OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ליברום וטו

מושב של ה[[סיים בטירה המלכותית בוורשה, 1622.]]
ליברום וטו (בלטינית: liberum veto - "הווטו החופשי") היה הליך פרלמנטרי באיחוד הפולני-ליטאי. היה זה מעין הליך הצבעה פה אחד שאיפשר לכל חבר סיים (הרשות המחוקקת באיחוד) לכפות סיום מיידי של המושב הנוכחי, ולבטל כל חקיקה שכבר התקבלה במושב בקריאת סיסטו אקטיביטטם! (Sisto activitatem! - "אני מפסיק את הפעילות!") או נייה פוזוולם! (Nie pozwalam! - "איני מרשה!"). החוק יושם מאמצע המאה ה-17 ועד סוף המאה ה-18 בדיוני הסיים. הוא מבוסס על ההנחה שכל האצולה הפולנית שווה במעמדה, ולכן כל הצעה שבאה בפני הסיים חייבת לעבור פה אחד. חוק ה"ליברום וטו" היה חלק מרכזי במערכת הפוליטית של האיחוד הפולני-ליטאי. הוא חיזק את המרכיבים הדמוקרטיים שבמערכת, גרם לבדיקת המלוכה כל העת, והציע חלופה לרעיון הפוליטי בעל התפוצה הרחבה באירופה, של כוח רב בידי המנהיגים (מונרכיה אבסולוטית).

היסטוריונים רבים מחזיקים בדעה שה"ליברום וטו" היה אחד הגורמים להתדרדרות המערכת הפוליטית של האיחוד – בעיקר במאה ה-18, אז החלו כוחות זרים לשחד חברי סיים על מנת לשתק את ההליכים שהתרחשו בפרלמנט. לבסוף התפרק האיחוד עם חלוקת פולין וכיבושה, והשטחים נשלטו על ידי כוחות זרים למשך 200 השנים הבאות. במהלך השנים 1573–1763 נערכו כ-150 מושבים של הסיים, שמתוכם בכשליש לא עבר אף ניסיון חקיקה, לרוב בשל "ליברום וטו". הביטוי "פרלמנט פולני" מתאר בשפות אירופיות רבות כאוס וחוסר סדר, ומקורו בשיתוק לכאורה של המערכת שמוצג כאן.

==ראו גם==
*קבלת החלטות בקונצנזוס
*פיליבסטר

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
*Jerzy Lukowski, "[http://www.jstor.org/stable/4213847 Political Ideas among the Polish Nobility in the Eighteenth Century (To 1788)]", The Slavonic and East European Review 82, 2004, pp. 1–26
*John Gilbert Heinberg, "[http://www.jstor.org/stable/1945098 History of the Majority Principle]", The American Political Science Review 20, 1926, pp. 52-68
</div>
==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ליטא: היסטוריה
קטגוריה:פולין: היסטוריה
קטגוריה:פולין: חוק ומשפט
קטגוריה:בלארוס: היסטוריה
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
ענבל שמש

ענבל שמש (נולדה ב־14 בדצמבר 1996) היא ג'ודוקא בנבחרת ישראל בג'ודו במשקל של עד 63 ק"ג, זוכת מדליית זהב בגראנד סלאם באקו 2022 זוכת מדליית הארד באליפות אירופה לג'וניור- מלגה לשנת 2016, מחזיקה בתואר אלופת ישראל בג'ודו לבוגרים במשקל 63 ק"ג לשנים 2017 ו-2023 ומדליית זהב במכביה העשרים.

== ביוגרפיה==
ענבל נולדה בחיפה, והיא בוגרת בית הספר ליאו בק בעיר.

מילדותה עסקה בתחומים התנדבותיים ובספורט, ואת אימוני הג'ודו החלה כשהייתה ילדה בת 4. 

== קריירה ==
בשנת 2011 החלה שמש את קריירת הג'ודו שלה כשהצטרפה למועדון הג'ודו של מכבי חיפה, וחברה לנבחרת ישראל לג'ודו משנת 2011.

בשנת 2013 זכתה בתואר אלופת ישראל לקדטיות (עד גיל 18), במקום הראשון בסבב גביע אירופה לקדטים בקרואטיה, במקום ראשון בסבב גביע אירופה לקדטים בפורטוגל ובמקום השלישי באליפות אירופה לקדטים בטאלין.

בשנת 2014 זכתה בתואר אלופת ישראל לנוער בג'ודו (עד גיל 21), היא דורגה במקום החמישי בסבב גביע אירופה לג'וניור בפולין, ובמקום החמישי בסבב גביע אירופה לג'וניור בצ'כיה.

ב-2015 זכתה שמש במקום הראשון בגביע אירופה בבלגיה בתחרות הבוגרות, בתואר אלופת ישראל לג'וניור, במקום השני בסבבי גביע אירופה ביוון וספרד, במקום השלישי בסבב גביע אירופה אוסטריה, ובמקום השלישי באליפות אירופה לג'וניור שנערכה בספרד.

בשנת 2016 זכתה במקום ראשון בסבב גביע אירופה בבלגיה- תחרות בוגרות, בתואר אלופת ישראל ג'וניור, במקום שני בסבב גביע אירופה, אתונה, יוון, במקום שני בסבב גביע אירופה בלה קורונה, ספרד, במקום שלישי בסבב גביע אירופה היוקרתי בלייבניץ, אוסטריה ובמדליית הארד באליפות אירופה לג'וניור (עד גיל 21) - מלאגה, ספרד.

בינואר 2017 זכתה שמש במקום הראשון באליפות ישראל בג'ודו לנשים (עד 63 ק"ג), וביולי אותה השנה זכתה במדליית זהב במכביה ה-20 . באותו החודש זכתה ענבל במדליית הכסף באליפות אירופה הפתוחה שנערכה במינסק, בלארוס.

במרץ 2018 זכתה שמש במדליית הזהב בתחרות מסבב אירופה הפתוחה בוורשה, פולין. כשבוע לאחר מכן זכתה במדליית הארד בגראנד פרי אגאדיר, מרוקו. בספטמבר 2018 זכתה במדליית הזהב בתחרות גביע אירופה בברטיסלאבה, סלובקיה. באוקטובר 2018 במדליית ארד בגביע אירופה מאלגה, ספרד. בנובמבר 2018 זכתה במדליית ארד באליפות אירופה עד גיל 23. לאחר שגברה בקרב על הישראלית פז לייבל. (המדליה השלישית שלה באליפויות אירופה אחרי הזכייה בארד באליפות אירופה עד גיל 18 ועד גיל 21).

בחודש ינואר 2019 זכתה במקום השני בגראנד פרי תל אביב .

בספטמבר 2020, לראשונה מאז פרוץ הקורונה, קיים איגוד הג'ודו הישראלי תחרות אתגר בולודרום סילבן אדמס בת"א, שם זכתה שמש בקטגוריה עד 63 ק"ג.

במרץ 2022 זכתה במדליית זהב בגראנד סלאם בטביליסי<ref name=":0" />

בנובמבר 2022 זכתה במדליית זהב בתחרות גראנד סלאם שהתקיימה בבאקו לאחר שניצחה את ואן דן ברג ההולנדית.

במרץ 2023 זכתה במדליית כסף בגראנד סלאם אנטליה, טורקיה, לאחר שהפסידה בגמר מול קייטלין קואדרוס הברזילאית

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ג'ודוקא ישראליות
קטגוריה:בוגרות מרכז חינוך ליאו באק
קטגוריה:בוגרי מרכז חינוך ליאו באק
קטגוריה:אלופות המכביה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1996
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996
אמילי מרפי

אמילי מרפי (באנגלית: Emily Murphy; 14 במרץ 1868 – 27 באוקטובר 1933) הייתה משפטנית, פעילת זכויות נשים וסופרת קנדית. ב-1916 יסדה עם פעילות אחרות את "בית משפט נשים" אשר שמע עדויות במקרים של גירושים ותקיפה מינית. באותה שנה היא מונתה כשופטת - האישה הראשונה בתפקיד זה בקנדה ובאימפריה הבריטית כולה. היא מוכרת בעיקר בשל תרומתה לתנועה הפמיניסטית הקנדית, ובמיוחד בתחום המשפטי, שם עסקה בשאלה האם נשים נחשבות לבני אדם תחת החוק הקנדי. מרפי הייתה אחת מ"החמישייה האמיצה", קבוצת נשים אקטיביסטיות אשר פתחו במאבק משפטי להכרה כאנשים על פי חוק, ספציפית החוק שקבע מי זכאי להיבחר לסנאט. הנשים הגיעו עם התיק (שנקרא "תיק בני האדם") עד לבית המשפט העליון, אשר קבע כי הן לא בני אדם לפי החוק. רק בפנייה למשרד המשפטים זכו הנשים בעתירתן ועשו היסטוריה.

עם כל זאת, מרפי היא דמות שנויה במחלוקת בשל עבודתה המאוחרת יותר, אשר מקושרת לגזענות ואאוגניקה נגד מהגרים, בעיקר מסין.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ילידות 1868
קטגוריה:פמיניסטיות קנדיות
קטגוריה:משפטנים קנדים
קטגוריה:פעילות זכויות נשים
קטגוריה:קנדיות שנפטרו ב-1933
שבט איתנים

שבט איתנים היה אחד הגרעינים הראשונים בתנועת בני עקיבא בישראל, שבין חבריו ילידי שנת 1936/1937 נמנו מי שלימים היו לחשובי הרבנים בציונות הדתית.

==היסטוריה ומאפיינים==
שבט איתנים הוא שמו של המחזור ה-11 של בני עקיבא, שאליו השתייכו בצעירותם רבנים משפיעים בציונות הדתית. הכינוי "שבט איתנים" מתייחס בדרך כלל לקבוצה זו בתוך אותו מחזור.

בני ובנות השבט הקימו את גרעין גחל"ת (גרעין חלוצי לומדי תורה) שמטרתו להגביר את לימוד התורה בקרב הנוער הציוני דתי. על מנת להיחשב כחלק מן הגרעין, דרשו בתחילה את המובחרים ביותר בלימוד התורה שכוללים בם את שתי הדרישות: "יהיה בסדר מבחינה חברתית" ו"יהיה בסדר מבחינה דתית". בהמשך, מתוך רצון לכמות גדולה יותר פתחו שורותיהם ל"טובים שבבני הסניפים". הגרעין דרש מחבריו ללמוד תורה בישיבה קודם גיוסם להתיישבות, על מנת להשפיע על סביבתם באור השקפתם. הגרעין התווכח בפולמוס רב מול ראשי "ההנהלה הארצית" של תנועת בני עקיבא, שאף דרשה לפרקו מיד. אל בני הגרעין צורפו גם בנות קבוצת "נוגה".

על קבוצה זו נמנו הרבנים זלמן מלמד, צפניה דרורי, יעקב פילבר, שבתי זליקוביץ, ובנימין הרלינג, ופעילי ציבור כידידיה כהן ושופט בית המשפט השלום בירושלים בדימוס דוד פרנקל. מדריכם היה הרב חיים דרוקמן, שתחילה לא ידע על התארגנות גחל"ת. חברי השבט למדו אצל הרבנים משה צבי נריה ואברהם צוקרמן בישיבת כפר הרואה באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20, והושפעו רבות מחזונם. בהמשך הם הקימו מוסדות תורניים רבים בציונות הדתית, החל מישיבת כרם ביבנה שהייתה הראשונה ליישם את מסלול הסדר, דרך ישיבת ירושלים לצעירים, ישיבת אור עציון, ישיבת קריית שמונה, ישיבת הקיבוץ הדתי עין צורים ועוד. כן היוו את הגרעין ל"הקמתה מחדש" של ישיבת מרכז הרב בראשותו של הרצי"ה ממנו צמחה תנועת גוש אמונים. מטרות ההגשמה שסימנו היו קליטת עלייה, רבנות בעיירות הפיתוח, התיישבות, חינוך ועשייה פוליטית.

בין חברי השבט נמנו גם השר זבולון המר, שופט בית המשפט המחוזי בחיפה חיים פיזם, יו"ר המועצה להשכלה גבוהה (יהודה ושומרון) פרופ' עמוס אלטשולר, אברהם מתתיהו זילברשלג ועוד.

השפעתה של קבוצה זו ניכרת עד היום, בעיקר בהיותם מי שהקימו את הבסיס התורני והאידאולוגי של "דור הכיפות הסרוגות", הרואה במעורבות בחיי החול ובענייני המדינה ערך לכתחילה.

== לקריאה נוספת ==
* גדעון ארן, קוקיזם: שורשי גוש אמונים, תרבות המתנחלים, תאולוגיה ציונית, משיחיות בזמננו, הוצאת כרמל, ירושלים תשע"ג 2013 פרק ראשון: 'גחלת: הפרה היסטוריה של הקוקיזם'
* גדעון ארן, "בין חלוציות ללימוד תורה: הרקע לגאות הדתית לאומית", מאה שנות ציונות דתית - היבטים רעיוניים, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן תשס"ג עמ' 31–72 
* יחיאל אליאש, מעשה הבא בחזון, אליצור, 1983

== קישורים חיצוניים ==
* אלישיב רייכנר, [https://www.makorrishon.co.il/magazine/dyukan/53031/ קרב איתנים: השבט שקבע את עתיד הציונות הדתית], מוסף דיוקן של העיתון מקור ראשון, כ"ה בסיון תשע"ח
* הרב יעקב הלוי פילבר, [https://www.inn.co.il/Articles/Article.aspx/11680 עמוד השדרה של הנוער הדתי], ערוץ 7, כ"א בחשוון תשע"ד 25/10/2013
* 
* 

==הערות שוליים==

*
*
קטגוריה:בני עקיבא
קטגוריה:ישיבת כרם ביבנה
וילהלם גליזה

וִילְהֶלְם גְלִיזֶה (גרמנית: Wilhelm Gliese, 21 ביוני 1915 – 12 ביוני 1993) היה אסטרונום גרמני שנודע בשל עבודתו לזיהוי הכוכבים הקרובים למערכת השמש ויצירת קטלוג גליזה לכוכבים קרובים המתעד אותם.

==קורות חייו==
וילהלם גליזה נולד בשנת 1915 בעיירה גולדברג בשלזיה, סמוך לעיר לגניצה, אז חלק מגרמניה ומאז 1945 חלק מפולין (נקראת כיום זלוטורייה). אביו שנקרא גם כן וילהלם היה שופט מחוזי. מגיל צעיר התעניין גליזה באסטרונומיה וכבר בזמן לימודיו בבית הספר החל לבצע תצפיות בכוכבים. בשנת 1933 החל ללמוד אסטרונומיה, מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת ברסלאו ולאחר מכן באוניברסיטת ברלין. לאחר לימודיו החל לעבוד במכון לחישובים אסטרונומיים ששכן בדאהלם ועבר לאחר מלחמת העולם השנייה להיידלברג. בזמן המלחמה הוא גויס לשירות צבאי כמומחה לבליסטיקה ונשלח בשנת 1942 לחזית המזרחית, שם שירת עד לפברואר 1945 אז נפל בשבי הרוסי מצפון לפוזנן. גם בזמן שירותו ובתקופת השבי הוא המשיך לצפות בכוכבים, אך ללא כל ציוד עזר, עד לשחרורו בספטמבר 1949.

גליזה חזר לעבודתו במכון לחישובים אסטרונומיים במקומו החדש בהיידלברג ושם עבד עד למותו בשנת 1993, 13 שנים לאחר פרישתו הרשמית לגמלאות. החל משנת 1951, בעידודו של האסטרונום ההולנדי פטר ון קאמפ, החל גליזה בחקר הכוכבים הקרובים למערכת השמש, תחום בו עסק לאורך רוב שנותיו במכון, וב-1957 פרסם את הגרסה הראשונה של קטלוג גליזה לכוכבים קרובים.

==עבודתו==
בשנות עבודתו במכון עסק גליזה בזיהוי הכוכבים הקרובים למערכת השמש ובקיטלוגם ופרסם בשנים 1957 ו-1969 את שתי הגרסאות הראשונות של קטלוג גליזה. כמו כן היה מעורב ביצירת גרסאות 4 ו-5 של קטלוג הכוכבים היסודיים שכולל את המיקום המדויק של כוכבים נבחרים, שמשמשים לחישוב המיקום של שאר כוכבי השמים. החל משנות ה-70 של המאה ה-20 הוא עבד בשיתוף עם הרטמוט יארייס ואיתו פרסם עדכון של קטלוג גליזה בשנת 1979 ואת המהדורה השלישית של הקטלוג בשנת 1991. כוכבים רבים שמופיעים בקטלוגים שפרסם נקראים בפרסומים מדעיים ופופולרים בציון שקיבלו בקטלוג (למשל גליזה 581 או גליזה 229). כמו כן גליזה הונצח בשמו של האסטרואיד 1823 גליזה שהתגלה בשנת 1951.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אסטרונומים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:אסטרונומים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1915
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1993
ספר יוסף המקנא

ספר יוסף המקנא הוא ספר מסוגת ספרי הפולמוס שנכתב על ידי יהודים במסגרת הפולמוס היהודי-נוצרי. הספר נכתב ככל הנראה בצפון-מערב צרפת באמצע המאה ה-13 על ידי ר' יוסף ב"ר נתן אופציאל.

עיקרו של הספר הוא פירוש לפסוקי התורה המתמודד עם פרשנותם של אבות הכנסייה לכל פסוק. בעיקר תוקף הספר את הפרשנות הנוצרית המוצאת בפסוקי המקרא פרה-פיגורציה לאירועים בברית החדשה ומפגין בקיאות רבה בפרשנות הנוצרית. הספר מציג הפרכה כנגד כל פירוש נוצרי, המעמידה פרשנות יהודית אלטרנטיבית, פעמים רבות מתוך עמדה אירונית ואף פרודית, המציגה את הפירוש הנוצרי כאבסורדי. טכניקה נפוצה אחרת בספר היא אימוץ לכאורה של עמדות היסוד של הפרשנות הנוצרית, רק על מנת להעמידן על ראשן ולהוכיח את אמיתות הפרשנות היהודית, גם לשיטת הפרשנות הנוצרית.

==ראו גם==
* משפט פריז
* ספר ניצחון ישן

== לקריאה נוספת ==
* [http://rosetta.nli.org.il/delivery/DeliveryManagerServlet?dps_pid=IE39231774 כתב יד של הספר], אתר הספרייה הלאומית
* יהודה רוזנטל, ספר יוסף המקנא חברת מקיצי נרדמים, תש"ל [http://rosetta.nli.org.il/delivery/DeliveryManagerServlet?dps_pid=IE16281232 לקריאה ברשת]

==הערות שוליים==

קטגוריה:הפולמוס היהודי-נוצרי
קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:ספרי המאה ה-13
צדקה חוצין (הראשון)

הרב צדקה חוצין (הראשון) (ה'תנ"ט, 1699 - ו' בתשרי ה'תקל"ג, 3 באוקטובר 1772), היה רבה של בגדאד במשך כשלושים שנה - בין השנים ה'תק"ג - ה'תקל"ג.

==ביוגרפיה==
נולד בשנת ה'תנ"ט (1699) בחלב (ארם צובא) שבסוריה לרב סעדיה. כל אחיו נפטרו בינקותם, לכן החליטה אמו להשאירו בפתח בית הכנסת ולא לגדל אותו. נשיא בית הכנסת מצא את התינוק, ולאחר חקירה קצרה התברר לו שזהו בנו של הרב סעדיה, שכל בניו נפטרו. מתוך רחמים על התינוק החליט לגדלו בביתו, וכאשר גדל שלחו ללמוד אצל הרב רפאל שלמה לניאדו.

כבר בנערותו נודע חכם צדקה חוצין כבקי בכל התורה ואף בחכמת הקבלה. הוא כתב תשובות לשאלות הלכתיות אשר הופנו אליו על ידי רבנים מרחבי העולם. כשהיה בן שלושים ושש השתתף בדיונים הלכתיים יחד עם זקני החכמים בארם צובא.

בשנת תק"ג (1743), התרחשה בעיר בגדאד מגפת דבר. בעקבות מותם של רבים מבני הקהילה, ובהם רב העיר - הרב סלימאן ברזאני (אדוני), פנה חכם משה מרדכי, נשיא הקהילה בבגדאד אל חכם רפאל שלמה לניאדו בחלב, כדי שיבחר את אחד מתלמידי החכמים בעיר, שיכהן כרב קהילת בגדאד. חכם צדקה חוצין נבחר לתפקיד ונתמנה לראש חכמי בגדאד.

חכם צדקה חוצין שימש כרב הקהילה במשך כ-30 שנה. בתקופה זו הוא פרחו החיים התורניים בבגדאד. חכם צדקה חוצין פעל לבניית מקוואות, בתי כנסיות ובתי מדרש, תיקן תקנות ומנהגים שונים שחלקם נהוגים בידי יהודי בבל עד ימינו. כמו כן נערכו שיעורי תורה בעיר בהנהגתו. הוא היה אחראי לאימוץ ההלכה והמנהגים הספרדיים בקהילה.

חכם צדקה חוצין כתב תשובות רבות לשאלות שהופנו אליו ונשא ונתן בהלכה ובאגדה עם כמה מגדולי דורו. מלבד גדולתו בתורת הנגלה, היה גם בקי עצום בכתבי האר"י ובתורת הקבלה.

בשלהי שנת תקל"ב פרצה בבגדאד מגפת דבר נוספת, ובה נפטרו שלושה מתוך חמשת בניו. דרשתו בשבת שובה הפכה להספד על בניו ועל שאר המתים הרבים במגפת הדבר. נפטר בין השנים תקל"ו-תקל"ח.

==משפחתו==
הרב צדקה חוצין השני הוא בן נינו, וגם רבי שלמה בכור חוצין וגיא בכוֹר הם צאצאים שלו.

==ספריו==
במהלך חייו כתב חיבורים רבים, אולם רק חלק מהם הובאו לדפוס. הוא שלח חיבורים מכתבי ידו מבגדאד לארם צובא כדי להדפיסם בוונציה, אבל השליחים נשדדו, והספרים אבדו.
*צדקה ומשפט - שו"ת, בנוסף מוזכרים בספר זה תולדותיו של המחבר. ספר זה נדפס בידי הרב יצחק נסים.
*אורח צדקה - על ארבעה טורים
*מעיל צדקה - על ארבעה טורים
*מעשה הצדקה - שו"ת
*עבודת הצדקה - פירוש על התורה

== קישורים חיצוניים ==
* ירון הראל, [https://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopedia-of-jews-in-the-islamic-world/husin-sadqa-SIM_000159 Ḥuṣīn, Ṣadqa] באנציקלופדיה של היהודים בעולם האסלאמי.
* [http://www.hyomi.org.il/view.asp?id=212 חכם צדקה חוצין (הראשון)], באתר החכם היומי
* [http://iraqijews.info/חכם-צדקה-חוצין-הראשון-עה/ חכם צדקה חוצין הראשון ע"ה], באתר העיראקי
* [https://www.mytzadik.com/tzadik.aspx?id=603 ר' צדקה חוצין - הראשון], באתר mytzadik
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בגדאד: רבנים
קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:רבנים עיראקים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:ילידי 1699
קטגוריה:נפטרים ב-1774
OMG

OMG הייתה סדרת טלוויזיה ישראלית קומית לילדים ונוער, ששודרה בערוץ KidZ. הסדרה שילבה מערכונים בכיכובם של צמד השחקנים עופר ומאור - מאור הרוש ועופר בן שבת, לצד מתיחות רחוב קצרות שביצעו בני נוער.

==סקירת סדרה==

==מערכונים==
===כל העונות===
* יואב (עופר) וליאת (מאור) - יואב, נער ואימו ליאת בביתם. ליואב יש חברה בשם דנה. משפט חוזר ידוע במערכון הוא "יאללה, יאללה..." של האם ליאת. במערכון האם משגעת את יואב והוא סובל
* ג'וי (עופר) ונופר (מאור) - ג'וי ונופר הן אחיות תאומות המבוססות על נוי והדר. ידועות בכל מיני משפטי סמיילי. הופיעה לראשונה בעונה הרביעית של הצחוקייה. במערכון הן עושות אתגרים שלפעמים קצת מסתבכים...
* חיים שלי - לפרננדו יש תשעה ימים לחיות אלא אם כן ימצא אהבת אמת.
* נופר ודין\יונתן - נופר מנהלת בלוג אופנה. בפרקים עם דין הם נפרדים וחוזרים. בפרקים עם יונתן היא עושה לו חידוש מראה והוא מלמד אותה על אפליקציות שפיתח.
* בית הספר - עליזה המנקה והמורה ירדנה בהפסקה או אביתר ושמשון השומרים.
===עונה 1===
* דבורה ויקי - מקורם בערוץ שלהם. זוג ההורים ההיסטרים של ג'וי, נופר ותמר, ילדה שמקבלת שבחים מהמנהל לעיתים קרובות.

==דמויות==
===עונות 1-2===
===דמויות קבועות===
* נופר - אחותה התאומה של ג'וי. ביתם של דבורה ויקי. בת זוגו של דין.
* ג'וי - אחותה התאומה של נופר. ג'וי ונופר הן זמרות והכוכבות של בית ספר דרדרים.
* דין - החתיך של השכבה ובן זוגה של נופר.
* יואב שנצור - בנה של ליאת. בן זוגה של דנה.
* ליאת שנצור - אמו של יואב. מביכה אותה. ידועה במשפט "יאללה, יאללה, (פעולה)"
* פרנדדו - בנה המאומץ של איזמרלדה. חולה בחזרת נדירה. הולך למות אם לא ימצא אהבת אמת.
* אזמרלדה - אמו המאמצת של פרננדו. היא זו שהרעילה אותו.
===עונה 1===
* דבורה - אשתו של יקי. מלמדת אותו להתווכח. אמם של תמר, ג'וי ונופר.
* יקי - בעלה של דבורה. אביהם של תמר, ג'וי ונופר, לומד להתווכח מדבורה.

===בית הספר דרדרים===
* עליזה המנקה - מוחה על היחס שלה. שרה פרודיות על שירי הסרט "לשבור את הקרח".
* המורה ירדנה - לא סובלת ילדים כמו עליזה, אך טוענת שכן.
* אביתר - שומר. חברו של שמשון. הפיקח מבין השניים.
* שמשון - שומר. חברו של אביתר. לא חכם במיוחד.

===דמויות נוספות===
* יונתן - החנון של הכיתה. נופר עושה לו מייקאובר.
* דנה - בת זוגו של יואב. מעולם לא הופיעה.
* מרינה - אהבתו הראשונה של פרננדו. הייתה בעלת פאה.
* מגדה - מגדת עתידות.
* אמיליה לאב - שדכנית "מהשורה הראשונה" ואהבתו השנייה של פרננדו. לא הייתה בליגה שלו.
* ריקרדו - בלש שגילה שאיזמרלדה היא זו שרצתה להרעיל את פרננדו.
* המנהל - מזמין את דבורה ויקי לשיחה על תמר. משבח אותה ונופל בתאונה עקב תקיפה של יקי.
* תמר - בתם של דבורה ויקי. אחותן של ג'וי ונופר. מעולם לא הופיעה.
* המורה לטבע - אביתר מאוהב בה. תמיד אומר לשמשון שהסיכוי למה שהציע שווה לזה שתעשה כלפיו משהו.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.youtube.com/channel/UCooxu4JSfzQ1s-wyXHCRQFw ערוץ היוטיוב של עופר ומאור]

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:סדרות קומדיה ישראליות
קטגוריה:Yes הטלוויזיה בלוויין: תוכניות וסדרות
קטגוריה:KidZ: תוכניות וסדרות
ג'ון מונטרול

אוריגמי טירנוזאורוס מקופל מ Montroll הוראות
ג'ון מונטרול (אנגלית: John Montroll) הוא אמן אוריגמי אמריקאי, סופר, מורה, ומתמטיקאי. הוא כתב ספרים רבים על אוריגמי. מונטרול לימד בבית סנט אנסלם המנזר של בית הספר בוושינגטון מאז 1990.

== ביוגרפיה ==
ג'ון מונטרול נולד בוושינגטון הבירה. הוא בנו של אליוט ווטרס מונטרול, מדען ומתמטיקאי אמריקאי. יש לו תואר ראשון במתמטיקה מאוניברסיטת רוצ'סטר, תואר שני בהנדסת חשמל מאוניברסיטת מישיגן, ותואר שני במתמטיקה שימושית מן האוניברסיטה של מרילנד.

כבר בגיל שש, למד מונטרול את ספר האורגמי הראשון שלו, "איך לעשות אוריגמי" מאת איסאו הונדה. באותו גיל הוא התחיל ליצור לעצמו אוריגמי חיות. הוא הפך להיות חבר במרכז אוריגמי באמריקה בגיל שתים עשרה. הוא השתתף בכנס האוריגמי הראשון שלו בגיל 14. מונטרול לימד מתמטיקה בבית מנזק סנט אנסלם של בית הספר בוושינגטון הבירה, לימד קבוצות קטנות של מתמטיקה מתקדמת לתלמידים, חדו"א, גאומטריה, וכן קורס אוריגמי. אחד התחביבים של ג'ון מונטרול הוא שריקה – הוא יכל לשרוק ב-5 אוקטבות, וגם הוכיח כישרון זה בשתי ועידות שריקות בלואיסברג, צפון קרוליינה.

ג'ון מונטרול היה חלוץ האוריגמי המודרני עם פרסום ספרו הראשון, "אוריגמי עבור חובבים" ב־1979, אשר היה ספר האוריגמי הראשון שבו כל דגם הוא גיליון מקופל מרובע יחיד ללא חתכים. באותו ספר הוא גם הציג את המונח אוריגמי "קיפול אוזן ארנב כפול."

== פרסומים ==

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.amazon.com/-/e/B000AQTHJE Montroll ספרים Amazon.com]

==הערות שוליים==

קטגוריה:וושינגטון די. סי.: אישים
קטגוריה:מתמטיקאים אמריקאים
קטגוריה:אוריגמי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת רוצ'סטר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מרילנד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו במאה ה-20
נישאל'ה

נִישָָאלֹ'ה (בדארי نشلا; בפרסית نشلا; בטג'יקית Нишалло; באוזבקית Nisholda) הוא ממתק, המזכיר ריבה סמיכה בצבע לבן. המאכל נפוץ במטבח יהודי בוכרה, אפגניסטן, איראן, טג'יקיסטן, אוזבקיסטן. מבשלו נקרא נישאלופּאַז.

באופן מסורתי בחברה המוסלמית הוא מבושל במהלך הרמדאן ונאכל במהלך האפטאר, יחד עם פיתה או לחם אחר, ועם תה חם (לרוב ירוק). נאכל בחברה היהודית בצאת שביעי של פסח.

== הכנה ==
החלבון הלא מבושל של ארבע ביצים מוקצף על מנת להגדיל את נפחו, עד למצב שבו קצף סמיך נשמר על כף. אחרי זה מנקים שורשי צמחים ממשפחת ציפורניים, בעלי סאפונין הנותן קצף דמוי סבון, הם נחתכים ומבושל במים למשך 25 דקות. הנוזל המסונן מקורר ונוסף לחלבוני ביצה שמוקצפים שוב.

בינתיים, מבושל סירופ המורכב מסוכר, חומצת לימון ומים. אחרי שקורר הוא נוסף לחלבון המוקצף והם מעורבבים ברציפות עד שכל התערובת נהיית אחידה כמו שמנת סמיכה.
נישאל'ה מעורבב עם כף עץ מיוחדת. מוגש בכוס או קערה גדולה. מעליו באופן מסורתי מפזרים קמצוץ אבקת אניס כוכב , ויש המוסיפים תמצית וניל.

== ספרות ==
* [http://www.ziyouz.com/index.php?option=com_remository&Itemid=57&func=fileinfo&id=414 האנציקלופדיה הלאומית של אוזבקיסטן] טשקנט, 2000-2005 
* V. V. Pokhlebkin.&#x20;Кулинарный словарь В.В. Похлёбкина.&#x20;2002 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהדות בוכרה
קטגוריה:המטבח היהודי
בוכרה
יהודי בוכרה
קטגוריה:המטבח הפרסי
קטגוריה:מאכלי חגים
תמול שלשום (בית קפה)

תמול שלשום הוא בית קפה, מסעדה, חנות ספרים, גלריה ומרכז תרבות בנחלת שבעה שבירושלים, בבעלותו של דן גולדברג. בעבר היה המקום גם בבעלות דוד ארליך, עד למותו ב-2020.

==היסטוריה==
המקום הוקם בשנת 1994, על ידי הסופר דוד ארליך בשותפות עם דן גולדברג. בפתיחה הופיע המשורר יהודה עמיחי ומאז מתקיימים במקום ברציפות אירועי ספרות, הרצאות, תיאטרון, מוזיקה חיה ועוד.

המקום פועל כמסעדה חלבית כשרה, ומנת השקשוקה שלו זכתה בתואר "אחת מעשר ארוחות הבוקר הטובות בעולם" על ידי המגזין "לונלי פלאנט".

המקום קרוי על שם "תמול שלשום", ספרו המפורסם של ש"י עגנון, וקוימו בו אירועים רבים על הסופר ויצירתו.

בשנת 2002, נקלע המקום לקשיים כלכליים בעקבות האינתיפאדה השנייה, שהביא לירידה חדה בהכנסותיו. כדי להגדיל האת לשפר את מצבו הכספי פתח בסדרת ערבי קריאה, בהם התארחו סופרים וקראו מספריהם. בין הסופרים, אהרן אפלפלד, אתגר קרת, מאיר שלו, דן בניה-סרי, בתיה גור, דויד גרוסמן, עמוס עוז, מיכל גוברין, א"ב יהושע ויהושע קנז.

בשנת 2007, יזמו שירות בו בימי שלישי, כל לקוח שהגיע למקום יוכל היה להזמין, לצד הארוחה, גם סיפור אישי, שיחובר במיוחד עבורו ויסופר לו בלבד.

בשנת 2021, יזמו האמניות ליאורה וייז וד"ר רינה פלד פתיחת גלריה בשם "קיר1" בבית הקפה.<ref></ref> הקמת הגלריה, שאבה את השראתה מהמודלים של הסלון התרבותי ובית הקפה של תחילת המאה הקודמת באירופה, בהם התקיימו מפגשים יצירתיים בין אמנים, משוררים, סופרים ומוזיקאים, שהולידו תנועות ומגמות שונות בתולדות האמנות והתרבות המודרנית.
"תמול שלשום" - מבט מכיוון רח' יואל סולומון
"תמול שלשום"- הכניסה מכיוון החצר
"תמול שלשום" - בית הקפה מבפנים

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: בתי קפה ומסעדות
קטגוריה:ירושלים: תרבות
קטגוריה:ש"י עגנון
קטגוריה:נחלת שבעה
דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-18

דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-18 "הורסט וסל" (בגרמנית: 18. SS-Panzergrenadier-Division "Horst Wessel") הייתה דיוויזיית פאנצרגרנדיר של הוואפן אס אס אשר לחמה במלחמת העולם השנייה. היחידה הורכבה בעיקר מהונגרים ממוצא גרמני (פולקסדויטשה).

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-25 בינואר 1944, על בסיס בריגדת האס אס ה-1 ויחידות מתנדבים מהונגריה ורומניה. כמפקדה הראשון של הדיוויזיה מונה וילהלם טראבנדט, והיא הוצבה באזור סלובניה כהגנה מפני הפרטיזנים של טיטו. ב-30 בינואר הוענק לדיוויזיה הכינוי "הורסט וסל", על שם פעיל נאצי מהאס אה. במקור תוכנן להעניק את השם לדיוויזיה כי רוב חבריה היו אמורים להיות מגויסים מהאס אה, אולם בעת הקמתה כבר היו רוב חברי האס אה מגויסים. בשל כך, היינריך הימלר היסס להעניק לדיוויזיה את הכינוי, בשל היריבות הוותיקה בין האס אה לאס אס, אולם היטלר דחק בו להסכים. 

הדיוויזיה כללה בשלב ראשוני 4,110 חיילים, ומספר מצומצם של כלי רכב משוריינים ותותחים. גדוד הסיור של הדיוויזיה השתתף במבצע מרגרטה במרץ, ובאפריל הועברה הדיוויזיה כולה להונגריה. צוות קרב (קמפגרופה) של הדיוויזיה השתתף בדיכוי המרד הסלובקי בין ספטמבר לאוקטובר, וחודש לאחר מכן התאחד עם הדיוויזיה בהונגריה. בדצמבר סופחה הדיוויזיה לקורפוס הפאנצר ה-57 אשר היה חלק מהארמייה השישית, ובמסגרת זו לחמה בפעם הראשונה ככוח מאוחד בקרבות כנגד הצבא האדום באזור בודפשט. בינואר 1945 הועברה הדיוויזיה לסלובקיה לצורך התארגנות ומנוחה, ונכללה במסגרת קורפוס הפאנצר הרביעי אשר היה חלק מהארמייה השמינית. בפברואר נכללה הדיוויזיה כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה, והשתתפה בקרבות באזור שלזיה עילית. באפריל הועברה תחת הארמייה ה-17 והשתתפה בקרב על שלזיה. היא נכנעה לצבא האדום עם סיום המלחמה. רבים מחיילי הדיוויזיה נהרגו בידי פרטיזנים צ'כים.

==מפקדים==
* בריגדפיהרר וילהלם טראבנדט (25 בינואר 1944 - 3 בינואר 1945)
* גרופנפיהרר יוזף פיטצום (3 בינואר 1945 - 10 בינואר 1945)
* שטנדרטנפיהרר גאורג בוכמן (10 בינואר 1945 - מרץ 1945)
* שטנדרטנפיהרר היינריך פטרסן (מרץ 1945 - 8 במאי 1945)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/PanzergrenadierdivisonenSS/Gliederung.htm דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-18] באתר lexikon-der-wehrmacht 
* [http://www.axishistory.com/axis-nations/119-germany-waffen-ss/germany-waffen-ss-divisions/1304-18-ss-freiwilligen-panzergrenadier-division-horst-wessel דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-18] באתר Axis History 

==הערות שוליים==

18
ליתיום אלומיניום הידריד

ליתיום אלומיניום הידריד (Lithium aluminium hydride) הוא תרכובת אי-אורגנית עם הנוסחה הכימית LiAlH<sub>4</sub>.

ליתיום אלומיניום הידריד משמש כראגנט חיזור בעל חשיבות רבה מאוד בכימיה אורגנית סינתטית. בדרך כלל החומר משמש לחיזור של אסטרים, חומצות קרבוקסיליות ואמידים.

ליתיום אלומיניום הידריד הוא בסיס חזק שמגיב באלימות עם ממסים פרוטים, כגון מים, תוך יצירה של גז מימן.

== תכונות פיזיקליות ==
ליתיום אלומיניום הידריד הוא אבקה קריסטלינית מונוקלינית במצבה הטהור, עם צפיפות של כ-0.917 גרם לסמ"ק. לעיתים הצבע אפור בשל נוכחות של אבקת אלומיניום שנשארה מתהליך הייצור. החומר עובר פירוק (decomposition) בטמפרטורה של מעל 125 מעלות צלזיוס.

ליתיום אלומיניום הידריד מסיס בדיאתיל אתר (30 גרם ל-100 גרם) וטטרה הידרו פוראן (13 גרם ל-100 גרם), אך מסיס בקושי בדיאוקסאן (1 גרם לליטר).

== הכנה ==
ליתיום אלומיניום הידריד הוכן לראשונה על ידי תגובה של ליתיום הידריד עם אלומיניום כלורי:

4 LiH + AlCl3 → LiAlH4 + 3 LiCl

ייצור החומר בתעשייה הכימית מתבסס על שני שלבים. בשלב הראשון מגיבים נתרן, אלומיניום וגז מימן לקבלת נתרן אלומיניום הידיריד, ובהמשך תרכובות זו מגיבה עם ליתיום כלורי לקבלת ליתיום אלומיניום הידריד ונתרן כלורי.

Na + Al + 2 H<sub>2</sub> → NaAlH<sub>4</sub>

NaAlH<sub>4</sub> + LiCl → LiAlH<sub>4</sub> + NaCl

== שימושים ==
==== בכימיה האי-אורגנית ====
ליתיום אלומיניום הידריד משמש להכנת הידרידים של מתכות מעבר מההלידים המתאימים שלהן. לדוגמה, נתרן הידיריד (NaH) יכול להיות מיוצר על ידי תגובה של ליתיום אלומיניום הידריד עם המלח נתרן כלורי:

LiAlH<sub>4</sub> + 4 NaCl → 4 NaH + LiCl + AlCl<sub>3</sub>

ליתיום אלומיניום הידריד מגיב עם ליגנדים ליצירת קומפלקסים קואורדינטיביים של אלומינה עם יוני ליתיום:

LiAlH<sub>4</sub> + 4NH<sub>3</sub> → Li[Al(NH<sub>2</sub>)<sub>4</sub>] + 4H<sub>2</sub>

ליתיום אלומיניום הידריד בתגובה עם סילן:

LiAlH<sub>4</sub> + SiCl<sub>4</sub> → LiCl + AlCl<sub>3</sub> + SiH<sub>4</sub>

==== כאמצעי לאחסון מימן (Hydrogen storage) ====
ליתיום אלומיניום הידריד מכיל כ-10.6% משקלי של מימן, לכן הוא עשוי לשמש כמדיום פוטנציאלי לאחסון גז מימן עבור כלי רכב המונעים בתאי דלק.

==== בכימיה אורגנית ====
ליתיום אלומיניום הידריד משמש רבות בכימיה אורגנית כראגנט חיזור, בעל עוצמה חזקה יותר מאשר נתרן בורן הידריד (בשל קשרי ה-Al-H החלשים יותר מקשרי הB-H). ליתיום אלומיניום הידריד מסוגל להמיר אסטרים, חומצות קרבוקסיליות, תרכובות אציל, אלדהידים וקטונים לכהלים המתאימים שלהן. באופן דומה, ליתיום אלומיניום הידריד מסוגל להמיר אמידים, ניטרילים, אימינים, אזידים, קבוצות ניטרו, ואוקסים לנגזרות האמינים שלהן.
תגובות חיזור אפשריות של ליתיום אלומיניום-הידריד עם כמה קבוצות פונקציונליות בכימיה אורגנית

== בטיחות ==
ליתיום אלומיניום הידריד הוא חומר דליק מאוד. הוא ניצת באופן ספונטני בעת כתישה או חבטה חזקה ומגיב באלימות עם מים וממסים אורגנים פורטים רבים ואף עם אדי מים מהאוויר. כיבוי או דיכוי של שרפה של ליתיום אלומיניום הידריד יכול להיעשות על ידי כיסויי האש בחול, או באבקת אבן גיר (CaCO<sub>3</sub>) כתושה או בשימוש במטפה מתאים.

== ראו גם ==
* הידריד
* נתרן בורן הידריד

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.sciencelab.com/msds.php?msdsId=9924506, גיליון MSDS של ליתיום אלומיניום הידריד]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרכובות אי-אורגניות
2017 01
קטגוריה:מימן: תרכובות
קטגוריה:אלומיניום: תרכובות
קטגוריה:ליתיום: תרכובות
יום הזיכרון הטרנסג'נדרי

[[הדגל הטרנסג'נדרי מונף בקפיטול מדינת קליפורניה ביום הזיכרון הטרנסג'נדרי בשנת 2019]]
יום הזיכרון הטרנסג'נדרי חל מדי שנה ב-20 בנובמבר, לזכר אלו שנרצחו כתוצאה מטרנספוביה, וכדי להעלות מודעות לאלימות המופנית כלפי הקהילה הטרנסג'נדרית.

יום הזיכרון הטרנסג'נדרי נוסד בשנת 1999 על ידי גוונדולין אן סמית'  כדי להנציח את ריטה הסטר, אישה טרנסג'נדרית שנרצחה באלסטון, מסצ'וסטס. בשנים הראשונות, היום הוכר בעיקר במסגרות אינטרנטיות, אך מאז התפתח ליום פעולה בינלאומי. בשנת 2010, פעילויות לכבוד יום הזיכרון התקיימו ביותר מ-185 ערים בלפחות 20 מדינות.

בטקסים טיפוסיים, נקראים שמותיהם של אלו שהלכו לעולמם במהלך השנה הקודמת, ובדרך כלל כוללים פעילויות נוספות, כמו טקס הדלקת נרות, תערוכות אמנות, התרמות, הקרנת סרטים, מעגלי שיחה ומצעדים.

== גזע, נשים טרנסג'נדריות וביקורת ==
[[סיסי מקדונלד נואמת בכנס ציון היום בסן פרנסיסקו, 2017]]
חוקרים ופעילים בנושאים טרנסג'נדרים מדגישים את החשיבות של גישה הצטלבותית לפוליטיקה טרנסית, ומציינים כיצד אלימות טרנספובית קשורה באופן ישיר לגורמים כמו גזע, מין ומעמד. הדבר בא לידי ביטוי במספר המקרים הלא-פרופורציונלי של אלימות נגד נשים טרנס של צבע באופן כללי, ונגד נשים טרנסיות שחורות בפרט.

התאורטיקנים סי ריילי סנורטון וג'ין הריטוורן ההיעדרות מבקרים את האופן בו נרטיבים ודימויים של מיתות של טרנסים—ובעיקר טרנסיות— של צבע מופצים במרחבים קהילתיים ובתוך תנועות חברתיות בראשות הומואים לבנים, כך שנשים טרנסיות של צבע מקבלות ניראות רק בעקבות מותן, ולא לפני, דבר המטשטש את העובדה שהאלימות נגדן היא תוצאה של טרנספוביה וגזעניות שיטתיות. החוקרים האלה, יחד עם פעילים טרנסג'נדרים נוספים כולל סיסי מקדונלד, ריינה גוסט, ודין ספייד, מקדמים גישה הצטלבותית לאירועים כגון יום הזיכרון ואקטיביזם טרנסג'נדרי באופן כללי.

החוקרת שרה למבל טוענת אף יותר מזה. לדבריה, יום זיכרון טרנסג'נדרי שמתמקד באבל קולקטיבי מייצר סיכון שהלבן בטקס שברובו כולל נשים של צבע כקרבנות יוכל ללהק עצמו כצופה תמים, ולא כשותף אחראי לאלימות שגורמת למותן של הנשים עליהן הוא מתאבל כחלק מהקולקטיב. למבל טוענת כי: "המשימה שלנו אם כך היא לדחוף את נושא עוד יותר רחוק—לא רק ביחס ליום הזיכרון, אלא גם באופנים בהם אנו מנרטבים ומתעמתים עם אלימות. אף אחד מאיתנו אינו חף מפשע. עלינו לייצר פרקטיקות של זיכרון בהן אנו ממקמים את עצמנו לפי מבני הכוח אשר מכוננים את האלימות מלכתחילה. המשימה שלנו היא לעבור מאהדה לאחריות, משיתוף פעולה לרפלקסיביות, מעמידה מהצד כעדים לפעולה. זה לא מספיק פשוט לכבד את זכרם של המתים. אנו חייבים לשנות את הפרקטיקות של החיים".

== הכרה על ידי ממשלות ==
מחוז אונטריו בקנדה העביר פה אחד את חוק יום זיכרון הטרנס ב-12 בדצמבר 2017, והכיר רשמית בציון היום וחייב את האספה המחוקקת של אונטריו לקיים רגע של שתיקה מדי שנה ב-20 בנובמבר עבור הפגנת סולידריות עם המתים.<ref></ref><ref></ref>

בשנת 2020 הכיר נשיא ארצות הברית הנבחר ג'ו ביידן ביום הזיכרון הטרנסג'נדרי והצהיר כי "האלימות הטרנספובית שחוות נשים טרנסיות היא בלתי נסבלת".

== ראו גם ==
* יום הנראות הטרנסג'נדרית הבינלאומי
* שבוע המודעות הטרנסג'נדרי

== קישורים חיצוניים ==

* 
<div style="direction: ltr;">
* Smith, Gwendolyn Ann. [http://www.huffingtonpost.com/gwendolyn-ann-smith/transgender-day-of-remembrance-rita-hester-and-beyond_b_4297938.html "Transgender Day of Remembrance: Rita Hester and Beyond"], Huffington Post, 2013-11-20.
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:אירועים בחודש נובמבר
קטגוריה:טרנסג'נדר
קטגוריה:להט"ב: אירועים
קטגוריה:ימי זיכרון
החברה המזרחנית הארץ-ישראלית

החברה המזרחנית הארץ-ישראלית (The Palestine Oriental Society), שפעלה בירושלים בשנים 1920–1948, נועדה להפגיש חוקרים מתחומים שונים ומעדות שונות לשם לימוד וחקר של ארץ ישראל ושל המזרח הקרוב.

הקמת החברה הייתה פרי יוזמתו של האשורולוג האמריקני אלברט קליי (Clay) , ששימש כפרופסור אורח בבית הספר האמריקאי לחקר המזרח (ASOR), והרוח החיה בה היה הארכאולוג והבלשן ויליאם פוקסוול אולברייט.
במפגש היסוד של החברה ב-22 במרץ 1920 השתתפו 29 חוקרים, ובתום אותה שנה נמנו בה רבים מהארץ ומהעולם. נשיא החברה הראשון היה האב מארי-ז'וזף לגראנז' מייסד בית הספר הצרפתי למקרא ולארכאולוגיה (EBAF) בירושלים. כפטרונים לחברה נקבעו הגנרל אלנבי והנציב הבריטי הרברט סמואל. ב-1926 צורף כפטרון הנציב הבא הרברט פלומר. מושל ירושלים סטורס נתמנה בשנת 1927 לפטרון נוסף. עם נשיאי החברה נמנו ג'ון גרסטנג, אולברייט, מקס מרגוליס, גאודנציו אוֹרפֿלי, תאופיק כנעאן, פליקס-מארי אַבֵּל, ליאו אריה מאיר, רנה נוויל ונפתלי טורטשינר (טור-סיני). נשיאהּ האחרון של החברה היה מנהל מוזיאון רוקפלר, ג'ון אייליף.

מפגשי החוקרים התקיימו אחת לשלושה חודשים על פי רוב בבית הספר האמריקאי לחקר המזרח. נושאי התפקידים – הנשיאים וסגניהם, חברי ההנהלה האחרים, הגזברים וכן העורכים וחברי המערכת של כתב העת שהוציאה החברה, כולם התחלפו כמעט מדי שנה כדי ליצור איזון בין נציגי העדות והמוסדות השונים. עם חברי ההנהלה היהודים נמנו אליעזר בן-יהודה, דוד ילין, שמואל קליין, אליעזר ליפא סוקניק וליאו פיקרד. אולברייט עודד חוקרים ערבים לפעילות בחברה, ובהם נמנו המורה אליאס חדאד, סטפאן חנא סטפאן ממחלקת העתיקות (ששימש שנים ארוכות כגזבר החברה) ותאופיק כנעאן.

160px
אחת התרומות העיקריות של החברה הייתה ייסוד כתב העת Journal of the Palestine Oriental Society (JPOS). במאמרים שפורסמו בו יוצגו היבטים מגוונים של ידיעת המזרח הקרוב בכלל ושל ארץ ישראל בפרט – בלשנות, מקרא, ספרות, היסטוריה ופולקלור, גאולוגיה ובוטניקה, גאוגרפיה וארכאולוגיה. ייחודו היה בפרסום מאמרים גם בנושאים שלא טופלו בכתבי עת מדעיים אחרים שעסקו בחקר ארץ-ישראל, בהם רבים שעניינם שפה ולשון (עברית וגם ערבית), היסטוריה של תקופות מאוחרות בתולדות ארץ-ישראל, תרבות חומרית, אתנולוגיה, פולקלור, חיי יום-יום ומנהגים ואף מדעי הטבע. כתב העת הופיע באופן סדיר בשנים 1920–1941 (19 כרכים) וכרך 20 ראה אור ב-1946. ב-1948, לפני תום המנדט הבריטי בארץ ישראל, הופיע הכרך ה-21 והאחרון שלו. בעשור האחרון של תקופת המנדט הבריטי, בשנות מלחמת העולם השנייה ובשנים הסוערות שלפני קום המדינה, הצטמצמה הפעילות של החברה המזרחנית הארץ-ישראלית, ולאחר הקמת מדינת ישראל פסקה כליל עקב הניתוק בין החברות והעדות השונות. ב-1950 החל להתפרסם כתב העת Israel Exploration Journal (IEJ) בשפה האנגלית, ועורכיו הראשונים ראו בו המשך ל-JPOS מתקופת המנדט.

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* Charles E. Carter, "Palestine Oriental Society", in: Eric M. Meyers (ed.), The Oxford Encyclopedia of Archaeology in the Near East, Oxford University Press, 1997, Vol. IV, pp. 236–237
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.oxfordbiblicalstudies.com/article/opr/t256/e809 החברה המזרחנית הארץ-ישראלית באתר Oxford Biblical Studies Online]
* [https://ia902606.us.archive.org/26/items/journalofpalesti01paleuoft/journalofpalesti01paleuoft_bw.pdf הכרך הראשון של כתב העת JPOS (1920–1921)] זמין לקריאה במרשתת
* 

קטגוריה:אגודות מדעיות
קטגוריה:ארגוני מחקר לארץ ישראל
נמל התעופה פרסט פלייט

נמל התעופה פרסט פלייט (באנגלית: First Flight Airport; בתרגום מלולי: "הטיסה הראשונה") הוא נמל תעופה ציבורי השוכן 2 ק"מ מערבה ממרכז העיירה קיל דייוויס הילס, שבמחוז דייר שבמדינת קרוליינה הצפונית, ארצות הברית. נמל התעופה נמצא בבעלות שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.

נמל התעופה מפורסם בהיותו המקום בו בוצעו מאות ניסיונות דאייה על ידי האחים רייט. אתר הזיכרון הלאומי לאחים רייט ניצב על ראש גבעת קיל דוויל הסמוכה והוא עמוד גרניט בגובה של כ-180 מטרים המהווה זיכרון לאחים רייט ולטיסה הראשונה של כלי טיס הכבד מן האוויר. שהתרחשה כאן ב-17 בדצמבר 1903.

שטחו של נמל התעופה פרסט פלייט הוא 161 דונם והוא ניצב בגובה של 4 מטרים מעל גובה פני הים. לשדה יש מסלול טיסה אספלט אחד בכיוון 2/20 שאורכו 914 מטרים ורוחבו 18 מטרים. בשדה מתבצעות בממוצע כ-38,000 טיסות בשנה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרוליינה הצפונית: שדות תעופה
יהודה לייב מאשבוים

הרב יהודה לייב מאשבוים (ט"ו באייר תרס"ח, 16 במאי 1908 - ?) היה רבה של טרסטינה שבמחוז ביאליסטוק לפני מלחמת העולם השנייה.

== ביוגרפיה ==
נולד בבריסק לרב משה מאשבוים שהיה מגיד מישרים בבריסק. בילדותו למד תורה אצל מלמדים בבריסק. בבחרותו למד בישיבת תורת חסד והיה לתלמידו הקרוב של הרב משה סוקולובסקי בעל ה"אמרי משה", שם נודע כעילוי גדול. היה מידידיו הקרובים של הרב אהרן ליב שטינמן בישיבה. לאחר פטירת האמרי משה הוא הספיד אותו בישיבה כבחיר התלמידים.

בשנת תרצ"ג (1933), בהיותו בחור, חיבר את הספר "ברכת הארץ" על ענייני עומר ושתי הלחם, והוציאו לאור בשנת תרצ"ד לעילוי נשמת רבו האמרי משה. הוא זכה להסכמותיהם של הראי"ה קוק, הרב שלמה נתן קוטלר, הרב שמחה זליג ריגר והרב איסר זלמן מלצר. השניים האחרונים אף כתבו הערות לספר.

בשנת תרצ"ה (1935) נשא את בתו של הרב שלום יצחק סגל רבה של טרסטינה שנפטר זמן קצר לאחר נישואיו. הוא מונה למלא את מקום חמיו כרבה של טרסטינה.

אביו, הרב משה מאשבוים היגר לארצות הברית לפני מלחמת העולם השנייה, אולם הוא נשאר בעירו למלא את תפקידו. בשואה הוא נלקח עם אשתו ובנו שלום יצחק בן השלוש למחנה טרבלינקה שם הם נרצחו.

לאחר השואה הוציא אביו את ספרו ברכת הארץ במהדורה נוספת והוסיף דברי מבוא על בנו. בתקופת מלחמת העולם השנייה אבדו כתבים נוספים שלו על הרמב"ם ועל התלמוד.

==לקריאה נוספת==
* רובלוב, [http://www.otzar.org/wotzar/Book.aspx?167459&$201701040024286 ברכת הארץ - הקדמה למהדורה מחודשת] קנדה, תשס"ט, באתר אוצר החכמה.
*הרב אליהו מאיר רייך, 'רבי יהודה ליב מאשבוים הי"ד', ישורון, כז, תשע"ב, עמ' תתלו-תתמ

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:בוגרי ישיבת תורת חסד-בריסק
רבקה אליסון

רבקה אן "בקי" אליסון (נולדה ב-21 בדצמבר 1946) היא קרדיולוגית אמריקאית ופעילה למען טרנסג'נדרים, ששימשה כנשיאת האיגוד הרפואי ההומו-לסבי (GLMA) וכן כיושבת ראש הוועדה המייעצת של האיגוד הרפואי האמריקאי לנושאי הומואים, לסביות, ביסקסואלים, וטרנסג'נדרים.

== ראשית דרכה ==
אליסון נולדה במין זכר בגרינווד, מיסיסיפי לארול וורד אטקינסון ולמייבל בלקוול אטקינסון. היא החליפה את מינה ב-1993, בעת שחיה בג'קסון, מיסיסיפי.

== קריירה ==
אליסון סיימה בהצטיינות לימודי רפואה במרכז הרפואי של אוניברסיטת מיסיסיפי בשנת 1971. לאחר שעסקה ברפואה כרופאת משפחה וכפנימאית, שבה ללמוד בשנת 1985 והשלימה לימודי קרדיולוגיה, ועסקה ברפואת לב החל משנת 1987.  בהמשך עקרה לפיניקס, ושימשה קרדיולוגית ראשית בחברת שירותי בריאות בשם CIGNA מ-1998 עד 2012. באותה שנה שבה לעסוק ברפואה פרטית. כתב עת מקומי בשם Phoenix Magazine נקב בשמה של אליסון בין "הרופאים המעולים ביותר בפיניקס" בשנים 2006, 2007 ו-2008.

== אקטיביזם ==
בשנת 1998, יצרה אליסון אתר בשם drbecky.com, שריכז משאבים סביב הצרכים הרפואיים, המשפטיים, והרוחניים של טרנסג'נדרים. האתר כולל אסופת חקיקה בעניין תיקון מין בתעודות לידה, פרוספקט לגבי טיפולים להפיכת פנים לנקביים מאת דאגלס Ousterhout, ביקורת על הספר השנוי-במחלוקת The Man Who Would Be Queen מאת ג' מייקל ביילי (יצא ב-2003), וכן אגף על רוחניות. האתר של אליסון מצוּטט תדיר בהנחיות לשירותי בריאות ללהט"בים. בשבתה כיו"ר הוועדה המייעצת לענייני להט"ב של איגוד הרפואה האמריקני, סייעה אליסון בהעברת החלטה 22 של האיגוד, שכותרתה "הסרת חסמים כספיים לטיפול בפציינטים טרנסג'נדרים." אליסון פעילה גם בארגון Soulforce, ומארגנת את "יום הזיכרון הטרנסג'נדרי" בפיניקס מדי שנה עם בת זוגה מרגו שייפר.

== פרסומים נבחרים ==
* Allison RA (2007). Transsexualism. In Fink G (ed.) Encyclopedia of Stress (2nd Edition). Elsevier, 
* Allison RA (2007). Transsexualism. In Pfaff D, Arnold A, Etgen A, Fahrbach S, Rubin R (eds.) Hormones, Brain, and Behavior (2nd Edition). Elsevier, 

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.hrc.org/issues/7781.htm ד"ר בקי אליסון: גיבורת אקשן מקומית] באתר הקמפיין לזכויות האדם
* [http://www.ama-assn.org/ama/pub/category/15663.html רשימת חברי הוועדה המייעצת לענייני להט"ב] באתר האיגוד הרפואי האמריקאי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פעילות למען זכויות להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:פעילים למען זכויות להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:קרדיולוגים אמריקאים
קטגוריה:טרנסג'נדריות אמריקאיות
קטגוריה:טרנסג'נדרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיסיסיפי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1946
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
עונת 1977/1978 בלה ליגה

עונת 1977/1978 הייתה העונה ה-47 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-3 בספטמבר 1977 והסתיימה ב-7 במאי 1978. 

הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15-17 יעברו בסוף העונה לליגת משנה. 

מליגת המשנה עלו קדיס, ראיו ואיקאנו ומאלגה.

ריאל מדריד זכתה בתואר וזאת בפעם ה-18 בתולדות המועדון. 

אלצ'ה, ריאל בטיס וקדיס ירדו לליגת המשנה בסוף העונה.

==כדורגלנים מצטיינים==
"פרס פיצ'צ'י" למלך השערים של העונה הוענק: מריו קמפס (), וולנסיה, שכבש 28 שערים ב-34 משחקים. זו הייתה זכייתו השנייה ברציפות.

"פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר הוענק: פדרו ארטולה ( ספרד), ברצלונה, שספג 23 שערים ב-28 משחקים. 

פרס דון בלון הוענק על ידי העיתון "דון בלון":

*הספרדי המצטיין: מיגלי ( ספרד), ברצלונה
*הזר המצטיין: יוהאן קרויף (), ברצלונה
*מאמן העונה: לואיס מולוני ( ספרד), ריאל מדריד

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|- bgcolor="D0F0C0"
| 1 || ריאל מדריד (אלופה) ||34||22||3||9||77||40|| 37||47|| העפלה לגביע האלופות
|- bgcolor=#FFF5C4
| 2 || ברצלונה ||34||16||9||9||49||29|| 20||41|| זכייה בגביע המלך הספרדי, העפלה לגביע אירופה למחזיקות גביע.
|- bgcolor=#97DEFF
| 3 || אתלטיק בילבאו ||34||16||8||10||62||36|| 26||40|| העפלה לגביע אופ"א
|- bgcolor=#97DEFF
| 4 || ולנסיה ||34||16||7||11||54||33|| 21||39|| העפלה לגביע אופ"א
|- bgcolor=#97DEFF
| 5 || ספורטינג חיחון ||34||15||9||10||53||43|| 10||39|| העפלה לגביע אופ"א
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 6 || אתלטיקו מדריד ||34||16||4||14||61||52|| 9||36|| 
|- 
| 7 || לאס פאלמס ||34||12||11||11||43||41|| 2||35|| 
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 8 || סביליה ||34||13||8||13||38||45|| 7-||34||
|- 
| 9 || סלמנקה ||34||14||6||14||37||40|| 3-||34||
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 10 || ראיו ואיקאנו ||34||12||9||13||50||59|| 9-||33||
|- 
| 11 || ריאל סוסיאדד ||34||12||9||13||52||46|| 6||33||
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 12 || בורגוס ||34||10||11||13||33||47|| 14-||31||
|- 
| 13 || ראסינג סנטנדר ||34||11||9||14||29||45|| 16-||31||
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 14 || אספניול ||34||12||6||16||48||60|| 12-||30|| 
|- 
| 15 || הרקולס ||34||10||10||14||32||40|| 8-||30||
|- bgcolor="#FFCCCC"
| 16 || ריאל בטיס ||34||11||8||15||51||52|| 1-||30|| ירדה ליגה
|- bgcolor="#FFCCCC"
| 17 || אלצ'ה ||34||11||5||18||44||66|| 22-||27|| ירדה ליגה
|- bgcolor="#FFCCCC"
| 18 || קדיס||34||7||8||19||30||69|| 39-||22|| ירדה ליגה
|}

== סטטיסטיקה ==
=== מלכי השערים ===
{| class="wikitable"
|+
!#
!שחקן
!קבוצה
!שערים
|-
|1
| מריו קמפס 
|ולנסיה
|28
|-
|2
| סנטיאנה 
|ריאל מדריד
|24
|-
|3
| רובן קאנו
|אתלטיקו מדריד
|21
|-
|4
| דניאל רואיס 
|אתלטיק בילבאו
|20
|-
|rowspan="3" |5
| מאראנון
|אספניול
|rowspan="3"|18
|-
| קרלוס מורטה
|לאס פאלמס 
|-
| חסוס מריה סטרסטגוי
|ריאל סוסיאדד
|-
|rowspan="2" |8
| הקטור סקוטה
|סביליה
|rowspan="2"|16
|-
| קרלוס רואיס
|אתלטיק בילבאו 
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tabless/spanhist6979.html#7778 נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [http://www.bdfutbol.com/en/t/t1977-78.html נתונים מפורטים מאתר bdfutbol]

קטגוריה:עונות בלה ליגה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1977
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1978
מרים ריינר

מרים ריינר היא פרופסור חבר בגמלאות בפקולטה לחינוך למדע וטכנולוגיה בטכניון ובעלת תואר ראשון, שני ושלישי של הטכניון.
== פעילות מקצועית ==
ריינר חוקרת תהליכי מוח במגמה לעצב טכנולוגיות חדשניות המשפרות את יכולות התודעה האנושית. מטרות מחקריה לזהות את התנאים שבהם המוח מעבד אינפורמציה באופן הטוב ביותר, וליישם את הממצאים בפיתוח טכנולוגיות חדשניות שמתאימות לדרך שבה פועל המוח ושמקדמות את היכולת האנושית.

לקידום מחקריה קבלה מרים ריינר יותר מ-1.7 מיליון יורו מהאיחוד האירופי. המחקר נתמך גם על ידי קרנות של מיקרוסופט, משרד הביטחון הישראלי ולוג׳יטק.

מרים ריינר התמקדה בעיקר בייזום התחום החדש של טכנולוגיות ׳נוכחות מרחוק׳ באיחוד האירופי והייתה חברה בוועדות רבות שעסקו בזיהוי טכנולוגיות חדשניות. כמו כן השתתפה בוועדות של NSF - The National Science Foundation  (ארגון המדע הלאומי) וחקרה טכנולוגיות חדשניות של תלת מימד במרכז לחדשנות מדיה NTU בסינגפור, ואינטראקציה של רובוט-אנוש ב-University College London.

מרים ריינר משמשת כפרופסור חבר אורח במדעי המחשב באוניברסיטת סטנפורד ו-UCL באנגליה ובאוניברסיטת Chapel Hill בקרולינה הצפונית.

=== המעבדה למציאות מדומה ומדדים מוחיים ===
מטרת המחקר במעבדה היא לקדם את תהליכי הלמידה הקוגניטיבית. המעבדה מציגה טכנולוגיות חדשות של למידה וחינוך, המבוססות על מחקר נוירו-קוגניטיבי ואלקטרו-פיזיולוגי, ומשתמשת בפיתוחי מציאות מדומה חדשניים משלה.

=== חקר מציאות מדומה ===
מרים ריינר מתארת: "אנחנו מעמידים אנשים בתוך מציאות מדומה ומבקשים מהם לפתור בעיות ולבצע משימות מסוגים שונים. באותו הזמן אנחנו מחברים אותם למכשיר אא"ג כדי לאסוף מידע על פעילות המוח. אנחנו נעזרים בנתונים על המידה שבה הם למדו, על חיוויי התפיסה במציאות המדומה ועל השפעולים במוח כדי ליצור מודל של למידה מיטבית. באמצעות תזמור הגירויים החושיים במציאות המדומה או הרבודה אנחנו יכולים להפוך את העולם הסינתטי לזרז יעיל במיוחד לשפעול אזורים במוח הקשורים ללמידה ולשיפור התפיסה הקוגניטיבית. אנחנו יודעים היום כיצד לייצר אינטראקציות ראשוניות חווייתיות שמובילות לשיפורים בתפקוד הקוגניטיבי, כגון קיצור זמן העיבוד במוח ושיפורים בדיוק ובגיבוש הזיכרון. במעבדה למציאות מדומה ולנוירו-קוגניציה בטכניון בדקנו צירופים שונים של זמינויות חושיות היוצרים אקולוגיה חדשה ש"מדברת" אל מנגנוני המוח. התוצאות שקיבלנו הראו מנגנונים מבוססי אא"ג למדידת עומס מנטלי בזמן למידה, תנאים לשפעול מנגנונים הקשורים לסיבוב מנטלי ולשיקול מרחבי, מערכת נוירוני-מראה ללמידה באמצעות חיקוי, ואינטראקציות אדם-אדם משופרות הנסמכות על סביבות מציאות מדומה ורבודה."

== קישורים חיצוניים ==

* [http://vrneurocog.wixsite.com/vrneurocog המעבדה למציאות מדומה ולמדדים מוחיים]
* [http://www.mindcet.org/מציאות-מדומה-חוויה-שמעבר-לטכנולוגיה/ מציאות מדומה: חוויה שמעבר לטכנולוגיה]

קטגוריה:פיזיקאיות ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיכון חוגים
קטגוריה:בוגרי תיכון חוגים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:סגל הטכניון: חינוך למדע וטכנולוגיה
קטגוריה:מדעניות ישראליות
קטגוריה:מדענים ישראלים
קטגוריה:מדעני מוח ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
טפילי תטולה

חטפית ממין Cossypha caffra מאכילה גוזל טפיל של קוקייה אדומת-חזה (Cuculus solitarius).]]
גוזל [[פזאי בקר מהמין Molothrus ater מיטפל לציפור Geothlypis trichas]]
טפילי תטולה הם מיני בעלי חיים המשתמשים בחיות אחרות כדי לטפל בביציהם ובצאצאיהם.

התופעה נפוצה במיוחד אצל עופות המטילים את ביציהם בקינים של עופות אחרים. אצל מרבית העופות, הטפילים הגוזלים והביצים דומים לגוזלים והביצים של המינים שמועדפים עליהם כ"מאמצים" לגוזלים. העופות הטפילים הידועים ביותר הם הקוקייתיים וכמותם נוהגים גם האלמנתיים, האוביליים, מיני פזאיים שונים וברווז שחור-ראש. התנהגות נפוצה יותר היא היטפלות למקננים אחרים בתוך אותו המין. כך נוהגים מספר מיני ברווזים.

בנוסף לעופות ישנם עוד מינים טפילים - סינודונטיס הקוקייה משתמש במיני אמנוניים לטיפול בצאצאיו ובעולם החרקים ידועים סוגי הדבורים Nomada וPolistes כטפילים של דבורים אחרות.

== עופות ==
=== קוקיות ===
הקוקייתיים היא משפחת העופות טפילי התטולה הידועים ביותר. השם באנגלית הוא "cuckoo", שם שמזכיר מאוד את השם קוקייה ונובע מאונומטופיה. אצל חלק ממיני הקוקייה הטפילים, הנקבה יכולה להטיל ביצים בתוך 10 שניות. בדומה לתרנגולות, נקבות הקוקייה מסוגלות להטיל ביצה אחת ביום, ובין 18 ל-16 ביצים בעונה.

למרות הדימוי הרווח, מרבית הקוקיות (תשעים מינים מתוך 149 מיני הקוקיה ), דווקא מקננות ומטפלות בביציהן ובגוזליהן בעצמן. רק 56 מינים מן העולם הישן ועוד שלושה מינים מן העולם החדש נטפלים לעופות אחרים.

=== הטלה וגידול ===
לכל מין עוף טפיל יש מינים שהם מעדיפים להטיל בקניהם את הביצים שלהם, ולרוב הגוזלים והביצים דומים לגוזלי וביצי המין המארח. הנקבות של המינים הטפילים מסוגלות להטלה מהירה ביותר, וזאת כדי להטיל את הביצים כאשר בעלת הקן לא שמה לב לכך. אצל חלק מעופות הטפילים הגוזלים אוכלים או דוחפים מהקן את הביצים של הגוזלים האחרים. הנקבה המארחת לרוב לא מבחינה בכך שהגוזל הוא לא הגוזל שלה, אם כי לרוב הוא מגיע בסופו של דבר לגודל גדול יותר מאמו המאמצת.

=== עצמאות ===
לאחר שהגוזל מגיע לבגרות, הוא עוזב את הקן המארח. הוא חי לבדו עד שהוא מוצא בן זוג.

== דגים ==
=== דוגרי-פה ===
סינודונטיס הקוקייה, דג ממשפחת המוקוקיידים, הוא טפיל תטולה של מספר אמנוניים דוגרי-פה. הביצים נשמרים בפה של הדג המאכסן, ובוקעים לפני הביצים של המאכסן עצמו. דגי הטפיל שבקעו אוכלים את ביצי המאכסן בעודם בפיו.

=== טפילי "קן" ===
הקרפיון Pungtungia herzi הוא טפיל תטולה של המין Siniperca kawamebari ממשפחת הפרקות הממוזגות. הזכרים של המארח שומרים על הטריטוריה מפני טורפים עד לבקיעת הביצים, ויוצרים חלקה של קנים כעין "קן" באזור ההטלה. הנקבות (אחת או יותר לאזור) מבקרות במקום כדי להטיל ביצים. ביצי הטפיל קטנות יותר ודביקות יותר מביצי המארח. במחקר שנעשה נמצא שבכ-65% מאתרי ההטלה של המארח נמצאו ביצי טפיל.

== חרקים ==
=== חומסנות ===

יש מינים שונים של דבורי קוקייה, כולן מטילות ביצים בתאי קינים של דבורים אחרות, אך בדרך כלל הן מסווגות כחומסנים (קלפטו-פרזיטים), ופחות כטפילי תטולה, משום שבשלבים הלא בוגרים הם כמעט לא ניזונות ישירות על ידי המארח הבוגר. במקום זאת, הם פשוט לוקחים את המזון שנאגר על ידי המארחים.

==ראו גם==
* קוקייתיים

== לקריאה נוספת ==
*עופות טפילים - תופעות ומועדים בטבע אהוד קלפון

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קרל אמסון יואל

קרל אַמסון יואל (בגרמנית: Karl Amson Joel; 20 בנובמבר 1889, קולמבורג - 4 בנובמבר 1982, נירנברג) היה סוחר טקסטיל גרמני יהודי, בעליה של חברת Joel Macht Fabrik. הוא סבם של המנצח והמוזיקאי בילי ג'ואל.

== ביוגרפיה ==
יואל, בנו של סוחר טקסטיל, ייסד בשנת 1928 בנירנברג חברה להזמנת מוצרי טקסטיל וביגוד בדואר. שנה לאחר מכן החל הייצור. חברתו של יואל הפכה במהרה לאחת המובילות בתחומי מכירות בדואר בגרמניה (יחד עם Quelle-Schöpflin).

לאחר עליית הנאצים לשלטון (1933) הופלה יואל על ידי המנהיגים האזוריים של המפלגה הנאצית, במיוחד יוליוס שטרייכר. לכן העביר יואל את החברה לברלין הבירה בשנת 1934, ושם שכר אתר למפעל בוודינג והתקין מכונות אריזה חדשות; מחלקת התפרים נותרה בנירנברג. עם התגברות האפליה (למשל, חיוב סימון משלוחים באות "J" כסמל ליהודי), ועם התגברות האריזציה, נאלץ יואל למכור את החברה ליוזף נקרמן  ב-1938. התשלום המקורי של 2.3 מיליון רייכסמארק הופחת על ידי נקרמן ל-1.1 מיליון רייכסמארק. הכסף הועבר לנאמנות לבנק הארדי ושות' (.Hardy & Co) בברלין.

ביולי 1938 היגרו יואל ואשתו מטה לשווייץ, שם למד בפנימייה בנם הלמוט (שנקרא מאוחר יותר הווארד), לימים אביו של בילי ג'ואל. כמי כסוּוג כ-"Devisenausländer" (מהגר מטעמים כלכליים) לא יכול היה יואל לקבל גישה אל חשבון הנאמנות בברלין. באוגוסט 1938 נאסרה חזרתו ובספטמבר הוחרמו יתר עסקיו. דרך צרפת ואנגליה הפליגו בינואר 1939 לקובה ומשם הגיעו לארצות הברית, שם פתח יואל עסק חדש ב-1942.

ב-1957 קיבל יואל פיצוי של 2 מיליון מארק גרמני מנקרמן עבור חברתו. באותה תקופה הייתה בבעלותו של נקרמן החברה המשגשגת ביותר בגרמניה להזמנות בדואר. 

ב-1964 חזר יואל לנירנברג, שם נשאר עד מותו ב-1982.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:אנשי עסקים גרמנים
קטגוריה:פליטי רדיפות הנאצים
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1889
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1982