OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לגנדה

לווין מדגם УС-А ששוגר בשם "קוסמוס 954"
לגנדה (ברוסית:Легенда) הייתה מערכת לגילוי מטרות במרחב הימי והעברת מידע בזמן אמת לאוניות הצי הסובייטי ולתחנות קרקע של הצי. המערכת פעלה בשנים 1978–2006.

המערכת פותחה במקום מערכת דומה שהתבססה על תחנות קרקע ומטוסי ביון שפעלה החל משנת 1965. עד לשנת 1965 הלוויינים פותחו במפעלי "משינוסטרויניה" ובהמשך תכנון וייצור עברו למפעל "ארסנל" שבלנינגרד. אחריות כוללת על המערכת הייתה על "משרד תכנון מס' 1" שבמוסקבה. לצורך כיסוי כלל המרחב הימי על ידי מסלולי הלוויינים בוצעו חישובים בהשתתפות מסטיסלב קלדיש. כל הלוויינים של המערכת שוגרו תחת שם "קוסמוס" מקוסמודרום בייקונור בעזרת משגר מדגם "ציקלון 2".

המערכת התבססה על 2 סוגי לוויינים:
* לוויין נשלט פסיבי (УС-П) שאליו הייתה מותקנת מערכת מודיעין אותות והוא היה מגלה מקור השידור. הלוויין פעל בגובה של 420 ק"מ ומשקלו היה 3.3 טון. מקור האנרגיה היה פאנל סולארי.
* לוויין נשלט אקטיבי (УС-А) שאליו הותקנה מערכת מכ"ם. בעקבות כך הוא הוצב בגובה נמוך - 270 ק"מ בלבד. בגובה זה לא היה פרקטי להתקין פאנל סולארי ולכן הלוויין היה מצויד במקור אנרגיה גרעינית. משקל הלוויין היה כ-3.8 טון מזה 1.250 טון היה ריאקטור. ריאקטור היה מקור קרינה משמעותי. לכן בסיום פעילות הלוויין הוא היה מועבר למסלול בגובה 750–1000 ק"מ. במהלך פעילות הלוויינים התרחשו מספר תקלות שגרמו לנפילת הלווין על הקרקע וזיהומה. בשנת 1988 שימוש במקור אנרגיה זה נאסרה ברמה בין לאומית ולא היו שיגורים נוספים.

בשנת 1993 פותח לוויין משופר US-PM שהיה יכול להחליף לוויינים של הדור הקודם. הוא פעל בגובה 420 ק"מ. שיגורים של לוויין מסוג זה נמשכו עד לשנת 2006. בסך הכול שוגרו 13 לוויינים. בלוויין זה הותקנו חיישני מודיעין אותות ומק"ם.

כיום מערכת זו מוחלפת בהדרגה במערכת "ליאנה" שמבוססת על לוויינים מדגם "פיון" ו"לוטוס". הלוויין הראשון שוגר בשנת 2009.

==קישורים חיצוניים==
* [https://space.skyrocket.de/doc_sdat/us-pm.htm רשימת לווייני US-PM]
* [https://space.skyrocket.de/doc_sdat/us-a.htm רשימת לווייני US-A]
* [https://space.skyrocket.de/doc_sdat/us-p.htm רשימת לווייני US-P]
* [https://www.russianspaceweb.com/us.html תיאור המערכת וחלקיה]
* [http://www.astronautix.com/u/us-p.html תיאור לווייני US-P]
* [http://www.astronautix.com/u/us-a.html תיאור לווייני US-A]

קטגוריה:לוויינים רוסיים
קטגוריה:לוויינים סובייטיים
קטגוריה:לווייני ריגול
קטגוריה:מערכי לוויינים
MCMXC a.D.

הוא אלבום הבכורה של הפרויקט המוזיקלי הגרמני אניגמה, בראשותו של המוזיקאי הרומני-גרמני מיכאל קרצו.<ref name=":0"></ref> האלבום יצא באירופה בהוצאת וירג'ין רקורדס ב-3 בדצמבר 1990, ובארצות הברית על ידי כריזמה רקורדס ב-12 בפברואר 1991.<ref name=":0" /> קרצו הוקסם מערבוב צלילים ארכאיים עם מוזיקה מודרנית לאחר שהפיק את השיר "Everlasting Love" של זמרת הפופ הגרמנייה סנדרה. כמו כן, הוא התנסה ביצירת מזמורים גרגוריאניים. לאחר נישואיהם של מיכאל קרצו וסנדרה ב-1988, מיכאל פיתח את הרעיון של הפרויקט המוזיקלי אניגמה והקליט את האלבום בפרק זמן של שמונה חודשים ב-1990 באולפני א.ר.ט. הנמצאים באיביזה, ספרד.<ref name=":0" /> האולפנים הם אולפניו הפרטיים של קרצו.<ref name=":0" />

 משלב מוזיקת ניו-אייג' עם מקצבי דאנס, כמו גם משלב נושאים של דת ומזמורים גרגוריאניים העוסקים במיניות, שעליהם זכה האלבום לביקורות חיוביות בדרך כלל ממבקרי המוזיקה ברחבי העולם. המזמורים הגרגוריאניים נלקחו מהקלטות של Capella Antiqua München, מה שגרם לכך שחברת התקליטים של המקהלה שבסיסה במינכן, פולידור גרמניה, תבעה את קרצו ואת וירג'ין רקורדס על הפרת "זכות הקניין שלה" שלה.<ref name=":1"></ref> התיק נסגר לאחר שקרצו הסכים לשלם פיצויים.<ref name=":1" />

== רקע והצלחה ==
מבחינה מסחרית, זכה להצלחה עולמית, והגיע לעשירייה הפותחת במצעדים הנמצאים בעשר מדינות בסך הכול. הוא דורג במקום השישי בארצות הברית, ונשאר במצעד הבילבורד 200 של המדינה במשך 282 שבועות. הוא קיבל את תואר הפלטינה המרובעת במדינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA). מהאלבום יצאו ארבעה סינגלים: "", "", "Principles of Lust" ו-"The Rivers of Belief". הסינגל המוביל עמד בראש המצעדים ברחבי העולם.

== רשימת רצועות ==

== קרדיטים ==
אלא אם כן צוין אחרת, המידע מותאם מהערות האלבום.<ref name=":0" />
* מיכאל קרצו ("קורלי אם. סי.") 
* פרנק פיטרסון ("פ. גרגוריאן") 
* פבריס קוויטד ("דייוויד פירסטיין") 
* סנדרה קרצו (ללא קרדיט) 

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!אזור
!הסמכה
!יחידות שהוסמכו/מכירות
|-
!אוסטריה (IFPI Austria)<ref></ref>
|זהב
|25,000*
|-
!אוסטרליה (ARIA)
|פלטינה 3×
|210,000^
|-
!ארגנטינה (CAPIF)<ref></ref>
|זהב
|30,000^
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|פלטינה 4×
|4,000,000^
|-
!ברזיל (Pro-Música Brasil)<ref></ref>
|זהב
|100,000*
|-
!גרמניה (BVMI)<ref></ref>
|פלטינה 2×
|1,000,000^
|-
!הולנד (NVPI)<ref></ref>
|פלטינה
|100,000^
|-
!הממלכה המאוחדת (BPI)<ref></ref>
|פלטינה 3×
|900,000^
|-
!ניו זילנד (RMNZ)<ref></ref>
|זהב
|7,500^
|-
!ספרד (PROMUSICAE)
|פלטינה
|100,000^
|-
!צרפת (SNEP)<ref></ref>
|פלטינה 2×
|600,000*
|-
!קנדה (Music Canada)<ref></ref>
|פלטינה 2×
|200,000^
|-
!שוודיה (GLF)<ref></ref>
|זהב
|50,000^
|-
!שווייץ (IFPI Switzerland)<ref></ref>
|פלטינה 2×
|100,000^
|-
! colspan="3" |סיכום
|-
!בכל העולם
|
|12,000,000<ref></ref>
|-
| colspan="3" |<small>* נתוני מכירות המבוססים על הסמכה בלבד.</small><small>^ נתוני משלוחים המבוססים על הסמכה בלבד.</small><small> נתוני מכירות + סטרימינג המבוססים על הסמכה בלבד.</small>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1990
קטגוריה:אלבומי אניגמה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:מחלוקות במוזיקה
קטגוריה:אלבומי חברת וירג'ין רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת כריזמה רקורדס
מיכאל קרצו

מיכאֵל קרֶצוּ (ברומנית: Mihai Crețu, מבוטא [miˈhaj ˈkretsu]; נולד ב-18 במאי 1957) הוא מוזיקאי, זמר, כותב שירים ומפיק מוזיקלי רומני-גרמני.<ref></ref> הוא זכה לתהילה עולמית כמייסד ומוזיקאי מאחורי הפרויקט המוזיקלי הגרמני אניגמה, אותו הקים ב-1990.

קרצו החל בקריירה מוזיקלית בשנת 1976 כאמן סולו, והוציא אלבומי אולפן רבים. כמו כן, כתב והפיק אלבומים עבור אשתו באותה העת, זמרת הפופ הגרמנייה סנדרה. הוא גם עבד עם אמנים בשנות ה-80, כולל פיטר קורנליוס, הוברט קאה ומייק אולדפילד.<ref></ref> הוא כונה כ"מתולתל" או "אם סי המתולתל", בהתייחס לשיערו המתולתל ולמונח "קרצו" שפירושו "מתולתל" ברומנית.<ref></ref>

הוא זכה להצלחה מסחרית עולמית בלתי-צפויה עם אלבום הבכורה (1990), בסיוע הסינגל המוביל מתוכו, "". קרצו ממשיך להפיק אלבומים וסינגלים של אניגמה; האחרון הוא The Fall of a Rebel Angel (2016), השמיני שלו בסך הכול. תקליטיה אניגמה נמכרו בלמעלה מ-70 מיליון עותקים ברחבי העולם,<ref></ref> חברת הניהול של קרצו קרוקודייל-מיוזיק הצהירה כי התקליטים שקרצו הפיק נמכרו בלמעלה מ-100 מיליון עותקים ברחבי העולם.<ref></ref>

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי סולו ===
* 1979: Moon, Light & Flowers
* 1983: Legionäre
* 1985: Die Chinesische Mauer

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סנדרה
קטגוריה:גרמנים ממוצא רומני
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים גרמנים
קטגוריה:אמני וירג'ין רקורדס
קטגוריה:פסנתרנים רומנים
קטגוריה:חברי אניגמה (פרויקט מוזיקלי)
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1957
ולטר מרינג

ולטר מרינג (בגרמנית: Walter Mehring; 29 באפריל 1896 – 3 באוקטובר 1981) היה סופר גרמני ואחד הסופרים הסאטיריים הבולטים ברפובליקת ויימאר. לאחר שנאסר בתקופת הרייך השלישי, ברח מהמדינה.

== ביוגרפיה ==
הוא היה בנו של המתרגם והסופר זיגמר מרינג. הקריירה הספרותית שלו החלה בכתב-העת "דר שטורם" ובתנועת דאדאיזם.

== יצירתו ==
משנות ה-20 פרסם שירה לירית ופרוזה סאטירית בכתבי-עת ועיתונים שונים, בהם "די ולטבינה" המפורסם. הוא נלחם נגד מיליטריזם ואנטישמיות וראה עצמו אנרכיסט. הוא כתב גם שירים לכמה מהקברטים הטובים ביותר בברלין: "Schall und Rauch" של מקס ריינהרדט, "בית הקפה גרוסוואהן של רוזה ולטי" ועבור Wilde Bühne של טרודה הסטרברג. אמנים כגון ג'ורג' גרוס הפכו לחבריו הקרובים. מ-1921 עד 1928 הוא חי ועבד בפריז.

הוא נרדף על ידי הנאצים, במיוחד על ידי יוזף גבלס, ועל כן נמלט מהמדינה. ב-10 במאי 1933 נשרפו ספריו במהלך שריפת הספרים בגרמניה הנאצית. <ref>Mehring, Walter: The lost library: The autobiography of a culture. Secker & Warburg, 1951.</ref>

מרינג היגר לווינה, שם פגש את השחקנית והסופרת הרטה פאולי. היא הייתה בת לוויה שלו במהלך בריחתו מהנאצים דרך צרפת. הוא הקדיש לה את היצירה "Briefe zur Mitternacht" ("מכתבי חצות"). את התקופה שבילה בצרפת הוא תיאר גם בספר No Road Back. <ref>Mehring, Walter: No Road back. S. Curl, 1944.</ref> כשהנאצים כבשו את צרפת, הוא נכלא לזמן קצר במחנה מעצר. הוא הצליח להימלט, ויחד עם הרטה פאולי הסתובב ברחבי צרפת ופגש אנשים רבים אחרים שברחו מפני הנאצים: פרנץ ורפל, אלמה מאהלר-ורפל, היינריך מאן, לאונרד פרנק, אמיל גאמבל. <ref>Pauli, Hertha: Break of Time. Hawthorn Book, 1972.</ref> במרסיי הם פגשו את וריאן פריי (הוועד לסיוע לשעת חירום), שעזר להם להימלט ולהגיע לארצות הברית. <ref>Fry, Varian: Surrender on Demand. Random House, 1945.</ref>

== גלות ==
מרינג היגר לארצות הברית. בעזרת קרן הקולנוע האירופית הוא קיבל עבודה באולפני מטרו-גולדווין-מאייר. הוא גם כתב מאמרים עבור Aufbau והפך לאזרח אמריקאי, אך מעולם לא הצליח באמת להשתקע בארצות הברית, וחזר לאירופה לאחר המלחמה.

באירופה הוא לא הצליח לשחזר את הצלחותיו הקודמות. בשנת 1981 נפטר בציריך.

== יצירות נבחרות ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דאדא
קטגוריה:סאטיריקנים גרמנים
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1896
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1981
הפורצת

הפורצת הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2016 בבימויה וכתיבתה של הגר בן-אשר, עם ליהי קורנובסקי ורונלד זרפלד בתפקידים הראשיים. הסרט, שצולם בערד ובאזור ים המלח, עוקב אחר נערה שננטשה על ידי אמה ובעקבות פריצה לדירתה הופכת בעצמה להיות פורצת.

קורנובסקי הייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 2016. הגר בן אשר הייתה מועמדת ל"פרס הנמר" בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ברוטרדם.

==תקציר העלילה==
אלכס (ליהי קורנובסקי) היא נערה כבת 17 שגרה עם אמה מרי (סנדי בר) בדירה שכורה בערד. אלכס עוזרת בפרנסה בעבודה בבית מלון בחוף ים המלח. יום אחד היא חוזרת לדירה ומתברר לה שמרי נעלמה וגם לא עונה לה בטלפון הנייד.

בעל הדירה (יובל אברהמי) מאיים לזרוק אותה מהדירה מאחר שהן חייבות לו שכר דירה של ארבעה חודשים. אלכס נאלצת לשרוד לבד ומתקבלת לעבודה גם בחי בר שם עבדה אמה. שם היא נקשרת במיוחד לברדלס.

היא פוגשת בגאולוג גרמני בן 42 בשם מייקל (רונלד זרפלד) שעובד במחקר של תחזית רעידות אדמה במדבר. ומתפתחת ביניהם ידידות שגולשת למגע אינטימי למרות פער הגילים.

יום אחד פורצים אליה לדירה, גורמים הרס וגונבים חפצי ערך. בתגובה מתחילה אלכס לפרוץ לבתים בשיטות שהולכות ומשתכללות. בכסף שהיא צוברת היא נכנסת לבית מלון בו מתאכסן גם מייקל.

לבסוף מייקל עוזב אותה וחוזר לגרמניה וגם מרי חוזרת ומתנצלת על היעדרותה הבלתי צפויה על מנת לעבוד ולהחזיר חובות.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|ליהי קורנובסקי
|אלכס
|
|-
|רונלד זרפלד
|מייקל
|
|-
|סנדי בר
|מרי
|אמא של אלכס
|-
|ולדימיר פרידמן
|יורם
|
|-
|יובל אברהמי
|בעל הדירה
|
|-
|מאיה מעוז
|
|פקידת קבלה במלון
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
*[https://www.youtube.com/watch?v=n50XxDZXOoU קדימון להפורצת], באתר יוטיוב
*[https://cinemaofisrael.co.il/הפורצת/ הפורצת], בספר הקולנוע הישראלי
*[https://www.seret.co.il/movies/s_movies.asp?MID=5389 הפורצת], באתר "סרט"
*[https://timeout.co.il/הפורצת-ביקורת/ הפורצת], באתר Time Out
*[https://www.cinemaproject.org.il/ns/index.php?option=com_k2&view=item&id=727:2017-07-26-10-13-13&Itemid=77 הפורצת], באתר קרן רבינוביץ

קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי פשע ישראליים
כריזמה רקורדס

כריזמה רקורדס (הידועה גם בשם The Famous Charisma Label) הייתה חברת תקליטים בריטית שנוסדה ב-1969 על ידי העיתונאי לשעבר טוני סטראטון-סמית' . בעבר שימש כמנהל של להקות רוק כמו דה נייס, בונזו דוג דו-דה בנד וגם ואן דר גראף ג'נרייטור. גייל קולסון הייתה מנהלת שותפה בחברת התקליטים.

האמנים המוצלחים ביותר של חברת התקליטים היו ג'נסיס, פיטר גבריאל, ג'וליאן לנון ומונטי פייתון. ההוצאה הראשונה הייתה תקליט מאת רר בירד, (כנראה) בנובמבר 1969, וההרכב הזה העניק לכריזמה רקורדס תהילה בזכות הלהיט הראשון שלה, "Sympathy", בתחילת 1970.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות תקליטים
ויליאם יורק מקגרגור

ויליאם יורק מקגרגור (באנגלית: William York Macgregor; 14 באוקטובר 1855 – 28 בספטמבר 1923) היה צייר נוף סקוטי ודמות מובילה של אסכולת גלאזגו.<ref>"William York Macgregor | National Galleries of Scotland"</ref>

== ביוגרפיה ==
הוא היה בנו של בעל המספנות העשיר בגלאזגו ג'ון מקגרגור ואשתו השנייה, מרגרט יורק.<ref>"William York MACGREGOR". gregormacgregor.com</ref>

מקגרגור למד בגלאזגו אצל רוברט גרינליס וג'יימס דוכרטי ובבית הספר סלייד אצל אלפונס לגרוס.

הוא הצטרף לחברו לבית הספר ג'יימס פטרסון (1854–1932) ב-1878 והם ייסדו יחד את אגודת "בית ספר של גלאזגו" בסטודיו שלו 134 באת' סטריט במרכז העיר.

הוא הציג באקדמיה המלכותית הסקוטית משנת 1875 (התקבל כחבר מן המניין ב־1921) ופעמיים באקדמיה המלכותית, היה במועדון האמנות האנגלית החדשה ב-1892. חבר במועדון האמנות של גלאזגו, עבודתו של מקגרגור נכללה בתערוכת הזיכרון של המועדון באפריל 1935, לזכרם של חבריו שמתו מאז מלחמת העולם הראשונה.<ref>Glasgow Herald article 9 April 1935 ‘’Glasgow Art Club – Memorial Exhibition Opened’</ref> מקגרגור נסע רבות באירופה 1886–1890

הוא היה נשוי לג'סי ווטסון (נפטרה ב-1941).

הוא חי את שנותיו האחרונות ב-Albyn Lodge בברידג' אוף אלן.

הוא נפטר באובן ב-28 בספטמבר 1923.
== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="220">
 File:William York MacGregor (1855-1923) - A Castle on a Cliff - NG 1957 - National Galleries of Scotland.jpg|מצודה על המצוק
File:William York MacGregor (1855-1923) - A Rocky Solitude - NG 2200 - National Galleries of Scotland.jpg|נוף הררי
File:William York MacGregor (1855-1923) - Loch a' Ghille Ghobaich, Morar - GLAHA-43943 - Hunterian Museum and Art Gallery.jpg|נוף אגם בסקוטלנד
File:William York MacGregor - French Landscape.jpg|נוף צרפתי
File:William York MacGregor - The Sands Of Morar.jpg|החולות של מוראר
File:William York Macgregor - Winter Landscape - NG 2086 - National Galleries of Scotland.jpg|נוף חורפי
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:ילידי 1855
קטגוריה:נפטרים ב-1923
עין חרדלית

עין חרדלית הוא מעיין בגליל המערבי המזין את נחל כזיב. מקור שם המעיין לקוח מהמשנה.

== היסטוריה ==
בעבר, נוצלו מימי המעיין אשר היו זורמים בתעלות ואמות, על ידי המקומיים לחקלאות והפעלת טחנת הקמח, תחנה לייצור סוכר מקני סוכר הנמצאת בחירבת מנות הנמצאת בסביבה. עד שנת 1948 הובילה תעלה נוספת מים עד לכפר הערבי א-זיב או בשמו העברי "אכזיב".

בסביבות המעיין והנחל גדלה צמחייה מעורבת: חורש ים-תיכוני הכולל בתוכו גם עצי קטלב, צמחיית נחלים כגון פטל קדוש והרדוף, עצי דולב מרשימים ושרכים. על המבצר הצלבני ועל גדות הנחל ומדרונותיו יש שיחי לענה שיחנית ("שיבה"), שכנראה הובאה לשם לפני מאות שנים כצמח מרפא על ידי הצלבנים.

==מקור השם==
מקור שם המעיין הוא במשנה, במסכת עדיות, שם מובאת מחלוקת בין בית שמאי לבין בית הלל: "מטבילין בחרדלית כדברי בית שמאי, ובית הלל אומרים: אין מטבילים".

בפירוש השם, נחלקו מפרשי המשנה: לדעת הרב עובדיה מברטנורא: חרדלית - הוא מלשון 'הר דלית' שפירושו זרם מים הבא מדליו של הר. רש"י מפרש: "זרם גשמים המקלח מן ההר". המחלוקת במשנה נסובה בשאלה האם מותר להטביל כלים בנחל איתן בו זורמים מי גשמים גם אם אין ארבעים סאה, שעומדים באותה הנקודה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הגליל: מעיינות
ארין האוצ'ין

ארין סוזן האוצ'ין (באנגלית: Erin Suzanne Houchin; נולדה ב-24 בספטמבר 1976) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של מדינת אינדיאנה. האוצ'ין, חברת המפלגה הרפובליקנית, ייצגה את מחוז הבחירה ה-47 בסנאט של אינדיאנה בשנים 2014–2022, טרם היבחרה אל הקונגרס של ארצות הברית.

== ביוגרפיה ==
האוצ'ין נולדה בסיילם שבאינדיאנה, וגדלה בעיר סקוטסבורג (Scottsburg) השוכנת גם היא באינדיאנה. את לימודיה הגבוהים השלימה עם תואר ראשון בפסיכולוגיה מאוניברסיטת בלומינגטון אינדיאנה ותואר שני בניהול פוליטי מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.

את דרכה המקצועית החלה כמנהלת שטח עבור חבר הסנאט של ארצות הברית דן קואטס. בבחירות 2014 נבחרה לראשונה אל הסנאט של אינדיאנה, כאשר גברה על הסנאטור המכהן ריצ'רד ד. יאנג. בבחירות 2016 התמודדה לראשונה לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס התשיעי של אינדיאנה, אך הפסידה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לטריי הולינגסוורת'.

ב-13 בינואר 2022, יום לאחר שהכריז טריי הולינגסוורת' על פרישתו מהפוליטיקה, הודיעה האוצ'ין על התמודדותה להחלפתו בבחירות 2022. ב-29 בינואר אותה שנה הכריזה כי תתפטר מהסנאט המדינתי ב-4 בפברואר כדי להתמקד במערכת הבחירות לקונגרס האמריקאי. תחילה זכתה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית, ולאחר מכן ביום הבחירות הכלליות ב-8 בנובמבר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון
קטגוריה:חברי האספה הכללית של אינדיאנה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאינדיאנה
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1976
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
אינקרטין

חוסמי DPP-4 ואינקרטינים (בירוק) על רמת הגלוקוז בדם.]]
אינקרטינים הם קבוצה של הורמונים מטבוליים המזרזים ירידה ברמות הגלוקוז בדם. האינקרטינים מופרשים לאחר אכילה ומגבירים הפרשה של אינסולין מתאי ביתא של הלבלב, בתהליך שתלוי ברמת הגלוקוז.

האינקרטין GLP-1 גם מעכב הפרשת גלוקגון מתאי אלפא של הלבלב. בנוסף, הוא מאט את קצב הספיגה של חומרי מזון לדם על ידי האטת התרוקנות הקיבה ועשוי לדכא אכילה. האינקרטינים העיקריים, המופרשים במערכת העיכול, הם GLP-1 ו-GIP ושניהם מנוטרלים במהירות על ידי האנזים DPP-4. אינקרטינים אלו הם חלק ממשפחת-על של פפטידי הגלוקגון.

== שימושים רפואיים ==
תרופות המבוססות על אינקרטינים משמשות לטיפול בסוכרת מסוג 2.

פותחו מספר אנלוגים עמידים לטווח ארוך של GLP-1 בעלי פעילות מעוררת אינסולין, וכמה מהם, כולל dulaglutide (טרוליסיטי Trulicity), exenatide (ביאטה Byetta), liraglutide (ויקטוזה Victoza), semaglutide (אוזמפיק Ozempic, Wegovy ו-Rybelsus) ו-exenatide שחרור מורחב (ביידוראון Bydureon), אושרו לשימוש בארצות הברית ובישראל.

גישה נוספת היא עיכוב האנזים DPP-4, שהוא החלבון המשבית את GLP-1 ו-GIP. ואכן, פותחו מספר מעכבי DPP-4 שניתן ליטול דרך הפה כטבליות.

== אפקט האינקרטין ==
בשם אפקט האינקרטין מכונה תופעה בה צריכת גלוקוז דרך הפה מעוררת תגובת אינסולין גבוהה יותר מזו שמעוררת החדרת גלוקוז בעירוי תוך ורידי, כאשר מתקבלות אותן רמות של גלוקוז בסרום. <ref></ref>

== הִיסטוֹרִיָה ==
בשנת 1932, הפיזיולוג הבלגי ז'אן לה בר השתמש במילה "אינקרטין" להורמון מעי, הגורם לגירוי הלבלב האנדוקריני ולשחרור אינסולין.<ref name="Origin"></ref> הוא גם הציע שאינקרטינים כאלה יוכלו לשמש כטיפול בסוכרת.<ref name="Origin" />

==ראו גם==
* 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הורמונים
בדווטרס

בדווטרס () היא להקת פופ-פאנק אסטונית שהוקמה בשנת 2004. התפרסמה באביב 2007 לאחר שזכתה בתחרות שירה גדולה עבור להקות חדשות במדינתה. בין מאי 2013 עד ליוני 2022 חדלה לפרסם מוזיקה חדשה.<ref name="breakup" />

== קריירה מוזיקלית ==
באביב 2008 הופיעה בדווטרס לצד אבריל לאבין כאורחים בסיבוב ההופעות שלה. בקיץ אותה השנה יצאה לסיבוב הופעות משלה ב, וביצעה שירים משותפים עם ריימון, ג'ופיטר ופרנץ פרדיננד. במקביל חתמה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים השוודית איי קאן היר מיוזיק (טי.אם.סי אנטרטיינמנט), והחלה לעבוד על אלבום הבכורה שלה. הקלטותיו החלו בדצמבר 2008 והסתיימו כחודש אחרי, בינואר 2009. האלבום, שכותרו Meet the Fucking Bedwetters, יצא לאור ב-20 באפריל, והופץ לשירותי הסטרימינג השונים.

הקליפ לסינגל "Long.Some.Distance" בוים על ידי הנריק הנסון, במאי קליפים שוודי. הסרטון גרף את פרס MTV פרש, והוקרן גם במדינות אחרות מהבלטיות, כמו פינלנד, דנמרק ונורווגיה.

בין השנים 2009–2010 סיירה בדווטרס במדינות הבלטיות, וניגנה בפסטיבלי מוזיקה כמו פוזיטיבוס, בי2גדר, פונופסט, בלטיק ביץ' פרטי, ריו רוק אנד רוק נייטס לצד שינייד או'קונור, פולרקרייס 18, ATB ועוד. ב-16 באוגוסט 2010 הושמע שירה החדש, "Hayley", בבכורה עולמית ברדיו 2 האסטוני, רדיו 101 הלטבי, אופוס3 הליטאי ורדיו אפרה הפולני. הקליפ לשיר צולם במשך שלושה ימים בעיר פרנו.

ב-31 במאי 2013 הופיעו חברי בדווטרס בפעם האחרונה בעיר הולדתם, ולאחר מכן החליטו להיפרד.<ref name="breakup"></ref>

בשנת 2023 נחשף כי בדווטרס עתידה להשתתף בקדם האסטוני לאירוויזיון 2023, Eesti Laul, עם השיר "Monsters". היא סיימה את התחרות במקום השני, מאחורי אולי ואליקה מילובה בהתאמה.<ref></ref><ref></ref>

== דיסקוגרפיה ==
* 2009: Meet the Fucking Bedwetters

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות אסטוניות
קטגוריה:משתתפי אסטי לאול
קטגוריה:חמישיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2004
חסבולה

חַסְבּוּלַה מַגוֹמֵדוֹב או בקיצור חסבולה, ולעיתים חסביק או מיני חָבִּיבּ (נולד ב-7 ביולי 2002; ברוסית: Хасбулла Магомедов) הוא כוכב רשת דאגסטני מוסלמי.

חסבולה התפרסם לראשונה בסרטון טיקטוק ויראלי שיצא ב-2021, הודות למראהו הילדותי שנגרם כתוצאה מפגם גנטי. מאז, הוא שיתף פעולה עם מתאגרפים מפורסמים, ביניהם חביב נורמגומדוב ודיינה וייט.<ref name=":0"></ref><ref></ref><ref></ref>

== ביוגרפיה ==
חסבולה, שגובהו 1.01 מטרים בלבד, סובל מסוג של גמדות הנגרמת כתוצאה מחוסר בהורמון גדילה.<ref></ref>

הוא שומר בקנאות על חייו הפרטיים. ידוע כי אביו, מַגוֹמֵד מגומדוב, מנהל עבורו את ענייניו הכלכליים, וכן מעורב בהפקת הסרטונים של בנו. בקיץ 2021, נודע כי לחסבולה יש אחות הסובלת מפגם גנטי דומה. הפצת מידע זה הובילה לשערורייה שבסופה נמחק חשבון האינסטגרם שלו, לנוכח איומים על מפיץ הידיעה.<ref></ref><ref></ref>

== פעילות ברשתות החברתיות ==
ב-2022 התקיים עימות בין חסבולה לבין המשפיען הטג'יקי עבדו רוזיק , שאף הוא סובל מתסמונת דומה.<ref></ref>

בספטמבר 2022, חסבולה חתם על חוזה של חמש שנים עם אליפות הלחימה האולטימטיבית.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

במרץ 2023, ביקר חסבולה בארצות הברית באירוחם של האחים נלק, יוטיוברים אמריקאים. לאחר שובו לרוסיה, הוא ספג ביקורת חריפה על התעללות פיזית בחתול המחמד שלו.<ref></ref><ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נמוכי קומה
קטגוריה:דגסטן: ספורט
קטגוריה:מתאבקים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-2002
אליסה קולק

אליסה קולק (; נולדה ב-14 ביולי 1997), הידועה בשמה הפרטי אליסה, היא זמרת, מלחינה וכותבת שירים אסטונית.

== ביוגרפיה ==
קולק נולדה ב-14 ביולי 1997 בעיר טרטו שבאסטוניה. היא השתתפה כבר מגיל צעיר בתחרויות שירה לילדים. בגיל 9 החלה ללמוד שירה קלאסית במגמת הזמר של בית הספר למוזיקה בעירה. בגיל 13 פרסמה את שירה הראשון, שנכתב והולחן על ידה. בתחילת 2014 החלה להתלוות לגיטריסט מארט אברו, והחלה להופיע עימו ברחבי אסטוניה. בשנת 2015 סיימה את לימודיה בבית הספר למוזיקה בעירה, שם התמחתה בשירה קלאסית, וב-2016 סיימה את תקופת התיכון.

בשנת 2015 הוציאה את הסינגל "Superlove", שהופק ונכתב על ידי אוקו סוביסטה וואור ואלגמה. הוא הגיע למקום השלישי בקדם האסטוני לאירוויזיון 2015 בהפרש של כ-63,000 קולות מהמקום הראשון, אלינה בורן וסטיג רסטה עם השיר "Goodbye to Yesterday".

לאחר מכן השתתפה קולק בתוכניות טלוויזיה שונות, דוגמת Nädalalõpp Kanal 2-ga, Klipijaht ו-Me armastame Eestit. בקיץ 2015 עבדה כחזאית בטלוויזיה האסטונית. החל מ-2016 קולק משחקת בסדרה Köök.

בספטמבר 2016 הוציאה את הסינגל "Silence the Sirens" בהפקתו של ואור ואלגמה, שעבד עמה גם בשירה הבא "Amora". מאז 2017 פועלת קולק בלוס אנג'לס שבארצות הברית.

בשנת 2023 נחשף כי קולק עתידה להשתתף בקדם האסטוני לאירוויזיון 2023, Eesti Laul, עם השיר "Bad Philosophy". היא סיימה את התחרות במקום ה-11.<ref></ref><ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרות אסטוניות
קטגוריה:ילידות 1997
ועדת שרים לעניין מוכנות הזירה האזרחית למצבי חירום

ועדת שרים לעניין מוכנות הזירה האזרחית למצבי חירום היא ועדה בממשלת ישראל, בראשות שר הביטחון המוסמכת לעסוק במוכנות הזירה האזרחית למצבי החירום השונים, לרבות בנושאי התגוננות אזרחית וכן בתרחישים אזרחיים כגון רעידות אדמה ואסונות טבע ובכלל זה בהיערכותם וכשירותם של הגורמים הממשלתיים ובהם הגורמים הממשלתיים האופרטיביים, למימוש אחריותם במצבי החירום השונים.

עבודת הוועדה מרוכזת על ידי המטה לביטחון לאומי בתיאום עם מזכירות הממשלה.

בעניין ההיערכות לרעידות אדמה, פועלת לצד ועדת השרים ועדת ההיגוי הבין-משרדית לרעידות אדמה.

== מבנה הוועדה וסמכויותיה ==
הרכב הוועדה הנוכחי ותחום סמכותה נקבעו בהחלטת הממשלה מס' 118 מיום 12 בפברואר 2023.

=== הרכב הוועדה ===
{| class="wikitable"
!
!שם
!תפקיד
!מפלגה
|-
|211x211 פיקסלים
|יואב גלנט
|שר הביטחון – יו"ר הוועדה
|הליכוד
|-
|195x195 פיקסלים
|איתמר בן גביר
|השר לביטחון לאומי
|עוצמה יהודית
|-
|174x174 פיקסלים
|בצלאל סמוטריץ'
|שר האוצר
|הציונות הדתית
|-
|193x193 פיקסלים
|משה ארבל
|שר הפנים
|ש"ס
|-
|180x180 פיקסלים
|יצחק גולדקנופף
|שר הבינוי והשיכון 
|יהדות התורה
|-
|211x211 פיקסלים
|ניר ברקת
|שר הכלכלה והתעשייה
|הליכוד
|-
|195x195 פיקסלים
|יצחק וסרלאוף
|שר הנגב, הגליל והחוסן הלאומי
|עוצמה יהודית
|-
|187x187 פיקסלים
|אבי דיכטר
|שר החקלאות ופיתוח הכפר
|הליכוד
|-
|174x174 פיקסלים
|ישראל כ"ץ
|שר האנרגיה והתשתיות
|הליכוד
|-
|188x188 פיקסלים
|עמיחי שיקלי
|השר לשוויון חברתי 
|הליכוד
|-
|188x188 פיקסלים
|עידית סילמן
|השרה להגנת הסביבה
|הליכוד
|-
|195x195 פיקסלים
|דודי אמסלם
|השר לשיתוף פעולה אזורי
|הליכוד
|-
| 195x195 פיקסלים
|יעקב מרגי
|שר הרווחה והביטחון החברתי
|ש"ס
|-
! colspan="4" |מוזמנים קבועים
|-
|174x174 פיקסלים
|צחי הנגבי
| colspan="2" |ראש המטה לביטחון לאומי
|-
|139x139 פיקסלים
|יוסי שלי
| colspan="2" |מנכ"ל משרד ראש הממשלה
|-
|133x133 פיקסלים
|יורם לרדו
| colspan="2" |ראש רשות החירום הלאומית
|-
|192x192 פיקסלים
|רפי מילוא
| colspan="2" |אלוף פיקוד העורף
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.gov.il/he/departments/publicbodies/va_emergency אתר ועדת שרים לענייני מוכנות הזירה אזרחית], באתר משרד ראש הממשלה

==הערות שוליים==

קטגוריה:ועדות שרים
קטגוריה:ישראל: מינהל ציבורי
גרטרודה דוידוביץ'

פסל של שחיינית מ[[ביליץ, פולין, בדמותה של גרטרודה דוידוביץ', הוצב ליד שער הכניסה לבריכת השחייה החיצונית ברחוב קונופניצקה. נוצר על ידי I.R. גליקליך ב-1936.]]
גרטרודה דוידוביץ (בפולנית: Gertruda Dawidowicz) הייתה שחיינית יהודייה-פולנייה. אלופה ושיאנית פולין בשחייה. היא זכתה ב-28 תוארי אליפות פולין.

== ביוגרפיה ==
דוידוביץ' נולדה וגדלה בביליץ (ביילסקו-ביאלה). היא התאמנה בקבוצת הכח ביליץ, לצידן של זאוברמן, פאני קנדל ולידיה פסטור היא התאמנה בבריכת השחייה פנורמה שנפתחה בשנת 1936, אחד המתקנים המודרניים ביותר באירופה. עד היום מוצגת בחזית בריכת השחייה פסל של נערה צעירה קופצת לבריכה בדמותה של גרטרודה דוידוביץ'.

===1934===
באליפות פולין שנערכה בשנת 1934 היא זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 3x100 מטר מעורב ביחד עם פאני קנדל ולידיה פסטור.

===1935===
ב, שנערכה בחיפה באפריל 1935, זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם פאני קנדל ולידיה פסטור בתוצאה של 7:11.2 דקות, אחרי אוסטריה (5:34.6 דקות) וארץ ישראל (6:02.6 דקות)

בתחרות שנערכה בקרקוב, היא זכתה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:21.2 דקות ובמשחה שליחות 3x100 מטר מעורב ביחד עם פאני קנדל ולידיה פסטור בתוצאה של 4:57.5 דקות

===1936===
באליפות פולין שנערכה בשנת 1936 היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי.

===1937===
קבוצת השליחות של ביליץ (גרטרוד, קנדל ודוידוביץ') קבעה במשחה שלחות 3x100 מטר מעורב שיא פולין

===1939===
באליפות שלזיה בשחייה שנערכה בתחילת יולי 1939 היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:16.5 דקות. שבועיים לאח מכן, באליפות פולין שנערכה בביליץ באמצע יולי אותה שנה לעיני 3500–4500 צופים היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:16.3 דקות, אחרי מירוסלבה קרטוכוילה מוורשה (1:15.4 דקות) וביחד עם חברותיה זאוברמן, פאני קנדל ולידיה פסטור הן זכו במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא פולין חדש של 5:47.7 דקות. שבועיים לאחר מכן, בתחרות בינלאומית שנערכה בהלסינקי פינלנד בסוף יולי בין מדינות איטליה פינלנד ופולין היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:32.3 דקות.

לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין היא הצליחה לברוח להונגריה למשפחתה ושם המשיכה באימוניה.

== חיים אישיים ==
דוידוביץ' התחתנה עם פוקס.

== ראו גם ==

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://archiwum.rp.pl/artykul/824483-Sport-kobiecy.html תמונות של גרטרודה דוידוביץ']
* [https://audiovis.nac.gov.pl/obraz/224288:1/ תמונה של גרטורודה דוידוביץ']

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודיות פולניות
קטגוריה:שחייניות יהודיות
קטגוריה:שחייניות פולניות
ועדת השרים לענייני שירות ביטחון כללי

ועדת השרים לענייני שירות הביטחון הכללי, היא ועדת שרים מיוחדת, הפועלת בהתאם לסמכויותיה הקבועות בחוק ובשם הממשלה בכל הנושאים שהממשלה נדרשת אליהם על-פי החוק.

בראש הוועדה עומד ראש ממשלת ישראל, והרכב שריה מצומצם.

== סמכויות הוועדה ==
על פי חוק שירות הביטחון הכללי, התשס"ב-2002 ועדת השרים תעסוק ב:
* פעילות שירות הביטחון הכללי על-פי ייעודו ותפקידיו.
* אבטחת אישים.
* בניין הכוח של שירות הביטחון הכללי.
* תוכנית העבודה השנתית והרב-שנתית של שירות הביטחון הכללי.
* תקציב שירות הביטחון הכללי.
* הצעות החלטה ויוזמות חקיקה הנוגעות לפעילות שירות הביטחון הכללי.
* קבלת דין וחשבון שנתי ותקופתי שערך מבקר שירות הביטחון הכללי.
* כל נושא אחר שקשור לפעילות שירות הביטחון הכללי שראש הממשלה קבע שנסיבותיו מצדיקות שיידון בוועדת שרים זו.

== הרכב הוועדה ==
{| class="wikitable"
! colspan="2" |שר/ה
!תפקיד
!סיעה
|-
! colspan="4" |מינוי על-פי חוק
|-
|100x100 פיקסלים
|<small>יו"ר הוועדה</small>בנימין נתניהו
|ראש הממשלה
|הליכוד
|-
|98x98 פיקסלים
|<small>מ"מ יו"ר הוועדה</small>
יריב לוין
|שר המשפטים
|הליכוד
|-
|99x99 פיקסלים
|יואב גלנט
|שר הביטחון
|הליכוד
|-
|99x99 פיקסלים
|איתמר בן גביר
|השר לביטחון לאומי
|עוצמה יהודית
|-
|98x98 פיקסלים
|יואב קיש
|שר החינוך
|הליכוד
|-
! colspan="4" |מוזמנים קבועים
|-
|97x97 פיקסלים
|רונן בר
| colspan="2" |ראש שירות הביטחון הכללי
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.gov.il/he/departments/publicbodies/general_security עמוד ועדת השרים לענייני שירות ביטחון כללי], באתר משרד ראש הממשלה

קטגוריה:שירות הביטחון הכללי
קטגוריה:ועדות שרים
לחמניות כשרות לפסח

לחמניות כשרות לפסח הן לחמניות שלא נאפו מקמח שנטחן מאחד מחמשת מיני דגן – חיטה, שעורה, כוסמין, שיבולת-שועל ושיפון – שהחמיץ (תפח).

התחליף הנפוץ ביותר והעתיק ביותר לקמח חיטה, לצורך אפיית לחמניות בתקופת חג הפסח, הוא קמח המצה או תערובת של קמח מצה וקמח תפוחי אדמה.
אסם]]
במרוצת השנים, יצרני הקמח הוציאו לשוק תערובות קמחים להכנת מאפים לפסח שנמכרות למעשה במשך כל השנה תחת השם "קמח ללא גלוטן". תערובות אלה מכילות קמח תירס, קמח אורז, קמח כוסמת, קמח חומוס, קמח שקדים, עמילן תירס, קמח טפיוקה, קמח סורגום, קמח דוחן, קמח טף, קמח אמרנט ואף עמילן חיטה ביחסים שונים. לעידוד התפיחה מוסיפים לתערובות אבקת אפייה או שמרים יבשים. בשל הרכבן, חלק מתערובות אלה עשויות להיות כשרות רק ל"אוכלי קטניות". כמוכן אין הסכמה גורפת בין כל הגורמים לגבי כשרותו של קמח החיטה נטול הגלוטן (עמילן חיטה).

כל מתכוני הלחמניות הכשרות לפסח מבטיחים קבלת לחמניות "שלא צונחות, אווריריות, יפות, תפוחות, שלא נופלות מהלחמניות הרגילות", אך בפועל אין בצק עשוי תחליפי קמח חיטה יכול לחקות את מרקמו ואת טעמו של בצק השמרים העשוי קמח חיטה.

הסיבה לכך היא היעדר הגלוטן. גרעיני הדגנים מכילים שני חלבונים, הגלוטמין והגליאדין. ערבוב קמח החיטה עם מים ולישת הבצק שנוצר גורמים להפיכתם של חלבונים אלה לגלוטן אשר יוצר רשת מרחבית בינו לבין חלקיקי העמילן שבקמח. בועיות דו-תחמוצת הפחמן, הנפלטות כתוצאה מפירוק העמילן על ידי השמרים, נכלאות בתוך הרשת ויוצרות בצק אוורירי וגמיש אשר מתקשה באפייה ומקבל צורה יציבה. תפיחתו של הבצק (בתהליך של התססה והחמצה) מעניקה לו את טעמו המיוחד אך גם הופכת אותו ל"חמץ" שאסור לאכילה בפסח.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאכלי פסח
קטגוריה:סוגי לחם
נמל התעופה סזריה אבורה

נמל התעופה סזריה אבורה (בפורטוגזית: Aeroporto Internacional Cesária Évora) הוא נמל תעופה הממוקם באי סאו ויסנטה שבכף ורדה. הוא אחד משבעת נמלי התעופה במדינה ומדורג הרביעי מבחינת היקף הפעילות בו. משנת 2012 הוא קרוי על שם הזמרת תושבת האי סזריה אבורה.

==נמל התעופה==
הנמל נפתח בשנת 1960, כחמישה קילומטר מדרום-מערב למרכזה של העיר מינדלו. בשנים 2005–2009 הוא הורחב על מנת שיוכל לקלוט טיסות בינלאומיות.

בנמל התעופה טרמינל מודרני בשטח של כ-11,000 מטר רבוע ומסלול טיסה יחיד באורך של 2,000 מטר.

בשנת 2019 עברו בנמל 253,077 נוסעים (השיא היה ב-2017 – 266,221) ו-214.116 טון מטען במסגרת 3,788 תנועות מטוסים.

מהנמל פועלות כארבע חברות תעופה. מרבית הפעילות בו היא של טיסות פנים לאיים סנטיאגו וסאל. פועלים ממנו גם קווי טיסה בינלאומיים לפורטוגל, להולנד ולצרפת.

==קישורים חיצוניים==

אבורה, סזריה
קטגוריה:כף ורדה: שדות תעופה
רודולף הראשון, מרקיז באדן-באדן

רודולף הראשון, מרקיז באדן (בגרמנית: Rudolf I. von Baden; 1230 – 19 בנובמבר 1288) שימש כעוצר של פרידריך הראשון, מרקיז באדן מ-1250 עד 1267, ולאחר מכן כיהן כמרקיז באדן מ-1268 ועד מותו ב-1288.

== ביוגרפיה ==
רודולף נולד ב-1230 והיה בנם של הרמן החמישי, מרקיז באדן-באדן ואירמנגרד, הרוזנת פלטינט של הריין. היא הייתה בתו של היינריך החמישי, רוזן הפלטינט של הריין. רודולף ירש את באדן, יחד עם אחיו הרמן השישי, עד שהרמן השישי התחתן עם המשפחה הדוכסית האוסטרית. רודולף הראשון הפך אז לשליט הבלעדי של באדן-באדן.

רודולף הראשון התחתן עם קוניגונדה מאברשטיין ב-1257. משפחת אברשטין הייתה בעמדה לגייס כסף עבור רודולף, והם הורישו חצי מטירתם עבורו. בשנת 1283, אוטו השני מאברשטיין מכר את המחצית השנייה של טירת אברשטין העתיקה לרודולף הראשון. במאה ה-14, הטירה הייתה מקום מגוריהם של מרקיזי באדן. בשנת 1250 החל רודולף הראשון בבניית טירת הוהנבאדן.

ב-23 באוגוסט 1258, המלך ריצ'רד מקורנוול נתן לעיר שטיינבך את צ'ארטר חוקי. רודולף ביקש מהמלך לעשות זאת. הלורדים מוויסנשטיין קנו מהמרקיז את טירתם ליבנק ואת הכפר Würm. רודולף הראשון הסתכסך עם הרוזנים של וירטמברג והבישופים של שטרסבורג על האגרה על הריין. המריבה עם וירטמברג הסתיימה בשנים מאוחרות יותר בגלל נישואיו של אחד מבניו של רודולף עם שושלת וירטמברג.

רודולף הראשון בנה כנסיות ומנזרים רבים. בגלל אהבתו לאמנות ולמינסאנג, רודולף זכה לשבחים על ידי בפו מבזל כאדם אדוק ומיטיב. הוא קבור במנזר ליכטנטל.

== משפחתו ==
ב-20 במאי 1257 התחתן רודולף עם קוניגונדה מאברשטיין, בתו של הרוזן אוטו מאברשטיין. נולדו להם הילדים הבאים:
* הרמן השביעי (1266 - 12 ביולי 1291)
* רודולף השני (נפטר ב-14 בפברואר 1295)
* הסו (1268 - 14 בפברואר 1295)
* רודולף השלישי (נפטר ב-2 בפברואר 1332)
* קוניגונדה (1265 - 22 ביולי 1310), נישאה ב-20 בדצמבר 1291 עם פרידריך השישי, רוזן צולרן
* אדלהייד (נפטרה ב-18 באוגוסט 1295); נזירה של מנזר ליכטנטל
* קוניגונדה (נפטרה ב-1310/1315); התחתנה ב-27 במרץ 1293 עם רודולף השני, רוזן ורטהיים
* אירמנגרד (1270 - 8 בפברואר 1320); נישאה ב-21 ביוני 1296 עם אברהרד הראשון, רוזן וירטמברג

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:בית צרינגן
קטגוריה:ילידי 1230
קטגוריה:נפטרים ב-1288
ניקי בודזינסקי

ניקול "ניקי" ג'אי בודזינסקי (באנגלית: Nicole "Nikki" Jai Budzinski; נולדה ב-11 במרץ 1977) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-13 של מדינת אילינוי. טרם שירותה בקונגרס האמריקאי, הייתה בודזינסקי ראשת הסגל במשרד הניהול והתקציב תחת ממשל ביידן.

== ביוגרפיה ==
בודזינסקי נולדה בפאוריה שבאילינוי. סבה, לאונרד, וסבתה היו שניהם חברי איגוד: האחד היה צייר המועסק על ידי מחוז בית הספר פאוריה, והשנייה כמורה באותו המחוז. בודזינסקי השלימה את לימודיה הגבוהים באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין ולאחר מכן התמחתה בלשכתו של חבר הקונגרס דיק גפהארדט, במשרדו של הסנאטור פול סיימון ובארגון "הורות מתוכננת". בתום לימודיה האקדמיים עבדה עבור איגוד העובדים "עובדי מזון ומסחר מאוחדים" כמנהלת פוליטית לאומית בוושינגטון הבירה.

במהלך בחירות 2018 לתפקיד מושל אילינוי, הובילה בודזינסקי את ועדת הגישוש של ג'יי. בי. פריצקר, וכעבור זמן מה הייתה למנהלת במטה הבחירות שלו תוך התמקדות בייעוץ פוליטי, דוברות והסברה. לאחר היבחרו של פריצקר לתפקיד המושל, הייתה מנהלת צוות המעבר (Transition) של פריצקר.

עם השבעתו של פריצקר ב-14 בינואר 2019, מונתה בודזינסקי ליועצת בכירה בממשלו. היא עמדה בראש המועצה המייעצת לפסי רוחב (BAC), סוכנות ממשלתית האמונה על הרחבת גישה, אימוץ ושימוש בפס רחב באילינוי. בודזינסקי התפטרה מתפקידה זה במרץ 2020. היא עבדה לצד ג'ון פודסטה כדי לייעץ למרכז משאבי האקלים הלאומי והייתה מנכ"לית של המרכז לענייני עבודות נקיות באילינוי.

בפברואר 2021 מונתה בודזינסקי, בעקבות המלצה שניתנה לה בידי ההיועץ הבכיר לנשיא ג'ון פודסטה, לראשת הסגל במשרד הניהול והתקציב. במהלך כהונתה כראשת הסגל היא סייעה בהקמת החטיבה לתוצרת אמריקה במשרד הניהול והתקציב. ב-16 ביולי 2021 התפטרה בודזינסקי ושבה לאילינוי, לקראת תחילת הקריירה הציבורית שלה.

ב-24 באוגוסט 2021 הכריזה בודזינסקי על התמודדותה בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לייצוג מחוז הקונגרס ה-13 של אילינוי בבית הנבחרים של ארצות הברית, שגבולותיו שורטטו מחדש לטובת הדמוקרטים. ביוני 2022 ניצחה בפריימריז את דייוויד פאלמר, וביום הבחירות הכלליות גברה על ריגן דירינג, מועמד המפלגה הרפובליקנית. היא הושבעה לתפקידה בראשית ינואר 2023 עם התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:ראשי סגל בארצות הברית
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מאילינוי
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1977
הדווח המיוחד למצב זכויות האדם בשטחים הפלסטיניים הכבושים מאז 1967

הדַווָח המיוחד למצב זכויות האדם בשטחים הפלסטיניים הכבושים מאז 1967 הוא תפקיד של שנועד לעקוב אחר מצב זכויות האדם בשטחים הפלסטיניים ולדווח על כך.

תפקיד זה כפוף למועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם והוגדר באפריל 1993 על ידי קודמתה של המועצה, ועדת האו"ם לזכויות אדם (Commission on Human Rights)<ref>להבדיל, למרות השם הזהה בעברית (ועדת האו״ם לזכויות אדם), קודמתה של מועצת זכויות האדם אינה ה-Human Rights Committee שהיא הגוף האחראי על יישום אמנת האו"ם לזכויות אזרחיות ופוליטיות, אלא ה-Commission on Human Rights, גוף בין-ממשלתי שהיה דומה בתפקידו למועצת זכויות האדם.</ref>.

בעלי תפקיד זה נבחרים לקדנציה בת שלוש שנים. בגלל החשדנות ההדדית במערכת היחסים בין האו"ם לישראל, משרד החוץ מונע לרוב את כניסתם לישראל או לשטחים הפלסטיניים, ומתייחס לדיווחיהם כהאשמות חד-צדדיות הנגועות באנטישמיות. ג'ון דוגארד ביקר בישראל וברשות הפלסטינית בשנת 2005, בתקופת כהונתו, ולאחר מכן הגיש לאו"ם דו"ח ובו טענות למדיניות אפרטהייד על ידי ישראל. ריצ'רד פאלק הוכרז כאישיות בלתי רצויה, כניסתו של מכרים ויביסונו נמנעה ב-2016, ומאז שמונתה פרנצ'סקה אלבנזה לתפקיד במאי 2022, ישראל לא נותנת לה אישור להיכנס.

== פרסומים ==
בעקבות התמרון הקרקעי ברצועת עזה במהלך מלחמת חרבות ברזל פרסמה הדווחית אלבנזה דו"ח הטוען שקיים יסוד סביר להניח שפעולות צה"ל בעזה נחשבות לביצוע רצח עם<ref></ref>.

==בעלי התפקיד==
* רנה פלבר (שווייץ), 1993-1995
* (פינלנד), 1995–1999
* (איטליה), 1999–2001
* (דרום אפריקה), 2001–2008
* ריצ'רד פאלק (ארצות הברית), 2008–2014
* (אינדונזיה), 2014–2016
* (קנדה), 2016–2022
* פרנצ'סקה אלבנזה (איטליה), החל מ-1 במאי 2022

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:האומות המאוחדות
קטגוריה:משרות פוליטיות
קטגוריה:יחסי האו"ם–ישראל
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני
איסט וסט רקורדס

איסט וסט רקורדס (באנגלית: East West Records; מעוצב: eastwest) היא חברת תקליטים שהוקמה ב-1955, המופצת ובבעלות וורנר מיוזיק גרופ, שבסיסה בלונדון, אנגליה.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref>

== היסטוריה ==
עם היווסדה ב-1955 על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, לאיסט וסט רקורדס היה להיט שהופץ דרכה, בשם "Week End" של הקינגסמן. עם זאת, חברת התקליטים חדלה מלפעול עד 1990. באותה השנה, אטלנטיק שינתה את שמה לאיסט-וסט רקורדס אמריקה (באנגלית: EastWest Records America). בארצות הברית, הסמנכ"לית של אטלנטיק, סילביה רון, מונתה ליו"ר/מנכ"לית חברת התקליטים המתחילה. בחסותה של רון, איסט-וסט רקורדס אמריקה זכתה להצלחה גדולה עם מספר מוזיקאים שהוחתמו בה כדוגמת: AC/DC, Dream Theater ומיסי אליוט. במרוצת השנים, הופצו מאות אלבומים בהוצאת חברת התקליטים, כשחלקים מהם כוללים סוגות מוזיקליות שונות.<ref name=":0" /><ref name=":1" />

מספר אלבומים של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן הופצו בהוצאת איסט וסט רקורדס, ביניהם:
* Eden <small>(נמכר בלמעלה משני מיליון עותקים)</small><ref name=":2"></ref>
* Fly <small>(נמכר בלמעלה מ-250,000 עותקים)</small><ref name=":2" />
* Timeless <small>(נמכר בלמעלה משלושה מיליון עותקים)</small><ref name=":2" />

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות תקליטים
קטגוריה:חברות תקליטים של וורנר
קטגוריה:היפ הופ: חברות תקליטים
לאורך השדרה שאין בה איש

"לאורך השדרה שאין בה איש" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית. את השיר הוציאה לאור בשנת 1972 חברת התקליטים "התקליט חיפה", והוא נכלל כרצועה השנייה באלבום "אילנית".

== על השיר ==
השיר נכתב על ידי יהודה עמיחי כסונטה והוא חלק ממחזור הסונטות "אהבנו כאן" שהתפרסם בספר הביכורים שלו, "עכשיו ובימים האחרים". שייקה פייקוב הלחין את השיר ואלברט פיאמנטה עיבד אותו.
"לאורך השדרה שאין בה איש" קיבל מספר פרשנויות שונות מהקהל הישראל. מחד, היו אלו שסברו כי מדובר על שיר אהבה נכזבת. חלק אף סוברים כי במהלכו הדוברת מעצימה את המתרחש בתוך נפשה של אישה שפוסעת לבדה, מול האילנות והרוח, כאילו היא הולכת נגד הנורמות החברתיות באשר לקשר רומנטי הטרוסקסואלי. מאידך, פלג ממאזיני השיר סוברים כי הנושא המתהווה בו הוא השואה, והתבודדות שחוו השורדים בתקופה זו.

כשהתראיינה ל-103FM ב-16 ביולי 2020 סיפרה אילנית על השיר ועל תהליך הפקתו:

== הצלחה ==
ב-21 במאי 1972 נכנס השיר למצעד הפזמונים השבועי במקום ה-13. ב-18 ביוני עלה למקום הראשון, שם שהה שבוע אחד. לבסוף, ב-23 ביולי יצא מהדירוג השבועי, לאחר תשעה שבועות צעידה רצופה.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990037741850205171/NLI לאורך השדרה שאין בה איש], באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1972
קטגוריה:סינגלים מ-1972
קטגוריה:שירי אילנית
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יהודה עמיחי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שייקה פייקוב
קטגוריה:סונטות
קטגוריה:שירים על בדידות
קטגוריה:ריקודי עם בישראל: שירים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בישראל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת התקליט חיפה
פקס עיתון

תמונה של [[הנפת הדגל באיוו ג'ימה, שהופצה במסגרת פקס עיתון של סוכנות הידיעות הבינלאומית AP]]
הפקס עיתון (או עיתונות פקס) היה סגנון של עיתונאות שהיה נפוץ משנות ה-40 של המאה ה-20, כשטכנולוגיית הפקס צברה תאוצה, עד למאה ה-21, כאשר העיתונות המקוונת החליפה אותה. הפקס עיתונים היו למעשה עיתונים וכתבי עת רבים שנערכו באמצעות תוכנות מחשב והופצו למנויי עיתוני פקס דרך מכשירי פקסימיליה. רוב הפקס עיתונים לא הכילו הרבה עמודים בתוכם, מכיוון שמכשיר הפקסימיליה היה יחסית מוגבל, במיוחד באותן התקופות. היתרון הבולט של הפקס עיתון היה שבאמצעותו היה ניתן להפיץ מידע עדכני באופן מהיר, בלי העלויות הכרוכות בהפצתו ושליחתו באמצעות שליח. רוב הפקס עיתונים הופצו בשעות הלילה, כאשר קווי התקשורת לא היו עמוסים, והקורא היה יכול לקרוא אותם בשעות הבוקר.<ref></ref>

== היסטוריה ==
ב-19 במאי 1924, מדענים מן התאגיד AT&T הצליחו לשלוח 15 תצלומים מקליבלנד לעיר ניו יורק, אשר כללו תוכן לעיתונים.<ref>Sipley, Louis Walton (1951). A Half Century of Color. Macmillan.</ref> מאז החל להתפתח סגנון עיתונות חדש הנקרא בעברית "פקס עיתון", שבו דפי עיתונים היו נשלחים דרך פקס ללקוחותיהם.
ילדים שקוראים פקס עיתון ב-1938
מערכת הפקסימיליה פינץ' (The Finch Facsimile system) הוצגה בסוף שנות ה-30, ושימשה להעברת "עיתון רדיו" לבתים פרטיים. המערכת השתמשה במקלטי רדיו רגילים, ביתיים, המצוידים במדפסת נייר תרמית של פינץ'.<ref></ref>

במהלך מלחמת העולם השנייה הועברו אלפי תצלומים מאירופה, ומאיי האוקיינוס השקט, לארצות הברית. סוכנויות הידיעות הגדולות (AP, UPI, רויטרס), הפיצו פקס עיתונים עם תמונות מהמלחמה ישירות לארצות הברית ולמדינות המערב. התמונה הידועה של הנפת הדגל באיוו ג'ימה בעצמה הופצה באמצעות פקס עיתון, ומכרה אלפי עותקים.

== כיום ==
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20, הפקס עיתונים הגיעו לשיאם, אך מהר מאוד נכחדו מן העולם בשל תאוצתה של העיתונות המקוונת.

נכון לשנת 2023, התאגיד היחיד שעדיין מפיץ פקס עיתונים הוא חדשות קיוטו היפני (ביפנית: 共同通信社) ואף ידוע בעולם בתור התאגיד המודרני היחיד שעדיין משתמש בשיטה זאת. חדשות קיוטו מפיצים פקס עיתונים ביפנית ובאנגלית.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונות
קטגוריה:טכנולוגיה תקשורתית
STS-73

STS-73 הייתה המשימה ה-18 של מעבורת החלל קולומביה. המטרה העיקרית הייתה ביצוי ניסויים בתחום חקר חוסר כבידה תוך שימוש במערכת USML-2 של ספייסלאב.

==צוות==
* מפקד המשימה - קנת באוארסוקס
* טייס - קנת רומינג'ר
* מומחה משימה 1 - קתרין קולמן
* מומחה משימה 2 - מייקל לופס אלגריה
* מומחה משימה 3 - קתרין תורנטון
* מומחה מטען 1 - פרד לסלי
* מומחה מטען 2 - אלברט סקו

==נתוני משימה==
השיגור היה מתוכנן ל-25 בספטמבר 1995 ונדחה מסיבות טכניות. בהמשך הוא נדחה עוד 5 פעמים. השיגור בוצע ב-20 באוקטובר 1995 מכן שיגור 39B במרכז החלל קנדי.

הצוות חולק ל-2 משמרות. המטרה העיקרית הייתה חקר חוסר כבידה תוך שימוש במערכת USML-2 של ספייסלאב. הניסויים הוכנו תוך התחשבות בממצאים שהתקבלו ממערכת USML-1 שפעלה במשימה STS-50 בשנת 1992. בקרת ביצוע רוב הניסויים הייתה באחריות מרכז החלל מרשל.

בנוסף למשימה מרכזית, במהלך הטיסה בוצעו מחקרים גם בתחומים אחרים לרבות גידול גבישים, מדע הבעירה, פיזיקת זורמים וגידול תפוח אדמה בחלל.

המעבורת נחתה במסלול נחיתה מס' 33 במרכז החלל קנדי ב-5 בנובמבר 1995.

==ראו גם==
* משימות מעבורות החלל

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nasa.gov/mission_pages/shuttle/shuttlemissions/archives/sts-73.html סיכום המשימה באתר נאס"א]
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/sts-73.htm תיאור המשימה]
* [https://historycollection.jsc.nasa.gov/JSCHistoryPortal/history/shuttle_pk/pk/Flight_072_STS-073_Press_Kit.pdf דיווח לעיתונות]
* [https://www.youtube.com/watch?v=jx1RywciAVs סרטון על המשימה]

STS-073
קטגוריה:1995 בארצות הברית
מרי ג'יין גולד

מרי ג'יין גולד (באנגלית: Mary Jayne Gold; 12 באוגוסט 1909 – 5 באוקטובר 1997) הייתה יורשת אמריקאית, שמילאה תפקיד חשוב בסיוע ליהודי אירופה, אמנים ואנשי רוח ותרבות להימלט מגרמניה הנאצית בשנים 1940–1941, במהלך מלחמת העולם השנייה.

== ביוגרפיה ==
גולד נולדה בשיקגו, אילינוי שבארצות הברית, למשפחה עשירה מאוד. היא למדה בבית הספר בדובס פרי, ניו יורק, וסיימה בית ספר באיטליה. בשנות ה-30, הכסף שלה אפשר לה ליהנות מהסצנה החברתית התוססת בלונדון ובפריז. כשהיא טסה במטוס הפרטי שלה, טיילה ברחבי אירופה, בילתה את זמנה במלונות יוקרה, עשתה סקי באתרי הנופש הטובים ביותר באלפים, והתרועעה עם האליטה של אותם זמנים.

== בזמן מלחמת העולם השנייה ==
גולד התגוררה בדירה בפריז, כשצרפת נפלה בידי הנאצים ב-1940. היא ברחה למרסיי, שלמרות שלא נכבשה על ידי הנאצים, הייתה בשליטתו של משטר וישי משתף הפעולה. במרסיי פגשה את מרים דבנפורט, סטודנטית אמריקאית לאמנות, ואת וריאן פריי, עיתונאי ואינטלקטואל אמריקאי שנשלח לסייע לפליטים על ידי הוועד לסיוע לשעת חירום. לפריי היו 3,000 דולר ורשימה קצרה של פליטים שמאוימים במעצר וגירוש על ידי סוכני הגסטפו, רובם יהודים. רבים צבאו על דלתו, בהם סופרים אנטי-נאצים, אמני אוונגרד, מוזיקאים ומאות אחרים שחיפשו נואשות כל סיכוי להימלט מצרפת. בהסכם שביתת הנשק בין גרמניה לצרפת המובסת, צרפת הסכימה "להסגיר על פי דרישה" פליטים לנאצים.

במקום לחזור לארצות הברית, גולד בחרה להישאר והצטרף לדיבנפורט ופריי יחד עם מתנדבים נוספים במחסה לפליטים ובארגון הבריחה שלהם דרך ההרים לספרד או על ידי הברחתם על סיפונן של ספינות משא המפליגות לצפון אפריקה או לנמלים בצפון או בדרום אמריקה. היא נעזרה בריימונד קורו, איש הלגיון הצרפתי שהפך לגנגסטר המקומי ואף הפך למאהב שלה.

גולד סייעה לסבסד את המבצע שבו ניצלו כ-2,000 פליטים, בין הנמלטים היו אמנים, אנשי רוח ותרבות בהם הפסל ז'אק ליפשיץ, האמן מארק שאגאל, הסופרת חנה ארנדט וחתן פרס נובל, הרופא והביוכימאי אוטו מאיירהוף.

בסתיו 1941, חזרה גולד לארצות הברית, בעוד קורו נסע לספרד והלאה לאנגליה, שם הפך לגיבור מלחמה.

== אחרי המלחמה ==
לאחר המלחמה, היא חילקה את זמנה בין דירתה בניו יורק לבין בית שבנתה בכפר גאסין במחוז ואר, לא הרחק מסן טרופה . ב-1980 היא כתבה על חוויותיה בזמן המלחמה בספר הזיכרונות צומת דרכים מרסיי 1940, שיצא לאור על ידי ההוצאה לאור "Doubleday" ב-1980, ותורגם לצרפתית ב-2001 על ידי אליס סילו. האחוזה של מרי ג'יין גולד הושארה לפייר סובאג'.

גולד מעולם לא התחתנה ולא היו לה ילדים. היא מתה מסרטן הלבלב ב-1997 בווילה שלה בגסין.

אמו של אחיינית רבא שלה, אליסון לסלי גולד, היא מחברת ידועה של ספרים על השואה. היא מחברת הספר Anne Frank Remembered: The Story of the Woman Who Helped Hide the Frank Family (1987), שנכתב בשיתוף עם מיפ חיס .

קטגוריה:אמריקאיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:יהודים שפעלו להצלה בתקופת השואה
קטגוריה:מצילים יהודים בשואה
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:נפטרים מסרטן הלבלב
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1909
קטגוריה:צרפתים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1997
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1997
קוסמוס (לוויינים)

לוויין קוסמוס 149 במוזיאון
קוסמוס (ברוסית:Ко́смос) הוא שם שקיבלו לוויינים מתוצרת ברית המועצות ורוסיה. שם זה קיבלו לוויינים מתוכניות שונות, בעיקר לווייני ריגול מסיבות ביטחוניות אך גם לווייני ניסוי של תוכניות שונות, ניסוי של חלליות מאוישות, לווייני ניסוי טכנולוגי ולוויינים ששיגורם לא עבר בהצלחה. הלוויין הראשון שקיבל שם "קוסמוס" היה "קוסמוס 1" ששוגר ב-16 במרץ 1962. זה היה לוויין מסדרה DS-1 והוא קיבל את השם בדיעבד. שיטה זו נמשכה גם ברוסיה. בסך הכול שוגרו כ-2500 לוויינים שקיבלו שם "קוסמוס".

השיגורים בוצעו מקוסמודרום בייקונור, קוסמודרום פלסצק, קפוסטין יאר. סוג משגר נבחר בהתאם למשקל הלוויינים. חלק מהלוונים היו בעלי יחידת חזרה שהביאה לכדור הארץ חומר מודיעיני שנאסף.

בשנת 2009 לוויין "קוסמוס 2251" שיצאה משימוש התנגש עם לוויין אמריקאי וזו הייתה תנגשרות ראשונה של לוויינים בחלל.
==סוגים של לווייני קוסמוס==
* שיגורים של תוכנית ונרה שכשלו
* שיגורים לא מאוישים של חללית מדגם "ווסחוד"
* שיגורים של תוכנית לונה שכשלו 
* שיגורים לא מאוישים של חללית של חללית מדגם "סויוז"
* לוויינים מסדרה DS
* לוויינים מסדרה זניט
* לוויינים מסדרה סטרלה
* לוויינים של מערכת לגנדה
* לוויינים מסדרה פרסונה
* לוויינים של מערכת גלונאס
* קוסמוס 557 - שיגור לא מוצלח של תחנת החלל סאליוט
* קוסמוס 1408 - לאחר סיום פעילות כלוויין מודיעין אותות הושמד במסגרת ניסוי נשק נגד לוויינים

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.testpilot.ru/espace/bibl/tm/1979/ka-12.html תיאור לוויינים] 
* 

קטגוריה:לוויינים רוסיים
קטגוריה:לוויינים סובייטיים