OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גרו גרא

גרו (גרונימוס) גרא (קרישבסקי) (5 בספטמבר 1893 – 7 במאי 1955, ט"ו באייר תשט"ו) היה בכיר במשטרת וממשלת המנדט ונציב בתי הסוהר הראשון בישראל.

==ביוגרפיה==
גרא נולד בירושלים (שהייתה באותה תקופה חלק מהאימפריה העות'מאנית) בשם גרונימוס קרישבסקי, בנם של ד"ר גרשון יצחק קרישבסקי ובתיה הירשפלד. שמו ניתן לו על שם סבתו גרונה הירשפלד, שבשנת 1887 עלתה לארץ ישראל עם בעלה שמואל וחלק מילדיהם, ובהם אמו של גרא, בתיה. בילדותו עברה משפחתו לגרמניה, ובשנת 1903 עברו למצרים, בה שימש דודו רופא בתי הסוהר. בקהיר למד בבתי הספר כל ישראל חברים ו"האחים הצרפתיים". חזר לשנה לגרמניה (1907–1908) ולאחר מכן חזר למצרים ועבד כפקיד. בשנת 1911 עבר לסוריה והתקבל לעבודה בחלב כעוזר טכני בחברה האחראית על סלילת מסילות רכבת.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עבר לקושטא והצטרף לצבא העות'מאני בדרגת קצין זוטר (לוטננט). אביו שירת גם הוא בצבא העות'מאני כרופא צבאי. במסגרת שירותו הגיע לארץ ישראל, נישא ב-1916 לבת רחובות ועמה נדד במסגרת שירותו והיה תקופות בעבר הירדן ובסוריה. בשנת 1918 נותר בארץ ישראל תחת המנדט הבריטי והופקד מטעם הבריטים על ארגון תחנת המשטרה בטבריה, לצד מוכתר כנרת בכור-שלום שטרית. לאחר מכן הופקד על ארגון המשטרה בצפת ונשלח לקורס קצינים באסמאעיליה, אותו סיים בהצטיינות. בשובו שירת לאורך שנה כמפקד המשטרה בטבריה, צפת, נצרת ובית שאן. בשנת 1924 מונה לקצין הקישור ליד ועדת סייקס-פיקו. גרא היה לקצין היהודי הראשון במשטרת המנדט לשאת בדרגת קפטן. בשנת 1925 מונה לסגן מושל מחוז ירושלים, תחילה תחת רונלד סטורס ולאחר מכן תחת אדוארד קית'-רוץ'. בשנת 1927 התפטר מתפקידו בשל עוינות הסובבים אותו.

בין השנים 1927–1929 פעל בשליחות קרן היסוד בסין, יפן ומנצ'וריה. בשובו שימש מנהל "תעשיות כימיות אימפריאליות" (ICI) בסוריה, עד 1935, ולאחר מכן התיישב עם אשתו יהודית ושלושת בניהם בחיפה. תקופה קצרה עבד עם יהודית בביטוח, וב-1938 החל לעבוד כמלווה משלחת בריטית שהגיעה לאזור לשם הסרטת סרטי תעודה. יחד עמה נסע גם להודו ובשנת 1940 חזר לארץ והיה סגן מנהל נשר מפעלי מלט ישראליים. בשנת 1944 קיצר את שמו הפרטי ועברת את שם משפחתו.

עם קום המדינה גויס לשורות משטרת ישראל ומונה למפקדו הראשון של בית הספר לקצינים. לאחר מכן היה נציב בתי הסוהר הראשון (1949–1951). בשנות חייו האחרונות ייעץ לשירות בתי הסוהר.

גרא נפטר ב-7 במאי 1955 ונקבר בבית העלמין קריית שאול.<ref></ref>

==משפחתו==
גרא הוא אחיה של יהודית ויצמן, אמו של עזר ויצמן. בן דודו הוא הכנר והמוזיקאי יריב אזרחי (קרישבסקי).

אשתו של גרא, יהודית, היא בתו של יצחק זאב אלטשולר, איש העלייה הראשונה וממייסדי רחובות. אחותה של יהודית, רוחמה, הייתה אשתו של יוסף ויץ. אחיה של יהודית, נקדימון אלטשולר, היה ידיד נעורים קרוב של רחל המשוררת והוא שהה לצדה ברגעיה האחרונים (בנו הוא גדעון אלטשולר).

לגרא נולדו שלושה בנים: גרשון גרא, אמן, סופר וחוקר תולדות ארץ ישראל; צבי (ציצי) גרא, מעצב תפאורות; ויגאל גרא, מהנדס בניין וצייר.

בעשור האחרון לחייו הייתה חברתו לחיים עליזה כץ.

==קישורים חיצוניים==
* 
* (ידיעה על מותו)
* 
* 
* 
* 
* 
* [http://www.ips.gov.il/Web/He/About/History/Generations/Default.aspx גרו גרא], באתר השב"ס

==הערות שוליים==

קטגוריה:נציבי בתי הסוהר
קטגוריה:שוטרים ישראלים
קטגוריה:אנשי משטרת המנדט
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:יהודים בצבא העות'מאני
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:משפחת קרישבסקי
קטגוריה:משפחת ויץ
קטגוריה:משפחת אלטשולר
קטגוריה:משפחת גרא
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1893
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1955
תחות

תחות הוא אל החוכמה, הכתיבה, המדע, השירה והקסם במיתולוגיה המצרית.

הוא מכונה גם איביס ומתואר לעיתים כגבר בעל ראש של ציפור מגלן (Threskiornis aethiopicus), או בעל ראש של בבון.
על פי המסורת, האל תחות והאל הורוס הם אלה העומדים משני צידי הסירה של האל רע, כאשר היא עוברת בשאול במהלך הלילה. תחות, כמו האלות חתחור וסח'מת, נוצר למעשה מאיבר מסוים בגופו של האל רע - אל השמש וראש פנתאון האלים המצרי. במקרה של תחות, הוא נחשב לנציג ליבו ולשונו של רע, ובשל כך גם לדובר שלו. המקבילה הנשית של תחות היא האלה סשהת. תחות, או דג׳חותי, מתואר ברוב המיתוסים כאל החוכמה והלמדנות, אשר המציא את הכתב והעבירו לאדם, כלומר לבני העם המצרי.

== מיתוסים ==
תחות משתתף במספר לא-מבוטל של מיתוסים ואגדות במיתולוגיה המצרית, ונטל חלק בכמה מהקרבות הגדולים במיתולוגיה המצרית. למשל, בקרב הראשון בין האל רע לבין הנחש אפופיס, ובקרב הגדול שהתרחש בין האל הורוס ובין סת. בדרך כלל, אם אל נפצע בצורה קשה בקרב, תחות היה זה שמרפא אותו.

תחות השתתף באופן משמעותי בלידתם של האלים המלכותיים: אוסיריס, איסיס, סת ונפתיס.
לפי האגדה, אחרי שרע גילה את דבר נשואיהם של גב ונות- אל האדמה ואלת השמיים, שהתקיימו בלי אישורו, הוא זעם וקילל את הזוג, שלא ייוולד להם ילד במשך שנה, שכללה אז 360 ימים. נות, נחושה בדעתה ללדת ילדים, אתגרה את תחות למשחק סנת (משחק מצרי המזכיר קצת שחמט), ניצחה בעזרת תכסיס, ותחות נתן לה כפרס זכות להביע משאלה. נות ביקשה להוסיף עוד כמה ימים לשנה, ותחות מילא את בקשתה, והוסיף לשנה עוד חמישה ימים. כיוון שהם לא היו כלולים בלוח השנה המקורי, רע לא ידע עליהם, ובחמשת הימים הנוספים ילדה נות את האלים המלכותיים.

בסיפור מותו של אוסיריס, תחות, יחד עם נפתיס, עזר לאיסיס להקים את אוסיריס המת לתחייה. אחרי שאיסיס אספה את חלקי גופתו של בעלה, נתן לה תחות את לחש הקסם שיגרום לאוסיריס לקום לתחייה.

== שמו של תחות ==

שמו של תחות, נכתב בהירוגליפים המצריים כ"ג'חוטי" (𓅝𓏏𓏭𓁟 ḏḥwty), שנשאב מהמילה ג'חו (ḏḥw)- הכינוי העתיק לציפור האיביס (מגלן), שנכתב בדרך כלל כ-הבי (hbj). צורת הכתיבה הזו מרמזת על סוג של הוקרה לציפור האיביס, ושמו מתורגם כ"זה הדומה לאיביס" (בנפשו ובגופו).

לתחות יש שמות חלופיים וכינויים רבים בהם: ג'הוטי, תהוטי, טאהוטי, זהוטי, טצ'ו ו-טטו. השם "תחות" הוא למעשה, הגרסה היוונית לשם המצרי המקורי "ג'חוטי". כמו כן הוא מכונה גם "הנאדר שלוש פעמים", "הדומה לאיביס" ו-"האל הסנדק".

==ראו גם==
* אלוהויות במצרים העתיקה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אלים מצריים
קטגוריה:אלי חוכמה
קטגוריה:אלי אמנות
פרידריך וילהלם פון ארדמנסדורף

הברון פרידריך וילהלם פרייהר פון ארדמנסדורף (בגרמנית: Friedrich Wilhelm Freiherr von Erdmannsdorff; 18 במאי 1736 - 9 במרץ 1800) היה אדריכל ותאורטיקן גרמני בתחום האדריכלות, ואחד מהמייצגים הבולטים של האדריכלות הנאו-קלאסית בגרמניה.

== חייו ==
ארדמנסדורף נולד בדרזדן לברון ארנסט פרדיננד ולאשתו הנרייטה מרגריט פון הסלר. לאחר שהשלים את לימודיו באקדמיית קווליאר בדרזדן (1750–1754) הוא החל ללמוד באוניברסיטת האלה-ויטנברג, שם פגש את הנסיך פרנץ פון אנהלט-דסאו, והחל לעבוד עבורו החל מ-1758. בהתאם לאידיאלים של עידן האורות רצה הנסיך להפוך את אדמותיו ל"ממלכת גן" (גרטנרייך) אחידה. בנוסף להגברת היופי של הנוף היו אמורים להיבנות מבנים רבים, כגון מקדשים וגשרים, שיהיו נגישים עבור כולם. הוא העסיק את ארדמנסדורף על מנת לבצע את התכנון של השטח.

בין 1761 ל-1775 הוא ערך סיורים רבים באיטליה, הולנד, אנגליה, צרפת ושווייץ, ובמהלכם ספג השראה לתכנון ממלכת הגנים של דסאו-ורליץ. הוא התלווה לנסיך, והכיר את סגנונם של האדריכלים הסקוטיים רוברט וג'יימס אדם, וצפה גם בסגנון הבנייה של האדריכל ויליאם צ'יימברס. בעת ששהה ברומא הוא התוודע להיסטוריון של תולדות האמנות.

האמנות והתרבות של אנגליה באותה תקופה השפיעו על ארדמנסדורף ועל הנסיך פרנץ. האדריכלות הפלדיאנית של אנגליה, ששורשיה הם בין היתר מהווילות הפלדיאניות בוונטו, באה לידי ביטוי ביצירותיו המאוחרות של ארדמנסדורף והייתה אחת ההשפעות החזקות על עבודתו לצד האדריכלות של עיצוב פנים מתקופת רומא העתיקה. הוא בנה את הבית הכפרי בוורליץ בסגנון זה.

למרות שארדמנסדורף העדיף את הסגנון האדריכלי הזה, הוא הקים מבנים גם בסגנון התחייה הגותית שהיה חביב על הנסיך פרנץ. בין היתר הוא המיר את ההשפעות שספג במהלך טיולו באנגליה לכדי מעשה במהלך בניית הבית הגותי באדמות ורליץ.

ב-1781, בעת שהותו באנהלט-דסאו, הוא נישא לווילהלמינה פון אהלימב. לזוג נולדו שתי בנות.

ב-1786 זומן ארדמנסודף על ידי המלך פרידריך וילהלם השני מפרוסיה, על מנת שיעצב מחדש את הקישוטים בחדרי השינה והעבודה שלו בארמון סנסוסי שבפוטסדאם, כמו גם בברלינר שטאדשלוס. הוא נשאר בברלין ובפוטסדאם עד 1789, והתמנה לחבר כבוד באקדמיה המלכותית לאמנויות ומדעים מכניים בברלין. מעבר לעבודתו זו הוא היה פעיל בברנדנבורג כיועץ בתחומי האמנות, תרבות וחינוך.

בין 1789 ל-1790 הוא התגורר באיטליה פעם נוספת, שם התוודע למספר ציירים ופסלים. לאחר טיול בוויימאר ב-1791 ביחד עם הנסיך פרנץ, הוא ביקר בחצרות המלוכה של גותה, קאסל וקרלסרוהה. ב-1796 הוא החל לעבוד בחברה בדסאו שמטרתה להפוך יצירות אמנות לפופולריות באמצעות תצריבים. בתקופה זו הוא גם הרצה בבית הספר לאדריכלות של ברלין, בו לימד בין השאר את פרידריך גילי, לימים מורו של קארל פרידריך שינקל.

ארדמנסודף מת בדסאו בגיל 63, ונקבר בבית הקברות החדש של העיר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://d-nb.info/gnd/118826352 פרידריך וילהלם פון ארדמנסדורף] בקטלוג הספרייה הלאומית של גרמניה

קטגוריה:אדריכלים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1736
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1800
האוניברסיטה הפתוחה אל-קודס

האוניברסיטה הפתוחה אל-קודס (בערבית: جامعة القدس المفتوحة) היא האוניברסיטה הפלסטינית הגדולה ביותר והמוסד היחיד ללמידה מרחוק ברשות הפלסטינית. היא הוקמה בשנת 1991 על פי החלטה של ארגון השחרור הפלסטיני בעמאן. כיום לומדים דרכה מעל 58,920 סטודנטים (מתוכם 40.2% נשים) ב-24 סניפים הפזורים ביהודה ושומרון וברצועת עזה.

==מעמד האוניברסיטה==
האוניברסיטה הפתוחה היא אוניברסיטה ציבורית. היא נמצאת בשליטה ובפיקוח ישיר של המשרד לחינוך ולהשכלה גבוהה של הרשות הפלסטינית, האחראי לגיוס מורים ולתשלום משכורות. אתר האינטרנט של האוניברסיטה הוקם מכספי סיוע של האו"ם, ומרבית הלמידה נעשית דרך רשת האינטרנט. בנוסף, האוניברסיטה מוציאה ספרי לימוד ומקליטה הרצאות.

מרבית הסטודנטים באוניברסיטה לומדים הוראה, כלכלה או מדעי החברה, וישנן גם תוכניות לימוד במדע וטכנולוגיה, חקלאות וניהול. הסניפים הגדולים ביותר נמצאים ברמאללה, שכם, טולכרם, חברון וקלקיליה. לאוניברסיטה גם סניפים בערב הסעודית ובאיחוד האמירויות. בנייני המנהלה נמצאים ברמאללה ובחברון. שתי הספריות המרכזיות נמצאות בעזה ובבית לחם והן כוללות גם מעבדות מחשבים.

==פקולטות==
באוניברסיטה פקולטות למדעים ולמדעי הרוח.

הפקולטות למדעים כוללות:
* פקולטה למדע
* פקולטה להנדסה
* פקולטה לחקלאות
* פקולטה לרוקחות
* פקולטה לווטרינריה
* פקולטה לטכנולוגיית מידע

הפקולטות למדעי הרוח כוללות:
* פקולטה לאמנויות
* פקולטה ללימודי אסלאם
* פקולטה לכלכלה ולמדעי המנהל
* פקולטה למדעי החינוך
* פקולטה לאמנויות היצירה
* פקולטה למשפטים

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20120405123655/http://www.qou.edu/englishIndexPage.do אתר האוניברסיטה] 
* [https://www.kal-kalan.net שעות פתיחה]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרשות הפלסטינית: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:למידה מרחוק
בסילוזאוריים

בסילוזאוריים (שם מדעי: Basilosauridae; "לטאות מלכותיות") היא משפחה נכחדת של לווייתנים קדומים. הם חיו בסוף האאוקן (לפני כ-35 עד 40 מיליוני שנים). תזונתם התבססה על דגים. מאובני בסילוזאוריים נמצאו בפקיסטן, במזרח התיכון (במיוחד במצרים) ובצפון אמריקה. 
חוליות הגב התחתון היו מוארכות, וגופם היה ארוך (עד 16 מטרים) ודמוי נחש. זנבם דמה ככל הנראה לזנבם של הלווייתנאים המודרניים - אופקי ומחולק לשתי אונות. אולם, נראה כי זנבם לא שימש אותם כדרך ההנעה העיקרית, בשונה מצאצאיהם המודרניים, ובמקום זאת הם הניעו עצמם בעזרת ביצוע תנועות גליות בגבם. רגליהם האחוריות עדיין בולטות מן הגוף, אולם הן קטנות משמעותית מאלו של קודמיהן (פקיצטיים, אמבולוצטיים, רמינגטונוצטיים ופרוטוצטיים). בכפות הרגליים האחוריות היו רק שלוש אצבעות. הגפיים האחוריות יחד עם אגן הירכיים התנתקו מעמוד השדרה. שינויים מבניים אלו מצביעים על כך שחיו במים, כי רק שם הם יכלו לשאת את משקלם. תפקיד הרגליים, אם כן, הצטמצם לאחיזת הנקבה בעת ההזדווגות.

==מיון==
*תת-משפחה Basilosaurinae
**סוג בסילוזאורוס (Basilosaurus)
** Basiloterus
** Basilotritus
** Eocetus
** Platyosphys
*תת-משפחה דורודונטידים (Dorudontinae) - לעיתים משויכת למשפחה עצמאית
** Ancalecetus
** Chrysocetus
** Cynthiacetus
** דורודון (Dorudon)
** Masracetus
** Ocucajea
** Pontogeneus
** Saghacetus
** Stromerius
** Supayacetus
** זיגוריזה (Zygorhiza)

לעיתים משויך לפה גם הסוג קקנודון (Kekenodon), אשר נחשב גם לסוג במשפחה נפרדת.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20071110040341/http://www.palaeos.com/Vertebrates/Units/520Cetartiodactyla/520.175.html#Basilosauridae מידע מורפולוגי]

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1867
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד דרינקר קופ
*
אליזבת לודוויקה, נסיכת בוואריה

קברם של אליזבת ופרידריך בכנסיית השלום
אליזבת לודוויקה מבוואריה (בגרמנית: Elisabeth Ludovika von Bayern; 13 בנובמבר 1801 – 14 בדצמבר 1873) הייתה נסיכה בווארית ואשתו של פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה.

==ביוגרפיה==
אליזבת נולדה ב-13 בנובמבר 1801 במינכן, למקסימיליאן הראשון, מלך בוואריה ואשתו קרולינה מבאדן. היא הייתה תאומה זהה של המלכה אמליה מסקסוניה (אשתו של יוהאן, מלך סקסוניה) ואחותה של סופי, נסיכת בוואריה, אמם של הקיסרים פרנץ יוזף הראשון מאוסטריה ומקסימיליאן הראשון ממקסיקו. בקרב משפחתה היא נקראה אליזה (Elise).

ב-29 בנובמבר 1823 היא נישאה לפרידריך וילהלם, נסיך הכתר הפרוסי, ותמכה בעיסוקיו האינטלקטואליים כגון עבודות אמנות. בשנת 1830 המירה את דתה לנצרות פרוטסטנטית, לאחר שטרם הנישואים סירבה לעשות זאת והסכימה רק להסתיר את אמונתה הקתולית.

היא הפכה למלכה הרעייה של פרוסיה בשנת 1840, והייתה מעורבת בפוליטיקה הפרוסית בכך שפעלה לשימור הברית בין פרוסיה לאימפריה האוסטרית.

היא הייתה קרובה מאוד לבעלה, ובמהלך מחלתו הארוכה שהתה לצדו. לאחר מותו ב-2 בינואר 1861 היא התגוררה בבתיה בסנסוסי, שארלוטנבורג ושטולצנפלס, והקדישה את עצמה לעבודת צדקה לזכרו של בעלה. היא מתה בדרזדן ב-1873 במהלך ביקור אצל אחותה אמליה. ב-21 בדצמבר היא נקברה לצד בעלה בכנסיית השלום שבפוטסדאם.

==תארים==
* 13 בנובמבר 1801 - 29 בנובמבר 1823: הוד מעלתה המלכותית הנסיכה אליזבת לודוויקה מבוואריה
* 29 בנובמבר 1823 - 7 ביוני 1840: הוד מעלתה המלכותית הנסיכה אליזבת לודוויקה מפרוסיה, נסיכת בוואריה
* 7 ביוני 1840 - 2 בינואר 1861: הוד מלכותה מלכת פרוסיה
* 2 בינואר 1861 - 14 בדצמבר 1873: הוד מלכותה המלכה האלמנה של פרוסיה

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:תאומים גרמנים
קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:בית הוהנצולרן
קטגוריה:נסיכות בוואריה
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1801
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1801
קטגוריה:נפטרות ב-1873
באתרו

מציאת ממצא באתרו

בארכאולוגיה בַּאֲתָרוֹ (בלטינית: in situ (אין סיטו) - בַּמקום, בַּאתר, משמש בצורה זו גם בשפות רבות אחרות) הוא מונח המתאר את הישארותו של מושא המחקר במקומו המקורי. בגאולוגיה נהוג להשתמש גם במונח הלטיני "אין סיטו".
באתרו מתייחס לממצא שנמצא בעת חפירה ארכאולוגית במקום המקורי שבו הושאר על ידי האדם האחרון שהשתמש בו ולא הוזז משם על ידי בני אדם או על ידי כוחות הטבע. מציאת ממצא ארכאולוגי באתרו עוזרת לארכאולוג החופר לתארך את השכבה הנחפרת בעזרת טיפולוגיה ולהבין ולאפיין את התרבות שבה הממצא היה בשימוש. לאחר שהממצא מתועד, מצולם ונרשם, ניתן להזיזו ממקום מציאתו. ממצא שלא נמצא באתרו נחשב כממצא שנמצא מחוץ להקשר (קונטקסט) ולא יספק מידע מדויק לגבי התרבות או האתר שבהם נמצא.

==גלריית תמונות==

<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
תמונה:Jugs in Situ, Khirbet Qeiyafa -2.JPG|קנקן באתרו, חפירה בח'ירבת קייאפה אוגוסט 2009
תמונה:Senator M. Nonius Balbus.jpg|הפסל של הסנטור מרקוס נוניוס בלבוס, שנמצא בהרקולנאום, הוא דוגמה לממצא שחלקו "באתרו" וחלקו לא. ראש הפסל ובסיסו נמצאו על ידי מאיורי ב-1942, אך גופו נמצא רק ב-1981, מאות מטרים מערבה משם. מניחים שנחשול פירוקלסטי עוצמתי סחף את גוף הפסל מערבה, לכיוון חוף הים. חלקיו של הפסל חוברו וכיום הוא מוצג באתר.
תמונה:Jug in Situ, Abbasid period -1.jpg|קנקן מתקופת בית עבאס חפירה בירושלים פברואר 2008
תמונה:VacceanGraveAtPintiaSpain.JPG|קנקנים שנמצאו באתר קבורה של שבט קלטי בצפון ספרד מתוארך ל
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מונחים בחפירה ארכאולוגית
קטגוריה:גאולוגיה
מריו ברג'ה

מריו ברגה (באיטלקית: Mario Brega; 3 במרץ 1923 - 23 ביולי 1994) היה שחקן קולנוע ממוצא איטלקי. מבנה גופו הרחב ופניו העבות הקנו לו תדמית של בריון אשר שימשה אותו בקריירת המשחק שלו. הוא שיחק בכל שלושת סרטי טרילוגיית "האיש ללא שם" וידוע כוולאס מהסרט האחרון בטרילוגיה הטוב, הרע והמכוער.

ברגה נולד ברומא, לפני שפנה לקריירת המשחק הוא היה קצב. במהלך קריירת המשחק שלו שיחק ברג'ה במעל ל-50 סרטים. הוא שיחק בעיקר במערבוני ספגטי ביניהם השתתף בטרילוגית "האיש ללא שם" של סרג'ו לאונה: "בעבור חופן דולרים" בתור צ'יקו, "הצלפים" בתור נינו ולבסוף ב"הטוב, הרע והמכוער" בתור וולאס. בנוסף שיחק בסרט "היו זמנים באמריקה" גם הוא של סרג'ו לאונה.

==פילמוגרפיה חלקית==
* "בעבור חופן דולרים" (1964)
* "הצלפים" (1965)
* "הטוב, הרע והמכוער" (1966)
* "קוראים לי אף אחד" (1973)
* "היו זמנים באמריקה" (1984)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1923
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1994
חואקין סאנצ'ס

חואקין סאנצ'ס רודריגס (בספרדית: Joaquín Sánchez Rodríguez; נולד ב-21 ביולי 1981 באל פוארטו דה סנטה מריה שבמחוז קדיס) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הקיצוני, המחזיק בשיא ההופעות לשחקן בליגת העל הספרדית (622) יחד עם השוער אנדוני זוביזרטה.

== קריירת משחק ==
חואקין החל את קריירת הבוגרים שלו בקבוצת המשנה של ריאל בטיס ולאחר עונה אחת בה הבקיע שני שערים עלה לקבוצה הבוגרת, בה שיחק במשך שש עונות, בהן הבקיע למעלה מ-30 שערים ומסר למעלה מ-50 בישולים. בנוסף על כך סייע לקבוצה לזכות בגביע המלך הספרדי בעונת .

באוגוסט 2006 נקנה חואקין על ידי ולנסיה תמורת מיליון אירו. בשלוש עונותיו הראשונות בקבוצה כבש 16 שערים וזכה שוב בגביע המלך הספרדי בעונת . בקיץ 2011 נמכר חואקין לקבוצת הכדורגל מלאגה. ב-13 ביוני 2013 לראשונה עבר לקבוצה לא ספרדית - פיורנטינה האיטלקית לחוזה לשלוש שנים. ב-31 באוגוסט 2015 חזר לספרד, וחתם לשלוש שנים במועדון נעוריו ריאל בטיס.

ב-16 ביולי 2020, הפך לכדורגלן השני עם מספר ההופעות הגבוה ביותר בלה ליגה, כשהגיע ל-551 הופעות ועקף את ראול גונזלס.

באפריל 2022, כשהוא בן 40, זכה עם הקבוצה בגביע המלך.

ב-19 באפריל 2023 הודיע חואקין שיפרוש מכדורגל בסוף העונה.

=== נבחרת ספרד ===
חואקין היה שותף לסגל נבחרת ספרד במונדיאל 2002, ביורו 2004 ובמונדיאל 2006 וב-51 משחקים במדי ספרד כבש ארבעה שערים.

== תארים ==
;ריאל בטיס
* הגביע הספרדי: 
* הגביע הספרדי: 2021/2022

;ולנסיה
* הגביע הספרדי: 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל בטיס
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני מאלגה
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1981
דומניטור

[[אלכסנדרו יואן קוזה, הדומניטור הראשון]]
דומניטור (ברומנית: Domnitor), היה תוארו של שליט הנסיכויות הרומניות המאוחדות, שהפכו לרומניה, בין השנים 1859–1881.

את התואר דומניטור נשאו רק שני שליטים. האחד, אלכסנדרו יואן קוזה, שנבחר בנפרד בנסיכות מולדובה ובנסיכות ולאכיה ובכך נוצרה אוניה פרסונלית שכונתה בשם "הנסיכויות הרומניות המאוחדות" ומאוחר יותר רומניה, והשני, קרול הראשון, מלך רומניה, שנשא בתואר עד להכתרתו כמלך ב-1881.

התואר דומניטור מיוחד לרומניה ונגזר מהמילה הרומנית Domn, שמשמעותה: "אדון". השליטים הקודמים של הנסיכויות הרומניות כונו בתואר וויווד או חוספודר.

קטגוריה:רומניה: היסטוריה
קטגוריה:תוארי אצולה
הנסיכויות הרומניות המאוחדות

הנסיכויות הרומניות המאוחדות הייתה ישות מדינית במחצית השנייה של המאה ה-19, שנוצרה מאוניה פרסונלית של נסיכות מולדובה ונסיכות ולאכיה תחת שלטונו של הדומניטור אלכסנדרו יואן קוזה.

ביום 5 בינואר 1859 נבחר אלכסנדרו יואן קוזה להיות שליט נסיכות מולדובה וכעבור 19 ימים, ב-24 בינואר, באותה שנה, בחרו אותו גם תושבי נסיכות ולאכיה להיות שליטם ובכך יצרו ישות מדינית חדשה, הנסיכויות הרומניות המאוחדות או בשם הרשמי "הנסיכויות המאוחדות של ולאכיה ומולדובה". בחירות אלה נועדו לעקוף החלטת המעצמות בעניין הנסיכויות, החלטה שרצתה להעמיד שושלת זרה בראשן. כעבור זמן לא רב התחרטו הרומנים, הדיחו את הדומניטור קוזה ובחרו לעצמם דומניטור חדש ממוצא זר, את מי שעתיד היה להיות קרול הראשון, מלך רומניה. והוא שלט בנסיכויות עד לקבלת עצמאות מהאימפריה העות'מאנית והפיכתן למונרכיה בשם ממלכת רומניה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רומניה: היסטוריה
קטגוריה:נסיכות מולדובה
קטגוריה:ולאכיה
קטגוריה:מדינות לשעבר בתחומי רומניה
קטגוריה:ממלכת רומניה
צ'ארלס בנט

צ'ארלס הנרי בנט (באנגלית: Charles Henry Bennett; נולד ב-1943) הוא מדען מחשב, עמית IBM במעבדות המחקר של IBM. עבודתו מתרכזת בבסיס הפיזיקאלי של תורת המידע ויישומים שונים של מכניקת הקוונטים באלגוריתמים שונים לעיבוד והעברת מידע. פיתח יחד עם ז'יל ברסר את תחום הקריפטוגרפיה הקוונטית והיה לאחד ממיסדי תורת האינפורמציה הקוונטית.

== קורות חייו ==
נולד בשנת 1943, בוגר תואר ראשון בכימיה מטעם אוניברסיטת ברנדייס (1964), ובוגר תואר דוקטור בדינמיקה מולקולרית מטעם אוניברסיטת הרווארד (1970).

בשנת 1972, לאחר שהצטרף למעבדות המחקר של IBM, עסק בפיתוח תורת החישוב ההפיך, בניסיון להראות שכל חישוב כללי אפשרי לביצוע גם בצורה הפיכה מבחינה לוגית ותרמודינמית. בשנת 1982 הציע פרשנות חדשה לבעיית השד של מקסוול המסבירה את הבעיה בכך שכל מחיקת מידע מצריכה השקעת עבודה. עקרונות החישוב ההפיך ישמשו לאחר מכן כבסיס לחישוב קוונטי, שכן כל שער קוונטי עליו מבוסס המחשב הקוונטי נדרש להיות הפיך.

בשנת 1984 פיתח יחד עם ז'יל ברסר מאוניברסיטת מונטריאול פרוטוקול החלפת מפתחות קוונטית, אשר נקרא לימים על שם יוצריו, BB84. פרוטוקול זה מאפשר תיאום מפתח בין שני גורמים מרוחקים, בעזרת שימוש בערוץ תקשורת קוונטי וערוץ תקשרות קלאסי מאומת. הפרוטוקול מבוסס על עקרון האי ודאות ומספק בטיחות מושלמת, כלומר בטיחות שלא ניתן לשבור גם בעזרת כוח חישוב גדול מאוד (לעומת בטיחות חישובית אשר מוגבלת ביכולת החישוב של היריב). בשנת 1989 בנה בשיתוף ג'ון סמולין מערכת ראשונה המדגימה את יכולות הקריפטוגרפיה הקוונטית.

בשנת 1993, יחד עם ז'יל ברסר ואחרים, פיתח את תאוריית הטלפורטציה הקוונטית, שיטה בה מצב קוונטי של מערכת כלשהי מפורק לרכיב קלאסי טהור ולרכיב קוונטי טהור (הממומש על ידי מערכת שזורה), נשלח על-גבי תקשורת קוונטית ומורכב בחזרה ביעד. באופן זה ניתן "לשדר" מצב קוונטי של מערכת לכל יעד שהוא, מבלי שנדרש למדוד את מצב המערכת במקור, או לדעת את מצב המערכת המקורי.

במהלך 1995–1997, יחד עם חוקרים נוספים, פיתח שיטות לתיקון שגיאות קוונטי, המאפשר העברת מידע קוונטי מעל קווי תקשורת בעלי הפרעות שונות.

בנט הוא חבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית ואגודת הפיזיקאים האמריקאית וכן זוכה פרס רנק לשנת 2006. בשנת 2008 זכה בפרס הארווי מטעם הטכניון. ב-2018 זכה בפרס וולף.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.wolffund.org.il/index.php?dir=site&page=winners&cs=955 צ'ארלס ה' בנט זוכה פרס וולף בפיזיקה - 2018]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:קריפטוגרפים אמריקאים
קטגוריה:חישוב קוונטי
קטגוריה:מדעני מחשב אמריקאים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:זוכי פרס הארווי
קטגוריה:עמיתי IBM
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:זוכי פרס וולף לפיזיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברנדייס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
קטגוריה:זוכי פרס דיראק
עלי אכבר סאלחי

עלי אכבר סאלחי (בפרסית: علی اکبر صالحی, תעתיק מדויק: עלי אכבר צאלחי, נהגה בפרסית: אַלי אַכבר סאלֶהִי נולד ב-24 במרץ 1949) הוא אקדמאי ופוליטיקאי איראני המכהן כראש הארגון לאנרגיה אטומית של איראן החל מ-16 באוגוסט 2013.

==ביוגרפיה==

סאלחי רכש תואר ראשון במדעי המדינה (BSc) מטעם האוניברסיטה האמריקנית בביירות, ודוקטורט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בשנת 1977. כמו כן כיהן כמרצה מן המניין ונשיא אוניברסיטת שריף לטכנולוגיה באיראן, וכן כחבר באקדמיה האיראנית למדע ובמרכז הבינלאומי לפיזיקה תאורטית שבאיטליה. הוא דובר פרסית, אנגלית וערבית.

בשנים 1997 - 2005 כיהן סאלחי כנציג איראן בסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית. ב-18 באוקטובר 2003 חתם בשם איראן על "הפרוטוקול הנוסף" (Additional Protocol) להסכם אמצעי הביטחון (Safeguard Agreement).

ב-20 ביולי 2004 מונה עלי אכבר סאלחי כיועץ מדעי לשר החוץ האיראני, מנוצ'הר מותכי. ב-16 ביולי 2009 נתמנה לראש הארגון לאנרגיה אטומית של איראן, כשהוא מחליף בתפקידו זה את גולאם רזא אגאזאדה. בדצמבר 2010 פיטר נשיא איראן אחמדינז'אד את שר החוץ מותכי, ומינה במקומו את סאלחי כשר החוץ בפועל. ב-30 בינואר 2011 אישר הפרלמנט האיראני את מינויו לשר החוץ של איראן.

לאחר בחירתו של חסן רוחאני לנשיא איראן, הוחלף סאלחי על ידי מוחמד ג'וואד זריף, שר החוץ האיראני הנוכחי, ומונה בשנית, ב-16 באוגוסט 2013, לראש הארגון לאנרגיה אטומית של איראן.

אחיו של סאלחי, ג'וואד סאלחי, הוא מדען נודע בתחום הנדסת מחשבים ואלקטרוניקה, מחלוצי שיטת CDMA.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שרי החוץ של איראן
קטגוריה:פוליטיקאים איראנים
קטגוריה:אנשי תוכנית הגרעין האיראנית
קטגוריה:איראנים שהוטלו עליהם סנקציות של מחלקת האוצר של ארצות הברית
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1949
פרס קליאו

פרסי קליאו (באנגלית: Clio Awards) הוא פרס הניתן על יצירתיות בתחום הפרסום והעיצוב. הפרס מוענק במספר תחומים ביניהם; טלוויזיה, שלטי חוצות, רדיו, מסעי פרסום, מדיה, עיצוב, ואינטרנט. הפרסים ניתנו לראשונה ב-1959 ובשנת 1965 הורחבו לכלול גם עבודה בינלאומית.

== היסטוריה ==
בטקס חלוקת הפרסים בשנת 1992 אירעו מספר בעיות, המגיש שהיה אמור להגיש את התוכנית לא הגיע והוא הוחלף על ידי מגישים מאולתרים, להם לא הייתה קיימת רשימה מסודרת של זוכים. לאחר הטקס הכושל חידשה קבוצה של משקיעים בראשות "שיקגו מו"ל רות" את התוכנית, ואחר כך נמכרה התוכנית לחברה הולנדית בשם VNN שהיום נקראת חברת נילסן.

תחרות פרס קליאו היא אחת הגדולות בתחום הפרסום בעולם. בשנת 2007 הוגשו כמועמדים לפרס יותר מ-19,000 עבודות מרחבי העולם, מה שהצריך למעלה מ-110 שופטים מ-62 מדינות.

== זוכים ישראליים בפרס ==
בשנת 2022 זכה שער "לאשה" לציון יום המאבק הבינלאומי באלימות נגד נשים, בפרס הברונזה לעיצוב, בתחרות הפרסום הבינלאומית היוקרתית "קליאו". השער עוצב על ידי מערכת "לאשה" ומשרד הפרסום "ענבר מרחב"<ref></ref>.

בספטמבר 2022 זכה קמפיין של חברת הקנאביס הרפואי Peace Naturals, בשיתוף עם משרד הפרסום Debby&Ron בתחרות ה-Clio Cannabis במקום השני בקטגוריית Social Good. הקמפיין קרא לבטל את מופעי הזיקוקים ביום העצמאות לטובת הסובלים מהלם קרב וכלל שלטי חוצות ברחבי הארץ, זכה להצלחה רבה והביא לביטולם של מופעי זיקוקים במספר ערים, בהן תל אביב<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.youtube.com/watch?v=0ZwYbVCNbiU כתבה על קמפיין Peace Naturals], חדשות 13

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרסום
קליאו
קליאו
תאודורוס האתאיסט

תאודורוס האתאיסט (ביוונית: Θεόδωρος; 340 – 250 לפנה"ס), פילוסוף יווני.

==ביוגרפיה==
תאודורוס נולד בעיר היוונית קירנה (ששרידיה נמצאים בתחומי לוב) והיה תלמידו של אריסטיפוס הצעיר, נכדו של אריסטיפוס מייסד זרם הנהנתנות בפילוסופיה היוונית. הוא גורש מעיר מולדתו מסיבה לא ידועה, ולפני לכתו משם אמר: "אנשי קירנה עשיתם עמי רעה כאשר גירשתם אותי מקירנה ליוון." הוא הגיע לאתונה והיה בין היתר תלמידם של זנון מקיטיון ושל פירון מאליס, אך לא נמנה עם חסידי תורותיהם.

על פי פלוטרכוס, תאודורוס לימד פילוסופיה בליקיאון, אך כמו סוקרטס לפניו, נאשם בכפירה באלים ובהשחתת הנוער של אתונה. הוא ניצל מהוצאה להורג בהשפעת דמטריוס מפאלרום שהיה מושל אתונה בין השנים 317–307 לפנה"ס. הוא גורש מאתונה ומצא מקום מקלט בחצרו של תלמי הראשון מלך מצרים שמינה אותו כחבר משלחת אל ליסימכוס מלך תראקיה (מיורשיו של אלכסנדר הגדול). הוא הרבה להתווכח עם ליסימכוס, וכאשר האחרון איים עליו במוות בצליבה, השיב: "שמור נא את איומיך לאנשי חצרך, כי בעבור תאודורוס אין זה משנה כלל אם גופתו תירקב באוויר או על האדמה." על פי דיוגנס לארטיוס, תאודורוס שב לבסוף לקירנה שהייתה תחת שלטונו של מאגאס, בנו החורג של תלמי הראשון.

==תורתו==
כפי שניתן להסיק מדבריו של דיוגנס לארטיוס, תאודורוס דחה את דעתם של אלה שסברו כי יש לכבד את האלים, ולכן ניתן לו הכינוי "אתאיסט". תאודורוס טען כי אין בנמצא בעולם הזה כל ישות נצחית. הוא כתב ספר בשם "על אודות האלים" שבו שלל את קיומם - מה שלדעת דיוגנס לארטיוס השפיע על תורתו ועל טיעוניו של אפיקורוס. אף על פי כן, יש סבורים כי תאודורוס לא היה אתאיסט אלא אגנוסטיקן.

תאודורוס השתייך לזרם הנהנתנות בפילוסופיה היוונית. הוא סבר כי מטרת החיים היא להשיג הנאות ולהימנע מכאב, וגרס כי ההנאה נובעת מן הידע, והכאב - מן הבערות. הוא הגדיר את הטוב כיושר ותבונה, ואת הרע - כניגודם. תאודורוס זלזל באהבת מולדת וראה את העולם כולו כמולדתו. הוא חשב כי האיסורים על גנבה, ניאוף או חילול קודש מהווים חלק של המוסכמות החברתיות ואינם מעוגנים בטבע. הוא מחה על עריצותם של מלכים ונסיכים והשיב לליסימכוס שאיים להורגו: "כמלך כה גדול, עליך להתבייש בעובדה כי באשר לפגיעה בישרים כוחך אינו עולה על זה של חיפושית."

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פילוסופים יוונים
קטגוריה:אתאיסטים יוונים
קטגוריה:פילוסופים אתאיסטים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
הרוסטרטוס

שיחזור של מקדש ארטמיס באפסוס, בפארק ב[[איסטנבול]]
הרוסטרטוס (ביוונית עתיקה: Ἡρόστρατος) היה עלם צעיר אשר העלה באש את מקדשה של האלה ארטמיס בעיר אפסוס, ככל הנראה בשנת 356 לפנה"ס.
את שריפת המקדש, שהיה אחד משבעת פלאי תבל של העולם העתיק, ביצע הרוסטרטוס כדי ששמו ייכנס להיסטוריה. בעשותו כך קיווה ששמו ייזכר לעד לצד שמות האלים והגיבורים של המיתולוגיה היוונית ובכך למעשה חטא בחטא ההיבריס. בדומה ליצירות רבות מן המיתולוגיה והטרגדיה היווניות, כדוגמת "אנטיגונה" של סופוקלס, עונשו של הרוסטרטוס היה לא רק מוות בתלייה, אלא גם איסור הגיית שמו וסיפורו בכל רחבי יוון העתיקה.

==בספרות ובתרבות==
בתרבות נקשר שמו של הרוסטרטוס בעיקר לגדלות המושגת באמצעים לא כשרים:
* בגרמנית "Herostrat" הוא פושע המבצע את פשעיו לשם ראוותנות.
* בקובץ הסיפורים שלו "הקיר" (1939) פרסם ז'אן-פול סארטר את "הרוסטרטוס", סיפור קצר בו הגיבור מתכנן לבצע פשע של אלימות מקרית על מנת לזכות בתהילה.
* המחזה "לשכוח את הרוסטרטוס" של המחזאי והסופר הסובייטי גרגורי גורין עוסק בהתנהלותם של תושבי אפסוס לאחר שריפת המקדש, ובכך בעצם מותח ביקורת על החברה האנושית. בשנת 2007 עלתה הפקה של המחזה בעברית, בתיאטרון גבעתיים.

==ראו גם==
*אפקט סטרייסנד
*חמש עשרה דקות של תהילה

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יוון העתיקה: אישים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בארצות אירופה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
ליץ'

איור של ליץ' ([[הקרב על ווסנות')]]
ליץ (מלועזית: lich, לעיתים liche; מאנגלית עתיקה: līċ, גופה) הוא מושג בספרות הפנטזיה המודרנית, המתאר סוג של אל-מת תבוני. על פי רוב מדובר באדם בעל כוחות מאגיים שעבר טקס אפל ומרושע מרצונו החופשי, אשר הפך אותו לגופה מרקיבה בעלת חיי נצח. הטקס כולל את לכידת נשמתו של הליץ' בתוך חפץ מסוים, כגון מגילה, טבעת וכדומה.

==הליץ' במשחקי תפקידים==

=== במבוכים ודרקונים ===

*מגע משתק/אפל: הליץ' יכול לתעל אנרגיה שלילית ואפלה אל כף ידו ולהשתמש בה נגד יצור חי. הדבר פוגע בנשמתו של הקורבן ופוצע אותה, ומשתק את הנפגע.
* הילת פחד: הילה נוראית של רשע אופפת את הליץ'. יצורים חיים הרואים את הליץ' ייתקפו פחד ויברחו.
*עור מחוזק: גופו של הליץ' קשוח ושלדי, ולכן חרבות, חצים וכדומה כמעט ולא משפיעים עליו. בנוסף לכך, גופו אפוף באופל, ולכן רק כלי נשק קסומים יכולים לפגוע בו.
* הליץ' אינו מושפע מקור.
* הליץ' בעל יכולות החזרה מהמתים גופות. שלדים שלחלקם יכול להיות אפשרות ליצור כשפים אפלים

=== בעולם האפלה ===
בעולם האפלה ישנם מספר יצורים המכונים ליץ', המפורסם ביניהם הוא הטרמר, שבט של ערפדים שעוסקים בכישוף דם. בעולם האפלה החדש גם ישנם מספר יצורים המכונים ליץ', המשותף לכולם הוא שהם היו קוסמים שהשתמשו בתהליך קסום כדי להפוך לבני אלמוות, באופנים שונים.

=== אזכורים בתרבות ===

* במשחק dota ליץ' הוא אחד הגיבורים שאפשר לשחק בהם.

==ראו גם==
* זומבי
* ערפד
*וולדמורט

קטגוריה:מבוכים ודרקונים
קטגוריה:על-טבעי
קטגוריה:יצורים מיתולוגיים
קטגוריה:חיים לאחר המוות
RJ-11

תקע RJ-11
RJ-11 (קיצור של Registered Jack 11) הוא תקע נפוץ לכבלי טלפוניה. זהו התקע האנלוגי שהיה נפוץ ביותר לפני השימוש בטכנולוגיות מתקדמות כגון: ADSL, ISDN ו-VoIP. גם כיום הכבל נפוץ בשימוש בטלפון ביתי וברשתות מקומיות. מחבר זה מאפשר חיבור של קו טלפוניה אחד.

RJ-14 ו-RJ-25 הם תקעים דומים ל-RJ-11 אך מאפשרים חיבור שני קווי טלפון ושלושה, בהתאמה.

== צורה ==
בשלושת הכבלים, הכבל מכיל שלושה זוגות שזורים. ב-RJ-11 מחובר רק זוג אחד למחבר בחיבורים המרכזיים (3,4), ב-RJ-14 מחוברים שני זוגות לחיבורים המרכזיים (3,4 ו-2,5) וב-RJ-25 מחוברים שלושת הזוגות לששת החיבורים במחבר.
בכל זוג הצד החיובי הוא 0 וולט (הארקה) והצד השלילי הוא 48- וולט (כאשר הטלפון מצלצל).

== סימון ==
הכבל מכיל 6 חוטים בצבעים שונים. קיימות מספר צורות של סימון המוליכים. השתיים העיקריות הן הסימון הישן, שבו כל חוט היה בצבע שונה והסימון לפי קטלוג 5e או קטלוג 6 של תקן TIA-568, שבו כל זוג הוא באותו הצבע - הצד החיובי הוא בצבע חסר (לבן עם פס בצבע של הזוג) והצד השלילי הוא בצבע מלא.

{| class="wikitable"
|+ 
!מיקום !! RJ-11 !! RJ-14 !! RJ-25!! זוגות !! ± !! צבע לפי cat5e/6 !! צבעים ישנים
|-
| 1 || || || 1 || 3 || +
| Pair 3 Wire 1 Cat 5e/6 לבן/ירוק
| Pair 4 Wire 1 כתום
|-
| 2 || || 1 || 2 || 2 || +
| Pair 2 Wire 1 Cat 5e/6 לבן/כתום
| Pair 2 Wire 1 Old שחור
|-
| 3 || 1 || 2 || 3 || 1 || –
| Pair 3 Wire 2 Cat 5e/6 כחול
| Pair 1 Wire 2 Old אדום
|-
| 4 || 2 || 3 || 4 || 1 || +
| Pair 1 Wire 1 Cat 5e/6 לבן/כחול
| Pair 1 Wire 1 Old ירוק
|-
| 5 || || 4 || 5 || 2 || –
| Pair 3 Wire 1 Cat 5e כתום
| Pair 2 Wire 2 Old צהוב
|-
| 6 || || || 6 || 3 || –
| Pair 1 Wire 1 Cat 5e ירוק
| Pair 3 Wire 2 כחול
|}

== ראו גם ==
* טלפון
* כבל תקשורת

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lanshack.com/wire_phone_jack.aspx איך לייצר כבל לטלפון]

קטגוריה:חומרה
קטגוריה:מחברים חשמליים

fi:Parikaapeli#Kaapelointistandardit
כיכר ויקטוריה לואיזה

המזרקה בכיכר
התכנון המקורי של הכיכר
כיכר ויקטוריה לואיזה (בגרמנית: Viktoria-Luise-Platz) היא כיכר עירונית ברובע שנברג בעיר ברלין, שבה נפגשים הרחובות וינטפרלדט (Winterfeldtstraße), מינכן (Münchener Straße), ולזר (Welserstraße) ורגנסבורג (Regensburger Straße). הכיכר נחשבת אתר לשימור. היא מעוצבת כמשושה שאורכו 160 מטר ורוחבו 90 מטר.
== היסטוריה ==
עד לאיחוד גרמניה ב-1871 הייתה שנברג יישוב חקלאי, אך בזכות הפיתוח המואץ של ברלין לאחר שנה זו החלה האוכלוסייה המקומית לגדול, ובתוך שנים ספורות הכפילה את עצמה. פיתוח האזור שבו שוכנת היום הכיכר החל ב-1890 על ידי "חברת הקרקעות של ברלין" (Berlinische-Boden-Gesellschaft - BBG) והעומד בראשה, האדריכל היהודי גיאורג הברלנד, לאחר שהרובע הפך למקום מגורים מועדף לקציני צבא, פקידי עירייה, ובעלי הכנסות מעל לממוצע. הברלנד ביקש לבנות באזור רובע מגורים בסגנון בווארי, ובשנים הראשונות לפעילותו באזור זכה בתמיכת העירייה. עם זאת, בשנת 1908 התקבלה רפורמה במס שפגמה ברווחיו של הברלנד. בשנים שלאחר מכן סבל הברלנד גם מרדיפות אנטישמיות (בנו, קורט, נרצח בידי הנאצים במחנה מאוטהאוזן בשנת 1942).

התכנון המקורי של הכיכר היה באזור הצטלבות הרחובות מרטין לותר ומוץ, והיה אמור לכלול כמה שטחי גינון. עם זאת, בעלי הקרקעות באזור זה סירבו לוותר על שטחים מרכושם לטובת הגינון, והצליחו להשפיע על מועצת העיר להזיז את הכיכר מערבה - אזור שאותו לא ייצג איש במועצת העיר. בסתיו של שנת 1898 הכריזה חברת הקרקעות של ברלין על תחרות לעיצוב הכיכר, שאז עדיין נקראה "שטח Z", ורק מאוחר יותר נקראה על שמה של ויקטוריה לואיזה, בתו היחידה של וילהלם השני, קיסר גרמניה. הקיסר הוא גם זה שבחר, בקיץ 1899 בעיצוב הזוכה של האדריכל פריץ אנקה מפוטסדאם. אנקה תכנן אזור ירוק בלב הבנייה העירונית לשימושם של תושבי השכונה, ותוכניתו בוצעה במלואה למעט שינוי אחד - הוספת המזרקה במרכז הכיכר. הכיכר נחנכה בטקס ססגוני ב-9 ביוני 1900. לכבוד האירוע הוארה הכיכר והרחובות שסביבה בתאורה חשמלית במקום תאורת הגז הרגילה, ולצורך כך היה צורך להקים תחנת כוח קטנה ועצמאית בשכונה. ב-1 בדצמבר 1910 נחנכה תחנת רכבת תחתית בסמוך לכיכר, בתכנונו של ארנסט דנקה. במהלך עבודות החפירה של התחנה נחשפו במקום עצמות של יונקים פרהיסטוריים. התחנה שימשה את קו מספר 4, שהופעל אז על ידי חברת הרכבות של שנברג, חברה עצמאית שהייתה אחראית לאספקת הקרונות, הזרם, והתחנות.

הכיכר מוזכרת בספר "אמיל והבלשים" של אריך קסטנר שעלילתו מתרחשת בברלין.

מלבד נזקים בודדים שנגרמו לכיכר במהלך מלחמת העולם השנייה היא נותרה ללא שינוי עד 1957, אז נעשו בה שיפוצים ניכרים ששינו לחלוטין את פניה. ב-1979 שוחזרה הכיכר למראה המקורי, בהתאם לתוכניות השימור של שטחים ירוקים שהתקבלו אז. כדי לאפשר מעבר רחב יותר להולכי רגל, לא נשתלו מחדש ערוגות הפרחים שהקיפו את המזרקה ובמקומם נסלל שביל רחב. בנוסף ניטעו 25 עצים חדשים, והוצבו 24 ספסלים ו-25 פנסים שעוצבו בסגנון דומה לזה של תחילת המאה ה-20. ב-1982 הוכרזה הכיכר כאתר לשימור ומאז לא נעשו בה שינויים למעט שיפוץ של המזרקה בשנת 1994.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ברלין: כיכרות
קטגוריה:גיי וילג'
אחווה עראבה

אחווה עראבה (בערבית: الأخوة عرابة) הייתה קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר עראבה שבגליל.

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה בשנת 2004, ובשנת 2005 העפילה מליגה ג' לליגה ב'. בשנת 2007 עמדה הקבוצה על סף עליית ליגה נוספת, אך הפסד במשחק הכרעה נגד עירוני טבריה מנע מהקבוצה לעלות לליגה א'.

בשנת 2008 הצליחה לעלות לליגה א' לראשונה בתולדותיה. בקיץ 2008 ביצעה הקבוצה רכש כדי לעלות ליגה נוספת, יעד בו עמדה בהצלחה, תוך שהיא יוצרת פער גדול מהמקום השני. עקב ביטול הליגה הארצית, למעשה עלתה הקבוצה שתי ליגות, מהליגה הרביעית לליגה השנייה.

עונת 2009/2010 הייתה עונת השיא של הקבוצה, כאשר סיימה במרכז טבלת הליגה הלאומית והשתתפה בפלייאוף האמצעי. אימן את הקבוצה אלברט סולומונוב, ושיחקו בה מספר שחקנים מוכרים ששיחקו בליגת העל, וביניהם חמודי בריק, חיים סילבס, יובל שבתאי, לואי טאהא, אלון זיו ושגיא שטראוס.

בעונת 2010/2011 אימן את הקבוצה פליקס נעים, אותו החליף במהלך העונה אלברט סולומונוב, ובסיום העונה ירדה הקבוצה בחזרה לליגה א'.

בתום עונת 2013/2014, תחת הדרכתו של עאבד רבאח, ירדה הקבוצה לליגה ב', לאחר שספגה עונש הפחתת נקודות שהקשה עליה להתאושש. בעונת 2014/2015 ירדה הקבוצה לליגה ג' וכעבור שנה שבה לליגה ב'.

בנובמבר 2017 החלה בניית אצטדיון בעראבה עבור הקבוצה, שאמור להכיל כ-5,000 צופים.

באמצע עונת 2018/2019 סיימה הקבוצה את פעילותה עקב חובות כספיים. במקומה של הקבוצה, הוקמה קבוצה חדשה בשם הפועל עראבה.

==קישורים חיצוניים==

*
*
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2004
קטגוריה:קבוצות כדורגל ישראליות שהתפרקו
דורודונטידים

דורודונטידים (שם מדעי: Dorudontidae) היא תת-משפחה נכחדת של לווייתנים קדומים ממשפחת הבסילוזאוריים (לעיתים נחשבת למשפחה עצמאית). הם חיו בתקופת האאוקן, לפני כ-35 עד 40 מיליוני שנים. כמו האחרונים, קודמיהם בשרשרת האבולוציונית של הלווייתנאים המודרניים, גם הדורודונטידים בילו את כל חייהם במים, וכך השלימו את המעבר חזרה מן היבשה למים. הם קרובים מאוד גם לשתי סדרות הלווייתנאים המודרניים החיים כיום: לווייתני השיניים ולווייתני המזיפות, וכנראה שהם היו אבותיהם הקדומים.

הדורודונטידים היו קטנים משמעותית מהבסילוזאוריים, ופרופורציות גופם היו דומות יותר לאלו של הלווייתנים המודרניים מאשר לאלו של הבסילוזאוריים, שהיו בעלי גוף מוארך. רגליהם היו קטנות משמעותית, בדומה לקודמיהם, ולא היו מסוגלות לשאת את משקל הגוף על היבשה. עצם כדורית בזנבו מלמדת כי זנבו היה כשל הלווייתנים המודרניים - אופקי ובעל שתי אונות. זנבם כנראה שימש אותם כאמצעי ההנעה המרכזי.

מאובני הדורודונטידים נמצאו בכל העולם, מה שמעיד על תפוצה רחבה והסתגלות מוחלטת למים מלוחים.

==סוגים==
בתת-המשפחה הסוגים הבאים:
* Ancalecetus
* Chrysocetus
* דורודון (Dorudon)
* Pontogeneus
* Saghacetus
* זיגוריזה (Zygorhiza)

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20071110040341/http://www.palaeos.com/Vertebrates/Units/520Cetartiodactyla/520.175.html#Dorudon מידע מורפולוגי]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בסילוזאוריים
קרול גריידר

קרולין וידני "קרול" גריידר (באנגלית: Carolyn Widney "Carol" Greider; נולדה ב-15 באפריל 1961 בסן דייגו, קליפורניה) היא ביולוגית מולקולרית המשמשת כפרופסור באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. ב-1984 גילתה יחד עם אליזבת בלקברן את האנזים טלומרז. גריידר היא כלת פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2009 יחד עם אליזבת בלקברן וג'ק שוסטק על שגילו כיצד הכרומוזומים מוגנים על ידי הטלומרים ותגלית האנזים טלומרז. שנה אחת קודם לכן קיבלו היא ואליזבת בלקברן את פרס פרל מייסטר גרינגרד, לנשים - מדעניות מבטיחות, בגין עבודתן זו.

==ביוגרפיה==
גריידר נולדה בסן דייגו, קליפורניה. היא עברה עם משפחתה לדייוויס שבקליפורניה, שם בילתה את שנות ילדותה. אביה היה פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס. לגריידר הוענק תואר ראשון (BA) בביולוגיה מאוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה ב-1983.

היא השלימה את ה-Ph.D. בביולוגיה מולקולרית ב-1987 באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בהנחיית ד"ר אליזבת בלקברן. במהלך לימודיה בברקלי הייתה גריידר שותפה יחד עם בלקברן לגילוי הטלומרז.

את הפוסטדוקטורט עשתה במעבדת קולד ספרינג הארבור בלונג איילנד שבניו יורק, שם גם הייתה חברת הסגל האקדמי. ב-1997 עברה לעבוד באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.

==קישורים חיצוניים==

* 

* Regina Nuzzo, [http://www.pnas.org/content/102/23/8077.full Biography of Carol W. Greider] PNAS
* אבי בליזובסקי, [http://www.hayadan.org.il/nobel-prize-on-telomeraz-051009/ פרס נובל לרפואה למגלי הטלומרים והטלומרז הבונה אותם], "הידען", 5 באוקטובר 2009
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:חברות האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חברות האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:זוכות פרס נובל אמריקאיות
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:ביולוגיות מולקולריות אמריקאיות
קטגוריה:זוכות פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכות פרס פרל מייסטר גרינגרד
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
קטגוריה:זוכי פרס דיקסון ברפואה
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
גבריאל אוברטן

גבריאל אוברטן (בצרפתית: Gabriel Obertan; נולד ב-26 בפברואר 1989) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקיצוני בשארלוט אינדפנדנס.

==קריירה==
אוברטן החל את הקריירה שלו במועדון הכדורגל המקומי בפנטין, וב-2002 הצטרף למועדון הכדורגל פריז - מועדון ששולח כדורגלנים צעירים לקבוצות אחרות בצרפת. לאחר שנה במועדון זה הוא עבר למועדון פריז סן-ז'רמן. לאחר שנה נוספת הוא עבר לאקדמיית כדורגל מפורסמת בשם "קליירפונטיין", על מנת להאיץ את פיתוח יכולות המשחק שלו. בעת תקופתו בקליירפונטיין הוא אותר על ידי סקאוטים של ז'ירונדן דה בורדו, וצורף למחלקת הנוער של המועדון בשנת 2005.

לאחר תקופה שבה שיחק בקבוצת המילואים של בורדו, חתם אוברטן על חוזה מקצועי במועדון, והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של בורדו בעונת , בהיותו בן 17. את הופעת הבכורה שלו הוא ערך במשחק בספטמבר 2006 נגד ולנסיאן, ואת שערו הראשון כבש באפריל 2007, נגד סנט אטיין. במהלך העונה הוא שיחק 17 פעמים בליגת העל הצרפתית ושלוש פעמים בליגת האלופות, וזכה עם בורדו בגביע הליגה הצרפתית שהיה התואר הראשון שלו בבוגרים.

לאחר שעד אותו זמן שותף אוברטן בעיקר כמחליף, החל אוברטן להפוך לחלק חשוב בהרבה בבורדו בעונת , וכבש שני שערים ב-26 משחקים בעונה זו. אף על פי כן, דקות המשחק שלו בקבוצה המשיכו להיות מוגבלות, בשל ריבוי שחקני ההתקפה בקבוצה.

בעונת הוא כבש צמד שערים בניצחון 2-4 על גנגאם בשמינית גמר גביע הליגה, בדרך לזכיית קבוצתו בטורניר בפעם השנייה בקריירה שלו. מאחר שבורדו נאבקה על האליפות ואוברטן לא צפוי היה לקבל דקות משחק, החליט המאמן לורן בלאן להשאילו עד לסיום העונה לקבוצת לוריאן על מנת שיצבור ניסיון. במדי לורן הוא כבש שני שערים ב-15 משחקים.

ביולי 2009 הוחתם אוברטן על ידי מנצ'סטר יונייטד. אוברטן התקשה למצוא את מקומו בקבוצה, ולאחר שנתיים, באוגוסט 2011, עבר לשחק בניוקאסל יונייטד תמורת סכום המוערך בכ-3 מיליון פאונד. הוא ערך את הופעתו הבכורה ב-13 באוגוסט נגד ארסנל. ב-24 באוגוסט 2016 חתם באנז'י מחצ'קלה הרוסית. ב-31 בינואר 2017 חתם בויגאן את'לטיק מהצ'מפיונשיפ. ב-20 ביולי 2017 חתם בלבסקי סופיה.

ב-31 בינואר 2019 אוברטן חתם לשנתיים וחצי בארזורומספור מליגת העל הטורקית.

==נבחרת לאומית==
בצעירותו שיחק אוברטן בכל נבחרות הנערים והנוער השונות של צרפת. בשנים 2007 ו-2008 הוא שיחק שני משחקים בנבחרת עד גיל 19.

בשנת 2009 החל אוברטן לשחק בנבחרת צרפת עד גיל 21, וכבש את שער הבכורה שלו במשחק מול בחודש מרץ. בטורניר טולון באותה שנה הוא סייע לנבחרתו להעפיל עד לגמר, וזכה בתואר השחקן המצטיין של הטורניר. בנוסף, הוא שיחק במדיה במסגרת מוקדמות אליפות אירופה לנבחרות צעירות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lfp.fr/joueur/index.asp?no_joueur=108470 פרופיל וסטטיסטיקות] באתר התאחדות הכדורגל הצרפתית

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני בורדו
קטגוריה:כדורגלני לוריאן
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני ניוקאסל יונייטד
קטגוריה:כדורגלני אנז'י מחצ'קלה
קטגוריה:כדורגלני ויגאן את'לטיק
קטגוריה:כדורגלני לבסקי סופיה
קטגוריה:כדורגלני ארזורומספור
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1989
חרב הרחמים

חרב הרחמים (באנגלית: Sword of Mercy), או "חרבו של אדוארד המודה", נמנית עם תכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת.

החרב קטועה, ועל כן הלהב שלה קצר ומרובע. צורתו מסמלת את מידת הרחמים של הריבון. על פי האגדה, מלאך קטע את החרב כדי למנוע הרג בלתי מוצדק.

חרב הרחמים היא אחת מחמש חרבות המשמשות בטקס הכתרת מלכי בריטניה. היא נישאת בתהלוכת ההכתרה בין "חרב הצדק הזמני" ל"חרב הצדק הרוחני". לפי המסורת, שלוש חרבות אלו נוצרו לקראת הכתרתו של צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה, והן נמנות עם תכשיטי הכתר הבודדים שלא הותכו בידי אוליבר קרומוול.

החרב משמשת גם בטקסי הענקת תוארי אצולה.

קטגוריה:תכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת
המהפכה הרוסית (1917)

מהפכנים רוסים ב[[הלסינקי, קיץ 1917]]
המהפכה הרוסית של 1917 היא שם כולל לשתי המהפכות שהתרחשו באימפריה הרוסית במהלך שנת 1917, פירקו את השלטון האוטוקרטי הצארי והובילו לכינונה של ברית המועצות.

הראשונה הייתה מהפכת פברואר (מרץ לפי הלוח הגרגוריאני), ובה ויתר הצאר ניקולאי השני על כס המלכות, השלטון עבר לממשלת מעבר בראשותו של גאורגי לבוב ואחריו אלכסנדר קרנסקי. זו היוותה הפסקה חטופה באבסולוטיזם הפוליטי ברוסיה.
אלכסנדר השלישי בעקבות המהפכה, קיץ 1918]]
השנייה הייתה מהפכת אוקטובר, בה הבולשביקים, בראשות ולדימיר איליץ' לנין, הפילו את הממשלה הליברלית של קרנסקי ותפסו את השלטון. מהפכה זו קרויה גם "המהפכה הבולשביקית". אז הוקם שלטון קומוניסטי דיקטטורי בברית המועצות, שהתקיים עד 1991. מהפכת אוקטובר הביאה בהמשך, לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה (1918) למלחמת אזרחים ברוסיה. מלחמה זו הסתיימה בניצחון הבולשביקים.

==רקע==
בתחילת המאה ה-20 הייתה רוסיה בשלה למהפכה. צמיתים לשעבר היגרו במספרים גדולים יחסית מהכפר לעיר אבל רוב תושבי רוסיה היו איכרים (עצמאים, צמיתים או פועלים חקלאיים קבועים או יומיים). התסיסה המתמשכת מאז המאה ה-15 בקרב האיכרים מצאה ב-1905 בעלי ברית בקרב מעמד הפועלים והימאים וזו הפעם הראשונה בתולדות רוסיה שרגשות הקיפוח זכו להנהגה שניתבה אותם לביצוע ניסיון מהפכה.

ההנהגה הייתה לרוב של משכילים בני המעמד השליט, בהם בני אצילים שמצבו של העם נגע ללבם וחשבו שיש צורך בשינוי.

לתסיסה הקבועה שהתקיימה אצל עובדי האדמה הרוסים, הצטרפו ניסיון לחימה. מאות אלפי איכרים גויסו בזמן מלחמת רוסיה–יפן ולמעלה מ-10 מיליון גויסו במהלך מלחמת העולם הראשונה. איכרים חסרי אדמה ציפו ששירותם הצבאי יתגמל אותם בחלקת אדמה ואיכרים בעלי אדמות גילו שבמהלך הזמן בו היו מגויסים צברה הנחלה שלהם חובות וחלקם נדרשו למכור את אדמתם לכיסוי החובות - אירועים שהגבירו את זעמם והאיצו את התסיסה.

==ראו גם==
* מהפכת 1905
* מלחמת האזרחים ברוסיה

==לקריאה נוספת==
* מארק פרו, ז'אק ברטן, מהפכה ומלחמת אזרחים ברוסיה, בתוך: פייר וידאל-נאקה (עורך), תולדות העולם משחר האנושות ועד ימינו, תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות, 1993, עמ' 254–255.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.aparchive.com/metadata/Scenes-of-the-Russian-Revolution/d37d928385bf93de4f3a60d591717416 לקט סרטונים מהמהפכה הרוסית], ארכיון הסרטונים של AP
* 

קטגוריה:מהפכות ברוסיה
קו טלפון

קו טלפון הוא האמצעי שמחבר בין מכשיר טלפון ובין מרכזת הטלפונים המשרתת אותו. לכל קו טלפון יש מספר טלפון שמזהה אותו.

קו הטלפון עשוי תיל נחושת או סיב אופטי. מנוי של חברת טלפונים יכול לחבר מכשירי טלפון אחדים לקו הטלפון המשרת אותו, אך בזמן מסוים ניתן לקיים רק שיחת טלפון אחת על קו טלפון זה. בנוסף להעברת שיחות על גבי קו טלפון, ניתן להשתמש בו גם לתקשורת נתונים בטכנולוגיות DSL. במצב של מחסור בקווי טלפון ננקט פתרון של קו טלפון יחיד המשמש שני מנויים , כך שברגע מסוים רק אחד משני המנויים יכול היה להשתמש בקו הטלפון. 

בשנת 1878 החלה חברת הטלפונים בל למתוח קווי טלפון לחיבור מכשירי טלפון למרכזייה. קווים אלה היו עשויים בדרך כלל מנחושת, אך נעשה שימוש גם באלומיניום. בהמשך שימשו למטרה זו זוגות שזורים.

==בישראל==
מאז קום המדינה ניתנו שירותי הטלפוניה, ובכלל זה התקנה של קווי טלפון, באמצעות משרד ממשלתי: תחילה משרד התחבורה ואחר כך משרד הדואר, ששינה שמו למשרד התקשורת. שירות זה היה מאוד לא יעיל, ורבבות אנשים המתינו במשך שנים להתקנת קו טלפון בביתם. לשיפור המצב הועברה פעילות זו לחברה ממשלתית, "בזק", שעם הקמתה הגיע תור הממתינים לקו טלפון ל-250,000. חברת "בזק" המשיכה להיות מונופול בתחום הטלפוניה. בהמשך נפתח התחום לתחרות, ובנוסף לטלפונים סלולריים המשתמשים בקשר רדיו נכנסו ספקים נוספים לתקשורת קווית.

ב-1975 החלה חברת ECI Telecom בפיתוח מערכת כפל דיבור אנלוגית, המאפשרת העברת שתי שיחות טלפון על אותו קו טלפון. הפיתוח אִפשר להכפיל את מספר השיחות על הקווים האנלוגיים, תוך ניצול הקיבולת הקולית שעמדה אז על 37% בלבד, באמצעות זיהוי רגעי השקט בשיחות והעברתם לשיחות נוספות. המערכת הוצגה לראשונה בשוק ב-1979 ונמכרה לראשונה ב-1983 למשרד התקשורת הגרמני.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טלפוניה
קטגוריה:תשתיות תקשורת
The Dead Weather

The Dead Weather (תעתיק: ד'ה דד ווד'ר; "מזג האוויר המת", באנגלית) היא סופרגרופ אמריקאית המנגנת מוזיקת רוק אלטרנטיבי. הלהקה נוסדה בשנת 2009 בעיר נאשוויל שבמדינת טנסי בארצות הברית.

== הקמת הלהקה ==
בינואר 2009, אליסון מוסהארט (מלהקות "The Kills" ו-"Discount"), ג'ק וייט (מלהקת הווייט סטרייפס), ג'ק לורנס (מלהקת "The Raconteurs") ודין פרטיטה (מלהקת קווינס אוף דה סטון אייג') ניגנו יחד באולפן Third Man Records של וייט. הנגינה המשותפת הפכה במהרה לשבועיים וחצי אינטנסיביים של כתיבת שירים, חברי הסופרגרופ אהבו את התוצאות והחליטו להפוך להרכב, תחת השם "The Dead Weather".
אלבום הבכורה של הלהקה הוא "Horehound". הוא יצא ב-14 ביולי 2009 בצפון אמריקה ויום קודם לכן באירופה.
אלבומה השני של הלהקה, "Sea of Cowards", שוחרר ב-7 במרץ 2010 באירלנד, ומספר ימים לאחר מכן בארצות הברית ובריטניה.

== חברי הלהקה ==
* אליסון מוסהארט - שירה, גיטרה וכלי הקשה
* ג'ק וייט - תופים, שירה, גיטרה
* דין פרטיטה - גיטרה, אורגן חשמלי, פסנתר, סינתיסייזר, גיטרה בס וקולות רקע
* ג'ק לורנס - בס, גיטרה, תופים וקולות רקע

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומים ===
* Horehound - 2009
* Sea of Cowards - 2010

=== הופעות ===
* Live at Third Man Records - EP - 2009

=== סינגלים ===
* Hang You Up From The Heavens - 2009
* Treat Me Like Your Mother - 2009
* Die By The Drop - 2010
* Blue Blood Blues - 2010

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20100201153301/http://thedeadweather.org/ אתר המעריצים]
* [https://web.archive.org/web/20120222201917/http://deadweather.whitestripes.ws/ מידע על הלהקה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:סופרגרופ
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:רביעיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2009
אס"א בן-גוריון באר שבע (כדוריד)

אס"א בן-גוריון באר שבע היא קבוצת כדוריד ישראלית השייכת לאוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע. הקבוצה פעילה במסגרת משחקי הליגה והגביע של איגוד הכדוריד בישראל, וגם מייצגת את האוניברסיטה במסגרת מפעלי אס"א בישראל ומחוצה לה.

הקבוצה הנוכחית הוקמה ב-2003, לאחר הפסקה בת ארבע שנים. סגל השחקנים מבוסס על סטודנטים הלומדים במספר פקולטות באוניברסיטה, המקיימים את אימוניהם ומשחקי הבית שלהם במתחם מרכז הספורט של האוניברסיטה. השחקנים אינם מקבלים משכורת או מלגות על פעילותם, והשחקנים הבכירים של הקבוצה משמשים גם כמאמנים של בני נוער במסגרת קבוצת מ.כ. באר שבע.

בתום עונת המשחקים העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגה הלאומית, אך מאז ירדה לליגה הארצית.

אס"א בן-גוריון ליגה ארצית דרום בעונת 2010/2011

באר שבע
כדוריד