OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
עודד שחר

עודד שחר (נולד ב-23 באוגוסט 1954) הוא עיתונאי ישראלי, ששימש כראש הדסק הכלכלי בערוץ הראשון; זוכה פרס סוקולוב.

==ביוגרפיה==
נולד בחיפה בשם עודד שכנר, שני מבין שלושת ילדיהם של עקרת בית ובעל חנות נעליים. למד בבית הספר הריאלי והיה כתב נוער של "קול ישראל". התגייס לצה"ל ב-1972. תחילה שרת בחטיבת גולני, ולאחר מכן עבר לשרת בגלי צה"ל שם שימש ככתב עד 1976. סיים תואר ראשון בכלכלה וביחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים בהצטיינות, ותואר שני במנהל עסקים. 

ב-1979 חזר שחר לגלי צה"ל ובמאי 1979 מונה לראש מערכת ירושלים של מחלקת החדשות. במקביל היה הכתב הכלכלי, עד לשנת 1983, עת עבר לשמש ככתב הכלכלי בטלוויזיה הישראלית. בשנת 1986 מונה בה לראש הדסק הכלכלי. במסגרת תפקידו הוא מסקר את הפעילות הכלכלית של מוסדות המדינה, דוגמת משרד האוצר, בנק ישראל, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ומשרד הכלכלה. שחר משמש בעיקר כעורך, כמגיש וכמנחה, ולרוב איננו פעיל ככתב שטח. מ-2004 מנחה שחר את התוכנית "פוליטיקה" בערוץ הראשון, תוכנית הפוליטיקה המרכזית של הערוץ, ממשיכתה של התוכנית "פופוליטיקה" המיתולוגית. בסוף 2015, לאחר המעבר של איילה חסון לערוץ 10 החל להגיש במקומה את מהדורת "יומן" בערוץ הראשון. בספטמבר 2016 עת שב הערוץ הראשון לשדר את התוכנית "פוליטיקה", שחר חזר להנחותה.

שחר סיים את תפקידו עם פירוק רשות השידור במאי 2017.

ב-2002 זכה בפרס סוקולוב לעיתונות הכתובה והאלקטרונית על הישגיו ככתב וכפרשן. בשנת 2010 הוענק לו אות אומ"ץ. זוכה בפרס "מגן השקיפות" מטעם אוניברסיטת תל אביב.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.news1.co.il/Archive/006-D-367-00.html?tag=16-29-56 שחר עודד] באתר news1
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:זוכי פרס סוקולוב
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:פרשנים כלכליים ישראלים
קטגוריה:זוכי אות אומ"ץ
קטגוריה:מגישי חדשות ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
לב אורקני הנאוליתית

לב אורקני הנאוליתית (באנגלית: Heart of Neolithic Orkney) הוא השם הקבוצתי שניתן למספר אתרים מהתקופה הנאוליתית, הממוקמים באי מיינלנד, הגדול שבאיי אורקני בצפונה של סקוטלנד שבממלכה המאוחדת. מכלול אתרים זה, אשר כונה בכינוי זה על ידי ארגון אונסק"ו, מוכרז כאתר מורשת עולמית מאז שנת 1999.

המכלול כולל ארבעה אתרים:
* מיס האו (Maes Howe) – מבנה תל ייחודי שגובהו כ־7 מטרים וקוטרו כ־35 מטרים. התל נבנה מאבנים ומלט. במבנה הייחודי צוהר קרני אור – ביום אמצע החורף, עוברות אחרונות קרני השמש דרך הצוהר ופוגעות בקיר האחורי. האתר נבנה לראשונה על ידי בני תרבות הכלים המחורצים סמוך לשנת 2750 לפנה"ס. האתר נבזז על ידי הוויקינגים אשר כתבו על קירותיו את אוסף כתובות הרונות הגדול בעולם.
* האבנים הניצבות בסטנס (Stone of Stenness) – אתר נאוליתי מרשים הנמצא בלוך סטנס והכולל ארבעה מגליתים שגובהו של הגדול בהם מגיע ל-6 מטרים.
* טבעת ברודגאר (Ring of Brogar) – מעגל אבנים הממוקם במצר היבשה החוצץ בין לוך סטנס ולוך האראי. עד כה לא נערכו במרכז המעגל חפירות ארכאולוגיות או תיארוך מדעי, אולם משערים כי נבנה בשנת 2500 לפנה"ס (בקירוב בן זמנם של סטונהנג').
* סקארה ברי (Skara Brae) – התיישבות בנוית־אבן מהתקופה הנאוליתית, הנחשבת לכפר הנאוליתי שהשתמר בצורה הטובה ביותר באירופה. בכפר השתמרו 10 מבנים.

בין הנימוקים להכללת האתרים ברשימת אתרי המורשת העולמית, נכתב:

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרים ארכאולוגים נאוליתים
קטגוריה:אורקני: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:סקוטלנד: אתרי מורשת עולמית
סוויאטוסלאב השלישי, נסיך ולדימיר

סוויאטוסלאב השלישי ( 27 במרץ 1196 - 3 בפברואר 1252) (ברוסית: Святослав) בנו של וסבולוד הקן הגדול היה נסיך ולדימיר במשך שנתיים.

בגיל 4 נשלח להיות נסיך נובגורוד. עם פטירת אביו בשנת 1212 קיבל נסיכות בעיר יורייב-פולסקי לא רחוק מעיר ולדימיר. בתקופתו בעיר זו נבנתה קתדרלת גאורגי שקיימת עד היום. בשנת 1238 השתתף בקרב על סיט בו הכוחות הרוסים הובסו על ידי הכוחות הפולשים של המונגולים. באותה שנה קיבל מאחיו יארוסלאב השני נסיכות סוזדל. עם פטירת ירוסלאב בשנת 1246 קיבל נסיכות ולדימיר בהתאם לחוקי הירושה. אומנם בני יארוסלאב לא קיבלו אותו כנסיך ובהנהגת מיכאל חורובריט ובתמיכת המונגולים גירשו את סוויאטוסלאב מהעיר. למרות שכבר באותה שנה מיכאל נהרג בקרב, בהתאם להחלטת גויוק ח'אן כס נסיכות ולדימיר הועבר לבן אחר של יארוסלאב - אנדרי השני ולא חזר לסוויאטוסלאב. בשנת 1250 הוא ובנו נסעו לבירת אורדת הזהב. ככל הנראה מטרת הנסיעה הייתה לחזור לנסיכות ולדימיר, אך המטרה זו לא הושגה.

עם חזרה לרוסיה, הוא התיישב ביורייב-פולסקי והתמסר לדת. אשתו יבדוקיה הפכה להיות נזירה עוד בשנת 1228. הוא נפטר ב-3 בפברואר 1252 ונקבר בקתדרלה שבנה.

==קישורים חיצוניים==

250px

קטגוריה:נסיכי ולדימיר
קטגוריה:ילידי 1196
קטגוריה:נפטרים ב-1252
Executive Information Systems

Executive Information Systems או בראשי תיבות EIS הן מערכות תומכות החלטה המיועדות לשימושם של מנהלים.

כמערכות המיועדות לשימושם של מנהלים הן נבנו עם דגש על פשטות וקלות שימוש. כמות המידע בתוכן הייתה קטנה יחסית וכללה נתונים מסוכמים, לרוב מדובר בנתונים הנותנים תמונה כוללת ולא תמונה פרטנית. בדרך כלל הופקו הנתונים עבור המנהלים מתוך מחסן נתונים.

מערכות EIS הוגדרו כאוסף של כלי ניהול התומכים בצרכי המידע וצרכי קבלת ההחלטות של מנהלים על ידי שיתוף מידע פנים ארגוני ומידע חיצוני במסגרת אנליטית. הרעיון מאחרי מערכות מסוג זה היה הצגת מידע למשתמש ללא צורך בביצוע מניפולציות שלו, כך שהמערכות היו קלות ונוחות לשימוש. מערכות מסוג זה היו פופולריות בסוף שנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20.

כתוצאה מהצלחתן הוגבר השימוש בהן למנהלים בדרגים נמוכים יותר ואחרי כן אף לעובדים שאינם מנהלים. בעקבות כך יש אנשים שהתייחסו לראשי התיבות EIS כאל Everyone Information Systems במקום Executive Information Systems.

כיוון שהמערכות נחשפו לשימוש אוכלוסיות שאינן מנהלים בדרג בכיר, נוצרו צרכים לכמויות מידע רב יותר ולעיבודים מורכבים יותר. כך מערכות אלה איבדו את ייחודן בהשוואה למערכות תומכות החלטה אחרות ומערכות בינה עסקית.
כתוצאה מכך פחתה הנטייה שהייתה שכיחה בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20 לרכוש מוצרי EIS ולפתח מערכות כאלה.
התחליפים העכשוויים למערכות מסוג זה הם מוצרי EPM ושימוש ב-Dashboards ו-Scorecards.

== ראו גם ==
* בינה עסקית
* מחסן נתונים
* מערכת תומכת החלטה
* EPM

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחשוב
קטגוריה:מערכות מידע
אוקסייד וניוטרינו

אוקסייד וניוטרינו (באנגלית: Oxide & Neutrino) הוא צמד היפ הופ לונדוני המורכב מ-DJ אוקסייד (אלכס ריברס) ו-MC ניוטרינו (מארק אוסיי-טוטו).

הסינגל הראשון שלהם "Bound 4 Da Reload" הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי במאי 2000. השיר ידוע גם בתור שיר הנושא של סדרת הדרמה Casualty ב-BBC. השיר שלהם "Shoot 2 Kill", הושמע בסרטו של סשה ברון כהן "עלי ג'י - הסרט".

== דיסקוגרפיה ==
* 2000: The Solid Sound of the Underground
* 2001: Execute (הגיע למקום ה-11 בבריטניה)
* 2002: 2 Stepz Ahead (הגיע למקום ה-28 בבריטניה)
* 2007: 2nd Chance

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:להקות היפ הופ
קטגוריה:צמדים מוזיקליים בריטיים
אנדרי השני, נסיך ולדימיר

250px
אנדריי השני (ברוסית: Андрей Ярославич - אנדרי יארוסלאביץ'; 1221–1264) היה נסיך ולדימיר.

==ביוגרפיה==
עוד בחיי אביו יארוסלאב השני נסיכה של נסיכות וולדימיר, התמנה אנדריי לנסיך סוזדל. עוד במשרתו זו השתתף בקרב על הקרח בשנת 1242. עם פטירת אביו בשנת 1247 הוא ואחיו אלכסנדר נבסקי לא הסכימו עם כך שסוויאטוסלאב השלישי יהיה היורש ונסעו לאורדת הזהב ולאחר מכן למונגוליה לחצרו של גויוק חאן על מנת שיכריע בנידון. גויוק חאן, בניגוד לדעת באטו חאן, אישר לאנדרי למשול בוולדימיר. בשנת 1250 הוא התחתן עם דוברוסלאבה, בת נסיך גליץ'.

בשנת 1251 התחלף החאן הגדול באימפריה המונגולית. החאן הגדול החדש מונגקה עלה לשלטון בתמיכת באטו חאן. אלכסנדר נבסקי נסע לאורדת הזהב להתלונן על אנדרי, וטען שאנדרי לא העביר לחאן את כל כסף המס כנדרש. כתוצאה מכך, כוחות אורדת הזהב פלשו לרוסיה ובקרב ליד פריאסלאבל הובסו כוחות הרוסים. הנסיך אנדרי נמלט תחילה לנובגורוד ולאחר מכך לשוודיה.

בשנת 1256 אנדרי חזר לרוסיה והתפייס עם אלכסנדר נבסקי ועם הנהגת אורדת הזהב. הוא התחיל למשול בסוזדל. קיימות עדויות שבשנת 1263, לאחר פטירת אלכסנדר נבסקי, הוא נסע לאורדת הזהב במטרה לחזור להיות נסיך ולדימיר אך לא הצליח בכך.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נסיכי ולדימיר
קטגוריה:ילידי 1222
קטגוריה:נפטרים ב-1264
ג'ושוע בל

ג'ושוע בל בהופעה ב[[אוניברסיטת אינדיאנה, 2008]]
ג'ושוע דייוויד בל (באנגלית: Joshua David Bell; נולד ב-9 בדצמבר 1967) הוא כנר יהודי-אמריקאי זוכה פרס גראמי.

==קורות חיים==
בל נולד בבלומינגטון שבאינדיאנה, ארצות הברית לאב נוצרי, פסיכולוג במקצועו, שכיהן כפרופסור באוניברסיטת אינדיאנה, ולאם יהודייה, תרפיסטית.
הוא רואה עצמו כיהודי מבחינה תרבותית. בל הוא נינו של איש תנועת הביל"ויים שלמה אביגדור לוין, ממייסדי חדרה.

===קריירה מוזיקלית===
את שיעורי הכינור החל כבר בגיל ארבע, לאחר שאמו גילתה כי הוא אוסף חוטי גומי מרחבי הבית ומותח אותם בין ידיות שידתו, כדי להפיק צלילים שאותם נגנה אמו בפסנתר. כילד למד אצל ג'וזף גינגולד, כנר ומורה למוזיקה מפורסם שלימד בבית הספר למוזיקה של אוניברסיטת אינדיאנה. בגיל 12 הופיע כסולן בהופעת תזמורת פילדלפיה בניצוחו של ריקרדו מוטי. את לימודי התיכון סיים שנתיים לפני בני גילו. 

ב-1985 ערך את הופעת הבכורה שלו בקרנגי הול יחד עם תזמורת סנט לואיס, ומאז הופיע יחד עם רבות מהתזמורות הנחשבות בעולם. ב-2000 זכה בפרס גראמי על ביצוע יצירת סולו לכינור, יצירה מקורית שנכתבה עבורו על ידי המלחין ניקולס מאו אותה ביצע בניצוחו של רוג'ר נורינגטון. בל היה מועמד פעמים נוספות לפרס גראמי על ביצוע יצירות של ג'ורג' גרשווין מפורגי ובס, של ליאונרד ברנשטיין ועל האלבום המשותף שהקליט עם נגני המנדולינה בסגנון הבלוגראס, סאם בוש ומייק מרשל. 

בל ביצע את קטע הסולו בפסקול זוכה פרס אוסקר של סרט הקולנוע "הכינור האדום", שיצא לאקרנים ב-1998. ב-2009 חבר למלחין הסרטים לביצוע קטעי הסולו עבור פסקול הסרט מלאכים ושדים. השיר "Before My Time", שביצע עם סקרלט ג'והנסון, היה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר ב-2013. 

מאז 2004 בל הוא שותף אמנותי של תזמורת סיינט פול ומכהן כפרופסור אורח באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון. ב-2007 זכה בפרס אברי פישר היוקרתי הניתן למוזיקאים קלאסיים אמריקאיים עבור הישגים יוצאי דופן. החל מסתיו 2008 מכהן כמרצה בכיר בסגל בית הספר למוזיקה של אוניברסיטת אינדיאנה. במאי 2011 נקבע כמנהל מוזיקלי של האקדמיה של סנט מרטין בשדות. 

כלי הנגינה של בל הוא כינור סטרדיוואריוס המכונה "Gibson ex Huberman". הכינור, ששימש בעבר את הכנר ברוניסלב הוברמן, יוצר ב-1713, עיצומה של "תקופת הזהב" של אנטוניו סטרדיווארי. בל רכש אותו בסכום של קרוב ל-4 מיליון דולר אמריקאי, כשלצורך הרכישה מכר את כינורו הקודם, סטרדיוואריוס המכונה "Tom Taylor". אלבומו הראשון שהוקלט עם הכינור החדש, Romance of the Violin, נמכר במעל 5 מיליון עותקים. 

בתחילת 2007 נרתם בל לניסוי שערך עיתונאי הוושינגטון פוסט ג'ין ויינגרטן. בל התנדב ללבוש בגדי רחוב וכובע מצחייה מסווה, להופיע כנגן רחוב בשעת עומס בתחנת הרכבת התחתית של וושינגטון, כשהוא מנגן יצירות מופת בכינורו. במהלך הניסוי בן 43 הדקות, שתועד במצלמה נסתרת, חלפו על פני בל 1,097 עוברי אורח. רק שבעה מהם עצרו להאזין לנגינתו ורק אישה אחת זיהתה אותו. בל הצליח לאסוף במהלך הניסוי 32.17 דולרים (לא כולל שטר של 20 דולר שניתן לו על ידי האישה שזיהתה אותו). על תיאור הניסוי זכה ויינגרטן בפרס פוליצר לכתבה עיתונאית.

הופיע בישראל עם הפילהרמונית מספר פעמים בשנים 2010, 2012, 2016, 2017 ו-2021.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמני קולומביה רקורדס
קטגוריה:כנרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מנהלים מוזיקליים
קטגוריה:יהודים זוכי פרס גראמי
קטגוריה:ילדי פלא במוזיקה קלאסית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ישראלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
MG42

קן שבצרפת נושא מקלע MG42 עם דורגלים ומחסנית מעוגלת]]
ה-MG42 (קיצור מגרמנית של Maschinengewehr 42, Maschinengewehr - "מקלע" בגרמנית) הוא מקלע מתוצרת גרמניה. מכונה גם "שפנדאו" על שם רובע שפנדאו בו יוצר.

== פיתוח וייצור ==
ה-MG42 הוא מקלע 7.92 מ"מ נפוץ שפותח על ידי גרמניה הנאצית ונכנס לשירות הוורמאכט בשנת 1942 והחליף את המקלע ה-MG34. הוא הוכיח עצמו רבות במלחמה כאמין, עמיד וקל לשימוש.

== היסטוריה ==
מאז שנות ה-30 של המאה ה-20, הציג הוורמאכט את ה-MG34 שנחשב אחד מהמקלעים המודרניים הראשונים שמצויד בשינוי קנה מהיר, ולו עמידות גבוהה. מאוחר יותר פותח דגם חדיש למקלע - ה-MG42.

המקלע יכול היה לשאת דורגליים וחצובות כבדות בשביל נשק משוריין. הנשק שימש אפילו את הלופטוואפה.
אך עם זאת, היו לו חסרונות, כמו רגישות לאבק, ויוקר הייצור שלו.

לאחר שנעשה במקלע שימוש נרחב ומוצלח בזמן מלחמת העולם השנייה (בעיקר בידי גרמניה הנאצית), פיתחה חברת ריינמטאל את ה-MG3; גרסה מודרנית של ה-MG42 בסוף שנות ה-50. ה-MG3 נמצא עד היום בשירות כוחות הבונדסוור ודומה מאוד בעיצובו ל-MG42 ההיסטורי.

==תמונות==
<gallery>
Bundesarchiv Bild 183-J24116, Italien, Monte Cassino.jpg|חייל גרמני המגן על מונטה קאסינו, מצויד ב-MG42
Bundesarchiv Bild 101I-259-1389-30A, Südfrankreich, Soldat an MG 42 in Schützenpanzer.jpg|מקלען יורה ב-MG42 רכוב על גבי זחל"ם Sd.Kfz. 250
Men of the 2nd Sherwood Foresters firing a captured German MG42 machine gun, Tunisia, 27 April 1943. NA2355.jpg|חיילים בריטים עם מקלע MG42 שלל בצפון אפריקה
Bundesarchiv Bild 101I-582-2122-34, Frankreich, Fallschirmjäger mit Fla-MG.jpg|חייל פלשירמיאגר גרמני עם MG42 מכוון לשמיים בצרפת
</gallery>

==ראו גם==
* MG34
* MG3
* בראונינג 0.3

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקלעים
קטגוריה:נשק קל גרמני במלחמת העולם השנייה
אנסנדה

אנסנדה (בספרדית: Ensenada) היא העיר השלישית בגודלה במדינת באחה קליפורניה ועיר נמל חשובה במערב מקסיקו. העיר נמצאת בחצי האי באחה קליפורניה לחופו של האוקיינוס השקט. נכון לשנת 2005 חיו בעיר כ-460,000 תושבים. העיר הוקמה ב-15 במאי 1882.

אנסנדה היא עיר נמל חשובה למקסיקו, עיר מסחר ותיירות. היא שוכנת באזור שמוכר בגפנים שלו והיין שמפיקים מגפנים הללו נחשב למשובח במקסיקו.

נמל אנסנדה הוא מהחשובים במקסיקו בזכות קרבתו לנמל לונג ביץ' ונמל לוס אנג'לס במדינת קליפורניה. זהו הנמל היחידי במדינת באחה קליפורניה והצפוני ביותר במקסיקו בחוף האוקיינוס השקט. הנמל נהנה מפריחה גם בזכות העובדה שאין שום מסילת רכבת המחברת את העיר עם מסילת הרכבות של מקסיקו ועל כן ספינות ומשאיות משא הן הדרכים הזולות ביותר להעביר מטען לארצות הברית, אולם ישנה תוכנית לבנות מסילת רכבת שתחבר את אנסנדה לסן דייגו.

אנסנדה שוכנת 120 ק"מ דרומית לגבול עם ארצות הברית ועל כן נחשבת ליעד תיירות פופולרי בידי אמריקאים ומקסיקנים כאחד. בנוסף ישנם נתיבי שיט רבים של ספינות תענוגות היוצאות מלוס אנג'לס ועוצרות באנסנדה למספר ימים/שעות.

אחד האתרים הפופולריים בסביבת העיר הוא לה בופדורה, הגייזר השני בגודלו בעולם.

כבר בתחילת המאה ה-20 בעיר התקיימה קהילה יהודית. דוד גולדבאום היה ראש העיר במשך כ-3 שנים החל משנת 1927.

==ערים תאומות==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:מקסיקו: ערי חוף
קטגוריה:מקסיקו: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1882
סיף (כוכב)

סיף או κ (קאפה) באוריון הוא הכוכב השישי בבהירותו בקבוצת הכוכבים אוריון ומייצג את רגלו השמאלית (המזרחית) של אוריון. מקור שמו הוא מערבית: سیف الجبّار ("סיף אל-ג'באר") - חרב הענק . השם היה שייך במקור לאחד מכוכבי החרב ι (יוטה) באוריון או θ (תטא) באוריון, אך עבר, כנראה בטעות, לרגל שמאל של הדמות המיתולוגית.

==תכונות==
סיף הוא על-ענק כחול, מסוג ספקטרלי B1, הפולט קרינה בעוצמה גדולה פי 65,000 מעוצמת ההארה של השמש, בדומה לעוצמת ההארה של ריג'ל הסמוך אליו. גם המרחק של סיף ממערכת השמש דומה למרחקו של ריג'ל, כ-700 שנות אור. לעומת זה בהירות נראיתו הנראית היא מדרגה 2.06, כלומר כשביעית מבהירותו הנראית של ריג'ל. ההבדל בבהירות הנראית נובע מכך שלסיף טמפרטורה גבוהה פי 2 - כ-26,000 מעלות קלווין, כך שלמעלה מ-90% מהקרינה שלו נפלטת בתחום העל-סגול לעומת שליש בלבד מקרינתו של ריג'ל.

אף על פי שכוכבים המסווגים כעל-ענקים לא אמורים להתיך מימן להליום אלא להיות בשלב התכת הליום ליסודות כבדים יותר, טמפרטורה גבוהה כמו של סיף מאפיינת היתוך יציב של מימן, כך שנראה שהכוכב עדיין לא סיים את תהליך הפיכתו לעל-ענק והוא צפוי לגדול עוד מעבר לרדיוסו הנוכחי של כ-11 פעמים רדיוס השמש.

מסתו של סיף מוערכת ב-15–17 מסות שמש, כך שהוא צפוי להפוך לעל-ענק אדום ולסיים את חייו בסופרנובה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://stars.astro.illinois.edu/sow/saiph.html סיף באתר של ג'ים קלר] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:על-ענקים מסוג B
קטגוריה:קבוצת הכוכבים אוריון
Data Mart

Data mart או מרכול נתונים הוא בסיס נתונים המשמש לעיבודים אנליטיים ודווחי בינה עסקית. ה-Data mart דומה למחסן נתונים מבחינת תכונותיו וסוגי העיבודים המתבצעים עם נתוניו. הגורמים המבחינים בינו לבין מחסן נתונים הם טווח הנתונים והגודל. בעוד שמחסן נתונים מתייחס לנתונים של כל המערכות וקווי העסקים של הארגון, מכיל ה-Data mart נתונים המתייחסים רק לחלק מהעסקים ולחלק מהמערכות של הארגון. במובן זה ה-Data mart הוא מעין מחסן נתונים של ארגון פנימי המהווה חלק מהארגון. ניתן למצוא בארגון מספר Data marts.

== היסטוריה ==
תחילת דרכם של בסיסי נתונים אנליטיים בארגונים הייתה באמצעות מחסני נתונים. כשהתברר כי הקמת מחסן נתונים לארגון הוא תהליך קשה, ארוך ויקר, שבמקרים רבים קיים קושי בהצדקת התועלת בהקמתו, התחילו ארגונים את התהליך בהקמת Data marts. הרעיון היה להשתמש ב-Data mart כפרויקט חלוץ למחסן הנתונים, להפיק תועלות מדידות לארגון בטווח זמן קצר יחסית ולפרוס את הקמת מחסן הנתונים על פני פרק זמן ארוך יותר ובהתאם לחלק את המשאבים הנדרשים להקמתו על פני יותר שנים.

חלק מהארגונים נשארו עם Data marts שלא התפתח מהם מחסן נתונים.

התשובה לשאלה האם להסתפק בבניית Data marts או לבנות מחסן נתונים כלל ארגוני? תלויה במהות הארגון הספציפי המיישם פתרון בתחום זה. התשובה יכולה להיות גם הקמת שני סוגי המאגרים. הוויכוח בהקשר זה דומה לוויכוח בשאלת ביזור מול ריכוז בהקשרים אחרים.

== ראו גם ==
* בינה עסקית
* מערכת תומכת החלטה

קטגוריה:מחשוב
הרחבת גלואה

הרחבת גלואה היא הרחבה נורמלית וספרבילית של שדות. הרחבות כאלו הן אבן הפינה של תורת גלואה, לא רק מכיוון שתכונה זו גוררת מספר תוצאות שונות, אלא גם מכיוון שהרחבות גלואה מקיימות את המשפט היסודי של תורת גלואה.

תוצאה של אמיל ארטין מאפשרת לבנות הרחבת גלואה בקלות: עבור שדה <math>L</math>, נסמן ב-<math>G</math> חבורה כלשהי של אוטומורפיזמים של <math>L</math>. עבור <math>K</math> שדה השבת של <math>G</math>, מתקיים ש-<math>L/K</math> הרחבת גלואה.

כל הרחבת שדות ספרבילית אפשר להמשיך להרחבת גלואה, הנקראת סְגור גלואה של ההרחבה המקורית.

== הגדרות שקולות ==
להרחבות גלואה יש מספר הגדרות שקולות:
* ההרחבה L/K נורמלית וספרבילית.
* <math>L</math> הוא שדה הפיצול של פולינום ספרבילי כלשהו מעל <math>K</math>.
* <math>K</math> הוא שדה השבת של L תחת חבורת אוטומורפיזמים כלשהי.
* הסדר של חבורת גלואה של ההרחבה שווה לממד ההרחבה.

== דוגמאות. ==

1. כל הרחבה ריבועית ספרבילית היא נורמלית, ולכן גלואה.

2. נסמן ב- <math>\alpha = \sqrt[4]{2}</math> את השורש הרביעי של 2. השדה <math>L=\mathbb{Q}[\alpha]</math> אינו הרחבת גלואה של <math>\mathbb{Q}</math>, משום שההרחבה אינה נורמלית: <math>\alpha</math> הוא שורש של הפולינום <math>x^4-2</math>, שהוא אי-פריק (לפי קריטריון אייזנשטיין) אבל השורש <math>i\alpha</math> אינו שייך ל-<math>K</math>. לעומת זאת, <math>L</math> הוא הרחבת גלואה של שדה הביניים <math>L_0 = \mathbb{Q}[\sqrt{2}]</math>. סגור גלואה של ההרחבה <math>L/\mathbb{Q}</math> מתקבל מצירוף כל השורשים של הפולינום המינימלי ל-<math>\mathbb{Q}</math>, ושווה משום כך ל- <math>K = \mathbb{Q}[\alpha,i\alpha,-\alpha,-i\alpha] = \mathbb{Q}[\alpha,i]</math>. זוהי הרחבה מממד 8, שחבורת גלואה שלה היא החבורה הדיהדרלית מאותו סדר.

== הכללה להרחבות של חוגים ==

בתורת החוגים הקומוטטיביים, הרחבה <math>S</math> של חוג <math>R</math>, יחד עם חבורה <math>G</math> של אוטומורפיזמים של <math>S</math>, נקראת הרחבת גלואה של <math>R</math> אם <math>S</math> מודול פרויקטיבי מעל <math>R</math>, תת-החוג האינווריאנטי תחת <math>G</math> הוא <math>R</math>, ולכל אידמפוטנט <math>e</math> של <math>S</math> פעולת <math>G</math> נאמנה על <math>Se</math> (כלומר לכל <math>\sigma \neq 1</math> קיים <math>x\in S</math> כך ש-<math>(\sigma(x)-x)e \neq 0</math>). כמו בהרחבה של שדות, אם S הרחבת גלואה של R אז <math>S \otimes_R S \cong S \oplus \cdots \oplus S</math>. התאמת גלואה מתאימה את תת-החבורות של G להרחבות הביניים הספרביליות, שאפשר לזהות את הצמצום של איבר ב-G אליהן מצמצום הפעולה שלו לכל מחובר ישר.

הרחבת שדות <math>K/F</math> היא הרחבת גלואה של חוגים אם ורק אם היא הרחבת גלואה של שדות. באופן כללי יותר, כל הרחבת גלואה של שדה F היא מהצורה <math>S = K \times \cdots \times K</math> כאשר <math>K/F</math> היא הרחבת גלואה; S הוא הרחבת גלואה ביחס לחבורת אוטומורפיזמים הנוצרת על ידי שיכון אלכסוני של <math>\operatorname{Gal}(K/F)</math> ופעולה טרנזיטיבית רגולרית על העותקים של <math>K</math>. לדוגמה, אם <math>R</math> תחום שלמות, הרחבת גלואה הנוצרת על ידי איבר אחד היא תמיד מהצורה <math>R[x]/\langle f(x) \rangle</math> כאשר הפולינום <math>f</math> הוא פולינום מתוקן והדיסקרימיננטה שלו היא איבר הפיך של <math>R</math>. בפרט, ההרחבה היחידה מדרגה 2 של חוג השלמים <math>\mathbb{Z}</math> היא <math>\mathbb{Z}\oplus \mathbb{Z}</math>.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תורת השדות
קטגוריה:אווריסט גלואה
אקדמיית הטניס של ניק בולטיירי

אקדמיית הטניס של ניק בולטיירי הראשונה בעולם הוקמה על ידי ניק בולטיירי בשנת 1978 בעיר בראדנטון שבפלורידה, ארצות הברית, כפנימיית טניס המשלבת אימוני טניס אינטנסיביים עם תוכנית לימודים אקדמית.
==היסטוריה==
בתחילת שנות ה-80 קנה בולטיירי שדה עגבניות בבראדנטון, והקים עליו את אקדמיית הטניס המלאה הראשונה בעולם. האקדמיה כוללת מעונות, מרכז פנאי, בית ספר ומתקני אימון: 35 מגרשים קשים, 17 מגרשי חימר (מגרש אחד של חימר אדום, השאר מצופים בחימר ירוק), מגרשי אימון נוספים ו-4 אולמות טניס.

בשנת 1987 נקנתה האקדמיה על ידי חברת ניהול הכישרונות IMG. במהלך השנים הרחיבה חברת IMG את האקדמיה לתחומים נוספים: גולף, כדור בסיס, כדורסל, כדורגל ושחייה.

בולטיירי, שנפטר בדצמבר 2022 בגיל 91, מילא חלק מרכזי בניהול האקדמיה לאורך השנים והותיר אחריו מורשת אימון מיוחדת לטניס שהניבה הצלחות רבות.

== בוגרים ראויים לציון ==
מאקדמיית הטניס של ניק בולטיירי יצאו (וממשיכים לצאת) עשרות רבות של טניסאים ברמות הגבוהות ביותר, בהם רבים שזכו בתוארי גראנד סלאם ואף דורגו במקום הראשון בעולם.
*קיי נישיקורי
*אנדרה אגאסי (דורג במקום הראשון בעולם)
*בוריס בקר (דורג במקום הראשון בעולם)
*ג'ניפר קפריאטי (דורגה במקום הראשון בעולם)
*ג'ים קורייר (דורג במקום הראשון בעולם)
*דניאלה האנטוחובה
*מרטינה הינגיס (דורגה במקום הראשון בעולם)
*ילנה יאנקוביץ' (דורגה במקום הראשון בעולם)
*אנה קורניקובה
*מרסלו ריוס (דורג במקום הראשון בעולם)
*מארי פירס
*גרג רוזצקי
*פיט סמפראס (דורג במקום הראשון בעולם)
*מוניקה סלש (דורגה במקום הראשון בעולם)
*מריה שראפובה (דורגה במקום הראשון בעולם)
*ניקול ואידישובה
*ונוס ויליאמס (דורגה במקום הראשון בעולם)
*סרינה ויליאמס (דורגה במקום הראשון בעולם)

==קישורים חיצוניים==
* 
*[http://www.nickbollettieri.com/ האתר הרשמי של ניק בולטיירי]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארצות הברית: טניס
משה שוורץ

משה שוורץ (1925–1978) היה פילוסוף, חוקר פילוסופיה ופרופסור במחלקה לפילוסופיה באוניברסיטת בר-אילן, שאותה הקים ושבראשה עמד.

==ביוגרפיה==
שוורץ סיים את עבודת הדוקטורט בשנת 1954 באוניברסיטה העברית בירושלים. נושא התזה שלו הייתה התפיסה הריאליסטית של המיתוס במשנתו של פרידריך וילהלם שלינג. בשנת 1960 הוא מונה למרצה בפילוסופיה באוניברסיטת בר-אילן.

שוורץ הושפע בעיקר מהגותם של שלינג ופרנץ רוזנצווייג. הוא עסק בחשיבות השפה וביחס לדרכי ההבנה של הניסיון הדתי בעידן המודרני. מושאי מחקריו היו בין היתר ר' יהודה הלוי, משה מנדלסון, רנ"ק ומרטין בובר. בשנת 1968 זכה בפרס של עירית רמת גן לחכמת ישראל על ספרו "שפה, מיתוס ואומנות".

לשוורץ ואשתו מרים נולדו שלש בנות ושני בנים - יוסף ואלי.

==פעולות לזכרו==
במלאת עשרים שנה למותו, בשנת 1998, הקדישה אוניברסיטת בר-אילן את ספר השנה למדעי היהדות והרוח (כב-כג) לזכרו והוא נקרא גם "ספר משה שוורץ". השער הראשון של הספר נקרא "משה שוורץ - האיש והגותו" וכולל מאמרים מאת מנחם צבי קדרי, יהודה פרידלנדר, וזאב לוי. את הספר ערך משה חלמיש. כעבור עשור נוסף, בשנת 2008, התקיים כינוס בן יומיים במחווה להגותו בשם "אידיאליזם, מיתוס והתגלות". הכינוס התקיים במכון ון ליר בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב.

ב-2019 יצא הספר "מיתוס - שפה - התגלות; בעקבות הגותו של משה שוורץ", בעריכת בנו, יוסף שורץ.

==כתביו==
;ספרים:
*שפה, מיתוס, אמנות: עיונים במחשבה היהודית בעת החדשה, הוצאת שוקן, 1966
*הגות יהודית נוכח התרבות הכללית, הוצאת שוקן, 1976
*ממיתוס להתגלות, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1978

;ספרים שערך
*אברהם סולטמן, מנחם צבי קדרי, משה שוורץ (עורכים), ספר ברוך קורצווייל: דברי הגות ושירה, הוצאת שוקן, 1975
*משה שוורץ ומשה חלמיש (עורכים), התגלות, אמונה, תבונה, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 1976
*ברוך קורצווייל, לנוכח המבוכה הרוחנית של דורנו: פרקי הגות וביקורת, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 1976

;ספרים להם תרם מבוא וביאורים
*פרנץ רוזנצווייג, כוכב הגאולה, מוסד ביאליק, 1970

;ספרים שתרגם
*פרידריך וילהלם שלינג, שיטת האידיאליזם הטרנסצנדנטאלי, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 1980. 965-226-008-8 ISBN

== לקריאה נוספת ==
*יוסף שוורץ (עורך), מיתוס - שפה - התגלות; בעקבות הגותו של משה שוורץ. ירושלים: הוצאת כרמל, 2019. [https://ebooks.psik.io/book?book_id=3794 לקריאת הספר בפסיק, הספרייה הדיגיטלית] (זמין לסטודנטים וחוקרים).

==קישורים חיצוניים==
* [http://newmofet.macam.ac.il/ktiva/kivunim/article22/Pages/language.aspx דיון בהגותו של שוורץ], באתר מכון מופ"ת
* [http://www.biupress.co.il/files/102041.pdf תוכן העניינים של "ספר משה שוורץ" שיצא לזכרו] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילוסופים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: פילוסופיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: מחשבת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1978
בית הסראייה (צפת)

בית הסראייה הוא מבנה בכיכר העצמאות בצפת, אשר נבנה בימי דאהר אל-עומר ובו היה מקום מושבו של מושל צפת בימי השלטון העות'מאני. בתקופה זו נבנה מגדל שעון מעל הסראייה לציון 25 שנה לשלטונו של הסולטאן העות'מאני עבדול חמיד השני כחלק מבנייה של שבעה מגדלי שעון בארץ ישראל.

הסראיה בנויה ממבנה בצורת האות "ח" שבו שתי קומות, שהגבוהה ביניהן בנויה מחדרים ומרפסת ארוכה מאוד.
הסראיה בצפת שימשה גם כבית כלא. בראש הסראיה נמצא שעון גדול ומפואר, הפועל עד ימינו.

במהלך פרעות תרפ"ט כונסו כל היהודים לחצר הסראייה שם נותרו בהסגר עם מזון מועט משך ימים אחדים. אחד השומרים הערבים במקום ירה לתוך הקהל והרג נערה צעירה וילד.

כיום משמשת הסראייה כמרכז לתרבות של העיר ומתנ"ס ע"ש אייזיק ואדית וולפסון. יש בו תערוכה על תולדות צפת, חיזיון אור-קולי ומרכז מידע לתיירים. אחד מחדרי הסראייה משמש כיום גם כבית כנסת קטן. ברחבת הכניסה לסראייה נערכים מופעים שונים.

==גלריית תמונות==
<gallery mode="nolines" widths="190" heights="190">
קובץ:Plein bij het voormalige Turkse fort te Safad (Safed) met toren, Bestanddeelnr 255-3993.jpg|המבנה בשנת 1964 כפי שצילם וילם ואן דה פול
קובץ:Safed i.jpg|הסראייה ב-1948
קובץ:Safed-71-n.jpg|החצר הפנימית בסראייה
קובץ:Saraya Building - Tzfat - Palmach 2717.jpg
קובץ:Saria Safed1.jpg|השעון בראש המגדל
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.zefat.muni.il/Tourism/Lists/List1/CustomDispForm.aspx?ID=67 סארייה], באתר עיריית צפת

קטגוריה:צפת העתיקה
קטגוריה:צפת: מבנים
קטגוריה:בתי ממשל עותמאני בארץ ישראל
קטגוריה:ישראל: מגדלי שעון
מרגרט, העלמה מנורווגיה

מרגרט (באנגלית: Margaret; בגאלית סקוטית: Mairead או Maighread - מאיריד או מייגריד; 9 באפריל 1283 – 26 בספטמבר 1290), המכונה "העלמה מנורווגיה" או "הבתולה מנורווגיה" (באנגלית: Maid of Norway; בנורווגית: Jomfruen av Norge), הייתה נסיכה נורווגית ויורשת העצר לכתר הסקוטי. בין השנים 1286 ועד מותה נחשבה למלכת סקוטלנד, אף ששלטונה היה שנוי במחלוקת, והיא מעולם לא הגיעה לסקוטלנד.

==ביוגרפיה==
מרגרט נולדה ב-9 באפריל 1283, והייתה בתם של אריק השני, מלך נורווגיה ושל מרגרט מסקוטלנד, בתו של אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד. אמה נפטרה בלידתה ועל פי הגסטא אנליה תאריך הלידה ופטירת אמה הוא ב-9 באפריל, אולם על פי כרוניקת לנרקוסט מרגרט נולדה ב-27 או ב-28 בפברואר.

בעקבות מות בניו של אלכסנדר השלישי, ולאחר מות רעייתו התעוררה שאלת הירושה לכס המלוכה הסקוטי. בשנת 1284 התכנס הפרלמנט הסקוטי ביוזמת המלך, והכריז על מרגרט, נכדתו (בת מרגרט בתו), כיורשת, אולם ב-1 בנובמבר 1285 אלכסנדר נשא לאישה את יולנד דה דרה בתקווה שיוולד לו בן יורש.

אלכסנדר נהרג בנפילה מסוסו ב-19 במרץ 1286, עת שרכב לקינגהורן שבפיף במטרה לבקר את רעייתו השנייה. גופתו נמצאה למחרת. ככל הנראה איבד המלך את דרכו וסוסו הידרדר ממדרון.

בעת מותו של אלכסנדר הייתה יולנד בהיריון, אולם ההיריון הסתיים בהפלה בנובמבר 1286 ומרגרט, נכדתו של אלכסנדר הפכה ליורשת. מרגרט נפטרה בטרם הוכתרה, בדרכה לסקוטלנד ב-26 בספטמבר 1290, והחלה תקופה בלא בית מלוכה שנמשכה כשש שנים, עד הכתרת ג'ון דה באליול כמלך ב-30 בנובמבר 1292.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:בית דאנקלד
קטגוריה:נסיכות המאה ה-13
קטגוריה:מלכות המאה ה-13
קטגוריה:ילידי 1283
קטגוריה:נפטרים ב-1290
Gewehr 43

Gewehr 43 (מגרמנית: רובה דגם 43, ידוע גם בשם Karabiner 43) הוא רובה חצי אוטומטי בקוטר של 7.92 מ"מ שפותח על ידי גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. Gewehr 43 הוא שיפור של ה-Gewehr 41 אשר פותח על ידי החברה מאוזר ופעל על מערכת פליטת גזים הדומה לרובה הסובייטי SVT-40.

== פיתוח ==
הדוקטרינה הטקטית של צבא גרמניה הנאצית כללה מחלקות חיל רגלים אשר התבססו על מקלע MG 34 ליצירת כוח אש ולצידו רובאים שצוידו ברובה בריחי מסוג מאוזר K98, רובה ותיק שפותח בשנת 1898 ושירת במלחמת העולם הראשונה.

בשנת 1941, שתי חברות הגישו את הצעותיהן לצבא הגרמני לרובה חצי אוטומטי וולטר ומאוזר, הרובים נקראו Gewehr 41W\Kar. 41W ו-Gewehr 41M\Kar. 41M בהתאמה. הרובים היו דומים למדי ושניהם כללו מערכת פליטת גזים בעייתית, שמוקמה בלוע הקנה.

הרעיון לפיתוח ה-Gewehr 43, עלה כאשר במסגרת מבצע ברברוסה (פלישת צבא גרמניה לברית המועצות), נפל בידי הצבא הגרמני נשק סובייטי מדגם SVT-40, רובה חצי-אוטומטי אך בעל מערכת פליטת גזים יעילה יותר.

ה-Gewehr 43 התבסס על מבנה ה-Gewehr 41, אך בשילוב מערכת פליטת הגזים הרובה הרוסי.

ה-Gewehr 43 הוכח כמוצלח מאוד והחל מ-1943 הפך לנשק שכיח בצבא גרמניה הנאצית.

== קישורים חיצוניים ==

* מידע על הרובה באתר [http://www.panzergrenadier.net/article-G43.php פאנצרגרנדיר]
* מידע על הרובה באתר [https://web.archive.org/web/20041012204119/http://world.guns.ru/rifle/rfl12-e.htm מודרן פיירארמס]

קטגוריה:נשק קל גרמני במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:רובים חצי-אוטומטים
צפון רונלדסיי

צפון רונלדסיי (באנגלית: North Ronaldsay) הוא הצפוני שבאיי אורקני בסקוטלנד שבממלכה המאוחדת. שטחו של האי כשבעה קמ"ר ומתגוררים בו כ-70 תושבים (2011). האי הוא ה-14 בגודלו מבין איי אורקני.

==גאוגרפיה==
זהו האי הצפוני ביותר שבין איי אורקני, והוא ממוקם כארבעה ק"מ צפונית לסנדיי הדרומי לו. אורכו של האי כחמישה ק"מ, ובו שני מפרצים חוליים: מפרץ לינקלט בחופו המזרחי של האי ומפרץ סאות' (המפרץ הדרומי), בחופו הדרומי של האי. מערבו של האי סלעי, ובחופיו המערבים של האי שוניות סלעיות רבות. האי נמוך וחשוף, ותנאי השטח אינם מאפשרים הגנה מהרוחות העזות. כמו כן, בשל השוניות הרבות המקיפות אותו, ספינות רבות טבעו לחופיו (ומסיבה זו נבנה עליו מגדלור).

הגדול ביישובי האי הוא הכפר הולנדסטאון (Hollandstoun) בדרום האי. באי שדה תעופה קטן ורציף.

==היסטוריה==
בית הולנד שבאי נבנה בשנת 1727 וזמן לא רב לאחר מכן, בשנת 1789 נבנה באי המגדלור בתכנונו של המהנדס תומאס סמית' עבור המפקח על אורות הצפון.

==תחבורה==
טיסות סדירות מקשרות את האי עם העיר קירקוול שבמיינלד, וכן שירות מעבורות מקשר את הולנדסטאון. שירות המעבורות מתופעל על ידי חברת מעבורות אורקני.

==כלכלה==
הכבשים המקומיות. זן מקומי ייחודי הניזון מ[[אצות.]]
עיקר כלכלת האי מתבססת על רעיית צאן. כבשי צפון רונלדסיי הם זן ייחודי של האי הניזון מאצות. ענף כלכלי מרכזי נוסף הוא ענף התיירות - בעיקר לצורך צפייה בציפורים. בשנת 1987 הוקם באי מצפה ציפורים במטרה לחקור את נדידת הציפורים באזור ואת מספר הציפורים העוברות והמקננות באי. האי ידוע כאתר קינון מרכזי באזור.

==מגדלור אורקני==
המגדלור של האי ממוקם בראש דניס (Dennis Head), שבצפון האי. המגדלור הראשון באתר הוקם בשנת 1789 בתכנונו של המהנדס תומאס סמית'. בשנת 1809 הוקמו מגדלורים נוספים באיי אורקני, והמגדלור של ראש דניס הפסיק את פעולתו. בשנת 1852 הוקם מגדלור חדש במרחק לא רב בצפון האי. מגדלור זה שוקם מספר פעמים ופועל גם כיום. 

שרידי מגדל האבן של המגדלור הראשון שנבנה נותרו עד ימינו. המבנה שוקם בשנת 2006 במסגרת תוכנית הטלוויזיה "שיקום מבנים" ("Restoration").

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.nrbo.co.uk/ מצפה הכוכבים שבאי]
*[http://www.nlb.org.uk/ourlights/history/northronaldsay.htm ההיסטוריה של המגדלור בצפון רונלדסיי]

קטגוריה:אורקני: איים
איטליקה

ה[[אמפיתיאטרון הרומי באיטליקה]]
איטליקה (בלטינית: Italica; בספרדית: Itálica), היא עיירה רומית הנמצאת כ-9 ק"מ מצפון-מערב לסביליה, בחבל אנדלוסיה שבספרד. את העיירה ייסד בשנת 206 לפנה"ס בהיספניה המצביא הרומאי פובליוס קורנליוס סקיפיו אפריקנוס כדי ליישב את החיילים הרומאים שנפצעו בקרב איליפה (במסגרת הזירה האיברית במלחמה הפונית השנייה).

כיום מהווה העיר אתר ארכאולוגי.

באתר צולמו מספר סצנות לסדרה "משחקי הכס", בין העונות 6–8.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרד: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:האימפריה הרומית
קטגוריה:אנדלוסיה
קטגוריה:ספרד הרומית
אמנדה קוצר

אמנדה קוצר (Amanda Coetzer; נולדה ב-22 באוקטובר 1971) היא טניסאית עבר מדרום אפריקה. קוצר זכתה בקריירה שלה ב-13 תוארי יחידות (9 WTA ו-4 ITF) וב-11 תוארי זוגות (9 WTA ו-2 ITF). בשיאה דורגה קוצר במקום ה-3 בעולם (3 בנובמבר 1997).

קוצר שיחקה בנבחרת דרום אפריקה בין השנים 1992 ו-2003. מאזנה בגביע הפדרציה עומד על 31 ניצחונות (25 במשחקי יחידות ו-6 במשחקי זוגות) ו-13 הפסדים (9 במשחקי יחידות ו-4 במשחקי זוגות).

קוצר נשואה לארנון מילצ'ן, איש עסקים ומפיק ישראלי, ולהם שני ילדים משותפים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דרום אפריקאיות שנולדו ב-1971
קטגוריה:טניסאיות דרום אפריקאיות
לימפומת תא T

לימפומה מסוג תא T היא משפחת גידולים (סרטניים) של קשרי לימפה או של מערכת הלימפה בכללותה, מסוג הלימפומות שאינן לימפומת הודג'קין (NHL - Non-Hodgkin's Lymphoma). הלימפומה מסוג תא T הובדלה מלימפומות אחרות שאינן הודג'קין מפאת מעורבותה בעור. בהתחלה, כשניסו לאבחן את מעורבותה של הלימפומה בעור, לרוב מצאו מיקוזיס פונגאיידס או תסמונת סזארי. הסתבר, לאחר מכן, שהתגובה של לימפומה תא T לטיפול-שונות. העור, הוא המקום השניוני להמצאות לימפומה, הראשון הוא הקיבה ואיברי עיכול אחרים.

== אבחנה ==
אין אבחנה קבועה, ישנם כמה סוגים של אבחנה למקרים שונים.

== סיווג ==
השכיחות של מיקוזיס פונגאיידס היא 44% מכלל הלימפומות השרידות של הירפאות מהמחלה לחלוטין לאחר 5 שנים הוא 88%
השכיחות של תסמונת סזארי היא 3% מכלל מקרי הלימפומות הללו והשרידות לאחר 5 שנים אינה טובה ועומדת על כ-24%
סוגים כרוניים אחרים מופיעים בכ-1-15% מהחולים בלימפומת T וכ-80-100% נרפאים
סוגים אקוטיים אחרים מופיעים בכ-1-5% מהחולים וסיכוייהם להחלים לאחר 5 שנים הם 15-30%.

== לימפומות תא T כרוניות ==
הנפוצה מבין קבוצה זו היא . מחלה עקשנית, מופיעה לרוב בעור, בשיעור צמיחה איטי מאוד. טיפולים לא משפיעים עליה במידה רבה. המחלה לפעמים מתפשטת עד כדי היעלמות הדרמיס בכללותו. הקרנות לעיתים לא רחוקות משמשות לטיפול אך הניסיון בהן לא גדול במיוחד. לכשליש מחולים במחלה זו הייתה בעבר לימפומת הודג'קין.

== לימפומות תא T אקוטיות ==
הנפוצה מביניהן היא לימפומה עקב וירוס תא T האנושי, הנפוץ בדרום מערב יפן, דרום אמריקה, מרכז אפריקה ובקריביים. חולים בלימפומה/לוקמיה של תא T, מקבלים את המחלה 20 שנים לאחר החשיפה לווירוס. במצב החמור של המחלה היא תאופיין בכבד מוגדל (הפטומגליה) וזיהומים. במצב הכרוני של המחלה צורת העור תזכיר את צורתו במיקוזיס פונגואידס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גידולים ממאירים ראשוניים במערכת הלימפה וברקמות יוצרות דם
נחום זיו-אב

נחום זיו-אב (22 בדצמבר 1908 – 16 באוקטובר 1954) היה ניצב במשטרת ישראל ובכיר בארגון ההגנה.

==ביוגרפיה==
זיו-אב נולד בסמולנסק והתחנך חינוך עברי על ידי מורה פרטי, הסופר אהרון לובושיצקי. בסיום לימודיו התיכוניים השתלם שנתיים בבית ספר גבוה לכלכלה, מהם פסק בעקבות עלייתו עם הוריו לארץ ישראל. התיישב עמם במגדיאל ועסק בחקלאות ולתקופה קצרה כעגלון. זיו-אב היה פעיל באגודת בני בנימין ומזכיר האגודה וכתב מאמרים בדואר היום, בהם הביע עמדות נגד מפלגות הפועלים. כן היה פעיל במכבי במגדיאל ובארץ ישראל. זיו-אב היה פעיל בנושא משק החלב של מושבות האיכרים, ובשנת 1936 נבחר ליושב ראש קואופרטיב גולן לשווק חלב. בשנת 1933 היה מזכיר ועד מושבות השרון.

היה חבר ההגנה ומשנת 1938 נשא בתפקידים בכירים בארגון. טרם הקמת המדינה שימש מפקד מרחב תל אביב.

עם קום המדינה והקמת משטרת ישראל מונה זיו-אב למפקח מחוז תל אביב והדרום בדרגת ניצב. תפקיד זה מילא כשנה בטרם פרש מהמשטרה. לאחר מכן היה מנהל מחלקת כוח אדם במחוז הדרום של חברת החשמל.

בפעילותו הציבורית לאחר קום מדינת ישראל, היה ממייסדי ארגון חברי ההגנה בישראל (1949), ושימש יו"ר מרכז הארגון עד לפטירתו. זיו-אב ייעד לארגון תפקיד של גיוס ותיקי ההגנה להירתמות למען בניין מדינת ישראל, סיוע בקליטת העלייה ובענייני ביטחון וביקש שחבריה יובילו את המדינה הצעירה. משאלתו של זיו-אב לא נתקיימה והוא התאכזב מדחיקת ותיקי ההגנה הצידה.

זיו-אב שינה את עמדותיו, התקרב להסתדרות הכללית, היה שופט בבית הדין העליון של הסתדרות העובדים הכללית, הצטרף למפא"י ונבחר למזכירות מחוז תל אביב. היה חבר חוג "המעורר" במפלגה.

שימש פרשן צבאי בעיתון "מעריב" בשם העט מ. גונן. זיו-אב היה חבר הנהלה בהוצאת הספרים "עיינות" וחבר הנהלת מועדון התעופה בישראל.

באוקטובר 1954 נפטר לאחר מחלה ממארת ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק<ref></ref>. היה אב לשלושה. אחיו יצחק זיו-אב היה סופר ואיש-ציבור.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:מגדיאל: אישים
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז תל אביב במשטרת ישראל
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:פרשנים צבאיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1954
יארוסלאב השלישי, נסיך ולדימיר

יארוסלב השלישי, נסיך ולדימיר או יארוסלב יארוסלביץ או ירוסלב מטבר (ברוסית:Ярослав Ярославич 1230–1271) בנו של יארוסלאב השני ונסיך ולדימיר מממשפחת טליאטובסקי, בני שושלת רוריק, היה הנסיך הראשון של טבר (1271-1247) והעשירי בין הנסיכים הגדולים של ולדימיר, הראשון ביניהם שלא ישב בעיר עצמה (1271-1263). כמו כן כיהן גם כנסיך נובגורוד (1256-1255, 1267-1266) 1255-56, 66-67)
בזמנם של ירוסלב ובנו, מיכאיל, העיר טבר הפכה לאחד ממרכזי הכוח ברוסיה הימי-ביניימית.
יארוסלב השלישי היה אחיו הצעיר של אלכסנדר נבסקי. הוא ירש אותו כנסיך גדול של ולדימיר, תוך קבלה אישור פורמלי (יארליק) של החאן המונגולי של אורדת הזהב.
ב-1262 הוא ניהל מלחמה נגד מסדר ליבוניה. ב-1267 ו-1269-1269 שלח כוחות שהשתתפו במסעות צבאיים ברקובור (כיום רקוורה) וברוול (כיום טאלין).

== חייו ==
בתקופת שלטון אביו קיבל את נסיכות טבר שהוקמה כנסיכות חדשה בשנת 1247. בשנת 1248 במהלך מאבק בין אחיו אנדרי השני ואלכסנדר נבסקי תמך באנדרי. בשנת 1252 כאשר אלכסנדר נבסקי נסע לאורדת הזהב הם החלו במאבק מזוין וכבשו אחד המבצרים. אומנם כאשר כוחות אורדת הזהב כבשו את המבצר מחדש אשתו נהרגה וילדיו נלקחו בשבי. יארוסלאב נמלט לצפון ובשנת 1255 קיבל כס נסיך נובגורוד. אלכסנדר נבסקי יצא בראש כח צבאי גדול לנובגורוד ויארוסלאב נמלט.

בשנת 1258 הוא נסע לאורדת הזהב ביחד עם אלכסנדר נבסקי ולאחר פיוס חזר לטבר.

בשנת 1262 בתאום עם אלכסנדר נבסקי עזר לנובגורוד במלחמה נגד כוחות המסדר הליבוני.

בשנת 1263, לאחר פטירת אלכסנדר נבסקי היה מאבק ירושה שבהחלטת חאן אורדת הזהב יארוסלאב קיבל את נסיכות ולדימיר. כתוצאה מכך הוא היה בראש שתי נסיכויות משמעותיות - נסיכות ולדימיר ונסיכות טבר. בנוסף לכך, בשנים 1266–1267 הוא היה גם נסיך נובגורוד. בשנת 1268 הוא תמך בכוחות נובגורוד בקרב רוקבר נגד המסדר הליבוני.

בשנת 1270 החל מאבק חדש נגד נובגורוד. יארוסלאב בתמיכת נסיכים נוספים וכוחות צבא מאורדת הזהב יצא לכיוון נובגורוד במטרה לכבוש את העיר. במשך כשבוע הצבאות עמדו זה מול זה ללא קרב ממשי. בסופו של דבר המנהיגים התפייסו, אך יארוסלאב שלח לנובגורוד נסיך חדש.

בשנת 1271 נסע לאורדת הזהב ונפטר בדרך חזרה לרוסיה.

==משפחתו==
היו לו 2 נשים
* נטליה (נהרגה בשנת 1252)
** סוויאטוסלאב, נסיך טבר
** מיכאל
* קסניה
** יארוסלאבנה, התחתנה עם נסיך גליץ'
** סופיה - התנזרה
** דניאל
** מיכאל, נסיך טבר, נסיך ולדימיר

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נסיכי ולדימיר
קטגוריה:רוס של קייב
קטגוריה:ילידי 1230
קטגוריה:נפטרים ב-1272
סאות' גייט

סאות' גייט (באנגלית: South Gate) היא עיר במחוז לוס אנג'לס השייכת למטרופולין של לוס אנג'לס, קליפורניה ואחת מערי המעבר. נכון לשנת 2020 חיים בעיר 92,726 תושבים. 

סאות' גייט הוקמה בתחילת המאה ה־20 והוכרזה רשמית כעיר ב־20 בינואר 1923. שמה ניתן לה כיוון שהיא מהווה מעין שער דרומי ללוס אנג'לס.

היא גובלת בלוס אנג'לס בצפון ובמערב, בהאנטינגטון פארק בצפון, דאוני במזרח, ופראמאונט בדרום.

העיר משתרעת על שטח של 19.4 קילומטרים רבועים, בגובה 35 מטרים מעל פני הים. 

92% מתושבי העיר הם ממוצא היספני. כלכלת סאות' גייט תלויה בשכנתה הגדולה מצפון ורוב תושבי העיר עובדים בלוס אנג'לס ובערים אחרות סביב לה.

== קישורים חיצוניים ==
 
* 

קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:מחוז לוס אנג'לס: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1923
חיים אלבלדס

חיים אלבלדס (11 ביולי 1937 - 11 בינואר 2005) היה ניצב במשטרת ישראל.

==ביוגרפיה==
אלבלדס נולד במצרים בשנת 1937 למשה ומרים אלבלדס, ובשנת 1949 עלה לישראל. בין השנים 1953–1956 שירת בצה"ל כמפקד בקורס סמלים בחטיבת הצנחנים. בשנת 1957 גויס למשמר הגבול, שירת בתפקידי הדרכה ומבצעים ובשנת 1958 היה בין ראשוני השוטרים ביחידת משמר הגבול בירושלים וממקימי בסיס משמר הגבול ברוגלית. שירותו במשמר הגבול נמשך עד 1981 בתפקיד קצין רווחה, קצין מבצעים גדודי, מפקד פלוגה, ראש ענף ביטחון, קצין אגף מטה חטיבתי, סגן מפקד ומפקד מחט"ב 4. 

בשנת 1981 עבר לשירות בכוחות המשטרה כמפקד מרחב הנגב. ב-1984 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד מרחב ירושלים וב-1986 לסגן מפקד מחוז מרכז. בינואר 1990 מונה למפקד המחוז בדרגת ניצב ושירת בתפקיד שנה אחת, במהלכה הושם דגש על מלחמה בתאונות הדרכים והוקמה יחידת סיוע מרחבית לטיפול בעצורים, הוצאה לפועל ורישוי עסקים. בינואר 1991 הועבר לשמש מפקד מחוז ירושלים שהוקם אז. בתקופת כהונתו הוקמו חמש תחנות משטרה במרחב. בשנת 1993 סיים תפקידו וכעבור שנה שוחרר משירות.

אלבלדס היה בעל תואר במדעי הרוח ובוגר קורס קצינים בכירים, נשוי ואב לשלושה. בשנת 2005 נפטר והובא לקבורה בהר הרצל.

==קישורים חיצוניים==
* [https://forms.police.gov.il/meida_laezrach/pirsomim/KitveiEt/Documents/Yoman_203.pdf מאמר לזכרו בביטאון המשטרתי "קוראים 100"] (עמ' 5) 
* [http://www.police.gov.il/mehozot/mahozMerkaz/Pages/mefakdim-ChaimElbaldes.aspx חיים אלבלדס] באתר מחוז מרכז

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז ירושלים במשטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז המרכז במשטרת ישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי מצרים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:שוטרי משמר הגבול
קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת המשטרה בהר הרצל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
רבייה אל-זוויגית

רבייה אל-זוויגית או אל-מינית היא תהליך ביולוגי שבו יצור יוצר העתק של עצמו הדומה לו מבחינה גנטית, למעט מקרים בהן נוצרת מוטציה, מבלי שיהיה מעורב בתהליך חומר תורשתי מיצור אחר. בתהליך הרבייה האל-זוויגית מתפתחים הצאצאים מתאים של פרט אחד, והם זהים בתכונותיהם התורשתיות לפרט שממנו נוצרו. הרבייה מבוססת על חלוקה של תאים.

מבחינה אבולוציונית, רבייה אל-זוויגית הייתה קיימת לפני שהתקיימה רבייה זוויגית ומרבית היצורים החד-תאיים עדיין משתמשים בה. ביצורים רב-תאיים פשוטים, כמו תולעים נימיות, יש אפשרות לרבייה זוויגית רק בעיתות עקה והרבייה היא אל-זוויגית במרבית הדורות. בין היצורים הרב-תאיים המורכבים, רבייה אל-זוויגית קיימת בעיקר בצמחים, אך גם במינים אחדים של בעלי חיים, כמו הידרה. ביצורים אלה מתקיימת לרוב גם רבייה זווגית.

==פליגה==

אופן הרבייה האל-זוויגית של יצורים פרוקריוטיים, קרי יצורים חד-תאיים חסרי גרעין. הפליגה נפתחת בשכפול הדנ"א של התא, המתגלם לרוב בכרומוזום מעגלי יחיד. היא מסתיימת בחלוקת הציטופלזמה. רבייה באמצעות פליגה מאפשרת גידול אוכלוסין בקצב מעריכי. חיידקי קולי למשל מתחלקים בכל כעשרים דקות בסביבת מחיה מיטבית. באופן דומה, תאים איקריוטיים סומטיים ובכללם מרבית תאי גוף האדם מתרבים על ידי מיטוזה. עבור יצורים רב-תאיים כגון האדם, אופן רבייה תאית זה אינו מהווה אופן רבייה פיזיולוגית, קרי העמדת צאצאים של היצור השלם.

==הנצה==

בשיטת ההנצה מתרבים בעלי החיים הנבוביים (הם יכולים להתרבות אף ברבייה זוויגית). בשיטה זו צומח מעין ניצן על אותו נבוב וכשהוא מוכן לכך, הוא ניתק מ"אימו" והופך עצמאי (כבהידרה), או שמתפתחת מושבה (כבאלמוגים).

==רבייה וגטטיבית==

רבייה אל זוויגית הנעשית בצמחים, לעיתים קרובות כחלק משיטות השבחה חקלאית, על ידי ייחורים, שלוחות, הברכה וחוטרים.

קיימות דרכים שונות של רבייה אל-זוויגית בצמחים: התמר מצמיח מהגזע חוטרים בעלי מטען גנטי זהה לעץ האם, והם גדלים לדקלי תמר חדשים, הבננה מצמיחה נצרים, שיכולים להתפתח לצמחים חדשים, על צמח של תפוח אדמה מתפתחות פקעות המשמשות לריבוי, השום מצמיח בצלצלים, וכל אחד מהם יכול להתפתח לצמח שום, בצמחים רבים, כמו גפן ותאנה, אפשר להשריש קטע של ענף, קטע הנקרא ייחור, ולקבל צמח חדש. דרך נוספת היא הנצה, כלומר הופעת ניצן שיכול להינתק מהצמח ולהתפתח לצמח עצמאי.

==רביית בתולים==

רביית בתולים היא התפתחות של ביצית לצאצא ללא הפריה חיצונית. ישנו דמיון בצורת ההתפתחות של יצורים המתרבים ברביית בתולים ליצורים המתרבים ברבייה מינית. בשני הסוגים הביצית נוצרת בשחלות, זו גם הסיבה שמטבע הדברים רביית בתולים אפשרית רק אצל נקבות.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רבייה
בלנק & ג'ונס

בלנק & ג'ונס הם צמד תקליטנים ויוצרי מוזיקת טראנס גרמנים מהעיר קלן, גרמניה. הצמד מורכב מיאן פיטר בלנק (נולד ב-15 ביוני 1971 ורנה רונג' (נולד ב-27 ביוני 1968) וידוע יותר בשמו דיג'יי יאספה ג'ונס. חבר הרכב נוסף, שאינו שייך לו רשמית, הוא המפיק אנדי קאופולד. בלנק & ג'ונס הוציאו עד כה 11 אלבומים. בלנק & ג'ונס נמנים באותה רשימה עם גדולי התקליטנים בעולם, כארמין ואן ביורן, ATB, טייסטו, קרל קוקס, הרלד בליכל, סאשה ועוד.

== היסטוריה ==
פיט בלנק החל לתקלט בגיל 16 ורנה רונג' החל לתקלט בגיל 19. בשנת 1994 הופיעו בפסטיבל פופקום, שם החל שיתוף הפעולה ביניהם.
בתחילה הופיעו בסצנת המועדונים של ברלין וגרמניה תחת השם "פיט בלאנק & יאספה ג'ונס", שלימים קוצר ל"בלנק & ג'ונס". בשנת 1997 פרצו לעולם עם הסינגל הראשון שלהם, "Sunrise". אלבומם הראשון, "In The Mix" יצא בשנת 1999. מאז הוציאו אלבום חדש מדי שנה. הצמד הוציא 16 סינגלים, ומתוך 11 אלבומיו הופצו רק ארבעה באופן מסחרי. שבעת האלבומים הנותרים יצאו במהדורה מוגבלת.
בנוסף לאלבומי האולפן, שחרר הצמד 5 אלבומי אוסף של רמיקסים שיצרו לאמנים אחרים, וסדרה של 4 אלבומי צ'ילאאוט תחת השם 'Relax'.

בלנק & ג'ונס שיתפו פעולה עם רוברט סמית' מהקיור, שרה מקלכלן, דליריום, ברנרד סאמנר מניו אורדר, Pet Shop Boys, צ'יקן ועוד.

== דיסקוגרפיה ==
* 1999: In The Mix
* 2000: DJ Culture
* 2001: Nightclubbing
* 2002: Substance
* 2003: Relax
* 2004: Monument
* 2005: Relax Edition 2
* 2006: The Singles
* 2007: Relax Edition 3
* 2008: he Logic of Pleasure
* 2009: Relax Edition 4

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:תקליטנים גרמנים
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1995
קטגוריה:רמיקסרים
אהוב מהר המור

אָהוּב מֵהַר הַמּוֹר הוא פיוט לחתונה (חידויה) שנהוג בקרב יהודי תימן לשיר תחת החופה אחר קריאת הכתובה.

מחבר הפיוט אינו ידוע.

==מבנה הפיוט==
כל שורה בשורות הראשונות בפיוט פותחת בתואר של ה', ולאחר מכן ההמשך 

התארים (לפי סדר הא"ב):
אהוב, ברוך, גיבור, דגול, הדור, ועד, זכאי, חנון, טהור, ישר, כביר, לובש, מלך, נורא, סומך עוזר, פודה, צדיק, קדוש, רחום, שומר.
באות תי"ו ישנם שלשה תארים: תמים, תומך, תקיף.

לאחר כל התארים מסתיים הפיוט במילים: .

==פירוש הפיוט==
הפיוט משווה בין הנישואין למתן תורה:
*הר המור - כינוי להר סיני
*מורשה - התורה לפי הפסוק "תורה ציווה לנו משה מורשה"

ההשוואה בין חתונה למתן תורה מופיעה במשנה: , וכן בגמרא: .

==מנהגים באמירת הפיוט==
את הפיוט נוהגים לשיר בקהילות יהודי תימן תחת החופה, יש הנוהגים לשיר רק גרסה מקוצרת שלא כוללת את כל התארים.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יצירות חכמי תימן
קטגוריה:פיוטים
קטגוריה:נישואים ביהדות
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
סטפן ארנולד

סטפן ארנולד (בפולנית: Stefan Arnold; 1898 - 27 בפברואר 1948) היה עיתונאי פולני שהלח"י התנקש בחייו בראשית מלחמת העצמאות בתואנה כי ריגל לטובת הבריטים.

סטפן ארנולד הגיע לארץ ישראל בימי מלחמת העולם השנייה עם צבא אנדרס. הוא נתמנה לעמוד בראש הסוכנות הטלגרפית הפולנית בירושלים, שהייתה אז סוכנות הידיעות של הממשלה הפולנית הגולה. כן שימש כיושב ראש אגודת העיתונאים הפולנים בארץ ישראל.

ארנולד עמד לעזוב את הארץ בסוף חודש פברואר. זמן קצר לפני מועד העזיבה הוא נחטף על ידי אנשי הלח"י. ב-27 בפברואר 1948, בשעה 8 בערב, נשמעו יריות מכיוון הכפר הערבי שייח' באדר (כיום גבעת רם). למחרת נמצאו במקום שתי גוויות של פולנים, של סטפן ארנולד ושל ויטולד הולאניצקי, שהיה קונסול פולין בירושלים ולאחר מכן מילא תפקידים מטעם ממשלת המנדט הבריטי, כצנזור ובהמשך במחלקת התעשיות הכבדות ובמחלקת הפיקוח על נכסי האויב. השניים נמצאו ירויים כשידיהם כפותות. בשיחות טלפון למשרדי העיתונים הודיעו אנשי הלח"י כי הם הרגו את שני הפולנים בגלל קשריהם עם הכנופיות הערביות.

לימים, בניסיון לתרץ את הריגתם של שני הפולנים, נימק נתן ילין-מור, מראשי לח"י לשעבר, את ההריגה בכך שבאותה עת הייתה ירושלים במצור והתרוצצו בה שמועות רבות, ובין השאר כי בעיר נמצאים מרגלים יהודים ואחרים המוסרים ידיעות לערבים.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Nachman Ben-Yehuda, Political Assassinations by Jews: A Rhetorical Device for Justice, State University of New York Press, 1992
</div>
* זאב שיף ואיתן הבר לקסיקון לביטחון ישראל. הוצאת זמורה, ביתן, מודן, 1976 בעמ' 378.
* נתן ילין-מור לוחמי חרות ישראל : אנשים, רעיונות, עלילות. הוצאת שקמונה, 1974 בעמ' 473. 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אישים שהוצאו להורג על ידי לח"י
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בארץ ישראל
קטגוריה:חיילי צבא אנדרס
קטגוריה:עיתונאים פולנים
קטגוריה:עיתונאים שנחטפו ונהרגו
קטגוריה:ילידי 1898
קטגוריה:נפטרים ב-1948
פנצרשרק

הפַנְצֶרְשְרֶק (גרמנית: Panzerschreck; בתרגום חופשי: אימת הטנק), או בשמו הרשמי,"רַקֶטְנְפַנְצֶרְבוּקְזֶה" (Raketenpanzerbüchse, או RPzB, גרמנית: רובה-רקטת-טנקים) היה משגר רקטות נגד טנקים שפותח על ידי גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה. הפנצרשרק, פותח על בסיס משגרי בזוקה אמריקאים אשר נלקחו שלל במהלך הקרבות בצפון אפריקה, וירה רקטה בקוטר 88 מ"מ עם ראש קרב חלול.

הפנצרשרק שיפר משמעותית את יכולתו של חיל הרגלים הגרמני להתמודד עם טנקי בעלות הברית, אך הוא יוצר בכמויות קטנות יותר מהפאנצרפאוסט, שהיה מטול רקטות חד פעמי נגד טנקים. הפנצרשרק היה בשימוש בין השנים 1943 ו-1945 ויוצרו עבורו יותר מ-289,000 מטולים.

==תיאור==
הדגם הראשון של הפנצרשרק, שסומן RPzB 43, שקל כ-9 ק"ג, אך חייב את היורה ללבוש בגדי מיגון כדי להתגונן מפני הרשף והחום הרב שפלט הנשק בעת הירי. באוקטובר 1943 הוחלף הדגם בדגם משופר, RPzB 54, לו נוסף מגן רשף, אשר הגדיל את משקלו ל-11 ק"ג, אך ביטל את הצורך בלבישת בגדי מגן בעת הירי. דגם זה הוחלף בהמשך בדגם נוסף, RPzB 54/1, בעל קנה מקוצר, אשר ירה רקטה משופרת שהגדילה את הטווח היעיל ל-180 מטר. בסך הכל יוצרו יותר מ-289,000 יחידות פנצרשרק מכל הדגמים.

בעת הירי פלט הפנצרשרק כמות גדולה מאוד של עשן מאחורי הנשק כמו גם בחזיתו. בשל היותו למעשה צינור ובשל העשן הרב, כינו החיילים הגרמנים את הנשק גם בכינוי "אוֹפֶנְרוֹר" ("Ofenrohr") - "ארובת התנור". בשל העשן נחשף מיקומו של צוות הפנצרשרק בעת הירי, חשיפה שחייבה את הצוות לשנות מיקום לאחר כל ירי. העשן יצר בעיה נוספת בעת ירי ממקומות סגורים דוגמת חדרים ובונקרים, בשל היותו מסוכן לנשימה.

צוות פנצרשרק בעת טעינה.

צוות פנצרשרק בעמדת ירי.

==מקורות==
* Bishop, Chris, The Encyclopedia of Weapons of World War II, New York: Orbis Publishing Ltd (1998), .

==ראו גם==
* בזוקה
==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:רקטות נגד טנקים
קטגוריה:אמצעי לחימה גרמניים במלחמת העולם השנייה