OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סורת א-תין

סורת א-תין (ערבית: <big>التين</big>), או סורת התאנים, היא סורה מספר 95 בקוראן. סורה קצרה זו מונה שמונה פסוקים (אַיַא֫ת), ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְּריל (<big>جبريل</big>) במכה. לפי ספרו של אבּן אלצֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'יל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אלחֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת אל-ברוג' ולפני סורת אל-קריש.

לסורה שלושה חלקים. בשלושת הפסוקים הראשונים מובאת שבועה ב"בתאנים ובזיתים, ובהר סיני, ובחבל ארץ זה הבטוח!" רובין מציין כי "בתאנים ובזיתים" עשוי לסמל צמד מקומות קדושים, כגון מכה וירושלים, וכי חבל הארץ הבטוח הוא מכה, בה אסור לשפוך דם. מוחמד אסד מפרש את התאנים והזיתים כעצים המסמלים את האזורים בהם הם נפוצים: במזרח הים התיכון ובמיוחד בארץ ישראל ובסוריה, ועל כן הכוונה היא לאזור בו פעל הנביא היהודי האחרון - עיסא. בהתאמה, הר סיני מסמל את משה וחבל הארץ הבטוח, הוא מכה - את מוחמד. כך השבועה מביעה ביטחון בשלושת גלגולי הדת המונותאיסטית: היהדות, הנצרות והאסלאם.בשנת 2021 הודח המופתי סוריה אחמד חסון בשל פירוש זה של סורת א-תין בעת ניחום האבלים של האמן סבאח פח'רי זאת בשל טענה של פירוש הקוראן בהתאם לדעה פוליטית עם זאת המופתי חסון טען כי מי שעזב את סוריה קרי הפליטים הסורים היא מי "עשינוהו נחות שבנחותים"<ref></ref>

חלקה השני (פס' 4–6) של הסורה מספר על בריאת האדם בצלם אלוהים, פסוק 4: "ואכן בראנו אותו באופן הטוב ביותר", אולם "אז עשינו אותו נחות שבנחותים". רובין מפרש כי הכוונה להידרדרות האדם בזקנתו, ומציין כי פרשנות אחרת רואה בהידרדרות את שהות האדם בתחתית השאול. הפסוק הבא מסייג את "המאמינים ועושי הטוב" כמי שלא יחלקו גורל זה, ויזכו ב"שכר עד אין קץ".

חלקה השלישי (פס' 7–8) של הסורה פונה אל המכחישים את יום הדין ואת שבחו של אללה בו, ולועג להם בהבעת תמיהה רטורית על כך שגם השופטים נשפטים בידי אלוהים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

תין
בנאי (מדעי המחשב)

בתכנות מונחה-עצמים, בנאי (באנגלית: constructor, לעיתים נכתב בקיצור: ctor) הוא פיסת תוכנה (דומה לשגרה) המאתחלת אובייקט, ונקראת באופן אוטומטי מיד לאחר שהאובייקט נוצר.

בנאי דומה למתודות רגילות, אך תפקידו שונה באופן מהותי. בתחילת הריצה של הבנאי האובייקט אותו הוא צריך לבנות עדיין איננו מוגדר עד תומו. תפקידו של הבנאי הוא למעשה לדאוג לכך שהאובייקט יהיה בנוי היטב (כלומר, שהאינווריאנט של האובייקט יתקיים), למשל עבור אובייקט המגדיר תאריך, לדאוג שהשדה של היום בחודש יכיל ערך חוקי ביחס לחודש אליו האובייקט מאותחל, ולא יכיל "זבל". זאת בניגוד למתודה רגילה המניחה שהאובייקט עליו היא פועלת בנוי היטב, וצריכה רק לדאוג לשמור אותו במצב זה.

הבנאי נקרא רק לאחר שהזיכרון עבור האובייקט כבר הוקצה; בשפות תכנות המאפשרות למתכנת לשלוט בהקצאה, זו תתבצע בעזרת פונקציה נפרדת. על פי רוב מוגדר בשפת התכנות בנאי "ברירת מחדל" למחלקה, ולעיתים די בבנאי זה - למשל כאשר ניתן להגדיר ערכי התחלה לשדות באופן ישיר, או כאשר אין צורך בפרמטרים, או כאשר השפה מאפשרת אתחול ישיר של השדות על ידי הצד שיוצר את האובייקט. ישנן שפות תכנות בהן ניתן לכתוב מספר בנאים שונים לאותה מחלקה. בנאים יכולים לקבל פרמטרים, אך בשפות תכנות רבות הבנאי שונה ממתודות גם בכך שאין לו ערך החזרה, כך שלא ניתן לסמן כישלון דרך ערך החזרה. בשפות תכנות התומכות בניהול חריגות ניתן לסמן כישלון של הבניה בעזרת חריגה. בשפות בהן יש הורס (destructor) שתפקידו לשחרר משאבים המוחזקים על ידי המחלקה, ושנקרא אוטומטית כאשר אובייקט נהרס, הוא לא ייקרא אם הבנאי סימן כישלון.

שמו של הבנאי הוא לרוב כשם המחלקה עבורה הוא מוגדר, אך ישנן שפות תכנות (למשל שפת D) שבהן אין לבנאי שם, או שהבנאי נקרא this, על מנת שלא לחזור על שם המחלקה במקומות שונים שלא לצורך.

בתכנות פונקציונלי, בנאים הם פונקציות היוצרות באופן חד-חד-ערכי ערך מטיפוס נתונים מורכב, ולהן קיים גם "הורס" (על פי רוב, בצורה של תבנית) המאפשר לקבל בחזרה את הפרמטרים שהועברו להן. בנאים כאלה אינם כוללים קוד המוגדר על ידי המשתמש. הגישה הזו מקלה על הוכחת נכונות של תוכניות, בעזרת הוכחה באינדוקציה.

ב-Java הבנאי מהווה חלק מהמנגנון של גוש אתחול.

== דוגמאות ל-Constructor ==
=== בשפת התכנות Java ===
<syntaxhighlight lang="java">
 public class Example 
 {
 //הגדרת הבנאי 
 public Example()
 {
 this(1);
 }
 
 //העמסת הבנאי
 public Example(int input)
 {
 data = input;
 }
 
 //declaration of instance variable(s).
 private int data;
 }

 //code somewhere else
 //instantiating an object with the above constructor
 Example e = new Example(42);
</syntaxhighlight>

=== בשפת התכנות C++ ===
<syntaxhighlight lang="c++">
 class Example {
 public:
 
 // בנאי שאינו מקבל פרמטרים
 Example()
 {
 data = 0;
 }
 
 // העמסה של בנאי
 Example(int data)
 {
 this->data = data;
 }
 
 private:
 
 int data;
 };

 // Code somewhere else
 // Instance an object on the stack with the above constructor
 Example a(4);
 
 // Instance one on the heap
 Example *b = new Example(4);
</syntaxhighlight>

== ראו גם ==
* מדעי המחשב
* תכנות מונחה-עצמים
* גוש אתחול
* Destructor 
* Copy constructor
* Finalizer 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תכנות
קטגוריה:תכנות מונחה-עצמים
קטגוריה:מונחים בתוכנה
הגשרים הפתוחים

[[פלסטינים חוצים את גשר אלנבי (ההרוס בחלקו) לכיוון ירדן, כשבועיים לאחר מלחמת ששת הימים]]
"הגשרים הפתוחים" הוא כינויה של המדיניות שננקטה על ידי ממשלת ישראל זמן קצר לאחר תום מלחמת ששת הימים, ואפשרה תנועת פלסטינים תושבי השטחים אל ממלכת ירדן וממנה דרך שני גשרי הירדן: גשר אלנבי וגשר אדם.

מדיניות הגשרים הפתוחים התחילה כיוזמה מקומית של סרן איתן ישראלי, קצין חקלאות ראשי בממשל הצבאי. באישורו של שר הביטחון דאז, משה דיין ובתאום עם חקלאים פלסטינים בעלי אדמות משני צידי הירדן העבירו משאיות עמוסות ירקות בחלקים הרדודים של הנהר.

מאוחר יותר המעבר הוסדר על ידי גשרים אשר מדיניותם הונהגה על ידי משה דיין, שהיה אחראי מתוקף תפקידו זה למנהל בשטחים אלו, במטרה לאפשר שמירה של זיקה לאומית, חברתית וכלכלית של תושבי השטחים עם ממלכת ירדן ולייצר רגיעה ובסיס לנורמליזציה ביחסים עם מדינות ערב.
כמו כן אפשרה מדיניות זו חזרה של פליטים שברחו מיהודה ושומרון תוך כדי ומיד אחרי מלחמת ששת הימים.

בתקופה זו דובר רבות על "האופציה הירדנית", כלומר הרעיון כי בעתיד יועברו יהודה ושומרון לידי סוג כלשהו של שליטה ירדנית או ירדנית ישראלית משותפת.

קיום מדיניות "הגשרים הפתוחים" מנעה את ניתוק תושבי השטחים ממשפחותיהם, ואפשרה להם מחיה ברמת חיים שאינה פחותה מזו שהייתה בטרם החלה ישראל להחזיק בשטחים, שכן השוק הירדני לא נותק מהם כלכלית. רבים מהם גם ניצלו את ההזדמנות ויצאו לעבוד או ללמוד בארצות ערב. מנגד, פתיחת הגבול גם הקלה על אש"ף לבסס אחיזה בקרב תושבי יהודה ושומרון, בין אם בהתנדבות או בכפייה.

מדיניות זו החזיקה מעמד עד פרוץ האינתיפאדה הראשונה בשנת 1987, ויש הטוענים כי היה בה כדי ליצור רגיעה מסוימת בקרב הפלסטינים במשך כ-20 שנה, על אף מעשי טרור שלא חדלו (אך בוצעו ברובם על ידי פלסטינים שמחוץ לשטחים).

==קישורים חיצוניים==
* 
* סדרת צילומים מביקור שר הביטחון, משה דיין, במעבר גשר דמיה ב-1969
קטגוריה:יחסי הרשות הפלסטינית – ישראל
מוד פרידלנד

מוד פרידלנד (באנגלית: Maud Friedland; 20 ביוני 1927 – 9 ביולי 1996) הייתה אמנית קרמיקה ישראלית ילידת אוסטריה. פרידלנד ידועה בשימוש האקספרסיבי שעשתה בגלזורות ביצירתה.

==ביוגרפיה==

מוד קלודין מרי פרידלנד נולדה בווינה לבני הזוג אליס ויונל פרידלנד, משפחה בורגנית ואמידה. אביה, יונל שימש כסגן מנהל בנק, והוא החזיק באוספו יצירות אמנות של אמנים כטיציאן, פאולו ורונזה, קאראווג'ו ואחרים. לאחר סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית, בשנת 1938, פוטר האב ממשרתו בבנק. הנהלת הבנק הציע לו כפיצוי לנהל יקב בעיר ארד שבמערב רומניה.

לאחר מלחמת העולם השנייה החלה פרידלנד ללמוד אמנות. בתחילה באופן פרטי ובשנת 1948 נרשמה ללימודי פיסול באקדמיה לאמנות בבוקרשט.
בשנת 1950 נמאס עליה "לפסל את כפתורי מעילו של סטלין", כדבריה, והיא עלתה לישראל עם משפחתה לישראל ונשלחה למעברת "שער העלייה". משם עברה המשפחה לחדרה.

בשנת 1951 נסעה לצרפת במימון מלגה של ארגון הג'וינט, שם למדה, רישום ופיסול בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות (ה"בוזאר"). עם סיום לימודיה, בשנת 1954, נסעה להשתלם בקרמיקה בווינה. בשנת 1956 חזרה לישראל והתיישבה בקריית האמנים בצפת.

מיד לאחר עלייתה, חיה במושבים בפרוזדור ירושלים עד שנמצאה לה דירה בבית נטוש בעין כרם.

בשנים 1951–1954 שהתה בפריז ולמדה אמנות. בשנים 1954 - 1956 השתלמה בווינה. עם שובה לישראל, התקבלה לעבודה כמרצה באקדמיה לאמנות בצלאל בירושלים.<ref></ref> בשנת 1964 נסעה לשליחות בגויאנה הצרפתית, מטעם הסיוע של מדינת ישראל למדינות מתפתחות.

בשנת 1970 עיצבה פרידלנד קיר דקורטיבי שיוצר במפעל "לפיד", עבור חברת "מאי" האמריקאית, שיועד לסניפה בקולורדו. הקיר הוצג בתערוכות ייצוגיות של ישראל בארצות הברית.

בשנות ה-90 של המאה ה-20 עקרה מעין כרם ליפו, שם התגוררה עד מותה.

בשנת 2012 החלה עמותת אמנים יוצרים / אגודת הקרמיקאים להעניק את "פרס מוד פרידלנד לאמנות קרמית" על שמה.

==גלריה==
<gallery>
תמונה:PA3008181.JPG|תבליט קיר (פרט)כנסיית האחיות ציון, עין כרם
File:Notre-Dame de Sion IMG 0844.JPG|תבליט קיר (פרט)כנסיית האחיות ציון, עין כרם
</gallery>

==תערוכות יחיד==
{|width="100%" style="background-color: transparent;"
|- "valign=top border="0|
| width=45% valign=top|
*1962 גלריה מקרא סטודיו, תל אביב
*1968 גלריה קדם, יפו
*1975 מרכז תרבות, סנט פול, מינסוטה, ארצות הברית
*1985 גלריה הוראס ריכטר, יפו
| width=45% valign=top|
*1987 בית קרן אליקס דה-רוטשילד, ירושלים
*1992 בית אהרון כהנא, רמת גן: פתיחת המוזאון לאמנות קרמית.
*1994 הגלריה של החוג לאמנות, אוניברסיטת חיפה, חיפה
*1995 גלריה שלוש שלושים, יפו
*1997 בית אהרון כהנא, רמת גן
*2011 "א-לה-מוד", בית בנימיני, תל אביב
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמניות קרמיקה ישראליות
קטגוריה:אמני קרמיקה ישראלים
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:מורים לאמנות בישראל
קטגוריה:פסלות ישראליות
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1996
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996
שד'א חסון

שד'א חסוּן (בערבית: شذى حسون) (נולדה ב-3 במרץ 1981) היא זמרת עיראקית ילידת מרוקו, זוכת העונה הרביעית של תוכנית המציאות הלבנונית "סטאר אקדמי".

== ביוגרפיה ==
שד'א חסון נולדה בשנת 1981 בשם שד'א אמג'ד חסון אלשמרי בעיר קזבלנקה שבמרוקו לאם מרוקאית ולאב עיראקי שמוצאו ממחוז באבל. בתום לימודיה התיכוניים למדה ספרות אנגלית בקזבלנקה ומאוחר יותר עברה ללמוד בעיר טנג'יר שבצפון מרוקו. את תואר המוסמך שלה קיבלה לאחר שסיימה את לימודיה בצרפת.

חסון התפרסמה בזכות השתתפותה בתוכנית המציאות "סטאר אקדמי", המקבילה הלבנונית ל"כוכב נולד" הישראלי ול"אמריקן איידול" האמריקני. בתוכנית, ביצעה חסון שירים במספר רב של סגנונות מוזיקליים ובשפות שונות, בהן: אנגלית, צרפתית, ספרדית, איטלקית וגרמנית וכן במספר ניבים של השפה הערבית. כמו כן, ביצעה דואטים מוצלחים עם אמנים ערביים ומערביים בולטים. במהלך התוכנית, הועמדה חסון להדחה פעם אחת בלבד.

בגמר שנערך ב-31 במרץ 2007, גברה חסון על המתמודד הלבנוני, המתמודד המצרי, והמתמודדת התוניסית כאשר זכתה בלמעלה מ-40 אחוז מקולות המצביעים וגרפה כשבעה מיליון הצבעות מסרונים. חסון, הפכה הן לנציגת עיראק והן לאישה הראשונה והיחידה עד כה שזכתה בתחרות זו. לאחר ניצחונה, יצא המון לרחובות הערים בעיראק וחגגו את ניצחונה של חסון, מוקדי החגיגות היו בעיקר בעיר ארביל בחבל כורדיסטן, בעיר נג'ף השיעית ובבגדאד הבירה. חסון זכתה לשבחים רבים במולדתה ותמונותיה הופצו בכל העיתונים המובילים במדינה. בראיונותיה לכלי התקשורת, אמרה חסון כי מטרתה הייתה לאחד את העם העיראקי הנתון במשברים פנימיים קשים בעקבות מלחמת עיראק. על אף השבחים להם זכתה הזמרת הוטחה בפניה ביקורת על שימושה במצוקת העם העיראקי כגימיק. המבקרים, טענו כי חסון, ילידת מרוקו, אשר אינה מתגוררת בעיראק, אינה ראויה לייצג את עיראק בתוכנית.

לאחר זכייתה בתוכנית, הוחתמה חסון בחברת ההקלטות "רותאנה", חברת ההקלטות המובילה במזרח התיכון, והחלה חסון לעבוד על תקליטה. באלבום המתוכנן, צפויים להיכלל שירי עם עיראקיים ושירים במספר ניבים של השפה הערבית, בהם: הניב הלבנוני, הניב המצרי, הניב העיראקי והניב המרוקאי. כמו כן, עתידה הזמרת להקליט דואט עם הזמרים הלבנוניים מלחם ברקאת ומרואן ח'ורי אשר אף כתב לה שיר. עד כה, הוציאה הזמרת שלושה סינגלים מצליחים: "רוח", "סמאללה סמאללה", ו"עושאק". בהופעות שלה היא שיתפה פעולה עם ראמי עייאש וג'ורג' וסוף.

נכון לשנת 2008 מתגוררת חסון בפרבר של ביירות, בירת לבנון.

== דיסקוגרפיה ==
=== סינגלים ===
{| class="wikitable"
|-
! שם הסינגל
! שנה
|-
|רוח (בערבית: روح)
|2007
|-
|סמאללה סמאללה (בערבית: اسم الله, תעתיק מדויק: אֶסֱם אללה)
|2007
|-
|עֻשאק (בערבית: عشاق)
|2008
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20200620124425/https://myspace.com/ שד'א חסון], ברשת החברתית MySpace 
* מערכת מחסום, [https://archive.today/20121129000142/http://212.179.113.235/mahsom/article.php?id=5020 הזמרת העיראקית שד'א חסון זכתה בתחרות "סטאר אקדמי"], באתר מחסום <small>(דף ארכיון)</small>
* 

קטגוריה:ילידות 1981
קטגוריה:זמרים השרים בערבית
קטגוריה:זוכים בתוכניות מציאות
קטגוריה:זמרות עיראקיות
ברוס גולדינג

אוֹרט ברוס גולדינג (אנגלית: Orette Bruce Golding; נולד ב-5 בדצמבר 1947) הוא ראש ממשלת ג'מייקה לשעבר.

==ביוגרפיה==
גולדינג נולד בשנת 1947 בצ'אפלטון שבג'מייקה. אביו, טאסיוס, כיהן כחבר הפרלמנט של ג'מייקה ונבחר בשנות השישים ליו"ר הפרלמנט. בנעוריו הוא החל לפעול במסגרת מפלגת הלייבור של ג'מייקה, בה נבחר בגיל 21 למזכירות המפלגה ומטעמה נבחר בשנת 1972 לחבר הפרלמנט והיה לצעיר ביותר בתולדות המדינה להיבחר לתפקיד (בגיל 24). בשנת 1974 הוא נבחר למזכ"ל המפלגה (1974–1984) ולאחר מכן ליו"ר (1984 - 1995).

במשך 19 שנים כיהן גולדינג כחבר הפרלמנט ותשע שנים נוספות כיהן כסנטור. בין השנים 1980–1989 הוא שימש שר השיכון בממשלת ג'מייקה, תפקיד במסגרתו הוא נבחר לעמוד בראש ועדת האו"ם לנושא התנחלויות (1984 - 1985). בסיום כהונתו כשר שימש גולדינג מרכז האופוזיציה בוועדת הכספים ועמד בראש ועדת המשנה לכלכלה (1989 - 1995). פעילותו הציבורית בשנים אלו כללה חברות בוועדת הבחירות המרכזית, חבר מועצת המנהלים של מכון ג'מייקה וחבר מועצת המנהלים של הלוטו הלאומי.

בשנת 1995 פרש גולדינג ממפלגת הלייבור והיה לנשיא המייסד של התנועה הדמוקרטית הלאומית, ממנה שב אל הלייבור בשנת 2002. בשנת 2003 נבחר גולדינג בשנית ליו"ר מפלגת הלייבור והחל משנת 2005 נבחר לראש האופוזיציה. בבחירות שנערכו בשנת 2007 ניצחה המפלגה בראשותו בבחירות לפרלמנט וגולדינג מונה לראש הממשלה. במקביל לעיסוקיו הפוליטיים הוא מנחה תוכנית אירוח טלוויזיונית בשם "Jamaica House Live".

גולדינג נשוי ואב לשלושה, בוגר תואר שני בכלכלה ומינהל ציבורי בשנת 1969 מאוניברסיטת איי הודו המערבית.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20080410213442/http://www.jamaicalabourparty.com/about/bgolding.html קורות חייו] באתר מפלגת הלייבור של ג'מייקה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת ג'מייקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת איי הודו המערבית
קטגוריה:ג'מייקנים שנולדו ב-1947
מפלגת הלייבור של ג'מייקה

מפלגת הלייבור של ג'מייקה (באנגלית: Jamaica Labour Party - JLP) היא אחת משתי המפלגות הגדולות בג'מייקה. המפלגה נחשבת לשמרנית וימנית יותר מיריבתה העיקרית, מפלגת העם הלאומית. השם "לייבור" מטעה, כיוון שהמפלגה דוגלת בליברליזם כלכלי וזיקה לארצות הברית בנושאי מדיניות חוץ.

המפלגה נוסדה בשנת 1943 על ידי אלכסנדר בוסטַמָנְטה, לימים ראש ממשלת ג'מייקה, והחלה את דרכה כאגף הפוליטי של איגוד העובדים מייסודו של בוסטמנטה. עם קבלת העצמאות של ג'מייקה, בשנת 1962, עלתה המפלגה לשלטון והחזיקה בו בין השנים 1962 - 1972, 1980–1989 ומשנת 2007 עד 2012. בבחירות שנערכו בפברואר 2016 שבה המפלגה לשלטון. סמלי המפלגה הם פעמון הדרור והצבע הירוק.

==מנהיגי המפלגה==
* אלכסנדר בוסטמנטה, 1943 - 1974
* דונלד סנגסטר, 1967-1965 (בפועל)
* יו שירר, 1967 - 1974 (בפועל)
* אדוארד סגה, 1974 - 2005
* ברוס גולדינג, 2005 - 2011
* אנדרו הולנס, 2011 ואילך

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://countrystudies.us/caribbean-islands/35.htm מאמר על המערכת הפוליטית בג'מייקה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
לייבור
קטגוריה:ג'מייקה: מפלגות שמרניות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1943
גדליה בן-צבי

גדליה בן צבי (1925–2019) היה אמן ישראלי, ממייסדי כפר האמנים עין הוד. 

בן צבי נולד בצ'כוסלובקיה בשנת 1925. למד בבית ספר לאומנות בברטיסלאבה. בשנת 1942 נלקח למחנה ריכוז בפולין, משם ברח ב-1945. ב-1948 עלה לישראל דרך המחנות בקפריסין. העיד במשפטו של אדולף אייכמן.

בן צבי עסק יחד עם רעיתו האמנית רחל בן צבי במגוון תחומי יצירה; ציור, פיסול, הדפסים ושטיחי קיר. הוא הרבה לעסוק בנפלאות הבריאה המשתקפות בטבע מחד ובגוף האדם מאידך. צבעי האקריל והגואש משמשים אותו בציוריו, והברונזה בפסליו. עבודותיו הוצגו באוספי אמנות פרטיים ובמוזאונים ברחבי העולם.

==תערוכות==

<div style="direction: ltr;">
* 1962-1963 - Design Exhibition, Tel Aviv
* 1964 - Middle East Fair, Tel Aviv
* 1965 - Ceramic Mural for school in Kiryat Gat a the Housing Exhibition in Tel Aviv
* 1966 - Israel Fair and Exhibition, Paris 
** One man show, Ein Hod
** International Symposium on “Ceramics in Architecture”
** Tel Aviv Ceramic Museum
** Museum or Modern Arts, Heavy
** Museum of Acre
* 1968 - Painters Israeliens dand I’Art de Gobelins, Jerusalem
* 1971 - One man show, Museum Bat Yam, Tel Aviv
* 1972 - One man show, “Fairmont Galleries”, Dallas, Texas, USA
* 1973 - One man show, Den Haag, Holland
* 1974 - Israeli Art in Chicago Collections Spertus Museum, Chicago
* 1976	- One man show, International Artists House, Vienna
** One man show, “Galerie in der Blutgasse”, Vienna
**“Ein Hod Tapestries”, Haifa University
* 1978 - Shagal house, Haifa
* 1979 - Israelische Kunstmesse Zuspa, Zurich, Switzerland
* 1984 - One man show, Wilfrid Museum, Hazorea
** Petit Palais, Geneva
* 1990 - Museum of History and Art, Anchorage, Alaska
**Alaska Fairbank Association
** Wichita Art Museum, Kansas
* 1991 - Fine Arts Museum, Mobie, Alabama
** Paine Art Center and Arboretum, Oshkosh, Wisconsin
** The Hyde Collection, Glen Falls, New York
* 1992 - Art Museum, Beaumont, Texas
** Lakeview Museum of Art and Sciences, Peoria, Illinois
** Fine Arts Gallery, Kansas City, Missouri
** Sangre de ChristoArt Center, Pueblo, Colorado
* 1998 - One man show, Gallery Ein Hod
* 1993-2004 - Gallery Ein Hod
* 2003 - Millennium Gallery, Prague, Czech Republic
</div>
* 2007 - תערוכה קבוצתית - "תארוחה", עין הוד[http://www.ein-hod.org/shortpage.asp?PageID=-1&ParentID=142&Language=0]

== קישורים חיצוניים ==
* [http://ein-hod.info/artists/gedalia/ ציורים ומידע על בן צבי] באתר הסטודיו שלו בעין הוד
* [http://www.snunit.k12.il/shoa/bn-zbi1.html עדות של גדליה בן צבי] במשפטו של אדולף אייכמן על מחנות הריכוז באתר סנונית (ו[http://forum.axishistory.com/viewtopic.php?t=51879 באנגלית])

==הערות שוליים==

 

קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
יואן (מטבע)

מטבע יואן משנת [[1933 של הרפובליקה הסינית]]
היְוֵּאן (סינית: 元; פיניין: Yuán) הוא יחידת הבסיס של כמה מטבעות סיניים בעת החדשה. 

המילה "יואן" בסינית היא מילת מנייה למטבעות, ועל כן בשפה הסינית משמשת מילה זו גם לתיאור מטבעות זרים. לדוגמה, הדולר האמריקאי קרוי מֵיי-יְוִאן (美元), כלומר "יואן אמריקני". בשפות מערביות משמשת המילה "יואן", בעיקר בהקשר של סחר במטבע חוץ, לתיאור המטבע של הרפובליקה העממית של סין, הרנמינבי, שסימונו הבינלאומי הוא CNY (קיצור ל"יואן סיני").

היואן הוכנס לשימוש לראשונה בצורת מטבע ב-1889, ואילו השטרות הראשונים הוכנסו לשימוש בשנות ה-90 של המאה ה-19.

ב-28 במאי 2021 החלה סין לראשונה למכור מטבע קריפטוגרפי לאחר שהודיעה כי היא מאמצת מטבע מסוג זה כמטבע הרשמי ברחבי המדינה. 

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.bis-ans-ende-der-welt.net/China-B-En.htm שטרות היסטוריים ועכשוויים של סין (CNY / RMB) 1953-2019] (באנגלית) (בגרמנית) (בצרפתית)
* [http://www.bis-ans-ende-der-welt.net/China-X-B-En.htm תעודות מטבע חוץ (FEC) של הרפובליקה העממית של סין 1980-1994] (באנגלית) (בגרמנית) (בצרפתית)

קטגוריה:סין: כלכלה
אחוות אחים

הפסל בחזית בניין קריית מד"א ברמלה
הפסל אחוות אחים של הפסל נתן רפפורט, היה מוצב בחזית בנין מרכז שירותי הדם של מגן דוד אדום בשטח בית החולים על שם שיבא בתל השומר. הפסל הוצב במאי 1987.
בשנת 2022 הועבר הפסל למקומו החדש בבניין שירותי הדם החדש, בקריית מד"א ברמלה.

הפסל מתאר שני גברים הנופלים איש על צוארו של חברו ולרגליהם שתי אלומות קשורות של שיבולי חיטה.

הפסל מבוסס על אגדה על שני אחים שעיבדו חלקת שדה שקבלו בירושה מאביהם. אחד היה רווק והשני נשוי ואב לילדים. האחים היו מחלקים את החיטה שקצרו לשתי ערימות שוות של אלומות. יום אחד חשב הרווק - לי אין משפחה ואין לי צורך בכל החיטה הזאת אחי לעומת זאת מטופל במשפחה וזקוק ליותר. באמצע הלילה קם הרווק, לקח אלומת שיבולים והניח אותה בערימה של אחיו.

באתו לילה חשב האח הנשוי - לי יש משפחה ואם אזדקן יהיה מי שיתמוך בי. אחי לעומת זאת הוא רווק ויהיה זקוק ליותר. הוא קם בלילה והעביר אלומת חיטה לערימה של אחיו.

בבוקר הופתעו האחים לראות שמספר האלומות שלהם לא פחת וכן בלילה השני והשלישי. בלילה הרביעי נפגשו שניהם באמצע השדה כשהאלומות בידיהם ואז הבינו הכל ונפלו איש על צוואר אחיו. במקום שהם נפגשו נבנה בית המקדש - סמל לאחווה.

זה היה הפסל האחרון שרפפורט יצר. הוא נפטר בארצות הברית שלושה שבועות לאחר שהפסל הוצב בתל השומר. ארונו הוטס והוצב ברחבת הפסל ושם נשאו הספדים לזכרו בטרם יצא מסע ההלוויה לפתח תקווה, שם נקבר.

== לקריאה נוספת ==
ורד טוהר, "של מי הסיפור הזה? הבניית אתוס לאומי באמצעות סיפור עממי במקראות ללימוד עברית", הד האולפן החדש 103 (תשע"ה), עמ' 120 – 129.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.galim.org.il/jerusalem/calendar_story_4.html אגדת האחים]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נתן רפפורט
קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:גברים בפיסול
סיכון מוסרי

סיכון מוסרי (באנגלית: Moral hazard) הוא מצב בו אדם או ארגון אשר איננו נושא באחריות לסיכון אליו הוא חשוף עלול להגביר את מידת חשיפתו לאותו סיכון אם הוא עשוי ליהנות מרווח או תועלת גבוהים יותר. סיכון מוסרי מביא לעיוות בהקצאת משאבים ולתימחור יתר של שירותים, כתוצאה ממידע א-סימטרי.

== תחומים בהם קיים סיכון מוסרי ==
אחת הדוגמאות הבולטות לתחום שרווח בו סיכון מוסרי היא ביטוח. אדם שרכושו מבוטח ייטה להשקיע פחות בהגנה ובמיגון רכושו, בהשוואה למצב בו הרכוש לא היה מבוטח, כל זאת על בסיס ההנחה כי השיפוי הביטוחי מצמצם מאוד את רמת הסיכון שלו. הנזק בטווח הארוך טמון בכך שהשמירה הלקויה על הרכוש תוביל לאובדן רכוש רב יותר (משום שגנבת הרכוש תהיה קלה יותר) ובעקבותיה לעליה בפרמיות הביטוח של חברת הביטוח, שתשאף להגן על עצמה מפני הנזק המוגבר. כך נוצר מצב בו הקצאת המשאבים של המבוטח מתעוותת (בגלל תפישה שגויה של רמת הסיכון שלו) והשירות הביטוחי נמכר במחיר גבוה יותר. 

תחום נוסף בו קיים סיכון מוסרי הוא התחום הפיננסי. לווה שמקבל הלוואה ואינו נושא בנזק כתוצאה מחדלות פרעון, עלול לנהוג בפזיזות בכספי ההלוואה. מלווה, שחשוף לסיכונים אלה, נוטה להעלות את הרבית על ההלוואות שהוא מלווה.

בניהול, סיכון מוסרי מתבטא בין היתר בבעיית המנהל-סוכן, שבה אדם הפועל למען אחר מנצל את מעמדו לנקיטת צעדים שיפעלו לטובתו הוא, על חשבון טובת שולחו. מקרה פרטי הוא של מנהל בחברה, שאינו בעל השליטה בה, אך מתוגמל לפי רווחיה. לאותו מנהל יש תמריץ לקחת סיכונים מיותרים מאחר שכמעט ואינו נושא בתוצאה במקרה של כישלון ; אם יגדלו רווחי החברה הוא יתוגמל בהתאם. אם החברה תפסיד, הוא לכל היותר לא יהנה מבונוס. 

במהלך משבר הסאבפריים שפרץ בארצות הברית בשנת 2007, הועלו טענות נגד התערבות הבנק המרכזי - הבנק הפדרלי - במשבר, בנימוק שמתן סיוע לבנקי השקעות שכשלו בהשקעותיהם מעודד התנהגות לא אחראית בעתיד, בכך שהוא מגונן על מי שקיבלו על עצמם סיכונים מההשלכות של אותם סיכונים. טענה נוספת שהועלתה הייתה כי בחלק מהמקרים הניחו בנקי ההשקעות מלכתחילה כי הממשלה לא תניח לחברות בגיבוי ממשלתי בתחום המשכנתאות (שהיו הגורם המרכזי בהנפקת איגרות חוב סאב-פריים) ליפול, ולכן אמדו את הסיכון מלכתחילה בצורה לקויה. 

במקרה האחרון, כמו בכל קודמיו, הסיכון המוסרי יוצר הערכה שגויה של מידת הסיכון, ובעקבותיה תמחור שגוי שאינו מביא בחשבון את הסיכון כולו או חלקו. אומדני ערך שגויים אלה נוטים להתעצם ככל שהם נמשכים זמן רב יותר. 

== אמצעים למזעור הסיכון המוסרי ==
אחת השיטות המקובלות להקטנת הסיכון המוסרי בביטוח היא ההשתתפות העצמית. אמצעים נוספים הם דרישה מהמבוטח להתקנת מיגון מתאים, לשמירה על מפתחות מכונית וכדומה. חברות העוסקות בביטוחי בריאות מתנות את הביטוח בבדיקה רפואית ומעלות את הפרמייה למי שמשתייכים לקבוצות סיכון, כגון מעשנים.

בתחום המימון, נוהגות פירמות שמלוות כספים לדרוש בטוחות מתאימות, כמו שיעבוד הבית, ערֵבים וכדומה.

==קישורים חיצוניים==
*[http://ecowiki.org.il/%D7%A1%D7%99%D7%9B%D7%95%D7%9F_%D7%9E%D7%95%D7%A1%D7%A8%D7%99 סיכון מוסרי] באתר אקו-ויקי
* 
* אמיר עוז | הסיכון המוסרי: כיצד התנהלות לא אחראית מערערת את יציבות השווקים הפיננסיים | מגזין פוליסה | 1 באוגוסט 2024 | 
https://drive.google.com/file/d/1dE34HhWzxxU6-0VdN3R--_KDFT4Wjulh/view

קטגוריה:כלכלה
קטגוריה:ביטוח
קטגוריה:סיכון
תחנת הרכבת רינתיה

בנין התחנה התפעולית כיום, במצבו העזוב
תחנת הרכבת רינתיה (בערבית: رنتيّة, רנתיה, באנגלית: Rantiya) הייתה תחנת רכבת על המסילה המזרחית. התחנה שכנה בקטע המסילה בין לוד לראש העין, בפאתי המושב רינתיה ובסמוך למושבים גבעת כ"ח ובני עטרות.

==היסטוריה==
התחנה הוקמה על ידי הטורקים במהלך מלחמת העולם הראשונה במסגרת הנחת המסילה מעפולה דרך טולכרם, ראס אל עין (כיום ראש העין), לוד אל באר שבע וממנה אל חצי האי סיני כחלק מהמאמץ המלחמתי נגד הבריטים. התחנה הוקמה ליד הכפר הערבי רנתיה ככל הנראה לצרכים תפעוליים. לאחר כיבוש ארץ ישראל בידי הבריטים, שירתה התחנה את תושבי הכפר (במרחק קצר ממנה, קרוב יותר למושבה וילהלמה, הייתה נקודת עצירה נוספת<ref></ref>) במסגרת הקו חיפה - לוד - קנטרה שהופעל על ידי הרכבת המנדטורית. שירות הרכבות בתחנות הופסק ב-1933 והתחנה הטורקית נהרסה ולא נותרו ממנה שרידים. עם פתיחת הקו מחיפה דרך תל אביב לירושלים בתחילת שנות ה-50 שימשה התחנה כתחנת רכבת תפעולית לצורך מפגשי רכבות ובמקום הוקם מבנה דו קומתי ששימש את עובדי התחנה. באותן שנים נסללה שלוחה מהתחנה לכיוון דרום-מזרח, על בסיס התוואי של מסילה צרה (762 מ"מ) שהוקמה על ידי הבריטים בשלהי מלחמת העולם הראשונה, אל מחצבות באזור המושבים טירת יהודה וברקת, מהן הוסעו ברכבות משא חומרי גלם לבנית נמל אשדוד. בשנות ה-60 נפסק השימוש בשלוחה ועם הזמן היא נהרסה לחלוטין, אך תחנת רינתיה המשיכה לשמש כתחנה תפעולית עד לסגירת קו הרכבת לירושלים בשנות ה-90. לאחר שדרוג המקטע הדרומי של המסילה המזרחית בשנים 2002–2003, נשארה במקום מסילה בודדה. נכון ל-2024 התחנה אינה קיימת עוד.

==ראו גם==
*המסילה המזרחית
*תחנת הרכבת כפר ג'יניס

==קישורים חיצוניים==

*מיכאל יעקובסון: [http://michaelarch.wordpress.com/2012/11/13/%D7%A1%D7%99%D7%91%D7%95%D7%91-%D7%91%D7%A9%D7%A8%D7%99%D7%93%D7%99-%D7%9B%D7%A4%D7%A8%D7%99%D7%9D-%D7%A2%D7%A8%D7%91%D7%99%D7%9D-%D7%91%D7%A1%D7%91%D7%99%D7%91%D7%AA-%D7%A4%D7%AA%D7%97-%D7%AA%D7%A7/ תמונות ומידע על התחנה וסביבתה הקרובה] באתר 'חלון אחורי', 12.11.12

== הערות שוליים ==

רינתיה
קטגוריה:מועצה אזורית חבל מודיעין
קטגוריה:רינתיה
קטגוריה:ישראל: מבנים שנהרסו
ליטוקוואה טומאינג

ליטוקוואה טומאינג (Litokwa Tomeing; 14 באוקטובר 1939 – 12 באוקטובר 2020) היה נשיא איי מרשל בין השנים 2008–2009. קודם לכן כיהן כשר בממשלה וכיו"ר בית הנבחרים.

==ביוגרפיה==
טומאינג נולד באיי מרשל והתחנך בבתי ספר קתוליים. בשנת 1961 הוא סיים את לימודיו התיכוניים והחל לעבוד בהוראה וכמנהל בית ספר עד 1973. בשנים 1970–1972 הוא למד לימודי תואר ראשון בשלוחה של אוניברסיטת הוואי. במקביל לעבודתו בתחום החינוך וללימודיו האקדמיים החל טומאינג לעסוק בפעילות פוליטית. בשנים 1965–1969 הוא כיהן כראש עיריית ווג'ה.

בשנת 1974 עבר טומאינג לחיות במג'ורו והמשיך לעסוק בתחום ההוראה. באותה שנה הוא נבחר לראשונה לבית הנבחרים של איי מרשל וכיהן בו עד להכרזת עצמאותם בשנת 1978. כחבר הפרלמנט הוא נשלח, בשנת 1976, לוועידת החוקה של מיקרונזיה ובשנת 1978 כיהן כחבר בוועידת החוקה של איי מרשל. לאחר קבלת עצמאותם של האיים נבחר טומאינג בשנית לכהן כחבר בית הנבחרים.

כהונתו בבית הנבחרים נמשכת משנת 1979 ועד היום. במהלך השנים החזיק טומאינג בתפקידים שונים: סגן יו"ר בית הנבחרים (1992–1995), השר המקשר בין נשיא המדינה לאיים (1996–1998) ויו"ר בית הנבחרים (2000–2008).

בסמוך למועד הבחירות, בשלהי שנת 2007, עזב טומאינג את המפלגה הדמוקרטית המאוחדת ונבחר בבחירות אלו מטעם מפלגת העם המאוחדת. לאחר הוודע תוצאות הבחירות הועמד טומאינג כמועמד לנשיאות המדינה והרכיב את ממשלתו בינואר 2008. באוקטובר 2009 נחל טומאינג תבוסה בהצבעת אי אמון בבית הנבחרים וסיים תפקידו.

טומאינג נפטר ב-12 באוקטובר 2020. הותיר אחריו אישה ושבעה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נשיאי איי מרשל
קטגוריה:ראשי עיריות
קטגוריה:ילידי 1939
קטגוריה:נפטרים ב-2020
המוזיאון הלאומי הגאורגי

המוזיאון הלאומי הגאורגי (בגאורגית: საქართველოს ეროვნული მუზეუმი, סָכַּרתווֶלוֹס אֶרוֹבנוּלי מוּזֶאוּמי) היא רשת מוזיאונים גאורגית המאגדת מספר מוזיאונים מובילים בחלקיה השונים של גאורגיה. הרשת נוסדה ב-30 בדצמבר 2004 אולם מקורה במוזיאון המחלקה הקווקזית שהוקמה בתקופת האימפריה הרוסית, בשנת 1852. 

רשת המוזיאונים הוקמה במטרה לשלב את הניהול של המוזיאונים הבאים: 

* מוזיאון ההיסטוריה של גאורגיה בטביליסי 
* מוזיאון ההיסטוריה של סאמצחה-ג'אוואחתי באחלציחה 
* המוזיאון האתנוגרפי הפתוח של טביליסי בטביליסי 
* מוזיאון האמנות של גאורגיה בטביליסי וסניפים נוספים
* מוזיאון הכיבוש הסובייטי בטביליסי 
* מוזיאון דמניסי מאגר היסטורי וארכאולוגי בדמניסי 
* מוזיאון ואני מאגר ארכאולוגי בואני 
* מוזיאון היסטוריה של טביליסי בטביליסי 
* מוזיאון ההיסטוריה והאתנוגרפיה של סוואנתי במסטיה 
* המכון לפאליאונטולוגיה -מכון לחקר המאובנים בטביליסי 
* מוזיאון סיר'נאר'י בסיר'נאר'י

המוזיאון נוסד במסגרת רפורמה מבנית, מוסדית ומשפטית במטרה להביא למודרניזציה בדרך ניהול רשת המוזיאונים ולהביא לתיאום בפעולות המחקר והחינוך. מאז הקמתה מנוהלת הרשת בידי פרופ' דוד לורתכיפאנידזה. 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.georgianmuseums.ge/MuseumEn/Regions.html רשימת המוזאונים בגאורגיה], 

קטגוריה:גאורגיה: מוזיאונים 
קטגוריה:טביליסי: מבנים
קטגוריה:טביליסי: מוזיאונים
גאורגיה
זהבית

זהבית דמשקאית
זהבית (שם מדעי: Gagea) היא סוג במשפחת השושניים, המונה בתוכו כ-115 מינים של גאופיטים הנפוצים באירופה ובאסיה, כשרבים מהם נפוצים באזור הים התיכון.

לזהבית בצל חד-שנתי קטן. הבצל רדום בתקופת הקיץ והוא מתעורר בחורף כאשר הוא שולח אל מעל האדמה עלים צרים ומחודדים. מבין העלים מציצים עמודי תפרחת, כשבראשם פרח בודד או מספר פרחים קטנים ועדינים. ברוב מיני הזהבית, הפרחים מתרוממים לגובה 10 סנטימטר בלבד ולהם צבע צהוב (ומכאן שמו של הפרח).

כותרת הפרח מורכבת מ-6 עלים ולה עטיף ירוק. לפרח 6 אבקנים ועמוד עלי אחד. פרחי הזהבית מייצרים צוף ומושכים אליהם חרקים שונים, בעיקר דבורים וזבובים המאביקים את הפרחים.

פרי הזהבית הוא הֶלקֵט בצורת כדור או אליפסה ויש בו זרעים מרובים.

== מינים בישראל ==
המינים הנפוצים ביותר בישראל הם:
* זהבית השלוחות Gagea commutata	
* זהבית שרונית Gagea dayana
* זהבית דמשקאית Gagea chlorantha

== ראו גם ==
* תומאס גייג' - שעל שמו נקראת הזהבית בשמה המדעי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1806
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ריצ'רד אנטוני סליסבורג
קטגוריה:שושניים
שמשון הדור

שמשון הדוּר או שמשון השלחופיות (שם מדעי: Helianthemum vesicarium) הוא בן שיח הנפוץ בכל רחבי ישראל. בעל פרחים בצבע לבן, ורוד או ארגמן. עונת הפריחה מינואר ועד מאי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1849
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אדמון בואסייה
קטגוריה:לוטמיים
קטגוריה:ארץ ישראל: לוטמיים
קטגוריה:פרחים ורודים בארץ ישראל
קטגוריה:פרחים לבנים בארץ ישראל
קטגוריה:פרחים בצבע ארגמן בארץ ישראל
פרקליטי אל איי

פרקליטי אל איי (באנגלית: L.A. Law) היא סדרת דרמה אמריקאית ששודרה ברשת NBC בין השנים 1986–1994. הסדרה עסקה במתרחש במשרד עורכי דין בלוס אנג'לס – הן בהליכים המשפטיים שניהלו עורכי הדין בה, והן בחייהם האישיים. הסדרה שודרה גם בישראל, בערוץ הראשון.

בשנת 2002 הופק סרט טלוויזיה בכיכובם של מרבית כוכבי הסדרה, בשם "L.A. Law: The Movie".

== סדרת המשך ==
בחודש דצמבר 2020 הוכרז כי המשך לסדרה החל בשלבי פיתוח ב-ABC ובלייר אנדרווד עתיד לחזור על דמותו כג'ונתן רולינס.<ref></ref>

==פרסים==
הסדרה ושחקניה זכו בעשרות פרסים במהלך שנות שידורה. בין היתר זכו היא ושחקניה ב-12 פרסי אמי: בקטגוריית סדרת הדרמה הטובה ביותר (1987, 1989, 1990 ו-1991), התסריט הטוב ביותר (1987, 1990 ו-1991) והעריכה הטובה ביותר (1988). שלושה משחקני הסדרה זכו בפרסי אמי בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר. לארי דרייק שגילם את דמותו של העוזר המינהלי המפגר בני סטולוויץ עשה זאת פעמיים, ב-1988 וב-1989. שני האחרים היו ג'ימי סמיטס, שגילם את דמותו של עורך הדין ויקטור סיפואנטס (1990), וריצ'רד דייסרט, שגילם את דמותו של השותף הבכיר לילנד מקנזי (1992).

הסדרה אף זכתה בשני פרסי גלובוס הזהב בקטגוריית דרמת הטלוויזיה הטובה ביותר, בשנים 1987 ו-1988. שלוש משחקניות הסדרה זכו בפרס גלובוס הזהב על הופעותיהן בסדרה: סוזאן דיי, שגילמה את דמותה של גרייס ואן אואן, זכתה בפרס זה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה בשנת 1988, וג'יל אייקנברי, שגילמה את דמותה של עורכת הדין אן קלסי, עשתה זאת ב-1989. אמנדה דונוהו זכתה בפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה ב-1992.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: דרמה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: בימוי דרמה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: תסריט לדרמה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: סדרות
קטגוריה:זוכי פרס פיבודי
קטגוריה:יצירות זוכות פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:סדרות משפטיות אמריקאיות
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בלוס אנג'לס
פטדה

איור של החושן (מ[[האנציקלופדיה היהודית)]]
פִּטְדָה היא האבן השנייה בטור הראשון בחושן הכהן הגדול, והיא מיוחסת לשבט שמעון.

==הפטדה במקורות==
אבן ה'פטדה' נזכרת בתנך במספר מקומות, ובכולם היא נזכרת כאבן יקרה:

==זיהוי==
מאחר שאין במקורות פרטים מזהים לאבני החושן, הרי שאין לדעת לאיזו אבן חן התכוונו ואפילו מה היה צבעה.

פרופ' חיים רבין העיר במאמרו כי המילה "פטדה" לקוחה מסנסקריט ולא מלשון שמית משום שבשפות השמיות אין מלה קרובה קרבה אטימולוגית לפטדה, צימוד ט'+ד' נדיר בשפות השמיות ומכאן שאין "פטדה" מילה עברית במקורה. בסנסקריט "פִּטַה" משמעותה - "צהוב", אך יש הסבורים שגם בסנסקריט המלה "pita" היא שאולה. ייתכן אפוא שהן העברית והן הסנסקריט קיבלו אותה ממקור משותף.

===תרגומים===
*תרגום אונקלוס מתרגם פטדה למונח הארמי ירקן מלשון ירוק.
*גם התרגום המיוחס ליונתן רואה בה אבן ירוקה ומכנה אותה ירקתא.
*אולם תרגום השבעים מתרגם פטדה - טופזיון.
*תרגום Basic English Bible בחר לתרגם פטדה לכריזוליט (Chrysolite).
*בשמות רבה נקראת פטדה בשם טומפוזין.
*תרגומים רבים לפטדה בוחרים בטופז.
*מכון המקדש זיהו את האבן עם טופז ירוק צהוב.

===אבני חן ומינרלים המיוחסים לפטדה===
<gallery>
תמונה:Olivine (peridot).jpg|<center>כריזוליט</center>
תמונה:Topaz-Hydroxylherderite-Epidote-250308.jpg|<center>טופז</center>
</gallery>

==לקריאה נוספת==
*מ' סברדמיש וא' משיח, אבני חן, הוצאת מדע אבנים יקרות
*עולם התנ"ך, ספר שמות, הוצאת דודזון-עתי

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20080416131031/http://www.witchcraft.co.il/gemstones.htm אודות תרגום שמות אבני חן]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אבני החושן
המוזיאון האתנוגרפי הפתוח של טביליסי

בית מסורתי ב[[כותאיסי שבמערב גאורגיה, שנות ה-70 של המאה ה-19]]
המוזיאון האתנוגרפי הפתוח של טביליסי או המוזאון האתנוגרפי הפתוח של גאורגיה גיאורגי צ'יטאיה (בגאורגית: გიორგი ჩიტაიას სახელობის ეთნოგრაფიული მუზეუმი ღია ცის ქვეშ) הוא מוזיאון פתוח, בטביליסי גאורגיה, המציג דוגמאות של הארכיטקטורה העממית ומלאכת-יד מכל מחוזות גאורגיה. המוזאון נוסד ב-27 באפריל 1966, ונקרא על שם האתנוגרף הגאורגי, גיאורגי צ'יטאיה. מ-30 בדצמבר 2004 הפך המוזיאון לחלק מהמוזיאון הלאומי הגאורגי.

== פעילות ==
המוזיאון ממוקם ממערב לאגם הצבים על גבעה המשקיפה על רובע ואקה בטביליסי. במקום זה היה בעבר כפר והועברו אליו מבנים מכל מחוזותיה ההיסטוריים של גאורגיה. שטח המוזיאון מכסה 520 דונם המסודרים ב-14 אזורים, ומציגים כ-70 מבנים ומעל ל-8,000 מוצגים.

תערוכת המבנים מאופיינת בבתי אבן בעלי גג שטוח בסגנון גאורגי עתיק המכונה "דָרבָּזי" ממזרח גאורגיה, בתי עץ מרושתים בעלי גג גמלוני מקש או מקרשים ממערב גאורגיה, מגדלי-שמירה מהמחוזות ההרריים של גאורגיה, חבסורתי, פשאבי, סוואנתי וסמגרלו, ושבכות לאחסון תירס מאימרתי, יקבים קאחיים שנקראים מראני, וטחנות-מים כארתליות. כמו כן נמצאים במוזאון אוסף של פריטי משק בית מסורתיים כמו כישורים, מסרגות לסריגה, כלי חרסינה, בגדים, שטיחים, כלי חרס ורהיטים, ארון קבורה משפחתי של בזיליקת השילוש הקדוש מתיאנתי המתוארך למאות ה-6–7.

משנת 2004, מארח המוזיאון את פסטיבל הקיץ של הפולקלור הגאורגי, "ארט-גנה", שנוסד ומנוהל על ידי מוזיקאי הרוק ומעריץ הפולקלור הגאורגי, זזה קורינתלי ("זומבה").

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.tbilisi.gov.ge/index.php?sec_id=1066&lang_id=ENG מוזיאון אתנוגרפי מיוחד במינו] , באתר הרשמי של העיר טביליסי 
* ל. סומבדזה (1978), [http://books.google.com/books?id=7d_VHAAACAAJ המוזיאון האתנוגרפי הפתוח של טביליסי]

== הערות שוליים ==

אתנוגרפי פתוח
קטגוריה:טביליסי: מוזיאונים
קטגוריה:מוזיאונים אתנוגרפיים
קטגוריה:מוזיאונים פתוחים
אנטוניו סנט'אליה

אנטוניו סנט'אליה (באיטלקית: Antonio Sant'Elia; 30 באפריל 1888 – 10 באוקטובר 1916) היה אדריכל איטלקי. סנט'אליה השתייך לזרם הפוטוריזם באמנות ונחשב לאדריכל הבולט ביותר בזרם זה (במקביל למספר אמנים שעסקו בעיקר בציור ופיסול).

== ביוגרפיה ==
אנטוניו סנט'אליה נולד בקומו, לומברדיה. כבנאי במקצועו, התפתח לבד כמעצב ואדריכל ופעל בעיר מילאנו. ב-1912 הצטרף לתנועת הפוטוריזם ועד שנת 1914, תכנן מספר רב של בניינים רעיוניים כחלק מרעיון "העיר החדשה" (Città Nuova) שאותה ראה כאידיאל העירוני החדש של הדור. סנט'אליה הושפע רבות מערי התעשייה האמריקאיות של תחילת המאה ה-20 ובעיקר מהשפה החזותית החדשה שנוצרה בתחום התעשייה והמכונות תוך הערצת המושג שנקרא "האסתטיקה של המכונה" שאומץ על ידי התנועה. עוד הוא הושפע מהאדריכלים האוסטרים אוטו ואגנר ואדולף לוס להם הייתה השפעה רבה על התגבשות האדריכלות המודרנית. תכנוניו של סנט'אליה היו בעיקרם רעיוניים בלבד וגובשו על ידי רישומים ופרספקטיבות כחלק מחזון כללי. תכנונים אלה, על אף שלא יצאו אל הפועל ונבנו, וחלקם גם לא תוכננו עם תוכניות בנייה אלא כרישומים רעיוניים בלבד, הוצגו בתערוכה היחידה של קבוצת נואובו טנדנצה (Nuove Tendenze) במאי-יוני 1914 אך מוצגים גם היום בוילה אולמו שליד העיר קומו.

המניפסט "אדריכלות פוטוריסטית" שפורסם באוגוסט 1914 נכתב ככל הנראה על ידי סנט'אליה אולם עובדה זו שנויה במחלוקת. המניפסט, הפורש את משנתה של התנועה הפוטוריסטית בתחום האדריכלות, מציג את האדריכלות החדשה ככזו המציגה את הבניינים בעזרת מישורים ומסות בקנה מידה גדול ומביעה אקספרסיוניזם תעשייתי והירואי. רעיון זה התיישב גם עם תפישה מיליטריסטית בה החזיק סנט'אליה כמו גם חברים נוספים בתנועה הפוטוריזם.

כסוציאליסט אך גם אירידנטיסט איטלקי, התגייס סנט'אליה לצבא האיטלקי ב-1915 ולחם במסגרת קרבות מלחמת העולם הראשונה. הוא נהרג בקרבות איזונצו ב-10 באוקטובר 1916. במלחמה זו נהרגו עוד כמה מחברי התנועה הפוטוריסטית ופעילותה נגדעה למעשה בסוף שנת 1914. עם זאת, רעיונותיו של סנט'אליה בתחום האדריכלות הפוטוריסטית אותם הציג בתקופת פעילותה הקצרה מאוד כאדריכל, השפיעו רבות על אמנות ואדריכלות המאה ה-20, בעיקר זו שבין שתי מלחמות העולם שבה התבלטה אסכולת הבאוהאוס. השפעה ישירה מאוד של עבודותיו של סנט'אליה הייתה על עיצוב תפאורת הסרט "מטרופוליס" שיצא לאקרנים בשנות ה-20.

== גלריה ==
<gallery>
Santelia02.jpg|תכנון רעיוני של סנט'אליה
Casa Sant'Elia.jpg
Stazione Sant'Elia.jpg

 </gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:אדריכלים מודרניסטים
קטגוריה:אמנים פוטוריסטים
קטגוריה:חללי מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ילידי 1888

קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1916
קטגוריה:אדריכלים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:אדריכלים איטלקים במאה ה-20
דניאל טומפקינס

דניאל ד. טומפקינס (באנגלית: Daniel D. Tompkins; 21 ביוני 1774 – 11 ביוני 1825) היה סגן נשיא ארצות הברית תחת כהונתו של הנשיא ג'יימס מונרו. קודם להיבחרו כיהן כמושל מדינת ניו יורק ושופט בית המשפט העליון של ניו יורק.

טומפקינס נולד בסקרסדייל שבניו יורק. בשנת 1795 סיים לימודי משפטים במכללת קולומביה. הוא הוסמך לעריכת דין בשנת 1797 והחל לעסוק במקצוע באופן פרטי בעיר ניו יורק. בשנת 1801 נבחר לשמש ציר לוועידה החוקתית של מדינת ניו יורק, ובשנת 1803 נבחר כחבר אספת הנבחרים של המדינה. באותה שנה נבחר לכהן בבית הנבחרים של ארצות הברית, אך ויתר על הכהונה בטרם החלה, למען קבלת מינוי שופט בבית המשפט העליון של ניו יורק (1804–1807). במסגרת תפקיד זה תמך טומפקינס בדעת הרוב בפסק דין פירסון נגד פוסט.

בשנת 1807 התמודד טומפקינס למשרת מושל ניו יורק והביס את המושל המכהן מורגן לואיס. כהונתו נמשכה עם בחירתו מחדש בשנים 1810, 1813 ו-1816. במהלך תקופה זו הוא דחה את בקשתו של הנשיא ג'יימס מדיסון להתמנות כמזכיר המדינה של ארצות הברית. תרומתו העיקרית לפיתוח המדינה הייתה בבינוי חופו המזרחי של סטטן איילנד ופיתוחו של מזח באזור, אליו החל להפעיל מעבורת שקישרה בין האי לבין מנהטן. במהלך כהונתו נענה טומפקינס בחיוב והתמודד לצדו של ג'יימס מונרו בבחירות לנשיאות. עם בחירתו למשרת סגן הנשיא הוא חדל מכהונתו כמושל, בשנת 1817. בשנת 1820 הוא ניסה, כסגן נשיא מכהן, להיבחר בשנית למושל ניו יורק, אך כשל בהתמודדות מול ג'ורג' קלינטון. בשנת 1821 הוא נבחר כציר לוועידה החוקתית של המדינה ונבחר לנשיא הוועידה.

כסגן הנשיא כיהן במשך שתי כהונות רצופות, בין השנים 1817 - 1825. ההשלכות הכלכליות של מלחמת 1812, מתקופת כהונתו כמושל ניו יורק, נגעו באופן ישיר להונו של טומפקינס. לצורך מימון המלחמה, בהיעדר תמיכתה התקציבית של אספת הנבחרים של ניו יורק, טומפקינס לווה כספים באופן אישי והעמיד את רכושו האישי כערבות. קשייו נמשכו במהלך שנות כהונתו כסגן הנשיא והביאו להידרדרותו לאלכוהוליזם.

טומפקינס נפטר שלושה חודשים לאחר סיום כהונתו והובא לקבורה בעיר טומפקינסביל שבסטטן איילנד, הנקראת על שמו.

אחיו, כיילב טומפקינס, כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגני נשיאי ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'יימס מונרו
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת ניו יורק
קטגוריה:נשיאות ג'יימס מונרו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1774
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1825
ביצ'קראפט

ביצ'קראפט (באנגלית: Beechcraft) היא יצרנית מטוסים אמריקנית. כיום היא יחידה עסקית של הוקר ביצ'קראפט.

== היסטוריה ==
ה[[סטאגרווינג, המטוס הראשון של ביץ']]
ביץ' איירקראפט קורפוריישן (The Beech Aircraft Corporation) נוסדה בויצ'יטה שבקנזס ב-1932 על ידי וולטר ה. ביץ' ורעייתו אוליב אן מלור ביץ'. החברה החלה את פעולתה במפעל מושבת של ססנה. ביחד עם המתכנן טד וולס, הם פיתחו את המטוס הראשון של החברה, הסטאגרווינג, שהוטס לראשונה בנובמבר 1932. 785 מטוסי סטאגרווינג יוצרו בסך הכל, מתוכם מעל ל-400 הופעלו על ידי הכוחות המזוינים של ארצות הברית והכוחות המזוינים של בריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה.

לאחר המלחמה, הוחלף הסטאגרווינג בבוננזה המהפכני בעל זנב הוי שהפך לסימן ההיכר שלו. מטוסים חשובים אחרים שפותחו על ידי החברה הם סדרת מטוסי הקינג אייר הנמצאים בייצור החל מ-1964 ומונעים על ידי שני מנועי טורבו-פרופ, והברון, הגרסה הדו-מנועית של הבוננזה.

ב-1950, מונתה אוליב אן ביץ' לנשיאה ומנכ"לית החברה, בעקבות מותו הפתאומי של בעלה מהתקף לב ב-29 בנובמבר אותה שנה. היא המשיכה לכהן כמנכ"לית החברה עד שביץ' נרכשה על ידי ריית'יאון קומפני ב-8 בפברואר 1980.

ב-1994, איחדה ריית'יאון את ביצ'קראפט עם קו המוצר של הוקר אותו רכשה שנה קודם לכן מבריטיש איירוספייס, ליצירת ריית'יאון איירקראפט קומפני. ב-2002, הוחייה שם המותג ביצ'קראפט ככינוי למטוסים שיוצרו בוויצ'יטה. ב-2007, מכרה ריית'יאון את ריית'יאון איירקראפט לחברת ההחזקות הוקר ביצ'קראפט שייסדו אונקס קורפוריישן וגולדמן סאקס.

== כלי טיס ==
בוננזה B35
סופר קינג אייר 350
סטארשיפ
* מטוסי תובלה
** סטאגרווינג
** ביץ' דגם 18
** מוסקטיר
** סיירה
** בוננזה
** בוננזה דו-מנועי
** ברון
** דיוק
** קווין אייר
** דוכס
** סקיפר
** קינג אייר וסופר קינג אייר
** טרוול אייר
** ביץ' דגם 99
** ביצ'ג'ט 400
** ביצ'קראפט 1900
** סטארשיפ
** פרימיר 1
** ביצ'קראפט C-12 הורון

* מטוסי קרב
** XA-38 גריזלי

* מטוסי אימון
** T-6 טקסאן II
** T-34 מנטור
** ביצ'קראפט קווין אייר B-80 - היה בשימוש בחיל האוויר

* כלי טיס בלתי מאוישים
** AQM-37 ג'יהוק
** MQM-61A קרדינל
** MQM-107 סטריקר

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20120406154109/http://www.hawkerbeechcraft.com/beechcraft/ ביצ'קראפט], באתר הוקר ביצ'קראפט

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יצרני מטוסים
קטגוריה:יצרני מטוסים אמריקאיים
ויליאם רופוס קינג

ויליאם רופוס דה-ויין קינג (באנגלית: William Rufus deVane King; 7 באפריל 1786 – 18 באפריל 1853) היה סגן נשיא ארצות הברית תחת הנשיא פרנקלין פירס במשך כחודש וחצי. קודם להיבחרו הוא כיהן כ-29 שנים כסנאטור מטעם אלבמה, כנשיא הזמני של הסנאט וכדיפלומט אמריקאי.

==קורות חייו==
קינג נולד במחוז סמפסון שבצפון קרוליינה. בשנת 1803 הוא סיים לימודי משפטים באוניברסיטת קרוליינה הצפונית ובשנת 1806 הוסמך לעריכת דין, מקצוע בו החל לעסוק באופן פרטי בעיר קלינטון. בין השנים 1807–1809 היה קינג חבר בית הנבחרים של צפון קרוליינה ובשנת 1810 שימש כיועץ משפטי לעיריית ווילמינגטון. בין השנים 1811–1816 הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם צפון קרוליינה. לאחר התפטרותו הוא מונה למזכיר ראשון בנציגויות ארצות הברית בנאפולי שבאיטליה ובסנקט פטרבורג שברוסיה. לאחר שובו, בשנת 1818, התיישב קינג באלבמה ושימש כמנהל עבודה של עבדים במטע מקומי.

לאחר קבלתה של אלבמה אל איחוד המדינות של ארצות הברית, בשנת 1819, קינג נבחר כסנאטור מטעם אלבמה וכנציג המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית. כהונתו נמשכה 25 שנים רצופות, עד לשנת 1844, ולאחר שהיה בשליחות כשגריר ארצות הברית בצרפת (1844 - 1846), מונה מחדש לסנאט (כממלא מקומו של סנאטור שהתפטר) וכיהן בתפקיד ארבע שנים נוספות מטעם המפלגה הדמוקרטית. בקונגרסים ה-24 עד ה-27, ובשנית בקונגרסים ה-31 וה-32, כיהן קינג כנשיא הזמני של הסנאט (המנהל את ישיבות הקונגרס באופן רשמי, כמחליפו של סגן נשיא ארצות הברית). בתפקיד זה כיהן גם בתקופה שלאחר מותו של הנשיא זאכרי טיילור והיה, בהיעדר סגן נשיא, הראשון בסדר ממלאי מקומו של הנשיא מילרד פילמור. בסנאט הוא כיהן לאורך השנים כיושב ראש של מספר ועדות: הוועדה לענייני מקרקעין ציבוריים, הוועדה לענייני מסחר, הוועדה לעניין יחסי חוץ והוועדה לנושא הפנסיה. לאורך שנות כהונתו בתפקידיו השונים התנגד קינג באופן נחרץ לביטול העבדות.

בשנת 1852 נבחר קינג מטעם המפלגה הדמוקרטית לכהן כסגן הנשיא, תחת כהונתו של נשיא ארצות הברית פרנקלין פירס. באופן מיוחד אישר הקונגרס לערוך את השבעתו על אדמת טריטוריה זרה, בקובה, בה שהה קינג לצורך הבראה ממחלת השחפת. זמן קצר לאחר שובו לביתו באלבמה נפטר קינג מהמחלה, 45 יום בלבד לאחר שהחלה כהונתו כסגן הנשיא. משרתו נותרה פנויה ארבע שנים לאחר מותו. מחוז קינג במדינת וושינגטון נקרא על שמו עד שנת 2005, עת שינתה מושלת המדינה את ההחלטה וקבעה שהמחוז ייקרא על שמו של מרטין לותר קינג, אשר לחם למען זכויות האדם של השחורים בארצות הברית.

קינג היה שותפו למגורים של ג'יימס ביוקנן במשך 15 שנים, ויש האומרים שבין השניים התנהלה מערכת יחסים הומוסקסואלית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:סגני נשיאי ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל פרנקלין פירס
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:דיפלומטים אמריקאים
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאלבמה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:נשיאים זמניים של הסנאט של ארצות הברית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של קרוליינה הצפונית
קטגוריה:מועמדים לסגנות נשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:פוליטיקאים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו משחפת
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1786
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1853
הארי המלין

הארי רובינסון המלין (באנגלית: Harry Robinson Hamlin) (נולד ב-30 באוקטובר 1951 בפסדינה שבקליפורניה) הוא שחקן אמריקאי, המוכר בעיקר בזכות הופעתו בסדרת הטלוויזיה "פרקליטי אל איי".

==קריירה==
המלין למד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ולאחר מכן פנה לקריירת משחק. הופעתו הקולנועית הראשונה של המלין הייתה בסרט הקולנוע "Movie, Movie", לצדו של ג'ורג' סי סקוט ב-1978. הופעתו בסרט זיכתה אותו במועמדות לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית ההופעה הראשונה הטובה ביותר. עם זאת, הוא פרץ לתודעה רק ב-1981, כשגילם את דמותו של פרסאוס בסרט הקולנוע "התנגשות הטיטאנים", בו שיחק גם לורנס אוליבייה. על אף הצלחתו של סרט זה, דשדשה הקריירה של המלין, עד שהצטרף ל"פרקליטי אל איי" ב-1986, בה גילם את דמותו של עורך הדין מייקל קיוזאק במשך חמש מתוך שמונה עונותיה של הסדרה. במשך שלוש שנים ברציפות, 1988, 1989 ו-1990 היה מועמד לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה.

המלין ניסה למנף את הצלחתו ב"פרקליטי אל איי", אך ללא הצלחה מרובה. עיקר תפקידיו מאז עזב את "פרקליטי אל איי" היו בסרטי טלוויזיה ובתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה שונות. רק בשנת 2004 זכה לתפקיד קבוע בסדרת טלוויזיה מצליחה, כשגילם את דמותו של אהרון אקולס ב"ורוניקה מארס". בשנת 2007 השתתף בגרסה האמריקאית של "רוקדים עם כוכבים". 

בשנת 2015 השתתף בסרט "אחיות בדם". ביולי 2016 החל לשחק לצד ראיין פיליפה בסדרת האקשן של USA "על הכוונת" אשר נוצרה כעיבוד טלוויזיוני לספרו של סטיבן הנטר "Point of Impact". ביולי 2017 הסדרה שבה לעונה שנייה.

בשנת 2021 שיחק בסדרה "האזור החם: אנתרקס"; הלוא היא העונה השנייה של סדרת האנתולוגיה של ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק. המלין גילם בסדרה את העיתונאי טום ברוקו, בעונה שכולה עוסקת בבהלת מעטפות האנתרקס, שהופצו בארצות הברית מיד לאחר אסון התאומים.

בשנת 2023 החל לשחק בסדרת הדרמה הגותית "מכשפות מייפייר". באותה שנה גילם את דן בסרט הקומדיה "החבורה של בריידי". 

==חייו האישיים==
המלין היה נשוי בעבר לשחקניות ניקולט שרידן ולורה ג'ונסון. מאז 1997 הוא נשוי לשחקנית ליסה רינה, ולזוג שני ילדים. להמלין ילד שלישי, מהשחקנית השווייצרית אורסולה אנדרס, ששיחקה לצדו ב"התנגשות הטיטאנים".

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:משתתפים בתוכניות מציאות אמריקאיות
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
תזמורת הבארוק ירושלים

תזמורת הבארוק ירושלים היא תזמורת ישראלית המתמחה בביצוע אותנטי של יצירות מתקופת הבארוק, שמקום מושבה הקבוע הוא ירושלים.

את התזמורת ייסד בשנת 1989 המנצח ונגן הצ'מבלו דוד שמר. הייתה זו תקופת שגשוג למוזיקה עתיקה ובעולם קמו תזמורות בארוק רבות, שהתמחו בביצוע בכלים אותנטיים, אך בישראל היה מחסור הן בכלים והן בנגנים. בתקופה הראשונה נאלצו נגני התזמורת להתפשר, הן בנגינה בכלים מודרניים עם מיתרי גיד והן בהופעה בהתנדבות מלאה, הן של הנגנים והן של המנצח.

המנצח האנגלי אנדרו פארוט משמש כמנצח כבוד של התזמורת.

כיום תזמורת הבארוק ירושלים תופסת מקום נכבד בעולם המוזיקה הישראלי, עם קהל מאזינים נאמן בסדרות מנויים ואורחים ידועי שם מרחבי העולם. מנצחה, דוד שמר, מאמין, שלמוזיקה עתיקה יש פוטנציאל רב יותר להגיע אל הדור הצעיר מאשר למוזיקה קלאסית, המדברת אל הקהל המבוגר יותר.

התזמורת מופיעה בדרך קבע באולם ימק"א בירושלים, בהיכל התרבות בתל אביב, באולם רפפורט בחיפה ובית העם ברחובות.

==קישורים חיצוניים==
*

* 
* לירן גורקביץ' [https://www.makorrishon.co.il/nrg/online/47/ART2/577/627.html כתבה על אנדרו פארוט בתזמורת הבארוק ירושלים]

ירושלים, בארוק
ירושלים, בארוק
קטגוריה:ירושלים: מוזיקה
קטגוריה:ביצוע אותנטי
קטגוריה:מבצעים בכלים אותנטיים
קטגוריה:הרכבים בכלים אותנטיים
קטגוריה:הרכבים מוזיקליים מירושלים
תומאס גייג' (בוטנאי)

סר תומאס גייג (באנגלית: Thomas Gage; 1781–1820) היה בוטנאי אנגלי. הוא היה בן למשפחת גייג' שחיה בפירל, במחוז סאסקס שבאנגליה.

על שמו של גייג' נקרא שמו המדעי של פרח הזהבית, Gagea.

הוא היה נשוי למרי-אן בראון, בתו של ולנטיין בראון, הרוזן הראשון מקנמאר.

קטגוריה:בוטנאים בריטים
קטגוריה:ביולוגים בריטים
קטגוריה:מדענים אנגלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1781
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1820