OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יוליה קניירש

יוליה קניירש (במקור קורח, בהונגרית: Kenyeres Júlia; לטניה, מחוז זאלה, 11 בדצמבר 1895 – בודפשט, 30 בדצמבר 1958) הייתה עיתונאית, פוליטיקאית יהודייה-הונגרייה.

== ביוגרפיה ==
יוליה קורח נולדה במשפחה יהודית. אביה, פילפ קורח, היה פקיד מדינה שעבר מקושיצה ללטניה ב-25 במרץ 1895 כקצין מס. אמה הייתה ברתה זינגר. לפילפ קורח היו שלושה ילדים, אחיה של יוליה היו מור קורח, מדען מפורסם בעולם ומשורר וכן אלדאר קומיאט. לאחר שהות של מספר שנים בלטניה, אב המשפחה הוצב ברייקה. יוליה קניירש השלימה שם את בתי הספר היסודיים והתיכוניים שלה. בבודפשט נרשמה למחלקה למתמטיקה ולפיזיקה באוניברסיטה, אך שנה לאחר מכן עברה לפקולטה לרפואה.

== קריירה פוליטית ==
יוליה השתתפה בעבודתו של חוג גליליאו כסטודנטית באוניברסיטה. היא הייתה חברה במפלגת הקומוניסטים של הונגריה (KMP) מהקמתה. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, בשל חשיבתה הפוליטית, מינתה אותו הוועדה העממית לחינוך ציבורי לסגנית קומיסר העם (סגנית שר) לענייני קולנוע. לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית היגרה בשל הטרור הלבן. בברלין הפכה לחברה במפלגה הקומוניסטית של גרמניה (KPD) ועבדה כעורכת עיתון מפעלי. בינתיים כתבה מאמרים ושירים לעיתונות המהגרים ההונגרית.

בשנת 1921, בווינה, הייתה ממקימי המגזין הספרותי הקומוניסטי "אחדות" (Egység). בסתיו 1922 עברה שוב לברלין ולאחר מכן בשנת 1932 לברית המועצות. אחרי סיום לימודיה בבית הספר לנין במוסקבה, לימדה היסטוריה של המפלגה הקומוניסטית ומרקסיזם-לניניזם. בשנת 1936 התנדבה לחטיבה האזרחית הבינלאומית במלחמת האזרחים בספרד, שם נודעה בשם יוליה אלווארז. בשנת 1939 חזרה לברית המועצות.

יוליה קניירש הייתה אחת המארגנים והעורכים העיקריים של רדיו קושוט במוסקבה בשנים 1939–1940. בשנת 1947 חזרה להונגריה. בשנת 1950 מונתה למשנה למנכ"ל סוכנות הידיעות ההונגרית (Magyar Távirati Iroda). היא ערכה את המהדורה ההונגרית של המגזין "לשלום מתמשך ודמוקרטיה עממית". עד מותה הייתה חברה בהנהלת "האיגוד הלאומי של עיתונאים ההונגרים".

== הנצחה ==
הגימנסיה של לטניה נשאה את שמה עד 1990.

== נכתב עליה ==
* לחיות בצורה אנושית. לוחמי תנועת הפועלים במחוז זאלה. אוסף ביוגרפיה. עמודים 222–224
* חייה ויצירתה של יוליה קניירש. לטניה, 1971

== לקריאה נוספת ==
* Magyar életrajzi lexikon III: Kiegészítő kötet (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1981 900. ISBN 963-05-2500-3 ([http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ לקסיקון ביוגרפי הונגרי]. כרך תוספת. עורכת ראשית אגנש קניירש).

קטגוריה:יהודיות הונגריות
קטגוריה:עיתונאיות יהודיות הונגריות
קטגוריה:חברי חוג גלילאו
קטגוריה:יהודים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:קומוניסטיות
קטגוריה:מלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:ילידות 1895
קטגוריה:נפטרות ב-1958
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1958
השטן (קלף טארוט)

קלף השטן
השטן שקרוי גם בשמות: טיפון, קרנונוס ופאן, הוא קלף מספר 15 בארקנה הגדולה של קלפי הטארוט. הקלף מתאר דמות של שד (לרוב בפומט) עומד על מזבח ואוחז בלפיד (בחלק מהגרסאות קלשון) ומתחתיו כבולים זוג שדים (לרוב גבר ואישה שמייצגים את אדם וחוה לאחר החטא הקדמון). לעיתים יש לשטן פרצוף נוסף בבטן. בעיצובים המושפעים מאליפז לוי את איבר מינו מחליף מטה הרמס או הסימן האסטרולוגי של מרקורי אשר מייצג גם את הכספית, וכן על מצחו יש את הכוכב המחומש ישר או הפוך, שבחלק מהגרסאות מחליפה אותו העין השלישית.

== משמעות הקלף ==
קלף השטן הוא קלף המסמל כבילות והשתעבדות לעולם החומר וליצרים האפלים לכאורה של האדם. קלף המתאר בגידה, סחטנות רגשית קשה, מערכות יחסים שמבוססות על יצרים, שליטה, כוח,
מיניות לא תקינה, רדיפה אחרי חומרנות מוגזמת, רוע לב, עין רעה, קנאה, הרס עצמי, התמכרויות.

קלף השטן מייצג את ההגבלה, את הפחדים, את ההרגלים. הוא מייצג מצבים של תלות העדר מודעות, רכושנות, ומיניות מתפרצת. עוד מייצג הקלף הליכה אחר התשוקות בתחכום ועורמה עד לכדי התמכרות אובססיבית. כמו כן, הקלף מייצג את הפיתוי של העולם החומרי וההנאות הפיזיות, תאווה ואובססיה לכסף וכוח, חיים בפחד, שליטה ושעבוד.

בחבילת הטארוט של השחר המוזהב, השטן והמוות הם הפכים. השטן הוא כוח צמיחה ופיריון (מעפר באת), והמוות הוא כוח הרס (ואל עפר תשוב). קלף המיזוג הוא האיזון בין השניים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קלפי טארוט
ינס יול

ינס יול (בדנית: Jens Juel; 12 במאי 1745 – 27 בדצמבר 1802) היה צייר דני, הידוע בעיקר בזכות הדיוקנאות הרבים שלו הוא נחשב כצייר הדיוקנים הדני המוביל ב.

== ביוגרפיה ==
הוא נולד בבית אחיה של אמו יוהאן יורגנסן, שהיה מורה בבית ספר בבלסלב שבאי פונן. ינס יול היה בנם של וילהלמיין אליזבת יול, ויורגן יורגנסן שהיה מנהל בית ספר בגמבורג, לא רחוק מבלסלב.

יול גילה עניין בציור מגיל צעיר, והוריו שלחו אותו להיות חניכו של הצייר יוהאן מייקל גרמן בהמבורג, שם עבד קשה במשך חמש או שש שנים והשתפר עד כדי כך שרכש מוניטין של צייר. במהלך לימודיו התפרנס מציור נופים, דיוקנאות ותמונות ז'אנר. בשנות העשרים המוקדמות שלו, עבר לקופנהגן כדי ללמוד באקדמיה הדנית המלכותית לאמנות. בשנת 1767 הוענקה לו מדליית הזהב הקטנה ובשנת 1771 מדליית הזהב הגדולה, שניהם לנושאים מקראיים.

בשנת 1772 עזב יול את קופנהגן, ועבר לרומא שם שהה ארבע שנים יחד עם אמנים דנים אחרים, כולל ניקולי אבידגור. מרומא, הוא עבר לפריז, בזמנו מרכז לציור דיוקנאות. בשנת 1777 המשיך לז'נבה, שם שהה שנתיים בביתו של חברו צ'ארלס בונה בחברת אמנים דנים אחרים, ביניהם יוהאן פרדריק קלמנס. בז'נבה זכה יול במהרה להכרה אמנותית והוא צייר דיוקנאות רבים. באמצעות בונה שהפך לחבר כבוד באקדמיה הדנית, המוניטין שלו הגיע לדנמרק. לאחר שהות קצרה בהמבורג, שם פגש וצייר דיוקן של המשורר פרידריך גוטליב קלופסטוק, מחבר "המשיח", הוא חזר לקופנהגן בשנת 1780. כאן צייר דיוקנאות לבית המלוכה והאצולה. במקביל גם לצייר נופים וציורי ז'אנר, והוא הוגדר כצייר החצר.

ב-4 באפריל 1782 נבחר פה אחד לחבר באקדמיה הדנית והפך למנהל האקדמיה בשנת 1795 והמשיך בתפקיד עד מותו.

יול קבור בבית הקברות באסיסטנס בקופנהגן.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
קובץ:Jens Juel 003.jpg
קובץ:Selbstbildnis an der Staffelei (1766).jpg
קובץ:Jens Juel, hans værksted - Portræt af toldkasserer i Kerteminde, Batholomæus Hansteen (different photo).png
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים דנים
קטגוריה:ילידי 1745
קטגוריה:נפטרים ב-1802
ניקולה ז'יז'יץ' (כדורסלן)

ניקולה ז'יז'יץ (בסרבית: Никола Жижић; נולד ב-17 בפברואר 1994) הוא כדורסלן מונטנגרי המשחק בעמדת הקלע במטאלץ ולייבו.

==קריירה==
הוא החל את קריירת הבוגרים שלו בעונת 2010/2011, בה שיחק בבודוצ'נוסט פודגוריצה.

בשנת 2012 עבר לסוטייסקה ניקשיץ', בה שיחק במשך ארבע עונות. בשנת 2013 זכה איתה בגביע המונטנגרי, כשהוא קולע את מספר הנקודות הרב ביותר בטורניר הגמר.

בספטמבר 2016 חתם לשלוש עונות בזלזניק בלגרד, אך לבסוף עזב אחרי עונה אחת.<ref></ref>

ב-17 בדצמבר 2018 חתם בדינאמיק.<ref></ref><ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים מונטנגרים
קטגוריה:כדורסלני בודוצ'נוסט פודגוריצה
קטגוריה:מונטנגרים שנולדו ב-1994
שמורת נחל הקיבוצים

נחל הקיבוצים
שמורת נחל הקיבוצים היא שמורת טבע מוכרזת בעמק המעיינות שבעמק בית שאן, שהוכרזה ב-10 בינואר 2006. שטח השמורה הוא כ-70.1 דונם. השמורה סובבת את נחל הקיבוצים.

== החי ==
=== יונקים ===
בעבר חיה הלוטרה האירופית במי הנחל ובסביבה הקרובה אליו, אך כיום נכחדה מהאזור.

=== דגים ===
בנחל חיים מגוון דגים, וביניהם: אמנון הגליל, אמנון ירדן, אמנון מצוי, אמנונית יוסף, עגלסת מצויה, בינית גדולת קשקש, בינית ארוכת ראש, לבנון ליסנר, נאוית מצויה, גמבוזיה מצויה ולאחרונה גם מולי מפרש שפלש לשם כמו כן זוהה מין פולש נוסף מהסוג זברה ציקליד(מין של ציכלזומה)<ref></ref>.

== הצומח ==
בנחל גדלים מיני צמחים שונים כמו: קנה מצוי, סוף מצוי, פטל קדוש, קנה סוכר גבוה, פלגית שיחנית, סמר ימי, אגמון החוף, מכבד הביצות, לוטוס צר עלים, שנית גדולה, אשל הירדן, ערידת הביצות, ליסמכיה מסופקת, מרור ימי, ובמים גדל בשפע צמח טבול נדיר - קרנן טבוע.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://inature.info/wiki/שמורת_נחל_הקיבוצים שמורת נחל הקיבוצים], באתר טבע ונופים בישראל

==הערות שוליים==

נחל הקיבוצים
שמורת נחל עשוש

שמורת נחל עשוש (או שמורת עשוש) היא שמורת טבע מוכרזת בנגב, שהוכרזה ב-1 בדצמבר 1992. שטח השמורה הוא כ-399,517 דונם. השמורה סובבת את נחל עשוש.

חלק ניכר מתחום השמורה (במערב ובדרום) הוא שטח אש, שהכניסה אליו אסורה ללא אישור ביטחוני.

בתחומי השמורה לא קיימים מעיינות, ורק לאחר שיטפונות נדירים נקווים מים בגבים העמוקים שבנחלי המרחב.

== החי ==
=== יונקים ===
במרחבי השמורה חיים היונקים – צבי הנגב, ראם לבן, יעל נובי ופרא פרסי.

=== זוחלים ===
בשמורה חי חרדון צב מצוי.

=== עופות ===
בשמורה חיים מיני העופות: נשר מקראי, עקב עיטי, עיט סלעים, אלימון עפרוני ועוד.

בגדה הדרומית של נחל נקרות מפעילה רשות הטבע והגנים תחנת האכלה לנשרים. צעד זה נועד להפחית את השפעת מטוסי חיל האוויר המתאמנים בסביבה על הנשרים הדוגרים בערבה.

== הצומח ==

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.parks.org.il/reserve-park/שמורת-טבע-נחל-עשוש/ שמורת נחל עשוש], באתר רשות הטבע והגנים
* [https://inature.info/wiki/שמורת_עשוש שמורת נחל עשוש], באתר טבע ונופים בישראל

קטגוריה:הנגב: שמורות טבע
שמורת ים ראש הנקרה-אכזיב

נוף מהשמורה
שמורת ים ראש הנקרה-אכזיב היא שמורת טבע ימית, המהווה את השמורה הימית הגדולה והצפונית בישראל. השמורה משתרעת לאורך של כ-7 ק"מ של חוף מפורץ מגבול ישראל-לבנון בצפון ועד לצפון נהריה בדרום, ולמרחק של כ-15 ק"מ מערבה מקו החוף אל תוך הים. השמורה הוכרזה ב-6 בנובמבר 2019, ושטחה הוא כ-100,062 דונם.

בתחומי השמורה נמצאת שמורת איי חוף ראש הנקרה ובה איי ראש הנקרה.

בתחום השמורה נשפכים לים שלושה נחלים – נחל בצת, נחל כזיב ונחל שעל, ונמצאים בה מספר אתרי צלילה.

== היסטוריה ==
תחילה תוכננו באזור שתי שמורות טבע ימיות נפרדות במימי החופים – שמורת ים ראש הנקרה ושמורת ים אכזיב. לאחר מכן, שונתה התוכנית לקדם שמורת טבע ימית גדולה, המאחדת את שתי ההצעות הקודמות, ומייצגת את כל תחום העומקים עד גבול המים הטריטוריאליים של מדינת ישראל.

בסופו של דבר, הוחלט לקדם את תוכנית השמורה בגבול מצומצם של עד 15 ק"מ מהחוף, לעומת ההצעה המקורית – עד גבול המים הטריטוריאליים, כ־22 ק"מ מהחוף. אותה החלטה מהווה צמצום של כ-33% בשטח השמורה. בסופו של דבר הוכרזה השמורה ב-6 בנובמבר 2019.

ב-6 ביוני 2023 הושקה השמורה בטקס בלב הים, במעמד השרה להגנת הסביבה, עידית סילמן, כשמורה ימית תיירותית ונפתחה רשמית למבקרים – כמעט ארבע שנים לאחר שהוכרזה. השמורה היא השמורה הימית התיירותית הראשונה והיחידה בחופיו הישראליים של הים התיכון – עם מספר מועדוני שיט וצלילה מורשים וארבעה חופי רחצה<ref></ref>.

== החי ==
=== יונקים ===
לעיתים נצפה באזור כלב ים נזירי מצוי.

=== דגים ===
שמורת הטבע היא האזור בו נצפים בצלילה הכי הרבה דגי סחוס בישראל – כמעט כ-40% מהתצפיות. עד היום תועדו מספר תצפיות של שני מינים של כרישים בשמורה.

בשמורת אכזיב מתקיימת האוכלוסייה הגדולה ביותר בישראל של שני מיני דקרים: דקר הסלעים והדקרנית האדומה. בנוסף, מתקיים בה גם המין דקר אלכסנדרוני.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.parks.org.il/reserve-park/nikra/ שמורת ים ראש הנקרה-אכזיב], באתר רשות הטבע והגנים
* [https://inature.info/wiki/שמורת_ים_ראש_הנקרה שמורת ים ראש הנקרה-אכזיב], באתר טבע ונופים בישראל
* [https://mafish.org.il/marine-reserves/שמורת-ים-ראש-הנקרה-אכזיב/ שמורת ים ראש הנקרה-אכזיב], באתר החצי הכחול
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הים התיכון: שמורות טבע
קטגוריה:ישראל: שמורות טבע ימיות
רכסי פארק

רכסי פארק או רכסי הפארק (באנגלית: Park Ranges) המכונים גם הרכסים העיקריים (באנגלית: Main Ranges) הם קבוצה גדולה של רכסי הרים במרכז הרי הרוקי הקנדיים. הרכסים ממוקמים בין דרום - מזרח פרובינציית קולומביה הבריטית ודרום - מערב פרובינציית אלברטה שבקנדה.

קבוצת הרכסים הזו היא אחת משלוש קבוצות הרכסים העיקריים של הרכסים הקונטיננטליים.

רכסי הפארק הם קבוצת הרכסים המרכזית מבין שלוש קבוצות רכסים אלה.

== תת-- רכסים ==
רכסי פארק כוללים את רכסי ההרים:

== קישורים חיצוניים ==
* [https://apps.gov.bc.ca/pub/bcgnws/names/50834.html רכסי פארק] באתר השמות הרשמי של ממשלת קולומביה הבריטית
* [https://www.mountain-forecast.com/subranges/park-ranges/locations תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הרי רכסי פארק]

== הערות שוליים ==

פארק
הודי להב

יהודה (הודי) להב הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, בתפקידו האחרון שימש נספח צה"ל בצרפת. קודם לכן שירת כנווט קרב ומפקד בחיל האוויר ופיקד על בסיס עובדה.

==ביוגרפיה==
להב שירת כנווט קרב בחיל האוויר. ב-2005 מונה למפקד טייסת המזל"טים הראשונה (טייסת 200), במהלך כהונתו פיקד על גדוד בעת ביצוע תוכנית ההתנתקות, בטייסת נקלטו כטמ"מים מדגם שובל. ב-2008 מונה למפקד בסיס עובדה. באוגוסט 2011 מונה לנספח צה"ל בצרפת תפקיד אותו מילא עד שחרורו באוגוסט 2014.

לאחר שחרורו עבד בהתעשייה האווירית לישראל כמנהל שיווק, ב-2018 מונה למנהל מפעל רקיע וסגן מנהל חטיבת כלי טיס צבאיים. ב-2020 מונה למנהל הפעילות העסקית (CBO) בחברת NSO.

ב-2021 מונה לסמנכ"ל שיווק של התעשייה האווירית.

להב בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב ותואר שני במנהל עסקים בתוכנית קלוג רקנאטי באוניברסיטת תל אביב.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופי-משנה בחיל האוויר
קטגוריה:נווטי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מפקדי בסיס עובדה
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בצרפת
קטגוריה:סגל התעשייה האווירית לישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
לוקאס קראנאך הבן

לוקאס קראנאך הבן (בגרמנית: Lucas Cranach der Jüngere; 4 באוקטובר 1515 – 25 בינואר 1586) היה צייר גרמני, בנו של לוקאס קראנאך האב.

== ביוגרפיה ==
לוקס קראנאך הבן נולד בויטנברג, גרמניה בשנת 1515. לצייר לוקאס קארנאך ולרעייתו, ברברה ברניבר (Barbara Brengebier). הוא החל לעסוק בציור בשולייה בסדנה של אביו, יחד עם אחיו האנס קראנאך . ב-20 בפברואר 1541 נישא לברברה ברוק (Barbara Brück). בשנת 1550, בעקבות עזיבתו של אביו לגלות, יחד עם פטרונו יוהאן פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, קיבל קראנאך הצעיר את האחריות על הסדנה המשפחתית. ב-24 במאי 1551 נישא בשנית למגדלנה שרף (Magdalena Schurff). מרעייתו הראשונה היו לו שלושה בנים ובת, ואילו מרעייתו השנייה נולדו לו חמישה ילדים, בהם הצייר אוגוסטין קראנאך .
קראנאך נפטר ב-25 בינואר 1586 ונקבר בכנסייה העירונית של ויטנברג.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציירים גרמנים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:ילידי 1515
קטגוריה:נפטרים ב-1586
שמורת איי חוף ראש הנקרה

שמורת איי חוף ראש הנקרה היא שמורת טבע ימית, הכוללת בתחומיה את איי ראש הנקרה. השמורה נמצאת בתחומי שמורת ים ראש הנקרה-אכזיב. 
האיים נכללו בתוכנית הראשונית להכרזה נרחבת על 50 שמורות טבע בישראל, שהוצגה בשנת 1956. השמורה הוכרזה ב-10 ביוני 1965, ושטחה הוא כ-311 דונם.

השמורה משתרעת בשני גושים נפרדים באיי החוף - האי "שחף" והאי "נחליאלי" מערבית לשפך נחל בצת, והאי "אכזיב" הנמצא מערבית לגן הלאומי אכזיב. העלייה לאיים אסורה, וכך גם השהייה בים בתחום 150 מ' מהאיים - על מנת לא לפגוע בפעילות הקינון בהם.

האיים הם בין המקומות היחידים בישראל שבהם מקננות הציפורים הנדירות נחליאלי לבן, שחף כספי ושחפית הים.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://inature.info/wiki/שמורת_איי_חוף_ראש_הנקרה שמורת איי חוף ראש הנקרה], באתר טבע ונופים בישראל

==הערות שוליים==

קטגוריה:הים התיכון: שמורות טבע
קטגוריה:ישראל: שמורות טבע ימיות
פיטר קרמה

פטר קרמה (בדנית: Peter Cramer; 24 באוגוסט 1726 – 17 ביולי 1782) היה צייר דני שהתמחה בתפאורות נוף לתיאטרון ובעבודות דקורטיביות.

== ביוגרפיה ==
הוא כנראה היה אוטודידקט. בשנות ה-40 של המאה ה-18 הוא עשה כמה רישומים לגרסאות מוקדמות של הספר "המסע למצרים ונוביה" מאת פרדריק לואיס נורדן מטעם האקדמיה המלכותית הדנית למדעים.

על בסיס זה, בשנת 1754, הומלץ לו על ידי האקדמיה המלכותית לאמנויות יפות לקבל מלגת השתלמות שתאפשר לו להיות "צייר היסטורי מוכשר". אולם האקדמיה התעקשה לפעול על פי ההליך, והוא נדרש להתמודד על מדליית זהב בשנת 1756. הוא לא הצליח להגיע למקום הראשון ותוכניות השתלמות שלו לא מומשו.

הוא החל לעשות תפאורות באמצע שנות ה-50 של המאה ה-18, כאשר יצר סצנות לחבר, נילס קרוג ברדל, מלחין שכתב שתי אופרות. הם הכירו כי לקרמה היה זמר חובב ולפעמים הופיע במסיבות.

בשנת 1762 הוא הוכר כצייר סצנות מקצועי שעסק בכך עד מותו.

לאחר שנת 1773' הוא יצר ציורים רבים, בעיקר בשל תמיכה שקיבל מהאקדמיה כנגד הצייר האטלקי קרלו גאלי דה ביבינה, בן למשפחת האמנים איטלקית מפורסמת.

בנוסף לעבודות התיאטרון שלו, הוא יצר סצנות ז'אנר שהזכירו את דוד טנירס הבן ואדריאן ברואר והיה בין הראשונים שקבלו השראה מהאיכרים הדנים.

בשנת 1777, הוא הפך למועמד לחברות באקדמיה. בשנה שלאחר מכן שלח אליהם שתי יצירות שהוצגו בהצלחה, והפך לחבר, ודיוקנו צויר על ידי ויגיליוס אריקסן.

אולם כבוד זה היה קצר מועד. הוא התמכר לאלכוהול, ומת בשנת 1782, בן חמישים ושש.

רבות מיצירותיו נחקקו מאוחר יותר על ידי יונאס האס ויוהאן פרדריק קלמנס.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
קובץ:Peter Cramer - Balders Død - 1779.jpg
קובץ:Peter Cramer - Landscape With Skaters - KMS6404 - Statens Museum for Kunst.jpg
קובץ:By Peter Cramer - Danish expedition to Algier, 1770.jpg
קובץ:Cramer-Bread.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים דנים
קטגוריה:ילידי 1726
קטגוריה:נפטרים ב-1782
יחסי מיאנמר–פקיסטן

יחסי מיאנמר–פקיסטן הם היחסים הבילטרליים שבין הרפובליקה של איחוד מיאנמר לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן. בין שתי המדינות קיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. למיאנמר שגרירות באסלאמאבאד, בירת פקיסטן, ולפקיסטן שגרירות ביאנגון.

== היסטוריה ==
היחסים בין מיאנמר ופקיסטן כוננו ב-14 באוגוסט 1947 בין בורמה של אז ופקיסטן. בתחילה שתי המדינות חלקו גבול משותף, כשפקיסטן שלטה בבנגלדש של ימינו עד 1971. שגריר מיאנמר הראשון לפקיסטן, או-פה קין היה הנציג הזר הראשון שהציג את כתב ההאמנה שלו למושל הכללי הראשון של פקיסטן, מוחמד עלי ג'ינה.

=== התקוממות בדלנית במיאנמר ===
במאי 1946 נפגשו מנהיגים מוסלמים מחבל ראקין עם מוחמד עלי ג'ינה, המושל הכללי הראשון של פקיסטן וביקשו ממנו לספח שתי עיירות באזור מאיו, סמוך לגבול עם מזרח פקיסטן (בנגלדש של ימינו). חודשיים לאחר מכן נוסדה ליגת המוסלמים בצפון ראקין בעיר אקואב, שביקשה שוב מעלי ג'ינה לספח את המקום. מושל פקיסטן עלי ג'ינה סירב באומרו כי אין ביכולתו להתערב בענייניה הפנימיים של מיאנמר. לאחר סירובה של פקיסטן נעשו ניסיונות שונים מצד המוסלמים להעביר את השליטה באזור לפקיסטן, לרבות פניות לפרלמנט הבורמזי, שדחה אותן.

בשנת 1947 הוקמה מיליציית מוג'אהדין בדלנית מזוינת מקומית, במטרה להקים מחוז אוטונומי אסלאמי בצפון ראקין, שפעלה עד שנות ה-60. המוג'אהידין החלו בפעילות טרור ונחלו הצלחות רבות בתחילה בכבשם כמעט את כל צפון ראקין בשלב מסוים. בשנת 1948 הוכרז משטר צבאי באזור וצבא מיאנמר החל בפעילות לשחרור האזור מידי המוג'אהידין. אולם בשנים הראשונות התקיימו קרבות עקובים מדם והממשל חווה כישלונות רבים.

הטטמדאו יזם מספר מבצעים צבאיים לאורך השנים, הגדולים שבהם "מבצע מאיו" באוקטובר 1952 ו"מבצע מונסון" באוקטובר 1954 שהצליחו לשבור במידה רבה את האחיזה של המוג'אהידין באזור ולחסל מספר מנהיגים בולטים של הארגון.
בתחילה תמכה פקיסטן השכנה בהתקוממות המזוינת של המוג'אהידין נגד בורמה תוך הזדהות עם "אחיהם המוסלמים", אולם בשלב מסוים, לאחר שהחלה לחוות פעילות טרור בתחומה קיימה פקיסטן דיונים עם בורמה על הדרכים לטיפול בבעיית הטרור ובורמה מצידה דרשה הפסקה של התמיכה שהעניקה פקיסטן למוג'אהידין.

משנת 1957 ועד לגסיסת הארגון באמצע שנות ה-60, נכנעו מספר פלגים במוג'אהידין בכל פעם של עשרות או מאות מחבלים.

== יחסים דיפלומטיים ==
חברת פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס הפעילה בעבר קו טיסות ליאנגון. מיאנמר סיפקה בעבר מסלול פינוי לטייסת הצבאית הפקיסטנית אחרי ההשתלטות על מזרח פקיסטן על ידי הודו ב-1971.

ב-26 ביולי 2012 השמיע הטליבאן הפקיסטני איום לפיו יתקוף את מיאנמר אלא אם פקיסטן תנתק עמה את היחסים, זאת בתגובה למה שנראה על ידי הארגון כפשעים נגד בני הרוהינגיה.

== מסחר ==
במהלך שנות ה-50 וה-60 המסחר בין מיאנמר ופקיסטן היה הגדול ביותר בהיקפו לעומת יתר מדינות דרום מזרח אסיה, אולם עם השנים הוא הלך והצטמצם. ב-1995 עמד היקף המסחר על 34 מיליון דולר, ובשנת 1999 על 10 מיליון דולר בלבד. עם תחילת שנות ה-2000 חל שיפור מסוים בהיקפי המסחר, ובשנת 2000 עמד היקף המסחר על 24 מיליון, אולם נכון לשנת 2020, היקף הסחורות המועברות בין המדינות נמצא בירידה עם שווי כולל של כ-20 מיליון דולר.

== שיתוף פעולה ביטחוני ==
מיאנמר ופקיסטן מנהלות שיתוף פעולה ביטחוני. פקיסטן מאמנת אנשי צבא ממיאנמר, וכן מכרה לה מטוסי קרב פקיסטניים.

תרומה נוספת של פקיסטן לצבא מיאנמר הייתה אימון צוותי הצוללות של חיל הים. ביוני 2013 דווח כי בסביבות 20 קצינים מחיל הים של מיאנמר ביקרו בעיר הנמל קראצ'י באפריל-מאי אותה שנה כדי להתחיל באימונים בסיסיים בשימוש בצוללות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==
שמורת ים דור-הבונים

שמורת ים דור-הבונים היא שמורת טבע ימית מול חוף דור-הבונים שהוכרזה ב-11 ביוני 2002, ושטחה הוא כ-5,192 דונם. כמו כן, רצועת החוף "חוף דור-הבונים" הגובלת בשמורה נכללת בתחום שמורת חוף הבונים.

== החי ==
בסקר שנערך בשמורה בשנת 1994, אותרו בה כ-100 מיני חסרי חוליות ימיים, ובכללם כ-39 מיני רכיכות וכ-20 מיני סרטנים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://inature.info/wiki/שמורת_ים_דור-הבונים שמורת ים דור-הבונים], באתר טבע ונופים בישראל

קטגוריה:הים התיכון: שמורות טבע
קטגוריה:ישראל: שמורות טבע ימיות
שמורת ים ראש הכרמל

שמורת ים ראש כרמל היא שמורת טבע ימית על יד מפרץ חיפה שהוכרזה ב-4 במאי 2021.

== הכרזת השמורה ==
בשנת 2017, רשות הטבע והגנים בשיתוף פעולה עם החברה להגנת הטבע הגישה לאישור מנהל התכנון תוכנית מספר 304-0495671<ref></ref> להקמת שמורת טבע ים ראש כרמל במפרץ חיפה, בתחום השיפוט של עיריית חיפה, בהמשך לשמורה הימית שקמונה שהוכרזה בשנת 2008.

מטרת השמורה היא להגן על רכס הכרמל התת-ימי ולשמר אותו, בין השאר על ידי איסור עקרוני של דיג, הטלת מגבלות על עגינה וצמצום פעילות פיתוח בתחום השמורה, מכוח "חוק גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה התשנ"ח-1998". דבר זה מבטיח הגנה על המערכות האקולוגיות הייחודיות הכוללות מגוון ביולוגי רב של בתי גידול חי, צומח ודומם.

התוכנית אושרה בשנת 2019. השמורה הוכרזה רשמית בשנת 2021.<ref></ref>

== תיאור השמורה ==
=== גבולות השמורה ===
*במזרח: מפרץ חיפה ושמורת הטבע הימית שקמונה
*במערב: קצה המתלול המערבי של ראש כרמל
*בצפון: גבולו הצפוני של בית הגידול העמוק של ראש הכרמל "מדרגת חיל הים" ו"מדרגת התשבי"
*בדרום: משמורת הטבע הימית שקמונה ועד לעומק של כ-50 מ' מתחת לפני הים.

שטח השמורה הוא 46.3 קמ"ר, המרחק המרבי של הגבול המערבי מחיפה הוא 12 ק"מ, אורך קו החוף 4.642 ק"מ והעומק המרבי בשמורה 370 מ'.<ref></ref>

=== המערכת האקולוגית ===
שמורת ים ראש כרמל נמצאת בקצה המתלול המערבי של ראש כרמל, היורד מסטלה מריס לכיוון בת גלים, גולש לתוך הים וממשיך באופן רצוף עד לעומק של 370 מ' מתחת לפני המים במרחק של 12 ק"מ מהחוף. רכס גיר זה מהווה תשתית עשירה לשוניות סלעיות ומיני רבים של יצורים ימיים.

בשמורה טבע עשיר ופראי: צבי ים, חתולי ים, עדרי דגים משוטטים בין השוניות הסלעיות, וספוגים היוצרים מחסה לסרטנים, נחשוני ים וחלזונות במגוון צבעים וצורות.

בתי הגידול מופו על ידי המכון לחקר הימים והאגמים בהנחיית פרופסור גיל רילוב מאוניברסיטת חיפה ועל ידי המכון הגיאולוגי בהנחיית פרופסור מיכה אילן מאוניברסיטת תל אביב.

השוניות הרדודות המגיעות עד לעומק של 45 מ', מדרגת שקמונה, שונית הכרמל ומדרגת התשבי, עשירות מאוד באצות, צדפות ומינים רבים של דגים, ביניהם דגי דקר הסלעים וחתולי ים.

בשוניות העמוקות יותר, שונית חיל הים ומדרגות חיל הים, משגשגים גני ספוגים, סרטנים, דיונונים, תמנונים ומיני דגי קרקעית.<ref></ref>

בתצפיות שנערכו בשמורה על ידי המרכז להצלת צבי ים של רשות הטבע והגנים, העמותה למחקר והצלת יונקים ימיים וצפרים המתמחים בעופות ים, נצפו מינים של יונקים ימיים ממשפחת הלווייתנים. בעונות נדידת הציפורים, באביב ובסתיו, הופך שטח השמורה לאתר מנוחה והזנה לעופות ים נודדים.<ref></ref>

<gallery>
Epinephelus marginatus 2 by Line1.jpg|דקר הסלעים
Georgia Aquarium - Cuttlefish Jan 2006.jpg|דיונון
Reef3859 - Flickr - NOAA Photo Library.jpg| גן ספוגים
Chelonia Mydas.JPG|צב ים
</gallery>

== ראו גם ==
* גנים לאומיים ימיים בישראל
* המכון לחקר ימים ואגמים
* שמורות טבע ימיות בישראל

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.parks.org.il/article/r-carmel/ שמורת ים ראש הכרמל], באתר רשות הטבע והגנים
* [https://inature.info/wiki/שמורת_ים_ראש_כרמל שמורת ים ראש הכרמל], באתר טבע ונופים בישראל
* [https://mafish.org.il/marine-reserves/שמורת-ראש-כרמל/ שמורת ים ראש הכרמל], באתר החצי הכחול

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הים התיכון: שמורות טבע
קטגוריה:ישראל: שמורות טבע ימיות
שמורת איי חוף דור-מעגן מיכאל

שמורת איי חוף דור-מעגן מיכאל היא שמורת טבע ימית, הכוללת בתחומיה את איי חוף דור ומעגן מיכאל. השמורה הוכרזה ב-26 בנובמבר 1964, ושטחה הוא כ-21 דונם.

השמורה משתרעת בשני גושים נפרדים באיי החוף – "אי היונים" ממערב למעגן מיכאל (שטחו 2.8 דונם), ו"אי חופמי" ממערב למושב דור (שטחו 2.4 דונם). האיים נוספים – "שחפית", "דור" ו"טפת", אינם נכללים בשטח השמורה. העלייה לאיים אסורה, על מנת לא לפגוע בפעילות הקינון המתקיימת בהם.

==היסטוריה==
השמורה הייתה בין שלוש השמורות המוכרות בישראל, בתחילת 1962, עוד בטרם חקיקת החוק להכרזה על שמורות טבע. השמורה גם הייתה מהשמורות הראשונות שהוכרזו על פי החוק.

== החי ==
אי היונים משמש כאתר קינון ליוני בית, ובשנים האחרונות מקננים בו גם עשרות ברווזי ברכייה.

במחקר שנערך בשנים 2017–2018, התגלו באיים אוכלוסיות זוחלים, חרף שטחם המצומצם. באי היונים תועדו 3 מינים – שממית הבתים, נחושית עינונית וצב ביצה מצוי. באי חופמי תועדה שממית הבתים. זוחלים תועדו גם באי שחפית (שממית הבתים ושנונית השפלה) ודור (שממית הבתים, נחושית עינונית, חומט גמד וצב ביצה מצוי) שאינם נכללים בשמורה.

== הצומח ==
איי החוף הם אחד המקומות האחרונים בישראל בהם גדל הצמח אוכם חופי, הנמצא הן באי היונים והן באיי חוף דור.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://inature.info/wiki/שמורת_איי_חוף_דור_ומעגן_מיכאל שמורת איי חוף דור-מעגן מיכאל], באתר טבע ונופים בישראל

==הערות שוליים==

קטגוריה:הים התיכון: שמורות טבע
קטגוריה:ישראל: שמורות טבע ימיות
קופה אמריקה 1935

אליפות אמריקה הדרומית 1935 (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1935) היא המהדורה ה-13 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל. הטורניר נערך בפרו בין ה-6 בינואר ל-17 בינואר 1935, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL). בטורניר הגמר השתתפו ארבע נבחרות החברות בהתאחדות.

הטורניר כולו נערך באצטדיון נסיונל בעיר הבירה לימה ומספר המושבים היה 40,000. לא היו שלבי מוקדמות לטורניר. המדינות המשתתפות היו אורוגוואי, פרו, צ'ילה ומחזיקת הגביע ארגנטינה. ארבעתן מתחרות אחת נגד השנייה בבית אחד. שתי נקודות התקבלו בניצחון, נקודה אחת לתוצאת תיקו ואפס נקודות להפסד. אם והתקבל שוויון נקודות בין שתי ומעלה הנבחרות המובילות בבית, משחק גמר יערך כדי לקבוע מי הזוכה. ברזיל, בוליביה ופרגוואי פרשו מהטורניר.

אחרי קיום המונדיאל הראשון ב-1930, בו אורוגוואי זכתה עם ניצחון בגמר 2–4 על ארגנטינה, הסכסוך המתמשך בין ההתאחדויות של אורוגוואי וארגנטינה גרם לטורניר שלא להתקיים מספר שנים אחר כך. רק ב-1935 היה אפשרי לקיים טורניר נוסף ב"מתכונת מיוחדת", ועל מנת להרגיע את הרוחות לא הוענק גביע לזוכה. בנוסף לכך, טורניר זה שימש גם כמוקדמות לאולימפיאדת הקיץ 1936 שנערכה בברלין, גרמניה.

==המשחקים==

----

----

----

----

----

==מלכי השערים==
[[הרמיניו מסנטוניו, סיים כמלך שערי הטורניר]]
;4 שערים
* הרמיניו מסנטוניו
;3 שערים
* אניבל צ'וקה
;2 שערים
* דייגו גרסיה
* הקטור קסטרו

==קישורים חיצוניים==

* [http://isr.worldfootball.net/spielplan/copa-america-1935-in-peru-endrunde/0/ נתונים על קופה אמריקה 1935]
*[http://www.rsssf.com/tables/17safull.html קופה אמריקה 1935 בארכיון RSSSF]

קטגוריה:קופה אמריקה
קטגוריה:1935 בספורט
קטגוריה:תחרויות כדורגל בפרו
Because of You (אלבום של טוני בנט)

Because of You (בעברית: "בגללך") הוא אלבום הבכורה של הזמר האמריקאי טוני בנט. את האלבום הוציאה חברת התקליטים קולומביה רקורדס, בספטמבר 1952, לאחר שהוקלט בשנתיים הקודמות. מהדורתו המחודשת יצאה לאור בשנת 1956, וכללה ארבע רצועות בונוס.

== רשימת רצועות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1952
קטגוריה:אלבומי 1956
קטגוריה:אלבומי טוני בנט
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי ג'אז
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
Cloud 7

Cloud 7 (בעברית: "ענן 7") הוא האלבום השני של הזמר האמריקאי טוני בנט. את האלבום הוציאה חברת התקליטים קולומביה רקורדס, ב-25 בפברואר 1955, לאחר שהוקלט בשנה הקודמת. Cloud 7, בניגוד לאלבום הקודם, בוצע בסגנון ג'אז, שלימים הפך למוטיב מרכזי ביצירותיו המוזיקליות של בנט. את האלבום הפיק מיץ' מילר ועיבד צ'אק וין.

== רשימת רצועות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 1955
קטגוריה:אלבומי טוני בנט
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי ג'אז
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
שאגן אדום בוליביאני

שאגן אדום בוליביאני (שם מדעי: Alouatta sara) הוא מין קוף רחב-אף דרום אמריקאי בסוג שאגן. הוא מצוי בבוליביה ומסווג כמין נפרד מאז 1985 (הופרד משאגן אדום ונצואלי).

אורכם של הזכרים נע בין 50–56 סנטימטרים, ושל הנקבות – בין 46–49 סנטימטרים. משקלם של הזכרים הוא 5.4–9 קילוגרם. הם ניזונים בעיקר מעלים, אך אוכלים גם אגוזים, פירות ופרחים.

==התנהגות==
הוא חי בקבוצות של 1–3 זכרים ו-2–7 נקבות. מפעם לפעם הזכרים הצעירים מנסים להשיג שליטה על הקבוצה. הם מתעוררים מוקדם בבוקר ומתחילים בשאגות שניתן לשמוע במרחק של 3.5 קילומטרים. מטרת השאגות לסמן את השטח שבשליטת הקבוצה. שאגות נוספות מתבצעות בערב. כמו כן הם שואגים במהלך הגשם.

האויב של הקוף הוא היגואר. כאשר הוא נמצא בסביבה הקופים עולים לצמרות העצים וזורקים משם זרדים וענפי עצים.

==רבייה==
ישנה תחרות מינית אכזרית בין הזכרים בשל יחס לא מאוזן בין זכרים לנקבות. הנקבות מושכות את הזכרים על ידי הזזת הלשון כדי להזדווג. אם הזכר אינו מגיב, הנקבה עוברת לזכר אחר. תקופת ההיריון הממוצעת היא 190 יום. העולל יישאר עם אמו בין 18 ל-24 חודשים. כאשר זכר צעיר או פולש הורג את המנהיג ואת כל צאצאיו, וכך הורג כל מתחרה אפשרי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי דניאל אליוט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1910
קטגוריה:בוליביה: יונקים
קטגוריה:יונקים ביער האמזונאס
קטגוריה:קופי עכביש
קטגוריה:מינים קרובים לסיכון
פריץ שנברג

וילהלם אוטו פריץ שנברג (12 בדצמבר 1878, ברלין - 9 בפברואר 1968) היה דיפלומט גרמני ופושע מלחמה נאצי.

== ביוגרפיה ==
פריץ שנברג היה בנו של בעל מלון. הוא למד בבית ספר הומבולדט בברלין. משנת 1898 למד משפטים בברלין ובשנת 1900 עבר בחינת הסמכה בטורקית בסמינר לשפות מזרחיות. בשנת 1902 קיבל את הדוקטורט שלו עם עבודת גמר על משפט מסחרי, נכנס לשירות דראגומן במשרד החוץ והועסק כדיפלומט של גרמניה במקומות שונים באימפריה העות'מאנית עד תום מלחמת העולם הראשונה בשנת 1918. בשנים 1919 - 1922 היה קונסול Chargé d'affaires בקובנה שבליטא שהוקמה באותה תקופה. בשנים 1926 - 1932 היה קונסול בגלאץ ברומניה.

בינואר 1938 הפך לקונסול הכללי בסלוניקי, יוון. לאחר כיבוש יוון על ידי גרמניה הנאצית ב-1941, היה שנברג מעורב באופן פעיל בגטואיזציה ובגירוש יהודי סלוניקי למחנה ההשמדה אושוויץ יחד עם עוזרו הבכיר של אדולף אייכמן, דיטר ויסליצני. הוא דיווח למשרד החוץ ב-15 במרץ 1943 על הגירוש הראשון של היהודים מסלוניקי ותמך בהצעה לגירוש יהודים מקומיים בני לאומים אחרים. מקצת היהודים בעלי אזרחות זרה, בעיקר איטלקית וספרדית ניסו להמלט מסלוניקי בחסות הקונסולים הזרים אך שנברג דיווח ב-1943 לברלין כי משפחות מודיאנו (Modiano) ונברו (Navaro) זכו באזרחות איטלקית והוסיף כי מדובר ביהודים עשירים ובעלי השפעה. שנברג מסר לשלטונות הגרמנים כי מקורות המידע לעניין הענקת האזרחות האיטלקית ליהודים יוונים הם הרב קורץ ואלבלה.

שנברג שב לברלין באמצע 1943 ופרש בנובמבר 1944. בשנות השישים חקרה הפרקליטות של קובלנץ אותו ואת גינתר אלטנבורג, הסוכן הגרמני דאז, באתונה אך מסיבות עלומות החליטה שלא להעמידם לדין בגין פשעיהם.

==קישורים חיצוניים==
* [https://comdeg.eu/compendium/artikel/94883/ פריץ שנברג - ביוגרפיה.] (בגרמנית)

==הערות שוליים==

קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:דיפלומטים גרמנים
קטגוריה:דרגומנים
קטגוריה:שואת יהודי יוון
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1878
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1968
אלמוני בזרועותי

אלמוני בזרועותי (באנגלית: A Stranger in My Arms) הוא סרט דרמה אמריקאי בשחור-לבן משנת 1959 בבימויו של הלמוט קאוטנר, עם ג'ף צ'נדלר, ג'ון אליסון וסנדרה די בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן "And Ride a Tiger" של רוברט וילדר.

העלילה מתרחשת בתקופת מלחמת קוריאה ומתוארת בחלקה בשיטת פלשבק.

==תקציר העלילה==
פייק יארנל (ג'ף צ'נדלר) היה טייס קרב במלחמת קוריאה. באחת הפעולות טעה הנווט שלו דונלד ביסלי (פיטר גרייבס) והמטוס ניתק מהקבוצה נפגע באש ונפל למימי האוקיינוס השקט. הם שטו בסירת גומי ללא קשר וביסלי החל להתפרע, לדבר על מוות, לשתות מי ים ולבסוף ניצל הזדמנות, לקח את אקדחו של פייק וירה בעצמו. פייק הגיע לאי, קבר אותו ולאחר שניצל הודיע כי ביסלי טבע בים.

הזכרונות האלה רודפים אותו והוא עושה שטויות באוויר ומקורקע.

כריסטין ביסלי (ג'ון אליסון), אלמנתו של דונלד, מגיעה לבסיס ומבקשת ממנו להיות נוכח בטקס קריאת בית חולים על שמו של דונלד. פייק מסרב, אבל בכל זאת מגיע באמצע הטקס. הוא מתוודע לפאט (סנדרה די), אחותו של דונלד שמנסה לחזר אחריו וכן להוריו של דונלד, הארלי (קונרד נאג'ל) ווירג'יני (מרי אסטור).

פייק שם לב שהאם היא שתלטנית וכריסטין כנועה. מטרתה של האם היא שדונלד יקבל את מדליית הכבוד של הקונגרס. למטרה הזאת היא זקוקה לתמיכתו של פייק שיעיד על גבורתו של בנה.

פייק מוזמן לסעודה בה נמצא גם ואנס ביסלי (צ'ארלס קובורן) אביו של הארלי וסבו של דונלד. ואנס הוא עשיר ובעל השפעה גדולה בממשל ובצבא. הוא מבקש מפייק להמליץ על דונלד למדליית הכבוד. פייק ממאן ואומר שרק בודדים קבלו זאת על מעשי גבורה יוצאים מהכלל. כאשר ואנס מציע לו סכום כסף גדול פייק כועס ועוזב את המקום למלון. כריסטין מגיעה אליו ומתפתח ביניהם קשר אהבה למורת רוחה של האם.

פייק מגלה לבסוף לכריסטין את אופיו האמיתי של דונלד שלא אהב אותה ושהתחתן אתה רק כדי לברוח מאמו השתלטנית. דונלד כתב זאת לפני מותו ופייק מראה את המכתב לאם שפורצת בבכי ומאשימה את פייק במות בנה, אך הפעם האב יוצא נגדה והיא מתמוטטת. פייק עוזב וכריסטין אחריו.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|ג'ף צ'נדלר
|פייק יארנל
|טייס
|-
|ג'ון אליסון
|כריסטינה ביסלי
|האלמנה
|-
|סנדרה די
|פאט ביסלי
|האחות
|-
|פיטר גרייבס
|דונלד ביסלי
|נווט
|-
|מרי אסטור
|וירג'יני ביסלי
|האם
|-
|קונרד נאג'ל
|הארלי ביסלי
|האב
|-
|צ'ארלס קובורן
|ואנס ביסלי
|סבא של דונלד
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.tcm.com/tcmdb/title/91631/a-stranger-in-my-arms#overview אלמוני בזרועותי], באתר TCM

קטגוריה:סרטי 1959
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי מלחמה
קטגוריה:סרטי תעופה אמריקאיים
קטגוריה:ארצות הברית במלחמת קוריאה
קטגוריה:סרטי סנדרה די
מקסים בלדרי

מקסים אלכסנדר בלדרי (באנגלית: Maxim Alexander Baldry; נולד ב-5 בינואר 1996) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי.

== ביוגרפיה ==
בלדרי נולד בשנת 1996 בסארי, דרום מזרח אנגליה, לאב אנגלי ולאם ילידת רוסיה. המשפחה שהתה במוסקבה ובוורשה בשבע השנים הראשונות לחייו. הוא חזר לאנגליה בשנת 2003.<ref>https://www.theglassmagazine.com/maxim-baldry-talks-to-glass-about-new-show-years-and-years/</ref>

=== קריירה ===
הוא החל להתעניין במשחק מגיל צעיר מאוד. בתחילה היה מעורב בהפקות במה עצמאיות רבות שאחת מהן, הייתה פטר והזאב לפני שהחל את לימודיו בבית הספר לאמנויות הבמה של ג'ק פאלמר בשנת 2005.

בלדרי זכה להכרה לראשונה, כשכיכב בסרט הקומדיה "החופשה של בין" בכיכובו של רואן אטקינסון. תפקיד זה זיכה את בלדרי במועמדות לפרס האמן הצעיר בקטגוריית הביצוע הטוב ביותר בסרט עלילתי. לאחר מכן שיחק בסדרה "רומא" שזכתה לשבחים רבים. בסדרה הוא גילם את קיסריון, בנם של יוליוס קיסר וקלאופטרה.

בשנת 2008 שיחק בתיאטרון הלאומי במחזה "קעקוע הוורדים". בלדרי נבחר להיות שחקן קבוע בתיאטרון הנוער הלאומי בשנת 2010.

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable"
! שנה
! כותרת
! תפקיד
! הערות
|-
| 2005
|The Little Polar Bear 2: The Mysterious Island
| צ'וצ'ו (קול)
| המשך (דיבוב באנגלית)
|-
| rowspan="2" | 2007
| רומא
| קיסריון
| סדרות טלוויזיה (3 פרקים)
|-
| החופשה של בין
| סטפן
|
|-
| 2016–2017
| הוליאוקס
| ליאם דונובן<ref></ref>
| סדרה רגילה (80 פרקים)
|-
| 2018
| מורשת לייק פלאסיד
| דני
| סרט טלוויזיה של Syfy
|-
| rowspan="2" | 2019
| השנים
| ויקטור גוראיה<ref></ref>
| סדרות טלוויזיה (6 פרקים)
|-
| חיים שלי
| אד
|סרט קולנוע 
|-
| rowspan="2" | 2020
| דוקטור הו
| ג'ון פולידורי<ref></ref>
| פרק: "The Haunting of Villa Diodati"
|-
| מכת מחץ
| לוריק דמאצ'י
| סדרות טלוויזיה (2 פרקים)
|-
| 2022
| שר הטבעות
| איסילדור
| סדרת טלוויזיה מבוססת על סדרת סרטי שר הטבעות
|}

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! פרס
! קטגוריה
! סרט
! תוצאה
! הערות
|-
| 2008
| פרסי האמן הצעיר ה-29
| ההופעה הטובה ביותר בסרט עלילתי - שחקן משנה - קומדיה או מחזמר
| החופשה של בין
| 
| <ref></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
 

קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:מדבבים בריטים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1996
EL/M-2090 TERRA

EL/M-2090 TERRA הוא מכ"ם AESA (ראשי תיבות באנגלית: Active Electronically Scanned Array , בעברית: מערך תר אלקטרונית פעיל) קרקעי, המפותח ומיוצר על ידי מפעל אלתא של התעשייה האווירית.

המכ"ם נועד לתת התראה מוקדמת לטווח ארוך מאוד ברמה האסטרטגית. המכ"ם פועל בשני תדרים ומורכב בעצם משני מכ"מים שונים: "EL/M-2090U ULTRA", הפועל על תדרי Ultra High Frequency (ר"ת: UHF), ומיועד להעניק את הזיהוי הראשוני של שיגור הטיל או מטוס ומכ"ם ה-"EL/M-2090S SPECTRA", הפועל בתדר S-Band ומספק רזולוציה גבוהה יותר. שני המכ"מים נותנים יחד כיסוי של 320 מעלות ויכולים לפעול סמוך זה לזה פיזית או במרחק אחד מהשני מכיוון שאת מכ"ם הספקטרה ניתן להרכיב גם על גבי כלי שיט. כל אחד משני המכ"מים בנוי מאלפי יחידות קולטות/משדרות שעושות שימוש בטכנולוגיית גליום ניטריד על מנת להעצים את היעילות שלהן. 

המערכת נמכרה ל-2 לקוחות מחוץ לישראל, ואינה נמצאת בשירות צה"ל, על אף שהיא יכולה להתחבר לכל מערכות היירוט של ישראל.

== מידות המערכת==
* EL/M-2090U ULTRA:
** רוחב: 30 מטר
** גובה: 10 מטר
** משקל: 280 טון
* EL/M-2090S SPECTRA:
** רוחב: 15 מטר
** גובה: 9 מטר
** משקל: 130 טון

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.iai.co.il/p/elm-2090-terra המכ"ם], באתר התעשייה האווירית
* 

קטגוריה:הגנה נגד טילים
קטגוריה:מכ"ם: מערכות קרקעיות
קטגוריה:מוצרי אלתא
יחסי אזרבייג'ן–תוניסיה

יחסי אזרבייג'ן–תוניסיה הם היחסים הבילטרליים שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין הרפובליקה התוניסאית. אזרבייג'ן ותוניסיה כוננו יחסים דיפלומטיים ביניהן ב-1 ביולי 1998.

== יחסים כלכליים ==
ב-15 בנובמבר 2005 ביקרה בתוניסיה משלחת בראשות שר התקשורת וטכנולוגיית המידע של אזרבייג'ן, עלי אבאסוב בעת שהשתתפה בכינוס השני של הוועידה העולמית בנושא טכנולוגיית מידע. במהלך הוועידה צוין "יום אזרבייג'ן" ב-17 בנובמבר.

כמעט כל הסחורות שמייצאת אזרבייג'ן לתוניסיה הן נפט, ואילו בין הסחורות שתוניסיה מייצאת לאזרבייג'ן ניתן למנות ביגוד, פירות, וציוד חשמלי. בשנת 2019 עמד היקף הסחורות שהועברו בין המדינות על 20.54 מיליון דולר, כשמאזן הסחר נטה לטובתה של אזרבייג'ן.

== יחסים תרבותיים ==
ביוני 2012 נערך בתוניס אירוע לציון יום אזרבייג'ן.

בהתאם לתוכנית הממלכתית "נוער אזרבייג'ן 2011–2015" נערכה במרץ-מאי 2014 תחרות חיבורים בנושא "מה אני יודע על אזרבייג'ן?" בתוניס. בסוף חודש אוגוסט ארגן משרד הנוער והספורט של אזרבייג'ן ביקור חינוכי לזוכים בתחרות.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==
מיכאיל צרתלי

מיכאיל מיחקו צרתלי (בגאורגית: მიხეილ მიხაკო წერეთელი) ( 23 בדצמבר 1978, נפת צ'יאתורה - 2 במרץ 1965, מינכן) הוא היסטוריון ודיפלומט גאורגי.

מיכאיל צרתלי נולד בכפר בנפת צ'יאתורה באימפריה הרוסית למשפחת נסיך גאורגי צרתלי. לאחר סיום בית הספר בקוטאיסי, הוא עבר לצרפת והחל לימודים בסורבון. בשנת 1913 הוא קיבל תואר דוקטור בהיסטוריה תוך התמחות באשורולוגיה מאוניברסיטת היידלברג. בשנים 1914–1918 הוא עבד באוניברסיטת ברלין ובמקביל היה פעיל באוגדות גאורגיות שדגלו בעצמאות המדינה. בשנים 1918–1919 מיכאיל צרתלי היה שגריר של הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה בשוודיה ונורווגיה. בשנת 1919 הוא חזר לטביליסי ומונה לפרופסור באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי

בשנת 1921 הרפובליקה הגאורגית הפסיקה להתקיים ושטחה סופח לרוסיה הסובייטית. מיכאיל צרתלי עזב את גבולות גאורגיה, הגיע לבריסל והחל לעבוד באוניברסיטה החופשית של בריסל. בשנים 1933–1945 הוא היה פרופסור באוניברסיטת הומבולדט של ברלין. לאחר 1945 הוא התגורר במינכן.

מיכאיל צרתלי התמחה בהיסטוריה של גאורגיה. בשנת 1912 הוא פרסם תוצאות מחקר השוואתי של השפה הגאורגית ושומרית. בשנת 1925 הוא פרסם תרגום לגאורגית של "עלילות גילגמש". בשנת 1955 מיכאיל צרתלי פרסם תרגום לגרמנית של "עוטה עור הנמר". בסך הכל מיכאיל צרתלי פרסם כ-80 ספרים בנושא היסטוריה של גאורגיה ואזור הקווקז.

בשנים 1925–1954 הוא היה בין הפעילים הבולטים של "תתרי גיאורגי" - ארגון של גאורגים גולים באירופה.

בשנת 2013 למיכאיל צרתלי הוענק עיטור "הגיבור הלאומי של גאורגיה" .

== קישורים חיצוניים ==

* [https://vk.com/@kartveloba-vydauschiisya-uchenyi-mihakomihail-cereteli ביוגרפיה] 

קטגוריה:מדענים גאורגים
קטגוריה:דיפלומטים גאורגים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת היידלברג
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:ילידי 1878
קטגוריה:נפטרים ב-1945
FreeSync

FreeSync היא טכנולוגיה חופשית לקצב רענון משתנה המפותחת על ידי חברת AMD ונועדה למנוע קריעת מסך ואת הצורך בשימוש בתוכנות חלופיות כמו סנכרון אנכי (Vsync). הטכנולוגיה פותרת את תופעת קריעת המסך על ידי שינוי קצב הרענון של מסך התצוגה והתאמה לקצב הפריימים לשנייה שהכרטיס הגרפי מרנדר על בסיס היישום הגרפי שרץ על המחשב. קריעת מסך נוצרת כאשר אין סנכרון בין קצב הרענון האנכי (שורות הפיקסלים) של המסך לבין כמות הפריימים שמרונדרת בפועל, כך שנוצר שפריים אחד נחתך טרם הצגתו במלואו והפריים השני מוצג, בכך נוצר חוסר התאמה בין הפריימים, בדומה למתרחש בתצוגות המתבוססות על סריקה שזורה (Interlaced). הטכנולוגיה משתמשת בחיבור DisplayPort, שהחל מגרסה 1.2a מכיל את תכונת ה-"סנכרון אדפטיבי" (Adaptive-Sync) אשר מאפשר להשתמש ב-FreeSync ללא פגיעה ממשית בביצועים וללא כל התקן נוסף. הטכנולוגיה המקבילה ל-FreeSync היא G-Sync אשר מפותחת על ידי Nvidia, היא קניינית ודורשת צ'יפ על מנת להשתמש בה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.amd.com/en/products/freesync-monitors רשימת מסכים התומכים ב-FreeSync], באתר AMD 
* [https://www.amd.com/en/products/freesync-tvs רשימת טלוויזיות התומכות ב-FreeSync], באתר AMD 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוצרי AMD
קטגוריה:טכנולוגיות מסכים
קטגוריה:תוכנה חופשית
נחמה בן-אליהו

נחמה בן-אליהו (4 בינואר 1935; ניו יורק – 23 במרץ 2014; ירושלים) הייתה דוקטור לזואולוגיה, חוקרת של תולעים רב זיפיות ויקירת ירושלים.

== ביוגרפיה ==

נולדה ב-1935 בניו יורק. בצעירותה הייתה חברה בתנועת השומר הצעיר. היא עשתה תואר ראשון ושני בזואולוגיה באוניברסיטת אינדיאנה. היא השלימה תואר שני נוסף בהוראת המדעים.

בעקבות הרצאה של דוד בן-גוריון החליטה לעלות לישראל. היא עלתה לישראל ב-22 ביוני 1962 יחד עם בנה והתיישבה בחיפה. בישראל נישאה מחדש ואימצה את שני בניו של בעלה מהנישואים הקודמים. היא עבדה בעסק משפחתי של ייצור ושיווק ציוד מדעי.

ב-1967 החלה לעבוד כזואולוגית בתחנה לחקר הדיג הימי בחיפה. ב-1971 עברה להתגורר בבאר שבע, שם עבדה כעוזרת הוראה במקביל לעבודת הדוקטורט. עבודת הדוקטורט עסקה בחקר המגוון של קפריטופאונה של רב-זיפיות (Polychaete) ונעשתה תחת הנחיה משותפת של פרנסיס דב פור ואוריאל ספריאל מהאוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1975 עברה לירושלים לצורך סיום עבודת הדוקטורט. היא נשארה בירושלים אחרי סיום הדוקטורט, והצטרפה לסגל המִנהלי של המחלקה לזואולוגיה באוניברסיטה העברית. בהמשך התמנתה לאוצרת ולמנהלת של אוסף חסרי החוליות המימיים באוספים הביולוגיים הלאומיים. היא הייתה אחת העורכות של כתב העת של אוספי הטבע הלאומיים, האסיאנה.

היא נטלה חלק במאמץ לאיתור הצוללת אח"י דקר.

בן-אליהו למדה ערבית ויזמה שיתוף פעולה עם מורות לביולוגיה בבית ספר תיכון ערבי לבנות במזרח ירושלים. היא הייתה פעילה ב"שלום עכשיו" ובארגונים לזכויות האזרח. בין היתר השתתפה בעבודת השדולה של התאחדות עולי אמריקה וקנדה בישראל למען החוק למניעת עישון. בן-אליהו השתתפה בהפגנות ובחלוקת פליירים והייתה פעילה ברצ ובהמשך במר"צ. במהלך אינתיפאדת אל אקצא שכלה את אחת מנכדותיה בפיגוע בקו 14א ב-2003.<ref></ref>

היא הייתה נציגת עיריית ירושלים במועצת המנהלים של גן החיות התנ"כי. ב-2008 הוענק לה אות יקיר ירושלים על פעילותה החינוכית, על תרומתה לקידום השלום והאחווה בין תושבי העיר ועל פעילות ציבורית ענפה לקידום גן החיות התנכ"י.

לאחר צאתה לגמלאות המשיכה לעבוד באוניברסיטה העברית, לכתוב מאמרים ולהשתתף בכנסים מדעיים. לאחר מאבק של כמה שנים במחלת הסרטן, נפטרה ב-23 במרץ 2014.

== קישורים חיצוניים ==
* 

<div class="mw-content-ltr">
* 
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולות בשנות ה-1960
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:בוגרות השומר הצעיר
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אינדיאנה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אינדיאנה
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ביולוגיות ימיות
קטגוריה:אוצרים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:טקסונומים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2014
2C-B

2C-B (4-Bromo-2,5-dimethoxyphenethylamine) הוא סם פסיכדלי ממשפחת ה-2C . הוא סונתז לראשונה על ידי אלכסנדר שולגין בשנת 1974. בספרו של שולגין PiHKAL טווח המינונים המומלץ הוא 12–24 מ"ג. בתור סם פסיכואקטיבי, 2C-B נמכר כאבקה לבנה, אך לפעמים גם בטבליות או כמוסות ג'ל. הסם לרוב נצרך בצורה אוראלית, אך ניתן לצרוך אותו גם דרך שאיפה או מכשיר אידוי. בעוד שהחומר משמש בעיקר כסם פסיכדלי, הוא משמש לפעמים גם כאמפתוגן-אנטקטוגן.

== היסטוריה ==
הסם סונתז מ-2,5-dimethoxybenzaldehyde על ידי אלכסנדר שולגין. השימוש הראשוני שלו היה בקרב הקהילה הפסיכיאטרית כסם מדכא עכבות בזמן טיפול. הסם נמכר לראשונה לקהל הרחב כמעורר חשק מיני תחת השם EROX והיה מיוצר בגרמניה על ידי חברת תרופות בשם Drittewelle. במשך כמה שנים הוא היה זמין בטבליות ונמכר בהולנד בחנויות נוכחות תחת השם NEXUS.
הסם החל להיות פופולרי בארצות הברית כתחליף ל-MDMA מאז שהוא הוצא מהחוק ב-1985. רבים מהמשתמשים בסם היו בני נוער במסיבות רייב. הסם עדיין נמצא בשימוש ולעיתים נצרך על ידי משתמשים אשר חושבים שצרכו MDMA. שימוש בינלאומי בסם החל להיות נפוץ יותר בשנות האלפיים.
ישנה אבקה ורודה אשר נמכרת בשמות "טוסיבי", "טוסי" (בעיקר באמריקה הלטינית) או בישראל דוסה. משתמשים רבים חושבים שמדובר ב-2CB אולם למעשה מדובר בערבוב של מספר סמים שנצבעו בוורוד. כגון קטמין, מתאמפטמין, LSD ,MDMA, ולעיתים אף סמים אחרים (את כל הסמים מערבבים ביחד ארגוני פשיעה שונים בצורה חובבנית ולכן כל קבוצה תשתמש במתכון שונה).
רק לעיתים רחוקות האבקה מכילה את הסם.

== מינון ורעילות==
דרגות מינון (כמות):
* נמוך (חלש) – 10 מ"ג או פחות.
* סטנדרטי – 15–25 מ"ג.
* גבוה (חזק) – 26 מ"ג ומעלה.
אין מידע רפואי לגבי מינון קטלני של הסם.

== השפעות==
2C-B מתואר לעיתים קרובות כשילוב בין LSD ל-MDMA (למרות שלדברי אנשים שהתנסו בסם, ההשפעות כלל לא מזכירות את אלה של ה- MDMA), אם כי אנשים רבים אינם יכולים לבטא זאת באופן שונה כאשר הם צריכים להסביר זאת, מכיוון של-2C-B השפעה ייחודית משלו. חלק מהמשתמשים חווים אופוריה, הזויות ראייה, חדות ראייה, חוש ריח מוגבר, חשק מיני מוגבר, קשיי ריכוז. הסם גורם לחלק מהמשתמשים לצחוק ולחייך באופן חריג, מגביר רגישות למוזיקה, חלק מהמשתמשים טוענים כי יכולים לראות צלילים ולשמוע רעשים וקולות. תופעת הלוואי השכיחה ביותר שדווחו על ידי אנשים במחקר הייתה בחילה, מה שהוביל להקאות בכמה מקרים בהם נלקחו מאכלים כבדים (כגון פיצה או קארי) זמן רב לפני נטילת ה-2C-B. כמו אצל פסיכדליים אחרים, עדיף לא לאכול שלוש עד ארבע שעות לפני הצריכה כדי למנוע בחילות או סיכויים להקיא ביותר. תופעת לוואי מעניינת נוספת, היא שמשתמשים רבים מדווחים כי לאחר החוויה הם יכולים לאכול ולישון בקלות.

== זמן פעולה==
זמן הפעולה של הסם תלוי כמות. בדרך כלל הוא מתחיל לעבוד לאחר 45–75 דק מרגע הבליעה הסם נצרך לרוב בצורה אוראלית ומשך ההשפעה שלו הוא בין 2–4 שעות.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://pubchem.ncbi.nlm.nih.gov/compound/4-Bromo-2_5-dimethoxyphenethylamine מידע על הסם], באתר PubChem

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סמים פסיכדליים
קטגוריה:סמים פסיכואקטיביים
נשקייה

תצוגת Man At Arms ב[[מוזיאון הנשקייה המלכותית בלידס]]
נשקייה (Armory או Armoury וגם Arsenal) היא סדנה בה יוצרים, מתקנים, מתחזקים ומאחסנים אמצעי לחימה שונים ובכלל זה, תחמושת, כלי נשק ושריון.

נשקיות קיימות בגופים ביטחוניים כגון צבא ומשטרה, שם הן בעיקר מתעסקות בנשק חם מודרני ותחמושת, אך גם במוזיאונים ובקרב היסטוריונים, שם הן בעיקר מתעסקות בנשק קר היסטורי ושריונות, אותם הן גם מציגות לראווה בתערוכות ומוזיאונים. נשקיות פועלות גם במסגרת אגודות העוסקות בשחזור היסטורי וכן בהפקות של סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה בהם יש סצנות לחימה רבות ושימוש בכלי נשק (כגון חרבות ורובים).

הנשקייה המלכותית (הממלכה המאוחדת) היא אחת הנשקיות העתיקות ביותר שעדיין פעילות והראשונה להציג את אמצעי הלחימה שלה בתערוכה לציבור הרחב, דבר שהפך אותה למוזיאון הראשון בבריטניה. הנשקייה המלכותית היא בעלת אחד האוספים הגדולים ביותר של נשק ושריון, שכולל נשק קר מרחבי העולם, שריונות מימי הביניים והרנסאנס, שריונות של משפחת המלוכה הבריטית ואוסף כלי ארטילריה. כיום מרוכזים אוספי הנשקייה במצודת לונדון (שריונות משפחת המלוכה), מוזיאון הנשקייה המלכותית בלידס (נשק היסטורי ושריונות מימי הביניים והרנסאנס) ופורט נלסון (ארטילריה ונשק מהעת החדשה).

בארמון הופבורג שבווינה, אוסטריה, ישנו אוסף גדול מאוד של כלי נשק ושריונות מימי הביניים והרנסאנס, הנמצא בתצוגה באגף החדש של הארמון.

נשקיית הקרמלין ייצרה בעבר כלי נשק, שריון ותכשיטים לשליטי רוסיה וכיום היא מוזיאון נשק ותכשיטים בקרמלין במוסקבה.

נשקיית ספרינגפילד בארצות הברית הייתה יצרן של נשק חם ותחמושת עבור הכוחות המזוינים של ארצות הברית בשנים 1777–1968.

בצה"ל הגוף האחראי על הנשקיות הוא חיל הטכנולוגיה והאחזקה (בעבר חיל החימוש). ביחידות הלוחמות הנשקיות משמשות בעיקר לאחסנה ותחזוקה שוטפת של נשק ותחמושת. לצידן קיימות נשקיות מרכזיות שעוסקות גם בתיקונים ושדרוגים של האמל"ח. למשל, ניסור קנים של רובי M16A1 ארוכים על מנת לקצרם והחלפת קת על מנת ליצור רובי שירות דמויי M4A1 קרבין.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמצעי לחימה
קטגוריה:צבא
קטגוריה:תעשייה
פריז על המים

פריז על המים הוא סרט ישראלי עלילתי קצר משנת 2014 בבימויה של הדס איילון. בתפקידים הראשיים בסרט שיחקו מרים זוהר ואילן דר. הסרט זכה בפרס אופיר ובמקום השני בקטגוריית הסרט הזר בתחרות האוסקר לסרטי סטודנטים.

==עלילה==
בתיה שאלתיאל ומישל, שחקנים, נשואים שנים רבות. מאחוריה עבר מפואר, אך מזה עשר שנים לא הוצע לה תפקיד. היא חווה קנאה נוכח השתתפותו של מישל בתפקיד משני בסדרת טלוויזיה יומית מקומית והעניין שהיא מעוררת. כעת היא זוכה להזדמנות להתמודד ולהשתתף בתפקיד משני בסרט קולנוע חדש של במאי גרמני נחשב. שרשרת מאורעות בלתי צפויים מאלצת אותה לשקול מחדש את ההזדמנות המושכת שניתנה לה ומעצימה את המתח המקצועי בינה לבין בעלה.

פריז על המים, שם הסרט, הוא על פי העלילה סרט עבר שבו כיכבה בתיה.

==הפקה==
הדס איילון כתבה את התסריט לסרט (לפי רעיון של איתמר שדה) וביימה אותו במסגרת פרויקט הגמר שלה בלימודי התואר השני בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. הוא צולם על ידי דניאל מילר, נערך על ידי איה סומך והופק על ידי רותם עלימה. המוזיקה לסרט נכתבה על ידי איילת גבאי.

==פרסים ופסטיבלים==
הסרט התמודד עם תשעה סרטים נוספים בקטגוריית הסרט הזר בתחרות האוסקר האמריקאית המיועדת לסרטי סטודנטים, וזכה במקום השני (מדליית כסף).

הסרט זכה בתחרות הסרט העלילתי הקצר של פרסי אופיר לשנת 2014.

הסרט הוקרן בשנת 2014 גם בפסטיבל תל אביב לסרטי סטודנטים, בפסטיבל מונטריאול ובפסטיבל בירושלים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://vimeo.com/133562432 הסרט המלא], באתר Vimeo
* [https://www.cinemaproject.org.il/ns/index.php?option=com_k2&view=item&id=593:2016-12-07-09-16-55&Itemid=78 הסרט], באתר פרויקט קול נוע
* [https://www.tau.ac.il/news/paris-on-the-water-1 "פריז על המים", סרטה של הדס אילון, הוא אחד משלושת הזוכים בפרס האוסקר לסטודנטים], באתר אוניברסיטת תל אביב, 18 במאי 2014
* [https://www.oscars.org/saa/ceremonies/2014 זוכי פרסי האוסקר לסטודנטים, 2014] 
* [https://www.israelfilmacademy.co.il/?item=1988&section=224 הזוכים בפרסי אופיר], באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה

קטגוריה:סרטים ישראליים קצרים
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: סרטים
קטגוריה:סרטי 2014
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2014
גשר בלאגובשצ'נסק–חייחה

גשר בלאגובשצ'נסק—חייחה (ברוסית: Мост Благовещенск — Хэйхэ; בסינית: 黑河—布拉戈维申斯克界河公路大桥) הוא גשר לכלי רכב החוצה את נהר אמור ומחבר את רוסיה לסין.

הגשר מחבר את העיר בלאגובשצ'נסק שברוסיה עם הנציבות העירונית חייחה שבסין.<ref></ref>

אורך הגשר הוא 1,080 מטר, 540 מטר מכל צד, הרוסי והסיני.<ref></ref>

עלויות הבנייה מרוסיה הסתכמו ב-13.6 מיליארד רובל, מהסינים (במונחי רובל) – 5.2 מיליארד רובל.<ref>https://www.vedomosti.ru/economics/galleries/2019/11/29/817496-stroitelstvo-mosta-cherez-amur</ref>

ב-10 ביוני 2022, רוסיה וסין פתחו את הגשר,<ref></ref> אך הוא זמין רק לתנועת משאיות<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

בלאגובשצ'נסק—חייחה
בלאגובשצ'נסק—חייחה
קטגוריה:אסיה: גשרים בין-לאומיים
קטגוריה:גבול סין–רוסיה
קטגוריה:מחוז אמור
קטגוריה:חיילונגג'יאנג