OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מורינגה

מורינגה (שם מדעי: Moringa) הוא סוג יחיד במשפחת המורינגיים.

בין המינים של הסוג:<ref></ref>
* מורינגה מכונפת – מין שמקורו בדרום מערב הודו, ומהווה יבול חשוב בהודו, אתיופיה, הפיליפינים וסודאן. משמש למאכל ולמרפא.
* מורינגה רותמית Moringa peregrina – עץ מדברי הגדל בר בדרום הארץ וסביב ים המלח. נמצא בסכנת הכחדה.<ref></ref>
* מורינגה פיגמאה Moringa pygmaea – המין הנדיר ביותר במשפחת המורינגיים, נתגלה בצפון סודאן. העץ נמוך ובעל עלים קטנים ופריחה צהובה
* מורינגה ריבאה Moringa rivae – נפוצה בצפון-מזרח קניה ודרום-מזרח אתיופיה. למין זה שני תת-מינים:
** לונגיסיליקווה (longisiliqua) – המתנשא לגובה 6 מטר ופריחתו צהובה
** ריבאי (rivae) – בעל פרחים בצבע חום בהיר עם קצוות חומים
* מורינגה רספוליאנה Moringa ruspoliana – נפוצה בסומליה ובאתיופיה, מגיעה לגובה שמונה מטרים. העלים גדולים במיוחד לעומת סוגי מורינגה אחרים, ופריחתה אדמדמה.
* מורינגה סטנופטלה Moringa stenopetala – מכונה גם מורינגה אפריקאית
* מורינגה קונקננסיסב
* מורינגה אובליפוליה
* מורינגה הילדברנטי
* מורינגה דרוהרדי
* מורינגה ארבוריאה
* מורינגה בורזיאנה
* מורינגה לונגיטובה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1763
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מישל אדנסון
קטגוריה:מורינגיים
פיאט סוג 1

פיאט סוג 1 (באיטלקית: Fiat Tipo 1) היא מכונית משפחתית, דגם טורפדו בסגנון מכונית עידן פליז בתצורות סדאן, קבריולה, ולנדולט אשר יוצרה על ידי חברת פיאט האיטלקית בין השנים 1908-1910. סך הכול יוצרו 6,181 יחידות. הרכב יועד ל-6 נוסעים (כולל נהג).

הגרסה הראשונה של הדגם הייתה קרויה "Tipo 1 Fiacre".

יוצרו יותר מ-1,600 יחידות שיועדו לטקסי, ("Taxi mod. 1T"), אשר נמכרו באיטליה, ניו יורק, לונדון ופריז.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Fiat Tipo 1A Sedan 1912.jpg| פיאט סוג 1 סדאן, שנת 1912
קובץ:Fiat Tipo 1T 1919.jpg| פיאט סוג 1, לנדולט
קובץ:1909 Fiat 16hp, 2010cc, 65kmh.JPG| פיאט סוג 1, שנת 1909
קובץ:FiatTipo1 Phaeton.jpg| פיאט סוג 1
קובץ:FiatTipo1 logo.jpg| לוגו "פיאט סוג 1"
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1908
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות לנדולט
קטגוריה:מוניות
1
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
יחסי סומליה–תימן

יחסי סומליה–תימן הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הפדרלית של סומליה לבין הרפובליקה של תימן. שתי המדינות ייסדו את היחסים הדיפלומטיים ביניהן ב-18 בדצמבר 1960. שתי המדינות גם חברות בליגה הערבית.

לסומליה שגרירות בצנעא, ואילו לתימן שגרירות במוגדישו.

== היסטוריה ==
ראשית היחסים בין שתי המדינות מצויה כבר בימי קדם. מסמכים שנמצאו מדווחים כי כבר במאה ה-1 לספירה התנהל סחר בין ערי המדינה ששכנו על חוף הים. חפצים רבים המתוארכים לתקופה זו נמצאו בסומליה, לדוגמה באתר "דאמו" שבפונטלנד.

בימי הביניים גייסו הסולטנים הסומליים לעיתים קרובות חיילים מאזור תימן. במהלך השנים היו גלי הגירה רצופים מתימן לסומליה, כאשר מהגרים מתימן סייעו לגיבוש הקהילה המוסלמית באזור החוף של בנאדיר.

במהלך התקופה הקולוניאלית, תימנים שהתייאשו מהמלחמות השונות בתימן, ביקשו וקיבלו מקלט בערים סומליות שונות.

לאחר פרוץ מלחמת האזרחים בסומליה בתחילת שנות ה-90 פתחה תימן את גבולותיה ללא הגבלה לאזרחים סומלים שנמלטו מהלחימה.

במהלך תקופת הביניים שלאחר מכן קיימו שלטונות תימן קשרים עם ממשלת המעבר החדשה של סומליה, שירשה את סמכויות הממשלה הפדרלית. בספטמבר 2012, בוועידת פסגה שעסקה בסומליה, שהתקיימה במושב ה-67 של העצרת הכללית של האו"ם, בירך שר החוץ התימני אבו בכר אל-קירבי, בשם נשיא תימן עבד רבו מנסור האדי, על השלמת הממשלה הסומלית לעבור מממשלת מעבר לממשלה קבועה וקרא לקהילה הבינלאומית להמשיך את תמיכתה במאמצי השיקום המתמשכים בסומליה לאחר סכסוך.

הממשלה הפדרלית של סומליה הוקמה ב-20 באוגוסט, בחודש שלאחר מכן נבחר חסן שיח' מוחמד לנשיא סומליה. הבחירות התקבלו בברכה על ידי השלטונות התימניים, שאימצו מחדש את תמיכתה המתמשכת של תימן בממשלת סומליה, בשלמותה הטריטוריאלית ובריבונותה.

במהלך ההתקוממות החות'ית בשנת 2015 בתימן, שר החוץ של סומליה עבדאללה עומר, חזר על תמיכתו בלגיטימיות של ממשלת תימן בראשות הנשיא עבד רבו מנסור האדי.

== סחר והסכמים ==
בחודש מאי 2014 נפגש שר החוץ הסומלי מוחמד חמאזה עם שגריר תימן בסומליה, פואד מוחמד אל-זורקה, ודן עמו בשיתוף הפעולה בין המדינות. השיחה התקיימה במתחם משרד החוץ במוגדישו ועסקה במספר נושאים, בהם פתיחת טיסה ישירה בין צנעא ומוגדישו. הקו מופעל על ידי אל סעידה איירליינס. זהו נתיב האוויר הראשון המקשר ישירות בין שתי הערים מאז קריסת ממשלת סומליה ב-1991.

בחודש יוני 2014 הודיע שר הדיג של מדינת פונטלנד, חסן מחמוד כי ממשלות סומליה ותימן אמורות לחתום על מזכר הבנות כדי להסדיר את הדיג במים הטריטוריאליים של סומליה לדייגים תימנים, במטרה לשמר ולנצל באופן יעיל את המשאבים הימיים.

== משלחות דיפלומטיות ==
לסומליה שגרירות בתימן, שגריר סומליה בתימן הוא איסמעיל קאסם נג'י.

לתימן שגרירות במוגדישו, שגריר תימן בסומליה הוא אחמד עומאר.

במאי 2015 פתחה תימן קונסוליה בפונטלנד. פונטלנד עתידה לפתוח קונסוליה בצנעא.

== הערות שוליים ==
התאחדות הכדורגל של אסטוניה

התאחדות הכדורגל של אסטוניה (באסטונית: Eesti Jalgpalli Liit, ר"ת: EJL) היא הגוף המנהל את כל פעילות הכדורגל הכולל את הליגות הסדירות, משחקי הגביע האסטוני ופעילות הנבחרת הלאומית. בנוסף, אחראית ההתאחדות על הפעילות בענפי הקטרגל וכדורגל החופים.

ההתאחדות נוסדה בשנת 1921 ושנתיים לאחר מכן הצטרפה לפיפ"א. לאחר כיבוש המדינה על ידי ברית המועצות בשנת 1940 פורקה ההתאחדות. היא שבה ונוסדה מחדש בשנת 1992, לאחר שהמדינה קיבלה עצמאות. באותה שנה הצטרפה לאופ"א.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אסטוניה: כדורגל
אסטוניה
משה סולובייצ'יק (רופא)

משה סולובייצ'יק (1910- 2001) היה כירורג וכירורג ילדים, פרופסור לכירורגיה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב, מנהל מחלקה כירורגית ב' וכירורגית ילדים בבית החולים איכילוב (1965-1980), ממלא-מקום מנהל בית החולים איכילוב (1975-1980).

==קורות חיים==
סולובייצ'יק נולד בוורשה שבפולין. אביו הד"ר אהרון סולובייצ'יק היה כירורג ומנהל בית חולים כירורגי פרטי. לאחר סיום לימודיו התיכוניים למד סולובייצ'יק רפואה באוניברסיטת ורשה (1928-1935).

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה עבד סולובייצ'יק במחלקה הכירורגית של בית החולים היהודי בוורשה.

בשנת 1939 נשא לאשה את ד"ר הלן סולובייצ'יק (לבית צ'רניאק). בהמשך נולדו הבנים אילן ורוני. הלן סיימה התמחות ברפואת ילדים.
בשנת 1940 עברו לווילנה. בווילנה סולובייצ'יק ורעייתו טיפלו בפליטים באמצעות החברה לשמירת הבריאות באוכלוסייה היהודית (OZE, אָזע).

==בארץ-ישראל==
בשנת 1941 עלו בני הזוג סולובייצ'יק לארץ ישראל. בשנת 1942 גויס סולובייצ'יק לצבא אנדרס, שירת בחזית איטליה והיה רופא ביחידה הכירורגית שיועדה לצבאות בעלות הברית.

עם שחרורו מצבא אנדרס עבד סולובייצ'יק במשך מספר חודשים במרפאה כירורגית בירושלים.

בשנת 1946 החל סולובייצ'יק לעבוד ככירורג בבית החולים הדסה תל אביב, תחילה אצל הפרופ' מכס מרכוס, ומשנת 1948 במחלקתו של הד"ר אריה אלוטין. באפריל 1958 מונה סולובייצ'יק לסגן מנהל מחלקת כירורגית ג'.

בשנת 1963 יצא סולובייצ'יק להשתלמות בלונדון בכירורגיה של ילדים.

בשנת 1965 התמנה סולובייצ'יק למנהל מחלקה כירורגית ב', בנוסף ייסד וניהל את מחלקת כירורגית ילדים, בבית החולים איכילוב.

משנת 1975 עד 1980 כיהן כממלא מקום מנהל בית החולים איכילוב, בנוסף לכהונתו כמנהל מחלקה כירורגית וכירורגית ילדים.

סולובייצ'יק היה פעיל מאוד בהסתדרות הרפואית בישראל. הד"ר רם ישי, יו"ר הר"י בין השנים 1971-1990, העיד: "התפתחותה ושגשוגה של הר"י אינם ניתנים לתיאור מבלי שדמותו של סולובייצ'יק תהיה שזורה ומשולבת בהם". 

שנים רבות עמד סולובייצ'יק בראש ארגון רופאי בתי החולים העירוניים-ממשלתיים בתל אביב. 

לאחר פרישתו לגמלאות כיהן סולובייצ'יק כנציב תלונות הציבור במשרד הבריאות.

סולובייצ'יק נפטר בשנת 2001. נקבר בבית העלמין הדרום (בת ים) לצד רעייתו שנפטרה בשנת 1987.

==לקריאה נוספת==
* אהרון להב, דבר, "רופאים הצילו תינוק בן יומו שנולד בלי אברי הפרשה", (ד"ר אריה אלוטין ועוזריו ד"ר מנדל סטבורובסקי וד"ר משה סולובייצ'יק), 19.6.1960.
* פרופ' יוסף שנקר, רופא נשים, פרק : "לימודי הרפואה בירושלים - מחזור ראשון שהתחיל למודים בישראל 1958 - 1952", פרק משנה : "התנסות ראשונית בכירורגיה", הוצאת קונטנטו דה סמריק, תשע"ד, 2014.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים יהודים פולנים
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי צבא אנדרס
קטגוריה:יהודים בצבא הפולני
קטגוריה:רופאים צבאיים יהודים
קטגוריה:כירורגים ביישוב
קטגוריה:כירורגים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: רפואה
קטגוריה:מנתחי ילדים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:סגל בית החולים הדסה תל אביב
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הרפואית בישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2001
הקורפוס ה-16 (האימפריה הגרמנית)

הקורפוס ה-16 (בגרמנית: XVI. Armee-Korps) היה קורפוס של צבא הקיסרות הגרמנית. שלחם במלחמת העולם הראשונה, ופורק עם סיומה. 

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-1 באפריל 1890 כחלק מהתרחבות כללית של צבא הקיסרות הגרמנית, ולמפקדו מונה גוטליב פון היזלר. מטה הקורפוס היה במץ, וחייליו גויסו מאזור לורן. בתחילה היה הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השביעית, אולם עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הועבר הקורפוס בפיקודו של ברונו פון מודרה תחת פיקוד הארמייה החמישית. הקורפוס לחם בחזית המערבית, ונטל חלק במערכה על הגבולות ובקרב לורן. לאחר מכן לחם הקורפוס כחלק מהארמייה השלישית עד סוף המלחמה, ולאחר סיום המלחמה בתבוסת גרמניה ב-1918 פורק הקורפוס ב-30 בספטמבר 1919.

==מפקדים==
* גנרל חיל הפרשים גוטליב פון היזלר (1 באפריל 1890 - 17 במאי 1903)
* גנרל חיל הרגלים לואיס שטצר (18 במאי 1903 - 23 באפריל 1906)
* גנרל חיל הרגלים מקסימיליאן פון פריטוויץ (24 באפריל 1906 - 28 בפברואר 1913)
* גנרל חיל הרגלים ברונו פון מודרה (1 במרץ 1913 - 28 באוקטובר 1916)
* גנרל לוטננט אדולף וילד פון הוהנבורן (29 באוקטובר 1916 - 2 באפריל 1919)
* גנרל לוטננט תאודור טיצמן (3 באפריל 1919 - 30 בספטמבר 1919)
==קישורים חיצוניים==

16
שלושת המוסקטרים (סרט, 2013)

שלושת המוסקטרים (ברוסית: Три мушкетёра) הוא סרט הרפתקאות היסטורי רוסי המבוסס על הרומן "שלושת המוסקטרים" מאת אלכסנדר דיומא האב. הסרט הופק על ידי מרכז ההפקות של סרגיי ז'יגונוב.

הסרט שוחרר בשתי גרסאות: סרט קולנוע באורך מלא שיצא לאקרנים בבתי הקולנוע ב-14 בנובמבר 2013 וכן סדרת טלוויזיה בת 10 פרקים באורך 45 דקות כל אחד. הסדרה שודרה לראשונה בדצמבר 2013 בערוץ האוקראיני 1+1 ולאחר מכן בערוץ הראשון ברוסיה בינואר 2014.

הסרט זכה לביקורות מעורבות, שמחד ביקרו את טון הסרט אך שיבחו את נאמנותו למקור הספרותי.

==תקציר העלילה==

==צוות השחקנים==
*יורי צ'ורסין - אתוס
*אלכסיי מקארוב - פורתוס
*פאבל ברשאק - ארמיס
*רינאל מוחמטוב - ד'ארטניאן
*אנה סטרשנבאום - קונסטנס בונסייה
*יקטרינה וילקובה - מיליידי דה וינטר
*ואסילי לאנובוי - הקרדינל רישלייה
*מריה מירונובה - המלכה אן
*פיליפ יאנקובסקי - לואי ה¯13
*קונסטנטין לברוננקו - הדוכס מבקינגהאם
*אלכסיי וורוביוב - לורד דה וינטר
*אלכסנדר לקוב - מסייה דה טרוויל
*ויקטור ראקוב - אדון בונסייה
*ולדימיר זאייצב - קפטן רושפור
*ולדימיר אטוש - יהלומן אנגלי

==הפקה==

טירת בוזוב
טירת פרנשטיין
ולטיס, צ'כיה
לדברי הבמאי סרגיי ז'יגונוב, "ניסיתי לאסוף אנסמבל של אמנים ברמה הגבוהה (אין לי זמן וכוח ללמד אנשים על הסט) ידועים מספיק לקהל. אנשים התעייפו מאוד משחקנים שתמיד מצטלמים בסדרות טלוויזיה...".

בנקודה מסוימת, תוכנן להוסיף אזכור לסרט המוזיקלי הסובייטי "ד'ארטניאן ושלושת המוסקטרים" כשמיכאיל בויארסקי היה אמור להיות מלוהק לתפקיד אביו של ד'ארטניאן אך לבסוף הוחלט לזנוח את הרעיון ולהתמקד בעיבוד מחודש לסיפורו של אלכסנדר דיומא.

לדברי ז'יגונוב בתהליך הליהוק הם ניסו להימנע מלפעול על פי השמועות ולהתרחק מהן, כך למשל עלתה שמועה לפיה השחקנית אנסטסיה זבורוטניוק ץלוהק לתפקיד קונסטנס הוא חש נפגע והחליט ללהק שחקנים אחרים.

===תסריט===
סרגיי ז'יגונוב, הבמאי
סרגיי ז'יגונוב כתב את התסריט ואף שימש כמפיק ובמאי. לדבריו: "אני מאוד מכבד את כתביו של דיומא, ספריו חיים מאות שנים שלא מאפשרות לך חירויות עם העלילה. לא נגעתי בה, אלא נצמדתי לדיאלוג ועיצבתי סיפור פרטני יותר בין השורות, אותן דמויות עם גישות חדשות... שלדעתי, ברורות יותר ומוסברות יותר."

בעבר ז'יגונוב הפיק עיבודים אחרים לספריו של אלכסנדר דיומא האב, כדוגמת המלכה מרגו (1997) ו"הרוזנת דה מונסורו" (1997).

==גרסת הבמאי==
גרסת הבמאי היא סדרת טלוויזיה בת 10 פרקים באורך 45 דקות כל אחד שהוקרנו בערוצי הטלוויזיה באוקראינה, רוסיה ובלארוס.

==קישורים חיצוניים==

* [https://m.youtube.com/channel/UCYRWzdpAMApe2yXgbCqkHNg הערוץ הרשמי] ביוטיוב
* [https://m.youtube.com/watch?v=uoGTzd_gfFI&feature=playerembedded קדימון הסרט] באתר יוטיוב 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סדרות מתח
קטגוריה:סדרות דרמה רוסיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:ערוץ 1 הרוסי: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סרטים תקופתיים
קטגוריה:סרטי מלחמה רוסיים
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטי פעולה רוסיים
קטגוריה:סרטים רוסיים מבוססי ספרים
טיאצ'יב

טיאצ'יב (באוקראינית: Тячів; בהונגרית: Técső; ברוסית: Тячево; ברומנית: Teceu Mare; בסלובקית: Tačovo; ביידיש: טעֶטש; בגרמנית: Großteutschenau) היא עיר היושבת על גדות נהר טיסה במחוז זקרפטיה שבמערב אוקראינה. שכנה בה עד מלחמת העולם השנייה קהילה יהודית גדולה.

==היסטוריה==

==הקהילה היהודית==
מבנה בו שכן בעבר בית כנסת בטיאצ'יב.

בטעטש, כפי שכונתה העיר בפי יהודיה, התגוררה קבוצה קטנה של יהודים כבר במחצית הראשונה של המאה ה-18. ואולם התיישבות זו לא החזיקה מעמד וקהילת טעטש התפתחה רק באמצע המחצית הראשונה של המאה ה-19.

לאחר פירוק האימפריה האוסטרו-הונגרית בעקבות מלחמת העולם הראשונה, הפסידה הונגריה בין השאר את שטח העיר לטובת הדמוקרטיה החדשה, צ'כוסלובקיה. חלק קטן מן העיר שניצב מעברו הדרומי של נהר הטיסה נמסר יחד עם שאר שטחי טרנסילבניה הצפונית לרומניה במסגרת חוזה טריאנון (1920) ובמקום התפתחה קהילה יהודית נפרדת שכינתה את עצמה "קליין טעטש" (מיידיש: טעטש הקטנה). בתקופה זו גדל מספר יהודי העיר והגיע ל-1,266 נפשות.

ב-1939 במסגרת הסכם עם הגרמנים, קיבלה הונגריה חזרה לידיה את השטח הצ'כוסלובקי (הגדול יותר) של העיר, וב-1940 סופח גם החלק הקטן עם שאר טרנסילבניה הצפונית לתחומי הונגריה והעיר אוחדה תחת שלטון אחד. ב-1941 נמנו בעיר 2,150 יהודים, בעוד מספר האוכלוסייה הכללית עמד על 10,731 איש.

רבים מיהודי טעטש נספו במהלך שירותם בגדודי העבודה, מי שלא החזיקו באזרחות הונגרית גורשו כבר ביולי 1941 לאוקראינה ונרצחו בידי הנאצים ועוזריהם המקומיים. בטעטש עצמה הוקם גטו רק לאחר כיבוש הונגריה בידי הגרמנים ב-1944, ורוכזו בו 8,000 יהודי העיר וסביבתה. הם נשלחו למחנה ההשמדה אושוויץ בסוף חודש מאי.

===רבני העיר===
* הרב יעקב קליין - בהמשך עבר לכהן כרבה של בילקה. הוא היה בנו של הרב שמואל שמעלקא קליין, רבן של חוסט וסעליש ומחבר ספר "צרור החיים".
* הרב חנניה יום טוב ליפא טייטלבוים (בין השנים תרכ"ד, 1864 - תרמ"ג, 1883) - בהמשך עבר לכהן כרבה של סיגט
* הרב אליהו בצלאל טייטלבוים - כיהן כרב העיר במשך 45 שנה. אחיו של הרב הקודם, כיהן קודם לכן כרב בפאליען-ריסקווע.
* הרב משה טייטלבוים - בנו של הרב הקודם, חלה ונסע מיד לאחר מינויו לאיטליה, שם נפטר בערך בשנת 1920
* הרב מאיר גרינוולד - נישא ב-1928 לבתו של הרב הקודם ומונה תחתיו לרב העיר. אשתו וילדיו נספו בשואת יהודי הונגריה, הוא ניצל כעובד כפייה והתגורר בסוף ימיו בברוקלין (חתנו הוא האדמו"ר מפאפא הרב יעקב יחזקיה גרינוולד).
*יהודי יליד העיר טעטש שעבר בהמשך לגור בחוסט ושם היה פעיל פוליטי במועצה הוא משה "טעטשר" רוזנפלד.

==לקריאה נוספת==
* טאֵצ'וֹ' (טעטש), בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמ' 163–164. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
* יצחק גרשוני, תפוח: קובץ שמות ופרטים מתולדות קהלת טעטש, באר שבע, תשנ"ה (496 עמ'). (ספר זה מרכז ניסיונות קודמים שעשה המחבר מטעם 'איגוד יוצאי טעטש והסביבה ובני דור ההמשך שלהם בישראל')

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://dbs.bh.org.il/he/טץ/מקום הקהילה היהודית בטץ'] באתר בית התפוצות
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז זקרפטיה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
הפיגוע בצומת הגבעה הצרפתית (2004)

הפיגוע בצומת הגבעה הצרפתית היה פיגוע טרור פלסטיני שבוצע במהלך האינתיפאדה השנייה ביום רביעי, 22 בספטמבר 2004 ב בירושלים ובו נהרגו שני שוטרי מג"ב, הפיגוע בוצע בכניסה לטרמפידה בצומת שער המזרח. 

==הפיגוע==
מטען חבלה שהיה בתיקה של המחבלת זיינב עלי עיסא אבו סאלם, בת 18 ממחנה הפליטים עסכר שליד שכם, התפוצץ בעת ששוטרי מג"ב שחשדו בה ניגשו לבדקה, וכתוצאה מכך שני שוטרי מג"ב נהרגו במקום. 33 אנשים נוספים שעמדו בקרבת מקום נפצעו בפיצוץ.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

גבעה צרפתית
גבעת צרפתית
גבעה צרפתית
קטגוריה:הגבעה הצרפתית: פיגועים
יחסי אוסטריה–איטליה

בין אוסטריה לבין איטליה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ושתי המדינות חברות באיחוד האירופי.

==היסטוריה==
מאז ימי הביניים הייתה לאוסטריה השפעה רבה על המדינות באיטליה, ובעיקר בצפונה, ומאידך אוסטריה הושפעה מאיטליה מבחינה תרבותית, ובעיקר בתחומי האדריכלות והמטבח.

לאחר קונגרס וינה, קיבלה האימפריה האוסטרית את השליטה בממלכת לומברדיה-ונציה, יחד עם ערי המפתח ונציה ומילאנו. בשנת 1848 פרצה מלחמת העצמאות האיטלקית הראשונה, אולם על אף הצלחות ראשוניות הובסו לבסוף כוחות ממלכת סרדיניה, ואוסטריה חזרה לשלוט בצפון איטליה. בשנת 1859 פרצה מלחמת אוסטריה-סרדיניה שהסתיימה כעבור זמן קצר ובעזרת סיוע צרפתי בניצחון איטלקי, ובעקבות כך איבדה אוסטריה את שליטתה במילאנו, והחל תהליך איחוד איטליה. בשנת 1866 סייעה ממלכת איטליה הצעירה לפרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה (מלחמת העצמאות האיטלקית השלישית), ובתמורה קיבלה לאחר מכן את ונציה. גם לאחר מכן נותרו עדיין שטחים איטלקיים תחת שליטה אוסטרית טרנטינו וטריאסטה), ובעקבות המתיחות ביצרה אוסטריה את גבולה עם איטליה. בשנת 1876 הציע הארכידוכס אלברכט, דוכס טשן לפתוח במלחמת מנע נגד איטליה, אך התוכנית לא יצאה לבסוף אל הפועל.

בשנת 1882 הצטרפה איטליה לברית המשולשת עם גרמניה ואוסטרו-הונגריה, משום שכעסה על צרפת שהשתלטה על תוניסיה ב-1881, ואיטלקים רבים ראו בתוניסיה מושבה פוטנציאלית.

עם זאת, דעת הציבור באיטליה לא תמכה בהסכם עם אוסטרו-הונגריה מפני שאוסטרו-הונגריה הייתה יריבתה של איטליה במהלך איחוד איטליה. בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה, הציעו אנשי צבא רבים שאיטליה תעבור לצדן של בריטניה וצרפת. הצעה זו התחזקה לאחר הפלישה האיטלקית לטריפולי ומלחמת איטליה-טורקיה, שבמהלכה גרמניה תמכה בעיקר באימפריה העות'מאנית. זוהי הייתה ההוכחה שגרמניה ואוסטרו-הונגריה לא סומכות במאת האחוזים על בני בריתן האיטלקים.

עם פתיחת מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 נמנעה איטליה מלפתוח במלחמה, מפני שאוסטרו-הונגריה וגרמניה נקטו קו התקפי, ולפי ההסכם איטליה הייתה צריכה לבוא לעזרתם רק אם הן היו מותקפות. לאיטליה ובריטניה הייתה הסכמה על הים התיכון: בריטניה הייתה צריכה גישה לים התיכון ומעבר לקולוניות שלה באפריקה ובהודו, ואיטליה גבלה בים התיכון. עימות בין שני הציים של המדינות היה גרוע לשתי המדינות. לכן, העדיפה איטליה להימנע מלהיכנס למלחמה עם בריטניה.

בשנת 1915 נכנסה איטליה למלחמה לצד מדינות ההסכמה, ובעקבות כך התנהלו קרבות קשים בין אוסטריה לאיטליה (קרבות הנהר איזונצו, קרב קפורטו, קרב ויטוריו ונטו). לאחר המלחמה קיבלה איטליה את דרום טירול וטריאסטה, ובכך הושלם למעשה איחוד איטליה.

בשנת 1934 התייצב מוסוליני לצד אוסטריה, ואיים על היטלר שאם ינסה לספח את אוסטריה, תתערב איטליה לעזרתה, אולם לאחר ההתקרבות בין השניים והקמת ציר רומא-ברלין, הסכימה איטליה לגרמניה הנאצית לספח את אוסטריה במרץ 1938.

כיום שתי המדינות אשר חולקות גבול של 430 ק"מ ביניהם, חברות באיחוד האירופי ובארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, והם משתפות פעולה במגוון תחומים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* אוסטריה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא, ו-10 קונסוליות בבארי, בולוניה, פירנצה, ג'נובה, מילאנו, נאפולי, פאלרמו, טריאסטה, טורינו, ונציה וורונה.
* איטליה מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה, ו-6 קונסוליות בפלדקירך, אינסברוק, גראץ, קלגנפורט, לינץ וזלצבורג
.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
אליפות אירופה בכדורסל נשים 2007

אליפות אירופה בכדורסל נשים 2007, הייתה האליפות האזורית ה-31 שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה בטורקיה בין ה-24 בספטמבר ל-7 באוקטובר 2007.

רוסיה ניצחה באליפות בפעם השנייה בתולדותיה.

==מתכונת האליפות==
בתחרות השתתפו 16 נבחרות. הן חולקו לשני בתים. שלוש נבחרות מכל בית המשיכו להתמודדות על המדליות בשלב השני ב-2 בתים. ארבע נבחרות מכל בית המשיכו להתמודדות על המדליות בשיטת פלייאוף.

==משחקי הגמר==

משחק הגמר

משחק על המקום השלישי

==הדירוג הסופי==
{| class="wikitable"
|- align=right
|-
! מיקום
! נבחרת
|- bgcolor=gold
| 1|| רוסיה 
|- bgcolor=silver
| 2|| ספרד 
|- bgcolor=cc9966
| 3|| בלארוס 
|-
| 4|| לטביה 
|-
| 5|| צ'כיה 
|-
| 6|| ליטא 
|-
| 7|| בלגיה 
|-
| 8|| צרפת 
|-
| 9-12|| טורקיה 
|-
| 9-12|| גרמניה 
|-
| 9-12|| איטליה 
|-
| 9-12|| סרביה 
|-
| 13-16|| ישראל 
|-
| 13-16|| גרמניה 
|-
| 13-16|| רומניה 
|-
| 13-16|| קרואטיה 
|}

==נבחרת ישראל בתחרות==
נבחרת ישראל בכדורסל נשים התמודדה על מקום באליפות במסגרת בית ג'. המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ בהשתתפות 4 קבוצות. הנבחרת הצליחה לסיים את השלב בהצלחה והעפילה לתחרות.

בשלב הראשון של האליפות הנבחרת התמודדה בבית א' והפסידה בכל משחקיה.

כדרסלניות של הנבחרת: 

* ליעד סואץ-קרני - 33 נקודות
* לירון כהן - 32 נקודות
* קטיה אברמזון - 28 נקודות
* שי דורון - 22 נקודות
* ג'ניפר פליישר - 18 נקודות
* לייני סלווין - 18 נקודות
* מירב דורי - 17 נקודות
* איילת כהן - 2 נקודות
* קטיה לויצקי - 2 נקודות
* שירן צעירי - 2 נקודות
* חן נוסל
* נעמי קולודני

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.fibaeurope.com/cid_KNce8jInH7Qj1EsyH5rjn2.compID_pnlxO1HYJhUh,MTfrmUO03.season_2007.html יורובאסקט 2007 באתר פיב"א אירופה]
* [http://archive.fiba.com/pages/eng/fa/event/p/cid//sid/5222/_/2007_EuroBasket_Women/index.html אליפות אירופה 2007 באתר פיב"א]

קטגוריה:אליפויות אירופה בכדורסל נשים
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2007
אמבואז

אמבואז (בצרפתית: Amboise) היא קומונה במחוז אנדר ולואר בחבל סאנטר-עמק הלואר שבמערב-מרכז צרפת, על גדות נהר הלואר, 27 ק"מ מזרחית לטור ו-18 ק"מ צפונית לטירת שנונסו.
== היסטוריה ==
מקור שם העיר בשמה הלטיני Ambacia מתקופת השלטון הרומי שפירושו "בין הנהרות". השם ניתן עקב הימצאותה בין הנהר לואר ונהר Amasse.

ב-1516 הזמין פרנסואה הראשון את לאונרדו דה וינצ'י לגור בצרפת, להיות "צייר המלך" ולקבל קצבה שנתית. הוא נתן לו בית אחוזה באמואז בשם קלו לוסה שם חי דה וינצ'י במשך שלוש שנים. הוא נקבר בכנסיית סן פלורנטין שבאמבואז, אך בימי המהפכה הצרפתית נחרב המקום ומקום קבורתו לא נודע עוד. ב-1863 טען אדם שערך חפירות באזור בו עמדה הכנסייה שמצא את עצמות לאונרדו, שכן מצא גולגולת "מלכותית", המעוצבת "בצורה נפלאה כל כך". את העצמות קבר בקפלת סן הובר (Saint-Hubert) שבשטח טירת אמבואז.

ב-1560 הייתה טירת אמבואז מרכז לניסיון ההוגנוטים לתפוס את השלטון במה שנודע כקנוניית אמבואז. הם הובסו בניסיונם לתקוף את הטירה ולחטוף את המלך פרנסואה השני.

ב-1563 נחתם בטירת אמבואז הסכם אמבואז בין הקתולים וההוגנוטים שהביא לרגיעה זמנית במלחמות הדת בצרפת.

מרי, מלכת הסקוטים הגיעה לטירת אמבואז בגיל חמש, שם התחנכה בחצר המלך אנרי השני, וזכתה בה למיטב החינוך הקתולי של תקופת הרנסאנס. היא נישאה שם לפרנסואה השני, מלך צרפת שנפטר בגיל צעיר וחזרה לסקוטלנד כאלמנה בת תשע עשרה.

שתי האטקציות התיירותיות באמבואז הן טירת אמבואז הבולטת מעל העיר ואחוזת קלו לוסה הנמצאת כ-500 מטר מדרום לה. הן הוכרזו על ידי אונסקו כאתר מורשת עולמית.
<gallery>
File:Tour de l'Horloge (Amboise) (1).jpg|מגדל השעון באמבואז
File:Amboise (1).jpg|בתים ורכבת תיירים באמבואז
File:Château d'Amboise (3).jpg|טירת אמבואז, צילום מגדת הלואר
File:Loire River in Amboise.jpg|נהר לואר באמבואז עם גשר גנרל לקלרק
File:Loire River in Amboise (3).jpg|טיילת הלואר באמבואז
File:Château d'Amboise (2).jpg|כניסה לקפלת סן הובר בה קבור לאונרדו דה וינצ'י
File:Église Saint-Florentin (Amboise).jpg|כנסיית סן פלורנטין באמבואז בה נקבר לאונרדו דה וינצ'י בתחילה
File:Amboise, a castle on the river Loire, Chapel of St. Hubert, the tomb of Leonardo Da Vinci - panoramio.jpg|"הקבר" של לאונרדו דה וינצ'י ברצפת קפלת סן הובר בטירת אמבואז
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.amboise-valdeloire.co.uk/discover/amboise אתר התיירות של אמבואז]
* [http://www.experienceloire.com/amboise.htm אמבואז], באתר Experience Loire
* 

קטגוריה:סאנטר-עמק הלואר: ערים
מכון טולוז ללימודים פוליטיים

המכון ללימודים פוליטיים של טולוז (בצרפתית: Institut d'études politiques de Toulouse) המכונה גם "סיאנס פרו טולוז", הוא מוסד צרפתי להשכלה גבוהה שנוסד בשנת 1948, העוסק במדעי המדינה וביחסים בינלאומיים. המוסד ממוקם בעיר טולוז שבדרום צרפת.

על פי משרד החינוך הלאומי הצרפתי, המוסד הוא אחד מעשרות מוסדות הלימוד בצרפת שזכו להיות מוגדרים כ״גרנד אקול״ - מוסד אקדמי שכדי ללמוד בו צריך לעבור בחינה בנוסף לתעודת הבגרות. מטרתו של בית הספר היא להכשיר את מנהלי האומה הבאים במגזר הציבורי ובמגזר הפרטי.

=== מנהלי המוסד ===
* 1948 - 1955 : פול קוזינט
* 1955 - 1980 : פול אורליאק
* 1980 - 1995 : אנדרה קבניס
* 1995 - 2000 : כריסטיאן חן
* 2000 - 2010 : לור אורטיז
* 2010 - 2016 : פיליפ ריימבו
* מאז 2016 : אוליבייה ברוסאר.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צרפת: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:טולוז: מבנים
דורת אל-בחריין

דורת אל-בחריין (בערבית: درة البحرين) הוא האי המלאכותי השלישי בגודלו בבחריין אחרי דיאר אל-מוחארק והעיר הצפונית. האיים מרוחקים 40.5 ק"מ מהבירה מנאמה שנמצאת בצפון האי בחריין.

== תיאור ==
בדורת אל-בחריין מלון חמישה כוכבים, מגרש גולף מקצועי עם 18 גומות, 12 גשרים ומעגן לסירות. המעגן נמצא בין שלושה איים ומכסה 0.7 קמ"ר בחלקה היבשתי, עלות הקמתו הייתה 1.3 מיליארד דולר אמריקאי.

הקמת המרינה היא שיתוף פעולה בין החברות "דורת חאליג' אל-בחריין" ו"תאמיר", אחת מחברות היזמות הגדולות ביותר במזרח התיכון. המרינה היא ראשונה מסוגה ומגודלה במפרץ הפרסי.

== היסטוריה ==
בשנת 2002 החלו לתכנן את הפרויקט. העבודה עליו החלה בשנת 2004. בחודש פברואר 2008 הופסקה העבודה על הפרויקט, כאשר יותר מ-2,000 פועלים מחו על שכרם הנמוך והלא הוגן לטענתם. העובדים ישנו במחנה העובדים בזמן העבודה על דורת אל-בחריין והתלוננו על תנאי מחיה גרועים. השביתה הופסקה בהמשך כאשר הוסכם על תנאים חדשים לעובדים.

== גאוגרפיה ==
שבעה מיליארד דולרים אמריקאים הושקעו בייבוש 15 איים מלאכותיים, שמכסים שטח של 5 קילומטרים רבועים. האיים עוצבו בכוונה תחילה בצורות שונות כדי ליצור הרמוניה במראה האיים. שישה מהם עוצבו כאטולים, חמישה איים עוצבו בצורת דג, שניים נוספים עוצבו בצורת חצי סהר, ושניים קטנים ליד המרינה לא עוצבו בצורה מיוחדת בכוונה תחילה.

== אדמיניסטרציה וניהול ==
איי הארכיפלג שייכים למחוז הדרום. החברה שפיתחה את הארכיפלג הקימה ארגון כדי שינהל את הפיתוח באופן שוטף. ג'וליאן בוטסון מונה למנכ"ל הראשון של המלון באיים.

== תחבורה ==
שני כבישים מחברים את דורת אל-בחריין אל האי הגדול של בחריין.

== גלריית תמונות ==
<gallery widths="180" class="center">
File:Durrat Al Bahrain Model Pict 1.jpg|פוסטר פרסומי לאיים.
File:Durrat Al Bahrain Model Pict 2.jpg|מודל של האיים בתערוכה באבו-דאבי, 2007.
File:Durrat Al Bahrain, Persian Gulf.JPG|תמונת לוויין של דורת אל-בחריין.
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בחריין: איים
קטגוריה:איים במפרץ הפרסי
בזוכרי על משכבי

בְּזָכְרִי עַל מִשְׁכָּבִי הוא פיוט מאת הרב יהודה אבן בַּלְעָם, אשר נכתב בסביליה, ספרד, באמצע המאה ה-11. הפיוט מושר בקרב עדות המזרח והמגרב לקראת סוף סדר סליחות.

== תוכן ==
הפיוט מתאר אדם שאינו נרדם בעקבות מחשבות על חטאיו. האדם קם ממיטתו לבית הכנסת והולך לבקש מחילה ותחנון מהבורא. האדם מוסר את גורלו בידי האל בתקווה לרחמים. בתחנוניו מכיר האדם באפסותו אל מול האל ומבקש את סליחתו, כעבד שבוי בידי יצרו ותאוותיו, והוא שואף להיפדות ולהיגאל. האדם המבקש לברוח מהאויבים השולטים בו ("רודיו וקמיו"). אותם אויבים הם למעשה כוונותיו הרעות ("זדון לבי") וחטאיו ("אשמיו"). כשהוא בורח מהם, הוא מבקש הגיע לידי תקוותו – האל הרחמן ("שברי"). האדם החוטא כביכול נמצא בגלות, כלומר מרוחק מהאל, אך מכיר בכך שהוא מקור כוחו ("איילותי"). האדם מודה על פשעיו וכן על חטאים בשוגג ומצפה מהאל להיענות לסבלו של העם העני, הסובל והאומלל. האדם מבקש שהאל ישמע את דברי השבח של עם ישראל ("מהללם") ויתעלם ממעשיו הרעים ("מעללם"). האדם הוא רק עבד, ותשוקתו כולה מופנית לאל. הפניה לאל מתחילה באמירה ממשיכה בתחנונים והופכת לצעקה. הוא מסיים את דבריו בבקשה לגאולה, בזכות זכות האבות שלו ושל עמו. כלומר, המעשים והחסדים הטובים של הדורות הקודמים. ובאמצעות הגאולה תבוא לידי ביטוי גדולתו של האל.

סוף כל בית נחתם במשפט מקור הציטוט בדברי דוד המלך אשר חטא בספירת עם ישראל שלא לצורך ב"מסע הפוקדים". בבסיס הפיוט עומד אירוע זה, אשר בעקבותיו אמר לדוד גד החוזה שעליו לבחור בין שלוש גזרות: 7 שנות רעב, 3 חודשי הפסד לאויביו או שלושה ימים של מגפת דבר. דוד בוחר במגפה באומרו . דוד בחר בעונש בידי האל, ולא בידי האדם, שכן האל הוא רחום. לבסוף אכן נכמרו רחמיו והמגפה נמשכה פחות מהזמן הנקוב.

== מבנה, חריזה ומשקל ==
הפיוט נכתב בסימן בלעם חזק. שמו של הכותב, "בלעם", חתום באקרוסטיכון הנבנה מראשי הבתים, והמילה "חזק" מצויה באקרוסטיכון נוסף המורכב מראשי הטורים של הבית האחרון. משקל הפיוט הוא הברתי-דקדוקי המבליעה שוואים-נעים וחטפים בתנועות הסמוכות להם, ואינה מונה אותם כהברה לעצמם המאפיינת את שירת ימי הביניים של יהדות ספרד וברוב הטורים 6 הברות.

לשיר מבנה סטרופי העשוי מחרוזות ולכל מחרוזת חרוז אחיד בסופי הטורים. כמו כן מבנה השיר הוא מעין-אזור הכולל בתוכו מערכת חריזה כפולה: חריזה קבועה בסופי המחרוזות, וחריזה פנימית מתחלפת ממחרוזת למחרוזת. החריזה החיצונית, חורזת את הטור האחרון בכל בית יחד עם הפזמון החוזר, והפנימית, חורזת את שלושת הטורים הראשונים בכל בית בצליל שונה. חרוז הקבע – '-מָיו' – נקבע על ידי הפזמון החוזר שהוא שיבוץ מקראי: "נִפְּלָה נָא בְּיַד ה' / כִּי רַבִּים רחֲמָיו".

הפזמון הוא חלק אינטגרלי מהשיר ומהווה המשך ישיר לשורות הבית. בשני הבתים הראשונים, לא רק שהשורה האחרונה מתחרזת עם הפזמון, אלא היא גם קשורה אליו מבחינת התוכן: "פדה עבד לך צועק מיד רודיו וקמיו" והעבד עונה את שורת הפזמון – "נפלה נא ביד ה' כי רבים רחמיו".

== העת המודרנית ==
הפיוט זכה לביצועים רבים בגרסאות שונות, מהמפורסמות שבהן היא של מאיר בנאי.

בפברואר 2016 נכלל הפיוט בהמלצותיה של ועדת ביטון להעצמת הזהות של יהדות ספרד והמזרח במערכת החינוך אשר הוגשו לשר החינוך נפתלי בנט.

== ראו גם ==
* סליחות
* פיוט

== קישורים חיצוניים ==

 בביצועו של מאיר בנאי
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סליחות
קטגוריה:ספרות יהודית של ימי הביניים
קטגוריה:שירי המאה ה-11
משה לויאן

משה לַויאָן (1919–ה' בתמוז ה'תשנ"ה 3 ביולי 1995) היה יהודי ירושלמי ממוצא פרסי אשר חיבר כ-20 ספרים שעוסקים בפרשנות המקרא. משה לויאן טען כי לכל ניקוד או טעם הנמצא על כל אות או מילה, ישנה משמעות הרוצה לומר משהו ספציפי. בנוסף לכך חיבר ספרים בלימוד פרסית והרצה בתחום זה.

==מוצאו==

משה נולד בפרס. עלה לישראל, וגר רוב ימיו בשכונת גבעת מרדכי בירושלים. 

==משנתו==
בספרו "טעמים ומשמעותם בתורה" ציין משה כמה עובדות מעניינות: כדוגמת הטעם זָקֵף גָּד֕וֹל במילה יום, מוציא את היום מתוך החושך והאלמוניות. הטעם זָקֵף קָטֹ֔ן, מצביעה שהשמש לא נראית לעין. הזמן הוא לילה. חושך שורר בו. "ויקרא אלהים לאור יום ולחושך קרא לילה" {בראשית א', ה'} המילה יום כאן מוטעמת בזקף-קטן. לכן לא היה ממש אור יום, כי השמש נבראה רק ביום הרביעי. אך ישנו פסוק האומר "כי לימים עוד שבעה אנכי ממטיר על הארץ 40 יום ו-40 לילה ומחיתי את כל היקום אשר עשיתי מעל פני האדמה" {בראשית ז', ד'}. כמובן שמדברים כאן על המבול של נוח. המילה יום כאן, מוטעמת בזקף קטן, משמעות הדבר כי בזמן המבול כל השמים היו מכוסים בעננים כבדים והשמש לא נראתה לעין. לדברי משה לויאן: בתנ"ך, הטעם, זקף קטן מופיע במילה "יום" כ-45 פעמים. לכן המשמעות שלה הוא תמיד, שלא היה ממש שמש. השמים היו מכוסים בעננים או בחושך. עוד דוגמה: "ויבוא משה בתוך הענן ויעל אל ההר ויהי משה בתוך ההר ארבעים יום וארבעים לילה". {שמות כ"ד, י"ח} כלומר, ענן כבד כיסה את ההר ואת השמש. אך אור השמש הורגש בכל זאת.

דוגמה נוספת: המילה "אֶת" בתנ"ך המופיעה עם הניקוד ה-סגול ֶ משמעה כול כולו. המילה "אֵת" בתנ"ך המופיעה עם הניקוד ה-צירה ֵ משמעה חלק מתוך שלם, או כגורם חילוק, או שהפעולה תימשך ותבוצע צעד אחר צעד. "בראשית ברא אלהים אֵת השמים ואֵת הארץ" {בראשית א', א'} המילה את מנוקדת כאן בצירה. רוצה לומר, שעדיין לא הסתיימו מלאכת השמים והארץ עד הסוף. זה רק צעד אחד מתוך השלם שעוד עתיד להיות בהמשך הימים. "ויעש אלהים אֶת שני המאֹרֹת הגדולים. אֶת המאור הגדול לממשלת היום ואֶת המאור הקטן לממשלת הלילה ואת הכוכבים {בראשית א', ט"ז}. ניקוד הסגול מציין את העובדה, שכל הפעולה הושלמה עד הסוף. השמש והירח ביצעו את עבודתם עד הסוף. פעולת הבריאה כל כולה נעשתה. לא היה עוד צורך "בתיקונים" או "סידורים" כלשהם עבור שני המאורות הללו.

משה לויאן הראה את כתביו לרב יצחק כדורי, שנתן לו את תמיכתו.

==ספריו==
# טעמים ומשמעותם במקרא (חלק א', חלק ב').
# אותיות ומשמעותן במקרא (חלק א', חלק ב', חלק ג', חלק ד', חלק ה', חלק ו').
# כללי המקרא בתורת הפרשנות.
# ניקוד ומשמעותו במקרא (חלק א', חלק ב').
# אוצר פירושי המקרא המבוסס על משמעותם של האותיות, הניקוד, הטעמים והתחביר.
# מעמדו של הפועל במקרא. 
# דקדוק הלשון הפרסי.
# טקסטים בפרסית. 

משה לויאן הוציא את ספריו בהוצאה עצמית ומעולם לא הגיעו לחנויות הספרים. ניתן עדיין למצוא כמה מהם בספרייה הלאומית בירושלים ובעוד כמה ספריות בארץ.

==משפחתו==
משה לויאן נישא ללואיזה מדלן ונולדו להם 6 ילדים: חמש בנות ובן אחד.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://greenbrothers.co.il/products/product-182 עטיפה מקורית של הספר טעמים ומשמעותם במקרא]
* 

קטגוריה:פרשני המקרא
קטגוריה:ישראלים ילידי איראן
הקורפוס ה-21 (האימפריה הגרמנית)

הקורפוס ה-21 (בגרמנית: XXI. Armee-Korps) היה קורפוס של צבא הקיסרות הגרמנית. שלחם במלחמת העולם הראשונה, ופורק עם סיומה. 

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-1 באוקטובר 1912 כחלק מהתרחבות כללית של צבא הקיסרות הגרמנית, ולמפקדו מונה פריץ פון בלו. מטה הקורפוס היה בזארבריקן, וחייליו גויסו מאזור קובלנץ, טריר וחלק מאלזס-לורן. בתחילה היה הקורפוס בפיקודו של פריץ פון בלו תחת פיקוד הארמייה השישית, ולחם עמה בחזית המערבית, תוך שהוא נוטל חלק במערכה על הגבולות ובקרב לורן. באוקטובר 1914 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השנייה, ולחם עימה במרוץ אל הים. בתחילת 1915 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה העשירית בחזית המזרחית, ולחם עימה בקרב השני על האגמים המזוריים. הקורפוס נשאר בחזית המזרחית עד לאחר נובמבר 1917, ולאחר מכן חזר לחזית המערבית, שם לחם בתחילה כחלק מפלגת הארמייה A, ולאחר מכן כחלק מהארמייה החמישית. הקורפוס השתתף בניסיון לבלום את מתקפת מז-ארגון האמריקנית, אך ללא הצלחה, ולאחר סיום המלחמה בתבוסת גרמניה ב-1918 פורק הקורפוס באפריל 1919.

==מפקדים==
* גנרל חיל הרגלים פריץ פון בלו (1 באפריל 1890 - 4 באפריל 1915)
* גנרל חיל הרגלים אוסקר פון הוטייה (4 באפריל 1915 - 2 בינואר 1917)
* גנרל חיל הרגלים ארנסט פון אובן (2 בינואר 1917 - 2 באפריל 1919)
==קישורים חיצוניים==

21
תחנת הרכבת ראשון לציון - מעוין שורק

תחנת הרכבת ראשון לציון מעוין שורק היא תחנת נוסעים מתוכננת של רכבת ישראל העתידה לשרת את אזור התעשייה מעוין שורק (אשר נמצא בדרומה של העיר ראשון לציון) ואת יישובי האזור.

התחנה עתידה לקום בשנת 2025, עם חנוכתה של מסילת ראשון לציון - מודיעין.

התחנה צפויה לקום בגובה של 18 מטרים מעל הקרקע ובסמוך אליה צפוי להיבנות הוויאדוקט (גשר) הארוך בארץ, באורך של כ־3.5 ק"מ. בנוסף מתוכננת הקמת מסוף תחבורה ציבורית לצד התחנה.

==היסטוריה==
ב-21 בפברואר 2017 פרסמה הוועדה המחוזית לתכנון ובניה-מרכז את תוכנית מסילת ראשון לציון - מודיעין להפקדה. בתוכנית הזאת שונה התוואי, התוואי המוצע לאורך של כ-6.5 ק"מ יחבר בין שתי תחנות רכבת קיימות; ראשונים ומשה דיין. דרך תחנת רכבת חדשה - "מעוין שורק". כלומר, התבטל התוואי העובר לאורך רחוב רבין בראשון לציון והתבטלו שתי התחנות המתוכננות ליד התחנה המרכזית החדשה של ראשון לציון וליד המכללה למינהל.

פרויקט הקמת התחנה הוא חלק מתוכנית הפיתוח של רכבת ישראל.

== שירות רכבות בתחנה (בעתיד) ==
בתחנה צפויות לעבור רכבות מראשון לציון לכיוון מודיעין וירושלים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

ראשון לציון - מעיין שורק
מעוין שורק
קטגוריה:ראשון לציון: תחבורה
אסון אייברוקס (1902)

חוקרי משטרה בוחנים את מקום האסון
אסון אייברוקס התרחש ב-5 באפריל 1902 במהלך משחק כדורגל בין נבחרת סקוטלנד ונבחרת אנגליה שהתקיים באצטדיון אייברוקס שבגלאזגו, סקוטלנד. התמוטטות של יציע הובילה למותם של 25 צופים. 517 צופים נוספים נפצעו. האירוע נחשב לאחד מהאירועים הטרגיים בתולדות הספורט הבריטי.

==אירוע ההתמוטטות==
משחק הכדורגל בין נבחרת סקוטלנד ונבחרת אנגליה במסגרת אליפות הבית הבריטית התקיים ב-5 באפריל 1902. לקראת המשחק נבנה יציע חדש בצד הדרומי של אצטדיון אייברוקס. גשמים כבדים שירדו בלילה שקדם למשחק גרמו לחוסר יציבות ביציע, שקרס לאחר כ-20 דקות של משחק. בעקבות הקריסה נפלו מאות אוהדים מהיציע, וחלקם נפלו מגובה של 12 מטרים אל הרצפה. כתוצאה מהנפילה נהרגו 25 צופים ו-517 צופים נוספים נפצעו.

בעקבות הקריסה הופסק המשחק לזמן קצר אך חודש כיוון שהמשטרה סברה כי הפסקתו עלולה לגרום למהומה וכי יציאת הקהל עלולה לפגוע בפעולות החילוץ. המשחק הסתיים בשיווין 1-1, אך התוצאה בוטלה בהסכמת שתי הנבחרות, ומשחק חוזר התקיים ב-3 במאי באצטדיון וילה פארק שבברמינגהאם. כל ההכנסות מהמשחק הופנו לצורך טיפול בנפגעי האסון.

==בעקבות האירוע==
בבניית היציע נעשה שימוש בקורות עץ וקורות פלדה. בעקבות האירוע נאסר על שימוש במסגרות אלו ונקבע כי כל היציעים יבנו על בסיסי עפר או בטון מזוין.

במהלך השנים אירעו באצטדיון מספר אסונות נוספים. ב-16 בספטמבר 1961 נרמסו למוות שני אנשים במדרגות שער מס' 13 באצטדיון ו-70 נפצעו. בשתי תאונות אחרות באותו מקום - ב-1967 וב-1969 - נפצעו עשרות אנשים נוספים. ב-2 בינואר 1971 אירע במקום אסון כאשר 66 אוהדים נמחצו למוות בסיום משחק בין קבוצות גלאזגו ריינג'רס וסלטיק. כמאתיים צופים נוספים נפצעו באותו האירוע.

==ראו גם==
* תדחוקת קהל
* אסון אייברוקס

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסונות ספורט
קטגוריה:אסונות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:גלאזגו: כדורגל
קטגוריה:1902 בספורט
קטגוריה:אסונות קריסת מבנה
יהושע לוף

יהושע לוף (לופנפלד) (1902 – 19 באוגוסט 1985) היה שחקן עברי ביישוב, מראשוני השחקנים בתיאטרון "אֹהל".

==ביוגרפיה==
לוף נולד למשה ודבורה לופנפלד ברוסיה. בצעירותו, בשנת 1921, עלה לארץ ישראל, ולמד משחק בסטודיו אהל של משה הלוי. בשנת 1925 היה ממייסדי תיאטרון "אֹהל", ובו שיחק במשך 44 שנים, עד סגירתו. עם קבלתו לתיאטרון, ארגן לו משה הלוי משרה מנהלית בעיתון "דבר" שנוסד באותו זמן ועם הזמן הוא היה לגזבר העיתון.

לוף הופיע בהצגות רבות, בהן "המכשפה", "בפרוורי ניו יורק", "סולון בלידיה", "יום מנוחה", "תמר אשת ער", "העיר הזאת", החולה המדומה, "סוף העולם", "מתחת לגשר", "יושה עגל", ירמיהו, "שמע ישראל", "בשפל", "אגדת חורף", "עמך", "שולמית", "המשוגעת משאיו", "שש נפשות מחפשות מחבר", "אלדורדו" ו"פישקה החיגר".

לוף שיחק בתפקידי משנה בעיקר באהל, אך גם פעם אחת בהבימה. 

לוף היה חובב ספורט ובשנות ה-50 השתתף בצעדות, תחרויות ומרוצים ואף היה במשלחת שייצגה את ישראל בהולנד, יחד עם יחידה צבאית שעליה פיקד בנו.

בשנים 1975-1983 הופיע במספר סרטי קולנוע – "הסנדלר העליז", "הצילו את המציל", "בוא נפוצץ מיליון", "רגעים", "מיליונר בצרות", "שלאגר", "אסקימו לימון", "טעות במספר", "שפשוף נעים" ו"בחינת בגרות". 

לוף נפטר באוגוסט 1985. ילדיו הם משה לופנפלד (אדריכל) וירמיהו לופנפלד (ספורטאי שמת בשנת 1961 מבדיקה רפואית לאחר פגיעה במהלך אימון).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:משפחת לופנפלד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1985
John Wayne

John Wayne (בעברית: ג'ון ויין) הוא שיר של הזמרת האמריקאית ליידי גאגא מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Joanne. השיר יצא לאור ב-21 באוקטובר 2016, ביחד עם צאתו של האלבום, תחת חסותה של חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס.

== רקע והוצאה ==
לאחר שחרורו של הסינגל המוביל, "Perfect Illusion" ב-9 בספטמבר 2016, יצא לאור האלבום, וכך גם השיר. את השיר כתבה גאגא ביחד עם מארק רונסון, מייקל טאקר, וג'וש הום. את השיר הפיקו גאגא בלאד פופ ורונסון. תחילה, לא הסבה גאגא את תשומת לבה אל השיר, ורק לאחר מכן לקראת פברואר 2017, הודיעה גאגא ברשתות החברתיות כי עתיד לצאת ווידאו קליפ לשיר, אך הוסיפה כי הוא לא יהיה סינגל רשמי או סינגל שיווקי מן האלבום. השיר כשמו מדבר על ג'ון ויין, שהיה שחקן קולנוע אמריקאי, שזכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסרט דרמטי ובפרס גלובוס הזהב על מפעל חיים.
== וידאו קליפ ==
בתחילת חודש פברואר התחילו לדלוף חלקים מהווידאו קליפ שצילמה גאגא, ורק כמה ימים לאחר צאתו המקורית של הווידאו קליפ המלא בערוץ ה-Vevo שלה, הודלף הווידאו קליפ המלא. ב-9 בפברואר 2017, העלתה גאגא את הווידאו קליפ לערוצה, ודאגה לחסום או למחוק את מרבית ההדלפות שיצאו מלכתחילה.

בווידאו קליפ ניתן לראות את גאגא רוכבת על אופנועים, נוסעת במכוניות, שוברת דברים, ויורה באנשים. באמצע הווידאו קליפ ניתן היה לראות את גאגא דורסת כלב עם מכוניתה, דבר אשר גרר תגובות רבות מצד מעריציה ומבקריה. הווידאו קליפ נכון לאוקטובר 2018, צבר למעלה מ-32 מיליון צפיות. בספוטיפיי צבר השיר למעלה מ-72 מיליון השמעות.<ref></ref> הקליפ המלווה לשיר נכנס לרשימת 15 הקליפים הטובים ביותר של ליידי גאגא.<ref></ref>

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
!שנה
!טקס הפרס
!קטגוריה
!תוצאה
!מקור
|-
|2017
|פרסי קליאו
|וידאו קליפים
|תואר כסוף
|<ref></ref>
|}

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי ליידי גאגא
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי בלאדפופ
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ליידי גאגא
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מארק רונסון
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי בלאדפופ
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ליידי גאגא
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מארק רונסון
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי יונס אוקרלונד
קטגוריה:שירים על קנאביס
קטגוריה:שירים על שחקנים
קטגוריה:שירי פופ רוק אמריקאיים
מקוק זנב-חזיר דרומי

מקוק זנב-חזיר דרומי (שם מדעי: Macaca nemestrina; על פי האקדמיה ללשון: מָקוֹק זְנַב חֲזִיר) הוא מין של קוף מקוק ממשפחת קופים בעלי זנב המצוי בדרום-מזרח אסיה במדינות תאילנד, מלזיה, ובאינדונזיה בכמה איים כמו סומטרה ובורנאו. הם קרובים לקוף מקוק זנב-חזיר צפוני (Macaca leonina) ובעבר נחשבו כתת-מין שלו.
== מאפיינים ==
אורכו של מקוק זה 43-77 ס"מ ומשקלו 5-15 ק"ג. הוא בעל פרווה אפורה-זהובה עם פנים גדולות וורודות, כפות ורודות וזנב מפותל וקצר בצבע ורוד שנתן לו דימוי של זנב-חזיר. הזכרים גדולים יותר מהנקבות.

המקוקים חיים ביערות של דרום-מזרח אסיה בקבוצות משפחתיות קטנות. הם מחפשים מגוון מזונות הכוללים צמחייה, פירות ובעלי חיים קטנים.

בניגוד לפרימטים אחרים, מקוקים אלה אוהבים להתרחץ במים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:מקוק
קטגוריה:תאילנד: יונקים
קטגוריה:אינדונזיה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
קטגוריה:מלזיה: יונקים
יונת כתר דרומית

יונת כתר דרומית (שם מדעי: Goura scheepmakeri) היא מין של יונה המצויה ביערות דרום גינאה החדשה. יונה זו היא אחת מהיונים הגדולות ביותר בעולם.
== מאפיינים ==
אורכה של יונה זו 70 ס"מ ומשקלה עד 2,250 גרם. היא בעלת נוצות כחולות עם חזה סגול ענקי ונוצות כנפיים כחולות שבקצוות לבנות. הזנב בינוני וכחול והראש כחול עם פס שחור סביב העיניים האדומות וציצת נוצות בצבע תכלת. המקור קטן ואפור. שני הזוויגים דומים אחד לשני.

היונה מותאמת לחיים על קרקעית היער ומצויה על הקרקע או על גזעים נמוכים במרבית זמנה. היא חיה בזוג ומחפשת בעיקר פירות ופרחים למאכל.

יונה זו עשויה להיות בסכנת הכחדה עקב כריתת היערות והבאת מינים פולשים לאי בו היא חיה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1876
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרידריך הרמן אוטו פינש
קטגוריה:יוניים
קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: עופות
קטגוריה:עופות יערות הגשם של אוקיאניה
יונת כתר ויקטוריה

בגן חיות בברלין
יונת כתר ויקטוריה (שם מדעי: Goura victoria) היא מין היונה הגדולה ביותר בעולם המצויה בטבע באי גינאה החדשה. היא קיבלה את השם ע"ש המלכה ויקטוריה.

אורכה של יונה גדולה זו 73-75 ס"מ, אורך כנף ממפרק עד קצה הנוצה 36-39 ס"מ ומשקלה עד 3.5 ק"ג. היא בעלת ראש וגוף כחולים, פס שחור על העיניים האדומות, ציצה גדולה בצבע תכלת על הראש, מקור קטן וחזה ענקי בצבע סגול. הכנפיים כחולות ובשוליים לבנות-שחורות וגם סגולות. הרגליים אדומות ומוצקות.

יונה זו מותאמת להליכה על הקרקע והיא מצויה רוב זמנה על קרקעית היערות של גינאה. היא ניזונה בעיקר מפירות ומפרחים ביער ומגוונת בזרעים ובחסרי חוליות. היא מעופפת לעיתים רחוקות.

היונה מצויה בגני חיות רבים בעולם ובישראל מצויה בגן החיות התנ"כי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1844
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואיס פרסר
קטגוריה:יוניים
קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: עופות
קטגוריה:עופות יערות הגשם של אוקיאניה
מרמוסט ג'ופרי

מרמוסט ג'ופרי או מרמוסט לבן-ראש (שם מדעי: Callithrix geoffroyi) הוא מין של פרימט קטן מסוג מרמוסט שבמשפחת המרמוסטיים. הקוף אנדמי ליערות הגשם של דרום-מזרח ברזיל בסמוך לאוקיינוס האטלנטי.
== מאפיינים ==
אורכו נע בין 20–29 ס"מ ומשקלו 20–350 גרם. הוא בעל פרווה אפורה-כהה עם ראש לבן ופנים ורודות, ציצות אוזניים ארוכות שחורות וזנב מפוספס באפור שחור. הקוף מצוי רוב זמנו בין העצים ונע בחבורות קטנות ביער.

הקוף ניזון בעיקר מפירות וחרקים קטנים הנמצאים על עלים. הוא עצמו מאוים מעופות דורסים, נחשים גדולים, אוצלוט או טאירה - סמור היער.

המרמוסט מוחזק במספר גני חיות ברחבי העולם.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מרמוסטיים
קטגוריה:ברזיל: מינים אנדמיים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קזרקה חלודית

קזרקה חלודית או טדורנה חלודית או רק קָזַרְקָה (שם מדעי: Tadorna ferruginea) הוא מין עוף מים ממשפחת הברווזיים.
== מאפיינים ==
אורכה של הקזרקה החלודית 58-70 ס"מ, מוטת כנפיה 110-135 ס"מ ומשקלה 1-1.6 ק"ג. היא בעלת נוצות בצבע הקינמון וכנפיים בגוונים ירוקים, לבנים, כחולים ושחורים. הראש והצוואר בהירים והעיניים והמקור שחורים ועדינים. הזנב שחור. הזכר והנקבה דומים. 

ברווז זה מצוי ברחבי מרכז אסיה ודרום אסיה, צפון אפריקה עד לאתיופיה ודרום אירופה. הוא נמצא גם במזרח אמריקה הצפונית.
בישראל הוא חורף נדיר. הוא שוחה בנהרות, ביצות, בריכות ואגמים, אך הוא אינו מיטיב לצלול. הוא גם רועה ביבשה ואוכל עשבים צעירים. לפעמים הוא נמצא במים מליחים ובחופי ים, וגם באגמים הרריים מעל גובה 5,000 מטר.

תזונתה של הקזרקה החלודית כוללת בעיקר עשבים ודגנים וכן שורשים רכיכות, חרקים ואצות.

מצב השימור של מין זה הוא ללא חשש.

== גלריה ==
<gallery mode=packed widths=150 heights=135 perrow=4>
Adult female ruddy shelduck (tadorna ferruginea).JPG
Tadorna ferruginea Warsaw.jpg
Rudy Shelduck taking Off.jpg
Огарь в парке.JPG
Ruddy shelduck in Moscow Zoo.JPG
Ruddy Shelduck In Flight.jpg|קזרקה חלודית מעופפת בהודו
Ruddy Shelduck (Tadorna ferruginea)- Female at Bharatpur I IMG 5336.jpg
Ruddy Shelduck-5631.jpg
Tadorna ferruginea MHNT.ZOO.2010.11.21.1.jpg |Museum specimen 
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר סימון פאלאס
קטגוריה:ברווזי צדפות
קטגוריה:ארץ ישראל: אווזאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1764
יסעור מצוי

יסעור מצוי או יסעור ים תיכוני (שם מדעי: Puffinus yelkouan) הוא עוף ים השייך למשפחת היסעוריים. הוא דומה מאוד למין יסעור אטלנטי.
== מאפיינים ==
אורכו של היסעור 30–38 ס"מ, מוטת כנפיו 76–89 ס"מ. משקלו הממוצע 190 גרם אולם משקלו משתנה לפי העונה. הוא בעל נוצות אפורות-סגולות עם עין גדולה לבנה ומקור צהוב בעל בליטה המסננת מי מלח. בניגוד לרוב העופות היסעור מסוגל להריח ממרחקים הוא דואה על הרוחות של הים הפתוח ולא נוחת במשך חודשים רבים. הוא מסוגל לשחות ולצלול לעומק של כמה מטרים מתחת למים.

היסעורים ניזונים מדגים ומדיונונים שעולים על פני המים. היסעור נוחת ומקנן על צוקים שונים לחופי הים התיכון ולעיתים גם לחופי האוקיינוס האטלנטי. היסעור חולף שכיח בישראל אך חורף נדיר.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יסעוריים
קטגוריה:ארץ ישראל: יסעוראים
קטגוריה:הים התיכון: בעלי חיים
יוסף יהושע קאריו

הרב יוסף יהושעקאריו (1807–1883) היה איש ציבור ירושלמי, נשיא ועד העדה הספרדית בירושלים ואב בית הדין של העדה בעיר.

==ביוגרפיה==
נולד בירושלים בשנת 1807 (ה'תקס"ז) לרב דוד אברהם קאריו. במשך תקופה התגורר בחברון, ולאחר מכן עבר להתגורר בירושלים.

בפעילותו הציבורית נמנה עם עסקני וראשי ועד העדה הספרדית בירושלים, ושימש כנשיא הוועד. כן שימש כאב בית הדין של העדה, כשלצידו כיהנו הרבנים יוסף רפאל עוזיאל וחיים נסים ברוך.

בחודש אב ה'תר"ם נבחר לעמוד בראש הוועד הגשמי של העדה הספרדית, ולצידו הועמד הרב יעקב שאול אלישר בראש הוועד הרוחני.

חתום על הסכמה למינוי של הרב יונה משה נבון למשרת הראשון לציון.

הלך לעולמו ב-12 בספטמבר 1883 (י' באלול ה'תרמ"ג).

למעט בת אחת, שיכל את בניו ובנותיו בחייו. נכדתו בת שבע נישאה לרב אברהם עזריאל. נינו היה משה עזריאל, ובן נינו יוסף עזריאל.

==חיבורו==
* בני יוסף - יצא לאור על ידי הרב אברהם עזריאל בירושלים, ה'תר"ן, והודפס גם בסוף חלק ב' של הספר "כפי אהרון", ירושלים ה'תרמ"ו וה'תר"ץ
==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://mountofolives.co.il/he/deceased_card/יוסף-יאושע-קאריו-yoseph-yehoshua-cario/ כרטיס הקבר של הרב יוסף יהושע קאריו], באתר הר הזיתים
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:אנשי ועד העדה הספרדית בישראל
קטגוריה:אנשי ועד העדה הספרדית בירושלים
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
המקלט לפראים בהודו

המקלט לפראים הודים הידוע גם בשם שמורת הפראים ההודים ממוקם במדבר הקטן של קוץ' במדינת גוג'ראט בהודו. שטח השמורה הוא 4,954 קמ"ר, והיא שמורת חיות הבר הגדולה ביותר בהודו. 

המקלט הוקם בשנת 1972 תחת חוק ההגנה על חיות הבר של 1972. המקלט הוא אחד המקומות האחרונים על פני כדור הארץ שבו נמצאות אוכלוסיות של הפרא ההודי.

== גאוגרפיה ==
המדבר של קוץ' הוא מדבר מלח. במהלך המונסון, מתרחשות הצפות במדבר לתקופה של כחודש ויש בו 74 גבעות או "איים" מקומיים, הנקראים "באטס" (bets). בגבעות אלה יש דשא שמספק מזון לאוכלוסייה של כ-2,100 בעלי חיים. 

קבוצת [[נילגאי בשמורה]]
מדבר הקטן של קוץ']]
מפת [[גוג'ראט המציגה את המדבר הקטן של קוץ' והמדבר הגדול של קוץ']]

== מינים בשמורה ==
המקלט הוא בית גידול למינים רבים של בעלי חיים. לפי הנתונים שאונסק"ו מראים, המקלט הפך לבית גידול של:
* 93 מינים של חסרי חוליות 
# 25 מינים של זואופלנקטון 
# מין אחד של תולעת טבעתית
# 4 מינים של סרטנאים
# 24 מינים של חרקים 
# 12 מינים של רכיכות 
# 27 מינים של עכבישאים 
* 4 מינים של דו-חיים
* 29 מינים של זוחלים - 
# 2 מינים של צבים  
# 14 מינים של לטאות 
# 12 מינים של נחשים 
# מין אחד של תנין 
* Metapenaeus kutchensis - שהוא מין של Metapenaeus
* 70,000-75,000 קיני עופות
* 9 סוגי יונקים שכוללים 33 מינים/תת-מינים - כולל אוכלוסיית העולם האחרונה של הפרא ההודי

== איומים ==
האיום העיקרי הניצב בפני המקלט הוא בריכות אידוי המלח באזור, שמספקות 25% מאספקת המלח של הודו.

== שמורת ביוספרית - אתר מורשת עולמית ==
השמורה מועמדת על ידי מחלקת היער להיות עתודה ביוספרית בזכות אזורי המערכות האקולוגיות היבשתיות והימיות ברחבי העולם שמוכרות בכל העולם במסגרת אחת התוכניות של אונסק"ו, האדם והביוספירה. שתתמקד בשימור המגוון הביולוגי, מחקר, פיקוח ותמיכה בפיתוח בר קיימא.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:הודו: שמורות ביוספריות
המדבר הקטן של קוץ'

מפה המציגה את המדבר הקטן של קוץ' ו[[המדבר הגדול של קוץ']]
המדבר הקטן של קוץ שנקרא גם הראן/רן הקטן של קוץ', הוא מדבר מלח הממוקם ליד המדבר הגדול של קוץ' שבמחוז קוץ', גוג'ראט, הודו.

== מקלט הפראים ההודים ==
המקלט לפראים שבמדבר הקטן מפורסם כמקלט האחרון בעולם לפראים הודים עבור שימור תת-המין. למרות הנוף היבש האזור הוא בעל מגוון עשיר של בתי גידול חשובים מבחינה אקולוגית עבור חיות בר כמו עופות נודדים מקומיים או עופות מקומיים. זה גם בית גידול למיני יונקים ייחודים כמו: פרא הודי, זאב הודי, שועל המדבר (Vulpes vulpes pusilla) והנילגאי.
פלמינגו במדבר הקטן של קוץ']]

== השמורה הביוספרית - אתר מורשת עולמית ==
השמורה מועמדת על ידי מחלקת היער להיות עתודה ביוספרית בזכות אזורי המערכות האקולוגיות היבשתיות והימיות ברחבי העולם שמוכרות בכל העולם במסגרת אחת התוכניות של אונסק"ו, האדם והביוספירה. שתתמקד בשימור המגוון הביולוגי, מחקר, פיקוח ותמיכה בפיתוח בר קיימא. 
אוספת מלח

== כלכלה ==
=== איסוף מלח ===
ישנה פעילות מסחרית מסורתית של איסוף מלח באזור שבו מחלקת היער של גוג'ראט רוצה להרתיע מהעבודה במקום משום שהיא נחשבת לאיום על הסביבה, על חיות הבר ומינים הנמצאים בסכנת הכחדה. שלבי איסוף המלח כוללים את בריכות אידוי המלח שפוגעות ומסכנות את הסביבה.

=== חקלאות חסילונים ===
האזור משמש גם לאיסוף חסילונים, שמסחר זה רווחי יותר מבריכות אידוי המלח, וגם למסחר הזה מחלקת היער מתנגדת.

== החי של המדבר ==
מהעיר בהוג' יש מגוון עשיר של בתי גידול ושל בעלי חיים, בכמה אזורים.

== גלריה ==
<gallery>
Little Rann of Kutch West Part 1896.jpg|מערב המדבר הקטן של קוץ', 1896
Little Rann of Kutch East Part 1896.jpg|מזרח המדבר הקטן של קוץ', 1896
IndianWildAss1.jpg|עדר פראים הודים
Salt Well Kutch Gujarat India 1891.jpg|אספת מלח בשנת 1891
</gallery>

קטגוריה:הודו: גאוגרפיה
קטגוריה:מדבריות מלח