מרי בלאד מלן

מרי בלאד מלן, באנגלית: Mary Blood Mellen 13 במאי 1819–11 בפברואר 1886) הייתה ציירת אמריקאית שהייתה קשורה לאסכולת נהר ההדסון, בניו אינגלנד של המאה התשע-עשרה.<ref>Dobrzynski, Judith H. "The Grand Women Artists of the Hudson River School". Smithsonian.</ref> מרי מלן ציירה בסגנון הלומיניסטי הפופולרי באותה תקופה.<ref>"Mary Blood Mellen (1819-1886) Biography and Maritime Paintings and Art - Vallejo Maritime Gallery, 18th century marine art, 19th century marine antiques, 19th century marine art, 20th century marine art, Marine art, Maritime paintings". Vallejogallery.com</ref>

== ביוגרפיה ==
מרי בלאד נולדה לראובן בלאד ג'וניור וסאלי טיילור, זוג מסטרלינג, מסצ'וסטס. אף שהיו לה שני אחים גדולים, מרי הייתה הבת הבכורה והיה פער ניכר של שתים עשרה שנים לפני שנולדו אחיה הצעירים.

מרי למדה לצייר בצבעי מים. כשרונותיה כנראה לא נעלמו מעיני הוריה, שכן תוך שנים ספורות היא למדה באקדמיית פריי בבולטון, מסצ'וסטס הסמוכה, בית ספר שהוקם ב-1823 על ידי תומאס פריי, כמכינה משותפת לחינוך עיון בדיווחי מפקד האוכלוסין מאותן שנים מצביע על כך שמרי הייתה בולטת אינטלקטואלית ואמנותית במשפחה. נראה שאף אחד מאחיה לא הפך לאמן.
נוף של חוף, 1850
בשנות ה-30 של המאה ה-19 עברה המשפחה לפיצוויליאם, ניו המפשייר, וב-1839 הגיע כומר צעיר, צ'ארלס וו. מלן, כדי לשמש ככומר בעיירה. הכומר מלן הגיע ממשפחת איכרים מפיליפסטון. הוא ומרי הכירו זה את זה עוד קודם, שכן בשנת 1840, לאחר שנה בלבד שהיו בעיירות שכנות הם התחתנו.<ref>Hanaford, Phebe A.: Daughters of America; or, Women of the Century. True and Company, 1882, p. 289 ff. for Mary B. Mellen</ref>

במשך השנים הבאות השרות הדתי הנודד של צ'ארלס גרם לכך שהצמד היה פחות או יותר בתנועה מתמדת. בשנת 1846, בזמן שהתגוררה בפוקסבורו, ילדה מרי בת, אמנדה. התינוקת חיתה רק 48 שעות. לבני הזוג מעולם לא היו ילדים אחרים, ועל המצבה של אמנדה נכתב: "הפרח קצר המועד שלנו חזר לאלוהים."

לא ברור כיצד הכירו בני הזוג לראשונה את הצייר פיץ הנרי ליין, אך ב-1845 התגורר הזוג הצעיר דרומית לבוסטון; תקופה שבה המוניטין של ליין בעיר גדל במידה ניכרת. אחיו של צ'ארלס, ויליאם גרנוויל רולנד מלן, היה גם כומר, ובמהלך שנות ה-40 המאוחרות פעל בקיימברידג'. סביר להניח שבני הזוג היו מבלים בעיר באופן חברתי, ומבקרים את אחיו של צ'ארלס. לא קשה לדמיין אישה בעלת נטיות אמנותיות ותרבותיות כמו מרי מנצלת את ההזדמנות לחקור את המרכז התרבותי של ניו אינגלנד- בוסטון. באותה תקופה המוזיאון בבוסטון התהדר באוסף האמנות הגדול ביותר בניו אינגלנד, בתוכו היה ייצוג לעבודות של ליין. השנים הבאות ערכו בני הזוג נסיעות נוספות כולל ביקור קצר בגלן פולס, ניו יורק.<ref>Dunlap, Sarah and Buck, Stephanie: Fitz Henry Lane: Family and Friends. Church & Mason Publishing, 2007, pp. 88-99</ref>

בשנת 1855 הוזמן אחיו של צ'ארלס, ויליאם, להיות כומר בגלוסטר, מסצ'וסטס. ויליאם עבר עם אשתו וילדיו לבית שכור קטן ליד הקצה המזרחי של הרחוב הראשי, אזור שהשקיף על בית הגרניט של ליין שנבנה בדאנקן פוינט. באותה שנה, צ'ארלס ומרי עברו לווימות', מסצ'וסטס.
ספינת מפרש בשקיעה, 1860
המעבר של גיסה לגלוסטר באותה שנה מעיד על כך שאולי היא החלה לצאת לטיולים קבועים לגלוסטר מווימות'. בעוד שפרטי מערכת היחסים המקצועית ביניהם אינה מתועדת, ידוע שהם שיתפו פעולה, כפי שמעיד ציור קטן משנות ה-50 בשם Coast of Maine, שעליו חתומים שני האמנים בצד האחורי של הבד.<ref>"Coast of Maine". capeannmuseum.org. Retrieved 2016-10-21.</ref> ידוע שמלן וליין נסעו יחד בשנת 1859 לבית משפחת בלאד הישן בסטרלינג. שני האמנים ציירו עיבוד של הסצנה, כאשר שני הציורים מתארים עונה אחרת.

עד 1861 התגוררו בני הזוג מלן בדורצ'סטר, מסצ'וסטס, מרחק נסיעה קצר מגלוסטר. כמה שנים מאוחר יותר ב-1864, בני הזוג עברו שוב לטאונטון, מסצ'וסטס, כ-40 מייל דרומית לבוסטון. השנתיים הבאות הפכו לקשות למרי, לאחר מותו של עמיתה פיץ ליין ב-1865, והתאבדותו של בעלה ב-1866.

לאחר מות בעלה, היא עברה להרטפורד, קונטיקט, לגור עם גיסתה, שגם היא התאלמנה. דיווחי מפקד מתקופה זו חושפים את עיסוקה של מרי כ"אמנית", הבחנה שלא נעשתה קודם לכן בתקופה שציירה עם ליין, שהובחנה כ״אלמנה וחסרת ילדים״. הדבר עשוי להעיד על מימוש זהותה כאמנית בפני עצמה. הציור היה מקור ההכנסה העיקרי שלה באותן שנים. ידוע שהיא החזיקה במספר ציורים של ליין, ועדיין עסקה ביצירת עותקים. עם זאת, יש ראיות המצביעות על ייחודיות גוף היצירה שלה, כולל סדרה של יצירות "לאור ירח", שנחשבת לסדרה המבוססת על ציור אבוד של ליין.

בשנים שלאחר מכן היא עברה בין טונטון לבית משפחתה בסטרלינג, שם נכנעה למחלת הטיפוס ב-1886. תעודת הפטירה שלה מציינת שוב את עיסוקה כאמנית וכמה מודעות אבל העירו על מיומנותה כציירת ועל הפופולריות של עבודתה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות אמריקאיות
קטגוריה:ילידות 1819
קטגוריה:נפטרות ב-1886