OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שלמה משיח (תסריטאי)

שלמה משיח הוא תסריטאי ומחזאי ישראלי.

==השכלה==
בוגר מגמת המוזיקה בתיכון "תלמה ילין". למד קולנוע בבית הספר הגבוה לאומנויות הבמה "בית צבי".

==פילמוגרפיה==
בתחילת דרכו שימש ככותב וככותב ראשי בתוכנית הטלוויזיה "זהו-זה", וכן נמנה עם צוות כותביה עם חזרתה לאוויר בשנת 2020. 
===טלוויזיה===
* מלכת היופי של ירושלים - 2021-2023. יוצר ותסריטאי. הסדרה משודרת ביס ובנטפליקס. 
* כבודו - 2017-2019. יוצר ותסריטאי. הסדרה משודרת ביס. נרכשה לשידור ב-Amazon Prime ארצות הברית, אוסטרליה, ודרום אמריקה. בשנת 2020 הפיקה רשת Showtime רימייק לסדרה בכיכובו של בריאן קרנסטון ("שובר שורות"). לסדרה הופקו רימייקים נוספים בגרמניה, איטליה, צרפת, הודו, טורקיה, דרום קוריאה ורוסיה. 
* לתפוס את השמיים - 2001-2005. יוצר ותסריטאי. הסדרה שודרה בערוץ 2 (קשת).
* הילדים מגבעת נפוליאון - 2001-2004. יוצר ותסריטאי. הסדרה שודרה בערוץ הילדים.
* אסתי המכוערת - 2003-2006. תסריטאי. הסדרה שודרה בערוץ 2 (קשת).

===סרטים עלילתיים===
* אבא גנוב 2 - 1987
* נשיקה במצח - 1990
* אבא גנוב 3 - 1991

==במה==
* עדלאידע - הועלה בתיאטרון הקאמרי בשנת 2012.
* אדוני שר האוצר - סאטירה פוליטית בכיכובו של יהורם גאון.

כמו כן כתב מספר מופעי יחיד לחנה לסלאו, מיקי קם וציפי שביט.

==פרסים==
*2022 – הסדרה "מלכת היופי של ירושלים" זוכה בפרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית הדרמה היומית.
*2017 – הסדרה "כבודו" זוכה בפרס הגדול של חבר השופטים [Grand Prize] בפסטיבל הסדרות הבינלאומי Series Mania-Paris שנערך בפריז.
*2004 – הסדרה "הילדים מגבעת נפוליאון" זוכה בפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה בקטגוריית תוכנית הילדים והנוער הטובה ביותר. 
*2001 – הסדרה "לתפוס את השמיים" זוכה בפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה בקטגוריית סדרה הטלוויזיה הטובה ביותר. 
*2003 – הסדרה "אסתי המכוערת" זוכה בפרס "מסך הזהב" עבור סדרת הדרמה הטובה ביותר". 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.thelma-yellin.co.il/296 משיח יוביל את תוכן המופע המרכזי], באתר של בית הספר "תלמה ילין"
* דורון בראונשטיין, [https://chaitarbut.wordpress.com/2016/05/06/אדוני-שר-האוצר-בזכות-אלוהי-הפרטים-הקט/ "אדוני שר האוצר": בזכות אלוהי הפרטים הקטנים של שלמה משיח, בזכות אלוהי הפרטים הקטנים של יהורם גאון], בבלוג חי תרבות, 6 במאי 2016

קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:נגני תזמורת צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
FUZE tea

לוגו FUZE tea
FUZE tea הוא משקה תה קר, המיוצר על ידי חברת קוקה-קולה האמריקאית וזכייניות שלה. בישראל, מיוצר המשקה על ידי "החברה המרכזית לייצור משקאות קלים" במפעל "מבשלות בירה ישראל" באשקלון.

במסגרת שיתוף פעולה בין חברת קוקה-קולה ותאגיד "נסטלה" השווייצרי, שיווקו חברת קוקה-קולה משקה תה קר בשם "נסטי". בקיץ 2012 הסתיים שיתוף פעולה זה. חברת נסטלה נותרה עם הזכויות על שם המוצר ועיצוב הבקבוק, בעוד חברת קוקה-קולה קיבלה את הזכויות על נוסחת הטעם, והשיקה את אותו המשקה בשם "FUZE tea".

המשקה נמכר בטעמים אפרסק, דיאט אפרסק, מנגו-אננס, לימון, אקזוטי, ענבים ובשנת 2015 הושק טעם חדש - פירות יער ,ליצ'י פסיפלורה.
הטעם הנמכר ביותר של המשקה הוא אפרסק, שגם מופיע ברובן המוחלט של הפרסומות.

FUZE tea הפך למותג מוביל בשוק התה הקר בישראל, ובשנת 2016 היווה כ-60% מהשוק.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.cbcsales.co.il/fuze_tea FUZE tea], באתר של החברה המרכזית לייצור משקאות קלים
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מותגי משקאות
קטגוריה:מוצרי חברת קוקה-קולה
קטגוריה:מוצרי החברה המרכזית לייצור משקאות קלים
קטגוריה:תה
האנדרטה לזכר יצחק רבין

האנדרטה לזכר יצחק רבין הוקמה באתר הירצחו של ראש הממשלה יצחק רבין בסמוך לגרם המדרגות של בניין עיריית תל אביב, מצפון לכיכר מלכי ישראל, שלאחר הירצחו נקראה על שמו כיכר רבין.

== הקמה ==
תקריב: סלעי האנדרטה המסותתים וחפצים מסמני זיכרון ואבלות: "[[נר נשמה" וזר פרחים]]
לאחר הרצח כוסו הקירות של בניין העירייה בציורי גרפיטי רבים של אזרחים, אשר ביקשו למחות, להתאבל ולהביע את רגשותיהם הסוערים על רצח ראש ממשלה בישראל. מלבד ששם הכיכר הוסב על שמו של יצחק רבין, כמו אתרים רבים נוספים ברחבי הארץ, הוחלט להציב באתר ההתנקשות יצירה אמנותית שתציין את תולדות האתר. בהכנת האנדרטה השתתפו אנשי ציבור, חברים, נציגי משפחת רבין ואמנים אחדים. היא תוכננה על ידי קלוד גרונדמן-ברייטמן. האנדרטה מורכבת משש עשרה אבני בזלת שהובאו מרמת הגולן, אשר נועדו לסמל את החיבור שרבין חש לאדמה. האבנים סותתו על ידי הפסלת יעל ארצי. והמתחם כולו, הסמוך לגן העיר, תוכנן על ידי דוד טרטקובר. ליד האנדרטה, מתחת לגרם המדרגות, מוצב פסל של יצחק רבין, עשוי מתכת וקבוע על אבן. טקס הסרת הלוט מעל האנדרטה התקיים ב-1 בנובמבר 1996, כשנה לאחר הרצח.

האנדרטה היא אתר עלייה לרגל לרבים, וקבוצות מטיילים רבות מגיעות אליה. היא גם מושא להשחתה של פעילים פוליטיים או פגועי נפש.

בסמוך לאנדרטה מתקיימים טקסים שונים לזכרו של רבין; בהם: טקס אזכרה ביום השנה למותו וטקס ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.

קבוצת פעילים בשם: "משמרות השלום והדמוקרטיה" ארגנה בעבר מפגשים קבועים בסמוך לאתר האנדרטה, בכל יום שישי אחר הצהריים, מאז סתיו 1995. במפגשים השתתפו בהם אנשי רוח ואמנות, המגיעים מרחבי הארץ. במשך השנים פעלו במסגרתה אלפי בני אדם.

באפריל 2005 ריססו אלמונים את האדנרטה בשחור ואת המילה "מוות" על דגל ישראל הנמצא באנדרטה.

באוקטובר 2011 הושחתה האנדרטה על ידי שבואל סחיווסחורדר, שמשפחתו נרצחה בפיגוע במסעדת סבארו עשור קודם לכן. סחיוויסחורדר שפך דלי צבע לבן על האנדרטה ועל אחד מהקירות הסמוכים ריסס כתובת התומכת בשחרור יגאל עמיר ולצידה הכיתוב "תג מחיר". את המעשה ביצע במחאה על עסקת שליט, במסגרתה שוחררה אחלאם תמימי, שהסיעה את המחבל לפיגוע בסבארו.

== גלריה ==
<gallery>
File:Rabin memorial - Rabin Square (3).jpg|האנדרטה לזכר יצחק רבין
File:Rabin memorial - Rabin Square (2).jpg|שלט של מדינת ישראל, גרפיטי הכולל את המילה: "סליחה"
תמונה:RC 20120824 170050.jpg|שלט מידע על יוצרי האנדרטה
File:Rabin memorial - Rabin Square.jpg|שלט הקדשה ליד האנדרטה
File:Rabin memorial - Rabin Square - The assassination moment.jpg|שלט עם שחזור רגע הרצח
File:Rabin memorial - Rabin Square (1).jpg|סימני המיקום על יד האנדרטה, מימין - יצחק רבין, משמאל - יגאל עמיר
תמונה:MHAS 20120824 171946.jpg|חברי "משמרות השלום והדמוקרטיה" ליד פסל יצחק רבין
תמונה:PikiWiki Israel 8423 statue of itzhak rabin.jpg|פסל יצחק רבין
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יצחק רבין
קטגוריה:רצח יצחק רבין
קטגוריה:הנצחת יצחק רבין
רבין
קטגוריה:רחוב אבן גבירול
קטגוריה:הצפון הישן
קטגוריה:יצירות משנת 1996
קטגוריה:כיכר רבין
אשלגן פרמנגנט

אשלגן פֶּרְמַנְגָּנָט הקרוי גם קליום פרמנגנט ואשלגן על-מנגנטי (אנגלית: Potassium permanganate, לטינית: Kalium permanganate, ומכאן שמו העממי קאלי) הוא תרכובת כימית אי-אורגנית, בעלת הנוסחה הכימית KMnO<sub>4</sub>, המהווה מלח, המורכב מ- <sup>+</sup>K ויונים של <sup>−</sup>MnO<sub>4</sub>, שהוא מחמצן חזק. כשהחומר נמס במים, נוצרת תמיסה בצבע סגול חזק, שלאחר אידויה, נותרים גבישים מנסרתיים נוצצים בצבע שחור-סגול. בתרכובת זו, נמצא המנגן בדרגת חמצון 7+.

== ייצור ==
חומר הגלם לייצור אשלגן פרמנגנט הוא מנגן דו-חמצני המותך עם אשלגן הידרוקסידי ומחומם באוויר או עם מקור חמצן אחר לקבלת אשלגן פרמנגנט K<sub>2</sub>MnO<sub>4</sub> (המנגן בדרגת חמצון 6+)

<math>2MnO_2 + 4KOH +O_2 \rightarrow 2K_2MnO_4 +2H_2 O </math>

החלפת אשלגן הידרוקסיד בנתרן הידרוקסידי מביאה לתוצר שונה בו דרגת החמצון של המנגן 5+. תוצר התגובה מחומצן באלקטרוליזה בסביבה בסיסית לקבלת אשלגן פרמנגנט

<chem>2K_2MnO_4 + 2H_2 O -> 2KMnO_4 + 2KOH +H_2 </chem>

ניתן לחמצן אשלגן מנגנט לפרמנגנט באמצעות גז כלור

<math>2K_2 MnO_4 + Cl_2\rightarrow 2KMnO_4 +2KCl </math>

וכן בתגובת דיספרופורציונציה עם חומצת מימן כלורי

<chem>3K_2 MnO_4 +4HCl -> 2KMnO_4 +MnO_2 + 2H_2 O + 4KCl</chem>

=== תגובות ===
ב-240°C אשלגן פרמנגנט מתפרק לאשלגן מנגנט K<sub>2</sub>MnO<sub>4</sub> מנגן דו-חמצני אשלגן חמצני וחמצן

<math>10KMnO_4 \rightarrow 7K_2MnO_4 +3MnO2 +2K_2 O +6O_2 </math>

בטמפרטורה גבוהה יותר מתרחש פירוק נוסף של התוצר

<chem>2K_2MnO_4-> 2MnO_2 + 2K_2O + O_2 </chem>

אשלגן פרמנגנט מגיב עם אלקנים והתוצר הוא דיאול (2 קבוצות כהל על הפחמנים שיהיו קשורים בקשר הכפול)
תגובת אשלגן פרמנגנט עם אלקן.אשלגן פרמנגנט מחמצן אלדהידים לחומצות קרבוקסיליות <math>5RCHO + 2KMNO_4 + 3H_2SO_4 \rightarrow 5RCOOH + 3H_2 O +K_2SO_4 +2MnSO_4 </math>

==שימושים (תמצית)==
* חומר חיטוי כללי
* חומר חיטוי למים
* חומר חיטוי רפואי
* חומר עזר לדיאגנוסטיקה פתולוגית
* מגיב (ריאגנט) חשוב בסינתזות אורגניות - לדוגמה: משמש לחמצון של כהלים ראשוניים לחומצות קרבוקסיליות, וכהלים שניוניים לקטונים.
* שימור פירות בעת הובלה ואחסון (סופח אתילן)
* כעזר להדלקת אש בערכות הישרדות (בשל היותו מחמצן חזק)
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרכובות אי-אורגניות
קטגוריה:אשלגן: תרכובות
קטגוריה:חמצן: תרכובות
קטגוריה:מנגן: תרכובות
ניגון לחסידי הצמח צדק

ניגון לחסידי הצמח צדק הוא ניגון חב"די ללא מילים. בשנת 2011 הוא התפרסם בציבור החרדי בגרסה מהירה יותר מהקצב המקורי של הניגון, והפך ללהיט. בשל פרסומו המחודש כשיר ריקוד, מכונה "הניגון האבוד".

==אודות הניגון==
לפעמים הוא נקרא בטעות "ניגון הצמח צדק", אך הוא הולחן בידי חסידי הצמח צדק ולא בידי הצמח צדק עצמו.

השיר מיוחס בחסידות חב"ד לזמן הצמח צדק שכיהן במאה ה-19. זהות המלחין אינה ידועה. בספר הניגונים חב"ד הוא מופיע במספר מ"ב (42) במחלקת "ניגונים מיוחסים", כלומר ניגונים עתיקים שהולחנו על ידי האדמו"רים או על ידי חסידים מובחרים. הניגון היה יחסית עלום אף בחסידות חב"ד, והושר לעיתים רחוקות. במקורו, הניגון מושר בקצב איטי ובדבקות. בפרויקט היכל הנגינה מבוצע הניגון בסולו.

בשנת תשמ"ה עיבד שלום הורביץ, מלחין וזמר חב"די, את הניגון על המילים "ילכו מחיל אל חיל" לכבוד יום ההולדת של רבי מנחם מנדל שניאורסון, בהשמטת קטע הסיום ובמקצב מהיר יותר. הגרסה המחודשת בעלת האופי העליז נוגנה במספר חתונות במשפחת הורביץ אך לא הייתה מוכרת בציבור משך עשרות שנים. בשנת ה'תשע"א, בחתונה של בחור מישיבת מאור עיניים (חסידות רחמסטריווקא), המקורב לרבי ישכר בער לייפר, האדמו"ר מבישטינא, החל האדמו"ר לרקוד לצלילי ניגון זה. משם התפרסם הניגון בחסידות רחמסטריווקא ובחתונת בתו הבכורה של האדמו"ר, בה השתתפו חסידים רבים, הושר ניגון זה כניגון השמחה המרכזי. מאז הופץ בכלל הציבור החרדי, והושר גם בטישים ובחתונות חרדיות.

בה'תשע"ב פתח הניגון את ריקודי סיום הש"ס של הדף היומי, כשבוצע במקצב חזני על ידי ילד הפלא יענקי שטרן למילות המשנה הראשונה של מסכת ברכות "מאימתי קוראים את שמע בערבית", ולאחר מכן החלו לרקוד בניגון זה על המילים "קודשא בריך הוא ואורייתא וישראל חד הוא". המילים חוברו לשיר על ידי הרב חיים שמרלר, בעת נישואי נכדתו עם נכד האדמו"ר מויז'ניץ.

הניגון כתוב בסולם מינורי.

בשנת 2019 זכה השיר בביצוע בערי וועבער במקום התשיעי במצעד העשור של רדיו קול חי וקול חי מיוזיק.

קיים ניגון ידוע נוסף בשם זהה, גם ללא מילים, המופיע במספר מ"ג (43)) בספר הניגונים חב"ד, איטי ובעל אופי לירי, התפרסם אף הוא בשנת 2011 באלבום "כיסופים" של מרדכי בן-דוד, וכן באלבומם של אורן צור ונדב בכר ובביצועים נוספים

==עיבודים מוזיקליים==

בה'תשע"ב יצא הניגון כסינגל באלבומו של הזמר בערי וועבער. וב־2013 הופיע באלבום "יוצאין בשיר" של הרכב הלב והמעיין. ב-2019 יצא באלבום של יעקב שוואקי במחרוזת חב"ד. בה'תשפ"ב יצא הניגון בביצוע של אברהם פריד כחלק מאלבום צמאה 6.

==קישורים חיצוניים==
ביצועים
*[https://youtube.com/watch?v=w61JbP8bQJM השיר] בביצועו של יאיר כלב, אתר יוטיוב
* [http://old2.ih.chabad.info/#!g=1&url=article&id=65323 השיר] בביצועו של בערי וועבער, אתר חב"ד אינפו
* [https://www.youtube.com/watch?v=Hi-CK_2iHNU השיר] בביצועו של הגיטריסט אליהו מאיר דאלי (אלי דאלי), מתוך פרויקט "תפילה מתכתית"
אודות
* פנחס ביכלר, [http://old2.ih.chabad.info/#!g=1&url=article&id=67295 הניגון של פורים תשע"ב], המבשר, אדר תשע"ב
* נחמן גור, [http://www.bhol.co.il/Article.aspx?id=51332 נמצאו הבעלים של "הניגון האבוד" • מיוחד לפורים] באתר בחדרי חרדים. 24/02/2013
* יאיר טוקר, [http://www.kikarhashabat.co.il/הניגון-האבוד-לא-באמת-אבוד.html בעל המנגן החסידי מספר על הניגון האבוד] באתר כיכר השבת, 24/02/2013

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניגוני חב"ד
קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע
קטגוריה:שירי המאה ה-19
קטגוריה:מנחם מנדל שניאורסון - הצמח צדק
ויימו

לוגו החברה
המכונית האוטונומית של גוגל Waymo המותאמת לנהיגה ללא נהג
[[טויוטה פריוס של גוגל המותאמת לנהיגה ללא נהג]]
ויימו (באנגלית: Waymo) היא חברת טכנולוגיה המפתחת מכוניות ללא נהג. החברה היא חברה בת של אלפאבית, לצד חברת גוגל. בעבר המיזם היה חלק מחברת גוגל.

בעבר עמד בראש הקבוצה מהנדס בחברת גוגל בשם סבסטיאן ת'ראן, מנהל המחלקה לבינה מלאכותית באוניברסיטת סטנפורד, ושותף ביצירת גוגל תצוגת רחוב. ת'ראן וקבוצתו בסטנפורד זכו ב-2005 בפרס בתחרות "מרוץ האתגר הגדול של דארפ"א" וקיבלו פרס ממחלקת ההגנה של ארצות הברית בסך שני מיליון דולר. צוות פיתוח הרכב כלל 15 מהנדסים אשר עבדו אף הם בתחרות של דארפא. לאחר פיצול החברה מתוך חברת גוגל בדצמבר 2016, שימש ג'ון קרפסיק כמנכ"ל. הוא פרש בשנת 2021, והחליפו אותו שני מנכ"לים משותפים: טקדרה מואקנה ודמיטרי דולגוב.

מדינת נבדה בארצות הברית העבירה חוק ביוני 2011 המסדיר הפעלת מכוניות ללא נהגים בשטחה, גוגל הייתה ממקדמי החוק.
החוק בנבדה שנכנס לתוקף ב-1 במרץ 2012, ומשרד הרישוי בנבדה הוציא לראשונה רישיון לרכב רובוטי במאי 2012. הרישיון הוצא לרכב מדגם טויוטה פריוס מיוחד, אשר הוטמעה בו הטכנולוגיה הנסיונית של נהיגה ללא נהג. כיום בכל זמן נתון נוסעות ברחבי נבדה 12 מכוניות שכאלו. בחודש ספטמבר 2015, הודיעה הקבוצה כי הם השלימו נסיעה ללא תאונה של 1,948,394 קילומטרים בנהיגה אוטומטית ללא נהג כשהיא מצהירה שזהו סך הקילומטרים שגומא נהג ממוצע במשך 75 שנות נהיגה, ושבמהלך הדרך של 1,948,394 הק"מ שהרכב עבר הוא נתקל ב-600 אלף רמזורים, 200 אלף שלטי "עצור" ומאה שמונים מיליון כלי רכב אחרים. התאונות שכן התרחשו, קרו בשל רשלנות מצד הנהג ברכב השני, ולא בזה של גוגל. בשל כך הוחלט להוריד את מספר נהגי הביקורת ברכב משניים לאחד.

באמצע 2014 הודיעה גוגל כי היא תייצר כ-100 מכוניות אוטונומיות ללא הגה וללא דוושות האצה ובלימה.
במשך השנה שחלפה מאז ההצהרה יוצרו כל הרכבים האוטונומיים של גוגל על ידי השותפה של גוגל לייצור, חברת "רואש" שבפאתי דטרויט, מישיגן.

בנובמבר 2018 קיבלה ויימו אישור ממשרד הרישוי של קליפורניה להפעלת כלי רכב ללא נהג, אשר יותרו להסעת עובדי החברה בלבד, ובתנאי שנהג בעל רישיון נמצא מאחורי ההגה לצורכי חירום. במרץ 2024 קיבלה החברה אישור להפעיל שירות מוניות ללא נהג בלוס אנג'לס.

על פי הערכות אנליסטים, אף על פי שגוגל "חיזרה" אחרי יצרניות רכב גדולות במטרה לשיתוף פעולה עימן בתחום הייצור, ייתכן שהיא תנסה ללכת על ייצור עצמאי.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.youtube.com/watch?feature=player_embedded&v=cdgQpa1pUUE הדגמת הרכב] בערוץ גוגל שבאתר יוטיוב
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות
קטגוריה:כלי רכב בלתי מאוישים
קטגוריה:אלפאבית (חברה)
ג'יימי סקין

ג'יימי אובריין סקין (באנגלית: Jamie O'Brien Skeen (נולד ב-2 במאי 1988 בשארלוט שבקרוליינה הצפונית) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת לובן ברס . גובהו הוא 2.06.

סקין שיחק במכללת ווייק פורסט במשך 3 עונות, עד שנת 2008. שם העמיד בעונתו האחרונה ממוצעים של 5.6 נק', ו-4.1 כדורים חוזרים ב-18.4 דקות משחק.

סקין עבר בשנת 2009 למכללת VCU ראמס, שם שיחק במשך שתי עונות ושיפר ממוצעים. הגיע בעונתו השנייה לממוצעים של 15.7 נקודות ו-7.3 כדורים חוזרים ב-32 דקות משחק. כמו כן הגיע בחודש אפריל 2011 עם קבוצתו עד לחצי גמר טורניר NCAA ׁוהפסידו למכללת "באטלר". בטורניר המחוזי של דרום-מערב, סקין נבחר ל-MVP.

==באירופה==
סקין החל את הקריירה האירופאית שלו בעונת 2011/12 בקבוצת אסוול ליון-וילרבאן מהליגה הצרפתית. הוא שימש בעיקר בתור מחליף לשחקנים הגבוהים של הקבוצה וישב זמן ממושך על ספסל המחליפים.

בחודש דצמבר 2011 עבר לקבוצת עירוני אשקלון מהליגה הישראלית ושיחק בה 21 משחקים, סקין רשם ממוצעים של 9.4 נקודות, 5.3 ריבאונדים ו-66 אחוזים מהעונשין ב-28.3 דקות. 

בחודש אוגוסט 2012 חתם בקבוצת מכבי אשדוד, ובתחילת עונת 2013/14 חתם בקבוצת סוטור מונטגרנרו מהליגה האיטלקית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://nbadraft.net/players/jamie-skeen פרופיל השחקן] באתר "nbadraft"

קטגוריה:כדורסלני אסוול ליון-וילרבאן
קטגוריה:כדורסלני עירוני אשקלון
קטגוריה:כדורסלני מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת וייק פורסט
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:קרוליינה הצפונית: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת וירג'יניה קומונוולת'
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1988
FN Forty-Nine

FN Forty-Nine הוא אקדח בלגי תוצרת חברת FN Herstal. האקדח נקרא כך מכיוון שהקליבר שלו מתחיל עם המספר 40 (כלומר: 0.40 אינץ'). האקדח FN Forty-Nine מיועד בעיקר בשביל כוחות משטרה. האקדח לא זכה להצלחה, בין השאר בגלל שמתחריו הישירים, אקדחי הגלוק, היו טובים ממנו וזכו להצלחה רבה יותר, ולכן בשנת 2008 הפסיקה FN את ייצורו.

== ראו גם ==
*גלוק 17 וגלוק 19
*FN Five-SeveN
*יריחו 941

== קישורים חיצוניים ==
[http://world.guns.ru/handguns/hg/be/fn-forty-nine-e.html הדף של האקדח באתר World Guns] 

קטגוריה:אקדחים של חברת FN Herstal
נתיב המים סנט לורנס

אוניית משא באחד מתאי השיט בנתיב המים
נתיב המים סנט לורנס (באנגלית: Saint Lawrence Seaway, בצרפתית: la Voie Maritime du Saint-Laurent) הוא שמה של מערכת תאי שיט, תעלות וגופי מים אחרים באורך כולל של 306 ק"מ בין מונטריאול לימת אירי. נתיב המים מאפשר לאוניות גדולות לשוט מהאוקיינוס האטלנטי עד לימת סופיריור, המערבית מבין הימות הגדולות, מרחק של 3,700 ק"מ. נתיב המים קרוי על שם נהר סנט לורנס שזורם מימת אונטריו עד האוקיינוס האטלנטי במקביל לנתיב המים והוא עובר בשטחיהן של קנדה ושל ארצות הברית.

==היסטוריה==
תעלות נחפרו לאורך המסלול כבר מ-1824 אך הן היו רדודות וצרות מכדי להכיל אוניות משא גדולות. תעלות מסוימות היו בעומק 76 ס"מ עד מטר וחצי ורוחבן המקסימלי היה 183 ס"מ. ב-1895 החלה ארצות הברית לבחון את רעיון נתיב המים, אך הדברים לא הגיעו לכלל מעשה. בשנת 1932 הושלמה תעלת ולנד שעוקפת את מפלי ניאגרה והועמקה ל-7.62 מטרים, אך החלק שבין מונטריאול לימת אונטריו נותר רדוד וצר. ב-1951 החלו העבודות לבניית נתיב המים לכל אורכו, במהלכן הועמקה תעלת ולנד ל-8.2 מטרים והורחבו שאר התעלות. עלות הפרויקט הייתה 470 מיליון דולר קנדי שמתוכה שילמה ממשלת קנדה כ-336 מיליון ואת היתרה מימנה ארצות הברית.

ב-2003 החליפה מערכת זיהוי אוטומטית את מפעילי תאי השיט, זוהי המערכת האוטומטית הראשונה בעולם בנתיב מים פנים יבשתי.

==תאי השיט==
שלושה עשר תאי שיט נמצאים בשטחה של קנדה ושניים בארצות הברית. אורכו של כל תא הוא 233.5 מטרים, רוחבו 24.4 מטרים ועומקו 9.1 לפחות. התא מתמלא בכ-91 מיליון ליטר מים תוך 7-10 דקות.

==השפעות על הסביבה==
על מנת ליצור מעקף סביב כמה אשדים באזור קורנוול וכן כדי לאפשר בניית תחנות כוח הידרואלקטריות, הוצפו שטחים באזורי הבנייה. בעוד בארצות הברית היו אלו שטחים לא מיושבים, בקנדה נאלצו לפנות ב-1958 את בתיהם תושבי עשרה כפרים (המכונים "הכפרים האבודים").

ב-2010 עלתה על שרטון אונייה וכתוצאה מכך נוצר חור בתא הדלק שלה. 200 טון של סולר נשפכו וכיסו שטח של כ-500 מטרים מרובעים. על מנת לטפל בכך נסגר נתיב המים לשיט ליומיים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20090607074759/http://www.greatlakes-seaway.com/en/index.html האתר הרשמי של נתיב המים]
* [https://www.webcitation.org/682rDFeem?url=http://www.greatlakes-seaway.com/en/seaway/history/index.html היסטוריה של נתיב המים באתר הרשמי]
* [https://web.archive.org/web/20100612101610/http://www.greatlakes-seaway.com/en/navigating/map/index.html מפת נתיב המים]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נתיבי שיט
קטגוריה:אונטריו: תחבורה
קטגוריה:קוויבק
קטגוריה:קנדה: גופי מים
קטגוריה:גבול ארצות הברית – קנדה
קטגוריה:ארצות הברית: תחבורת מים
קטגוריה:תחבורה ימית בין-לאומית
קטגוריה:קנדה: תעלות
טלעת יעקוב

טלעת יעקוּבּ (בערבית: طلعت يعقوب; 1944 – 17 בנובמבר 1988) היה מזכ"ל החזית לשחרור פלסטין וממייסדיה.
 
נולד בכפר עבאסייה שבחיפה. בעקבות מלחמת העצמאות נמלטה משפחתו ב-1948 מהכפר והשתכנה במחנה הפליטים עקבת ג'אבר שליד יריחו. את לימודיו התיכוניים סיים בירושלים, ואחר נדד לדמשק בירת סוריה, שם סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת דמשק. 

בגיל 21 ייסד בדמשק ארגון קטן בשם פלוגות השיבה, שהורכב בעיקר מצעירים פלסטיניים שגדלו במחנות הפליטים הסמוכים לדמשק. חודשיים לאחר מכן התאחד הארגון הצעיר עם ארגונו המבוסס יותר של אחמד ג'יבריל החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית. בחודש אפריל 1977, על רקע מלחמת האזרחים בלבנון, פרש יחד עם חברים נוספים, כדי להקים את החזית לשחרור פלסטין.

בסוף 1983, לאחר חילוקי דעות קשים בתוך החזית, חל בה פילוג משולש, ויעקוב עמד בראש אחד הפלגים הללו. יעקוב, שבמשך שנים נקט אוריינטציה פרו-סורית, נותר נאמן למשטרו של חאפז אל-אסד גם לאחר הפילוג הזה. ואולם, החל מאמצע שנות השמונים החל לגלות סימנים של התמתנות. בנובמבר 1988 אף השתתף במושב של המועצה הלאומית הפלסטינית שהתקיים באלג'יר, ובו הכריז יאסר ערפאת על הקמת מדינה עצמאית לעם הפלסטיני.

ב-17 בנובמבר 1988, מיד לאחר כינוס המועצה, מת לפתע טלעת יעקוב מדום לב. במקומו מינו אנשי החזית לתפקיד את אבו נידאל אלאשקר. שנה לאחר מכן התאחדו פלגיהם של טלעת יעקוב ושל אבו עבאס בתיווך לוב והפת"ח.

==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.nytimes.com/1988/11/19/obituaries/talaat-yacoub-a-palestinian-leader-dies.html Obituaries: Talaat Yacoub, a Palestinian Leader, Dies], The New York Times, November 19, 1988
</div>

קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1944

קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:טרוריסטים פלסטינים
קטגוריה:פליטים פלסטינים
קטגוריה:החזית לשחרור פלסטין
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-1988
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דמשק
צמ"ח (עמותה)

סמל עמותת צמ"ח
צמ"ח - ציונות, מנהיגות, חינוך (ע"ר) היא עמותה חברתית-סטודנטיאלית התנדבותי, הפועלת למען העמקה של ערכי הציונות, אהבת הארץ, יוזמה ועשייה, וסולידריות חברתית בקרב סטודנטים ותלמידי חטיבות ביניים בישראל. עמותת צמ"ח מכשירה צוותים של סטודנטים היוצאים לבתי ספר ברחבי הארץ ומעבירים מערך מפגשים, שבמסגרתם נערכים דיונים בנושאים הקשורים בהוויה הישראלית ובסוגיות איתן מתמודדים בני הנוער ביום יום. כחלק מכך, התלמידים יוזמים ביחד עם הסטודנטים פעילות התנדבותית בקהילה.

== על העמותה ומטרותיה ==
העמותה נוסדה בשנת 2006 כיוזמה סטודנטיאלית עצמאית של דנה סנדר-מולה. בראש העמותה כיהנו כיו"ר משותף, נכון ל-2012, סנדר-מולה ואווה מדז'יבוז'. פעילות העמותה נשענת בין היתר על תרומות שמקורן בהתאחדות הסטודנטים בישראל, אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת ת"א, קרן ברל כצנלסון, קרן גרוס וצו פיוס.

גיל המשתתפים בתוכנית הוא כיתות ח' ומטרת המפגשים היא יצירת דו-שיח בין הסטודנטים לתלמידים ובין התלמידים לבין עצמם אודות סוגיות המטרידות את הבני הנוער ביום יום. ישנם 6 מערכים הבנויים כמרצפות כך שכל מערך בנוי על קודמו על מנת ליצור תהליך. המערכים הם: נוכחות פעילה וסקרנות, שייכות, מעורבות, חשיבה עצמאית, החופש להיות אני. במהלך מערך מעורבות חברתית, ובהדרכת הסטודנטים, תלמידי הכיתה יוזמים ומוציאים לפועל פרויקט חברתי, כדוגמת ניקוי חופים או נחלים, סיוע לקשישים, ביקור בבית חולים, שיפוץ מרכז קהילתי בשכונת מצוקה ועוד.
 
=== פעילות העמותה ===
נכון ל-2012 פועלת העמותה ב-11 אוניברסיטאות ומכללות, ובשנת הלימודים 2011–2012 התנדבו במסגרתה כ-300 סטודנטים, שעסקו בהעברת שיעורים ובהובלת פעילויות התנדבותיות לכ-3,000 תלמידי תיכונים.

== קישורים חיצוניים ==
* tzemach.co.il
* [http://www.youtube.com/user/TzemachProject ערוץ ה-Youtube של העמותה]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני חינוך בישראל
קטגוריה:ישראל: עמותות
ועידת קוויבק (1944)

מרשל, אדמירל ליהי, הנשיא רוזוולט, ראש הממשלה 
צ'רצ'יל, פילדמרשל ברוק, פילדמרשל דיל; בשורה האחורית, משמאל: מייג'ור גנרל הוליס, גנרל איזמי, אדמירל קינג, מרשל אוויר פורטל, גנרל ארנולד, אדמירל קנינגהם]]
[[טירת פרונטנאק- בה נערכה הוועידה.]]
ועידת קוויבק השנייה הייתה מפגש של מנהיגים של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה, שנערכה בעיר קוויבק שבקנדה מה-12 ועד 16 בספטמבר 1944. משתתפיה היו נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט וראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל וראש ממשלת קנדה. הייתה זו הוועידה השנייה של מנהיגי בעלות הברית שנערכה בעיר. שם הקוד שלה היה אוקטגון (Octagon).

בוועידה הושגו הסכמות ביחס לנושאים הבאים: 
*תחומי אזורי הכיבוש של בעלות הברית שיוקמו בגרמניה לאחר שתיכבש; 
*אימוץ תוכנית מורגנטאו; 
*המשך הסיוע הכלכלי של ארצות הברית לבריטניה - נקבע כי תוקף הסכם החכר והשאל יוארך עד לתום המלחמה נגד יפן;
*השתתפות הצי המלכותי הבריטי במלחמה נגד יפן - בעקבות זאת נשלח כוח משימה בריטי לזירת האוקיינוס השקט ופעל בה ממרץ ועד אוגוסט 1945.

==ראו גם==
*ועידת קוויבק (1943)

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.bbc.co.uk/history/ww2peopleswar/timeline/factfiles/nonflash/a1144838.shtml?sectionId=6&articleId=1144838 Fact File: Second Quebec Conference] באתר ה-BBC
*[http://digicoll.library.wisc.edu/cgi-bin/FRUS/FRUS-idx?id=FRUS.FRUS1944 ועידת קוויבק השנייה] באתר האוספים הדיגיטליים של אוניברסיטת ויסקונסין
* 

קוויבק 1944
קטגוריה:קוויבק סיטי
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1944
קטגוריה:קנדה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – קנדה
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – הממלכה המאוחדת
קטגוריה:יחסי הממלכה המאוחדת – קנדה
From Genesis to Revelation

From Genesis to Revelation הוא אלבום הבכורה של להקת ג'נסיס. האלבום יצא לאור ב-7 במרץ 1969 על ידי דקה רקורדס בבריטניה ולונדון רקורדס בארצות הברית. האלבום הופק על ידי ג'ונתאן קינג שגילה את הלהקה ב-1967. בזמן זה, חברי הלהקה היו תלמידים בבית הספר צ'רטרהאוס. ג'נסיס בתקופה הזו כללה את פיטר גבריאל, טוני בנקס, מייק רות'רפורד ואנתוני פיליפס. האלבום נשאר עד היום תחת הזכויות של חברת Jonjo ולכן, השירים מהאלבום אינם מופיעים באלבום אוסף, בהופעה חיה או במארז תקליטורים.

באלבום זה שירי הלהקה לא היו בעלי רעיונות מרכזיים או סיפורים מהמיתולוגיה היוונית או סיפורים סוריאליסטיים. קינג רצה לעשות את האלבום כמין אלבום קונספט עם שירים שעוסקים בתנ"ך. האלבום הוקלט ב-1968 בחופשות מבית הספר ולאחר מכן, נוספו לאלבום כלי קשת וכלי נשיפה. מאוחרי גבם של הלהקה, הגיטריסט אנתוני פיליפס הגיב על זאת כך: "היו לנו המון ויכוחים בנוגע להפקה, ועל התוצאה הסופית. שנאתי את מה שיצא בסוף. הוסיפו לנו עיבוד של רביעיית מיתרים, בלי לשאול אותנו, ממש מאחורי גבינו. לא ידענו על זה כלום. הייתי מאוד מדוכדך. כל החברים שלנו שמעו את ההקלטות ושאלו אותנו 'איך הסכמתם שיעשו לכם דבר כזה?' לא ידענו מה לענות להם".

האלבום התאפיין בסגנון בארוק פופ, אולם Silent Sun התאפיין בפולק רוק. ב-1990, יצא דיסק בונוס לאלבום שכלל חומר מהאלבום שלא יצא וריאיון עם הלהקה הנמשך 21 דקות. השיר נכתב על ידי טוני באנקס ופיטר גבריאל והופק על ידי ג'ונתן קינג ששכנע את הלהקה לנגן מוזיקת פופ במקום רוק מתקדם. בהתאמה, לאחר שדרכיהן של ג'נסיס וקינג נפרדו, ג'נסיס עברו לרוק מתקדם שהוא הז'אנר בו הם רצו להתמקד מלכתחילה. קינג, שהיה מעריץ של להקת הבי ג'יז, הוא הסיבה שבאנקס וגבריאל כתבו את השיר בסגנון פופי.

תחת חוזה ההוצאות של הלהקה, הסינגל יצא לאור ב-22 בפברואר 1968 ולאחר שנה יצא לאור באלבום הבכורה של הלהקה From Genesis to Revelation. השיר, The Silent Sun, הוא שילוב בין פולק רוק ופופ רוק ואילו השימוש הכבד בכלי מיתר נותן לשיר תחושה רומנטית. הסגנון של אלבום זה לא דומה כלל לסגנון האלבום הבא של ג'נסיס, Trespass, אשר מאופיין ברוק מתקדם. השיר, כמו כל שירי האלבום From Genesis to Revelation, לא נכלל בשום אלבום הופעה או אלבום אוסף של הלהקה. הסינגל יצא מחדש ב-2006 ללא "בי-סייד".

== עטיפת האלבום ==
עטיפת האלבום היא הדלה ביותר, בניגוד לאחרים שהיו עשירים בפריטים. העטיפה כוללת רקע שחור עם שם האלבום בסגנון כתיבה גותי.

==רשימת השירים==
# Where the Sour Turns to Sweet - 3:16
# In the Beginning - 3:47
# Fireside Song - 4:20
# The Serpent - 4:40
# Am I Very Wrong? - 3:33
# In the Wilderness - 3:33
# The Conqueror - 3:42
# In Hiding - 2:40
# One Day - 3:22
# Window - 3:35
# In Limbo - 3:32
# Silent Sun - 2:15
# A Place to Call My Own - 2:00

==חברי הלהקה==
*פיטר גבריאל - שירה, חליל
*אנתוני פיליפס - גיטרה, שירה
*טוני באנקס - עוגב, פסנתר, שירה
*מייק רות'רפורד - גיטרת בס, גיטרה, שירה
*ג'ון סילבר - תופים, שירה מלבד silent sun
*כריס סטיוארט - תופים בשיר silent sun

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1969
קטגוריה:אלבומי ג'נסיס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי קונספט
אירמה לה דוס (מחזה)

אירמָה לָה דוּס (בצרפתית: Irma La Douce, 'אירמה המתוקה') הוא מחזמר צרפתי, עם עלילה ומילים מאת אלכסנדר בּרֶפוֹר (Breffort) ומוזיקה מאת מַרגֶריט מוֹנוֹ (Monnot). המחזמר הועלה לראשונה על הבמה בפריז בשנת 1956, בשנת 1963 הופק סרט קולנוע בשם זה בכיכובם של שירלי מקליין וג'ק למון ובבימויו של בילי ויילדר.

==עלילה==
אירמה לה דוס היא פרוצה החיה בפריז ועובדת במועדון לילה ברובע פיגאל. סטודנט צעיר ואביון בשם נסטור מתאהב בה אנושות, אך אינו יכול להשיגה. בניסיון להתקרב אליה ולהציל אותה מחיי פרוצה, הוא מתחזה לאדם מבוגר ועשיר בשם אוסקר, ההופך ללקוח קבוע. לאחר שהוא מסתבך עקב גילום הדמות, מחליט נסטור "לרצוח" את אוסקר.

נסטור מואשם ברצח ונידון לגלות ב"אי השדים". הוא מצליח להימלט מהאי, לשוב לפריז, להוכיח את חפותו ולזכות באהבתה של אירמה.

== הפקות ==
בכורת המחזמר הייתה בתיאטרון גרמו (Théâtre Gramont) בפריז ב-12 בנובמבר 1956, ההצגה זכתה להצלחה רבה ורצה במשך ארבע שנים.

ב-17 ביולי 1958 הוצג המחזמר לראשונה באנגלית בווסט אנד בלונדון בבימויו של פיטר ברוק, שם הועלה 1,512 פעמים (כשלוש שנים).

ב-29 בספטמבר 1960 הועלה המחזמר לראשונה בברודוויי גם שם בבימויו של ברוק, הוא הועלה 524 פעם (כשנה וחצי). אליזבת סיל, שגילמה את אירמה, זכתה בפרס טוני לדמות נשית ראשית במחזמר והמחזמר היה מועמד לשש קטגוריות נוספות, בהן המחזה הטוב ביותר.

===בישראל===
ב-1962 הועלה המחזמר בתיאטרון הבימה בתרגומם של חיים חפר ודן בן אמוץ בבימויו של אברהם ניניו ועם אריק איינשטיין כנסטור והשחקניות/זמרות דינה דורון, גאולה נוני ושרה אמן כאירמה. עוד שיחקו בהפקה זו שלמה בר-שביט, יהודה אפרוני, שי דנון ואחרים.

ב-1971 הועלה המחזמר בהפקת אברהם דשא (פשנל), בשם "אירמה לה דוס מיפו", בכיכובם של גדי יגיל ורבקה זהר.

ב-1987 הועלה המחזמר בהפקה רחבת-ממדים על בימת היכל התרבות בבימויו של צדי צרפתי עם חנה לסלאו כאירמה ומשה בקר כנסטור.

ב-2001 העלה את המחזמר תיאטרון חיפה בבימוי רוני ניניו ועם תפאורה של סבטלנה ברגר, עם רמה מסינגר ודני שטג בתפקידים הראשיים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [http://archive.habima.co.il/showPage/?itemId=412 הפקת אירמה לה דוס בתיאטרון הבימה]
* [http://www.habama.co.il/Pages/Event.aspx?Subj=1&Area=1&EventId=1649 הפקת 2001 בתיאטרון חיפה]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחזות זמר מקוריים
קטגוריה:מחזות 1956
קטגוריה:קומדיות
קטגוריה:זנות בספרות
קטגוריה:זנות בתיאטרון
קטגוריה:זנות בקולנוע
קטגוריה:ספרים צרפתיים
קטגוריה:רומנים המתרחשים בפריז
קטגוריה:מחזות זמר
פיגאל (רובע בפריז)

פיגאל (בצרפתית: Quartier Pigalle) הוא רובע בפריז, סביב כיכר פיגאל בין הרובע התשיעי של פריז לרובע השמונה עשר של פריז. הרובע קרוי על שם הכיכר, הקרויה על שמו הפסל ז'אן-בטיסט פיגאל (1714–1785; Jean-Baptiste Pigalle).

הרובע הוא מרכז לזנות, מופעי חשפנות, חנויות מין ותיירות מין. מועדון הלילה מולן רוז' ממוקם ברובע פיגאל. הרחוב הראשי של הרובע הוא שדרות קלישי במרכזן ניצב מוזיאון הארוטיקה. עם זאת, החלקים הדרומיים של הרובע, מדרום לכיכר נחשבים מהוגנים יותר והמאפיין שלהם הוא ריכוז בתי מסחר רבים לכלי נגינה, רובם כלי מסורתיים כגיטרה, אקורדיון ותופים שונים. 

הרובע משך אליו אמנים שגרו או קיימו בו סדנאות בהם וינסנט ואן גוך, אנרי טולוז-לוטרק, פבלו פיקאסו וסלבדור דאלי. מתחם דאלי ממוקם בשולי הרובע, סמוך למונמארטר.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://gofrance.about.com/cs/sexadultsonly/a/pigalleplace.htm סקירת תיירות על פיגאל]

קטגוריה:פריז: שכונות
קטגוריה:הרובע השמונה-עשר של פריז
קטגוריה:הרובע התשיעי של פריז
ישיבת קריית מלך

הרב חיים קניבסקי בצאתו מן הישיבה
ראשי הישיבה
ישיבת קריית מלך היא ישיבה גדולה בבני ברק, המשתייכת לזרם החרדי ליטאי.

הישיבה הוקמה בשנת תש"ס (2000) כשיעור רביעי של ישיבת תפארת ציון שקמה שלוש שנים קודם לכן. בשנת הלימודים הבאה הפכה לישיבה גדולה בפני עצמה, עם כולל אברכים. בישיבה לומדים כמה מאות בחורים.

מקים הישיבה והעומד בראשה הוא הרב שלמה קניבסקי, בנו של הרב חיים קניבסקי. הישיבה נקראת על שם ספרו הראשון של האב.

את דרך הלימוד התווה ראש הישיבה הרב אייזנשטיין על פי דרך רבו, הרב נחום פרצוביץ.

==צוות הישיבה==
בעבר שימש בתפקיד הרב דב (בערל) אייזנשטיין (משנת 2000 - תש"ס, ועד לפטירתו בפברואר 2003 - אדר תשס"ג). לאחריו החל לשמש הרב שמואל יעקב בורנשטיין עד לפטירתו בשנת תשע"ז (2017), ובמקומו מונה הרב יעקב קארפ, ששימש עד אז כראש ישיבת כנסת יצחק במודיעין עלית. ראשי הישיבה כיום הם הרב שלמה קניבסקי, הרב בנימין רימר והרב קארפ.

מגידי השיעורים הם: הרב יהושע אייזנשטיין (ראש הקיבוץ), הרב נח אייזנשטיין, הרב דב טננבוים, הרב אלישע כהן והרב ישראל פרוכטר. בעבר לימד בישיבה הרב חיים מרדכי אוזבנד. המנהל הרוחני היה הרב נתן כהן, עד לפטירתו ב-2008 (תשס"ח). לאחריו התמנה לתפקיד הרב ישראל הבלין.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.shtaygen.co.il/?CategoryID=1000&ArticleID=2850 ישיבת קריית מלך], באתר שטייגען
* [https://www.jdn.co.il/gallery/991400/ קריית מלך התכנסה במלאת שנה לפטירת הגרש"י בורנשטיין זצוק"ל]
* 
* 

קריית מלך
קריית מלך
קריית מלך
הונאת קליקים

הונאת קליקים היא ייצור מצג שווא, על אודות מספר הצופים בפרסומות מקוונות באינטרנט, על ידי תשלום לפי לחיצות לגולש או גולשים בודדים. ההונאה היא יצירת תוכנה או תסריט, המדמים פעילות לחיצה לגיטימית של בני אדם על פרסומות, כשכל לחיצה על פרסומת מחייבת את המפרסם לשלם עמלה לנותן שטח הפרסום. לחברות המספקות שטחי פרסום קיים לפעמים אינטרס להעלים עין מהתופעה בשל רווחיהן היוצאים מכך.

הונאת קליקים נחשבת לעבירה פלילית במדינות רבות, ואף בוצעו במקומות שונים מעצרים בשל כך.

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונאה
קטגוריה:פרסום באינטרנט
שרה אמן

שרה אמָן (באנגלית: Sara Aman; נפטרה ב-1986) הייתה שחקנית תיאטרון קולנוע וטלוויזיה ישראלית-אמריקאית.

==ביוגרפיה==
אמן נולדה בתל אביב לאביגדור ושושנה, ושהתה בילדותה תקופות ארוכות עם משפחתה במדינות שונות בעולם, בעיקר בסינגפור. למדה שנתיים בגימניסה רחביה בירושלים לפני שעברה ב-1945 לניו יורק על מנת לפתח קריירה במחול. בניו יורק למדה משחק אצל לי סטרסברג ותנועה ומחול בסטודיו של מרתה גרהם. השתתפה במחזות זמר בארצות הברית, בהם במחזמר "המלך ואני" לצד יול ברינר.

בישראל שיחקה ב"הבימה" כמחליפתה של דינה דורון ב"אירמה לה דוס" (ב-1963, תפקיד בעקבותיו השתקעה באופן קבוע בישראל). כן שיחקה בהפקות תיאטרון גיורא גודיק, כגון "הלו, דולי!".

אמן השתתפה בסרטים הישראלים "סלומוניקו" (1972), "יופי של צרות" (1976) ו"אסקימו לימון" (1976, בו גילמה את הרוקחת). בנוסף שיחקה בתוכניות הטלוויזיה הלימודית "רגע עם דודלי" (1981, בתור גברת רחל), Here we are (1976, בתור שרה מגדת העתידות), ו-Neighbours (1976, בתור הבובה "סוזי סורפרייז"). תפקידה הקולנועי האחרון היה בהפקה אנגלית נחשבת -"לא ממש גן-עדן"- בבימויו של לואיס גילברט. הסרט צולם ברובו בישראל. (1985)

== חיים אישיים ==
אמן נישאה לדני מולטיז ולהם שני ילדים. הייתה בעלת גלריה לאמנות בתל אביב. היא נפטרה ב-1986 ממחלת הסרטן. נקברה בהרצליה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20131012175659/http://habima.co.il/show_item.asp?itemId=4172&levelId=64383&itemType=0&template=12 שרה אמן], באתר הבימה
* 
* [http://www.playbillvault.com/Person/Detail/69376/Sara-Aman שרה אמן] באתר Playbill Vault 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:יורדים מארץ ישראל
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בהרצליה
קטגוריה:ישראליות שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1986
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1986
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1986
יידישע קולטור

שער הגיליון הראשון של "יידישע קולטור", נובמבר 1938
שער גיליון, נובמבר 1948
יִידישע קולטור (ביידיש: 'תרבות יהודית') היה ירחון יידי שהוציא "האיגוד הכול-עולמי לתרבות יהודית (איקוּ"ף)" בניו יורק מ-1938 ועד 2004.
מייסדו ועורכו במשך שנים רבות היה הסופר והעיתונאי נחמן מייזל. אחריו ערך את העיתון יצחק גולדברג. מלבד העורכים, השתתפו בו ה. לייוויק, פרץ הירשביין, אברהם ביק, משה כץ, ד"ר רפאל מאהלר, קלמן מרמר ואחרים.

==לקריאה נוספת==
* 'רשימה פון שרייבער און קינסטלער פאר 35 יאר אין "יידישע קולטור"', יידישע קולטור 36, 6 (1974), 50–59.

קטגוריה:כתבי עת ביידיש
קטגוריה:כתבי עת ספרותיים

קטגוריה:יהדות ארצות הברית: כתבי עת
סטיבן בולדווין

סטיבן אנדרו בולדווין (באנגלית: Stephen Andrew Baldwin; נולד ב-12 במאי 1966) הוא שחקן קולנוע, במאי ומפיק אמריקאי. התפרסם בזכות תפקידיו בסרטים "החשוד המיידי", "שלושה במיטה אחת", "עולם קטן שלי" ו"הפלינסטונס – ויוה רוק וגאס" ובסדרה "הרוכבים הצעירים".

==ביוגרפיה==
בולדווין נולד במאספקוואה, ניו יורק לקרול ניוקום ולאלכסנדר בולדווין הבן.
לבולדווין שלושה אחים גדולים שזכו גם הם להצלחה בתור שחקנים: כוכב הסדרה "רוק 30" אלק בולדווין, דניאל בולדווין וויליאם בולדווין (ידועים בתור האחים בולדווין).
בתקופת התיכון שלו שר בולדווין אופרה ולאחר מכן למד ב"אקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה".

==קריירת משחק==
החל את דרכו כשחקן אורח בסדרות טלוויזיה לפני הופעותיו הקולנועיות הראשונות בדרמות המלחמה "חיית המלחמה" בתפקיד החייל הסובייטי גוליקוב, "נולד בארבעה ביולי" ובמערבון של מריו ואן פיבלס "פלוגה". 
בולדווין התגלה לראשונה ככוכב ראשי בסדרת המערבונים "רוכבים צעירים" בתפקיד הסייר באפלו ביל ובמותחן הפשע "החשוד המיידי" בו שיחק בתפקיד הפושע מקמנוס.
לאחר מכן הופיע בולדווין בקומדיה "עולם קטן שלי"בתפקיד דויל "סטאבס" ג'ונסון ובסרט הפעולה 
"בריחה" בתור הפושע הנמלט לוק דוג'.
בשנת 2000 שיחק בולדווין בתפקיד ברני ראבל בקומדיה "הפלינסטונס – ויוה רוק וגאס".
ב-2002 שיחק בקומדיית ההוקי "לשבור את הקרח" בתפקיד השחקן והמאמן שון לינדן.

בשנים האחרונות החל בולדווין להפיק סרטים והתפרסם בעיקר בסדרות הריאליטי "האח הגדול" בבריטניה, "המתמחה" ו-"Scare Tactics".

==חיים אישיים==
לבולדווין שתי בנות: אליה והיילי בולדווין, נשוי למעצבת הגרפית הברזילאית קניה בולדווין.
ביולי 2009 הכריז בולדווין על פשיטת רגל לאחר שצבר ביחד עם אשתו חובות של כ-2.3 מיליון דולרים.

== פילמוגרפיה נבחרת ==

=== טלוויזיה ===
* The Great American Sex Scandal (1990) – סרט טלוויזיה של ABC
* חזיונות לילה (2001)
* Nova Vita (2021)

== ראו גם ==

* משפחת בולדווין

== קישורים חיצוניים ==

* 

סטיבן
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מתחרי האח הגדול (בריטניה)
קטגוריה:משתתפים בתוכניות מציאות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרי האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
יאסוזו מאסומורה

יאסוזו מאסומורה (ביפנית: 増村 保造; 24 באוגוסט 1924 – 23 בנובמבר 1986) היה במאי קולנוע יפני נודע, אחד מהחשובים ביוצרי הקולנוע היפני. מאסומורה עסק בנושאים אשר שנים מאוחר יותר עלו גם בקולנוע המערבי אצל יוצרים כמו דייוויד לינץ', דייוויד קרוננברג ופדרו אלמודובר.

==ביוגרפיה==
מאסומורה נולד באי הונשו ולמד ביפן משפטים ופילוסופיה. עבודת התזה שלו עסקה בסרן קירקגור, אשר התאוריה שלו השפיעה מאוחר יותר גם על יצירותיו. ב-1949 קיבל מאסומורה מלגת לימודים ונסע ללמוד קולנוע ב"צ'נטרו ספרימנטלה דל צ'ינמה" ברומא, בית הספר לקולנוע שנחשב באותה עת לאחד הטובים בעולם, ובין מוריו היו לוקינו ויסקונטי, מיכלאנג'לו אנטוניוני ופדריקו פליני.

לאחר שסיים את לימודיו חזר מאסומורה ליפן ועבד כעוזר של הבמאים קון איצ'יקאווה וקנג'י מיזוגוצ'י. ב-1957 יצא לאקרנים סרט הקולנוע הראשון בבימויו, "הנשיקה".

מאסומורה חבר לבמאים ואנשי קולנוע כגון נאגיסה אושימה (במאי הסרט "חג שמח, מיסטר לורנס") ושוהיי אימאמורה (במאי הסרט "הבלדה על נאראיאמה"), שהחליטו ליצור סרטים שיעסקו בבעיות חברתיות, כפי שהיה נהוג באירופה, במקום יצירות כגון סרטים תקופתיים, שהיו עיקר עיסוקה של תעשיית הסרטים היפנית באותה עת.

מאסומורה עסק במהלך הקריירה שלו בבימוי סרטים מכל הסוגות, ומלבד ביקורת חברתית, ביים גם סרטי אימה, פשע, מלודרמות, קומדיות ועוד. קצב העבודה שלו היה עמוס ביותר והוא ביים בממוצע כשלושה סרטים בשנה.

ב-1957 ביים את הסרט "זרם חם" וב-1958 את "ענקים וצעצועים" - שניהם עסקו במצב החברה והכלכלה וזכו לשבחים מנאגיסה אושימה אך גם לביקורת בשל האירוניה, הדכדוך וחוסר הרגש שהיו בהם. תגובת מאסומורה לביקורת, כפי שתורגמה וצוטטה באתר סינמטק תל אביב, הביעה את המוטו שהנחה אותו גם בשאר יצירותיו:

"רגש בסרטים יפנים פירושו איפוק, הרמוניה, השלמה, צער, תבוסה ובריחה. לא חיוּת דינמית, קונפליקטים, מאבק, עונג, ניצחון ושאפתנות. אני בעד הביטוי הישיר והגס, מפני שאני מאמין שהיפניות מסרסת את תשוקתנו בצורה כה עזה עד שאנו נוטים לשכוח את דעתנו האמיתית. אין (אצלנו) דבר כזה כמו תשוקה בלתי מרוסנת. אדם אשר חושף בצורה מלאה את תשוקותיו ורגשותיו נחשב משוגע. מה שאני מעוניין ליצור איננו אדם יציב אשר פועל באופן מחושב ומציג את רגשותיו בהתאם לחישוביו. אני לא מעוניין בבן אדם אנושי. אני מעוניין בבן אדם משוגע שמבטא את רגשותיו ללא בושה, מבלי לשים על מה אנשים חושבים. אותי מעניין קונפליקט בין תשוקות חשופות שאינן יכולות להרגע בזכות הסביבה."

בסרטו "פחד מוות" כיכב הסופר היפני הנודע יוקיו מישימה, שהתאבד ב-1970 לאחר שנכשל בניסיון לתפוס את השלטון בכוח באמצעות צבא פרטי שהקים.

במהלך חייו ביים מאסומורה 55 סרטי קולנוע, 18 מתוכם הוקרנו לראשונה בישראל בספטמבר 2012, בשיתוף פעולה שבין שגרירות יפן לבין סינמטקים בישראל.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.cinema.co.il/magazin/magazin.asp?catid=1&magazinId=662 רטרוספקטיבה של יאסוזו מאסומורה / YASUZO MASUMURA RETROSPECTIVE], באתר סינמטק תל אביב, ספטמבר 2012.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאי קולנוע יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1924
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1986
ארל תומסון

ארל ג'ון "טומי" תומסון (באנגלית: Earl John "Tommy" Thomson; 15 בפברואר 1895 - 19 באפריל 1971) היה אתלט קנדי-אמריקאי, אלוף אולימפי בריצת 110 מטר משוכות.

==ביוגרפיה ==
תומסון נולד בבירץ' הילס שבססקצ'ואן. בגיל 8 עבר עם משפחתו לקליפורניה בשל האוויר החמים שהיטיב עם אמו. 6 שנים לאחר מכן הוא קפץ ממרכבה לאחר שנורה ונפגע בבית החזה שלו. עוד באותו הלילה הוא נותח ורופאיו היו בטוחים שפציעתו קטלנית. למרות זאת הוא שרד והחלים היטב. הוא למד שנה באוניברסיטת דרום קליפורניה ואחר כך למד בדרטמות' קולג'. הוא סיים את לימודיו בשנת 1922.

במלחמת העולם הראשונה שרת תומסון בחיל האוויר המלכותי הקנדי.

באליפות איגוד האתלטים החובבים שנערכה בשנת 1918 זכה תומסון במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות.

===אלוף אולימפי ושיאן עולם===
למרות שרצה לייצג את ארצות הברית באולימפיאדת אנטוורפן (1920) נאלץ תומסון לייצג את קנדה. במשחקים עצמם הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא עולם חדש של 14.8 שניות, לפני הרולד בארון (15.1 שניות) ופג מוריי (15.1 שניות) שניהם מארצות הברית. שיא זה החזיק מעמד 8 שנים.

שנה לאחר האולימפיאדה השווה תומסון את שיאו העולמי וזכה באליפות איגוד האתלטים החובבים ובאליפות המכללות (NCAA). שנה לאחר מכן, זכה בפעם השלישית באליפות איגוד האתלטים החובבים ולאחר מכן פרש מספורט תחרותי.

תומסון עבד כמאמן אתלטיקה מצליח בארצות הברית וכמאמן אתלטיקה ראשי במשך 36 שנים בהאקדמיה הימית של ארצות הברית, באנאפוליס, מרילנד עד לפרישתו.

בשנת 1971 נפטר תומסון באושנסייד, קליפורניה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 110 מטרים משוכות (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים מקנדה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אנטוורפן (1920)
קטגוריה:אתלטים אולימפיים קנדים
קטגוריה:שיאני עולם קנדים: אתלטיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1895
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1971
השיעור

השיעור (בצרפתית: La Leçon) הוא מחזה בעל מערכה אחת שנכתב על ידי אז'ן יונסקו. הוא הועלה לראשונה ב-1951 בהפקה שבוימה על ידי מרסל קובליר (ששיחק גם כן את הפרופסור). קלאודה מנסרד שיחקה את המשרתת ורוזטה זוצ'לי שיחקה את התלמידה בהפקה זו. מאז 1957 המחזה הפך להפקה קבועה בThéâtre de la Huchette שבפריז יחד עם המחזה הראשון של יונסקו, הזמרת הקרחת. המחזה נחשב ליצירה חשובה בתיאטרון האבסורד על ידי מבקרים רבים.

==עלילה==
המחזה מתרחש בביתו של פרופסור בצרפת. הפרופסור, איש מבוגר יחסית (בערך בן 50-60), מצפה לתלמידה חדשה (בת 18). המשרתת של הפרופסור, אישה מעט צעירה יותר מהפרופסור (בערך בת 40-50), דואגת לבריאותו של הפרופסור. ככל שהשיעור האבסורדי מתקדם, הפרופסור מתעצבן יותר ויותר על (מה שהוא רואה כ) בורותה של התלמידה, והתלמידה נהיית יותר שקטה וותרנית. אפילו בריאותה מתחיל להידרדר, ומה שמתחיל ככאב שיניים הופך לכאבים עזים בכל חלקי גופה. ברגע השיא של המחזה, התלמידה נדקרת ונרצחת על ידי המורה. המחזה מסתיים בכך שהמשרתת מכניסה תלמידה חדשה לביתו של הפרופסור, וכך המחזה מסתיים בדיוק היכן שהוא התחיל - תחילת השיעור.

== על הבמה העברית ==
ההצגה "השיעור" בצוותא
ב-1979 הועלה "השיעור", ביחד עם מחזה אחר של יונסקו "התמונה", בתיאטרון באר שבע. הבמאית הייתה עדה בן נחום, מעצבת התפאורה לידיה פינקוס-גני והוא הציג 25 פעמים.

בשנת 2010 הועלה המחזה בעיבוד מעט שונה בעברית בצוותא על ידי הבמאי יאיר שרמן. בעיבוד של שרמן, העלילה מתרחשת בחדר יהודי מסורתי והתלמידה הפכה לתלמיד. עיצוב ההצגה נשען במידה רבה על מסורת התיאטרון היפני, עם תנועה מעובדת לפרטיה, איפור ותפאורה מסוגננת. מעבר לעיצוב החיצוני, שרמן, בסיועה של דנה רייך, תרגם וערך את המחזה כאילו הוא מתרחש בחדר יהודי

באותה שנה הועלתה במרכז למוזיקה בירושלים אופרה במערכה אחת מאת ישראל שרון המבוססת על המחזה, בבימויו של דורי אנגל, בביצועם של אנסמבל "קפריזמה" ובניצוחו של המלחין.

== ראו גם ==
* "הזמרת הקרחת"

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תיאטרון האבסורד
קטגוריה:מחזות צרפתיים
קטגוריה:אז'ן יונסקו
קטגוריה:מחזות משנות ה-1950
קטגוריה:מחזות 1951
מדליית קרים

מדליית קרים (באנגלית: Crimea Medal) הייתה מדליית מערכה של הצבא הבריטי אשר ניתנה לכל חיילי הצבא והצי המלכותי ששירתו במהלך המערכות של מלחמת קרים.

לצד מדליית קרים הוענקו למשרתים בצבא הבריטי גם מדליית קרים הטורקית, בגרסתה הבריטית. כמו כן, מלבד לחיילים הבריטים הוענקה מדליית קרים גם לבעלות בריתה במלחמה, בהם הטורקים והצרפתים. הצרפתים אף הוסיפו אבזמים משלהם למדליה הבריטית (מעבר לאבזמים אשר אושרו על ידי הבריטים) כגון 'טרקטיר' (Traktir) ו-'מר דה אזוף' (Mer d'Azoff).

==תיאור==
המדליה מורכבת מדיסק עשוי כסף בקוטר 36 מ"מ אשר תלוי בעזרת טבעת מסרט העיטור. בצידה הקדמי של המדליה מתוארת דמותו של המלכה ויקטוריה, כאשר מקיפה אותו האמרה; 'ויקטוריה רגינה' (VICTORIA REGINA). בצד האחורי של המדליה מאוירת דמותה של אלת הניצחון המכונפת כאשר היא מניחה את זר הניצחון על ראשו של לוחם. לצד הדמויות נכתב 'קרים' (CRIMEA) לציון שם המערכה.

מדליית קרים נבדלת בעיטורים הרבים בחיבור בין המדליה לסרט העיטור וסביב האבזמים המציינים את הפעולות השונות. האבזמים אשר הורכבו לאורך סרט העיטור, עוטרו בצורת עלה של עץ אלון כאשר משני הצדדים נמצאים בלוטים. קישוטיות זאת לא חזרה על עצמה במדליות שלאחר מדליית קרים וגם לא נראתה לפני כן.

==אבזמים==
מלבד הענקת המדליה למשרתים בצבא באזורי הקרבות, הוענקו בנוסף חמישה אבזמים רשמיים לציון פעולות אשר המוענק השתתף בהם. מוענק בודד היה רשאי לענוד עד ארבעה אבזמים סך הכל. אבזמים אלו היו:
* אלמה (ALMA): עבור השתתפות בקרב אלמה 20 בספטמבר 1854.
* סבסטפול (SEBASTOPOL): עבור השתתפות במצור סבסטופול 17 באוקטובר 1854 - 9 בספטמבר 1855.
* בלקלווה (BALAKLAVA): עבור השתתפות בקרב בלקלווה 25 באוקטובר 1854.
* אינקרמן (INKERMAN): עבור השתתפות בקרב אינקרמן 5 בנובמבר 1854.
* אזוב (AZOFF): עבור השתתפות במערכה הימית בים אזוב 22 במאי - 22 בנובמבר 1855. ניתן רק למשרתים בצי המלכותי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.northeastmedals.co.uk/britishguide/crimea_medal.htm תיאור העיטור] באתר 'נורת'איסט מדלס'.

קרים
קטגוריה:מלחמת קרים
קרים
תיבת הילוכים רציפה

תיבת הילוכים CVT של [[ניסאן מוטורס]]
תיבת הילוכים רציפה (באנגלית: CVT - Continuously Variable Transmission, תמסורת משתנה רציפה) היא תיבת הילוכים המאפשרת שינוי רציף בין יחסי ההעברה, המוגבלים בשני יחסי ההעברה הקיצוניים - הנמוך והגבוה ביותר.

תיבת ההילוכים הרציפה חסרת הילוכים מובנים. רוב התצורות מתבססות על מנגנון המכיל רכיבים כדוגמת חרוטים או כדורים, המעבירים ביניהם כוח באמצעות רצועות או במגע ישיר. תזוזת רכיבים אלו ושינוי נקודות המגע ביניהם, מאפשרת שינוי ביחסי ההעברה. 

גמישות תיבת ההילוכים הרציפה מאפשרת חיבור תמידי בין ההתקן המניע להתקן המונע, בכך שמבטלת את הצורך בניתוק וחיבור התמסורת, על מנת להחליף בין הילוכים מובנים. בנוסף, מאפשרת להתקן המניע לפעול במהירות קבועה, לאורך טווח מהירויות פלט. שני יתרונות אלה, יכולים להביא לביצועים טובים יותר, ולניצול אנרגיה משופר, בהשוואה לתמסורות אחרות.

ברכבים ממונעים, ניתן להשתמש בה לביצועים מרביים - תאוצה מקסימלית, על ידי שמירת סל"ד המנוע (מספר סיבובים לדקה) בטווח בו הוא יוצר את המומנט הגבוה ביותר, עד לשימוש בסל"ד נמוך יותר, בו הספק המנוע לכל ליטר דלק הוא הגדול ביותר, לחיסכון מרבי בדלק.

עד היום נבנו מנגנונים רבים, המתבססים על מספר תצורות ומנגנונים שונים. תיבות הילוכים אלה, משמשים בין היתר טרקטורים קטנים, אופנועי שלג, קטנועים, קומבייני תבואות, מקדחות לחץ, אופניים, דגמי מכוניות מסוימים, ואף טנקים.

==ראו גם==
* תיבת הילוכים חצי־אוטומטית

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הילוכים
אסגאר פרהאדי

אסגאר פרהאדי (בפרסית: اصغر فرهادی; בעברית, לעיתים נדירות נקרא גם אסגאר פרהודי; נולד ב-7 במאי 1972) הוא תסריטאי ובמאי איראני. ביים את הסרטים זוכי פרס האוסקר "פרידה" ו"הסוכן". נבחר לאחד מ-100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם בשנת 2012 על ידי המגזין Time.

==ביוגרפיה==
פרהאדי נולד ב-1972 במחוז אספהאן שבאיראן. עשה תואר ראשון בתיאטרון ובאמנויות הבמה ותואר שני בקולנוע באוניברסיטת טהראן.

בשנת 2022 הועמד פרהאדי לדין בבית משפט איראני באשמת גניבה ספרותית של הבסיס לסרט מסרט תיעודי קודם שנעשה על ידי סטודנטית לקולנוע שלמדה אצלו.<ref></ref>

==פילמוגרפיה==
בימוי ו\או תסריט:
* 2003 - ריקוד באבק (رقص در غبار)
* 2004 - העיר היפה (شهر زیبا)
* 2006 - זיקוקים של יום רביעי (چهارشنبه سوری)
* 2009 - בנוגע לאלי (درباره الی)
* 2011 - פרידה (جدایی نادر از سیمین)
* 2013 - העבר (گذشته)
* 2016 - הסוכן (فروشنده)
* 2018 - כולם יודעים (Todos lo saben)
* 2021 - (قهرمان)

==פרסים==
אסגאר פרהאדי בפסטיבל הקולנוע בקאן, 2013
רשימה חלקית:
* 2009 - פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, פרס "דוב הכסף" (בימוי) לסרט בנוגע לאלי
* 2009 - פסטיבל הסרטים טרייבקה, פרס הסרט הזר לסרט בנוגע לאלי
* 2011 - פסטיבל הקולנוע הבינלאומי פג'ר, "סימורג הבדולח" לסרט פרידה (בימוי, תסריט ובחירת הקהל)
* 2011 - פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, פרס "דוב הזהב" לסרט פרידה
* 2012 - פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר לסרט פרידה
* 2012 - פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר לסרט פרידה
* 2013 - פסטיבל הקולנוע בקאן, פרס חבר השופטים העולמי לסרט העבר
* 2016 - פסטיבל הקולנוע בקאן, פרס לתסריט הטוב ביותר, לסרט "המוכר"
* 2016 - פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר לסרט "הסוכן".

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאי קולנוע איראנים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע איראנים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הזר הטוב
קטגוריה:איראנים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טהראן
קטגוריה:ילידי 1972
צומת הנגב

צומת הנגב הוא צומת דרכים חשוב במרכז הנגב. הצומת מצוי במפגש בין כביש 40 לבין כביש 224, כ-17 קילומטרים מדרום לבאר שבע וכ-20 קילומטרים ממערב לדימונה. הצומת מהווה את צומת הכניסה הראשי לנוסעים לכל יישובי הר הנגב.

על פי תוכנית הפיתוח של כביש חוצה ישראל, הקטע של כביש 40 מצומת הנגב עד מחלף נאות חובב ימוחלף על מנת לשרת את כביש 6 שיוארך עד אזור הצומת.

בצמוד לצומת נמצאת קריית ההדרכה על שם האלוף אריאל שרון (עיר הבה"דים) של צה"ל.

בסמוך לצומת עתידה להיבנות תחנת רכבת חדשה, שתשרת את באי קריית ההדרכה. בנוסף, אושרה בנייתו של בית מלון בן 250 חדרים במקום, שיכלול גם שטחי מסחר.

==הערות שוליים==

הנגב, צומת
הנגב