יחסי אוסטרליה–יפן

שגרירות אוסטרליה ב[[טוקיו]] 
שגרירות יפן ב[[קנברה]] 
יחסי אוסטרליה–יפן הם יחסי החוץ בין אוסטרליה ליפן.

מערכת היחסים בדרך כלל חמה ואף התחזקה עם השנים, כששתי המדינות קרובות יחסית גאוגרפית ומונעות על ידי אינטרסים הדדיים, כאשר שתי המדינות מקיימות קשרים הדוקים עם העולם המערבי. יפן היא אחת השותפות הכלכליות העיקריות של אוסטרליה: היא "שותפת הסחר הגדולה השנייה באוסטרליה ומקור חשוב יותר ויותר להשקעות הון". בתקופה האחרונה היחסים התרחבו מעבר לקשרים כלכליים ומסחריים חזקים לתחומים אחרים, כולל תרבות, תיירות, ביטחון ושיתוף פעולה מדעי.

היה מתח כלשהו בשלב המוקדם של מערכת היחסים, במהלך מלחמת העולם השנייה, ובשל השליטה הכלכלית הרחבה של יפן בשנות השמונים ובתחילת שנות התשעים. עם זאת, ממשלת אוסטרליה ומנהיגים עסקיים אוסטרלים רואים ביפן שוק יצוא חיוני וכרכיב חיוני בצמיחתה ושגשוגה של אוסטרליה בעתיד באזור אסיה-פסיפיק. יפן מצידה מתייחסת לאוסטרליה כשותפה חשובה, מקור אמין לאנרגיה, מינרלים ומוצרים ראשוניים אחרים, יעד תיירותי פופולרי, צינור שימושי למערב וכוח כלכלי מדרגה בינונית בדרום אסיה-פסיפיק. ראש ממשלת אוסטרליה לשעבר, טוני אבוט, כינה ב-2013 את יפן כחברתה הקרובה של אוסטרליה באסיה והמשיך ביצירת הסכם סחר חופשי בין שתי המדינות בשנה שלאחר מכן. אוסטרליה ויפן מכירות זו בזו כשותפות אסטרטגיות מרכזיות באסיה-פסיפיק. שתיהן דמוקרטיות ליברליות משגשגות ובעלות ברית מפתח של ארצות הברית. שרת הביטחון האוסטרלית לשעבר, מאריס פיין, תיארה את יפן כ"שותפה מרכזית" באזור, שר החוץ היפני לשעבר, פומיו קישידה, תיאר את היחסים כנושא הביטחון באסיה-פסיפיק.

== יחסי המושבות האוסטרליות ואיחוד אוסטרליה–האימפריה של יפן ==
היבוא הראשון שנרשם של פחם אוסטרלי על ידי יפן התרחש בשנת 1865, והיבוא היפני הראשון של צמר אוסטרלי נרשם בשנת 1888. האדם היפני הראשון שנודע כי התיישב באוסטרליה היה סוחר שהיגר לקווינסלנד בשנת 1871. עם הקמת איחוד אוסטרליה בשנת 1901, העריכו כי באוסטרליה היו 4,000 מהגרים יפנים, רובם התבססו סביב טאונסוויל, שם הקימה ממשלת יפן את הקונסוליה הראשונה שלה בשנת 1896. המהגרים עבדו ברובם בענפי קנה הסוכר והתעשייה הימית כולל צבים, מלפפון ים וקצירת פנינים. הגירה יפנית נוספת לאוסטרליה הופסקה למעשה באמצעות חוק הגבלת ההגירה האוסטרלית משנת 1901, עם הטלת "מבחן הכתיבה" בשפה אירופית על מהגרים פוטנציאליים, ובשל מדיניות אוסטרליה הלבנה. בשל כך נסגרה הקונסוליה של טאונסוויל בשנת 1908.

בשנים 1930–1931 הייתה יפן "שותפת הסחר השלישית בחשיבותה של אוסטרליה". היחסים הכלכליים המשיכו לפרוח, ובאמצע שנות השלושים של המאה העשרים הפכה יפן לשוק הייצוא השני בגודלו של אוסטרליה אחרי בריטניה. עם זאת, בשנת 1936 הפעילה בריטניה לחץ פוליטי על אוסטרליה לבלום את יבוא הטקסטיל היפני, שפגע בשוק הטקסטיל הבריטי באוסטרליה. יפן הגיבה לתעריפים החדשים עם חסמי סחר משלה. לאחר ששני הצדדים הבינו שמלחמת הסחר אינה פרודוקטיבית, הושג הסכם בשנת 1937 להרפיית ההגבלות.

מתוך הכרה בחשיבותם של הקשרים היפנים, טוקיו הייתה הבירה השנייה (אחרי וושינגטון הבירה בארצות הברית) שם הקימה אוסטרליה צירות שנפרדה מהשגרירות הבריטית.

==מלחמת העולם השנייה וכיבוש יפן==
במהלך מלחמת העולם השנייה, אוסטרליה אוימה ישירות על ידי פלישה יפנית, וכוחות יפניים תקפו את דרווין בצפון אוסטרליה ואת נמל סידני. בשנת 1941 נכלאה האוכלוסייה היפנית האתנית באוסטרליה, ורובם גורשו ליפן בתום המלחמה. הכוחות האוסטרלים מילאו תפקיד קרבי פעיל בקרבות ברחבי הזירה הדרום-מזרח אסייתית והמערכה בדרום מערב האוקיינוס השקט, ותפקיד משמעותי בכיבוש יפן שלאחר המלחמה.

אוסטרליה מילאה תפקיד קטן במערכה ביפן בחודשים האחרונים של המלחמה, והתכוננה להשתתף בפלישה ליפן בזמן סיום המלחמה. כמה ספינות מלחמה אוסטרליות פעלו עם צי האוקיינוס השקט הבריטי במהלך קרב אוקינאווה ומשחתות אוסטרליות ליוו בהמשך נושאות מטוסים וספינות קרב בריטיות במהלך התקפות על יעדים באיי יפן. למרות המרחק מיפן, אוסטרליה הייתה הבסיס העיקרי של הצי ומספר גדול של מתקנים הוקמו לתמיכה בצי.

השתתפותה של אוסטרליה בפלישה המתוכננת ליפן הייתה כוללת גורמים משלושת השירותים שלחמו כחלק מכוחות חבר העמים. אוסטרליה תכננה להקים דיוויזיה עשירית חדשה מאנשי הכוח האימפריאלי האוסטרלי השני קיימים אשר יהוו חלק מחיל חבר העמים עם יחידות בריטיות, קנדיות וניו זילנדיות. ארגון החיל היה אמור להיות זהה לזה של חיל הצבא האמריקני, והוא היה אמור להשתתף בפלישה לאי היפני הונשו, שתוכננה למרץ 1946. אוניות אוסטרליות היו אמורות לפעול עם הצי הבריטי וצי האוקיינוס השקט של ארצות הברית ושתי טייסות מפציצים כבדות של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי וטייסת תובלה היו אמורות לעבור מבריטניה לאוקינאווה כדי להצטרף להפצצה האסטרטגית של יפן כחלק מכוח הנמר.

הגנרל תומאס בליימי חתם על הסכם הכניעה היפני מטעם אוסטרליה במהלך הטקס שנערך על סיפונה של USS מיזורי ב-2 בספטמבר 1945. כמה אוניות מלחמה של הצי המלכותי האוסטרלי היו בין ספינות בעלות הברית שעגנו במפרץ טוקיו במהלך ההליכים. לאחר הטקס המרכזי על סיפונה של המיזורי, נכנעו מפקדי שדה יפניים לכוחות בעלות הברית ברחבי הזירה הפסיפית. הכוחות האוסטרלים קיבלו את כניעת מתנגדיהם היפנים בטקסים שנערכו במורוטאי, בכמה מוקדים בבורנאו, בטימור, בווייווק, רבאול, בבוגנוויל ובנאורו.

30 באוגוסט 1945. בסיס חיל הים [[יוקוסוקה, מפרץ טוקיו. מפקד הבסיס היפני יוזו טנו מסר את מפתחות בסיס יוקוסוקה לידי סרן הרברט ג'יימס ביוקנן מהצי המלכותי האוסטרלי. ביוקנן הוביל את הקבוצה הראשונה של כוחות חבר העמים הבריטי שעלתה לחוף ביפן.]] 
הפעם הראשונה בה כמות גדולה של אוסטרלים היו ביפן הייתה במהלך הכיבוש של יפן שלאחר המלחמה. האוסטרלים היו חלק מכוח הכיבוש של חבר העמים הבריטי . בסביבות 16,000 אוסטרלים שירתו בכוח. לאורך כל תולדותיו היה לכוח קצין אוסטרלי. התרומה האוסטרלית לכוח הייתה 4,700 חיל רגלים, 5,300 אנשי בסיס, 2,200 מחיל האוויר המלכותי האוסטרלי, ו-130 מבית החולים הכללי האוסטרלי. הצי המלכותי האוסטרלי נכח גם כחלק מצי האוקיינוס השקט הבריטי . במשך שני שלישים מתקופת הכיבוש, חבר העמים הבריטי היה מיוצג אך ורק על ידי אוסטרלים.
הגנרל [[תומאס בליימי חותם על מכשיר הכניעה היפני מטעם אוסטרליה]]

== יחסים דיפלומטיים לאחר המלחמה ==
היחסים הדיפלומטיים בין אוסטרליה ליפן כוננו מחדש בשנת 1952, לאחר סיום הכיבוש של בעלות הברית, והרוהיקו נישי מונה לשגריר יפן באוסטרליה. בשנת 1957 ביקר ביפן ראש ממשלת אוסטרליה רוברט מנזיס במטרה לחזק את הקשרים הכלכליים והפוליטיים בין המדינות.

אוסטרליה ויפן חגגו את שנת השלושים לחוזה הידידות ושיתוף הפעולה של 1976 בשנת 2006. בהצהרה משותפת שפורסמה במרץ 2006, שר החוץ האוסטרלי אלכסנדר דאונר ושר החוץ היפני טארו אסו הכריזו על "השותפות" בין אוסטרליה ליפן, בהתבסס על "ערכים דמוקרטיים משותפים, כבוד הדדי, ידידות עמוקה ודעות אסטרטגיות משותפות", שתהיה "חזקה מתמיד".

מספר פוליטיקאים אוסטרלים זכו לעיטור מסדר השמש העולה, העיטור הלאומי הראשון שהוענק על ידי ממשלת יפן. בין המקבלים נמנים ראשי ממשלות אוסטרליה לשעבר כמו אדמונד ברטון, רוברט מנזיס, ג'ון מקיואן, מלקולם פרייזר, בוב הוק וג'ון הווארד.

אוסטרליה ויפן הסכימו לפעול יחד למען הרפורמה באו"ם, כולל מימוש חברותה הקבועה של יפן למועצת הביטחון, ולחיזוק הפורומים האזוריים השונים, כולל השיתוף הכלכלי באסיה-פסיפיק (APEC), הפורום האזורי של איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה (ARF) ופסגת מזרח אסיה (EAS).

במרץ 2007 חתמו אוסטרליה ויפן על חוזה ביטחון משותף. היקף שיתוף הפעולה הביטחוני כולל:
* אכיפת החוק במאבק בפשע רב לאומי, כולל סחר בסמים נרקוטים, ועוברי חוק, הברחות וסחר בבני אדם, זיוף מטבעות והברחות נשק
* אבטחת גבול
* נגד טרור
* פירוק נשק והפצה נגדית של נשק להשמדה המונית ואמצעי המסירה שלהם
* פעולות שלום
* חילופי הערכות אסטרטגיות ומידע קשור
* ביטחון ימי ותעופה
* פעולות סיוע הומניטריות, כולל סיוע באסון
* תכנון חירום, כולל למגפות

במהלך פריסת כוחות ההגנה של יפן למשימה הומניטרית ושיקום עיראק בשנים 2004–2006, יחידות אוסטרליות סייעו לכוחות המיוחדים היפנים בהגנה על בסיסים יפניים.

היחסים הדיפלומטיים נפגעו בגלל הבדלים אידאולוגיים ביחס לתוכנית ציד הלווייתנים המדעית של יפן. במאי 2010 אוסטרליה החלה בפעולה משפטית להפסקת ציד לווייתנים יפני, למרות שבכירים באוסטרליה הביעו את הדעה כי ככל הנראה הפעולה המשפטית תיכשל. בקשותיה החוזרות ונשנות של יפן כי אוסטרליה תפסיק את תמיכתה בהתקפות האלימות של ארגון השימור Sea Shepherd על צי הלווייתנים שלה נדחו. למרות שבשנת 2013, שרת החוץ ג'ולי בישופ הצהירה במהלך ביקור דיפלומטי ביפן כי ממשלת אוסטרליה אינה תומכת רשמית ב-Sea Shepherd ובפעילותם האלימה בהפסקת הלווייתנים.

זה התהפך בשנת 2013 כשממשלת אבוט החדשה כינתה את "הידידה הקרובה ביותר" של יפן אוסטרליה באסיה, כשראש ממשלת יפן שינזו אבה ביקר באוסטרליה כדי לסכם את הסכם השותפות הכלכלית בין יפן לאוסטרליה וכדי להתייחס לעתיד היחסים בין אוסטרליה ליפן, בהיותו ראש ממשלת יפן הראשון שנשא נאום בפני הפרלמנט האוסטרלי.

עם ממשלת טרנבול החדשה שהתחילה בשנת 2015, ראש הממשלה מלקולם טרנבול ביצע כמה שינויים ביחסים הדו-צדדיים בין אוסטרליה ליפן. זה כלל נסיגה קלה מבחינת ההצעה האחרונה לשדרוג צוללות הצי המלכותי האוסטרלי בשנת 2016, בכך שהממשלה החדשה החליטה בסופו של דבר על הצעה צרפתית, ולכן גרמה לזעקה קלה מצד ממשלת יפן; ראוי לציין שראש הממשלה האוסטרלי הקודם, טוני אבוט, רמז מקרוב לממשלתו לבחור את ההצעה היפנית לעומת ההצעות הצרפתיות והגרמניות כאחד.

עם זאת, טרנבול החליט לעורר ערכים מממשלת אבוט הקודמת לממשלתו על ידי שילוב נושאים כמו "החבר הכי קרוב" באסיה. זה נראה עם הגברת הקשרים הדו-צדדיים מבחינת שיתוף פעולה צבאי, סחר וידידות תרבותית. בסוף 2016 עצר טרנבול בטוקיו במהלך נסיעה שלו והחל לפתח מערכת יחסים קרובה עם ראש הממשלה שינזו אבה, בעקבות דוגמת קודמו. מאוחר יותר ביקר אבה בסידני בתחילת 2017 במהלך ביקור לדרום-מזרח אסיה, שם הגבירו שניהם קשרים צבאיים, מסחריים, תרבותיים וספורטיביים. שניהם דנו גם במשבר הים הדרומי בסין, קוריאה הצפונית, ובחרדתם לשתף פעולה עם בעל בריתם ההדדי, ממשל דונלד טראמפ החדש של ארצות הברית .

== יחסי כלכלה, תיירות והגירה ==
=== סחר ===
הסחר האוסטרלי התרחק ממדינות חבר העמים הבריטי האחרות לכיוון אסיה בסביבות שנות השישים והשבעים. יפן בפרט התגלתה כשותפת הסחר המובילה. בשנים 1966–1967 עלתה יפן על בריטניה "כדי להפוך לשוק הגדול ביותר לייצוא אוסטרלי". יפן היא כיום שוק הייצוא השני בגודלו של אוסטרליה (אחרי סין), אם כי יפן מדורגת רק במקום השלישי כמקור יבוא לאוסטרליה אחרי ארצות הברית וסין. בגלל זה, לאוסטרליה עודף סחר עם יפן.

אוסטרליה היא מקור דומיננטי ביותר למזון וחומרי גלם עבור יפן. בשנת 1990 היוותה אוסטרליה 5.4 אחוזים מכלל היבוא היפני, נתח שהיה יחסית יציב בסוף שנות השמונים. אוסטרליה הייתה הספקית הגדולה ביותר של פחם, עפרות ברזל, צמר וסוכר ליפן בשנת 1990. אוסטרליה היא גם ספקית של אורניום. בשנת 1987 ההשקעה היפנית הפכה את אוסטרליה למקור הגדול ביותר בייבוא אזורי יפני. האיסור על בשר בקר אמריקאי וקנדי הפך לאחרונה את אוסטרליה לספק הבשר הגדול ביותר ביפן.

פרויקטים לפיתוח משאבים באוסטרליה משכו הון יפני, כמו גם פרוטקציוניזם לסחר בכך שהצריכו ייצור מקומי לשוק האוסטרלי. ההשקעות באוסטרליה הסתכמו בשנת 1988 ב-8.1 מיליארד דולר והיוו כ-4.4% מההשקעה הישירה ביפן בחו"ל. אולם בגלל טווח ההרחבה של ההשקעות הזרות ביפן, נתח זה היה בירידה, לעומת 5.9 אחוזים ב-1980. במהלך שנות ה-80 גברו ההשקעות בנדל"ן ביפן באוסטרליה, במיוחד באזור הנופש באוקיינוס המכונה גולד קוסט, שם הנוכחות היפנית הייתה מספיק חזקה כדי ליצור טינה מסוימת.

כאשר יפן מגנה על החקלאות שלה, אוסטרליה עומדת בפני מכסות, מכסים גבוהים ומחסומי תקנים בייצוא מוצרים חקלאיים כולל בקר, חמאה ותפוחים ליפן. יפן היא "שוק יצוא הבקר הגדול באוסטרליה, ומהווה 35.8% מכל בשר הבקר שנשלח בשנת 2011".

המשא ומתן החל בשנת 2007 על הסכם סחר חופשי דו צדדי בין אוסטרליה ליפן.

בזמן שאוסטרליה סוחרת במינרלים גולמיים ליפן תמורת כמויות גדולות של הכנסות, ואילו יפן סוחרת בטכנולוגיות כמו טלוויזיות, מחשבים ומכוניות. יפן היא אחת הספקיות המובילות של מספר מוצרים מוגמרים המיובאים לאוסטרליה: יפן הייתה המקור העיקרי של מכוניות ואופנועים המיובאים לאוסטרליה.

שתי המדינות אשררו את הסכם השותפות הכלכלית האזורית המקיפה שצפוי להיכנס לתוקף בינואר 2022.

=== הגירה ===
על פי נתוני הלשכה האוסטרלית לסטטיסטיקה משנת 2006, 40,968 אנשים אוסטרלים טענו למוצא יפני. על פי משרד החוץ היפני, היו ביפן כ-9,900 אזרחים אוסטרלים שהתגוררו במדינה ב-30 ביוני 2017.

=== תיירות ===
שתי המדינות מושכות אליהן מספר לא מבוטל של תיירים מהארץ השנייה, כאשר אוסטרליה היא נקודת הצלילה והגלישה המועדפת עליה ויפן מפורסמת בתרבותה, במיוחד בקיוטו.

יפן מאפשרת גישה חופשית לוויזה לאוסטרלים, ואוסטרליה גומלת באופן הדדי: אוסטרליה מאפשרת ליפנים להגיש בקשה לרשות נסיעות אלקטרוניות (ETA) - גישה חופשית לוויזה עד 3 חודשים.

== שיתוף פעולה חינוכי ==
בשנת 1980 הסכימו אוסטרליה ויפן על תוכנית אשרת עבודה וחופשה לצעירים משתי המדינות. תוכנית חופשת העבודה היא הראשונה ליפן.

== נציגויות דיפלומטיות ==
אוסטרליה מחזיקה ביפן שגרירות בטוקיו ו-3 קונסוליות פוקואוקה, אוסקה וסאפורו. מאידך, יפן מחזיקה בקנברה ו-8 קונסוליות באדלייד, בריסביין, קיירנס, דרווין, הובארט, מלבורן, פרת' וסידני.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==