OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יסודות (בנייה)

יסודות לבניין בדרך מנחם בגין בתל אביב
יסוד באר המשמש לביסוס עמוד לגשר רכבת באזור ירושלים
יסודות הם החלקים עליהם מבוססים מבנים. היסוד מעביר את מכלול העומסים הפועלים על המבנה אל הקרקע.

=== קביעת עומק היסודות ===
על פי ההנחיה הכללית ייקבע עומק היסודות בעומק בו ישנם מי תהום במפלס קבוע, על מנת שהשינויים במפלס מי התהום לא ישפיעו על יציבות המבנה. לא תמיד מי תהום הם הגורם העיקרי לקביעת עומק היסוד, כיוון שישנם אזורים בהם אין מי תהום הסמוכים לפני הקרקע וישנן קרקעות, שמי התהום אינם משפיעים באופן משמעותי על תכונותיהן המכניות.

היקף ועומק הסיוד תלויים בתכונות הקרקע של המבנה העתידי. לעיתים נדרש שימוש בטכניקת "ג'ט גראוט" לשיפור הקרקע.

== סוגי יסודות ==
ניתן למנות חמישה סוגים עיקריים של יסודות

# יסודות בודדים
# יסודות נמשכים
# יסודות רפסודה
# כלונסאות ביסוס (בשונה מכלונסאות דיפון)
# יסודות באר

===יסוד בודד===
בדרך כלל יסוד בודד הוא פירמידה קטומה מבטון הנוצקת בתוך בור רדוד. מעל היסודות הבודדים בונים את עמודי המבנה. יסודות בודדים, משמשים לביסוס בתים קטנים ופשוטים, או סככות, בעיקר באזורים בהם הקרקע נחשבת כקרקע טובה לביסוס, כלומר קרקע חולית או קרקע סלעית רכה ורציפה.
יסוד בודד

===יסוד נמשך===
יסוד נמשך נבדל מיסוד בודד בכך שמידת האורך שלו גדולה בהרבה ממידת הרוחב. למעשה מדובר בקורה ארוכה בעלת חתך טרפזי, שצידה הרחב פונה לכיוון הקרקע. היסוד הנמשך בדרך כלל נושא קורת יסוד ממנה יכולים לעלות עמודים, כמו ביסוד בודד, או לחלופין, קורת היסוד יכולה לשאת קיר נושא, שמהווה תחליף למערכת עמודים.

==ראו גם==
* מתווה יסודות

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בנייה
סטניסלב אנגלוביץ'

סטניסלב אנגלוביץ (נולד ב-26 במרץ 1982 בברטיסלאבה) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בעמדת המגן הימני.

==קריירה==
אנגלוביץ' החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של קבוצת אינטר ברטיסלאבה ובעונת ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת. בעונת עבר אנגלוביץ' לקבוצת סנץ, קבוצת סלובקית שהייתה בבעלותו של דניאל יאמר, איש עסקים יהודי-גרמני, שרכש מאוחר יותר את קבוצת מכבי נתניה הישראלית.

בעונת עבר אנגלוביץ' למכבי נתניה ושיחק בה עד תחילת ינואר 2008. ביולי 2008 עבר לסלובן ברטיסלאבה וזכה עימה באליפות עונת . עונה לאחר מכן זכה אנגלוביץ' להרים צלחת אליפות שנייה בסלובקיה כאשר עבר לשחק במ.ש.ק. ז'ילינה והפך לשחקן הרכב משמעותי בקבוצה.

לזכותו של אנגלוביץ' 12 הופעות במדי הנבחרת הצעירה של סלובקיה. בין היתר הוא היה שותף להגעה לרבע גמר של אליפות אירופה עד גיל 16 בשנת 1999.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים סלובקים
קטגוריה:מגני כדורגל סלובקים
קטגוריה:ברטיסלאבה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני אינטר ברטיסלאבה
קטגוריה:כדורגלני סלובן ברטיסלאבה
קטגוריה:כדורגלני מ.ש.ק. ז'ילינה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים סלובקים בישראל
קטגוריה:סלובקים שנולדו ב-1982
אורי שטרית (כדורגלן)

אורי שטרית (נולד ב-21 בינואר 1986) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.

==קריירה==
שטרית פתח בעמדת המגן השמאלי במכבי תל אביב בתחילת עונת של ליגת העל, בהדרכתו של המאמן אלי כהן. בעונה שלאחר מכן סבל שטרית ממספר פציעות, אך היה חלק מסגל נבחרת ישראל הצעירה, במדיה ערך בסך הכל 6 הופעות.

בעונת הפך שטרית לשחקן הרכב קבוע במכבי תל אביב, עמה זכה בגביע הטוטו של אותה עונה. במחזור ה-31 של עונת הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, נגד בית"ר ירושלים.

בעונת הושאל שטרית לעירוני קריית שמונה, ועמה זכה פעם נוספת בגביע הטוטו. בקיץ 2011 עבר לשחק בבני סכנין.

לקראת עונת הושאל שטרית שוב הפעם למכבי נתניה, ובתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. לקראת עונת הושאל להפועל רמת השרון לעונה אחת, ובסופה ירד עמה לליגה הלאומית ועזב את המועדון.

לקראת עונת חתם שטרית שוב במכבי נתניה, לאחר שעלתה בחזרה לליגת העל. ב-14 במרץ 2015 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 2–3 על מ.ס. אשדוד. בסך הכל ערך 14 הופעות בליגה בעונה זו, בהן כבש שער אחד.

ב-15 ביולי 2015 חתם שטרית לעונה אחת בקבוצת הפועל כפר סבא, העולה החדשה לליגת העל. ב-7 ביוני 2016 פרש ממשחק פעיל בגיל 30 בעקבות פציעה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:בת ים: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
חוק פאשן

גרף ניסיוני המציג את חוק פאשן - מתח הפריצה (בציר Y) הוא פונקציה בעלת מינימום של מכפלת הלחץ והמרחק (בציר X).
גרף תאורטי המציג את החוק
חוק פאשן (Paschen) הוא חוק פיזיקלי הקובע באופן אמפירי את מתח הפריצה - הפרש הפוטנציאלים החשמליים אותו יש להקנות לשפופרת גז על מנת ליצור בה התפרקות חשמלית. החוק, אשר פורסם בשנת 1889 על ידי הפיזיקאי הגרמני פרידריך פאשן ונקרא על שמו, קובע את תלות מתח הפריצה בסוג הגז, בחומר שממנו עשויות האלקטרודות בשפופרת, במרחק בין האלקטרודות ובלחץ שבשפופרת.

== תלות בלחץ הגז ובמרחק בין האלקטרודות ==
הצורה הפשוטה והמוכרת ביותר של החוק טוענת כי מתח הפריצה <math>\ V_b</math> הוא פונקציה לא-ליניארית של מכפלת לחץ הגז <math>\ p</math> והמרחק בין האלקטרודות <math>\ d</math>. כלומר:

<math display="block">\ V_b = f(p \times d)</math>

עוד קובע החוק כי לפונקציה זו קיימת נקודת מינימום, דהיינו ערך מסוים של המכפלה שעבורו מתקבל מתח הפריצה הקטן ביותר.

אמפירית, החוק תקף עבור ערכי <math>\ p d</math> הקטנים מ-<math>\ 1000 \ torr \cdot cm</math>.

ההסבר הפיזיקלי האינטואיטיבי לחוק זה קשור בעובדה שמתח הפריצה תלוי בניידות האלקטרונים. אם המכפלה p×d היא גדולה מדי, משמעות הדבר היא שהיונים החיוביים צפופים מאוד ולכן האלקטרונים אינם מצליחים לצבור מספיק אנרגיה ולייננם. כאשר המכפלה קטנה מדי, היונים מפוזרים מאוד ומאידך גם המרחק בין האלקטרודות קטן – ואזי המהלך החופשי הממוצע של האלקטרונים מאפשר להם לעבור בין שתי האלקטרודות מבלי להתנגש כלל ביונים חיוביים בדרכם. 

== תלות בטמפרטורה ==
תלות מתח הפריצה במכפלת הלחץ והמרחק משתנה לפי הטמפרטורה. התלות בטמפרטורה באה לידי ביטוי באמצעות כתיבת חוק פאשן באופן הבא:

<math display="block">\ V_b = f(n d)</math>

כאן <math>\ n</math> היא צפיפות הגז, וזו תלויה בטמפרטורה דרך משוואת המצב של גז אידיאלי. 

הנוסחה המדויקת, הכוללת גם תלות בטמפרטורה, נמצאה באופן ניסיוני עבור אוויר והיא נתונה על ידי:

<div style="text-align: center;">
<math>\ V_b = 24.22 \cdot X + 6.08 \cdot \sqrt{X}</math>
הערך שמתקבל הוא ביחידות של קילו-וולט
</div>

כאשר ערכו של X נתון על ידי:

<math display="block">\ X = \frac{293 \cdot p \cdot d}{760 \cdot T}</math>

פאשן
קטגוריה:אלקטרוכימיה
קטגוריה:פיזיקת הפלזמה
תרכובת ספירו

תרכובת ספירו היא תרכובת אורגנית בעלת שתי טבעות להן אטום משותף אחד, או מספר טבעות, כאשר הקישור בין הטבעות מתבצע על ידי אטום משותף אחד בלבד. הטבעות יכולות להיות שונות או זהות. האטום המשותף מכונה "אָטוֹם-סְפִּירוֹ" (spiroatom), בדרך כלל פחמן רביעוני ("פחמן ספירו").

צורות ספירו של לקטונים ואוקסזינים משמשות לעיתים כדיו לאוקו, עקב תכונת הכרומיזם שלהם - שינוי הפיך בין מצב שקוף למצב בעל צבע. לתרכובות מסוימות במשפחה זו תכונת פוטוכרומיזם.

==נומנקלטורה==
תרכובות ספירו מצוינות על ידי התוכית spiro ואחריה סוגריים מרובעים בהם שני מספרים. הראשון הוא מספר האטומים בטבעת הקטנה, והשני - בטבעת הגדולה, לא כולל הספירו-אטום עצמו. לדוגמה, תרכובות A להלן קרויה: 1-bromo-3-chloro-Spiro[4.5]-decan-7-ol, ותרכובת B קרויה: 1-bromo-3-chloro-spiro[3.6]-decan-7-ol.
תרכובות ספירו
תרכובת ספירו המורכבת מטבעת ציקלוהקסאן וטבעת ציקלופנטאן תכונה spiro[4.5]decane. נומנקלטורה זו הוצעה על ידי אדולף פון באייר ב-1900.

==כיראליות==
לחלק מתרכובת הספירו ציר כיראליות (Axial chirality), סוג מיוחד של כיראליות ללא מרכז כיראלי. הספירו-אטום יכול להיות כיראלי, למרות העדר ארבעה מתמירים שונים, כפי שנדרש בדרך כלל לכיראליות. כאשר הטבעות זהות, הקדימות נקבעת על ידי שינוי קל של חוקי Cahn-Ingold-Prelog לקביעת קדימות. כאשר הטבעות שונות, הכללים הרגילים תקפים.
אננטיומרים

==קישורים חיצוניים==

* [http://goldbook.iupac.org/S05881.html תרכובת ספירו] בספר הזהב של IUPAC
* [http://www.chem.qmul.ac.uk/iupac/spiro/sp0n1.html נומקלטורת] IUPAC לתרכובות ספירו

קטגוריה:תרכובות אורגניות
שירי תימן

שירי תימן הוא אלבומה השביעי של הזמרת–יוצרת הישראלית עפרה חזה. על אף שהיה אלבומה השביעי במספר, האלבום היה הראשון שהופץ בחו"ל ונחשב שם כאלבומה הראשון.

בעולם התפרסם האלבום בתרגום האנגלי של שמו, Yemenite Songs. בארצות הברית התפרסם האלבום בשם Fifty Gates of Wisdom.

== רקע ==
הרעיון להפקת אלבום זה נוצר עקב הרצון להכיר תודה למשפחתה ולמשפחתו של בצלאל אלוני וכן לעולים מתימן ששמרו על המסורת גם בארץ והעבירו אותה הלאה לילדיהם. לפני יציאת התקליט חזה הקדישה בהופעותיה זמן למחרוזת תימנית, דבר שהתקבל באהדה בקרב הקהל. לצורך לימוד המקצבים לקראת ההקלטות פנתה עפרה לאהרן עמרם שילמד אותה את המקצבים התימניים בפח תימני. כמו כן, חזה ובצלאל אלוני בדקו את המקצבים גם באמצעות ריקודים באולפן. שירי התקליט הושמעו ברדיו בעיקר בתוכניות מוזיקה מזרחית, אך למרות זאת האלבום נמכר בעשרות אלפי עותקים והוא בין האלבומים הנמכרים ביותר של חזה בארץ ובעולם.

== הפקה והצלחה ==
המפיק המוזיקלי והמעבד של התקליט היה בני נגרי.
יאיר ניצני, המפיק מטעם חברת התקליטים הד ארצי הציע לחזה ובצלאל אלוני להפקיד בידי יזהר אשדות את העיבוד המוזיקלי של השיר "גלבי" כדי לתת לשיר גרסה חדשנית. גרסת הדאנס החדשה והנוצצת אמנם לא זכתה להשמעות משמעותיות בישראל, אך שדרן ברדיו קול השלום התלהב מהתוצאה ושלח את התקליטון לשדרני רדיו אנגלים.

תוך זמן קצר הפך "גלבי" התימני ללהיט מפתיע בבריטניה, ושובץ בתוכניות מפתח כמו "The Tube". בשנת 1985, קיבלו חזה ובצלאל אלוני מאנשי הד ארצי עותק של האלבום כפי שהוא הופץ בבריטניה. בשנת 1987 החליטו אשדות וניצני להפיק רמיקס נוסף מהאלבום. הצלחתו של הסינגל "Im Nin'alu" במצעדי המוזיקה באירופה הוביל להצלחתו המחודשת של האלבום.

"שירי תימן" הפך לאלבומה המצליח ביותר של חזה בישראל, הגיע למעמד אלבום פלטינה, יצא מאז במהדורות רבות ונמכר ברבבות עותקים נוספים.

==רשימת רצועות==
#אם ננעלו (שלום שבזי/עממי תימני) [5:18]
#יחילוי ויחלי (עממי תימני/עממי תימני) [3:27]
#אסאלק (שלום שבזי/אהרון עמרם) [4:46]
#מחרוזת: צור מנתי / סעי יונה / ספרי תמה (שלום שבזי/עממי תימני) [5:44]
#גלבי (אהרון עמרם/אהרון עמרם) [4:15]
#אודה לאלי (שלום שבזי/עממי תימני) [3:32]
#לפלח הרימון (יהודה הלוי/עממי תימני) [5:08]
#איילת חן (שלום שבזי/עממי תימני) [6:30]

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.youtube.com/watch?v=SWFJ4Y0a23Q צור מנתי/סעי יונה], מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 1984
קטגוריה:אלבומי עפרה חזה
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני טריטון
קטגוריה:אלבומי מוזיקה יהודית
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:תימן: תרבות
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
תחנת הרכבת יבנה – מערב

תחנת הרכבת יבנה – מערב היא תחנת רכבת המשרתת את העיר יבנה והסביבה כחלק ממסילת תל אביב – פלשת. התחנה נפתחה ב-25 בפברואר 2012.

התחנה נמצאת בסמוך לתחנה מרכזית יבנה ובצמוד לכניסה המערבית ליבנה, והיא משרתת את הבאים מתחנת האוטובוסים המרכזית במערב יבנה וכן את תושבי השכונות הסמוכות ועובדי אזור התעשייה של יבנה.

==היסטוריה==
בשנת 2005 זכתה חברת מנרב במכרז להקמת התחנה וכ-4 ק"מ של מסילה בין ראשון לציון ליבנה. לתוכנית המסילה באזור יבנה הוגשו התנגדויות רבות של תושבים, מפני שתוואי המסילה קרוב עד כדי מרחק של 60 מטר מבתי המגורים שלהם. בשנת 2009 זכתה חברת שפיר הנדסה במכרז להקמת המסילה מיבנה לבני דרום. בקטע זה, עקב התנגדויות התושבים, הוקמה בצמוד לשכונות הדרום מערביות של יבנה מנהרה באורך של כ-1.2 ק"מ, ובה הוקם בכל כמה עשרות מטרים פתח אוורור, על מנת לאפשר נסיעה של רכבת. בשטח זה הייתה קיימת בעבר מזבלה שכוסתה באדמה ויצרה גבעה מלאכותית, היה צורך לפנות את האדמה ולהקים את המנהרה בשיטת "חפירה וכיסוי" (Cut & Cover).

עיקר העבודות להקמת התחנה הסתיימו בשנת 2011, אך הקטע של מסילת תל אביב – פלשת מצפון לתחנה נפתח רק בשנת 2012. עם השלמת המסילה החל לפעול שירות רכבות סדיר צפונה לראשון-לציון, לבת ים, לחולון, ולתל אביב. ב-4 באוגוסט 2013, עת הושלם החיבור המסילתי למסילת לוד – אשקלון, נפתח גם השירות דרומה, לאשדוד ולאשקלון. בשנת 2015 נחנכה מסילת אשקלון – באר שבע ושירות הרכבות מהתחנה הוארך עד לתחנת באר שבע – מרכז.

בנובמבר 2021 הושלמה בתחנה התקנתה של מערכת הזנה חשמלית עילית על ידי חברת SEMI הספרדית. המערכת מספקת מתח חילופין של 25 אלף וולט בתדירות של 50 הרץ ומאפשרת לציוד נייד רכבתי בעל פנטוגרף לפעול בתחנה. כיום יש לרכבת ישראל קטרי בומברדייה טראקס הגוררים קרונות דאבל דק מאותו יצרן וקרונועים חשמליים מדגם Desiro HC תוצרת סימנס.

תכנון תחנת הרכבת נעשה על ידי האדריכלית בתיה סבירסקי מלול ובהקמתה הושקעו כ-50 מיליון שקלים. התחנה כוללת טרמינל נוסעים בן 800 מ"ר ושני רציפי נוסעים באורך 300 מטרים כל אחד. במהלך 2013 נפתח חניון חנה וסע הכולל 700 מקומות חנייה ללא תשלום.

== שירות הרכבות בתחנה ==
*התחנה משמשת כתחנת ביניים בקו אשקלון - הרצליה. בשעות השיא עוצרות בתחנה שלוש רכבות בשעה לכיוון הרצליה (אחת מהן אינה עוצרת בתחנות בת ים וחולון), שתיים בשעה לכיוון אשקלון ואחת בשעה לכיוון אשדוד. בשעות השפל עוצרות בתחנה שתי רכבות בשעה בכל כיוון.

תרשים התחנה

== קווי אוטובוס היוצאים מהתחנה ==

==ראו גם==
* תחנת הרכבת יבנה מזרח

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.rail.co.il/?page=stationinfo&stationname=9000 תחנת הרכבת יבנה מערב] באתר רכבת ישראל

==הערות שוליים==

יבנה מערב
קטגוריה:יבנה: מבנים
קטגוריה:2012 בישראל
קטגוריה:יבנה: תחבורה
לאוטארו

פסל בדמותו של לאוטארו ב[[קנייטה (Cañete.), צ'ילה]]
לאוטארו (בספרדית: Lautaro; מקור במפודונג: Leftraru, שפירושו קרקרה מצוייצת (Crested Caracara) מהירה; סביבות 1535–1557) היה טוקי (מנהיג צבאי נבחר של בני המפוצ'ה בימי מלחמה) מבני המפוצ'ה בשלב הראשון של מלחמת האראוקו.
== חייו ==
לאוטארו היה בנו של לונקו (מנהיג מפוצ'ה בימי שלום), ובשנת 1550, בהיותו כבן 15 שנים, נשבה בידי פדרו דה ואלדיביה, הקונקיסטאדור כובש צ'ילה, ואולץ לשמש עבורו כסייר. אף על פי כן שמר לאוטארו על קשרים עם בני המפוצ'ה, ובו בזמן למד את דרכיהם של הספרדים ואת דרכם לנהל מלחמה. לאחר כשלוש שנים בשבי נקרתה לפניו ההזדמנות לחזור לאנשיו ולנקום במשעבדיו בהעבירו לידיהם את הידע שצבר, כגון אופן השימוש בסוסים ופיתוח טקטיקות לחימה כנגד הספרדים. לאטארו נבחר כטוקי ובקרב טוקאפל (Tucapel; 25 בדצמבר 1553) הובסו ולדיביה ואנשיו בידי בני המפוצ'ה בהנהגתם של קאופוליקאן וקולוקולו (Colocolo), ועל אף נסיונותיו של לאוטארו להציל את חיי השבויים הספרדיים, לא עלה הדבר בידו.

בשנים שלאחר מכן השתתף לאוטארו במספר קרבות במסגרת העימות המתמשך שזכה לשם מלחמת האראוקו, ביניהם המצור על קונספסיון בשנת 1554. בשנת 1557, בקרב מטקיטו (Mataquito) הפתיעו הספרדים, תחת פיקודו של פרנסיסקו דה וייאגרה (Villagra) את מחנה המפוצ'ה בו שהה לאוטארו, הביסו את המפוצ'ה והרגו את לאוטארו.

== השפעתו התרבותית ==
לאוטארו הפך לאחד מסמליה של מלחמת האראוקו, לאב טיפוס של מנהיג צבאי צ'יליאני נועז ומקורי וכסמל להתנגדות המפוצ'ה לכיבוש הספרדי. במאה ה-19 הועלתה התנגדות המפוצ'ה לספרדים על נס בידי תומכי העצמאות, ולאוטארו הפך לסמל התנגדות הלאומיות הצ'יליאנית הצעירה לכיבוש של המלוכנים נאמני הכתר הספרדי.

בספרות הונצח לאוטארו כגיבור בפואמה האפית לה אראוקנה (La Araucana), שחיבר אלונסו דה ארסייה (Alonso de Ercilla) על כיבוש צ'ילה. במאה ה-20 קשר לו כתרים המשורר הצ'יליאני חתן פרס נובל לספרות פאבלו נרודה.

על שמו נקראה לשכת לאוטארו (Logia Lautaro), אגודת סתרים שהוקמה בסוף המאה ה-18 ערב מלחמות העצמאות של אמריקה הלטינית בידי פרנסיסקו דה מירנדה (Miranda) במטרה להביא את העצמאות, ואשר על חבריה ניתן למנות את סימון בוליבר, חוסה דה סן מרטין ואת ברנרדו או'היגינס.

== ראו גם ==
*מלחמת האראוקו
*קאופוליקאן

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
*Salvatore Bizzarro, "Lautaro", Historical Dictionary of Chile, 2nd ed., The Scarecrow Press, Inc., Metuchen, N.J. and London, 1987, p. 286.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:צ'ילה: היסטוריה
קטגוריה:אנשי צבא צ'יליאנים
קטגוריה:מלחמת האראוקו
קטגוריה:אינדיאנים
קטגוריה:אישים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:ילידי 1534
קטגוריה:נפטרים ב-1557
שו"ת מן השמים

"שו"ת מן השמים" הוא חיבור הלכתי מראשית המאה ה-13 מאת ר' יעקב הלוי ממרויש, מבעלי התוספות.

== מהות הספר ==
ספר שאלות ותשובות זה הוא יוצא דופן וייחודי בספרות ההלכה משום שהרב המחבר ענה על השאלות שלפניו בעזרת "שאלת חלום" – מצב שבו אדם נענה לשאלותיו ביום בחלום במשך הלילה. השימוש בשאלת חלום כדי להכריע בסוגיה הלכתית יוצא דופן בספרות ההלכה שהעיון השכלי והמסורת הם הכלים הכמעט בלעדיים שבאמצעותם מוכרעות בה השאלות. 

על אף שתשובות שו"ת זה ניתנו באמצעות 'שאלת חלום', הוא מצוטט לרוב בספרות שלאחריו, והרדב"ז, מגדולי וחשובי האחרונים מרבה לצטטו בתשובותיו, וכותב כי ר' יעקב ממרויש זכה לחלומותיו "על ידי התבודדות ותפילה והזכרת שמות".

למרות היותו של נושא פסיקת ההלכה על־פי רוח הקודש או על־פי נבואה שנוי במחלוקת, אף חכם לא טען אי־פעם שלר' יעקב ממרויש לא הייתה התגלות ברוח הקודש של תשובות לשאלותיו, אלא היו שאמרו שאסור לפסוק הלכה על־פיה.

יש להעיר שגם ר' יעקב ממרויש לא היה מעלה בדעתו לטעון שפסקיו הם בגדר נבואה, שכן ידוע שאין הנבואה שורה אלא בארץ ישראל בזמן שרוב עם ישראל יושב בארצו, כפי שניסחו זאת הרמב"ם ורבי יהודה הלוי. וגם בנבואה אסור לחדש דברי תורה - "שאין הנביא רשאי לחדש דבר מעתה".

הרב ראובן מרגליות ההדיר והוציא ב-1926 את החיבור (לבוב, תרפ"ו ומהדורה ב' בתרפ"ט, מהדורה מורחבת: ירושלים, מוסד הרב קוק תשי"ז), כאשר הוא מקדים לו סקירה ארוכה וממצה של השתלשלות הדיון אודות פסיקת הלכה על־פי חלומות נבואה ורוח הקודש, מן המשנה והתלמוד ועד ימינו אלה.

=== תפילין של רש"י ור"ת ===
תשובה מפורסמת בשו"ת זה היא בשאלת המחלוקת בין רש"י ורבנו תם על סדר הפרשיות שבתפילין:

כמו כן שואל המחבר על קץ הגאולה, ולא עונים לו דבר.

=== לא בשמים היא ===

מרן החיד"א דן באריכות בכמה מספריו בנושא הכרעת ההלכה באמצעות חלומות שבחיבור זה, ומעמת אותה מול הכלל "לא בשמים היא".
גם הרב עובדיה יוסף מתייחס לשאלה זו ולדעתו מותר להיעזר בפסיקת ההלכה בשאילת החלום. אך אין לפסיקה המתקבלת בדרך זו עדיפות על פסיקה רגילה, ורשות נתונה לחכם לחלוק עליה מכוח סברתו.

==ראו גם==
*שאלת חלום
*לא בשמים היא

==לקריאה נוספת==
* הרב ראובן מרגליות, שו"ת מן השמים, מוסד הרב קוק, תשי"ז.
* משה אידל, מקובלים של לילה, ירושלים, כרמל, 2006.
* ישראל תא-שמע, "שאלות ותשובות מן השמים - הקובץ ותוספתיו", תרביץ, נז (תשמ"ח), עמ' 51–66.
* נ' דנציג, "תשובות הגאונים, 'שערי תשובה' ו'שו"ת מן השמים'", תרביץ, נח (תשמ"ט), עמ' 21–48.
* הרב ח. פלדמן, "השתלשלות חכמת הקבלה", יתד נאמן, מוסף שבת קודש 22 (כי תשא, תשנ"ג), עמ' 6–7.
*אבישי בר-אשר, '[https://www.academia.edu/27094421/Kabbalah_and_Minhag_Geonic_Responsa_and_the_Kabbalist_Polemic_on_Minhagim_in_the_Zohar_and_Related_Texts_Tarbiz_84_2016_pp_195_263 קבלה ומנהג: תשובות הגאונים ומדרשות ה"קדמונים" בפולמוס המנהגים ב"זוהר" ובסביבתו הספרותית]', תרביץ, פד (תשע"ו), עמ' 195–263.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [http://halachayomit.co.il/displayRead.asp?readID=50 האם יש לפסוק הלכה על פי הספר שו"ת מן השמים?] באתר "הלכה יומית"

== הערות שוליים ==

מן השמים
קטגוריה:מיסטיקה יהודית
קטגוריה:ספרי המאה ה-13
חוק 18 האלקטרונים

חוק 18 האלקטרונים הוא כלל אצבע למדד יציבות קומפלקסים אורגנומתכתיים. זהו למעשה המקבילה של כלל האוקטט למתכות המעבר. ההבדל במספרים (8 ביסודות ה"רגילים") נובע מהמבנה המיוחד של הטבלה מחזורית.

במתכות מעבר בנוסף לאורביטלי p ו-s קיימים גם אורביטלי d (שיכולים להכיל עוד עשרה אלקטרונים) המתחילים להתמלא. למעשה, מתכות המעבר לא יכולות לקבל ישירות את האלקטרונים, שכן אחרת היינו נתקלים במתכות כמו <sup>10−</sup>Fe ו <sup>8−</sup>Pt.

בדומה לשאר היסודות, בהם השאיפה למילוי האורביטלים הפנויים באלקטרונים כדי להגיע למצב של גז אציל מתממשת על ידי קשרים כימיים (קוולנטי ויוני) למולקולות אחרות - כך יוצרות מתכות המעבר קשרים כימיים עם ליגנדים ליצירה של קומפלקסים מיוחדים ומוכרים בכימיה אי-אורגנית וליצירה של קומפלקסים אורגנומתכתיים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כימיה אי-אורגנית
18
קטגוריה:קשרים כימיים
לשכת לאוטארו

לשכת לאוטארו (בספרדית: Logia Lautaro) הייתה אגודת סתרים שנוסדה בלונדון בשנת 1797 בידי המהפכן הוונצואלני פרנסיסקו דה מירנדה (Miranda). מטרת האגודה הייתה להביא לעצמאותה של אמריקה הלטינית. האגודה קרויה על שמו של מנהיג המפוצ'ה בן המאה ה-16, לאוטארו, שהיה לסמל להתנגדות לכיבוש הספרדי בראשית מלחמת האראוקו, בצ'ילה. 

הלשכה קיבלה השראתה והתבססה על הבונים החופשיים, אולם ככל הנראה לא נמנתה עליהם. בראשית המאה ה-19 הוקמו אגודות משנה אזוריות בחלקים שונים של אמריקה הספרדית שמנו יחדיו כמה עשרות חברים. בלשכה היו חברים מספר ממנהיגי העצמאות של אמריקה הספרדית, עליהם ניתן למנות את סימון בוליבר, חוסה דה סן מרטין ואת ברנרדו או'היגינס.

קטגוריה:מלחמות העצמאות של אמריקה הלטינית
אודרי טאנג

אודרי טאנג (אנגלית: Audrey Tang; שם סיני: טאנג פנג, סינית: 唐鳳, Táng Fèng; נולדה ב-18 באפריל 1981) היא שרת הדיגיטל בממשלת טאיוואן.<ref></ref> באוגוסט 2016 הוזמנה לכהן כשרה ללא תיק בממשלתו של לין צ'ואן , מה שהפך אותה באופן רשמי לטרנסג'נדרית הראשונה בממשלת טאיוואן. בהשכלתה היא תוכניתנית, אשר עוסקת בפרויקטים שונים של תוכנה חופשית, שהידוע מביניהם הוא Pugs - מהדר לשפת Perl 6.

== ביוגרפיה ==
אודרי נולדה כזכר בשם טאנג דזונג-האן (סינית: 唐宗漢, Táng Zōnghàn) ובלועזית אוטריוס טאנג (Autrijus Tang; תושבי טאיוואן רבים מאמצים שם לועזי בנוסף לשם סיני). בגיל 14 עזבה את הלימודים בבית הספר והחליטה להתמסר ללימוד עצמי של מחשבים ועיסוק בפרויקטים שונים של תוכנה חופשית, ביניהם תרגום של תוכנות לשפה סינית. בגיל 19 היא כבר עבדה בחברת מחשבים. בדצמבר 2005, בהיותה בת 20, עברה ניתוח להתאמה מגדרית ושינתה את שמותיה לשמות נשיים. כיום טאנג מזדהה כא־בינארית מבחינת מגדר.

תרומתה הידועה ביותר לעולם התוכנה החופשית - הקמה והובלה של פרויקט Pugs, מאמץ משותף של קהילות תוכניתני Haskell ו־Perl ליצור מהדר מלא לגרסה העתידית של שפת Perl. הפרויקט הצליח ליצור בחודשים ספורים אבטיפוס של מהדר שמיישם את מרבית העיצוב של Perl 6 כפי שהוגדר על ידי לארי וול וקהילת המפתחים של השפה ושימש בתור הגרסה הניסיונית העיקרית של Perl 6 עד שהוחלף במימושים מקיפים יותר.

כמו כן, טאנג השתתפה כתוכניתנית של מערכת ניהול האתרים Slash (עליה מבוסס אתר Slashdot), מערכת ניהול התצורה SVK ומערכת ניהול הבאגים Request Tracker.

טאנג היא מרצה מבוקשת בכנסים של Perl ותוכנה חופשית והיא ידועה בסגנון מיוחד של מצגות והרצאות המשלבות הומור, מידע תמציתי, ועיצוב פשטני. בפברואר 2006 טאנג ביקרה בישראל והרצתה על Haskell ו-Pugs בכנס מפתחי קוד פתוח בנתניה.

את מעורבותה בפוליטיקה טאנג החלה במרץ 2014, בעת השתתפותה במחאת הסטודנטים בטאיוואן, שנודעה בשם "מחאת החמניות". בעקבות זאת, טאנג הוזמנה לבנות תוכנית ממלכתית ללימוד אוריינות מדיה בבתי הספר. באוגוסט 2016 היא מונתה לשרה ללא תיק בממשלה, ובאוקטובר של אותה שנה היא מונתה לשרת הדיגיטל. אחריותה בתפקיד זה היא סיוע לסוכנויות הממשלה בהפצת מידע ופרסום מדיניות בפלטפורמות אינטרנטיות. טאנג ידועה בתמיכתה באנרכיזם אינדיבידואליסטי, ובערכי ה"שקיפות הרדיקלית", אותם היא מקדמת - כל פגישותיה מוקלטות, מתומללות, ומועלות בחינם באינטרנט לכלל הציבור. בנוסף, היא מקיימת שעות קבלת קהל קבועות, ועונה לשאלות הנשלחות אליה באתרי אינטרנט שונים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.pugscode.org/ אתר הבית של מפתחי Pugs, עם מצגות ומסמכים מאת אודרי טאנג]
* [http://www.perl.com/pub/a/2005/03/03/pugs_interview.html A Plan for Pugs. chromatic. Perl.com, O'Reilly media, 2005-03-03. (ריאיון עם טאנג על פרויקט Pugs, באנגלית)]
* [http://www.ettoday.com/2006/02/08/327-1902964.htm <span dir="ltr">別叫我「先生」！</span> Eastern Television, 2006-02-08. (כתבה על הביוגרפיה של טאנג ועל שינוי המין, בסינית.)]

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילי תוכן חופשי
קטגוריה:פעילות תוכן חופשי
קטגוריה:פוליטיקאים טאיוואנים
קטגוריה:מתכנתות
קטגוריה:שרות ממשלה
קטגוריה:פוליטיקאיות טרנסג'נדריות
קטגוריה:ילידות 1981
דומיטרו ברטיאנו

דומיטרו (דימיטריה) ברטיאנו (ברומנית: Dumitru (Dimitrie) Brătianu; 1818 – 8 ביוני 1892) היה אחד ממפעילי מהפכת 1848 לצד אחיו יון ברטיאנו ואלכסנדרו יואן קוזה. בשנת 1881 נבחר כראש ממשלת רומניה ושירת בתפקיד למשך זמן קצר מה-22 באפריל ועד 21 ביוני.

==תפקידים==
* שר החוץ (25 בינואר - 27 במרץ 1859)
* שר הפנים (28 במאי - 13 ביולי 1830)
* שר התרבות (1 במרץ - 4 באוגוסט 1867)
* נשיא מועצת השרים (10 באפריל - 8 ביוני 1881)
* שר החוץ (10 באפריל - 8 ביוני 1881)

==ראו גם==
* משפחת ברטיאנו

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:משפחת ברטיאנו
קטגוריה:שרי התרבות של רומניה
קטגוריה:ראשי ממשלת רומניה
קטגוריה:רומנים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:ממלכת רומניה: פוליטיקאים
קטגוריה:ילידי 1818
קטגוריה:נפטרים ב-1892
דוד בן בסט

דוד בן בסט (נולד ב-19 בדצמבר 1944) הוא איש רדיו ותקשורת ישראלי.
==ביוגרפיה==
בן-בסט נולד להורים יוצאי בולגריה וגדל בשכונת פלורנטין בתל אביב. מאז שהיה בן 14 הוא חובב רדיו פעיל. אמו מתה כשהיה בן 16. למד אלקטרוניקה בקריית החינוך אורט סינגאלובסקי ושירת בחיל האוויר כטכנאי אלקטרוניקה. כשהשתחרר מצה"ל, למד לתעודת הוראה באלקטרוניקה ועם סיום הלימודים התקבל לעבוד כמורה בבית ספר תיכון בתל אביב, שם התקדם עד לתפקיד סגן המנהל. אחרי כ-10 שנים עזב את תחום החינוך והקים חברה למוצרי אלקטרוניקה.

עם שחרורו מהשירות הצבאי הקים בן-בסט בביתו תחנת רדיו חובבים. ובמקביל לניהול עסקיו הוא קיים קשר עם חובבי רדיו מכל העולם. בשנת 1985 נחטפה האנייה אקילה לאורו על ידי ארבעה מחבלים, חברי החזית העממית, בעת שעשתה את דרכה סמוך לחופי מצרים. מתחנת הרדיו הביתית שלו הצליח בן-בסט למצוא את התדר שבו שידרו המחבלים מהאנייה לבסיס האם שלהם, הקליט אותם והעביר את ההקלטה לרשת הטלוויזיה NBC. מאז שימש כקשב עבורם ואחר כך עבור גלי צה"ל, וסוכנות הידיעות עתי"ם.

בין השנים 1990 ל-1998 שימש כמנכ"ל עיריית הוד השרון. בשנת 1992 מונה כחבר דירקטוריון בזק, וכיהן מטעם בזק גם כחבר דירקטוריון פלאפון תקשורת מ-1994 ועד שנת 1998.

בבחירות המקומיות בשנת 1993 נבחר בן-בסט כחבר מועצת עיריית רעננה מטעם מפלגת העבודה.

בשנת 1995 הקים בשותפות עם שאול אלוביץ' את קבוצת "רדיוס", שהתמודדה וזכתה בזיכיון להקמת תחנת רדיו אזורית בשרון - רדיוס 100FM. ב-2001 רכש את רדיו לב המדינה המדינה כשזו הייתה בקשיים, והקים את פירוויה רדיו, תחנה המשדרת בשפה הרוסית. בשנה זו נבחר לכהן לראשונה כיו"ר התאחדות תחנות הרדיו האזורי, הפועלת לאורך כל השנה לביסוס מעמדן של תחנות הרדיו מול הרגולטור, למאבק ברדיו הפיראטי, להסדרת נושא התמלוגים ולקידום האינטרסים המשותפים לבעלי תחנות הרדיו. בשנת 2013 נבחר פעם נוספת לתפקיד ומכהן בו עד היום. במרץ 2008, לאחר שזיכיון תחנת רדיוס 100FM פג, זכתה שוב קבוצת "רדיוס", במכרז הרדיו באזור השרון. בספטמבר 2010 רכש את חלקו של שאול אלוביץ' בקבוצת "רדיוס".

היה בעבר חבר מרכז הליכוד בשנת 2003 עד 2005.

בנוסף לתפקידו, בן בסט עורך ומגיש את תוכנית האקטואליה השבועית "הנבחרים", המשודרת ברדיוס 100FM ובערוץ 20 בטלוויזיה, ועורך את התוכניות "Twilight Time" ו"עברי לפני שבת" המשודרות ברדיוס 100FM.

בשנת 2010 התמנה בן בסט לקונסול הכבוד של הרפובליקה של נאורו}, וב-2011 התמנה לקונסול הכבוד של סיירה לאון בישראל.
דוד בן בסט הוא יו"ר עמותת בית החולים מאיר בכפר סבא וסגן יו"ר עמותת בית החולים לוונשטין ברעננה. מאז 2016 משמש בן בסט כנשיא אגודת חובבי הרדיו בישראל.
בשנת 2017 קיבל דוד בן בסט מאגודת העיתונאים פרס מפעל חיים על תרומתו לתקשורת במשך שנים רבות.
בן בסט כותב במדור הדעות של העיתון מעריב בנוגע ליחסים בין ישראל לפלסטינים ועל נושאים נוספים. מאז העשור השני של המאה ה-21 מגיש דוד בן בסט את התוכנית "הנבחרים" ובה הוא מראיין כל שבוע מספר פוליטיקאים וחברי כנסת.

==חיים אישיים==
נשוי ואב לשלושה. בתו, שרון, הגישה בעבר את תוכנית הרדיו "בלינג" ברדיוס 100FM.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי רדיו ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:פעילי הליכוד
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:קונסולים של כבוד במדינת ישראל
קטגוריה:פלורנטין: אישים
קטגוריה:חברי מועצת העיר רעננה
קטגוריה:סגל ערוץ 20
קטגוריה:נאורו: יחסי חוץ
קטגוריה:סיירה לאון: יחסי חוץ
קטגוריה:בוגרי תיכון אורט סינגאלובסקי
קטגוריה:אנשי עסקים בתחום התקשורת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
גרשום גורנברג

גרשום גורנברג (אנגלית: Gershom Gorenberg) הוא סופר ישראלי יליד ארצות הברית המתמחה בהיסטוריה פוליטית של ישראל וביחסים ישראלים-אמריקנים. מכהן ככתב בכיר של The American Prospect, ירחון פוליטי אמריקאי.

==ביוגרפיה==
גורנברג גדל בקליפורניה, עבר לישראל ללמוד בתיכון ומאוחר יותר החליט להישאר. הוא בעל אזרחות כפולה. גורנברג קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז בשנת 1976, ותואר שני בחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים ב-1985. גורנברג גם למד לימודי דת מתקדמים במכון פרדס ללימודי היהדות ובישיבת המבתר בין 1977 ל-1980. הוא חי בירושלים, עם אשתו ושלושת ילדיו.

==קריירה==
גורנברג היה עורך וכתב של הג'רוזלם פוסט מ-1983 עד 1990. הוא מייסד, שותף בכיר, ובעל טור בג'רוזלם ריפורט, דו-שבועון חדשות ישראלי, מ-1990 עד 2006. ב-1996 הוא ערך מבחר מסות של הג'רוזלם ריפורט שפורסמו תחת הכותר "שבעים פנים: פירוש לתורה מדפי הג'רוזלם ריפורט". הוא שימש למשך זמן קצר, ב-2006, ככתבו הירושלמי של דה פורוורד, עיתון אמריקאי-יהודי. החל מ-2007 גורנברג הוא כתב בכיר ב-The American Prospect, ירחון פוליטי אמריקאי. גורנברג אף כותב בקביעות בניו רפובליק, ירחון אמריקאי פוליטי, ובמהדורה העברית של הארץ.

ניתוחיו של גורנברג על היבטים במערכת היחסים הישראלית-אמריקנית מופיעים לעיתים קרובות בעיתונים אמריקאים עיקריים, ביניהם הניו יורק טיימס, הוושינגטון פוסט, והלוס אנג'לס טיימס.

גורנברג הוא עמית במרכז ללימודי האלף באוניברסיטת בוסטון.

=== בג"ץ גרשום גורנברג ===
בספטמבר 2003, פנה גורנברג לארכיון צה"ל ומערכת הביטחון (גוף אזרחי, שפועל במסגרת משרד הביטחון ומהווה חלק מגנזך המדינה) בבקשה לעיין בחומר שיסייע לו בכתיבת ספר חדש על שנות ההתנחלות הראשונות. הארכיון דחה את בקשתו לעיין בחומר בטענה שהוא "רגיש מדי", למרות שמדובר במסמכים אזרחיים, וגורנברג עתר לבג"ץ באמצעות האגודה לזכויות האזרח.

בינואר 2010, דחה בג"ץ את העתירה, לאחר שהגיע למסקנה "כי חלו שינויים משמעותיים בהיבטים השונים של העתירה, ובכלל זה אף הוענקו לעותרים רבים מן הסעדים שהתבקשו על ידם". בין השינויים שהביאה העתירה פרסמה מערכת הביטחון את הקריטריונים לחשיפת חומרי ארכיון חסויים ולמתן מעמד של "חוקר מורשה", כמו כן נוצרו קטלוגים, רשימות מלאי ואינדקסים, שיועמדו לעיון הציבור.

==פרסומים==
===ספריו===
<div class="mw-content-ltr">* The Unmaking of Israel. Harper. 2011. 

* The Accidental Empire: Israel and the Birth of the Settlements, 1967-1977. Times Press. 2006. 
** Reviews:
* The End of Days: Fundamentalism and the Struggle for the Temple Mount. Diane Publishing Company. 2000. 
** Reviews:
* Seventy Facets: A Commentary on the Torah from the Pages of the Jerusalem Report. (Editor.) Jason Aronson Press. 1996. 
* Shalom, Friend: The Life and Legacy of Yitzhak Rabin. (Co-author.) Newmarket Press. 1996. </div>

===ממאמריו===
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070930030703/http://www.prospect.org/web/page.ww?section=root&name=View+Author&id=809 רשימת מאמריו של גרשום גורנברג ב-The American Prospect]
* [https://web.archive.org/web/20080513043657/http://www.booksense.com/people/archive/gorenbergg.jsp אנשים מעניינים מאוד: ריאיון עם גרשום גורנברג]
* [http://www.bu.edu/mille/people/ggresume.html הרזומה של גרשום גורנברג באוניברסיטת בוסטון]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל הג'רוזלם פוסט
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז
1355

== אירועים ==
* פרעות בטולדו: כ-1000 יהודים נטבחו.

== נולדו ==

== נפטרו ==
* סטפן דושן - מלך סרביה.
* אשתורי הפרחי - חכם יהודי מתקופת הראשונים (נולד ב-1280)

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
ארתור שרביוס

פטנט האניגמה של שרביוס אושר בשנת [[1928]]
ארתור שרביוס (גרמנית: Arthur Scherbius; 20 באוקטובר 1878 - 13 במאי 1929) היה מהנדס חשמל גרמני אשר לזכותו נזקפת המצאת מכונת ההצפנה המכנית אניגמה.
== חייו ==
שרביוס נולד בעיר פרנקפורט. אביו היה איש עסקים. הוא למד הנדסת חשמל ב"טכניקל קולג'" שבמינכן והמשיך את לימודיו בהנובר שם סיים במרץ 1903. בשנה שלאחר מכן הוא סיים עבודת מחקר שנושאה היה "שיטה לבניית בקר עקיף לטורבינת מים", ולאחר סיומה קיבל תואר דוקטור בהנדסה.

שרביוס החל לעבוד במספר חברות הנדסה בגרמניה ובשווייץ. בשנת 1918 הוא הקים חברה בשם שרביוס וריטר. הוא המציא מספר פטנטים ובהם מנוע אסינכרוני, כרית חשמלית, וחלקי חימום קרמיים. תרומות המחקר שלו הובילו לקישור שמו עם עקרון שרביוס למנועים אסינכרוניים.

בשנת 1918 ביקש שרביוס לרשום פטנט על מכונת הצפנה מבוססת גלגלי שיניים מחווטים ומסתובבים. החברה של שרביוס קנתה את הזכויות על פטנט נוסף של הוגו קוך משנת 1919. העסקים לא נחלו הצלחה רבה, ובשנות ה-20 של אותה מאה אורגנה החברה לפחות פעמיים.

מכונת ההצפנה של החברה, ששווקה תחת הכינוי "אניגמה", נחלה הצלחה בקרב הצי הגרמני בשנת 1926. הצבא הגרמני קיבל גרסה של האניגמה מספר שנים לאחר מכן.

שרביוס לא זכה להיות עד לשימוש הרב שנעשה במכונה, שכן הוא נהרג בתאונת כרכרה בשנת 1929.

==מקורות==
<div style="direction: ltr;">
* David Kahn, Seizing the Enigma, 1991.
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קריפטוגרפים
שרביוס, ארתור
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בגרמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1878
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1929
קטגוריה:אניגמה
1356

== אירועים ==
* חלק גדול של הפירמידה הגדולה של גיזה מפורק לבניית מסגדים ומבצרים בקהיר.
* הקמה רשמית של ברית ערי הנזה.
* תשלום כופר על ידי יהודי גיברלטר.
* העברת "זכות על יהודים" לנסיכים הבוחרים (נסיכים שבוחרים מלך) באימפריה הרומית הקדושה.
* העברת בירת האימפריה העות'מאנית לאדירנה.
* איבן סרצימיר – מלך בולגריה.
* גילוי המספר משוכלל החמישי.

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1369

== אירועים ==
* שארל החמישי, מלך צרפת מבטל את הסכם ברטיני. מלחמה עם האנגלים פורצת מחדש. הצרפתים כובשים מחדש את רוב אקוויטן.
* וונציה נלחמת נגד הפלישה ההונגרית.
* הקמת הבסטיליה בפריז.
* טימור לנג מכריז על סמרקנד כעיר בירה של האימפריה שלו.
* פלישת טורקים לבולגריה.

== נולדו ==
* יאן הוס - רפורמטר צ'כי.

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1379

== אירועים ==
* דמיטרי דונסקוי, נסיך מוסקבה פולש לאסטוניה
* הקמת הקולג' החדש באוקספורד
* אזכור ראשון של קלף משחק בכרוניקה איטלקית

== נולדו ==
* רוברטו קמפין, אחד ממייסדי הציור הפלמי. (נפטר ב-1444)
* לורנצו ז'ילברטי, פסל איטלקי. (נפטר ב-1455)

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
לארי וול

לארי וול (באנגלית: Larry Wall; נולד ב-27 בספטמבר 1954) הוא תוכניתן ובלשן אמריקאי. הוא היוצר של התוכנית patch ביוניקס ושל שפת התכנות Perl.

== ביוגרפיה ==
וול הוא בעל תואר ראשון בבלשנות ובמדעי המחשב מאוניברסיטת סיאטל פסיפיק (Seattle Pacific University).

וול ואשתו הם נוצרים אוונגליסטים. בצעירותם הם תכננו לגלות שפה שאין לה כתב, להמציא לה כתב ולתרגם לשפה הזאת את התנ"ך, אך עקב בעיות בריאות וול פנה לתחום הטכנולוגיה והצטרף לנאס"א. בזמן עבודתו שם ובחברת יוניסיס (Unisys) וול יצר את הגרסה הראשונה של שפת Perl. בעקבות השכלתו הבלשנית וול תכנן את השפה כך שתהיה דומה לשפה אנושית וגם שתתאים היטב לעיבוד טקסטים על ידי שימוש נרחב בביטויים רגולריים. Perl תפסה תאוצה והפכה לאחת השפות הנפוצות לכתיבת סקריפטים בסביבת יוניקס ולניהול אתרי אינטרנט ובמהלך שנות התשעים הפכה לשפת תכנות נפוצה למטרות רבות ובמערכות הפעלה רבות, ביניהן Microsoft Windows, MacOS, z/OS ואחרות. וול ממשיך לשמש בתור המנהיג ("הדיקטטור הנאור") של קהילת תוכניתני Perl וכמעצב הראשי של הגרסאות העתידיות של השפה.

וול זכה מספר פעמים בתחרות הבינלאומית לקוד C מסובך (International Obfuscated C Code Contest). כמו כן הוא היה החתן הראשון של פרס התוכנה החופשית שהוענק לו בשנת 1998 על ידי המוסד לתוכנה חופשית.

וול נוהג לערבב מושגים דתיים נוצרים בעבודתו בתכנות. למשל, הפונקציה להגדרת מחלקה ב-Perl 5 נקראת bless ("ברך"). מסמכי עיצוב של Perl 6 נקראים "אפוקליפסות" ("התגלות", בעיקר בהקשר של ספר חזון יוחנן, החותם את הברית החדשה). בהרצאותיו השנתיות בכנס Perl המכונות State of the Onion. וול נוהג לשרבב נושאים נוצריים: כך, בהרצאה של שנת 1997, הוא סיפר על אמונתו באלוהים ודרך זה הציג את נושא הבחירה החופשית, שלדעתו שפת Perl מאפשרת לתוכניתנים ובהרצאה של שנת 2006 השווה את הערכים של קהילת תוכניתני Perl לערכי משפחה מסורתיים.

בפברואר 2006 וול ביקר בישראל והרצה על Perl 5 ו-Perl 6 בכנס מפתחי קוד פתוח בנתניה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* הרצאות "State of the Onion": [https://web.archive.org/web/20040805131554/http://www.wall.org/~larry/keynote/keynote.html 1997], [http://www.perl.com/pub/a/1998/08/show/onion.html 1998], [http://www.perl.com/pub/a/1999/08/onion/talk1.html 1999], [http://www.perl.com/pub/a/2000/10/23/soto2000.html 2000], [http://www.perl.com/pub/a/2001/07/25/onion.html 2001], [http://dev.perl.org/perl6/talks/2002/onion2002/2002.txt.htm 2002], [http://www.perl.com/pub/a/2003/07/16/soto2003.html 2003], [http://www.perl.com/pub/a/2004/08/18/onion.html 2004], [http://www.perl.com/pub/a/2005/09/22/onion.html 2005], [http://www.perl.com/pub/a/2006/09/21/onion.html 2006], [http://www.perl.com/pub/a/2007/12/06/soto-11.html 2007]
* [http://www.perl.org.il/presentations/larry-wall-present-continuous-future-perfect/transcript.html Present Continuous, Future Perfect] - הרצאתו של לארי וול על Perl 5 ו-Perl 6 בכנס מפתחי קוד פתוח בנתניה, פברואר 2006

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמריקאים בתעשיית המחשבים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים אמריקאים
קטגוריה:פעילי תוכן חופשי
קטגוריה:מדעני מחשב אמריקאים
קטגוריה:מפתחי שפות תכנות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
קציר התבואה

"קציר התבואה" (1565) הוא ציור שמן על לוח עץ מאת פיטר ברויגל האב. הציור מוצג כיום בטירת לובקויץ (Lobkowicz) שבצ'כיה. הציור הוא חלק מסדרה של שישה ציורים המתארים תקופות שונות במהלך השנה, מהן נשארו כיום חמישה ציורים. מקובל להניח כי היצירה קציר התבואה מאפיינת את החודשים ספטמבר אוקטובר. 

בקדמת הציור, מתוארת איכרים אשר עוסקת בפעולות שונות - נשיאת סלי פירות, נשיאת מגרפות ועוד. ברקע התמונה מופיעה קבוצת פועלים נוספת העוסקת באיסוף והעמסה של תבואה. הקומפוזיציה הפשוטה של התמונה מוליכה את העין של המתבונן אל צידו הימני של הציור, בכך תחושת העומק של הציור מועצמת.

ביצירה "קציר התבואה", כמו ביצירות אחרות של ברויגל בסדרת עונות השנה, נמצאים ברקע צוקים שאינם נמצאים בנוף הטבעי בארצות השפלה. ייתכן כי חלק מתיאורי ההרים מבוסס על רישומים שעשה ברויגל בעת ששהה באיטליה בשנת 1553, אך סביר להניח כי מקורם של נופים אלה הוא בדמיון היוצר של האמן.

== ראו גם ==
* הקוצרים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:פיטר ברויגל האב
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
ונוס הישנה

"ונוס הישֵנה" (באיטלקית: Venere dormiente) או "ונוס מדרזדן" (1510) הוא ציור מאת צייר הרנסאנס האיטלקי ג'ורג'ונה. אורכו של הציור הוא 175 ס"מ ורוחבו הוא 108.5 ס"מ והוא מוצג כיום במוזיאון Gemäldegalerie Alte Meister שבדרזדן, גרמניה.

הציור, שהוא אחד מעבודותיו האחרונות של הצייר, מתאר את דמותה של אישה עירומה השוכבת על בדים בטבע ונשענת על גזעו של עץ ותלולית אדמה, תלולית שרק חלקה נגלה לצופה. במישור אחורי יותר מופיעים מבניה של מעין אחוזה כפרית הניצבת על גבעה ובתים נוספים מתוארים ברקע של הציור. תיאור של דמות נשית עירומה, אפילו הייתה האלה ונוס, היווה בתקופה זו חידוש מרעיש, בייחוד על רקע תיאור הנוף בעל הסממנים התקופתיים. על פי עדויות, בזמן מותו נותרו השמיים שביצירה לא גמורים בחלקם וטיציאן, תלמידו של ג'ורג'ונה, סיים את תיאורם. שינוי משמעותי נוסף היה במחיקת דמותו של קופידון אשר התרחש במהלך תהליך רסטורציה של הציור.

הציור שימש במהלך השנים כאב-טיפוס לתיאור דמותה של ונוס שוכבת. בין היצירות בהן ניכרת השפעתו ניתן למנות את ציורו של טיציאן "ונוס מאורבינו" (1548), ציורו של ולסקס בו מתבוננת ונוס במראה (1644-1648) ואחרים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:ג'ורג'ונה
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:ונוס בציור
דימיטריה סטורדזה

דימיטריה אלכסנדרו סטורדזה (ברומנית: Dimitrie Alexandru Sturdza; ) היה מדינאי רומני מסוף המאה ה-19, במהלכם שימש כראש ממשלת רומניה ארבע פעמים. כיהן גם כנשיא האקדמיה הרומנית (1882-1884).

==ביוגרפיה==
סטורדזה נולד ב-10 במרץ 1833, בכפר מיכלאושן שבמחוז יאשי, רומניה. הוא למד במוסד האקדמי "מיכאלאנה" ביאשי והמשיך את לימודיו בגרמניה. לאחר לימודיו השתלב בפוליטיקה ונהפך למזכירו האישי של הנסיך אלכסנדרו יואן קוזה. בשלב מסוים החל להתנגד לשלטונו של הנסיך קוזה וב־1866 חבר ליון ברטיאנו ואחרים שפעלו להדחתו. בשנת 1899 נבחר סטורדזה לעמוד בראשות המפלגה הליברלית, לאחר ששימש כשר החוץ בממשלה הליברלית.

סטורדזה מילא שורה של תפקידים בממשלות השונות ואף נבחר ארבע פעמים כראש ממשלת רומניה:
# 15 באוקטובר 1895 ועד 2 בדצמבר 1896
# 12 באפריל 1897 ועד 23 באפריל 1899
# 27 בפברואר 1901 ועד 4 בינואר 1906
# 24 במרץ 1907 ועד 9 בינואר 1909

לכהונתו האחרונה כראש ממשלה בשנת 1907, נקרא על ידי קרול הראשון, מלך רומניה, זאת בעקבות מרד האיכרים שפרץ בחודש מרץ באותה השנה.

על אף עמדותיו הליברליות, סטורדזה היה לאומן ואימץ את מדיניות מפלגתו האנטי-יהודית. הוא תמך במדיניות האפליה כנגד ה"לא-רומנים" ובמניעת השתלטותם על עמדות מפתח.

סטורדזה נפטר ב-21 באוקטובר 1914 בבוקרשט בבית חולים לחולי נפש.

בנו, אלכסנדרו סטורדזה, היה קולונל בצבא הרומני. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא ערק (בשנת 1916) אל שורות הגרמנים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פוליטיקאים רומנים
קטגוריה:חברי האקדמיה הרומנית
קטגוריה:ראשי ממשלת רומניה
קטגוריה:שרי ההגנה של רומניה
קטגוריה:רומנים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1833
קטגוריה:נפטרים ב-1914
1800 במדע

== אסטרונומיה ==
* גילוי ערפילית הטבעת על ידי פרידריך וון חהן (Fredrich von Hahn). במרכז הערפילית נמצא ננס לבן.

== כימיה ==
* גילוי בריליום על ידי יוהאן ברטולומאוס טרומסדורף (Johann Bartholomäus Trommsdorff)

== פיזיקה ==
* גילוי קרינת תת-אדום על ידי ויליאם הרשל 
* בניית עמוד וולטה על ידי אלסנדרו וולטה - סוללת חשמל ראשונה

== נולדו ==

* 11 בפברואר – ויליאם פוקס טלבוט, מאנשי הצילום הראשונים
* 14 ביולי – ז'אן בטיסט דומה, כימאי צרפתי (נפטר ב-1884)
* 31 ביולי – פרידריך ולר, כימאי גרמני
* 23 באוקטובר – הנרי מילן אדוארדס, זואולוג צרפתי (נפטר ב-1885)
* 29 בדצמבר – צ'ארלס גודייר, אמריקאי, ממציא הגיפור

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:1800 במדע
1801 במדע

== אסטרונומיה ==
*1 בינואר: גילוי קרס, האסטרואיד הגדול ביותר, על ידי ג'וזפה פיאצי
* פרסום קטלוג כוכבים על ידי מצפה הכוכבים בפריז Histoire Céleste Française. הקטלוג כלל 47,390 כוכבים.

==ביולוגיה==
* ז'אן-בטיסט דה לאמארק פרסם את ספרו Système des animaux sans vertèbres. הוא לראשונה מגדיר את חסרי חוליות ומפריד 
עכבישנים וסרטנאים מ-חרקים.

==גאוגרפיה==
* 6 בדצמבר משלחת בריטית החלה במסע סביב אוסטרליה. המסע הסתיים ב-9 ביוני 1803.

==טכנולוגיה==
* המצאת הנול של ז'אקאר על ידי ז'וזף מארי ז'אקאר
* בניית גשר תלוי ראשון מפלדה על ידי גיימס פינלי בארצות הברית.
* 24 בדצמבר – ריצ'רד טרוויטיק מציג לקהל את הקטר הראשון ומצליח להעביר שישה אנשים ב-Camborne Hill.

==כימיה==
* גילוי חוק דלטון
* גילוי ניוביום
* גילוי ונדיום

==מתמטיקה==
* פרסום ספר מחקרים אריתמטיים על ידי קרל פרידריך גאוס

==פיזיקה==
* גילוי קרינת על-סגול על ידי פיזיקאי גרמני יוהאן ריטר
* גילוי תופעת התאבכות על ידי תומאס יאנג

==רפואה==
* פיליפ פינל מפרסם את ספרו עם שיטות טיפול חדשות בחולי נפש. 

== נולדו ==
* 22 בינואר – פרידריך גרקה, ממציא גרמני מחלוצי הטלגרפיה. גרסתו של קוד מורס נמצאת בשימוש עד היום (נפטר ב-1888)
* 16 ביוני – יוליוס פלוקר – מתמטיקאי ופיזיקאי גרמני. חקר שפופרת קתודית (נפטר ב-1868)
* 14 ביולי – יוהאן פטר מולר, פיזיולוג גרמני (נפטר ב-1858)
* 27 ביולי – ג'ורג' איירי – אסטרונום אנגלי (נפטר ב-1892). 
* 24 בספטמבר – מיכאיל אוסטרוגרדסקי, מתמטיקאי רוסי (נפטר ב-1862)

==קישורים חיצוניים==
המנון לטביה

אלוהים, ברך את לטביה (בלטבית: Dievs, svētī Latviju) הוא ההמנון הלאומי של לטביה. ההמנון נכתב והולחן בשנת 1873 על ידי קרליס באומניס, וייתכן כי הוא מבוסס על מילים של שיר פופולרי מאותה תקופה. הוא אומץ רשמית בשנת 1920.

==מילות השיר==

{| cellpadding="5" align="center"
|-
! תרגום לעברית !! לטבית
|-
| <poem>אלוהים, ברך את לטביה
מולדתנו היקרה,
אנא ברך את לטביה,
הו, ברך נא אותה!

מקום בו פורחות בנות לטביה,
מקום בו בני לטביה שרים,
תן לנו לרקוד שם בשמחה,
בלטביה שלנו!</poem>
| dir="ltr" | <poem>Dievs, svētī Latviju,
Mūs' dārgo tēviju,
Svētī jel Latviju,
Ak, svētī jel to! 

Kur latvju meitas zied,
Kur latvju dēli dzied,
Laid mums tur laimē diet,
Mūs' Latvijā!</poem>
|}

==מדיה==

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.national-anthems.net/LG המנון לטביה באתר המנוני העולם] 

לטביה
קטגוריה:לטביה: סמלים לאומיים
אלכסנדרפלאץ

פרנזהטורם]]
מפת הכיכר. באדום קווי ה[[חשמלית]]
אלכסנדרפלאץ בשעת לילה, 2015 (סרטון)
אלכסנדרפלאץ או כיכר אלכסנדר (בגרמנית: Alexanderplatz; ) היא כיכר גדולה במזרח ברלין בסמוך לנהר השפרה ולברלינר דום.

==היסטוריה==
עד המאה ה-18 היה אזור אלכסנדרפלאץ שוק הבקר של העיר ברלין. בשנת 1805 שונה שם האזור ל"אלכסנדרפלאץ" לכבוד ביקורו של צאר רוסיה אלכסנדר הראשון בברלין ב-25 באוקטובר בשנה זו.

בשלהי המאה ה-19 הוקמה במקום תחנת רכבת אשר הפכה את הכיכר למרכז תחבורה ראשי, ובהמשך לאתר מסחרי עם פיתוחו של השוק שהיה במקום. בשנות ה-20 של המאה ה-20 אזור אלכסנדרפלאץ (כמו גם אזור פוטסדאמר פלאץ) היה מרכז חיי הלילה של ברלין, ובהתייחס לכך חיבר אלפרד דבלין את הרומן "ברלין, אלכסנדרפלאץ" בשנת 1929, שאף הוסרט פעמיים (בשנת 1931 ובשנת 1980).

בשנות ה-60 של המאה ה-20 שופץ אזור אלכסנדרפלאץ, שנפגע קשה בהפצצות שלהי מלחמת העולם השנייה על ידי ממשלת גרמניה המזרחית אשר פיתחה את הכיכר כמרכז מזרח ברלין, ובכיכר נבנה הפרנזהטורם (מגדל הטלוויזיה - המבנה השני בגובהו באירופה) ומגדל 37 קומות עבור מלון מרשת אינטרהוטל.

בשנת 1993 הוצעה תוכנית לשיפוץ הכיכר אולם תוכנית זו לא הוצאה אל הפועל. כיום הכיכר מושכת תיירים רבים, ובהתאם יש בה מרכזי קניות, דוכני מזכרות, ורוכלי רחוב רבים.

בסמוך לכיכר ממוקם בית העירייה האדום - בית העירייה של ברלין. בסמוך לאלכסנדרפלאץ הולך ומוקם שחזור של הברלינר שטאטשלוס ("הארמון העירוני של ברלין"), במקום ארמון הרפובליקה (הפרלמנט של מזרח גרמניה), שנהרס בשנים 2006–2008.

בכיכר תחנות אס באן ואו באן מרכזיות. במפלס הכיכר עוברים קווי חשמלית. בכיכר עומד גם הפסל המכני מימי גרמניה המזרחית "השעון העולמי", שמציג את השעה בערים שונות בעולם.

==גלריית תמונות==
<gallery>
תמונה:Berlin_-_Weltzeituhr_and_Fernsehturm.jpg|"שעון העולם" וברקע הפרנזהטורם
תמונה:Bahnhof Berlin-Alexanderplatz.jpg|באנהוף אלכסנדרפלאץ (תחנת האס באן)
תמונה:Berlin Alexanderplatz - Alexanderhaus 1.jpg|בית אלכסנדר (אלכסנדראהוס)
תמונה:Project-blinkenlights-aerial-view.jpg|
File:Freundschaftsbrunnen (Berlin) (1).jpg|מזרקת הידידות באלכסנדרפלאץ
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ברלין: כיכרות
מגדל הטלוויזיה של ברלין

הפרנזהטורם מעוטר כ[[כדורגל לרגל אליפות העולם בכדורגל.]]
"נקמת האפיפיור" - השתקפות השמש על המבנה.
מגדל הטלוויזיה של ברלין - הפרנזהטורם (בגרמנית: Fernsehturm - מגדל טלוויזיה) הוא מגדל תקשורת במרכז ברלין, בסמוך לאלכסנדרפלץ. המבנה נבנה בין השנים 1965–1969 ביוזמת ממשלת גרמניה המזרחית במטרה לסמל את העיר ברלין ואת המדינה הקומוניסטית. כיום המגדל הוא אחד מסמליה של העיר ברלין.

==תיאור המבנה==
בעת הקמתו היה גובה המבנה 365 מטרים. בשנת 1990 הוגבהה אנטנת המבנה וכיום גובהו עומד על 368 מטרים. כיום הפרנזהטורם הוא המבנה השלישי בגובהו באירופה (אחרי מגדל אוסטאנקינו במוסקבה שברוסיה ומגדל הטלוויזיה של ריגה בריגה שבלטביה).

בראש המגדל, הבנוי בצורת כדור דיסקו, מצויה מרפסת תצפית ומעליה מסעדה מסתובבת. מרפסת התצפית נמצאת בגובה של 204 מטרים וממנה ניתן לראות למרחק של עד 42 קילומטר (כתלות בראות). המסעדה נמצאת בגובה של 207 מטרים, והיא משלימה הקפה כל 20 דקות. בעת הקמת המבנה היה קצב ההקפה אחת לשעה אולם הוא הוכפל ולאחר מכן בשיפוץ שנערך בסוף שנות ה-90 שולש קצב ההקפה המקורי.

במבנה שתי מעליות המעלות את המבקרים למרפסת התצפית בתוך 40 שניות.

==היסטוריה==
בשנת 1964 החליט ולטר אולבריכט, מנהיג מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה אשר שלטה במזרח גרמניה, על הקמת מגדל טלוויזיה באלכסנדרפלאץ בדומה למגדל הטלוויזיה של שטוטגרט. המבנה תוכנן על ידי האדריכלים וולטר הרצונג והרברט אאוסט בהתבסס על רעיון של הרמן הנזלמן ויֶרג שטרייטפארת. עבודות ההקמה החלו ב-4 באוגוסט 1965 והסתיימו ב-3 באוקטובר 1969. המבנה נחנך ארבעה ימים מאוחר יותר, ביום הלאום של מזרח גרמניה.

=="נקמת האפיפיור"==
כאשר השמש משתקפת על כדור הפלדה שבראש המגדל, השתקפות השמש יוצרת צורת "צלב". השתקפות זו כונתה על ידי תושבי ברלין ומזרח גרמניה בשם "נקמת האפיפיור" (בגרמנית: "Rache des Papstes"), בשל האופי האנטי דתי של מזרח גרמניה אשר מגדל זה נועד להיות סימלה, למול אופיו הדתי של סימן הצלב אשר הופיע על המגדל.

תופעה זו אוזכרה בנאומו של נשיא ארצות הברית רונלד רייגן ב-12 ביוני 1987:

==המבנה בקולנוע בטלוויזיה==
בסרט הטלוויזיה של ה-BBC "יום סוף העולם" (End Day) מתואר אירוע המביא להריסת המבנה. בסרט הקולנוע טורנדו נהרסים חלונות המבנה בסופת טורנדו.

<gallery>
תמונה:Fernsehturm Berlin Alexanderplatz nachts.jpg|המבנה בלילה
תמונה:Fernsehturm_Berlin_tv_tower_alexanderplatz.jpg|
תמונה:Palast der Republik Fernsehturm.jpg|מבט מהמגדל לעבר ארמון הרפובליקה שפרוקו הושלם בשנת 2008
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://maps.google.com/maps?ll=52.520791,13.409264&spn=0.002506,0.006809&t=k&hl=en תצלום לוויין באתר Google Maps]
* [http://en.structurae.de/structures/data/index.cfm?ID=s0000113 מידע על המגדל באתר structurae]
* [http://www.stadtpanoramen.de/berlin/fernsehturm.html תצלום של המגדל במהלך פסטיבל האורות]
* [http://www.p-circle.de מידע על המגדל ותצלום פנומרי] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ברלין: מבנים
קטגוריה:מגדלי תקשורת
קטגוריה:אירופה: מגדלים
קטגוריה:גרמניה: טלקומוניקציה
דון קישוטיות

[[קריקטורה של המהפכן המקסיקני אמיליאנו ספאטה שמוצג בדמותו של דון קישוט]]
דון קישוטיות (באנגלית: Quixotism, בספרדית: Quijotería) הוא ביטוי המתאר אמונה והתלהבות מדברים דמיוניים וניסיון לבצע פעולות בלתי אפשריות למען אמונה זו. בהקשר רחב יותר, דון קישוטיות מתארת רומנטיקה נאיבית ורעיונות אוטופיים המגובים בפעולות חסרות סיכוי.

הביטוי דון קישוטי (באנגלית: Quixotic, בספרדית: Quijotesco) יכול לתאר אדם מנותק מהמציאות שמתעקש להילחם למען רעיונותיו, וגם אדם תמים ואידיאליסט שנלחם למען רעיונות נשגבים במלחמה חסרת סיכוי. אדם המתאפיין בהתנהגות דון קישוטית מכונה לעיתים "דון קישוט". ניתן להשתמש בביטוי "דון קישוטי" גם לתיאור פעולה שיש לה מאפיינים של דון קישוטיות, ולאו דווקא לתיאור התנהגות או תכונה אנושית. בספרדית מוקדשת לפעולה דון קישוטית מילה ייחודית - Quijotada.

==מקור==
מקור הביטוי "דון קישוטיות" בדמותו של דון קישוט (דון קיחוטה), גיבור ספרו של מיגל דה סרוואנטס הספרדי, שנלחם נגד טחנות רוח בחושבו שהן ענקים. חלקו הראשון של הספר, שיצא לאור ב-1605, תורגם לאנגלית כבר ב-1612, עוד בטרם יצא לאור חלקו השני של הספר בספרדית. בשנים שלאחר מכן תורגם הספר לצרפתית, איטלקית וגרמנית. תוך זמן קצר החלו להשתמש בשפות אירופאיות שונות בשם הגיבור לתיאור דמות אדם הדומה לו בתכונותיה, בדרך כלל במשמעות שלילית. המשורר ג'ון קליבלנד כתב ב-1644:

הביטוי "דון קישוטיות" מוזכר לראשונה ב-1688 בספר ביקורת על הכנסייה הקתולית שבו הופיע המשפט "כל הדמיונות ההרואים של הדון קישוטיות הכנסייתית". השימוש בשם העצם "דון קישוטיות" התרחב במאה ה-18, ושם התואר "דון קישוטי" מוכר היטב מתחילת המאה ה-19.

למטרה דומה משמש הביטוי "מלחמה בטחנות רוח" (באנגלית: Tilting at windmills), הנגזר אף הוא מסיפורו של דון קיחוטה.

==הגייה==
שמו של גיבור הספר נכתב במקור כ-Don Quixote, ובספרדית של אותה תקופה נהגתה האות x כמו האות שׁין בעברית. עם הזמן, השתנתה הגיית האות בחלק מהמקרים ונהגתה כאות חית בעברית, ובהתפתחות מאוחרת יותר השתנה הכתיב של מקרים אלו מהאות x לאות j, שנהגית בדומה לחית. היצירה תורגמה לשפות אירופאיות עוד לפני השינוי בהגיית האות x בספרדית, וזו הסיבה להגייה השונה של הביטוי "דון קישוטיות" בשפות אירופאיות שונות. כך למשל, באנגלית הביטוי נהגה כ"קוויקסוטיזם".

התרגום המקובל של הספר לעברית, מאת חיים נחמן ביאליק, נקרא "דון קישוט", ועל כן השתרש בעברית הביטוי "דון קישוטיות". כיום, יש נטייה בעברית ובאנגלית לקרוא את שם הספר כ"דון קיחוטה", אולם אין הדבר משפיע על הביטוי "דון קישוטיות" שנגזר ממנו.

==שימושים בשפה==
לביטוי "דון קישוטיות" קיימות קונוטציות חיוביות ושליליות, ובשני המקרים הן קשורות לאידיאליזם. ברוב המקרים, את כוונת הדובר המשתמש בביטוי ניתן להבין רק מן ההקשר. הקונוטציות החיוביות קשורות, בדרך כלל, ל"אידיאליזם-נאיבי" שנתפס כחיובי, ופעמים רבות מקושר למלחמה חסרת סיכוי למען הצדק.

הקונוטציות השליליות קשורות ל"אידיאליזם-יתר" ואף לפזיזות. דוגמה לכך ניתן למצוא בדבריו של חיים ארלוזורוב על זאב ז'בוטינסקי:

קונוטציה חיובית ביותר לביטוי מופיעה בדברים שאמר יו"ר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, שאול יהלום, בטקס הענקת "אות המאבק" לשנת ה'תשס"ד לחברת הכנסת לשעבר תמר גוז'נסקי:

==קישורים חיצוניים==

* [http://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=1&prfid=314&wrkid=1340 מילות השיר "זה הכול בשבילך (דון קישוט)"] באתר שירונט
* [http://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=1&prfid=166&wrkid=877 מילות השיר "דון קישוט"] באתר שירונט
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ביטויים
קטגוריה:דון קישוט