OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יצפאן (תוכנית טלוויזיה)

יצפאן הייתה תוכנית אירוח ישראלית בכיכובו של אלי יצפאן ששודרה בין אפריל 2001 ליוני 2006 בהוט 3.

==פורמט==
התוכנית כללה ראיונות וכן מערכונים בכיכובו של יצפאן שרובם כללו חיקויים, בעיקר של פוליטיקאים. אחד הראיונות הזכורים ביותר הוא ראיון עם ספי ריבלין במהלכו השתולל ריבלין באולפן ושבר את שולחן המראיין של יצפאן. בין הדמויות המזוהות עם מערכוני התוכנית: אושרית חנניה, האלוף לא טוב במיה, ניצב אלברט אפללו, דינה חממי, ועזרא שמש. ב-2001 הגישה מצרים מחאה רשמית לישראל בעקבות סדרת מערכונים בהם חיקה יצפאן את הנשיא חוסני מובארכ.

בתוכנית הראשונה התארחו דודו טופז ושמואל פלאטו-שרון ובתוכנית האחרונה, שכללה הומאז' של חיקויים של אריאל שרון וראיונות איתו, התארחו שלמה ארצי, ישראל קטורזה ושלישיית מה קשור שהתפרסמו בה לראשונה. תוכניתו הבאה של יצפאן, "שלום אנד גוד איבנינג", עלתה לשידור בקשת ב-2007.

==הפקה ושידור==
התוכנית הופקה על ידי חברת התוכן של חברות הכבלים ICP (באותה עת חברות הכבלים עוד לא מוזוגו לחברה אחת), ושודרה חמישה ימים בשבוע, בשעה 22:00, החל מאפריל 2001. במקור, תוכננה התוכנית לרדת מהמסך בסוף יוני, לאחר 82 תוכניות. אך היא זכתה להצלחה ורייטינג גבוה, והחוזה עם יצפאן הוארך מספר פעמים. בסך הכל שודרה במשך שש עונות.

התוכנית הוחלפה בערוץ הוט 3 בתוכנית של שלישיית מה קשור.

"יצפאן" זכתה בשלושה פרסי מסך הזהב ובפרס האקדמיה לטלוויזיה לתוכנית אירוח.
==קישורים חיצוניים==
* 
ביקורות
*
*
*
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות אירוח ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:הוט 3
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תוכניות וסדרות
טימי באוורס

טימותי ג'רמיין באוורס (באנגלית: Timothy Jermaine Bowers; נולד ב-9 בינואר 1982 במילווקי, ויסקונסין) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בעמדות הרכז והקלע.

== קריירה ==
באוורס החל את הקריירה באוניברסיטת מיסיסיפי ושיחק לצד מריו אוסטין, ששיחק בהפועל ירושלים.

לאחר כשנתיים עבר לאוניברסיטת סנטה קלרה, בתקופה זו זכה בתואר מלך החטיפות של הליגה ונבחר לחמישיית העונה.

בעונת 2004/2005, עבר לאשוויל אלטיטיוד וזכה באליפות ליגת הפיתוח של ה-NBA, בקיץ של אותה השנה שיחק במדי פיניקס סאנס בליגת הקיץ של ה-NBA.

עם סיום לימודיו נרשם לדראפט ה-NBA, אך לא נבחר.

בעונת 2005/2006, חתם בקבוצת מכבי גבעת שמואל וסייע לקבוצה להישאר בליגת העל בכדורסל כשסיים עם ממוצעים של 21 נקודות, 5 ריבאונדים ו-3 אסיסטים למשחק.

בעונת 2006/2007, חתם בקבוצת הפועל ירושלים<ref></ref> וזכה עמה פעמיים בגביע המדינה בכדורסל ובגביע ווינר סל.

בעונת 2009/2010, חתם בקבוצת יובקזרטה באסט, ששיחקה בליגת העל האיטלקית.

בעונת 2011/2012, חתם בקבוצת רייר ונציה.

בעונת 2013/2014, חתם בקבוצת הכדורסל טורינו.

בחודש פברואר 2015, חתם בקבוצת קורויבוס מליגת הכדורסל היוונית השנייה.

בעונת 2016/2017, חתם בקבוצת ארורה יזי מליגת הכדורסל האיטלקית השנייה.

בעונת 2017/2018, חתם בקבוצת פאלקאנסטרו ביאלה וסיים עם ממוצעים של 13.1 נקודות, 4.9 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים למשחק.

בעונת 2018/2019, חתם בקבוצת אנדראה קוסטה אימולה<ref></ref>.

== תארים ==

; אשוויל אלטיטיוד
* אליפות ליגת הפיתוח (1): 2004/2005

; הפועל ירושלים
* גביע המדינה (2): 2007/2008,2006/2007
* גביע ווינר סל (1): 2008/2009

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://basket.co.il/all-time-players.asp?PlayerId=10210 קלעי כל הזמנים, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל]
* [https://www.kolhair.co.il/sport/hapoel-jerusalem/114395/ ניצחון של פעם בעשור – גם ניצחון על מכבי וגם במשחק נוק אאוט, באתר כל העיר]
* [https://www.mako.co.il/Tagit/%D7%98%D7%99%D7%9E%D7%99+%D7%91%D7%90%D7%95%D7%95%D7%A8%D7%A1 פרופיל טימי באוורס, באתר מאקו]
* 
* [https://eurocupbasketball.com/eurocup/news/interviews/i/55891/timmy-bowers-hapoel-jerusalem ריאיון עם טימי באוורס, באתר Eurocupbasketball]

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של מיסיסיפי
קטגוריה:כדורסלני אשוויל אלטיטוד
קטגוריה:כדורסלני מכבי גבעת שמואל
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורסלני ונציה
קטגוריה:כדורסלני יובקזרטה באסקט
קטגוריה:ויסקונסין: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוקסיליום טורינו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
Jeff Wayne's Musical Version of The War of the Worlds

The War of the Worlds, ובשמו המלא "Jeff Wayne's Musical Version of "The War of the Worlds הוא אלבום כפול שיצר ג'ף ויין משנת 1978, המבוסס על רומן מדע בדיוני שנכתב על ידי ה. ג'. ולס ופורסם בשנת 1898 בשם "מלחמת העולמות". העלילה עוסקת בפלישת אנשי המאדים לכדור הארץ.

סיפור העלילה מגולל על ידי קריינות של מספר בגוף ראשון ובו משולבים קטעי תסכית מתוך העלילה ושירים המספרים גם הם את הסיפור. מבחינה מוזיקלית, האלבום נע בין רוק אלקטרוני, מוזיקת סרטים ורוק פרוגרסיבי והדבר ניכר בעיקר בנעימות המוזיקליות הרבות שבו.

==עלילה==
מרבית העלילה מתרחשת באזור הכפרי של דרום מזרח אנגליה בשנותיה האחרונות של המאה התשע עשרה. העלילה נמשכת על פני תקופת זמן של מספר ימים, בהם בוצעו נחיתות שונות של החייזרים ברחבי אנגליה.

הדובר מספר את סיפור הפלישה דרך סיפורו האישי וחוויותיו, החל בתיאור נחיתה של כלי תעופה מהמאדים בקרבת לונדון. בתחילה בנו אנשי המאדים מכונות המהלכות על שלוש רגליים המצליחות להרוס את כל העומד בדרכן. הצבא הבריטי מנסה להדוף את מכונות המלחמה בעזרת שימוש בארטילריה ימית ויבשתית. כוחות הצבא אינם מצליחים לעמוד בפני המתקפה ולונדון מתרוקנת מיושביה שנמלטים ממנה אחוזי בהלה.

בדרכו מאזור הנחיתה ללונדון, בחיפוש אחר אהובתו, נתקל המספר בהרס ובהרג שהשאירו המכונות וכן בדמויות שונות המתמודדות עם הפלישה בדרכן: חייל ארטילריה צעיר בעל חזון להקמת תרבות חדשה תחת האדמה אשר בבוא היום תלחם בפולשים; כומר המאמין שהמכונות הן התגלמות שדים שטניים שנשלחו להעניש את האנושות על חטאיה, וכן אשתו האופטימית ואוהבת האדם.

בסופו של דבר, הדובר מוודא כי שלום לאהובתו, ואנשי המאדים מושמדים בעקבות זיהום חיידקי, ולא בעזרת נשק או תחבולות אנושיות כלשהן.

== רקע ==
היצירה היא בעיקרה אינסטרומנטלית, הכוללת מספר שירים נפרדים, ובתוכה משולב הסיפור המקורי על ידי קטעי קריינות והמחזה. באלבום משתתפים כמה מהאומנים הבולטים של התקופה, ובהם שחקן הקולנוע ריצ'רד ברטון בתפקיד המספר, וג'סטין היווארד מלהקת המודי בלוז בביצוע שיר שהפך ללהיט סולו עצמאי - "סתיו לנצח" (Forever Autumn). האלבום הופץ גם בגרסאות בספרדית ובגרמנית.

בשנות השמונים השתמשו המפרסמים א.ד. מטלון בקטע מתוך האלבום כרקע לפרסומות שהופקו לקולנוע.

בשנת 2005 הוצא האלבום מחדש בגרסה רגילה, ובגרסה מורחבת הכוללת בונוסים ותוספות.

בשנת 2012 הוציא ג'ף ויין גרסה עדכנית לאלבום, תחת השם הגרסה המוזיקלית של ג'ף ויין ל"מלחמת העולמות" - הדור החדש (Jeff Wayne's Musical Version of "The War of the Worlds" - The New Generation), הפעם עם ליאם ניסן בתפקיד המספר. לצידו השתתפו באלבום, בין השאר, גארי בארלו (סולן להקת טייק ד'את), ריקי וילסון (סולן להקת קייזר צ'יפס) וג'וס סטון.

גרסה ישראלית, בהשתתפות אקי אבני בתפקיד המספר ובביצוע של סימפונט רעננה, הוצגה בחודש יולי 2009 במבצר שוני בבנימינה והייתה אמורה להמשיך אך בוטלה.

== רשימת השירים ==

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://engsongstoheb.wordpress.com/2014/02/07/forever-autumn-the-war-of-the-worlds/ סתיו נצחי] (Forever Autumn) באתר [https://engsongstoheb.wordpress.com/ פופרוק עם סיפור]
* 
* [https://www.radioplus.co.il/category/articles/war-of-the-worlds/ התרגום המלא] באתר [https://www.radioplus.co.il/ רדיו פלוס ישראל]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:מדע בדיוני
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומי רוק מתקדם
ברתולומאו סקאפי

ברתולומאו סקאפי (איטלקית: Bartolomeo Scappi, נולד ככל הנראה אחרי 1500 בוונציה; מת ב-13 באפריל 1577) היה טבח מפורסם בתקופת הרנסאנס. 
== ביוגרפיה ==
קיים מעט מאוד מידע ודאי על קורות חייו. העובדה הראשונה המתועדת היא מאפריל 1536, כשהוא ארגן משתה לכבודו של החשמן לורנצו קמפג'ו. הוא שירת מספר חשמנים נוספים לאחר מכן, ובכללם פאולוס השלישי ויוליוס השלישי ואחר כך היה הטבח האישי של האפיפיור פיוס הרביעי במטבח הוותיקן. הוא המשיך לעבוד כשף גם תחת פיוס החמישי.

עיקר תהילתו היא מספר הבישול שפרסם, Opera dell'arte del cucinare. בספר הוא מפרט כ-1000 מתכונים מתקופת המטבח של תקופת הרנסאנס, טכניקות בישול בנות זמנו וכלי המטבח הזמינים, כולל התמונה הראשונה הידועה של מזלג. הוא טען כי פרמזן היא הגבינה הטובה ביותר עלי אדמות, וציין כי "כבד האווז שמגדלים היהודים גדול וכבד במיוחד - ושוקל בין שתיים לשלוש ליטראות" (דבר המעיד כי היהודים בסביבתו נהגו לפטם את האווזים). הספר פורסם שוב בין 1570 ו-1643.

סקאפי התעניין במטבחים זרים ובניסיון לפתח מתכונים חדשים ולמעשה חולל מהפכה במטבח של תקופתו, כששילב מצרכים חדשים שיובאו מיבשת אמריקה במאכלים. הוא גם הביע עניין רב במטבח הספרדי, הצרפתי והגרמני, ואף תיאר הכנת מאכל עם קוסקוס.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20030920144915/http://www.geocities.com/helewyse/ מספר מתכונים של סקאפי] (מתורגמים לאנגלית)
* [http://alfama.sim.ucm.es/dioscorides/consulta_libro.asp?ref=X533351951&idioma=0 עותק פקסמיליה מקוון] של הספר Opera dell'arte del cucinare

קטגוריה:הרנסאנס
קטגוריה:שפים
קטגוריה:איטלקים
קטגוריה:מחברי ספרי בישול
קטגוריה:נפטרים ב-1577
קרל אלמנדורף

קרל אדוארד מריה אלמנדורף (בגרמנית: Karl Eduard Maria Elmendorff; 25 באוקטובר 1891 – 21 באוקטובר 1962) היה מנצח אופרה גרמני.

אלמנדרוף, יליד דיסלדורף, למד מוזיקה בקולג' למוזיקה ובבית הספר הגבוה למוזיקה בקלן משנת 1913 עד 1916, אצל פריץ שטיינבאך והרמן אבנדרות. בראשית הקריירה שלו ניצח במספר ערים:

* מ-1916 עד 1919 בדיסלדורף
* מ-1920 עד 1923 במיינץ
* מ-1923 עד 1924 בהאגן
* מ-1925 באופרה הממלכתית של בוואריה במינכן
* מ-1927 עד 1942 בפסטיבל ביירוית

אלמנדורף היה גם מנצח אורח קבוע בבתי אופרה בכמה מערי אירופה, ביניהם לה סקאלה, מילאנו.

את תפקידו הבכיר בפסטיבל ביירוית, שם נמנה עם סגל הניצוח במשך יותר מעשור, חב במידה רבה לעובדה, שמנצחים אחרים לא יכלו (בגלל יהדותם), או לא היו מוכנים (בגלל התנגדותם למדיניות הנאצית) להופיע בביירוית אחרי שהפסטיבל עבר לשליטת הנאצים.

==דיסקוגרפיה==
* דמדומי האלים - הקלטה חיה, ביירוית 1942, Music & Arts Program, 2000 (הקלטה 1942)
* טנהויזר, "תקליטי נאקסוס" 2001 (הקלטה 1930) 
* טריסטן ואיזולדה, "נאקסוס" 2003 (הקלטה 1928)

== קישורים חיצוניים ==

<div style="direction: ltr;">
* [http://www.time.com/time/magazine/article/0,9171,789365,00.html "Bayreuth's Blight", Time, 19 June 1933. Retrieved on 2007-09-21.]
</div>

קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:מנצחי אופרה

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1891
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1962
דאון (עיר)

דַאוּן (בגרמנית: Daun) היא עיירה במדינת ריינלנד-פפאלץ (בגרמנית: Rheinland-Pfalz) בגרמניה. העיירה שוכנת במחוז וולקנאייפל (Vulkaneifel) שבאזור הרי אייפל הגעשיים, דרומית לרכס האייפל הגבוה, על הנחל ליזר (Lieser) (יובל של המוזל). דאון היא מושב היחידה האדמיניסטרטיבית המכונה בגרמנית Verbandsgemeinde ("עירייה משותפת" – חלוקה אדמיניסטרטיבית ייחודית למדינת ריינלנד-פפאלץ) הקרויה על שמה והכוללת 38 עיירות ומועצות מקומיות. העיירה כוללת את המרכז האורבני שבו חיו, נכון ל-31 בדצמבר 2005, 4,264 תושבים, ועוד שמונה עיירות עצמאיות מבחינה מוניציפלית. הנוף סביב העיירה הוא של גבעות וולקניות.

==היסטוריה==
הקלטים הקימו יישובים מבוצרים בהרים הסמוכים במאה ה-7 לפנה"ס. שרידים מהתקופה הרומית מעידים כי גם הרומאים נהגו לחנות ביישובים אלו. למעשה מקור שמו של היישוב במילה הקלטית-רומית "דוּנוּם" (Dunum) שפירושה "גדר" או "הר מבוצר". בסוף המאה ה-10 נשלט המקום על ידי האצילים שבנו את טירת דאון. העיר מוזכרת לראשונה בכתובים ב-1075 על ידי תושב המקום אדלברו די דונה (Adalbero de Duna). ב-1346 קיבל המקום מעמד של עיר שכלל שוק מקומי ובית משפט. ב-1689 הרסו חיילים צרפתיים בצבאו של לואי ה-14 את טירת דאון לחלוטין. ב-1712 בנה האלקטור והארכיבישוף של טריר את הטירה (כיום בית מלון). ב-1951 קיבלה דאון מחדש מעמד של עיר.

==אתרים==
*כקילומטר וחצי דרומית מזרחית לעיירה מצויים שלושת המארים של דאון, אגמים קטנים שנוצרו בלוע שמקורו געשי. הלוע הוא תוצאה של התפוצצות, כאשר קיטור דחוס, שנוצר כאשר מגמה שעלתה אל פני השטח חיממה את מי התהום, התפרץ ויצר לוע שבו ניקוו אחר כך מים. דאון היא גם מקור השם "מאר". בניב הגרמני המקומי Maar הוא וריאציה על המילה הלטינית Mare (ים). שלושת המארים קרובים זה לזה ומופרדים על ידי סוללות של טוף. המארים הן:
:*גמונדנר מאר (Gemündener Maar – המאר של נפת גמונדן), אורכו 325 מטרים רוחבו 300 מטרים ועומקו המקסימלי 38 מטרים.
:*וינפלדר מאר (Weinfelder Maar – המאר של וינפלד), אורכו 525 מטרים, רוחבו 375 מטרים ועומקו המרבי 51 מטרים. המאר קרויה על שם הכפר הנטוש הסמוך "וינפלד" (כרמים). הכפר ננטש במאה ה-16 בשל מגפת הדבר. מהכפר נותר הכנסייה ובית הקברות הסמוך למאר הקרוי לכן גם "טוטנמאר" (Totenmaar – מאר המוות).
:*שלקנמרנר מאר (Schalkenmehrener Maar), אורכו 575 מטרים, רוחבו 500 מטרים ועומקו המרבי 21 מטרים.
*בדאון יש מוזיאון (Vulkanmuseum Daun) המוקדש לפעילות הגעשית של הרי האייפל.
*העיירה היא אתר ספא ובסביבתה יש מעיינות מים מינרליים שאותם נוהגים גם לשווק בבקבוקים. בשנת 2002 שווקו 95 מיליון ליטרים של מים מינרליים תחת השם המסחרי של דאון.

בין דאון לבין העיירה קָריסוֹלוֹ (Carisolo) שבצפון איטליה יש ברית ערים תאומות.
מארים של דאון]]

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ריינלנד-פפאלץ: ערים
דיאטרם

צינור הזנה. דיאטרם הוא חלקו העליון של הצינור]]
דיאטרם (מיוונית: "דיא" – דרך, "טרמה" – חור) הוא צינור געשי שנוצר בהתפוצצות גזים והתמלא אחר כך בסלעי ברקציה. צורת הדיאטרם היא בדרך כלל דמוית משפך עמוק שדופנותיו תלולות (יש המכנים זאת "צורת גזר"). דיאטרמים פורצים אל פני השטח לעיתים קרובות ומייצרים חרוט טוף או מכתש רדוד יחסית (שבדרך כלל מתמלא במים) המכונה מאר או צינורות געשיים אחרים. דרך לוע הדיאטרם לא מתרחשת פליטה משמעותית של לבה. השימוש במונח הורחב לתיאור כל גוף שקוע של סלעים שבורים או ברקציית-טוף, שנוצר על ידי כוחות הידרוסטטיים או נפיצים, בין אם מקורם געשי ובין אם לאו. חלק מהתפוצצויות הדיאטרם יכולות לנבוע מתגובה של המגע בין מגמה לוהטת למי תהום המצויים קרוב לפני השטח ואז התופעה מכונה התפרצות פריאטית.

צינורות געשיים כקימברליט ולמפרואיט המכילים לעיתים יהלומים נחשבים בדרך כלל כסוג של דיאטרמים מחלקו התחתון של קרום כדור הארץ או מחלקה העליון של מעטפת כדור הארץ. במרבצים רבים של מחצבים של מתכות זולות ונחושת יש צינורות ברקציה פלוטוניים העשירים במינרלים של עופרות ומתייחסים אליהם כאל דיאטרם באופיין.

לדיאטרמים יש לעיתים ערך בשל השתתפותם בתהליך השקעה של מינרלים בעלי ערך כלכלי. מאורע דיאטרמי משמעותי הוא שיצר את גוף המחצבים הגדול המכיל עופרת, אבץ וכסף המנוצל על ידי מכרה סאליבן (Sullivan mine) בקולומביה הבריטית שבקנדה.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.eos.ubc.ca/research/diamonds/kopylova/intro/emplacement.html מודלים להיווצרות הקימברליט]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:וולקנולוגיה
סן סלוודור דה לה פונטה

תצפית מכיוון [[אל מורו לסן סלוודור דה לה פונטה]]
סן סלוודור דה לה פונטה (בספרדית: San Salvador de la Punta) הוא מבצר בפתחו המערבי של מפרץ הוואנה.
==היסטוריה ==
בנייתו של המבצר החלה ב-1590, זמן קצר לאחר שהחלה בנייתו של מבצר אל מורו מעברו השני של המפרץ. עוד קודם לכן, ב-1577, הסתיימה בנייתו של קאסטיו דה לה ריאל פוארסה, לא הרחק ממנו, אך לאחר שהספרדים נוכחו כי מיקומו המרוחק מפתח המפרץ לא תאפשר הגנה יעילה על העיר, הוחלט גם על הקמתם של שני מבצרים אלה. בניית המבצר התנהלה בעצלתיים, וב-1595 נוצר עיכוב משמעותי בלוח הזמנים, לאחר שסופת הוריקן הרסה חלקים שכבר נבנו. ב-1602 החליט מתכנן המבצר, עקב העיכובים, לצמצם את היקפו, ולהותיר בו מגדל מרכזי אחד, בו הוצבו כעשרה תותחים. בסופו של דבר, הסתיימה הבנייה ב-1610. ב-1630 נמתחה שרשרת עשויה נחושת בין סן סלוודור לבין אל מורו, שאפשרה את חסימת המפרץ מפני אניות בשעות הלילה ובעת התקפה. 

במהלך הפלישה הבריטית לקובה ב-1762, נהרסו חלקים רבים במבצר. לאחר שובם של הספרדים לאי, ב-1763, הם החלו בשיפוץ המבצר ובהרחבת ביצוריו. בין היתר, נוספו ארבע רחבות, שעל כל אחת מהן הוצב תותח.

ב-1997 שיפצה ממשלת קובה את המבצר, והוקם סביבו פארק, ובו אנדרטה לזכרו של מקסימו גומס, מראשי המאבק הקובני לעצמאות.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הוואנה: מבנים
קטגוריה:קובה: מבצרים
אלווין רוברטסון

אלווין סיראל רוברטסון (באנגלית: Alvin Cyrrale Robertson; נולד ב-22 ביולי 1962 באוהיו) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1984 ל-1993, והוסיף עונת פרישה בעונת .

כשחקן צעיר שהתפרסם במיוחד בזכות משחק ההגנה שלו, נבחר רוברטסון, 1.88 מטר גובהו, בוגר אוניברסיטת ארקנסו, במקום השביעי בדראפט ה-NBA של שנת 1984 על ידי סן אנטוניו ספרס. לאחר חמש עונות במדי הספרס המשיך את הקריירה שלו במדי דטרויט פיסטונס, מילווקי באקס וטורונטו ראפטורס. כמו כן זכה במדליית הזהב עם נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984).

ב-1986 קיבל רוברטסון את פרס השחקן המשתפר של העונה ב-NBA. בשנה זו הופיע לראשונה במשחק האולסטאר, הראשונה מבין הופעותיו במשחק זה (השלוש האחרות היו בשנים 1987, 1988 ו-1991). הוא אף זכה בתואר שחקן ההגנה המצטיין של הליגה ב-1986 והוביל את הליגה בחטיפות בשנים 1986, 1987 ו-1991. רוברטסון עודנו מחזיק בשיא החטיפות בממוצע למשחק של ה-NBA, הישג אותו העמיד על 2.71 חטיפות למשחק ב-779 משחקים ששיחק בקריירת ה-NBA שלו. במשך שתי עונות אף הוביל רוברטסון את הליגה כולה בחטיפות, כשבשנת 1985–1986 הוא העמיד ממוצע של 3.67 חטיפות למשחק, הישג שהיה משמעותי בבחירתו למשחק האולסטאר של אותה השנה ולתואר שחקן ההגנה של השנה. על אף העובדה ששיחק בסן אנטוניו רק חמש שנים, הוא מדורג במקום השני בסך החטיפות הכולל של הקבוצה, עם 1,129 חטיפות. בנוסף, רוברטסון חטף לפחות כדור אחד למשחק במשך 105 משחקים רצופים, שיא שהתקיים במשך 22 שנים עד שנשבר על ידי כריס פול בדצמבר 2008.

בהיותו שחקן רב גוני במיוחד, רוברטסון הוא אחד מארבעה שחקנים בלבד ב-NBA שהשיגו את הנתון המיוחד של קוואדרפל דאבל, הישג דו ספרתי בארבע קטגוריות של המשחק. רוברטסון עשה זאת עם 20 נקודות, 11 ריבאונדים, 10 אסיסטים ו-10 חטיפות ב-18 בפברואר 1986 במשחק מול פיניקס סאנס.

רוברטסון היה זה שקלע את הנקודות הראשונות לזכות טורונטו ראפטורס.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ארקנסו
קטגוריה:כדורסלני סן אנטוניו ספרס
קטגוריה:כדורסלני מילווקי באקס
קטגוריה:כדורסלני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני טורונטו ראפטורס
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:זוכי פרס שחקן ההגנה של העונה ב-NBA
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני פלורידה ביץ' דוגס
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: כדורסל
קטגוריה:בחירות דראפט של סן אנטוניו ספרס
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:אוהיו: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
אין אוטרו

100px
אִין אוּטֶרוּ (לטינית: In utero; באופן מילולי: בתוך הרחם) הוא ביטוי המציין את מצבו של העובר ברחם אימו. ביטוי זה נועד גם לתיאור של טכניקת לביצוע בדיקת מעבדה או הליך רפואי או ניסוי על עובר - של אדם או של בעל חיים - במהלך ההיריון.

== ראו גם ==
* אין ויוו
* אין ויטרו
* אין סיליקו

קטגוריה:שיטות ניסוי ביורפואיות
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
סמן ימני

מחלקת [[שוטרים טירונים בתרגילי סדר חמושים (1969). הסמן הימני הוא השוטר הגבוה ביותר.]]
סמן ימני הוא תפקיד ייחודי בתרגילי סדר ובמסדרים.

כדי שקבוצה תסתדר בשורות ובשלשות, קובעים שאחד מחברי הקבוצה יהיה הסמן הימני ויתר חברי הקבוצה יסתדרו לשמאלו, בשורה ומאחוריו, בשלישייה. אם לא קובעים מראש מי הוא הסמן הימני, מקובל שזה תפקידו של הגבוה מבין חברי הקבוצה.

בשעת צעידה מתאימים חברי הקבוצה את צעדיהם על פי צעדיו של הסמן הימני. השימוש בסמן ימני מקובל יותר, כשהקבוצה מסודרת בשלשות.

המושג הורחב בשפת הדיבור והתקשורת גם לגבי מי שקובע את הקצה הימני של המפה הפוליטית הכללית או המגזרית. בתחום זה יש שימוש גם במושג ראי - סמן שמאלי, בעל אותו תפקיד בקצה השמאלי של המפה הפוליטית.

קטגוריה:מצעדים ומסדרים
קטגוריה:פוליטיקה
החופש הגדול וצרות אחרות

החופש הגדול וצרות אחרות הוא ספר מאת דני רווה המתאר את חוויות החופש הגדול של איתן וחברו הטוב דניאל. הספר כתוב בצורה הומוריסטית. ספר זה הוא אחד מארבעת ספרי הילדים שכתב רווה. השלושה הנוספים הם ספר ההמשך, "הקוסם הגידם", "ארץ הפחדנים" ו"המלך איחסה והמלכה פיחסה". הספר יצא לאור בשנת 2001 בישראל בהוצאת ידיעות ספרים וספרי חמד.

==עלילה==
החופש הגדול ידוע כאויבו הגדול של אביו של איתן. השנה מחליט אביו להפסיק את המסורת השנתית בה הופך החופש הגדול לסיוט. הוא מעניק לאיתן יומן ודורש ממנו לכתוב כל שטות שעולה בראשו בנימוק שזה יגרום לו לא לעשות אותה. איתן מספר על הקושי הרב שבמשימה, מכיוון שהצרות בעצם רודפות זו את זו, שעה שכבר מהיום הראשון לחופש מגיע חברו השובב, דניאל לבקר אותו, והם עושים שטויות, בפנים ובחוץ: באנג'י על עץ התות בחצר של איתן, שנגמר בריסוק מצער של כל הביצים שעל הטנדר של אביו של איתן, הם הולכים, כמו כל נער מתבגר, לחפש עבודה לחופש אך גם כאן הצרות מגיעות, בגלל רעיונות מצחיקים של דניאל: קיבוץ נדבות, וכן עבודה אצל "כהן הרשע" בעל המכולת השכונתית הידוע לשמצה בשל חמיצות הפנים שלו וההפרזה במחירים וגורמים לפיטוריו של כהן בשל העובדה שהם אכלו גלידה ושמו אותה במקרר הבשר כשהגיע משגיח הכשרות. בגלל שנסגר הסופר וכולם צריכים ללכת העירה כדי לקנות דברים אביו של איתן שולח אותו לדוד אלכס שגר בתל אביב. גם לנסיעה זו מצטרף דניאל, והדוד אלכס מתגלה בתור אדם משעשע ביותר, בעל רעיונות מוזרים: מגבים לאופנים ומבצעים לפינוי צואה מהרחובות על ידי תושבי תל אביב.

בסוף החופש איתן מאושר לגלות שיש שביתת מורים, אך אבא שלו ממש לא.

==קישורים חיצוניים==
*
* 

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי הוצאת משכל
הנס רוזבאוד

הנס רוזבאוד (בגרמנית: Hans Rosbaud; 22 ביולי 1895, גראץ, אוסטריה - 29 בדצמבר 1962, לוגאנו, שווייץ) היה מנצח אוסטרי, שעסק בעיקר במוזיקה של המאה ה-20. בנעוריו למד מוזיקה בקונסרבטוריון בפרנקפורט, בהדרכת ברנהרד זקלס בהלחנה ואלפרד הוהן בפסנתר.

==ביוגרפיה==

משרתו המקצועית הראשונה של רוזבאוד הייתה במיינץ, החל ב-1921, כמנהל מוזיקלי בבית הספר העירוני החדש למוזיקה. המשרה כללה ניצוח על הקונצרטים הסימפוניים מטעם העירייה. רוזבאוד היה למנצח הראשי הראשון של תזמורת הרדיו של פרנקפורט ב-1928.בשנות ה-20' וה-30' ניצח על ביצועי בכורה של יצירות מאת ארנולד שנברג ובלה בארטוק. בתקופה הנאצית הוגבלה חירותו להציג מוזיקה חדשה. ב-1937 היה למנהל המוזיקלי הכללי של העיר מינסטר. ב-1941 התמנה רוזבאוד לאותו תפקיד בשטרסבורג.

ב-1945 מינו שלטונות הכיבוש של ארצות הברית את רוזבאוד למנהל מוזיקלי של הפילהרמונית של מינכן. בשנת 1948 פג תוקף המינוי של רוזבאוד בתזמורת מינכן, משום שרשויות העיר העדיפו להחזיר את הרפרטואר למגמה שמרנית יותר.

באותה שנה התמנה רוזבאוד למנצח הראשי הראשון של תזמורת הרדיו של דרום-מערב גרמניה בבאדן-באדן, שם נשאר עד סוף חייו. ב-1954 ניצח על הצגת הבכורה של האופרה "משה ואהרון" מאת שנברג, בהתראה של 8 ימים. ההצגה הונצחה על תקליט מסחרי של חברת פיליפס משנת 1957.
רוזבאוד לקח בקביעות את התזמורת לפסטיבלים של מוזיקה עכשווית, כגון פסטיבל דונאושינגן.

==קישורים חיצוניים==

<div style="direction: ltr;">
* [http://www.wsulibs.wsu.edu/holland/masc/finders/cg423.htm Washington State University page on the Hans Rosbaud papers]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20
קטגוריה:מנצחים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1895
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1962
ישיבת תפארת צבי

ישיבת תפארת צבי היא ישיבה בירושלים. היא נוסדה בשנות ה-20 של המאה ה-20 כישיבה הקטנה הראשונה של היישוב החדש בירושלים. הישיבה הייתה הראשונה בירושלים שפעלה במתכונת ישיבות ליטא והשתייכה לאסכולת סלובודקה. היא נסגרה בשנת ה'תשמ"א.

לאחר מספר שנים, בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 נפתחה ישיבה חדשה תחת אותו השם. היא פועלת במתכונת של ישיבה גבוהה חרדית המיועדת בעיקר לבוגרי ישיבות תיכוניות מהזרם הדתי לאומי ומהזרם החרדי.

==היסטוריה==
הישיבה הוקמה בשנת תרפ"ח, ונקראת על שם הרב נתן צבי פינקל "הסבא מסלבודקה". מסוף שנות ה-30 החלה לשמש כישיבה קטנה שתכליתה להכין בחורים צעירים לישיבת חברון בירושלים. ראש הישיבה הראשון היה הרב ראובן טרופ (בנו של הרב נפתלי טרופ, שלאחר מכן התמנה לראש ישיבת היישוב החדש בתל אביב). בהמשך התמנו לראשי ישיבה הרב שלמה צימבליסט (בנו של הרב יהושע צימבליסט), הרב מיכל דוד שלפוברסקי והרב יחזקאל פרצוביץ (חותנו של ראש הישיבה הרב אפרים צוקרברג). בסוף שנת תשמ"א נסגרה הישיבה.

מבוגרי הישיבה:
* הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, ראש ישיבת מרכז הרב והרב הראשי לישראל
* הרב אשר אליעזר כהנא שפירא, דיין בית הדין הגדול לערעורים
* הרב חיים קמיל, ראש ישיבת אופקים
* הרב ישעיהו גולדשמידט אב"ד תל אביב
* הרב צבי רוטברג, ראש ישיבת בית מאיר
* הרב שמואל יעקב בורנשטיין, ראש ישיבת קריית מלך בבני ברק
* הרב משה מרדכי פרבשטין, ראש ישיבת חברון
* הרב שלמה כץ, ראש ישיבת חברון
* הרב דוד כהן, ראש ישיבת חברון וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה
* הרב אליהו ברוך פינקל, מראשי ישיבת מיר
* הרב רפאל שמואלביץ, מראשי ישיבת מיר

==ישיבת תפארת צבי החדשה==

בשנת תשמ"ט נפתחה ישיבה חדשה תחת השם "תפארת צבי" בשכונת סנהדריה המורחבת בירושלים על ידי הרב אפרים צוקרברג (שהיה אחד הר"מים בישיבת תפארת צבי הראשונה), בוגר ישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה, ישיבת סלבודקה וישיבת מיר בירושלים. הרב צוקרברג כיהן כראש הישיבה עד לפטירתו בשנת ה'תשע"ו. בגלגולה החדש מיועדת הישיבה לבוגרי ישיבות תיכוניות.

תלמידי השנה הראשונה לומדים בחברותות עם אברכים, חלקם בוגרי הישיבה שהפכו לאברכים מישיבת מיר.

ראש הישיבה הוא הרב אברהם קרמר שליט"א.
הרב אשר אריאלי, ממגידי השיעורים המרכזיים בישיבת מיר, מוסר בישיבה שיעורי עיון בגמרא פעמיים בשבוע (שלישי ושישי). הר"מים הם הרב רפאל רוט, הרב אסף רחבי, הרב יאיר גרינבוים והרב יואל צבי גליק - ר"מ בסדר שני. כולם חתנים ותלמידים של הרב צוקרברג.
המשיח בישיבה הרב גדי סלומון שליט"א.
בעבר העבירו שיעורים בישיבה הרב מרדכי נויגרשל והרב אביגדר נבנצל.

עד שנת תשס"ט שכנה הישיבה בשכונת סנהדריה המורחבת. כיום היא שוכנת בפאתי שכונת בית ישראל ולומדים בה כ-60 בחורים.

בוגר הישיבה החדשה שהתפרסם:
* ידידיה מאיר, עיתונאי

==קישורים חיצוניים==

* שמחה עלברג, [http://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=3153&st=&pgnum=449 "הפרדס-ספר היובל"], 1951, מאמר- "ישיבות ארצישראליות" עמ' 442–443. [http://hebrewbooks.org/ באתר HebrewBooks]
* [http://torahindex.com/he/Inst/institutionsDetail.aspx?index=1&instID=4239 דף הישיבה במדריך העולמי למוסדות תורה וחסד]
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ירושלים: ישיבות
קטגוריה:ישיבות גבוהות בישראל
קטגוריה:ישיבות בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי
ישיבת תפארת צבי
קטגוריה:ישיבות ליטאיות
קטגוריה:ישיבות קטנות ליטאיות שנסגרו
מערכות קיום החיים

מערכות קיום חיים
לגוף האדם ישנן מערכות קיום חיים רבות, אך לפגיעה חמורה בשלוש מערכות מסוימות השפעה מיידית וקריטית:
* מערכת העצבים המרכזית
* מערכת הדם
* מערכת הנשימה

== כללי ==
גוף האדם זקוק לחמצן לצורך פעילותו הבסיסית, מערכת העצבים דואגת לקיום ולתפקוד כולל ניטור מדדי זמינות החמצן ושימוש במערכת הנשימה והדם להכניסו לגוף ולפזרו בין התאים.

פגיעה באחת ממערכות אלו תגרור פגיעה מיידית בקיום החיים ועל כן נהוג לכנותן "משולש החיים" כי פגיעה חמורה בכל צלע של המשולש עלולה לגרום לקריסתו:
* פגיעה במערכת העצבים המרכזית עלולה לפגוע בעצבוב מערכת הנשימה ומערכת הדם ולהפסקת החיים עקב דום נשימה או דום לב.
* פגיעה במערכת הדם פוגעת בהולכת החמצן לתאי הגוף השונים (חמצן יכול להגיע לריאות אך לא לתאים) וביניהם לבין תאי מערכת העצבים המרכזית ומערכת הנשימה.
* פגיעה במערכת הנשימה תמנע הכנסת חמצן וסילוק פסולת מהגוף וכך תגרור פגיעה במערכות הגוף ובהן במערכת העצבים המרכזית ומערכת הדם והלב.

== ראו גם ==
* קריסת מערכות

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פיזיולוגיה
קיום חיים
חתך מנייר

חתך מנייר ב[[אצבע]]
חתך מנייר הוא פציעה הנגרמת משוליו של דף נייר או פריט דק וחד אחר, כגון נייר כסף או דשא.

פציעה מסוג זה נגרמת בדרך כלל כתוצאה ממגע עם דף נייר המהודק בחוזקה, לעיתים כחלק מערימת דפים. לחץ המשקל שמופעל על הדף הופך אותו ליציב יותר, ועל כן אין הוא מתקפל במגע ישיר עם העור.

חתך מנייר גורם לכאב חד ממה שניתן היה לצפות. הדבר נובע ממספר גורמים. ראשית, החתך מגרה נוסיצפטורים רבים על פני שטח עור קטן יחסית, ומאחר שהוא אינו עמוק, הוא אינו גורם לדימום, והנוסיצפטורים נותרים חשופים. שנית, כימיקלים שונים המצויים בנייר, כגון חומרי הלבנה למיניהם, מגרים אף הם את הנוסיצפטורים. שלישית, מטבעה של הפציעה, היא בדרך כלל נגרמת באצבעות, שבהן ריכוז גבוה יחסית של קולטנים תחושתיים.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:פציעות
קטגוריה:נייר
מונטי נורמן

מונטי נורמן (באנגלית: Monty Norman; 4 באפריל 1928 – 11 ביולי 2022) היה זמר ומלחין מוזיקה לסרטים יהודי בריטי. נודע במיוחד כמלחין נעימות סרטי ג'יימס בונד.

== קורות חיים ==
נולד ב"איסט אנד" של לונדון בליל הסדר השני (בגולה) של פסח ה'תרפ"ח (1928), למשפחה יהודית. כילד, פונה מלונדון בעת הבליץ, אך שב לעיר בהמשך המלחמה. שירת שירות לאומי בחיל האוויר המלכותי, שם החל לגלות עניין בקריירת שירה.

בשנות ה-50 וה-60 הופיע בלהקות שונות והחל גם להלחין שירים. בין היתר קיבל קרדיט על הלחנת נעימת סרטי ג'יימס בונד, על אף שרבים מייחסים בטעות את חיבורה למלחין ג'ון בארי. בארי נשכר על ידי מפיקי הסרט כדי לעבד ולתזמר מחדש כמה מן הקטעים בפסקול של "ד"ר נו", לאחר שלא היו מרוצים מעבודתו של נורמן. כאשר העיתון לוס אנג'לס טיימס פרסם במאמר כי בארי הוא המחבר, תבע נורמן את העיתון על סך 30,000 ליש"ט וזכה.

נפטר ב-11 ביולי 2022.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מלחינים יהודים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1928
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2022
מלאך שחור

מלאך שחור (באנגלית: Dark Angel; בתרגום חופשי: מלאך אפל) היא סדרת טלוויזיה מדע בדיונית אמריקנית-קנדית מזרם הסייברפאנק שנוצרה על ידי ג'יימס קמרון וצ'ארלס אגלי. הסדרה עוקבת אחר קורותיה של מקס גווברה (X5-452), חיילת על משופרת גנטית, אותה גילמו ג'סיקה אלבה כמבוגרת וז'נבה לוקה כילדה.

לאחר שתי עונות בוטלה הסדרה בפתאומיות עקב בעיות תקציב ורייטינג, ועקב כך העלילה נקטעה בשיאה. טרילוגיית ספרים שנכתבה על ידי מקס אלן קולינס השלימה את הסדרה והרחיבה אותה. הסדרה שודרה ברשת FOX. למרות ביטולה הפתאומי של הסדרה, היא זכתה עדיין לאהדה רבה בקרב מעריצים, מה שהוביל לשידורה בשידורים חוזרים ברחבי העולם. בישראל הסדרה שודרה בסטאר וורלד ואחר כך בערוץ AXN.

== שחקנים ==
* ג'סיקה אלבה - מקס גווברה (X5-452)
* מייקל וות'רלי - לוגן קייל
* ג'ון סאבאג' - ליידקר
* ג'ניפר בלנק - קנדרה
* ולרי ריי מילר - סינדי המקורית
* ריצ'רד גאן - סקצ'י
* אלימי בלארד - הרבל
* ג'יי סי מקנזי - נורמל
* ויליאם גרגורי לי - זק (X5-599)
* ג'נסן אקלס - אלק (X5-494)
* קווין דורנד - ג'ושוע

==תקציר עלילה==
חבורת ילדים נמלטת מפרויקט הנדסה גנטית של הצבא, שהיה אמור להפוך אותם לחיילי-על. עשר שנים אחר כך, אחת הניצולים מאותה חבורה - מקס (ג'סיקה אלבה) - עובדת בשירות שליחויות בסיאטל העתידנית - עיר המנסה להשתקם מנזק של פעימה אלקטרומגנטית ששיתקה אותה והפכה אותה לעיר העולם השלישי. מקס מסתובבת ברחובות הזועמים על אופנוע ומנסה לאתר את יתר הניצולים מהפרויקט, בעוד ראש הפרויקט ליידקר (ג'ון סאבאג') מנסה לצוד אותה. בסוף העונה מקס משמידה את חדר המדע והניסוים של מנטיקור אך נפצעת ונתפסת על ידי מנטיקור.

בתחילת העונה השנייה מקס מצליחה לברוח בעזרת ג׳ושוע ומשחררת את כל החיילים מנטיקור, ביניהם הרבה בעלי לקויות ומראה מכוער ומפחיד הנקראים מוטציות, הממשלה ממנה סוכן מיוחד בשם וויט שיתפוס ויהרוג את כולם כדי שלא יתגלה לעולם על מטיקור, במהלך העונה מקס מצילה מוטציות שוויט מנסה לצוד מקס נעזרת בלוגן בסינדי בג׳ושוע ובאלק שותפה לחדר במנטיקור.

==פרסים==
השחקנית ג'סיקה אלבה זכתה על תפקידה בסדרה בפרס סאטורן לשנת 2000 בקטגוריית השחקנית בסדרת טלוויזיה הטובה ביותר. כמו כן, היא זכתה בחמישה פרסים בשנת 2001: פרס בחירת הקהל לתפקיד בסדרה דרמטית, פרס מגזין TV Guide עבור פריצת הדרך הטובה ביותר לשחקנית בסדרת טלוויזיה, פרס בחירת הנוער לשחקנית ראשית, פרס ליאו בקטגוריות הצילום האומנותי ואפקטים מיוחדים הטובים ביותר לסדרת טלוויזיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20080302105756/http://www.xbox.com/en-US/games/d/darkangel/details.page/default.htm אתר רשמי למשחק המחשב על הסדרה]

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות מדע בדיוני אמריקאיות
קטגוריה:נכות באמנות
קטגוריה:סדרות פוסט-אפוקליפטיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בסיאטל
אל עזי

אַלְ עַזִּי (בערבית: العازي; בתעתיק מדויק: אלעאזי; נקרא גם אלעזה, ח'רבת איסטאס וחָרְבַּת אִסְטִיס; השם הקודם: חוות אל עזי) הוא כפר ערבי השוכן מדרום לכפר מנחם השייך למועצה אזורית יואב. הכפר הוכר על ידי מדינת ישראל ב-2001. זהו הכפר הערבי היחיד שנשאר באזור שפלת יהודה לאחר מלחמת העצמאות. כל התושבים הם בני משפחה מורחבת אחת, והם מתפרנסים בעיקר מעבודות חקלאות וגידול צאן ובקר.

==היסטוריה==
משפחת אל-עזה (או אל-עזי) הייתה משפחה כפרית בעלת כוח פוליטי רב באזור המורדות המערביים של הר חברון, בשטחים שבין בית ג'יברין לעג'ור ותל א-צאפי (נכתב גם כתל אל-סאפי). בבעלות המשפחה היה ב"ח'רבת איסטאס" שליד תל א-צאפי בית חווה, שעליו השתלטו הכוחות הגרמנים שסייעו לצבא האימפריה העות'מאנית בזמן מלחמת העולם הראשונה והוא שימש להם כמפקדה. המשפחה הנהיגה מרד איכרים במאה ה-19. מנהיג המשפחה התקיף, עבד א-רחמן אל-עזי, היה חלק מן האופוזיציה למשפחת חוסייני החל מראשית שנות ה-30. הוא עמד בעת המרד הערבי הגדול בראש קבוצת מורדים, אולם בהמשך הצטרף ל"חבורות השלום" ולפח'רי נשאשיבי.

ב-28 ביולי 1937 הוקם קיבוץ כפר מנחם במסגרת מבצעי חומה ומגדל, על שטח אדמה שנרכש מהכפר אידניבה שמצפון לתל א-צאפי. בן המשפחה חאג' איסמעיל אל עזי (יליד 1894), שבבעלותו היו 6,000 דונם במקומות שונים באזור, ביקש ליצור יחסי שכנות טובה עם אנשי הקיבוץ ואף הסכים שיסלל על אדמותיו כביש גישה מצומת מסמיה לקיבוץ, מתוך מחשבה שכביש סלול ייטיב עם כל תושבי האזור.

במלחמת העצמאות הגיע אל הכפר גדוד גבעתי והציע לחאג' איסמעיל לעבור ליפו עד שוך הקרבות. באותה עת הצבא המצרי שפלש לאזור השתלט על וילת בית ג'וברין שהייתה בבעלות בני משפחה אחרים. חאג' אסמאעיל הפקיד את רכושו (בעיקר טרקטורים חקלאיים) בידי חברי כפר מנחם והתפנה לביתו ביפו, בית אל-עזה. שישה מתוך חמישה עשר ילדיו התפנו מזרחה לקרובי משפחה בהר חברון והאחרים נשארו בבית החווה. לאחר המלחמה חזר חאג' אסמאעיל לאדמותיו ונשותיו וילדיו התאחדו עמו במסגרת איחוד משפחות. על וילת בית ג'וברין הוחל חוק נכסי נפקדים והיא ננטשה, חאג' איסמעיל הצליח להשיג מסמכים בריטיים המוכיחים את בעלותו על הקרקע ומדינת ישראל הכירה בבעלות.

בשנת 1955 הפקיעה המדינה מהמשפחה רצועת קרקע חקלאית לצורך הקמת מסילת הדרום לבאר שבע. לטענתם רוחב רצועת הקרקע שנרשם על שם המדינה רחב בהרבה מתוואי המסילה שהוקמה. חאג' אסמאעיל נהרג בתאונת דרכים בצומת מסמיה ב-1966. מאחר שלא השאיר צוואה, תבע מינהל מקרקעי ישראל את חלקו באדמות של ילדיו שהיו בהר חברון בזמן המלחמה, ולכן הוגדרו כ"נפקדים". כ-1,000 דונם עברו כך לבעלות המדינה.

בחלקו המערבי של הכפר, הנקרא "חָ'רְבַּת טָרְטָר", מאחר שהמדינה לא אישרה להם לבנות בתים חדשים ב"ח'רבת איסטאס", הקימו שניים מילדיו של חאג' אסמאעיל בתים חדשים בשנות ה-60 של המאה ה-20 על אדמה שבבעלותם לאחר שקיבלו התרי בנייה. לכפר לא הוכנה תוכנית מתאר מקומית והוא לא קיבל שירותים מוניציפליים ושירותי חינוך. הכפר היה כפר בלתי מוכר עד שמעמדו הוסדר ב-2001.

ביישוב אין שירותים קהילתיים כגון מכולת, דואר וקופת חולים, ותושביו נוסעים לקריית מלאכי לצורך קבלת שירותים אלו. עדיין אין גישה מוסדרת אל הכפר והיא אפשרית רק דרך מושב ינון או כפר מנחם.

עם סלילת כביש חוצה ישראל הופקעו כ-70 דונם משטחי הכפר ותושביו פוצו בקרקע חלופית שהופקעה בהסכמה מכפר מנחם השכן.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* עדי וייזל, [https://www.4x4.co.il/article/8622 מקדמה דרך תל צפית לחרבת לויה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים ערביים בישראל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2001
בינו גבסו

פסל של בינו גבסו בכניסה למסעדתו בשוק היווני ביפו
יוסף "בינו" גבסו (נולד ביוני 1952) הוא מסעדן ישראלי שמוכר בציבור בכינוי "ד"ר שקשוקה" והבעלים של רשת המסעדות בשם זה.

==ביוגרפיה==
גבסו נולד ביפו להורים יוצאי טריפולי שבלוב שעלו לישראל בתחילת שנות ה-50, כבן השלישי מבין שישה אחים ואחיות. בהיותו ילד, פתח אביו מסעדה ביפו בשם "טריפולי", ובשנת 1963 בגיל 11 הפסיק ללמוד בבית ספר והחל לעבוד במסעדה. עד גיוסו לצבא, הספיק לנהל בעצמו את המסעדה של אביו, אשר הסתובב בעולם לנסיעות עסקים.

ב-1971 התגייס לצבא ושירת כטבח ולאחר שחרורו הצטרף לאביו שהחל לעסוק בחלפנות כספים. בשנות השמונים, על רקע עיסוקו בחלפנות, נעצר פעמים אחדות ונחקר על עבירות הקשורות במטבע חוץ. החקירות הובילו לכתב אישום, שבעקבותיו נגזרה על גבסו שנת מאסר אותה ריצה בכלא רמלה. בשהותו בכלא עבד במטבח, והתמחה בהכנת מאכל השקשוקה, אותו הכין בכמויות גדולות לאסירים.

ב-1993, לאחר שחרורו מהכלא, הקים במתחם השוק היווני ברחוב בית אשל ביפו את המסעדה הראשונה שלו, המתמחה באוכל טריפוליטאי, וקרא לה "ד"ר שקשוקה", כשם המאכל העיקרי שבו התמחה. בתוך שנים אחדות, הפך המקום לחביבם של ידוענים, ועיתונאים ומבקרי מסעדות כמו שאול אברון וישראל אהרוני סיפרו על תורים ארוכים של סועדים המחכים למנת שקשוקה. פרסומו של גבסו ומסעדתו צבר תאוצה לאחר שהופיע בתוכנית הארוח של דן שילון בטלוויזיה, לצדו של שר המשטרה. ב-2002 נעצר על ידי חוקרי מס הכנסה כחשוד בהעלמות מס.

ב-2013 השתתף בתוכנית הריאליטי "רויאל שף" ב-yes, תוכנית תחרות בישול שבה השתתפו שפים בעלי מסעדות בכירות אשר התחרו ביניהם בלונדון.

גבסו מרבה להופיע באמצעי התקשורת כמומחה להכנת שקשוקה ואוכל טריפוליטאי. המסעדה שלו ביפו נחשבת לשם דבר. בשנת 2017 פתח בשדרות רוטשילד בתל אביב מסעדה נוספת בשם "בינו".

בשנת 2019, לאחר שיזמי נדל"ן רכשו את מתחם השוק היווני בו ממוקמת מסעדת "דוקטור שקשוקה", הם ביקשו לפנות את המסעדה של בינו ושאר העסקים במתחם לצורך פיתוח המתחם, בניית בית מלון ודירות מגורים. בינו פתח במאבק מתוקשר נגד הפינוי.

==חיים אישיים==
גבסו נשוי למזל, אותה הכיר בהיותו נער במסעדה של אביו, ולהם ארבע בנות ובן, רובם מסייעים לו בעסקי המסעדנות.

מתגורר בבת ים.

==לקריאה נוספת==
* נתן דונביץ', מקיוסק גזוז עד מסעדת שף - מאה שנות אוכל בתל אביב, הוצאת אחוזת בית, 2012; עמ' 222–223, 393.
* "ד"ר שקשוקה", בתוך: חיליק גורפינקל, מסע קולינרי: מדריך מפה לטיולי אוכל, תל אביב, 2009, עמ' 173.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* [http://www.rest.co.il/article.aspx?ArticleID=2110 ד"ר תציל אותי], באתר rest.co.il , 27 באוקטובר 2005
* 
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:שפים ישראלים
קטגוריה:מורשעים בעבירות רכוש בישראל
קטגוריה:מסעדנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
ראובן שרי

ראובן שָׁרִי (7 באפריל 1903 - 6 ביולי 1989) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כנציב שירות המדינה, חבר הכנסת וסגן שר התחבורה מטעם מפא"י וסגן ראש עיריית ירושלים.

== ביוגרפיה ==
שרי נולד בשם ראובן שרייבמן בשנת 1903 בקומרט שבבסרביה ברומניה. בילדותו קיבל חינוך מסורתי עברי בחדר ובבתי ספר עבריים. ביו מוריו נמנו יעקב פיכמן וש' בן-ציון. לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת יאשי. לאורך השנים היה פעיל בקרב הנוער הציוני ונמנה בין מייסדי תנועת "צעירי ציון" ברומניה. בשנת 1925 עלה לארץ ישראל.

עם עלייתו נרשם שרי בלשכת העבודה כפועל פשוט, על אף השכלתו האקדמאית. תחילה התיישב בכפר חסידים ופעל בו בבניין ובחקלאות, כמו גם בחיפה, קריית עמל וגבעת טבעון. בין היתר עסק בייבוש הביצות באזור נחל קישון ועמק זבולון. באלו עסק עד 1930, עת נקרא לשמש מזכיר מועצת הפועלים בכפר סבא. לאחר מכן המשיך בפעילות ציבורית בהיותו מזכיר מועצת פועלי רחובות (1934 – 1943) ומזכיר מועצת פועלי ירושלים (1943 – 1949). במקביל החל לפעול בארגון ההגנה והיה פעיל בו במהלך המרד הערבי הגדול.

פעילותו הציבורית הורחבה בירושלים בהיותו חבר מפא"י, מטעמה נבחר לחבר מועצת העירייה (1948, 1956 – 1958) ומונה לסגן ראש העירייה (1948 – 1951). כמו כן היה שרי חבר "ועדת המוסדות לענייני ירושלים" בימי המצור על העיר ומונה לעמוד בראש ועדת המשטרה לתכנון והקמת משטרה עברית בעיר.

במקביל לפעילותו בעיריית ירושלים נבחר שרי כחבר הכנסת וכיהן בכנסת הראשונה והשנייה. לאורך תקופת כהונתו היה חבר ועדת העבודה. בכנסת הראשונה כיהן גם כחבר ועדת הפנים וועדת השירותים הציבוריים. בכנסת השנייה חבר ועדת חוקה, חוק ומשפט ויו"ר ועדת המשנה לעניין חוק ביטוח לאומי. במהלך תקופת כהונתה של ממשלת ישראל השנייה היה סגנו של שר התחבורה דב יוסף.

בשנים 1957 – 1968 כיהן שרי כממונה על יחסי העבודה במשרד העבודה. משנת 1962 כיהן, במקביל, גם כנציב שירות המדינה.

לאחר צאתו לגמלאות נבחר שרי ליו"ר ארגון הגמלאים בירושלים. לאחר פטירתו אשתו, אניטה לבית צוקרמן, הקים לזכרה קרן לעידוד לימוד מוזיקה בקרב תלמידי בית ספר יסודי.

זכה להוקרה בהיותו יקיר העיר ירושלים ויקיר ההסתדרות. ב-1993 נקרא על שמו רחוב בירושלים.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי צעירי ציון
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפא"י
קטגוריה:חברי מועצת העיר ירושלים
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:מזכירי מועצות פועלים
קטגוריה:נציבי שירות המדינה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
קטגוריה:כפר חסידים: אישים
קטגוריה:חברי הכנסת השנייה
קטגוריה:חברי הכנסת: פועלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
דרך ה'

דרך ה הוא ספרו של רבי משה חיים לוצאטו (רמח"ל), אשר פעל במאה ה-18. נכתב לאחר פולמוס ציבורי סוער על הגותו, שבעקבותיה נגנזו כתביו הקבליים. הספר עוסק בנושאים מרכזיים במחשבת ישראל בצורה שעל פניה היא פילוסופית ולא סודית (מיסטית), אך מושפעת עמוקות מתפיסת העולם הקבלית שלו. ראה אור במהדורות רבות.

==מבנה הספר==
הספר מחולק לארבעה חלקים, המסודרים בהדרגה משאלות מטאפיזיות כלליות ועד לשאלות הנוגעות בתפקידו ומחויבותו של האדם בעולם:
# "על יסודות המציאות" – בחלק זה, המושפע בתכניו ובסגנונו מהלכות יסודי התורה של רמב"ם, עוסק רמח"ל בשאלות הנוגעות למציאותו של הבורא, לתכליתה של הבריאה בכלל, המין האנושי והאדם הפרטי.
# "בהשגחת הבורא יתברך שמו" – כלל מערכת היחסים שבין הבורא ועולמו. השגחה כללית ופרטית על כלל העולם והאדם בפרט, כולל סדרי ההשגחה והשתלשלותה לפי שיטתו.
# "בנפש האדם ברוח הקודש והנבואה, ובפעולות שלא כדרך הטבע" – מתוך דיון בכוחות הנפש ובמהותה בא הרמח"ל לדון בקשריה עם מה שמעל לטבע – כישוף, נבואה ודבקות באל. גם כאן הוא מושפע מדרכו של הרמב"ם, בהדגישו את ההבדל שבין נבואה רגילה לנבואתו של משה רבנו.
# "בעבודת בוראנו" – בחלק זה דן רמח"ל בעבודה שהאדם מתחייב בה לאור החלקים הקודמים ומחלקה לחטיבות. ראשית הוא מחלק אותה לתלמוד (לו מוקדש הפרק הראשון) ולמעשה, כאשר חלק המעשה מתחלק לארבעה – תמידי (אהבת ה' ויראתו, פרק ג'), יומי (קריאת שמע ותפילה, פרקים ד'-ו'), זמני (שבתות ומועדים, פרקים ז'-ח') ומקרי (דברים שהאדם מתחייב בהם רק במצבים מסוימים).

==מרעיונות הספר==

דרך ה' הפך לספר לימוד ישיבתי בהיר לענייני קבלה ופילוסופיה, ועל כן יש לו חשיבות כמתווה השקפת עולם אמונית עכשווית.

;גוף ונפש

;חטא אדם הראשון והשפעתו

;שכר לגויים

;אסטרולוגיה

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.hidabroot.org/he/video/64380 שיעורי וידאו של הספר], באתר "[https://web.archive.org/web/20150311111439/http://www.hidabroot.org/he#!/ הידברות]"
* [https://he.wikisource.org/wiki/דרך_ה' טקסט מלא של הספר], באתר "ויקיטקסט"
* [http://www.daat.ac.il/DAAT/mahshevt/mekorot/shaar-2.htm טקסט מלא של הספר], באתר "דעת"
* 
* 
* [http://taamu.co.il/?p=1388 סדרת שיעורים לשמיעה בספר 'דרך השם] – הרב בועז שלום, באתר טעמו וראו
* [http://www.meirtv.co.il/site/set.asp?id=22739 סדרת שיעורי וידאו], באתר [http://www.meirtv.co.il/site/ מכון מאיר]
* 

קטגוריה:ספרי מחשבת ישראל
קטגוריה:ספרי רמח"ל
קטגוריה:ספרי 1896
ברנרדינו מסיינה

ברנרדינו מסיינה (באיטלקית: Bernardino da Siena; 8 בספטמבר 1380 - 20 במאי 1444) הוא קדוש נוצרי. ברנרדינו היה כומר, מטיף ומיסיונר פרנציסקני איטלקי. הוא נחשב לגדול המטיפים של תקופתו.

ברנרדינו הטיף נגד כישופים, הימורים, הלוואה בריבית, רצח תינוקות, נגד הומוסקסואליות, צוענים ויהודים.<ref></ref>

ברנרדינו נולד במסה מריטימה בטוסקנה (שהייתה אז שייכת לסיינה) למשפחת האצולה אלביצסקי (Albizeschi). אביו היה מושל העיר, אך הוא התייתם בגיל שש וגודל על ידי דודתו, שהייתה אדוקה בדתה. לאחר שסיים את לימודיו, הוא החל ללמוד משפטים בסיינה ועבד עם החולים בבית החולים סנטה מריה דלה סקלה. הוא עבד בבית החולים בזמן התפרצות מגפת הדבר ב-1400 וקרא לאחרים לעבוד שם. מסירות זו כמעט עלתה לו בחייו, לאחר שהוא עצמו נדבק במחלה. הוא הצטרף למסדר הפרנציסקני, אך נכון לעקרונותיו, סירב לקבל תואר של בישוף והמשיך להטיף ככומר פשוט, תוך שימוש בתמונות להבהרת מסריו.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Sancti Bernardini Senensis Opera omnia.tif|Sancti Bernardini Senensis Opera omnia, 1745
קובץ:Saint Bernardino Curing a Young Girl by Pietro Perugino.jpg|ברנרדינו מסיינה מרפא ילדה, מאת פייטרו פרוג'ינו
קובץ:Saint Bernardino Reviving a man found under a tree on the road to Verona by Pinturicchio.jpg|ברנרדינו מחזיר לחיים איש שנמצא תחת עץ בדרך לורונה מאת פינטוריקיו
קובץ:Saint Bernardino Appearing After His Death and Freeing a Prisoner by Pinturicchio.jpg|ברנרדינו מופיע לאחר מותו ומשחרר אסיר מאת פינטוריקיו
קובץ:The Miracle of the Stillborn Child.jpg|ברנרדינו מחייה תינוק שנולד ללא סימן חיים
קובץ:Saint Bernardino curing Nicola di Lorenzo da Prato, attacked by a bull.jpg|ברנרדינו מרפא את ניקולא די לורנצו דה פרטו שהותקף על ידי שור
Saint Bernardino Giving Sight to a Blind Man After His Death by Pietro Perugino.jpg|סנט ברנרדינו מחזיר ראייה לאדם עיוור מאת פייטרו פרוג'ינו
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סיינה
קטגוריה:ילידי 1380
קטגוריה:נפטרים ב-1444
ארגון האורומו העממי-דמוקרטי

דגל הארגון.
ארגון האורומו העממי-דמוקרטי (אורומו: DHAABBATA DEMOKRAATAWAA UMMATA OROMO ידוע יותר בשם דדאוו) היא מפלגה פוליטית באתיופיה והסיעה הגדולה ביותר במפלגת האיחדג שבבחירות האחרונות לבית הנבחרים האתיופי שהתקיימו ב-15 במאי 2005 זכתה ב-327 מושבים מתוך 527 מושבים. בבחירות לבית הנבחרים במחוז אורומיה מפלגה זו זכתה ב-327 מושבים מתוך 527.

== היסטוריה==
הארגון הוקם לקראת סוף 1989 על ידי האיחדג לאחר הקרע עם החזית לשחרור אורומו לגבי המשך המאבק כנגד הדרג. בחודשים הראשונים הארגון הצליח לאתגר את כוחות הדרג באזורי האורומו שבהם קיבלה תמיכה בשאווה, ארסי, בלה, וואלגה, ילובור וסידאמו.

== קישורים חיצוניים ==
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחמת האזרחים האתיופית
קטגוריה:אתיופיה: מפלגות
קטגוריה:אורומיה
קטגוריה:תנועות בדלניות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1982
לאונור מיכאליס

לאונור מיכאליס (16 בינואר 1875 - 8 באוקטובר 1949) היה ביוכימאי ופיזיקאי יהודי-גרמני-אמריקאי. שמו ידוע בעיקר בזכות חלקו בפיתוח מודל קינטיקת מיכאליס-מנטן לתיאור הקינטיקה של פעילות אנזימים.

==השכלה מדעית==
מיכאליס נולד בברלין. למד רפואה בפרייבורג שבגרמניה, סיים בשנת 1897 וקיבל תואר דוקטור.
בשנת 1906 ניהל מעבדת בקטריולוגיה בבית החולים האוניברסיטאי צריט שבברלין ובשנת 1908 מונה לפרופסור.
מיכאליס עבד כאסיסטנט עבור: פאול ארליך בשנים 1898 - 1899, מוריץ ליטן בשנים 1899 - 1902 וארנסט ויקטור וון לידן בשנים 1902 - 1906. בשנת 1922 עבר ליפן ועבד כפרופסור לביוכימיה בבית ספר לרפואה באוניברסיטת נגויה. ב-1926 עבר לארצות הברית ועבד כמרצה במחקר רפואי באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, בבולטימור שבמרילנד ובשנת 1929 עבר לניו יורק ועבד כמרצה באוניברסיטת רוקפלר, שם יצא לגמלאות ב-1941 ונפטר ב-1949.

==הישגים מדעיים==

*בשנת 1912 עבד עם מוד מנטן על קינטיקה של אנזימים בהסתמך על ממצאים קודמים של ויקטור הנרי. בשנת 1913, מיכאליס ומנטן הציעו מודל הבא להסביר את הקינטיקה האופיינית לאנזימים הקרוי קינטיקת מיכאליס-מנטן. הקבוע <math>\ K_m </math> המופיע במשוואת מיכאליס-מנטן קרוי גם קבוע מיכאליס, על שמו.
*המציא את שיטת צביעת המיטוכונדריה יאנוס-גרין (Janus green).
*גילה את גופיפי מיכאליס-גוטמן.
*מיכאליס גילה כי חומצה תיאוגליקולית יכולה להמיס קרטין, דבר שהביא למהפכה בתחום עיצוב השיער.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פיזיקאים יהודים גרמנים
קטגוריה:ביוכימאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ביוכימאים יהודים גרמנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1875
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1949
פסיכוביולוגיה

פסיכוביולוגיה (נקראת גם פסיכולוגיה ביולוגית, ביופסיכולוגיה) מתמקדת בחקר התהליכים הביולוגיים העשויים להסביר את ההתנהגות, בעיקר התהליכים המתרחשים במוח ובמערכת העצבים. פסיכוביולוגיה היא אחד התחומים המרכזיים הנכללים תחת הכותרת הרחבה יותר של מדעי המוח.

חוקרי פסיכוביולוגיה עוסקים לעיתים קרובות בתהליכים נפשיים והתנהגותיים המשותפים לבעלי חיים ולאדם, ובודקים אותם בניסויים בבעלי חיים. נושאים נפוצים בהם עוסקים החוקרים הם חישה, תפיסה, הנעה, למידה, זיכרון, שינה ורגש. במהלך השנים התפתחו שיטות מחקר שאפשרו לפסיכוביולוגים לעסוק גם במחקר בבני אדם, ולפיכך רבים מהם עוסקים גם בנושאים כגון שפה, חשיבה, קבלת החלטות, מודעות ומגדר.

תחומי דעת שנחשבים קרובים לפסיכוביולוגיה הם למשל פסיכולוגיה השוואתית, פסיכולוגיה אבולוציונית, ביולוגיה אבולוציונית ונוירופסיכולוגיה.

גישת הפסיכוביולוגיה עושה שימוש רב בפרוצדורות המדעיות שפותחו על ידי חוקרים מגישת הפסיכולוגיה ההתנהגותית. עם זאת, הפסיכוביולוגיה דווקא מייחסת חשיבות רבה לתהליכים הפנימיים המקשרים בין גירויים חיצוניים לבין ההתנהגות, בניגוד לגישה ההתנהגותית שחוקרת בעיקר את ההשפעות הסביבתיות והשינויים ההתנהגותיים אשר ניתנים לצפייה. בעוד הגישה הביהביוריסטית פותחה בתחילת דרכה של הפסיכולוגיה, בתקופה בה לא היו ברשות המדע הכלים לצפייה ישירה בתהליכי המוח האנושי, כיום קיימים כלים מדעיים רבים המאפשרים לחקור ולהבין את תהליכי ההתניה המתרחשים במוח האדם.

תתי ענפים בתחום זה הם למשל נוירוביולוגיה, או פסיכואנדוקרינולוגיה.

==ראו גם==
* מדעי המוח

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדעי המוח
זלמן סוזאיב

זלמן סוּזָאיֶב (14 בפברואר 1911 – 25 בפברואר 1981) היה תעשיין ישראלי, חבר הכנסת וסגן שר התעשייה והמסחר.

==ביוגרפיה==
זלמן סוזיאב (Сузаев) נולד בשנת 1911 בריגה שבליבוניה, אז חלק מן האימפריה הרוסית (כיום בלטביה). בשנים 1926-1929 שיחק כדורגל בקבוצת "הכח ריגה". למד באוניברסיטת לטביה, והיה מראשי ארגון הסטודנטים "ברית חשמונאים". 

עלה לארץ ישראל בשנת 1935. בארץ עסק ביבוא ובמסחר סיטונאי, בנייר וקרטון. בשנת 1941 נבחר לחבר הנהלה של "אוצר עממי". היה חבר פעיל בהתאחדות בעלי התעשייה ובין השנים 1949-1950 כיהן כנשיא התאחדות היבואנים והסיטונאים בישראל, ולאחר מכן כנשיא לשכת המסחר תל אביב-יפו, עד שנת 1952. 

כפוליטיקאי היה חבר סוזאיב בהנהלת מפלגת הציונים הכלליים, מטעמה נבחר לראשונה לכנסת השנייה ב-1951. באפריל 1953 החל לכהן כסגן שר התעשייה והמסחר, פרץ ברנשטיין בממשלת ישראל הרביעית, תפקיד בו הוא המשיך בתקופת כהונתה של ממשלת ישראל החמישית, גם כן בכנסת השנייה. סוזאיב גם נבחר לכנסת השלישית, בה היה חבר בוועדת הכספים. ביוני 1954 עמד בראש ועדה לבחינת רפורמה במס הכנסה. באמצע שנות ה-60, כשכבר לא היה חבר הכנסת, היה חבר בוועדת חיים צדוק לבחינת מס הכנסה. כן עמד בראש ועדה להכנת חוק נגד הגבלים עסקיים, שהגישה 2 דו"חות נפרדים של המלצות בתחילת 1955, אך אלו לא יושמו. בשנת 1958 הוגש חוק נגד הגבלים עסקיים על ידי הממשלה, לה התנגד סוזאיב בגלל שהותיר תחומים רבים, בהם המשק ההסתדרותי, מחוץ לחוק. בשנת 1965 התמנה סוזאיב לחבר בוועדה של זאב צלטנר לבחינת החוק ויישומו.

בשנת 1959 בחר שלא להתמודד שוב על מקום בכנסת הרביעית ושב לעסקים.

סוזאיב היה מהדוחפים לריצה משותפת של הציונים הכלליים, ולאחר מכן המפלגה הליברלית, עם חרות. עם זאת, סוזאיב בחר שלא לרוץ שוב לכנסת. 

בשנת 1963 נבחר לנשיאות התאחדות בעלי התעשייה, אולם התפטר לאחר מספר חודשים עקב חילוקי דעות. כיהן כנשיא התאחדות בעלי תעשייה בין השנים 1965–1969. בשנת 1972 כיהן סוזאיב כיו"ר ועדת העבודה של ההתאחדות.

סוזאיב כיהן בוועדה העליונה של מלווה הביטחון ובאמצע 1969, בעקבות התפטרות חיים לסקוב, התמנה ליו"ר המועצה הציבורית למלווה ביטחון. בשנת 1980 כיהן בוועד הציבורי של לב"י. 

בשנים 1975-1977 כיהן כיו"ר מועצת המנהלים של רסקו.

סוזאיב נפטר ב-25 בפברואר 1981. נקבר בבית העלמין נחלת יצחק. הותיר אישה, רוּליָה לבית פלדהוּן (1915–2002),, וכן שתי בנות ובן (גור).

בתו אליאורה הייתה נשואה לעיתונאי דן מרגלית. נכדתו היא שירה מרגלית, משנה למנכ"ל בערוץ "רשת".

==ראו גם==
* ידין מכנס

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הציונים הכלליים
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:נשיאי התאחדות התעשיינים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי הכנסת השנייה
קטגוריה:חברי הכנסת השלישית
קטגוריה:חברי המועצה המייעצת של בנק ישראל
קטגוריה:יהודים לטבים
קטגוריה:ריגה: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:משפחת מרגלית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981