width:4.5em;"|כסף
!style="background:#cc9966; width:4.5em;"|ארד
!style="width:4.5em;"|סה"כ
|-align=center
|1||align=right|||18||10||10||38
|-align=center
|2||align=right|||11||8||5||24
|-align=center
|3||align=right|||6||9||10||25
|- class="sortbottom"
!colspan=2|סך הכל||60||60||61||181
|}

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20170119013123/http://fisu.net/en/FISU-history-3171.html היסטוריה של אוניברסיאדות]
* [http://www.gbrathletics.com/ic/wsgm.htm אטלטיקה (גברים)]
* [http://www.gbrathletics.com/ic/wsgw.htm אטלטיקה (נשים)]
* [https://web.archive.org/web/20141010202854/http://www.ishof.org/library/pdf/medalists.pdf שחייה]

1959
קטגוריה:טורינו: תחרויות ספורט
קטגוריה:1959 בספורט
ערכים (כתב עת)

כתב-העת ערכים היה ביטאון המפלגה הקומוניסטית הישראלית (רק"ח) לשאלות התאוריה והפרקטיקה, שיצא לאור מאוגוסט 1969 ועד דצמבר 1996. העורך הראשי של כתב העת היה ד"ר וולפגנג ארליך.

בינואר 1973 החל להופיע דו-ירחון בשם "בעיות השלום והסוציאליזם", שהיה המהדורה העברית של כתב העת של התנועה הקומוניסטית הבינלאומית, אותו הוציאה לאור מערכת ששכנה בפראג. גם עורכו האחראי של כתב עת זה היה ד"ר וולפגנג ארליך.

באוגוסט 1975 אוחדו שני כתב העת, "ערכים" ו"בעיות השלום והסוציאליזם", וכתב העת המאוחד נקרא: "ערכים, כתב עת לבעיות השלום והסוציאליזם". בינואר 1991, לאחר קריסתם של המשטרים שהיו בברית המועצות ובצ'כוסלובקיה, נפסקה הוצאתו לאור בפראג של כתב העת "בעיות השלום והסוציאליזם". בעקבות זאת, חזר כתב העת בעברית לשמו "ערכים".

המדורים הנפוצים ב"ערכים" היו: מדיניות, חברה, כלכלה, עובדים, בינלאומי, התנועה הקומוניסטית, העולם הערבי, תרבות, זיכרונות ומסמכים של המפלגה הקומוניסטית הישראלית.

קטגוריה:עיתונות מפלגתית קומוניסטית בישראל
קטגוריה:ישראל: כתבי עת
מארק אדאמו

מארק אדאמו (באנגלית: Mark Adamo; נולד ב-1 באוגוסט 1962) הוא מלחין ולבריתן אמריקאי.

==חייו==
===לימודים וקריירה===
אדאמו, יליד פילדלפיה, למד באוניברסיטת ניו יורק ובאוניברסיטה הקתולית של אמריקה, שם סיים את לימודי התואר הראשון בהלחנה ב-1990. לאחר סיום לימודיו לימד הלחנה באוניברסיטת ניו יורק, באוניברסיטה העירונית של ניו יורק ובתיאטרון הלירי האמריקאי.

האופרה של אדאמו, "נשים קטנות", (1998), שלה כתב גם את הלברית המבוססת על ספרה של לואיזה מיי אלקוט, הנחילה לו את ראשית פרסומו. בהמשך לכך התמנה למלחין הבית של האופרה של ניו יורק, משרה בה כיהן מ-2001 עד 2006. במסגרת זו ניהל את התוכנית להצגת מלחינים אמריקאים. בשנת 2003 התמנה גם לרב-אמן ב"מרכז האטלנטי לאמנויות".

===יצירתו===
המוזיקה של אדאמו עושה שימוש בטכניקות של המאה ה-20 והמאה ה-21 וניכרות בה השפעות שונות ומגוונות, החל בתיאטרון מוזיקה וכלה בסריאליזם. להקות אופרה בסן פרנסיסקו, דאלאס ויוסטון הזמינו אצלו ארבע אופרות באורך מלא, וכן קיבל הזמנות לכתיבת יצירות תזמורתיות וקאמריות מאת התזמורת הסימפונית הלאומית של ארצות הברית, החלילן ג'יימס גאלוויי, זמר הבריטון תומאס המסון והמקהלה הקאמרית שאנטיקלר. בביצוע כמה מיצירותיו, לרבות הפקות של "נשים קטנות", היה גם הבמאי.

==חיים אישיים==
מארק אדאמו חי בניו יורק עם בן-זוגו, המלחין ג'ון קוריליאנו.

==יצירתו==
===אופרה===
* "נשים קטנות", (1998)
* "התוודה", אופרה קאמרית (1998)
* "ליזיסטראטה", או "האלה העירומה" (2005)
* "הבשורה של מריה מגדלנה" (2013)

===מבחר יצירות אחרות===
* "ויקטוריאנים מאוחרים" לזמר, קריין ותזמורת קאמרית (1994, נערך ותוקן, 2007; 25 דקות)
* "ארבעה מלאכים: קונצ'רטו לנבל ותזמורת (2006; 25 דקות)
* "מוזיקת אלקוט" (מתוך "נשים קטנות", לכלי מיתר וכלי הקשה (1999, נערך ותוקן 2007; 18 דקות)
* "מלכת השמיים", לנבל וכלי מיתר (2007; 8 דקות)
* פתיחה ל"ליזיסטראטה" לתזמורת (2006; 4 דקות)
* "גארלאנדה" מקהלת נשים ופסנתר או פסנתר והרכב קאמרי (2006; 15 דקות)
* "קנטטה דומינו: אטיוד על תהילים צ"ז" למקהלה מעורבת כפולה ופסנתר עם סולו סופרן (1999, נערך ותוקן 2009; 12 דקות)
* Matewan Music: שלושה שירי עם למקהלה מעורבת א קאפלה עם סולו סופרן (1995, נערך ותוקן 2009; 13 דקות)
* "המשורר דובר על שבח והלל" למקהלה מעורבת או למקהלת גברים א קאפלה (1995, נערך ותוקן 2009; 6 דקות)
* "סגולה נעלה", למקהלה מעורבת כפולה א קאפלה (1997, נערך ותוקן 2009; 4 דקות)
* "יופי ססגוני", למקהלה מעורבת א קאפלה (1995, נערך ותוקן 2009; 4 דקות)
* "תפארת האל", למקהלה מעובת א קאפלה (1995, נערך ותוקן 2009; 4 דקות)
* "אלמנת המתחרה", מחזור של חמישה שירים למצו-סופרן, פסנתר וצ'לו (2009; 15 דקות)

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.schirmer.com/default.aspx?TabId=2419&State_2872=2&ComposerId_2872=9 Mark Adamo] at G. Schirmer
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:לבריתנים אמריקאים
קטגוריה:מלחיני אופרה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-21
בורוס (עיר)

בּוּרוֹס (בשוודית: Borås) היא עיר במחוז וסטרה ייטלנד שבשוודיה. נכון לשנת 2010 התגוררו בעיר 66,273 תושבים.

==היסטוריה==
העיר בורוס קיבלה את זכויותיה בשנת 1621 על ידי גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה. הסיבה הייתה לתת לסוחרים מקום חוקי למכור את סחורותיהם. העיר התפתחה זמן קצר לאחר שנוסדה. לאחר מאה שנים אוכלוסיית העיר גדלה ל-2,000 תושבים. בורוס הושחתה על ידי שריפות ארבע פעמים בשנים: 1681, 1727, 1822 ו-1827. כנסיית קארולי שבעיר הוא המבנה הישן ביותר בעיר ועמד בכל השריפות.

==תעשייה==
בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20 הייתה בורוס מרכז תעשיית הטקסטיל בשוודיה. 

המשרדים הראשיים של החברה SWEDAC נמצאים בעיר, כמו כן גם של חברת Ericsson אשר לה יש מפעל ייצור גדול בעיר.

בפארק התעשייתי, קיימות חברות רבות שמתמחות בלוגיסטיקה. התעשיות בבורוס משתפות פעולה עם אוניברסיטת בורוס והמוסד הטכנולוגי SP של שוודיה. בעיר נמצאים השעון האטומי של שוודיה, המוסד הטכנולוגי מבצע מחקרים שונים כדי לקדם את הגנת הצרכן.

==ספורט==
קבוצת הספורט המצליחה ביותר בעיר היא קבוצת הכדורגל אלפסבורג, אלופת שוודיה בשנים 2006 ו-2012. המועדון נוסד בשנת 1904 אך קיבל את שמו הנוכחי בשנת 1906. אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא בורוס ארנה, תכולת האצטדיון היא 16,000 מקומות ישיבה. מדי הקבוצה הם בצבעים צהוב ושחור (תלבושת בית).

מועדונים אחרים הם HC בורוס, קבוצת ההוקי קרח של העיר, ובורוס רינוס, קבוצת הפוטבול של העיר.

בורוס אירחה את טורניר הכדורמים, XIII FINA World Masters Championships 2010 בין 28 ביולי עד 6 באוגוסט.

==יהודים==
לאחר מלחמת העולם השנייה הגיעו לבורוס כ-400 משפחות של פליטי השואה. במהלך השנים לאחר מכן עזבו רובם לארצות הברית. בשנת 1955 נותרו בבורוס כ-80 משפחות יהודיות שהחזיקו מורה מישראל שלימד את הילדים עברית.

== ערים תאומות ==

* 

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Ramnaparken.jpg|אגם ראמנאפארקן בחורף
קובץ:Borås stadspark.jpg|פארק בעיר
קובץ:Boras Radhus.jpg|בית המשפט העירוני
קובץ:Borås Stad.jpeg|נוף העיר בחורף
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.boras.se/ אתר האינטרנט של בורוס]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שוודיה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1621
חוני (גאורגיה)

חוֹני (בגאורגית: ხონი) היא עיירה במישור קולכתי שבמערב גאורגיה; העיירה מהווה מרכז מנהלתי של נפת חוני שבמחוז אימרתי. חוני ממוקמת על גדת הנהר צחניסצקאלי בגובה 114 מטר מעל פני הים.

חוני מרוחקת כ-25 קילומטרים מהעיר כותאיסי שממזרחהּ. תחנת הרכבת הקרובה ביותר לחוני נמצאת בעיר סמטרדיה שמדרומהּ, במרחק 22 קילומטרים. בזמן המפקד שנערך בשנת 2014, אוכלוסיית חוני מנתה 8,987 נפש.

כלכלתה של חוני מתבססת על חקלאות - יש בה מטעי תה ומפעל לעיבודו. בעיירה נמצא בית-מוזיאון של המהפכן הגאורגי אלכסנדרה צולוקידזה (בבית ילדותו). חוני היא מקום מושב הבישוף של הדיוקסיה חוני-סמטרדיה.

==היסטוריה==
בשטחה של חוני נמצאו שרידי יישוב מתקופת הברונזה המאוחרת ו-1,270 מטבעות תתרי שהוטבעו בממלכת קולכיס (תקופת הברזל). לפי הערכות, חוני הוקמה ככפר בין המאה ה-6 למאה ה-9.

בשנת 1529 הכפר חוני נהפך למרכז דיוקסיה, מה שהוביל לצמיחתו הדמוגרפית והכלכלית. מהמאה ה-18 חוני היה מרכז חשוב למסחר.

בשנת 1810, עם סיפוחה של ממלכת אימרתי לאימפריה הרוסית, חוני נהפך למרכזו המנהלתי של מחוז השפלה שבמערב גאורגיה. בשנות ה-20 של המאה ה-19, חוני כבר הייתה לעיירה מיושבת בצפיפות.

בשנת 1846, עם הארגון המנהלתי החדש של גאורגיה במסגרת האימפריה הרוסית, חוני הוכפפה למחוז כותאיסי שבפלך כותאיסי (שהוקמה באותה שנה). משנות ה-50 של המאה ה-19 בעיירה פעל שוק טבק. בשנת 1865 בחוני נערכה הצגת התיאטרון הראשונה.

משנות ה-70 של המאה ה-19 חוני הייתה המרכז התעשייתי והמסחרי החשוב ביותר באימרתי (אחרי כותאיסי). בעיירה פעלו מפעלי עץ וטקסטיל (על אנרגיית מים), וכן בית-חרושת ללבנים ורעפים; בנוסף, חוני הייתה המרכז החשוב ביותר בגאורגיה לייצור חוטי משי וסלילי חוטים לתפירה. מדי יום שישי, בעיירה היה נערך יריד גדול.

בשנת 1890 נוסדה בחוני התזמורת הראשונה בגאורגיה לכלי נשיפה. בשנת 1907 הוקמה בעיירה להקת תיאטרון מקומית.

בשנים 1936–1989 נקראה חוני צוּלוּקידזֵה (על שם המהפכן אלכסנדרה צולוקידזה שנולד בה).

האתר ההיסטורי החשוב ביותר בחוני היא כנסיית גיורגי הקדוש שנבנתה בין המאה ה-11 למאה ה-13 ועדיין פעיל; בנוסף, בעיירה קיים בניין הסמינר להוראה, שהוקם בשנת 1881.

==ערים תאומות==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאורגיה: יישובים
קטגוריה:אימרתי
קטגוריה:עיירות
דויטשה בנק פארק

דויטשה בנק פארק (בגרמנית: Deutsche Bank Park) הוא אצטדיון ספורט בעיר פרנקפורט שבמדינת הסן, גרמניה ומשמש לבית עבור קבוצת הבונדסליגה הגרמנית איינטרכט פרנקפורט. האצטדיון מוכר בשמו המקורי ואלדשטדיון (בגרמנית: Waldstadion, אצטדיון היער). האצטדיון נפתח לראשונה בשנת 1925 ושופץ מספר פעמים מאז. השיפוץ האחרון היה בהכנות לקראת גביע הקונפדרציות 2005 ו-מונדיאל 2006. עם קיבולת של 51,500 צופים, אצטדיון זה הוא אחד מעשרת אצטדיוני הכדורגל הגדולים בגרמניה. האצטדיון היה אחד מ-9 האצטדיונים שאירחו את גביע העולם בכדורגל נשים 2011 ואירח ארבעה משחקים בטורניר כולל משחק הגמר. בין השנים 2005 ל-2020 שמו הרשמי של האצטדיון היה קומרצבנק ארנה (בגרמנית: Commerzbank Arena).

קומפלקס הספורט, אשר נמצא בבעלות עיריית פרנקפורט, כולל את האצטדיון ומתקני ספורט אחרים כמו: בריכת שחיה, קומפלקס טניס ומתחם כדורעף חופים. בסמוך לאצטדיון נמצאת תחנת רכבת לאומית אשר הופכת את המתחם לנגיש יותר לכולם.

==מונדיאל 2006==
אצטדיון זה הוא אחד ממספר אצטדיונים אשר אירחו את מונדיאל 2006.

במהלך המונדיאל אירח האצטדיון חמישה משחקים:
* 1 - 0 , שלב הבתים
* 2 - 1 , שלב הבתים
* 2 - 0 , שלב הבתים
* 0 - 0 , שלב הבתים
* 0 - 1 , רבע הגמר

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
2022128134111 2022-05-08 Fussball Eintracht Frankfurt vs Borussia Mönchengladbach - Sven - 1D X MK II - 0002 - IMG 7898.jpg|מבט מבפנים
Aerial view of Commerzbank-Arena.jpg|האצטדיון ממבט על
Waldstadionold1.jpg|מראה האצטדיון בשנת 2001 לפני ששודרג לקראת מונדיאל 2006
</gallery>

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.eintracht.de/stadion/ דויטשה בנק פארק באתר הרשמי של איינטרכט פרנקפורט]
* [http://www.stadiumguide.com/commerzbankarena/ דויטשה בנק פארק] באתר [https://web.archive.org/web/20090708044302/http://www.stadiumguide.com/index.htm Stadium Guide]
* [https://web.archive.org/web/20140416205647/http://www.worldstadiums.com/stadium_pictures/europe/germany/hessen/frankfurt_waldstadion.shtml דויטשה בנק פארק] באתר [http://www.worldstadiums.com/ World Stadiums]

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בגרמניה
קטגוריה:פרנקפורט: מבנים
קטגוריה:פרנקפורט: ספורט
קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 2006
קטגוריה:אצטדיוני גביע העולם בכדורגל נשים 2011
קטגוריה:איינטרכט פרנקפורט
Moovit

Moovit היא אפליקציה חינמית ושיתופית ישראלית, לטלפונים חכמים ולדפדפנים, לניווט בתחבורה ציבורית, מבוססת GPS, שפותחה על ידי חברת ההזנק הישראלית MoovitApp Global LTD (לשעבר Tranzmate). היישום פועל בטלפונים חכמים עם מערכות הפעלה מסוג Windows Phone, אנדרואיד, ו-iOS ובדפדפנים.

== סקירה ==
היישום מסוגל לספק בזמן אמת מידע על המיקומים של אוטובוסים, חשמליות, רכבות כבדות, רכבות תחתיות, רכבות קלות, אופניים ומעבורות. על בסיס המיקום הנוכחי של המשתמשים, המחושב על סמך ה-GPS של המכשיר, המשתמשים מסוגלים באמצעות היישום לראות בזמן אמת במפה של האזור בו הם נמצאים היכן תחנות התחבורה הציבורית הקרובות אליהם. היישום מסוגל לתכנן מסלולי נסיעה ליעדים מסוימים דרך מספר קווי תחבורה שונים על בסיס מידע המתקבל בזמן אמת.

המידע המוצג באמצעות היישום משלב נתוני תחבורה ציבורית סטטיים המתקבלים ממפעילי התחבורה הציבורית ביחד עם נתונים שנאספים בזמן אמת ממשתמשי היישום במסגרת תהליך מיקור המונים. בעת הנסיעה בקווי התחבורה הציבורית כאשר היישום מופעל, משתמשי היישום מעבירים באופן פאסיבי ובעילום שם מידע לשרתי Moovit אודות מהירותו של כלי התחבורה שהם נוסעים בו, וכן מידע אודות מיקומו הנוכחי של כלי התחבורה. לאחר מכן נתונים אלו מוצלבים עם נתוני לוחות הזמנים של התחבורה הציבורית על מנת שיתר המשתמשים המקומיים, אשר אמורים לנסוע באותם כלי התחבורה, יקבלו מידע מדויק ככל הניתן על סמך המיקום הנוכחי בפועל של כלי התחבורה.

בנוסף לשיתוף נתונים באופן פסיבי, המשתמשים יכולים לדווח באופן פעיל באמצעות היישום על המיקום של כלי התחבורה הציבורית, לציין מהן הסיבות לעיכובים, לציין האם ישנם עומסי תנועה, לדרג את שביעות הרצון שלהם מהנהגים, ולציין אם באותו הקו ישנו חיבור Wi-Fi זמין.

היישום זמין באלפי ערים ביותר מ-102 מדינות בעולם. היישום השתמש בעבר במפות מיזם המיפוי השיתופי OpenStreetMap. כיום היישום משתמש בגוגל מפות.

לפי נתוני השירות, למעלה מ־775 מיליון נוסעים משתמשים בשירות Moovit. ב-4 במאי 2020, Moovit נרכשה על ידי אינטל בכ-900 מיליון דולר.

== אודות החברה ==
סמליל המקורי
חברת Moovit נוסדה בישראל בשנת 2011 על ידי ניר ארז, רועי ביק וירון עברון. בין חברי הדירקטוריון של Moovit: אורי לוין, ממייסדי חברת Waze, פרופ' אמנון שעשוע, מייסד ומנכ"ל חברת Mobileye, וגילי רענן מסקויה קפיטל.

החברה גייסה למעלה מ-135 מיליון דולר בארבעה סבבי גיוס הון, אותם משקיעה החברה בעיקר בטכנולוגיה המאפשרת, בין היתר, להוסיף עיר חדשה למערכת כל 15 שעות ומיליוני משתמשים חדשים מדי חודש.

חברת Moovit זכתה בפרס אטלס ב-2016, שהייתה השנה הראשונה לחלוקת הפרס.

משרדי החברה ממוקמים בפארק המדע בנס ציונה. החברה מעסיקה למעלה מ-210 עובדים, אשר כמחציתם עוסקים במחקר ופיתוח.

במאי 2020 נרכשה על ידי אינטל בכ-900 מיליון דולר.

==לקריאה נוספת==
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אפליקציות בתחום התחבורה
קטגוריה:ניווט לווייני: שימושים
קטגוריה:מיקור המונים
קטגוריה:חברות תוכנה ישראליות
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2011
קטגוריה:חברות ישראליות שעשו אקזיט
קטגוריה:נס ציונה: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2011
אוניברסיאדת פורטו אלגרה (1963)

אוניברסיאדת הקיץ השלישית נערכה בפורטו אלגרה, ברזיל ב-1963, כאשר טקס הפתיחה והמשחקים נערכו באצטדיון האולימפי של העיר. במשחקים השתתפו 713 ספורטאים.

באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות בתשעה ענפי ספורט: אתלטיקה, התעמלות מכשירים, חתירה, טניס, כדורמים, כדורסל, כדורעף, קפיצה למים ושחייה.

סך הכול הוענקו 206 מדליות; מתוכן: 37 להונגריה, 35 לגרמניה המערבית, ו-34 לברית המועצות שדורגה במקום הראשון בשל ריבוי מדליות הזהב שקיבלה.

==טבלת המדליות (חלקית)==
{|class="wikitable sortable" style="text-align:right;"
|-
!מקום
!מדינה
!style="background:gold; width:4.5em;"|זהב
!style="background:silver; width:4.5em;"|כסף
!style="background:#cc9966; width:4.5em;"|ארד
!style="width:4.5em;"|סה"כ
|-align=center
|1||align=right|||19||12||3||34
|-align=center
|2||align=right|||18||13||6||37
|-align=center
|3||align=right|||10||11||14||35
|- class="sortbottom"
!colspan=2|סך הכל||70||67||69||206
|}

1963
קטגוריה:1963 בספורט
קטגוריה:תחרויות ספורט בברזיל
קטגוריה:פורטו אלגרה: ספורט
אלינער ברקת

אלינער ברקת (נולדה ב-17 בדצמבר 1939) היא פרופסור בדימוס להיסטוריה של עם ישראל במכללת אחוה ובמכללת ספיר. במכללת אחוה היא גם ראש המחלקה לב.א. כללי במדעי הרוח והחברה. 

מוקד מחקרה של ברקת הוא גניזת קהיר. דרך כתבי הגניזה היא חוקרת את הקהילה היהודית במצרים של ימי הביניים, כהמשך ישיר לעבודת הדוקטורט שלה, שעסקה בהנהגת הקהילה היהודית בפוסטאט במחצית הראשונה של המאה ה-11.

== ספרים שכתבה ==
* 
* שפריר מצרים; ההנהגה היהודית בפסטאט במחצית הראשונה של המאה האחת-עשרה, מכון לחקר התפוצות, אוניברסיטת תל אביב, 1995
* תקופת הגאונים; עם ישראל תחת שלטון האסלם במאות ז–יב, האוניברסיטה המשודרת, משרד הביטחון, תל אביב, 2007
*מסע משם לכאן; סטימצקי, תל אביב, 2018.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://elinoarbareket.com/ חכמות בנתה ביתה] - האתר של אלינוער ברקת
* [http://elinoarbareket.com/%d7%aa%d7%a7%d7%95%d7%a4%d7%aa-%d7%94%d7%92%d7%90%d7%95%d7%a0%d7%99%d7%9d-%d7%a2%d7%9d-%d7%99%d7%a9%d7%a8%d7%90%d7%9c-%d7%aa%d7%97%d7%aa-%d7%a9%d7%9c%d7%98%d7%95%d7%9f-%d7%94%d7%90%d7%a1%d7%9c%d7%90 תקופת הגאונים: עם ישראל תחת שלטון האסלאם במאות ז'-י"ב] - הספר המלא
* 

קטגוריה:חוקרי גניזת קהיר
קטגוריה:חוקרות יהדות ישראליות
קטגוריה:חוקרי יהדות ישראלים
קטגוריה:היסטוריוניות ישראליות
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית ספיר
קטגוריה:בית ניר: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
אוניברסיאדת בודפשט (1965)

המשלחת הישראלית לאוניברסיאדה בבודפשט, 1965

אוניברסיאדת הקיץ הרביעית נערכה בבודפשט, הונגריה ב-1965, כאשר טקס הפתיחה והמשחקים נערכו באצטדיון פרנץ פושקש. במשחקים השתתפו 1,729 ספורטאים.

באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות בתשעה ענפי ספורט: אתלטיקה, התעמלות מכשירים, חתירה, טניס, כדורמים, כדורסל, כדורעף, קפיצה למים ושחייה.

סך הכול הוענקו 219 מדליות, מתוכן 56 לברית המועצות ו-38 להונגריה שדורגה ראשונה בשל ריבוי מדליות הזהב שקיבלה.

==טבלת המדליות (חלקית)==
{|class="wikitable sortable" style="text-align:right;"
|-
!מקום
!מדינה
!style="background:gold; width:4.5em;"|זהב
!style="background:silver; width:4.5em;"|כסף
!style="background:#cc9966; width:4.5em;"|ארד
!style="width:4.5em;"|סה"כ
|-align=center
|1||align=right|||16||8||14||38
|-align=center
|2||align=right|||14||26||16||56
|-align=center
|3||align=right|||14||10||9||33
|- class="sortbottom"
!colspan=2|סך הכל||74||72||73||219
|}

==קישורים חיצוניים==

1965
קטגוריה:1965 בספורט
קטגוריה:בודפשט: תחרויות ספורט
נועדיה

נוֹעַדְיָה היא דמות מקראית, נביאת שקר בימי נחמיה. שמה מופיע ב. נועדיה היא אחת מחמש נשים הנזכרות במקרא בתואר נביאה, הנוספות הן מרים, דבורה, חולדה ואשת ישעיהו. חז"ל המונים שבע נביאות (שרה, מרים, דבורה, חנה, אביגיל, חולדה ואסתר) אינם מונים את נועדיה, שכן לא נאמר שהייתה נביאת אמת, אלא נביאת שקר.

יש האומרים כי נועדיה כלל אינה נביאה בפני עצמה, אלא כינוי נוסף לנביא השקר שמעיה בן דליה, שפעל אף הוא בתקופה זו.

==פעילותה של נועדיה==
אויבים רבים היו לנחמיה. אחת מהן הייתה נועדיה, נביאת שקר, אשר פעלה בזמן שיבת ציון בירושלים: .
אויביו של נחמיה ניסו להפריע לפעילותו ובעבודות הבנייה של חומת ירושלים. נביאים אלו השמיעו את נבואותיהם בשם ה'. בעל ספר נחמיה לא מספר את תוכן דברי נבואתה של נועדיה, אלא רק מציין את שמה.

רש"י בפירושו לפסוק י"ד, טוען כי נועדיה קיבלה שכר קבוע מסנבלט וזאת הסיבה להתנגדותה לנחמיה: גם לנועדיה הנביאה - היא ושאר נביאי השקר קבלו שכר מסנבלט וחבריו כדי להפחידני בנבואת שקריהם. וכך בעקבות רש"י גם מצודת דוד: כתיב: וגם לנועדיה - וגם זכור לשלם גמול לנועדיה נביאה שקרנית ולשאר נביאי השקר אשר היו מפחידים אותי בשקריהם בעבור כי קבלו שכר מטוביה וסנבלט.

לדעת אמנון שפירא, ייתכן כי לנועדיה הייתה השפעה גדולה יותר משאר הנביאים הגברים וזאת מדברי נחמיה.

==זהות שמה==
אין בהירות לגבי זהות השם נועדיה האם של גבר או אישה. בתרגום השבעים נכתב: "לנועדיה הנביא". אף לא ברור מדוע הוזכר שמה בספר נחמיה, היות ששמעיה הנביא היה פעיל בימי נחמיה. שמעיה אף מוזכר מספר רב של פעמים ואף למראית עין היה תומכו. נראה כי נועדיה עמדה בראש קבוצת מתנגדים לנחמיה שעיקר טיעונה היה, שבניית החומה אינה צו אלוהי. בשמה יש ביטוי להתגלות ונועדות האל. השורש י-ע-ד, שורש שמה, טוען משה גרסיאל משתקף גם בפסוק: 'וַיֹּאמֶר נִוָּעֵד אֶל-בֵּית הָאֱלֹהִים אֶל-תּוֹךְ הַהֵיכָל' ().

==נועדיה לפי חז"ל ופרשני ימי הביניים==
.

רבי אברהם אבן עזרא בפירושו לנחמיה ו' כותב: 

==קישורים חיצוניים==
* [http://mikranet.cet.ac.il/pages/printitem.asp?item=4568 חוזים ומתנבאים בחמת] מחבר: בנימין אופנהיימר. אתר מקראנט.
* [http://www.hofesh.org.il/articles/tanach/prophets.html נביאות במקרא ובמסורת חז"ל] מחברת: רחל אליאור. אתר חופש.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים בספר נחמיה
קטגוריה:נשים בספרי הכתובים
קטגוריה:שיבת ציון
קטגוריה:נביאי שקר בתנ"ך
קטגוריה:יהודי המאה החמישית לפנה"ס
שוואבך

שוואבך (בגרמנית: Schwabach) היא עיירה בפרנקוניה, בצפון בוואריה, בת כ-40,000 תושבים, סמוכה לעיר השנייה בגודלה בבוואריה, נירנברג.

העיירה מפורסמת בשל תעשיית רדידי המתכת המוזהבים המסורתית שבה. בשנת 2004 ציינה העיר בפסטיבל חגיגי, 500 שנות ייצור של "רדיד הזהב" (המכונה בגרמנית: Blattmetall).

בראשית המאה ה-16 פיתח סדר דפוס תושב העיירה את הגופן הגותי "Schwabacher" (שוואבכר). גופן זה שימש להדפסת התנ"ך הראשון בתרגום לגרמנית, שנערך בידי מרטין לותר.

שוואבך היא עיר הולדתם של המלחין והפסנתרן אדולף פון הנזלט (1814–1889), האנטומיסט והבוטנאי יוהאן גוטפריד צין (1727–1759).

==הקהילה היהודית==
בשוואבך התקיימה קהילה יהודית, והיא הייתה מקום מושבם של רבני "מדינת אנסבך" בין רבני העיר מוזכרים בספרות היהודית:
* הרב יששכר ברמן סג"ל פרנקל, מחבר "מטה יששכר", אב"ד שוואבך ואנסבך, וראש ישיבת פיורדא (נפטר ב-1708, ט"ז בתשרי תס"ט).
* הרב יעקב ריישר מפראג, מחבר "חק יעקב", "שבות יעקב" ועוד. מונה לתפקיד לאחר פטירת הרב הקודם בידי יהודי החצר מרדכי מודל , אך מינויו לא יצא לפועל ובוטל בידי יהודי החצר הבא, אלחנן פרנקל .
* הרב צבי הירש פרנקל (1662, ה'תכ"ב – 1740, ה'ת"ק) - נקרא גם הירש היינה או הירש הענא (על שם שאביו היה אב"ד בהנאו), בן הרב חגי חנוך אב"ד באמבערג והנאו, דודו של הרב הקודם ברמן פרנקל, כיהן כרבה של העיר בשנים 1609–1612 (תס"ט–תע"ב). בשנת 1612 נאסר יחד עם אחיו יהודי החצר אלחנן פרנקל, והועמד לדין באשמת כישוף. אחיו מת בכלאו ב-1620, והוא השתחרר לאחר 24 שנות כלא, ומת לאחר ארבע שנים בשנת ה'ת"ק, 1740. סיפור חייו מתואר בספרו של יצחק נתנאל גת, המכשף היהודי משוָאבּך.
* הרב ברוך אברהם כ"ץ רפפורט (1668, תכ"ח – 1746, ה'תק"ו) - חתנו של הרב משה חריף, מחבר הספר "תפארת למשה" על השולחן ערוך. מגדולי הלוחמים בנחמיה חייא חיון, וברמח"ל.
* הרב משה קצנלנבוגן, אב"ד שוואבך ומדינות אנסבך וזולצבך (1770, ה'ת"ל – 1839, ה'תצ"ט). הוא הקים בשוואבך ישיבה גדולה, ובראשה עמד בנו הרב פינחס, מחבר הספר "יש מנחילין". בן נוסף שלו היה הרב נפתלי צבי קצנלנבוגן,
* הרב יוסף שטיינהארט, מחבר ספר השו"ת "זיכרון יוסף".
* הרב יושע השיל לבוב, אב"ד שוואבך ומדינת אנסבך (1693, ה'תנ"ג – 1772, ה'תקל"ב), מראשי מכשירי הגט מקליווא. ספרו "פני לבנה" יצא לאור בירושלים (מכון ירושלים, תשס"ד).
* הרב אהרן בן משה, אב"ד שוואבך, מחבר הספר "הארוך מש"ך" עם הגהות "מנחת אהרן" (נפטר ב-1781, כ"ו בסיון תקמ"א). רבו של הרב בצלאל רנשבורג. היה חתנו של הרב בנימין פרנקל מגלוגא.
* הרב אברהם וקסלר (נפטר ב-1851, תרי"א).

==ערים תאומות==
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוואריה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בגרמניה
דוברוש

דוברוש (בבלארוסית: Добруш) היא עיר במחוז הומל בבלארוס, סמוך לגבול רוסיה. מרכזו המנהלי של מחוז משנה דוברוש.

העיר שוכנת לגדת נהר איפוט (Iput), יובל של הנהר סוז' באגן הדנייפר. ענפי הייצור העיקריים בעיר הם מזון, נייר ותעשיית חומרי בנייה. בעיר מספר מבנים מהמאה ה-19 - בין היתר מפעל לייצור נייר וכן בית חולים - המהווים מוקדי תיירות.

==היסטוריה==
אזכורה הראשון של העיר במקורות הוא משנת 1335. במאה ה-16 הייתה דוברוש כפר באיחוד הפולני-ליטאי. עם חלוקת פולין הראשונה ב-1772 סופח האזור בו הייתה דוברוש לאימפריה הרוסית ודוברוש הפכה למרכז כלכלי של מחוז גומל. בסוף המאה ה-19 הוקמה ביישוב תחנת רכבת וב-1927 ניתן ליישוב מעמד של עיר.

בשנת 1986 פקדה את העיר נשורת גרעינית כבדה שהגיעה מאזור התאונה הגרעינית בצ'רנוביל.

==יהודים==
לפני פלישת גרמניה לברית המועצות הייתה בעיר קהילה יהודית קטנה, ובה כ-440 יהודים. באוגוסט 1941 כבשו הגרמנים את העיר, אך רוב תושביה היהודים הצליחו עד אז לברוח לשטחים מזרחיים יותר בברית המועצות. באוקטובר 1941 רוכזו יהודי דוברוש וסביבתה בגטו ובנובמבר נרצחו בירי, סמוך לגטו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז הומל: יישובים
קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:קהילות יהודיות בבלארוס
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
כחלון השיטה

כַּחְלוֹן הַשִּׁטָּה (שם מדעי: Azanus ubaldus, שם קודם: כחליל השיטה) הוא פרפר-יום המשתייך למשפחת הכחליליים. כחלון השיטה הוא מין ממוצא אפריקאי אשר חדר לאזורנו דרך השבר הסורי אפריקאי זהו מין טרופי אשר מצוי באזורים יבשים ערבתיים ומדבריים. כחליל השיטה הוגדר בשנת 1782 על ידי פרטים שנמצאו בסרי לנקה. 

כחלון השיטה הוא ממיני הפרפרים הקטנים בעולם. המין מתאפיין בעלי דו-פרצופיות או דו-צורתיות זוויגית. הזכרים כחולים והנקבות חומות אפורות. חלק הכנף התחתון אפור בהיר עם קווים כהים, בחלקן התחתון של הכנפיים האחוריות ישנן נקודות כהות קרובות לגוף הפרפר ושתי נקודות כהות בשפת הכנף החיצונית.

==אזור מחיה==
הפרפרים הבוגרים מעופפים סביב ענפי שיטה סלילנית ושיטת הנגב המהווים צמחים פונדקאים למאכל לזחלי הפרפר אשר ניזונים מכפתורי הפרחים. תפוצתו: דרום תוניס, חופי חצי האי ערב, חצי האי סיני, הודו וסרי לנקה. כחליל השיטה תועד לראשונה בישראל באזור תמנע על ידי דובי בנימיני.

בישראל הוא מצוי בעיקר בדרום הארץ (נצפה באזור באר שבע באזור נחל סוללים), בשדה בוקר, באזור המכתשים, בים המלח ובעין גדי. שני פרטים של כחליל השיטה נצפו בשנת 2011 בירושלים.

הפרפרים הבוגרים נראים בערבה החל מחודש פברואר ולאורכה של השנה עד דצמבר ומקימים כמה דורות במהלך השנה. באזור הר הנגב נצפה מטיל ביצים על שיטה אוסטרלית. בתצפיות בכחלילי השיטה באזור הנגב התברר שאוכלוסיות הפרפר אינן שורדות את ירידת הטמפרטורה בחורף.

==שלבי התפתחות==
===הביצה===
ביצה לבנה, עגולה, שטוחה ובעלת זיזים. קוטר הביצה 0.5 מ"מ. היא מוטלת יחידה בין ניצני הפרחים של השיטה.

===הזחל===
הזחל הבוקע מהביצה צבעו לבן עם ראש שחור והוא שעיר, עם גדילתו משתנה צבעו לירוק ולחום ירוק, השינוי הצבעוני מקנה לו הסוואה טובה על ענפי השיטה. הוא ניזון מכפתורי הפרחים.

===הגולם===
בדומה לגלמי מיני כחליליים רבים גם גולם כחליל השיטה הוא מטיפוס גולם החגורה.

== לקריאה נוספת ==
* דובי בנימיני, מדריך הפרפרים בישראל, כתר, 2002, מהדורה שישית 2010, עמ' 180 - 181.
* דובי בנימיני, גינת הפרפרים בישראל, כתר, 2009, עמ' 216.
* יצחק איזנשטיין, פרפרי ארץ ישראל, הוצאת המחבר, 2003, עמ' 225.
* יצחק איזנשטיין, על פרפרים וצמחים בישראל, הוצאת משרד הביטחון, עמ' 130 -131.
* ביטאון אגודת חובבי הפרפרים - תיאור תצפית על ידי ד"ר צביקה אבני, כרך כז'(2) תשע"א, נובמבר 2010, עמ' 23.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20140410111258/http://www.gluecad.com/buttdb/hompage.asp?lng=hbr תצפיות פרפרים - אתר דיווח ומידע]
* [http://www.wildisrael.com/?q=content/%D7%9B%D7%97%D7%9C%D7%99%D7%9C-%D7%94%D7%A9%D7%99%D7%98%D7%94 כחליל השיטה] באתר עמותת מן השדה

==הערות שוליים==

קטגוריה:כחליליים
קטגוריה:ארץ ישראל: פרפראים
קטגוריה:הודו: חרקים
חודל

חודל (פולנית: Chodel) הוא כפר באזור ההיסטורי של פולין קטן וכיום במחוז אופולה לובלסקיה בפרובינציית לובלין בדרום מזרח פולין, כ-35 ק"מ מדרום מערב לבירת הפרובינציה לובלין. בכפר הריסות של כנסייה ישועית שהתקיימה בכפר במאה ה-18 וכן שרידי בית קברות יהודי.

==היסטוריה==
בין השנים 1517–1824 החזיק הכפר בזכויות עיר, ושוב בין השנים 1838–1870. במהלך מלחמת העולם הראשונה התנהלו סביב היישוב ובתוכו קרבות כבדים בין צבא האימפריה הרוסית לבין צבאות האימפריה האוסטרו-הונגרית והקיסרות הגרמנית. על גבעה ממערב לעיר קיים בית קברות ובו טמונים חלליהן של קרבות אלה. 

ישועית בחודל]]

==יהודי חודל==
לפני הכיבוש הגרמני במלחמת העולם השנייה חיו בחודל כ-770 יהודים, כמחצית מתושבי המקום. 
בספטמבר 1939 כבשו הגרמנים את חודל. גטו הוקם בכפר, ככל הנראה בסוף 1940 או בתחילת 1941, ובו רוכזו יהודי חודל ופליטים שהגיעו מיישובים סמוכים - בסך הכל כ-1,600 יהודים. 
במאי 1942 נרצחו מאות מיהודי הגטו והיתר הועברו לגטו אופולה לובלסקיה ומשם גורשו לסוביבור. יהודים גרמנים שהובאו לחודל ביוני 1942 גורשו משם בספטמבר 1942 לבלז'ץ.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/762 חודל] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
המרכז לטניס בישראל - תל אביב

המרכז לטניס בישראל - תל אביב הוא אחד מ-18 המרכזים ברחבי הארץ של המרכז לטניס בישראל.

==היסטוריה==
המרכז לטניס בישראל - תל אביב נפתח ב-3 באוגוסט 1991, באזור שכונת יד אליהו על מנת לסייע למשפחות דלות אמצעים בדרום תל אביב להעניק לילדיהן פעילות ספורטיבית גם אם אין ביכולתן לשלם עבורה. 

המנהל הראשון של המרכז היה רון סטיל ואחריו שימשו בתפקיד גם רונן בגה, גיל אלרועי, רמי זליקוביץ', דני גלי, שעיה אזר וארז גביש. משנת 2007 המנהל הוא יגאל גיפש, יליד דונצק באוקראינה ובוגר אוניברסיטת ספורט במוסקבה, שעלה לארץ בשנת 1990.

==הפעילות במרכז==
במרכז הטניס קיימים 14 מגרשים מוארים, קיר אימון, חדר כושר, חדר מאמנים, מזנון וחנות ספורט. המרכז מפעיל תוכניות טניס רבות לכל הגילאים: תוכנית לגני ילדים, תוכנית פיתוח מוטורי (גילאים 4-6), תוכנית מיני טניס (6-8), תוכניות טניס לגילאים 8-18, תוכנית תחרותית, חוגי טניס וקרדיו טניס למבוגרים. במרכז גם תוכנית למען הקהילה המיועדת לילדים בעלי צרכים מיוחדים.

במהלך השנים גדלו במרכז בת"א עשרות שחקנים ושחקניות שזכו בתארים של אלופי ישראל לנוער ובתחרויות ארציות רבות. הבולטים בהם הם שחר פאר, שהגיעה למקום ה-11 בעולם וגדלה במרכז מגיל 6 ועד 14 תחת הדרכתו של יגאל גיפש. גם שתי שחקניות נבחרת הפדרציה בעבר, אנה סמאשנובה וציפי אובזילר, התאמנו במשך מספר שנים במרכז.

בשנת 1995 התקיים הטורניר הבינלאומי הראשון לילדים במרכז בהשתתפות משלחת ממוסקבה ושנה לאחר מכן התחרות גדלה כאשר הגיעו שחקנים משבע מדינות של חבר העמים וממדינות אירופיות נוספות. לאור ההצלחה, בנובמבר 1997 קיבלה התחרות כבר סטטוס רשמי של Tennis Europe לגילאי 14 לבנים ולבנות המקנה דירוג בינלאומי לשחקנים. התחרות הייתה לזכרו של ראש הממשלה, יצחק רבין. שחקנים ישראלים רבים החלו את דרכם המקצוענית בתחרות האירופאית בת"א, ביניהם ניתן למנות את שחר פאר ודודי סלע שזכו בתחרות. שחקנים רבים מחו"ל גם כן שיחקו על המגרשים בת"א וחלקם מפאר היום את צמרת הטניס העולמית: מרקוס בגדטיס הקפריסאי, הרוסיות מריה קירילנקו, אליסה קלייבאנובה, ורה דושבינה ואקטרינה מקרובה, הרומניה מוניקה ניקולסקו והאוקראינית אולגה סבצ'וק.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20140804221056/http://www.tennis.org.il/tennistelaviv.aspx?c0=13137&bsp=13144&bss53=13144 המרכז לטניס בישראל - תל אביב], באתר המרכז לטניס בישראל

קטגוריה:המרכז לטניס בישראל
קטגוריה:יד אליהו: מבנים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אצטדיונים ומתקני ספורט
מצר מטוצ'קין

אתרי הניסויים הגרעינים ב[[נוביה זמליה]]
מצר מטוצ'קין (ברוסית: Ма́точкин Шар) הוא מצר ים ברוסיה (במחוז ארכנגלסק) בין האיים סברני ויוז'ני של הארכיפלג נובאיה זֶמליה. המצר מקשר בין ים קארה שממזרח לו לבין ים ברנץ שמערבית לו.

רוחבו של המצר בנקודה הצרה ביותר הוא כ-600 מטרים, עומקו כ-12 מ' ואורכו כ-100 ק"מ.

המצר מכוסה קרח מרבית ימות השנה.

בסביבת המצר בוצעו בשנים 1963–1990 כ-39 ניסויים גרעיניים תת-קרקעיים.

צפונית לחלקו המערבי של המצר (בכֵּף סוּחוֹי נוֹס Сухой Нос שבאי סברני) נערך ב-30 באוקטובר 1961 הניסוי הראשון והיחיד בפצצת הצאר שהוטלה בגובה 10.5 ק"מ.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://dic.academic.ru/dic.nsf/enc_geo/3132/Маточкин אנציקלופדיה גאוגרפית: מטוצ'קין שר], באתר dic.academic.ru 

מטוצ'קין
מטוצ'קין
קטגוריה:נובאיה זמליה
קטגוריה:מחוז ארכנגלסק: גאוגרפיה
דורון כהן (שחיין)

דורון כהן (נולד ב-18 ביולי 1953) הוא שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל בשחייה. בשנת 1969 הוא זכה בכל 4 משחי החופשי באליפות ישראל בשחייה, במשחה ל-100 מטר חופשי, ל-200 מטר חופשי, ל-400 מטר חופשי ול-1500 מטר חופשי.

== ביוגרפיה ==
כהן נולד וגדל בקיבוץ כפר הנשיא והתאמן בקבוצת הפועל כפר הנשיא ביחד עם שלומית ניר בהדרכת טרי פלוצקי.

===1968===
באליפות ישראל שנערכה בבת גלים בחיפה בספטמבר 1968 זכה כהן ב-3 מדליות, כסף ו-2 ארד. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:33.5 דקות, אחרי יואב יעקובי מהפועל תל אביב (2:28.0 דקות) ולפני דורון שפע ממכבי חיפה (2:33.5 דקות). מדליות ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:35.5 דקות, אחרי אמנון קראוס מברית מכבים עתיד (4:31.7 דקות) ומשה גרטל מהפועל גוש זבולון (4:32.0 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 18:39.8 דקות, אחרי משה גרטל שקבע שיא ישראלי חדש של 18:21.8 דקות ודני רבס מהפועל גוש זבולון (18:37.4 דקות).

===1969===
באליפות ישראל לנוער שנערכה בגבעת חיים (איחוד) באוגוסט 1969 זכה כהן ב-4 מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.7 שניות, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:06.6 דקות, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:10.4 דקות ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:28.6 דקות.

====אלוף ישראל====
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים באוקטובר 1969, זכה כהן ב-5 מדליות אישיות, 4 מדליות זהב בכל משחי החופשי ומדליית כסף אחת. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.6 שניות, לפני אברהם מלמד (59.2 שניות) וברוך צ'יש (59.2 שניות), במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:08.9 דקות, לפני דן ברנר (2:10.1 דקות) ומשה גרטל (2:10.7 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:37.6 דקות, לפני דן שטרן (4:42.6 דקות) ודן ברנר (4:46.3 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 18:51.0 דקות, לפני דן שטרן (19:17.5 דקות) ועמרי שוחטוביץ (19:18.0 דקות) ומדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:31.9 דקות, אחרי יואב יעקובי (2:25.5 דקות).

===1970===
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1970, זכה כהן ב-5 מדליות אישיות, זהב, 2 כסף ו-2 ארד. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.6 שניות, לפני דן ברנר (59.3 שניות) ומשה גרטל (59.4 שניות), מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:09.5 דקות, אחרי יואב יעקובי (1:08.2 דקות) ולפני מרדכי לוי מהפועל מעיין צבי (1:10.1 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:32.2 דקות, אחרי דן שטרן (2:29.6 דקות) ויואב יעקובי (2:30.6 דקות) ושתי מדליות ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:09.1 דקות, אחרי משה גרטל (2:07.8 דקות) ודן ברנר (2:08.2 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:43.0 דקות, אחרי משה גרטל (4:29.4 דקות) ודן ברנר (4:41.7 דקות).

===1971===
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1971, זכה כהן במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.3 שניות, לפני יואל סמואל (58.3 שניות) וחברו לקבוצה אמיר נמינוב (58.5 שניות) ומדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:09.5 דקות, אחרי יואב יעקובי (1:07.3 דקות) ולפני דב ניסמן (1:12.7 דקות).

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייני גב ישראלים
קטגוריה:שחייני מעורב אישי ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל בשחיית חופשי
קטגוריה:כפר הנשיא: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
כפיפת בטן

כפיפות בטן
הצורה הקלאסית והפשוטה ביותר של כפיפת בטן
כפיפת בטן (ברבים: כפיפות בטן) היא תרגיל התעמלות פיזית נפוץ, המבוסס על הפעלת מסתו של פלג הגוף העליון על שריר הבטן כנגד כוח הכבידה.

כפיפות בטן מיועדות לחזק בעיקר את קבוצת שרירי הבטן הכוללים את: שריר הבטן הישר, שריר הבטן המלוכסן החיצוני, שריר הבטן המלוכסן הפנימי והשריר הרחב בטני.

תרגיל זה פופולרי היות שאפשר לבצע אותו בכל מקום וללא ציוד מיוחד. בארגונים המבוססים על משמעת (כגון בית סוהר או צבא) משמש התרגיל גם כצורת ענישה. עד לא מזמן התרגיל היווה חלק מהציון הכולל של הנבחנים בבוחן בר אור בצה"ל (ביחד עם ריצה ושכיבות סמיכה).

התרגיל מתבצע בצורה הבאה:
* מצב התחלתי: בשכיבה על הגב על הקרקע כאשר הברכיים כפופות.
*עלייה איטית של הגו לכיוון ברכי המתעמל (עד כמה שניתן) וירידה איטית ומבוקרת חזרה (גב ישר);
* שמירה על מקום הרגליים ללא תזוזה;
* בעת העלייה יש להוציא אוויר ובעת הירידה להכניס. הדבר נובע מהעובדה שבתרגיל ספציפי זה פעולת השריר היא בעלייה (כיפוף הבטן) והחזרה היא בירידה (ירידה למצב של שכיבה), בניגוד לעבודה עם משקוליות, לדוגמה;
* עבודה בסטים: למשל 5 סטים של 40 חזרות בכל סט;
* מנוחה של 30–60 שניות בין כל סט.

דרך נוספת לכפיפת בטן (צדדית)
ישנם סוגים שונים של כפיפות בטן:
* כפיפות בטן כאשר רגליו של המתאמן (החל מהברך ומטה) מונחות על כיסא וזה תחליף לקיפול הרגליים;
* כפיפות בטן כאשר רגליו של המתאמן (החל מהברך ומטה) מאונכים ליתר הרגל כך שהם מונחות באוויר (דבר זה מפעיל לחץ נוסף על שרירי הבטן ומעצים את האפקט של התרגיל);
*כפיפות בטן בשילוב תנועת רוטציה בעמוד השדרה יגדילו את מעורבותם של שריר הבטן המלוכסן החיצוני ושריר הבטן המלוכסן הפנימי.

ישנם דרכים רבות ומגוונות למיקום הידיים בעת התרגיל:
* כפיפות בטן כאשר כפות ידיו של המתאמן מונחות מאחורי אוזניו;
* כפיפות בטן כאשר כפות ידיו של המתאמן מונחות מאחורי צווארו;
* כפיפות בטן כאשר כפות ידיו של המתאמן מונחות באוויר;
* כפיפות בטן כאשר כפות ידיו של המתאמן מונחות מאחורי ראשו;

בעוד כפיפת בטן היא תרגיל דינמי לשרירי הבטן, קיימים גם תרגילים סטטיים לאותה קבוצת שרירים, כגון פלאנק.

== חשיבות ביצוע כפיפות בטן ==
ביצוע נכון של כפיפת בטן מחזק את שריר<nowiki/>י הבטן בגוף, משטיח את הבטן מבחינה אסתטית ומונע בעיות בריאותיות באזור. בנוסף, כדי לייצר יציבה נכונה עלינו לחזק את הבטן כך שתתמוך כראוי בעמוד השדרה המותני ותייצר מתח שרירי שימנע עומס יתר. העומס עלול להביא לגרימת נזק ומתבטא באי-נוחות, במתח שרירי ובהמשך בכאב ובמוגבלות. ביצוע כפיפות בטן בצורה לקויה עלול גם כן לגרום נזק לגוף שלנו ברצפת האגן ובגב התחתון. אין זה אומר שלא צריך בכלל לעשות כפיפות בטן, אך כן יש לעשות זאת בצורה נכונה ובמידה, ולהוסיף לחיזוק הבטן תרגילים רבים אשר מייצבים את הבטן בצורה איזומטרית<ref></ref>.

==ראו גם==
* כושר גופני

==קישורים חיצוניים==

* [https://fitnessophy.blogspot.com/2020/04/get-defined-abdominal-muscles.html המדריך המרוכז לחיזוק שרירי הבטן], [https://fitnessophy.blogspot.com פיטנסופיה], 20 באפריל 2020
* [http://www.youtube.com/watch?v=p484wl5EHQU המדריך המלא לכפיפות בטן] באתר יוטיוב
* 
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילות גופנית
קטגוריה:תרגילי התעמלות
אילדפונסו פלקונס

אילדפונסו פלקונס דה סיירה (בספרדית: Ildefonso Falcones de Sierra; נולד בברצלונה, 1959) הוא סופר ספרדי, ועורך דין. מחבר הרומנים ההיסטוריים: "הקתדרלה ליד הים", "היד של פאטימה", ו"המלכה היחפה" (La reina descalza).

ספרו הראשון "הקתדרלה ליד הים" (2006) עוסק בקטלוניה בימי הביניים, והיה לספר הנמכר ביותר בספרד בשנת 2007. ספרו השני "היד של פאטימה", שנכתב על רקע מרד המוריסקים (1568) ובעקבותיו גירוש המוריסקים (1609), היה אף הוא לרב-מכר; ביום ההפקה, 10 ביוני 2009, נמכרו 50,000 עותקים מהספר. המהדורה העברית של ספריו יצאה לאור בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר.

==ביוגרפיה==

בנערותו היה פלקונס אלוף בקפיצות ראווה, אך קריירת הרכיבה שלו הסתיימה עם מותו של אביו בגיל 17.

פלקונס משמש כעורך דין מומחה למשפט אזרחי. הוא מתגורר כיום בברצלונה, עם אשתו וארבעת ילדיהם.

==ספריו==
* הקתדרלה ליד הים (בספרדית: 2006, בעברית: 2008). הספר תורגם ללמעלה מ-30 שפות. ונמכר ביותר מ-2 מיליון עותקים.
* היד של פאטימה (בספרדית: 2009, בעברית: 2011)
* המלכה היחפה (בספרדית: La reina descalza, 2013, בעברית 2013)
* יורשי הארץ (בספרדית: 2016, בעברית: 2018)(בספרדית הספר נקרא: Los herederos de la tierra) - ספר ההמשך לספרו הקתדרלה ליד הים.

==הוקרה==
בשנת 2010 נקרא על שמו רחוב בכפר חובילס (Juviles) שבגרנדה, בו מתרחש חלק מרכזי מעלילת ספרו "היד של פאטימה".

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20130914042802/http://www.ildefonsofalcones.com/en האתר הרשמי של אילדפונסו פלקונס] בגרסתו האנגלית
* [http://merhav.nli.org.il/primo_library/libweb/action/search.do?fn=search&vl(freeText0)=פלקונס+דה+סירה+אילדפונסו&tab=default_tab&mode=Basic&scp.scps=scope%3a(NNL)&vid=NLI&vl(169492597UI1)=all_items&vl(127845559UI0)=creator ספריו של אילדפונסו פלקונס דה סירה], בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית
* [https://portal.dnb.de/opac.htm?method=simpleSearch&query=132511827 ספריו של אילדפונסו פלקונס דה סירה], בקטלוג הספרייה הלאומית של גרמניה
* [http://www.elcultural.es/version_papel/LETRAS/19305/Ildefonso_Falcones_autor_de_La_catedral_del_mar ריאיון עם פלקונס] 
* [http://ricerca.repubblica.it/repubblica/archivio/repubblica/2007/01/27/ildefonso-falcones-de-sierra.html ריאיון עם אילדפונסו פלקונס דה סיירה, וביקורת על ספרו] 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים ספרדים
קטגוריה:ברצלונה: תרבות
קטגוריה:ברצלונה: אישים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1959
קרקשי הסנה

קַרְקָשִׁי הַסְּנֶה (שם מדעי: Iolana alfierii, שם קודם: כחליל הקרקש) הוא פרפר יום מדברי המשתייך למשפחת הכחליליים.

הפרפר מעופף בקרבת שיח הקרקש הצהוב המהווה את הצמח הפונדקאי אשר מזרעיו, המצויים בתרמיליו, ניזונים זחלי הפרפר.
קַרְקָשִׁי הַסְּנֶה הוא מין אנדמי לאזורים המדבריים בסיני, בנגב המרכזי, בהרי אדום, ובאזורים שונים בחצי האי ערב. המין הוגדר בשנת 1948 על ידי בחינת פרטים שנמצאו ליד סנטה קתרינה באפריל 1940.

קרקשי הסנה הוא אחד ממיני הכחליליים הגדולים בישראל. מין זה מתאפיין בדו-צורתיות זוויגית. הזכר כחול מבריק עם שוליים שחורים בולטים. הכנפיים בצידן התחתון אפורות ומעוטרות בנקודות. הנקבה בעלת כנפים חומות בצידן העליון, ודומה לזכר בצידן התחתון של כנפיה.

==אזור מחיה==
אזורים מדבריים בקרבת שיחי קרקש צהוב. הפרפרים הבוגרים מופיעים בהר הנגב בסוף פברואר ומעופפים סביב שיחי הקרקש עד לתחילת חודש אפריל ובסיני (הרי סיני, דרום סיני) מתאחרת פעולתם עד לסוף אפריל. 
קַרְקָשִׁי הַסְּנֶה זכר (Iolana alfierii)

==שלבי התפתחות==
===הביצה===
הביצה לבנה ירקרקה ושטוחה - בעלת מעין מבנה קשקשי רעפי. נקבת קַרְקָשִׁי הַסְּנֶה מטילה את הביצים כאשר היא מחדירה את צינור ההטלה לתוך הפרח, בקצה בטנה ישנו מעין "פותחן" המותאם לפתיחת הפרח המכונה - "עלעל מול-נרתיקי"(Lamella antevaginalis). הנקבה מטילה על פרחים יבשים או פרחים בשיא תפרחתם כדי להתאים את בקיעת הזחלים להתפתחות התרמילים והזרעים ובכך להבטיח את הישרדותם.

===הזחל===
הזחל מגיח כתום וראשו שחור ובשיא גודלו צבעו לבן קרמי. מתפתח בתוך התרמילים מוגן ממזיקים ומטורפים, בתרמילים הזחלים ניזונים מזרעי הקרקש. בהיעדר מזון נגיש הזחלים נעשים קניבלים וטורפים את בני מינם. הזחלים הבוגרים עוזבים את השיח חודרים לאדמה ובה הם מתגלמים.

===הגולם===
הגולם חום ומצוי מוגן מטורפים וממזיקים בתוך האדמה. הגולם נכנס לדיאפאוזה עד לאביב הבא.

שיח קרקש צהוב (Colutea istria) בנחל אליאב, 5 באפריל 2014

== השמירה על קַרְקָשִׁי הַסְּנֶה בישראל ==
בעקבות רעיית יתר של הצמח הפונדקאי שלו (קרקש צהוב) חלה ירידה בתפוצת המין, הוא נחשב לנדיר ונמצא בין 14 מיני הפרפרים המוגנים בישראל.

== לקריאה נוספת ==
* דובי בנימיני, מדריך הפרפרים בישראל, כתר, 2002, מהדורה שישית 2010, עמ' 202 - 203.
* דובי בנימיני, גינת הפרפרים בישראל, כתר, 2009, עמ' 203.
* יצחק איזנשטיין, פרפרי ארץ ישראל, הוצאת המחבר, 2003, עמ' 228-226.
* יצחק איזנשטיין, על פרפרים וצמחים בישראל, הוצאת משרד הביטחון, עמ' 141-140
* דובי בנימיני, ביטאון אגודת חובבי הפרפרים בישראל, כרך כט' אייר תשע"ב - מאי 2012" -" "פותחן הקופסאות" הסודי של נקבות כחליל הקרקש ושל הסוג Iolana - מאמר מאת דובי בנימיני, עמ' 80 -84.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20140410111258/http://www.gluecad.com/buttdb/hompage.asp?lng=hbr תצפיות פרפרים - אתר דיווח ומידע]
* [https://web.archive.org/web/20140911175901/http://www.boker.org.il/meida/negev/desert_biking/butterflies/guide/guide-002.htm "כחליל הקרקש" באתר "פרפרים במדבר" - שדה בוקר - מאת אביתר פיינגולד]

==הערות שוליים==

קטגוריה:כחליליים
קטגוריה:פרפרים מוגנים בישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: פרפראים
פרויקט המוח האנושי

אקול פוליטכניק פדרל בלוזאן, שווייץ]]

פרויקט המוח האנושי (HBP) הוא מיזם מחקר מדעי אשר מטרתו היא לבנות גישה חדשה לחקר המוח. חלק מגישה זו מהווה הניסיון לרכז ולחבר את המידע על המוח ולדמות את המוח באמצעות מחשבי על. זאת כדי להבין טוב יותר כיצד חלקיו של המוח יוצרים, במשותף,
מוח מתפקד. הפרויקט נולד בעקבות פרויקט המוח הכחול ויעדו הוא יצירת מודל ממוחשב של רשת בקליפת המוח של היונק. פרויקט המוח האנושי
מתכוון גם לדמות במחשב טיפולים תרופתיים, ולבנות טכנולוגיה המבוססת על מבנה מוח. פרויקט מוח האדם החל באוקטובר 2013,
המיזם מתואם על ידי פרופסור הנרי מרקרם, ממכון המוח והתודעה במכון הטכנולוגי בלוזאן, שווייץ, וממומן על ידי האיחוד האירופי. תקציבו מסתכם בכמיליארד אירו.

למיזם שלוש מטרות עיקריות:
*שילוב והדמיית נתונים על מוח האדם.
*ביסוס נתונים והבנת מחלות נירולוגיות ופסיכיאטריות.
*תכנון ובניה של מחשבי עתיד בהשראת המוח.

המיזם כולל מאות חוקרים מ־135 מוסדות, שבהם שותפות 26 מדינות. בפרויקט לוקח חלק גם צוות ישראלי ובראשם פרופסור עידן שגב מהאוניברסיטה העברית המתמחה בחישוביות עצבית.

== ראו גם==
* מוח
* מוח (קוגניציה)
* בינה מלאכותית
* רשת עצבית מלאכותית
* רשת עצבית

==קישורים חיצוניים==

* 

* ג'ניפר היקס, [http://www.forbes.co.il/news/new.aspx?Pn6VQ=L&0r9VQ=LEMF להבין את עצמנו: הושק פרויקט חקר המוח האנושי הגדול בעולם], 8.10.2013, באתר פורבס ישראל
* הנרי מרקרם, [https://web.archive.org/web/20140419013820/http://sciam.co.il/archives/5815 מדעי העצב – פרויקט המוח האנושי], 24.9.2012, באתר כתב העת סיינטיפיק אמריקן ישראל
* 
* 

קטגוריה:בינה מלאכותית
קטגוריה:המוח
קטגוריה:מערכת העצבים המרכזית
לירז דרור

לירז דרור (נולדה ב־10 בינואר 1991) היא דוגמנית ישראלית.

==ביוגרפיה==
דרור נולדה בקיבוץ רביבים שבנגב, שסבתה וסבה היו ממקימיו במהלך שנות השלושים. אמה, לינדה עלתה מאנגליה. לה שני אחים גדולים. בגיל 10 עברה עם משפחתה למושב העובדים ניר משה שבדרום. בגיל 13 התגלתה על ידי סוכנת הדוגמניות, אסתריקה נגיד, שקישרה אותה עם סוכנות "רוברטו" בה דרור יוצגה.

בשירותה בצה"ל, שירתה כמש"קית הדרכה במשטרה הצבאית.

== קריירה ==
ב-2009 דגמנה דרור בקמפיין משקפי שמש סתיו/חורף של המותג האמריקאי "קרולינה הררה".

ב-2011 שימשה כפרזנטורית קולקציית הקיץ של חברת האופנה הישראלית "גליק". מאז 2012 דרור שמישה כאחת הפרזנטוריות של מותג האופנה הישראלי "קסטרו". באותה שנה נבחרה גם לשמש כ"נערת תפוזינה" – הישראלית הראשונה שהתקבלה לתפקיד, על אף שהחברה ישראלית.

דרור הצטלמה להפקת אופנה למגזינים בינלאומיים "Elle", "ווג", "גרצייה" ו"גלאמור", וכיכבה על שערים של מגזינים בינלאומיים כגון "מקסים" "קוסמופוליטן" ו"מארי קלייר". בין היתר הצטלמה גם לחברות הבינלאומיות,: "טרוסארדי", ניוואה, זארה", "איב סן-לורן", "מוסקינו", "ולנטינו" ו"לבנטון".

בשנת 2012 דורגה על ידי המגזין "פורבס ישראל" במקום השביעי מבין הדוגמניות המרוויחות בישראל, עם הכנסות של כ-580 אלף ש"ח. בשנת 2013 דורגה במקום הרביעי באותו דירוג של "פורבס ישראל", כשהכנסותיה נאמדו בכ-2.2 מיליון ש"ח.

בשנת 2013 טסה לאנגליה לדגמן לצילומי תכשיטים מ"בית פברז'ה".

ב-2014 התמודדה בתוכנית המציאות הישראלית "זוג מנצח VIP" בערוץ 10, וסיימה במקום השני ביחד עם בן-זוגה, איציק פינטו.

בשנת 2015 נבחרה לפרזנטורית של מותג האופנה הבריטי "Ted Baker".

בשנת 2016 טסה לארצות הברית על מנת לדגמן למותג ההלבשה התחתונה האמריקאית "ויקטוריה'ס סיקרט" בתצוגה השנתית של החברה, אך דרור לא צלחה את שלבי הניפוי האחרונים באודישנים לכך.

בשנת 2017 הצטלמה בניו יורק לקמפיין הלבשה תחתונה של רשת החנויות הבריטית "מרקס אנד ספנסר".

חתמה גם בסוכנות הדוגמנות One Management, שייצגה בין השאר גם דוגמניות בינלאומיות כגון בר רפאלי ואימאן.

== חיים אישייים ==
ב-3 באוקטובר 2013, לאחר כשבע שנות זוגיות, התחתנה עם בן זוגה, איציק פינטו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20140417024024/http://www.castromagazine.co.il/liraz-dror/ הכירו את לירז דרור!], באתר "קסטרו מגזין", 15 בפברואר 2012
* 
* הדס בשן, [http://fashionforward.mako.co.il/news/116408/?Partner=mw "אני נראית מאוד מאוד ממוצעת"], באתר mako, 1 בינואר 2016
* מאיה פולק, [http://www.magazina-il.com/#!cover/cprw פני הדרור], באתר מגזינה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:מתחרי זוג מנצח VIP
קטגוריה:נשות המושב
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:רביבים: אישים
קטגוריה:פרזנטוריות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1991
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1991
קטגוריה:מועצה אזורית מרחבים: אישים
עקב (הנעלה)

[[כפות רגליים עם נעלי עקב.]]
עקב הוא בליטה בגב הנעל הנמצא מתחת לעקב כף הרגל. עקבים משמשים לשיפור האיזון בנעליים והגבהת הנעל, אך גם לשם מטרות דקורטיביות.

== היסטוריה ==
עקבים אינם המצאה מודרנית. להפך, לעקבים היסטוריה ארוכה ועשירה, בעבור נשים כמו גם גברים.
נעל נשים עם "עקב לואי", 1760-1765.
אף על פי שנעלי עקב נצפו בציורי קיר מצריים עתיקים בקברים ובמקדשים, האזכור המוקדם ביותר של גברים או נשים הנועלים עקבים מגיע מפרס העתיקה.

נהוג לחשוב כי קטרינה דה מדיצ'י הייתה הראשונה לנעול עקבים לחתונתה עם דוכס אורלינס ב-1533. היא נעלה עקבים שיוצרו בפירנצה, וכתוצאה מכך, נעליים איטלקיות הפכו לנורמה בקרב נשות החצר הצרפתית. עם זאת, אזכור זה מוטל בספק, מאחר שתחילת התפתחות העקבים משוערת לשנות ה-80 המאוחרות של המאה ה-16 (זאת בהתבסס על ראיות חזותיות ופיסות קיימות).
סביב שנת 1660, סנדלר בשם ניקולס לסטג' עיצב נעלי עקב עבור לואי הארבעה עשר. כמה מהן היו בעלות עקבים שאורכם עלה על 10 סנטימטרים, ועוטרו בסצנות קרב שונות.

"נעלי לואי" הפכו לבסוף אופנתיות בקרב נשים. היום, המונח משמש לתיאור סוג ספציפי של נעלי עקב, דומות לאלו שננעלו על ידי מאדאם דה פומפדור, פילגשו של לואי החמישה עשר (נקראות גם "עקבי פומפדור").
הנטייה האופנתית לעקבים נמוכים לקראת סוף המאה ה-18 הושפעה רבות מהמהפכה הצרפתית: במהלך המהפכה, עקבים גבוהים נקשרו בעושר, ומאחר והעם ביקש להימנע מתצוגה של שפע הופסקה מכירת עקבים ברבים מן השווקים.
עד תחילת המאה ה-19 היו העקבים באופנה עבור שני המינים.

== בקרב גברים ==
על אף שנעלי עקב או מגפיים ננעלו לעיתים קרובות יותר על ידי נשים, בתקופות ומקומות מסוימים הם נחשבו לסטנדרט גם במלתחה הגברית, הן מסיבות פרקטיות הן כאביזרים אופנתיים.
רוכבים מונגולים היו בין הראשונים להשתמש בעקבים במטרה למנוע מרגליהם להחליק מהארכופות. ידוע גם כן כי השוחטים המצרים נעלו עקבים גבוהים כדי שלא לדרוך ישירות בפסולת. הפרעונים והאצילים במצרים העתיקה נעלו עקבים כייצוג לכוח ועוצמה.
שחקנים בתפקידים טרגיים בדרמה היוונית העתיקה נהגו לנעול את הבסקין, מגף גבוה שעוצב על מנת לשוות להם גובה לעומת שאר השחקנים.
הרומאים, גברים כמו גם נשים, נעלו סנדלים עם עקבי פלטפורמה, שנועדו למנוע מהנועל לדרוך בבוץ והזוהמה ברחוב. גטה, נעליים המבוססות על רעיון דומה, קיימות עדיין ביפן היום.
למגפי הבוקרים האמריקאיים, שפותחו לראשונה במאה ה-19 ופופולריים גם היום בחלקים מסוימים בארצות הברית, יש עקב כפול שמטרתו למנוע מרגל הרוכב להחליק מן הארכוף.
עקבי פלטפורמה היו פופולריים במיוחד בקרב גברים לאורך שנות ה-70 (של המאה ה-20).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הנעלה
קטגוריה:כפות רגליים