OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מה שאת עושה לי

מה שאת עושה לי (במקור: !That Thing You Do) היא דרמה-קומית-מוזיקלית אמריקאית משנת 1996 שנכתבה ובוימה על ידי טום הנקס. עלילת הסרט מתרחשת בקיץ 1964, ומספרת את סיפור עלייתה המהירה לפסגה ונפילתה של להקת רוק.

==תקציר העלילה==
הסרט עוסק בלהקת פופ בדיונית מאירי, פנסילבניה, שבארצות הברית. העלילה מתרחשת זמן קצר לאחר הפריצה הגדולה של להקת הביטלס בארצות הברית באמצע שנות השישים.

בחור צעיר בשם גאי פטרסון, המועסק כאיש מכירות בחנות מכשירי החשמל של הוריו ומנגן בתופים בשעות הפנאי שלו, נקרא לסייע ללהקת רוק מקומית בשם "The One-Ders" לאחר שהמתופף שלה שבר את ידו. בעקבות כך פטרסון מצטרף ללהקה, ובעזרתו הלהקה מצליחה לזכות בתחרות כישרונות מקומית. כתוצאה מהניצחון בתחרות הלהקה זוכה להצלחה מיידית, ועד מהרה מוצאת את עצמה בסבב הופעות ברחבי ארצות הברית.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
|טום אברט סקוט
|גאי פטרסון
|נגן תופים
|-
|ליב טיילר
|פיי דולן
|חברתו של ג'ימי
|-
|טום הנקס
|מר וויט
|המנהל השני של הלהקה
|-
|סטיב זאן
|לני הייס
|נגן גיטרה, קולות ליווי
|-
|ג'ונתן שיץ
|ג'ימי מטינגלי
|מנהיג הלהקה, סולן ראשי, נגן גיטרה
|-
|איתן אמברי
|
|נגן הבס
|-
|שרליז ת'רון
|טינה פאוארס
|חברתו של גאי
|-
|ביל קובס
|דל פקסטון
|נגן ג'אז אותו גאי מעריץ
|-
|ג'ובני ריביסי
|צ'אד
|נגן התופים המקורי של הלהקה
|-
|אובה בבטונדה
|למאר
|נער מעלית בבית מלון
|-
|כריס אליס
|פיל הוראס
|המנהל הראשון של הלהקה
|-
|אלכס רוקו
|סול סילר
|מייסד חברת התקליטים Play-Tone 
|-
|כריס אייזק
|בוב
|הדוד של גאי
|-
|לארי אנטונינו
|סקוט "וולפמן" פל
|
|-
|הולמס אוסבורן
|מר פטרסון
|אביו של גאי
|-
|רוברט טורטי
|פרדי פרדריקסון
|
|-
|קניה רמזי, ג'ולי הרקנס, דרלין דילינג'ר
|
| שלישיית "The Chantrellines"
|-
|צ'יילי פרסיבל
|דיאנה דיין
|
|-
|ג'ונתן דמי
|
|הופעת קמע
|-
|בריאן קראנסטון
|
|הופעת קמע
|}

==ביקורות ותגובות==
הסרט קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי ולציון 92% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 52 ביקורות.

==מועמדויות וזכיות בפרסים==
{| width="90%" class="wikitable"
|-
! width="10%"| שנה
! width="35%"| פרס
! width="40%"| קטגוריה
! width="15%"| תוצאה
|-
| align="center" | 1997
| align="center" | פרס אוסקר
| align="center" | שיר הנושא הטוב ביותר
| 
|-
| align="center" | 1997
| align="center" | פרס גלובוס הזהב
| align="center" | שיר הנושא הטוב ביותר
| 
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1996
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים מוזיקליים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1996
בריכת המשושים

קירותיה של הבריכה בנויים מעמודי [[בזלת בצורת מצולעים]]
בְּרֵכַת הַמְּשֻׁשּׁים הוא כינויה של בריכה טבעית המצויה בנחל משושים בחלקה המרכזי-דרומי של רמת הגולן. הבריכה זכתה לשמה בזכות עמודי מסלע הבזלת בעלי חתך משושה.

== הרחבה ==
מימיו של נחל משושים הזורמים באפיק הבזלתי יוצרים מספר מפלי מים קטנים. כוחות הבלייה המכנית במרוצת מיליוני השנים יצרו את הבריכה. קירותיה של הבריכה בנויים מעמודי בזלת בצורת מצולעים, אשר נראים כאילו עוצבו בידי אדם, ומכאן שמה. גובה העמודים מגיע לכ-5 מטרים, כאשר רובם בעלי חמש או שש צלעות. קוטרו של כל עמוד בין 30 ל-40 ס"מ.
בריכת המשושים

עמודי הבזלת נוצרו תוך כדי התקררות זרמי לבה לאחר התפרצות געשית. צורת המצולע מתקבלת כאשר פני הלבה מתקררים ומתכווצים, לעומת פנים הלבה אשר עודו לוהט ומוסיף לנוע. הבדלי הטמפרטורה בין החלק החיצוני והפנימי של הלבה גורמים לסידוק המעטה החיצוני. בהמשך, מהתפתחות סידוק זה נוצרת צורת המצולעים (לרוב צורת משושים).

קירות של עמודי בזלת בצורה זו מצויים במקומות נוספים ברמת הגולן, למשל בנחל זוויתן ובמפל עיט.

== מבנים דומים בעולם ==
בזלת עמודית היא תופעה געשית נפוצה, ועמודי בזלת נוצרים בקני מדה מגוונים (קירור מהיר יוצר עמודים קטנים יותר). אתרים ראויים לציון בהם יש עמודי בזלת כוללים את סוללת הענק בצפון אירלנד; האיים שבמערב סקוטלנד הקרובים לסוללת הענק: האי קאנה, האי אג, מק (Muck); חלקו הצפוני של האי סקאי; האי מל (Mull) וקטע החוף של האי הבריטי מולו במורוורן (Morvern); והאי סטפה (Staffa) שהתפרסם הודות למערת פינגאל שהכניסה אליה מעוטרת בעמודי בזלת והנודעת גם בזכות יצירתו של פליקס מנדלסון. האתר ג'וסנגג'אולי באי הקוריאני צ'ג'ו, קניון גרני בארמניה; האיים הציקלופיים בסמוך לאי סיציליה באיטליה; באתרים: המונומנט הלאומי ערימת עמודי השטן בקליפורניה, פארק המדינה צוקי המפרץ במזרח אורגון, והמומנט הלאומי מגדל השטן בוויומינג, והפאליסיידס של נהר ההדסון שבארצות הברית, ובאתרים נוספים במקסיקו, בקוריאה הצפונית, באיסלנד, בווייטנאם, באיים האזוריים ובקונאשיר, האי הדרומי ביותר באיים הקוריליים שברוסיה.

==ראו גם==
*המנסרה - תופעה דומה במכתש רמון

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.teva.org.il/?CategoryID=215&ArticleID=25 בריכת המשושים] באתר החברה להגנת הטבע
* [http://www.education.gov.il/tiyulim/ms114.htm נחל משושים - בריכת המשושים]
* [http://www.tiuli.com/track_info.asp?track_id=124 בריכת המשושים] - מסלול טיול מפורט מאתר [http://www.tiuli.com/track_info.asp?track_id=124 טיולים בארץ]
* 

קטגוריה:רמת הגולן
משושים
בריכה
Radiosity

דוגמה הממחישה את ההבדל בין תאורה ישירה סטנדרטית לתאורה באמצעות Radiosity
Radiosity הוא אלגוריתם בתחום הגרפיקה הממוחשבת למידול תאורה כוללת לסצנה שנוצרה באמצעות מחשב.

שלא כמו אלגוריתמים למעקב אחרי קרניים, שעוקבים אחרי כל מסלולי קרני האור, Radiosity טיפוסי לוקח בחשבון רק מסלולים המוחזרים באופן עקיף או ישיר מעצמים שונים בסצנה עד שהן מגיעות אל המצלמה. דוגמה לקרני אור שאינן נלקחות בחשבון הן קרני אור שעוברות דרך חומרים שקופים.

כשיטה לרנדור תמונות גרפיות, Radiosity הוצג לראשונה ב-1984 על ידי החוקרים C. Goral, K. E. Torrance, D. P. Greenberg ו-B. Battaile מאוניברסיטת קורנל במאמרם "מידול האינטראקציה של האור בין משטחים דיפוסים", אולם השיטה התאורטית הייתה בשימוש הנדסי לפתרון בעיות התחממות עוד משנות ה-50 של המאה ה-20.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גרפיקה ממוחשבת
קטגוריה:אלגוריתמים
תזמורת קאמרית

[[אנסמבל סולני תל אביב בניצוחו של ברק טל, מרץ 2009]]
תזמורת קאמרית (מהמילה האיטלקית "קאמרה" - חדר) היא הרכב מוזיקלי קטן יחסית (בהשוואה לתזמורת סימפונית, למשל) ומכאן שמו.

בתזמורת קאמרית משתתפות כל משפחות הכלים, אך הצליל אינו עשיר ומלא באותה מידה כמו בתזמורת סימפונית, כיוון שקבוצות הכלים מצומצמות יותר. לשם השוואה, בתזמורת סימפונית מלאה, קבוצת הכינורות הראשונים תמנה על פי רוב כ-16 נגנים, לעומת כ-6 בתזמורת קאמרית. 

הרכב קאמרי שמספר נגניו קטן מ-10 אינו נעזר בדרך כלל במנצח; הנגן הראשי שלו ממלא תפקיד זה. לתזמורת קאמרית שמספר נגניה הוא בין 10 ל-40, דרוש מנצח (אף כי יש כמה תזמורות המנגנות בקביעות ללא מנצח). יותר מארבעים נגנים מהווים תזמורת מלאה, אם גם לא גדולה ביותר.

== היסטוריה והתפתחות==

מתקופת הרנסאנס עד המאה ה-19 לא היו אולמות קונצרטים ציבוריים. יצירות הוזמנו ונוגנו למען נסיכים ורוזנים באולם נשפים או בחדר מרווח בארמון (מכאן השם "קאמרית", מלשון "קאמרה" - חדר בלטינית) כדי לשעשע את האציל, בני משפחתו ואורחיו. במאה ה-19 השתנה אופי המוזיקה יחד עם אופיים של המלחינים - רוח של חופש ועצמאות, שראשיתה בבטהובן, הניעה מלחינים לכתוב כחפצם בלי להיות תלויים בפטרון אציל ועתיר הון. יצירות עדיין הוזמנו אצל מחבריהן, כפי שהן מוזמנות גם כיום, אבל המזמינים היו בעיקר נגנים וירטואוזיים, הרכבים קאמריים ותזמורות שונות. המוזיקה התזמורתית נעשתה נפוצה יותר ומהרכבים קטנים, שהתאימו לחדרי ארמון, התפתחו תזמורות קאמריות, שדרשו אולמות מתאימים, תנאים אקוסטיים וקהל מאזינים. מעתה יכלו גם פשוטי העם ליהנות מקונצרטים.

עם המעבר לאולמות גדולים יותר, נוצר הצורך בצליל חזק וברור יותר. כמענה לצורך זה, הכפילו את מספר הנגנים שמנגנים אותו תפקיד. כך נוצרו קבוצות כלים: קבוצות הכינור הראשון והשני, קבוצת הצ'לנים, קבוצות כלי הנשיפה וכו'. 

גורם אחר להתפתחות זו היה הצורך באמצעים להבעה. אחד מאמצעים אלה הוא הדינמיקה, שמעבריה יוצרים מתח, דרמה או פורקן ורגיעה. התגברות הצליל (קרשנדו), החלשתו (דימינואנדו), הגברה פתאומית של הצליל ללא הכנה (ספורצנדו) ולהפך - הדממה פתאומית (סוביטו פיאנו) כל אלה יוצרים אווירה רגשית מגוונת. עם הזמן נוצר צורך במצבי הביניים של עוצמות אלה וכדי להגביר את רישומם על המאזינים, הרחיבו את ההרכבים על ידי הכפלת מספר הנגנים. כך נוצר מרחב גדול יותר של עוצמת צליל, המקיף יותר גוני ביניים בדינמיקה הניתנים להבחנה ושמיעה.

כיום נכתבות יצירות לתזמורות קאמריות, ותזמורות רבות כאלה פועלות ומופיעות ברחבי העולם.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.ico.co.il אתר התזמורת הקאמרית הישראלית]

*
קטגוריה:תזמורות
קטגוריה:הרכבים מוזיקליים
בוריס גריזלוב

בוריס גריזלוב
בוריס ויאצ'סלבוביץ' גריזלוב (ברוסית: Бори́с Вячесла́вович Грызло́в; נולד ב־15 בדצמבר 1950) הוא מדינאי ודיפלומט רוסי, יושב־ראש הדומה הרביעית והדומה החמישית משנת 2003 ועד 2011. לאחר בחירות לדומה ה-6 הודיע שלא יתמודד לתפקיד היו"ר כי לא סביר להיות בתפקיד זה יותר מ-2 קדנציות ברציפות. כמו כן, הודיע שאינו מעוניין לכהן בדומה זו בכלל וזאת ללא פירוט לסיבה. מאז 2015 שימש כנציגו של נשיא רוסיה, פוטין במשא ומתן עם אוקראינה להסדרת משבר אוקראינה. בדצמבר 2021 הדומה השמינית אישרה את מועמדותו כשגריר רוסיה בבלארוס.

מאז 2003 הוא גם מכהן כיושב־ראש המועצה העליונה של מפלגת השלטון רוסיה המאוחדת (Единая Россия) הנתמכת על ידי ולדימיר פוטין.
== חייו ==
נולד בעיר ולדיווסטוק. אביו היה טייס קרב ואמו מורה. ב־1954 עבר עם משפחתו ללנינגרד. בשנת 1973 סיים לימודים במכון להנדסת־חשמל ותקשורת בלנינגרד (Ленинградский электротехнический институт связи) וקיבל תואר מהנדס רדיו עם התמחות בתקשורת בחלל. בשנים 1977–1996 התקדם בקריירה של מהנדס במפעלים שונים בתעשיית האלקטרוניקה של ברית המועצות ורוסיה, הגיע לדרגת מנהל מחלקה.

משנת 1996 עבר מהתעשייה לקריירה ציבורית. ב-1996 היה למנהל המרכז לטכנולוגיות חדשות באוניברסיטה הטכנולוגית הבלטית הממלכתית על שם דמיטרי אוסטינוב (Балтийский государственный технический университет имени Д.Ф. Устинова). ב־1999 התמנה למנהל הקרן הבין־אזורית "פיתוח האזורים" (Развитие регионов) לשיתוף פעולה עסקי. באוקטובר באותה שנה התמנה לראש מפלגת אחדות (Единство) במחוז לנינגרד ובדצמבר נבחר מטעם המפלגה לדומה השלישית. ובשנת 2000 נבחר ליושב־ראש המועצה הפוליטית של המפלגה, וליושב־ראש סיעתה בדומה.

בשנת 2001 קיבל תואר קנדידט (מקביל לדוקטור לפילוסופיה) במדע המדינה מאוניברסיטת סנקט פטרבורג. עבודת המחקר שהגיש עסקה בנושא המפלגות הפוליטיות ברוסיה בתנאים של רב־מפלגתיות. באותה שנה מפלגת "אחדות" התאחדה עם מספר מפלגות אחרות למפלגה בשם "רוסיה המאוחדת" ובנובמבר 2002 גריזלוב נבחר לתפקיד יושב־ראש המועצה העליונה של המפלגה המאוחדת. מ־2001 עד 2003 שימש בתפקיד שר הפנים של רוסיה (והמפקד על המשטרה).

ב-2003 נבחר לדומה הרביעית והיה ליושב ראש הדומה עד 2011 וכן כיושב ראש סיעת "רוסיה המאוחדת".

בשנת 2015 הוא מונה להיות נציג רוסיה בוועדה בינלאומית לפתרון משבר אוקראינה. בדצמבר 2021 מונה לשגריר רוסיה בבלארוס.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:יושבי ראש הדומה הממלכתית
ג
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:מהנדסי חשמל
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מקבלי עיטור אלכסנדר נבסקי (הפדרציה הרוסית)
קטגוריה:מנהיגי מפלגת רוסיה המאוחדת
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1950
רקבן מפוספס

רקבן מפוספס (מוכר גם בתור דבורני עין-פסים, שם מדעי: Eristalinus taeniops), הוא מין של זבוב ממשפחת הרחפניים. הרקבן המפוספס ידוע בכך שהוא מתחזה לדבורה, כמו רבים ממשפחת הרחפניים. חקיינות זאת משמשת להסוואה מפני טורפים המשתמשים בחוש הראייה כעופות. חקיינות זו אינה יעילה כנגד חרקים אחרים, הנסמכים פחות על ראייתם.

לרקבן המפוספס, כמו לשאר חברי משפחת הרחפניים, סגנון תעופה מיוחד בקרב החרקים. הוא כולל רפרוף כנפיים מהיר מאוד, המאפשר לרקבן לשהות באוויר במקום אחד.

הוא ניזון מצוף, המספק את האנרגיה הדרושה לסגנון תעופתו הרחפני. הנקבות אוכלות אבקת פרחים כמקור חלבונים להבשלת הביצים.
רקבן מפוספס

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1818
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי כריסטיאן רודולף וילהלם ויידמאן
קטגוריה:רחפניים

קטגוריה:ארץ ישראל: זבובאים
יצחק דדון

יצחק (ג'ק) דדון (נולד ב-29 בנובמבר 1951) הוא קצין משמר הגבול בדימוס, מפקדו התשיעי של משמר הגבול, בין השנים 1998–2001.

==ביוגרפיה==

נולד בקזבלנקה, מרוקו בשנת 1951 ועלה לישראל בשנת 1961 בגיל 10. דדון גויס לצה"ל בשנת 1971 לסיירת חרוב בצנחנים, שם שירת כלוחם וכקצין, והשתחרר בשנת 1975. את שירותו הצבאי סיים דדון בדרגת רב-סרן. בהשכלתו הוא בוגר תואר ראשון (B.A.) ותואר שני (M.A.) במדעי המדינה באוניברסיטת חיפה, וכן בעל תואר שני (MBA) במנהל עסקים משלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל.

בשנת 1985 הושאל ממג"ב על ידי משרד החוץ ונשלח למערב אפריקה לנושאי הדרכה, אימונים והקמת יחידות. במהלך שירותו במג"ב, מילא שורת תפקידים מרכזיים, בהם מפקד מג"ב איו"ש, מפקד מג"ב ירושלים.

לאחר שירותו במג"ב, עשה הסבה למשטרת ישראל ומילא תפקידים נוספים, בהם מפקד מרחב לכיש, סגן מפקד מחוז צפון וסגן ראש אגף מבצעים. משם הועלה לדרגת ניצב ומונה למפקד משמר הגבול התשיעי על ידי השר לביטחון הפנים אביגדור קהלני ועל ידי מפכ"ל המשטרה רב-ניצב יהודה וילק. בשנים 1998–2001 שירת כמפקד משמר הגבול. במהלך שירותו הקים יחידות רבות, הבולטות שבהן - יחידת המסתערבים של משמר הגבול (ימ"ס) ויחידות מיוחדות של לוחמים/בלשים (ימ"ג). בשנים 2001–2004 שימש כנספח המשרד לביטחון הפנים ומשטרת ישראל בארצות הברית וקנדה.

באוקטובר 2005 פרש ממשטרת ישראל לאחר 34 וחצי שנים בשירות כוחות הביטחון (צה"ל, מג"ב והמשטרה).

כיום הוא מתגורר בירושלים, נשוי לשושנה ואב לארבעה ילדים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.police.gov.il/mehozot/mishmarHagvol/mafakdim%201/Pages/itzhak%20dadon.aspx יצחק (ז'ק) דדון]באתר משטרת ישראל

קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:לוחמי סיירת חרוב
קטגוריה:מפקדי משמר הגבול
קטגוריה:שוטרים שעוטרו בעיטור השירות
קטגוריה:נספחי משטרת ישראל בארצות הברית
קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:ירושלים: אישים
דינר בחרייני

דינר בחרייני הוא המטבע הרשמי של מדינת בחריין. סימנו של המטבע הוא BHD לפי תקן ISO 4217, ب.د בערבית, או BD באנגלית. השם דינר משמש כיחידת מטבע של מדינות רבות רובן דוברות ערבית, והוא מבוסס על שמו של המטבע הרומי העתיק דנאריוס. הדינר הבחרייני מתחלק ל-1000 פילס.
הדינר הבחרייני שווה כ 8.44 ש"ח (נכון לשנת 2021 )
המטבע הונפק לראשונה ב-1965 והוא החליף את רופי המפרץ הפרסי כמטבע הרשמי של בחריין, בערך של 10 רופי לדינר.

נכון לשנת 2007, קיימים במחזור מטבעות של 5 פילס, 10 פילס, 25 פילס, 50 פילס, 100 פילס וחצי דינר. בעבר היה גם מטבע של פילס אחד, אך הוא הוצא משימוש. כמו כן קיימים שטרות של ½ דינר, 1 דינר, 5 דינר, 10 דינר ו-20 דינר.

==שערי חליפין==
הדינר הבחרייני הוא המטבע השני הכי יקר בעולם. שער המטבע לעומת מטבעות לדוגמה : בשקלים במחיר של 8.9 ש"ח, בדולרים ב-2.64 דולר אמריקני, באירו: 2.22, בדינר כוויתי, המטבע החזק בעולם 0.81 בריאל עומאני: 1.02 בריאל סעודי: 9.95.

==המטבעות החזקים בעולם==
1.דינר כוויתי
2. דינר בחרייני
5. לירה שטרלינג (פאונד בריטי)
6.דולר קיימני
7. אירו

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bis-ans-ende-der-welt.net/Bahrain-B-En.htm שטרות של בחריין] (באנגלית) (בגרמנית)
* [http://worldcoingallery.com/countries/Bahrain.html מטבעות של בחריין] באתר של אספן מטבעות (אנגלית)

קטגוריה:בחריין: כלכלה
קטגוריה:מטבעות אסיה
קטגוריה:מטבעות
אורי גרוס

אורי גרוס (נולד ב-28 במרץ 1974) הוא תסריטאי ויוצר סדרות טלוויזיה ופורמטים.

==קורות חייו==
גרוס נולד בגבעתיים ועבר בכיתה ג' לרעננה. החל לכתוב לטלוויזיה עם הקמת ערוץ 2 לתוכנית "הקרנבל של מיכל" של מיכל ינאי ששודרה בערוץ 2. לאחר מכן כתב לתוכניתה של ינאי "קצפת" בערוץ הילדים, שם הכיר את ארז טל שהתארח באחת התוכניות. טל הציע לו להצטרף אליו ואל תמר מרום, וביחד לכתוב תוכנית לארז טל ולאורנה בנאי - "רק בישראל". התוכנית זכתה להצלחה ונמשכה חמש עונות. בהמשך פיתחו טל וגרוס יחד את השעשועון הטלוויזיוני "הכספת" שנמכר לערוצים שונים בכ-20 מדינות. בשנת 2001 שימש מנהל פיתוח התוכניות של "קשת" (ערוץ 2). כן עסק בפיתוח הגרסאות הישראליות של תוכניות ראליטי רבות כמו "הישרדות", "המירוץ למיליון" ופרויקט Y של yes. הוא יוצר שותף בפורמט "הכוכב הבא" שנמכר לעשרות מדינות ב-2015. בשנת 2004 כיהן כיועץ תוכן של רשת, שהתמודדה למכרז השני של ערוץ 2 וזכתה בו. כמו כן היה יועץ תוכן במכרז של קבוצת "ישראל 10" שזכתה אף היא בזיכיון להפעיל את ערוץ 10.

בשנת 2004 החל לכתוב עבור יס וטדי הפקות את סדרת הדרמה היומית "השיר שלנו" בכיכובם של נינט טייב ורן דנקר, ששודרה ב-yes במשך ארבע עונות. בשנת 2008 יצר סדרה נוספת בכיכובו של רן דנקר, "דני הוליווד", קומדיה מוזיקלית הכוללת מסע בזמן. הסדרה שודרה ביס, ארכה 200 פרקים וזכתה לפיילוט אמריקאי עבור רשת CW.

ב-2012 יצר עבור הוט את הסדרה "תנוחי" שאיגדה לראשונה ארבע דמויות נשיות מסדרות שונות: חנה לסלאו (נעמי שחר) מ"השיר שלנו", צופית גרנט (מרב בן-בסט) מ"חשופים", אוולין הגואל (ברוריה פסקל) מ"פיק אפ" וגילת אנקורי (עידית לינוביץ') מ"רמת אביב גימל", כשלצידן כיכבה בתפקיד ראשי גם יעל גרובגלס (גבי בר לב).

ב-2017 השיק במקביל את הסדרות "Oboy" המשודרת בערוץ הילדים שזכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בקטגוריות דרמת השנה לנוער ושחקנית השנה ג'וי ריגר, ואת הסדרה "לצבי יש בעיה" בכיכובו של צביקה הדר המשודרת ב"רשת".

בין השנים 2015–2018 כתב את המחזה, את השירים ואת סרט הפתיחה למופע הפסטיגל ("היי סקול פסטיגל" 2015, "היי סקול פסטיגל 2" 2016, ״סטורי של פסטיגל״ 2017). במאי 2021 פורסם כי גרוס ישוב לכתוב את מופע הפסטיגל לאותה שנה.

בשנת 2018 יצר את הסדרה "פוראבר" המשודרת בערוץ טין ניק לצופי הוט.

בשנת 2019 השתתף בתוכנית הראליטי "האח הגדול VIP עונה 3". הוא הודח בהדחה הרביעית, לאחר 29 ימים. באותה שנה יצר את הסדרה "גיבור אמיתי" בכיכוב ג'וי ריגר ורן דנקר, המשודרת בערוץ KidZ לצופי יס.

באפריל 2020 זכתה "גיבור אמיתי" בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.

בשנת 2020 יצר סדרה חדשה בשם pps ביחד עם יואב צפיר בהשתתפות יהונתן מרגי שמשודרת בערוץ טין ניק לצופי יס.

בשנת 2022 יצר סדרה חדשה בשם שומקום ביחד עם יואב צפיר בכיכובה של אלה לי להב שמשודרת בערוץ טין ניק לצופי יס.

באותה שנה כתב את הפסטיגל פסטיגל על פסטיגל

==חיים אישיים==
אורי גרוס חי בתל אביב עם זוגתו לחיים, מעצבת האופנה תמרה סלם. לזוג שני בנים.

בן דודו הוא המפיק יואב גרוס.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:עיתונאי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:מתחרי האח הגדול (ישראל)
קטגוריה:בוגרי בית ספר היובל (רעננה)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
אליאס פיגרואה

אליאס ריקרדו פיגרואה בראנדר (בספרדית: Elías Ricardo Figueroa Brander; נולד ב-25 באוקטובר 1946 בוולפראיסו שבצ'ילה) הוא כדורגלן צ'ילאני ששיחק בתפקיד מגן כנף. פיגרואה שיחק בנבחרת הצ'ילאנית במונדיאל 1966, מונדיאל 1974 ובמונדיאל 1982.

פיגרואה נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים צ'יליאנים
קטגוריה:מגני כדורגל צ'יליאנים
קטגוריה:כדורגלני סנטיאגו וונדררס
קטגוריה:כדורגלני פניארול
קטגוריה:כדורגלני אינטרנסיונל
קטגוריה:כדורגלני קולו-קולו
קטגוריה:מאמני כדורגל צ'יליאנים
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באמריקה הדרומית
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'ילה
קטגוריה:ילידי 1946
מוסטפא בארזאני

מוסטפא בארזאני{{תמונה להחלפה}}
מולא מוסטפא בארזאני (בכורדית: Mela Mistefa yê Barzanî, או: مستەفا بارزانی; 14 במרץ 1903 - 1 במרץ 1979) היה מנהיג כורדי, נשיאה ומייסדה של מפלגת הכורדים הגדולה ביותר כיום בעיראק, המפלגה הכורדית הדמוקרטית (Kurdistan Democratic Party). בארזאני הנהיג את המאבק למען אוטונומיה של כורדיסטן העיראקית מול משטר הבעת' בעיראק, ומול איראן בתקופת השאה מוחמד רזה פהלווי.

==תולדות חייו==
מוסטפא בארזאני היה בנו החמישי של השייח' מוחמד בארזאני ונכדו של השייח' סעיד בארזאני.

בארזאני קיבל את חינוכו היסודי בבארזאן, המשיך ללמוד בטורקיה והשלים לימודי דת בסולימאניה. בשנת 1931 החל את פעילותו במרד הכורדי יחד עם אחיו אחמד בארזאני. ב-1935 דוכא המרד הכורדי על ידי המשטר בבגדאד, והוא גורש לסולימאניה. בארזאני ברח מסולימאניה ב-1942 וחידש את מאבקו לעצמאות הכורדים בשנת 1943 כאשר תקף נקודת משטרה בפנדרו. לאחר שגם מרידה זו דוכאה ביד קשה על ידי המשטר, הוא נמלט עם כאלף מתומכיו לאיראן, שם התגורר ברפובליקת מהבאד, הרפובליקה האוטונומית הכורדית שהוקמה בחסות ברית המועצות בכורדיסטן האיראנית ב-1946. כשהתפרקה רפובליקת מהבאד באותה שנה, נמלט עם תומכיו לברית המועצות, תחילה לבאקו, אחר כך לטשקנט, ולבסוף למוסקבה. בעקבות הפיכת עבד אל-כרים קאסם ב-1958, קיבל בארזאני אישור לחזור לעיראק. הוא חזר לבארזאן והחל להניח תשתית לפעילות נגד המשטר העיראקי. ב-1963 החל ראש המוסד הישראלי דאז, מאיר עמית, להדק את הקשרים החשאיים עם בארזאני, ובמשך כעשר שנים העניקה ישראל לכורדים בעיראק סיוע צבאי. לאחר חתימת הסכם אלג'יר ב-1975 בין השאה האיראני מוחמד רזה פהלווי לסדאם חוסיין מהצמרת העיראקית, הסכם שהסדיר את מחלוקת הגבולות בין המדינות והבטיח את הפסקת הסיוע האיראני למורדים הכורדים, דוכא המרד בתוך שבועיים.

ב-28 במרץ 1975 נמלט בארזאני עם מספר תומכים לאיראן. ב-30 ביולי 1975 עבר לארצות הברית לצורך טיפול רפואי, ונפטר ב-1 במרץ 1979 בוושינגטון ממחלת הסרטן.

בנו מסעוד בארזאני (<span dir="auto">Mesûd Barzanî</span>) (נולד ב-1946) ממשיך את דרכו כמנהיג המפלגה, ומאז 2005 נשיא כורדיסטן העיראקית בעיראק.

ונכדו (מבן אחר), נצ'ירוואן בארזאני (<span dir="auto">Nêçîrvan Îdrîs Barzanî</span>) הוא ראש הממשלה האזורית של כורדיסטן משנת 2012 (וכיהן בעבר בתפקיד זה מ 2006 עד 2009).

==לקריאה נוספת==
*שלמה נקדימון - תקווה שקרסה: הקשר הישראלי-כורדי, הוצאת משכל, 1996
* יוסי אלפר, מדינה בודדה: החיפוש החשאי של ישראל אחרי בעלות ברית באזור, הוצאת מטר

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.kdp.se/?do=mbarzani ביוגרפיה מהאתר הרשמי של KDP] <small>(אנגלית/כורדית)</small>
* 
<div style="direction: ltr;">
* [http://www.meforum.org/220/the-last-years-of-mustafa-barzani The Last Years of Mustafa Barzani], Middle East Quarterly, June 1994
* [http://www.meforum.org/1681/the-barzani-chameleon The Barzani Chameleon], Middle East Quarterly, Spring 2007
</div>

קטגוריה:כורדיסטן העיראקית: פוליטיקאים
קטגוריה:ילידי 1903

קטגוריה:נפטרים ב-1979
ציטראל

ציטראל או לימונל הוא מרכיב עיקרי בשמן שבצמח עשב לימון, ובשמנים של צמחים אחרים מסוג עשב הלימון, והוא החומר שנותן לעשב הלימון את טעמו ואת ריחו הלימוני. הוא קיים גם בשמנים של ורבנה (לואיזה), מליסה, לימון ותפוז.
גרניאל - טראנס איזומר של ציטראל
נראל - ציס איזומר של ציטראל

==תכונות כימיות==
ציטראל הוא תרכובת כימית בעלת הנוסחה הכימית C<sub>10</sub>H<sub>16</sub>O. הציטראל הוא אלדהיד שמכיל קשרים כפולים (כלומר הוא גם אלקן), ומופיע בטבע כתערובת של שני איזומרים, ציס וטראנס, אשר מגדירים את הסטריאוכימיה (סידור מרחבי) שלו. לשני האיזומרים יש צבע צהבהב וריח אופייני של לימון. לצורת הטראנס, גרניאל, יש ריח חזק לעומת צורת הציס, נראל, שריחה עדין ומתוק יותר.

==מחקרים==
במחקר שנערך באוניברסיטת בן-גוריון ובשיתוף פעולה עם מרכז מדע ים המלח והערבה, בראשות ד"ר רבקה אופיר ופרופ' יעקב וינשטין, וד"ר נתיב דודאי מהמחלקה לצמחים ארומטיים במרכז המחקר נוה יער נמצא שציטראל הורג תאים סרטניים מבלי לפגוע בתאים רגילים ולכן הוא עשוי לסייע במלחמה בסרטן. המחקר נעשה על תאים שגדלו בתרבית בתוך מבחנות. ריכוז החומר הדרוש להרג התאים הסרטניים הוא נמוך, ונמצא במשקה שהוסף לו גרם אחד של עשב לימון. על פי המחקר, הציטראל הורג את התא הסרטני על ידי הפעלת מנגנון של מוות תאי מתוכנת.

==שימושים==
שמנים אתריים המופקים מהציטראל, משמשים בעיסוי לחיזוק שרירים והרגעת כאבי עצבים. שמנים אלה משמשים בתעשיית הסבונים והבשמים. כן, משמש הציטראל כבסיס לחומרי ארומה שונים שדרוש להם ריח אופייני של לימון.

ציטראל יכול לשמש לסינתזה של מספר תרכובות אורגניות, כמו למשל ויטמין A.

==קישורים חיצוניים==

* 

*[https://web.archive.org/web/20070311021611/http://news.walla.co.il/?w=%2F18%2F803048 צמחי לימונית ולואיזה יכולים להרוג תאים סרטניים]

קטגוריה:תרכובות אורגניות
קטגוריה:חמצן: תרכובות
אין (נהר)

אִין (מגרמנית: Inn; ברומאנש: En) הוא נהר באירופה, העובר לאורך 517 ק"מ במדינות שווייץ, אוסטריה וגרמניה. האין הוא אחד מן היובלים העיקריים של נהר הדנובה.

==מהלך הנהר==
הנהר יוצא מהרי האלפים, בקרבת העיירה השווייצרית סנט מוריץ שבעמק אנגאדין (Engadin), אשר מקור שמו הוא מן הנהר (התחילית "En"). משם הוא ממשיך לכיוון צפון-מזרח ונכנס לתוך אוסטריה, וכשמגיע לעיירה האוסטרית לאנדק הוא פונה מזרחה, חוצה את המדינה האוסטרית טירול ואף נכנס לבירתה אינסברוק. לאחר מכן הוא חוצה את גבול אוסטריה-בוואריה (שבגרמניה) ליד העיירה קופשטיין.

בשטח בוואריה הנהר זורם צפונה וחוצה את הערים רוזנהיים, ואסרבורג אם אין וואלדקרייבורג; לאחר מכן הוא פונה מזרחה וחוצה את העיירות מיהלדורף ונויטינג. לאחר מכן הוא גדל בצורה משמעותית, כשנשפכים אליו הנהרות זלצך ואלץ.

בקטע זה, לאחר שנשפכים אליו שני הנהרות ועד הזרימה אל תוך הדנובה, הוא יוצר גבול טבעי בין גרמניה ואוסטריה. ערים שבהן עובר הנהר בקטע זה הן: בגרמניה זימבאך ופאסאו ובאוסטריה בראונאו אם אין ושרדינג. לדנובה הוא נשפך סמוך לעיר פאסאו, יחד עם הנהר אילץ.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שווייץ: נהרות
קטגוריה:אוסטריה: נהרות
קטגוריה:בוואריה: נהרות
קטגוריה:נהרות גבול
קטגוריה:יובלי הדנובה
קטגוריה:טירול: גאוגרפיה
קטגוריה:אינסברוק
קטגוריה:גבול אוסטריה–גרמניה
אריה ליב סמיאטיצקי

אריה ליב סֶמיַאטיצקי (1883, סוקולי, פלך גרודנו, האימפריה הרוסית (פולין) – 1945, תל אביב) היה סופר עברי, עורך, מתרגם ומורה.

==ביוגרפיה==
אריה ליב בן צבי סמיאטיצקי נולד בשנת 1883 בעיירה סוֹקוֹלִי (סאָקאָלי; Sokoły), הסמוכה לעיר לומז'ה, בפלך גרודנו שבתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום בחבל פודלסיה שבמזרח פולין). הוא למד בחדר ובישיבה, אך במקביל למד גם לימודים כלליים. הוא החל בעבודתו כמורה בגיל 21, בתחילה בעיר גרודנו, בשנת 1904, ובשנת 1907 עבר להורות ולהתגורר בעיר וילנה. בווילנה החל לעסוק גם בתרגום ועריכה, הצטרף למערכת העיתון העברי "הזמן", והתמחה בסִגנוּן ושכתוב.

סמיאטיצקי יצא למסע ארוך, ונדד בערי רוסיה, קווקז ואוזבקיסטן. הוא הגיע במסעו עד לעיר בוכרה, וישב זמן קצר בין יהודיה. כשחזר ממסעו שב אל ההוראה: תחילה בוורשה, שם לימד בבית הספר התיכון של מגנוס קרינסקי, ואחר-כך בלודז', בגימנסיה של ד"ר מרדכי זאב ברוידא.
בעת מלחמת העולם הראשונה שהה בפולין, והיה מפקח על בתי ספר יהודיים.

כישרון העריכה שלו קנה לו אוהדים והתפרסם, וחיים נחמן ביאליק הזמין אותו לעבוד כעורך ומסגנן בהוצאת "מוריה" שלו; בתחילה באודסה, ואחר כך, בשנת 1921, יצא מרוסיה עם חבורת ביאליק, והמשיך עם הוצאת "מוריה" (לימים "דביר") גם בבאד הומבורג שבגרמניה.

בשנת 1925 עלה סמיאטיצקי לארץ ישראל, התיישב בתל אביב והמשיך בעבודתו כעורך ומתרגם. בשנות עבודתו בהוצאת אמנות ובהוצאות אחרות ערך, סִגנן ו"שִכתב", מאות ספרים. הוא לא נהג לחתום את שמו על הספרים. הוא גם השתמש בשמות עט שונים – ל. סמן, א' אחירב, א. שמו (ואף "אלמוני") – בהם חתם בעיקר על תרגומיו.

היה חבר אגודת הסופרים העברים.

סמיאטיצקי נפטר בשנת 1945. נקבר בבית הקברות טרומפלדור.

==ספרו==
*משבת לשבת: סיפור, על יסוד החוברת מרחביה "לנוער", מאת א' אחירב (אריה סמיטיצקי), ציורים מאת נחום גוטמן, תל אביב: אמנות, 1939.

==תרגומיו==

* לואיס קרול, עליזה בארץ הנפלאות (הרפתקאות אליס בארץ הפלאות) (כתוב עברית בידי ל. סמן, פרנקפורט ע"נ מיין: אמנות, תרפ"ד.
* קרין מיכאליס, המסע הגדול של ביבי (תרגם: א' אחירב), תל אביב: אמנות, 1964.
*אדמונדו דה אמיצ'יס, הלב (תרגם: י. הלמן, ערוך על פי המקור בידי א. שמו), פרנקפורט: אמנות, תרפ"ב-1922.
* טלבוט בינס ריד, זקני בית הספר בוילבי (תרגם: א' אחירב), תל אביב: עם עובד, תשכ"ו-1965.
*שלום התלמיד: ספר הדרכה, חובר בידי גדולי הרופאים (תרגום: אריה סמיטיצקי), אודסה: מוריה, 1906.

סמיאטיצקי תרגם גם תרגומים נוספים, שנדפסו בכתבי עת עבריים, ובהם מגילת נמרוד מאת ש. אנ-סקי, הדבורה זיוית (הדבורה מאיה) מאת בונסלס (חתם על התרגום כ"אלמוני") ועוד.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* [http://mevakrim.hebrew-academy.org.il/2015/03/18/אריה-ליב-סמיאטיצקי/ אריה ליב סמיאטיצקי] , באתר האקדמיה ללשון העברית
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:עורכי עיתונים בשפה העברית
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים
קטגוריה:חבורת אודסה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:סופרים פולנים הידועים בשם עט
קטגוריה:חברי ועד הלשון העברית
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1883
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1945
צבתן נקוד

צַבתָן נקוד או צבתן מצוי (שם מדעי: Forficula smyrnensis), המכונה גם חרק מספריים או חיית מספריים, הוא חרק מסוג צבתן השייך למשפחת הצבתניים.

הצבתן הוא חרק לילי בעל גלגול חסר. אורכו בין 16 ל-26 מילימטרים, כולל הצבת. כנפי החפייה של הצבתן קצרות מאוד, כרבע מאורך הבטן בלבד, ובמרכזן כתם לבנבן - הכתמים שעל שמם נקרא הצבתן "נקוד". כנפי התעופה גדולות, אולם במנוחה הן מקופלות מספר פעמים לאורך ולרוחב, עד שהן נראות כזוג נוסף של כתמים לבנים המבצבץ מתחת לכנפי החפייה. צבע גופו של הצבתן חום אך ראשו, חזהו ורגליו בהירים יותר. לראשו שני מחושים בעלי עשרה מקטעים. לזכר גוף ארוך מלנקבה, צבת רחבה יותר בבסיסה ומעוקלת יותר. לנקבה צבת דקה יותר וישרה, בדומה לצבת הנימפות. בטנו של הזכר מחולקת לעשרה מקטעים כולל הצבת, ולנקבה רק 8 מקטעים.

==מזון==
בדומה לשאר בני משפחתו, הצבתן הנקוד ניזון בעיקר מצמחים ומפרחים כגון דליה, ציפורן וורד, אך לעיתים הוא צד גם חרקים קטנים כגון כנימות, דגיגי כסף ואחרים.

== התנהגות ==
כרוב בני משפחתו, הצבתן הנקוד מעדיף מקומות אפלים, מוגנים וחשוכים. בשעות היום הוא מסתתר בסדקים ובחריצים אפלים ולחים, ובלילה הוא יוצא לחפש מזון. כאשר הוא מרגיש מאוים או בשעת ציד, הצבתן מקמר את הצבת מעל גבו.

בחורף מטילות הנקבות צבר ביצים לבנות במקום אפלולי, כדוגמת חללים תחת אבנים, בין עלי שלכת או בסדקים בקיר. בשונה מרוב החרקים, הנקבה שומרת על הנימפות לאחר בקיעתן ומאכילה אותן כחודש וחצי, עד שהן עומדות ברשות עצמן. במהלך תקופה זו הנימפות משילות את עורן כארבע פעמים. 

תפוצה: הצבתן הנקוד הוא מין מזרח תיכוני. התפוצה בישראל: צפון הארץ ומרכזה, כל השנה, בעיקר בחורף.

== ארסיות ==
למרות מראהו המאיים אין הצבתן יכול לפגוע ישירות בבני אדם. צביטתו איננה חזקה מספיק כדי לפצוע את העור והוא אינו יכול לנשוך או להעביר מחלות. בהיותו אוכל כל, הצבתן עלול להזיק לצמחייה בגינות נוי, בעיקר לפרחים. מאידך, הוא גם טורף מזיקים שונים כגון כנימות וחרקים אחרים.

== תמונות ==
<gallery>
תמונה:Forficula smyrnensis.JPG
תמונה:Forficula_2.jpg|זכר מחפש מזון
תמונה:Forficula_3.jpg|זכר מחפש מזון
תמונה:Forficula_4.jpg|זכר נימפה
תמונה:Forficula smyrnesis 3 2010.JPG
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צבתניים
קטגוריה:בעלי חיים שוכני בית

קטגוריה:ארץ ישראל: צבתנאים
צ'אודר צדפות

צ'אודר צדפות (באנגלית: Clam chowder) הוא מרק המכיל ציר וצדפות. פרט לצדפות נהוג להוסיף למרק גם חתיכות תפוח אדמה ובצל המטוגן קלות בשומן. רצועות גזר או סלרי מוספות לעיתים. כמו כן לעיתים מוסיפים פטרוזיליה או עלי דפנה לצורכי עיטור המנה והוספת טעם.

צ'אודר דגים בסגנון ניו אינגלנד, היא וריאציה על המרק המקורי, שלה מוסיפים כמות נכבדת של חלב או שמנת. יש הטוענים, שבשנים האחרונות המרק מכיל יותר ויותר חלב כתוצאה מהתיירות בניו אינגלנד, בעוד שהמנה המקורית צלולה בהרבה ממה שנהוג להגיש היום. לפי הטענה, תיירים שנרתעים ואינם רגילים לטעם הצדפות ופירות הים שבמנה מעדיפים את המנה עם יותר חלב. בעבר היה נהוג במסעדות להגיש את המרק עם השמנת בצד והסועד היה מוסיף כראות עיניו, מנהג זה אינו שכיח עוד.

צ'אודר דגים בסגנון מנהטן, הוא וריאציה של המרק המקורי שלה מוסיפים עגבניות ליצירת צבע אדום ולקבלת טעם נוסף. משנת 1890 נקראה המנה "צ'אודר דגים בסגנון קוני איילנד", או "צ'אודר דגים בסגנון שוק הדגים פולטון". הכינוי מנהטן הודבק למנה רק בתחילת המאה ה-20. מסעדות בדרך כלל מגישות את הצ'אודר בסגנון מנהטן או בסגנון ניו-אינגלנד, אך לא בשניהם.

המנה "צ'אודר דגים" דומה ל"צ'אודר צדפות" אך את מקומן של הצדפות מחליפים חתיכות דג, פעמים רבות בקלה. למנה מוסיפים שמנת, תירס ולפעמים בצל.

"[[קרקרי צדפות" המוגשים כתוספת למרק]]
קרקרים קטנים ומלוחים בעלי שש צלעות, הנקראים "קרקר צדפות" מוגשים בדרך כלל בתוספת למנת המרק. בארצות הברית, מוגש צ'אודר בסגנון ניו אינגלנד בקערות העשויות לחם שאור, במיוחד בסן פרנסיסקו שבה המנה פופולרית בקרב תיירים ונחשבת כ"מנה מקומית" מאז 1849.

==קישורים חיצוניים==

* , מתכון "צ'אודר צדפות" מאת השף רון (שפאץ) כהן
* [https://web.archive.org/web/20070311071500/http://www.idive.co.il/Index.asp?ArticleID=390&VolumeID=53&CategoryID=80 האימא של המרקים החורפיים], מתכון ל"צ'אודר צדפות" ו"צ'אודר דגים" באתר מגזין ים

קטגוריה:מרקים
קטגוריה:המטבח האמריקאי
קטגוריה:מטבח ניו אינגלנד
קטגוריה:פירות ים
דאדרה ונאגר האוולי

דאדרה ונאגר האוולי (בג'וגראטית: દાદરા અને નગર હવેલી, במראטהי: दादरा आणि नगर हवेली) הייתה טריטוריית איחוד במערב הודו עד 2020, עת מוזגה עם דאמאן ודיו לטריטוריית איחוד חדשה דאדרה ונאגר האוולי ודאמאן ודיו והפכה למחוז בתוכה. 

דאדרה היא מובלעת בתוך מדינת גוג'ראט ונאגר הבלי נמצאת בין המדינות גוג'ראט ומהאראשטרה. שתיהן שוכנות בשפך הנהר דמאן גנגה.

הטריטוריה הייתה בשלטון פורטוגזי מלא מ-1779 עד 1954, עת נכבשה בידי כוחות מקומיים שגירשו את הכוחות הפורטוגזיים, והוכרזה כמדינה עצמאית.

הטריטוריה הגישה בקשה רשמית להסתפח להודו ביולי 1961, וב-11 באוגוסט 1961 נכללה בהודו כטריטוריית איחוד.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הודו: טריטוריות איחוד לשעבר
קטגוריה:הודו הפורטוגזית
קטגוריה:מובלעות לשעבר
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1961
טוץ'

טוץ (ברומנית: Tocini) הוא סוג של לביבות העשויות מתפוחי אדמה מגורדים וביצים. לביבות אלה הן מאכל מסורתי בצפון רומניה המקובל גם בקרב יהודי בוקובינה וגליציה. 

הטוץ' נעשה במספר גרסאות. הגרסה הפשוטה דומה ללטקעס, ומטוגנת ביחידות או בלביבה אחת גדולה, והגרסה החגיגית המכילה את אותם המרכיבים אך גם מכילה שמרים וקמח, ומטוגנת למעין פשטידה (קיגל). 

את הטוץ' ניתן להכין בטיגון על מחבת, סיר או סיר פלא, וגם באפייה בתנור. 

המאכל לעיתים משמש כמאכל חג בחנוכה בשל המנהג לאכול מאכלים מטוגנים וכן כמאכל בפסח, בשל היעדרו של חמץ בין מרכיביו.

==ראו גם==
* רושטי

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.prweb.com/releases/2011/4/prweb8266538.htmA Cookbook for Epicurean Tastes. New cookbook delivers Bukovinian fares, pays tribute to ethnic cuisine ]באתר prweb.com, אזכור של המאכל בספר מתכונים בוקובניים 
* שני מתכוני Rop-Totch מפורומים של תרבות צוענית: (הקישור השני כולל תמונה)
** [http://tsiganesetgitans.monforum.com/voir-le-sujet-precedent-vt1806590.html?view=previous GALETTES DE POMMES DE TERRE - Rop-Totch] 
** [https://web.archive.org/web/20130407063830/http://levurdondisha.grafbb.com/t319-rop-totch Rop-Totch] 
==הערות שוליים==

קטגוריה:המטבח היהודי
קטגוריה:המטבח הפולני
קטגוריה:המטבח הרומני
קטגוריה:מאכלי תפוח אדמה
קטגוריה:מאכלי ביצים
קטגוריה:לביבות
קטגוריה:יהדות גליציה
קטגוריה:מאכלי פסח
קטגוריה:מאכלי חנוכה
היינריך שנקר

תמונת קברו של היינריך שנקר ב[[בית הקברות המרכזי בווינה]]
היינריך שֶנקֶר (בגרמנית: Heinrich Schenker; 19 ביוני 1868 – 13 בינואר 1935) היה תאורטיקן מוזיקה ומלחין יהודי-אוסטרי, שהתפרסם בעיקר מניתוח מבני של יצירות.

==קורות חיים==
שנקר נולד בווישניווצ'יק (אנ') במחוז טרנופל שבגליציה, אז באימפריה האוסטרו-הונגרית ליוהאן שנקר וג'וליה, שניהם היו יהודים. שנקר היה החמישי מבין 6 אחים. בילדותו, נתגלה כישרונו המוזיקלי. בשלב מסוים עבר לווינה כדי ללמוד אצל אנטון ברוקנר. אחר כך, למד באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה. אחד מרעיונותיו המקוריים היה Tonicization, כלומר התייחסות להרמוניה רגעית (אקורד) כאל מרכז טונאלי. רעיון דומה אך בלתי-תלוי מצוי אצל ארנולד שנברג.

עם ממשיכי ומפתחי תורתו נמנים התאורטיקנים פליקס זלצר וקארל שכטר.

== שנקר כמוזיקאי ==
=== מלחין ===
לאחר שסיים לימודי המשפטים באוניברסיטת וינה, התמסר שנקר במלואו למוזיקה. ההזדמנות הגדולה הראשונה שלו הייתה בזכות מקסימיליאן הארדן (אנ'), עורך כתב עט מפורסם, שפרסם את יצירותיו המוקדמות ביותר של שנקר. לאחר מכן הוצאו פרסומים בכתבי עת אחרים. ממכתבים ששרדו ב"ארכיון שנקר" עולה כי במהלך לימודיו לא הייתה לשנקר הכנסה והוא התקיים אך ורק בזכות כספים של תומכיו. הוא המשיך להתנהל כך לאחר סיום לימודיו. שנקר ראה את עצמו בעיקר כמלחין, וניסה להתחבב על תומכיו כאמצעי לקידום יצירותיו. כמה מכתבים מעידים על פגישותיו עם אדוארד הנסליק.

=== תאורטיקן מוזיקה ===
לאחר שלא הצליח להשיג הכרה כמלחין וגם כמנצח, בשנת 1900 הוא העביר את התמקדותו יותר ויותר לבעיות בעריכה מוזיקלית ותורת המוזיקה. עם הזמן, שנקר ראה כיצד ההבנה המסורתית של מוזיקה הולכת ונעלמת וחש צורך לשנות את שיעורי המוזיקה והתיאוריה. כבר במאמרו משנת 1895 "Der Geist der musikalischen Technik" התייחס לשיבושים הנופלים במהדורות חדשות המתפרסמות ליצירות קיימות.

== מספריו ==
* Harmonielehre (הרמוניה), 1906
* Kontrapunkt, 1910

==קישורים חיצוניים ==

* [http://www.schenkerguide.com יסודות הטונליות על פי שנקר, למתחילים]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תאורטיקאי מוזיקה יהודים
קטגוריה:מוזיקולוגים יהודים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:מלחינים יהודים אוסטרים
קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות המרכזי בווינה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1868
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1935
חצי האי יוקטן

חצי האי יוקטן (ספרדית: Yucatán) נמצא בין הים הקריבי למפרץ מקסיקו, ממזרח למצר טוואנטפק (Tehuantepec) — מצר יבשה המחבר את צפון אמריקה אל מרכז אמריקה. 

בחצי האי נמצאות המדינות המקסיקניות יוקטן, קמפצ'ה, קינטנה רו, חלקה הצפוני של בליז ואל פטן, המחוז הצפוני של גואטמלה.

חצי האי ידוע בשל מרכזיותו לתרבות המאיה.

==גאולוגיה==
חצי האי הוא מבנה קרסטי ברובו, מורכב בעיקר מאבן גיר. שקעים באדמה נפוצים בכל אזור השפלה הצפונית בחצי האי. שקעים אלה שימשו בעבר כמקור המים העיקרי לבני המאיה ועד היום נעשה בהם שימוש. קיימת תאוריה בקרב פליאונטולוגים (חוקרי מאובנים) הגורסת כי הדינוזאורים נכחדו כתוצאה מפגיעת מטאוריט בכדור הארץ, ההערכה היא שהמטאוריט פגע בחצי האי יוקטן, כאשר מוקד הפגיעה היה בחוף הצפוני של חצי האי, במכתש בקוטר 180 ק"מ, הנקרא מכתש צ'יקשולוב (Chicxulub), על שם העיירה סמוכה בעלת שם זהה.

באזור הגבולות בין צפון גואטמלה (אל פטן), מקסיקו (קמפצ'ה, קינטנה רו), ומערב בליז נמצא אזור יער גשם טרופי הרציף הגדול ביותר במרכז אמריקה, אך כריתת יערות מסכנת את עתידו של היער.

==מקור השם==
אגדה פופולרית מספרת על כך שכאשר שאלו יורדי הים הספרדים שהגיעו לאי את הילידים בני המאיה מה שם המקום, ענו אלה בשפתם "אינני מבין אותך" או "באיזה שפה מוזרה הם מדברים" ומכאן השם "יוקטן". עם זאת הדעות עדיין חלוקות לגבי מקורו האמיתי של השם.

==אוכלוסייה==
בחצי האי נמצאים חלק מהאתרים המפורסמים ביותר של תרבות המאיה, ביניהם מוכרים יותר טיקאל, אושמאל, טולום וצ'יצ'ן איצה. בני המאיה ומסטיסים מהווים חלק נכבד מהאוכלוסייה המקומית ושפות המאיה השונות עדיין מדוברות בפי רבים באזור. 

מאז תחילת העידן המודרני, שימש האי להפקת שרף לייצור גומי לעיסה, כריתת בולי עץ, אגבה, ייצור חבלים וגידול בקר. מאז שנות ה-70, כאשר תחליפים סינתטיים הפכו רבים מהגידולים המסורתיים לפחות משתלמים, עברה כלכלת האי לתיירות, במיוחד מדינת קינטנה רו המקסיקנית. קנקון הנמצאת בצפון-מזרח חצי האי התפתחה מעיירת דיגים קטנה לעיר תוססת.

==מזג אוויר==
כמו רוב אזור הקריביים, חצי האי יוקטן שוכן בחגורת ההוריקנים האטלנטית. בשנת 2005 נפגע האי קשות על ידי שתי סופות טרופיות חזקות במיוחד: הוריקן וילמה והוריקן אמילי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

*
קטגוריה:מפרץ מקסיקו
קטגוריה:מקסיקו: חצאי איים
ל' בסיוון

==חגים ומועדים==
* א' דראש חודש תמוז

==אירועים היסטוריים==

* ה'תש"ו – השבת השחורה, יום מאסרם של מנהיגי היישוב והתנועה הציונית
* ה'תשכ"ד – הופעל לראשונה המוביל הארצי, פרויקט המים הלאומי של מדינת ישראל, אשר מזרים את מימי הכנרת עד לנגב

==נולדו==
* ה'תרצ"ה – שמוליק קראוס, זמר ישראלי (נפטר בה'תשע"ג)
* ה'תש"ח – יצחק תשובה, מיליארדר ישראלי
* ה'תש"י – אלון אולארצ'יק, זמר ישראלי
* ה'תשל"ט – שיפי אלוני, שחקנית ישראלית
* ה'תשמ"א – סיון רהב-מאיר, עיתונאית, כתבת ומנחה ישראלית
* ה'תשנ"ד – רום שמיר, מנצח תזמורת צה"ל

==נפטרו==
* ה'תרכ"ז – רבי יחיאל יעקב הופשטיין מקוז'ניץ, האדמו"ר הרביעי בשושלת קוז'ניץ
* ה'תרכ"ט – הרב שלמה קלוגר, פוסק ודרשן, מגאוני דורו בפולין (נולד ב-ה'תקמ"ו)
* ה'תרס"ח – רבי מאיר רוזנבוים מקרעטשניף, האדמו"ר השלישי בשושלת נדבורנא ומייסד חסידות קרעטשניף (נולד ב-ה'תר"ח)
* ה'תרצ"ח –שלמה בן-יוסף, ראשון עולי הגרדום, נתלה בכלא עכו על ידי הבריטים
* ה'תש"ה – אליהו גולומב, ה"המפקד הבלתי מוכתר" של ההגנה (נולד ב-ה'תרנ"ג)
* ה'תשנ"ג – הרב שמואל ברוך ורנר, ראב"ד תל אביב (נולד ב-ה'תרע"א)
* ה'תשפ"ב – יהודה משי זהב ,עסקן חרדי, פעיל חברתי ישראלי, מייסד ארגון זק"א.

----
* כ"ט בסיוון – א' בתמוז
* סיוון

ט30
י30
פירוקסיקאם

פירוקסיקאם הוא תכשיר לא סטרואידי בעל פעילות אנטי ראומטית ואנטי דלקתית המקל על כאבים במצבי דלקת שאינה זיהומית. משתמשים בתרופה זו בסוגים שונים של דלקות, כגון דלקת מפרקים שיגרונית, דלקת מפרקים ניוונית, דלקת חוליות מקשחת והתקף חד של שיגדון.

== ראו גם ==
* לורנוקסיקאם

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תרכובות
קטגוריה:משככי כאבים
קטגוריה:מדכאי דלקת שאינם סטרואידים
כושן ארסי

כושן ארסי (שם מדעי: Poekilocerus bufonius) הוא מין של חגב מתת-משפחת החרוטניים, הנכללת בממשפחת החגביים. על אף שמו, הוא אינו ארסי, אלא רעיל.

== מאפיינים ==
צבעו של הכושן הבוגר שחור (לעיתים נוטה לסגול כהה), ועליו פזורים כתמים בצבעי כתום-צהוב, צבעי אזהרה המעידים על רעילותו. לכושן הארסי בלוטות רעל הממוקמות בין שני פרקי הגוף הראשונים. בעת סכנה הוא נעמד על רגליו הקדמיות, מרים את פלג גופו העליון ומתיז את הריר הרעיל למרחק של כמה סנטימטרים. הרעל גורם לצריבה חיצונית ולפגיעה במערכת העצבים של הטורף.

אורך גופו נע בין חמישים למאה מילימטרים. מבנה גופו מוארך, ראשו מחודד ועליו זוג מחושים קצרים. הכושן הארסי הוא בעל שלושה זוגות גפיים המתאימים לקפיצה, ושני זוגות כנפיים בצבעי כתום-ורוד, כאשר הכנפיים האחוריות מקופלות תחת הכנפיים הקדמיות. עיקר תנועתו מתבצעת בעזרת קפיצה וניתור. לכושן זוג עיניים מורכבות וגפי פה נושכות לועסות. הוא ניזון מצמחים ממשפחת האסקלפיים, כמו פתילת המדבר הגדולה.

הפרטים הזכרים קטנים יותר מן הנקבות ונבדלים מהן בצורת הבטן. הרבייה מתרחשת בין החודשים אפריל ומאי. הנקבה מטילה ביצים בבור חפור באדמה שעומקו אינו עולה על 18 סנטימטרים. הביצים מוארכות ומאוגדות בפקעות המצופות בקצף המופרש על ידי הנקבה. בכל פקעת נמצאות 60 ביצים, ובסך הכול מטילה הנקבה כ-250 ביצים בכל תטולה. בקיעת הביצים מתרחשת לאחר הגשם הראשון.

הכושן הארסי נפוץ באזורי מדבריות. בישראל ניתן למוצאו באזור דרום ים המלח, בערבה ובנגב.
כושנים ארסיים מזדווגים

==ראו גם==
* הבחנה בין ארס לרעל

==קישורים חיצוניים==

* עמיר וינשטיין, [http://www.insectour.com/Web/?PageType=0&ItemID=283602 כושן ארסי - סקירה אקולוגית וביולוגית].
* עמיר וינשטיין, [http://www.insectour.com/Web/?PageType=0&ItemID=283601 כושן ארסי - סקירת התגוננות ורעילות].

==הערות שוליים==

קטגוריה:חגביים
קטגוריה:פרוקי רגליים רעילים
קטגוריה:ארץ ישראל: בעלי חיים רעילים
קטגוריה:ארץ ישראל: חגבאים
דתות דהרמיות

דתות דְהַרמיות או דתות הודיות הן משפחה של דתות שמקורן בתת-היבשת ההודית. משפחה זו כוללת את ההינדואיזם
ואת שלוש הדתות שצמחו ממנה: בודהיזם, ג'ייניזם וסיקהיזם. דתות הדהרמה הן אחת מתוך שתי האסכולות העיקריות של דת בעולם כיום, לצד דתות אברהמיות. התאולוגיה והפילוסופיה של הדתות הדהרמיות מתמקדות במושג הדהרמה (Dharma), מונח בסנסקריט המציין "צו קבוע, חובה, חוק", במיוחד במובן הרוחני של "חוק טבע, מציאות". רוב השפעתן של דתות אלו הוא בתת-היבשת ההודית, מזרח אסיה ודרום מזרח אסיה, והן בעלות השפעה גם בחלקים אחרים בעולם. דתות דהרמיות אלו קשורות זו בזו באופן הדוק.

==מקורות והיסטוריה==

מקורן של הדתות הדהרמיות, ובעיקר ההינדואיזם, הוא בדת הוודית של ההינדו-איראנים, שייסדו את הציוויליזציה הוודית – אחת התרבויות העתיקות בהודו ובעולם. הציוויליזציה נקראת וודית על שם ארבע הוודות — רִיג ודה, יָאג'וּר ודה, סָאמָה ודה, ואַתְהַרְוָה ודה — שמרכיבות את הטקסט הקדוש להינדואיזם. שורשי המנהגים של הדת הוודית הם בדת ההינדו-איראנית אריאן, שממנה צמחה גם האמונה הזורואסטרית. המייסדים של כל הדתות הדהרמיות היו הינדים רבי השפעה שחקרו והתמקדו בהיבטים מסוימים של ההינדואיזם כדי ליצור מערך אמונות מובחן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==
<div dir="ltr" aligen="left">

</div>

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
דהרמיות
קטגוריה:הודו: דת ופילוסופיה
תימידין קינאז

תימידין קינאז (אנגלית: Thymidine Kinase או TK) הוא אנזים המזרז את תגובת הזרחון של הנוקלואוזיד תימידין. שמו המלא מעיד על תפקידו כאנזים מזרחן - אנזים קינאז: 2'-דיאוקסיתימידין קינאז, ATP-תימידין-5'-פופספוטרנפראז. האנזים מצוי ברוב התאים החיים. בתאי יונקים הוא מופיע בשתי צורות, TKI וTKII. נגיפים מסוימים נושאים מידע גנטי הנחוץ לביטויו. תימידין קינאז מזרז את תגובת הזרחון: Thd + ATP = TMP + ADP, שבה Thd פירושו דיאוקסיתימידין, ATP הוא אדנוזין 5'-טריפוספט, TMP הוא דיאוקסיתימידין 5'-פוספט ו־ADP הוא אדנוזין 5'-דיפוספט. לתימידין קינאז תפקיד מפתח בייצור DNA וברבייה תאית, בהיותו חלק משרשרת תגובה שבה מוכנס דיאוקסיתימידין ל-DNA. דיאוקסיתימידין מצוי בנוזלי גוף כתוצאה מהתפרקות של DNA מהמזון ומתאים מתים. תימידין קינאז דרוש לפעולתן של תרופות אנטי־ויראליות רבות. הוא משמש לברירת שורות תאי היברידומה בייצור נוגדנים מונוקלונליים.

== ראו גם ==
* תימין - הבסיס החנקני המרכיב את תימידין

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנזימים
קטגוריה:ביוכימיה
לי הייזלווד

לי הייזלווד (באנגלית: Barton Lee Hazlewood; 9 ביולי 1929, מנפורד, אוקלהומה - 4 באוגוסט 2007, לאס וגאס, נבדה) היה יוצר אמריקאי, כותב מילים, מפיק תקליטים וזמר בסגנון קאנטרי. נודע בקול הבריטון העמוק שלו, שהגיע לשיאו בגרסתו עם ננסי סינטרה לשיר You've Lost That Lovin' Feelin' .

==ביוגרפיה==
הייזלווד גדל באוקלהומה, ארקנסו, קנזס ולואיזיאנה, מקומות בהם שהה אביו בגלל עסקי הנפט שלו. את נעוריו העביר בפורט נצ'ס (Port Neches) בטקסס, שם נחשף למסורת המוזיקלית העשירה של חוף מפרץ מקסיקו. הייזלווד למד רפואה ב"אוניברסיטה המתודיסטית הדרומית" ושירת בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת קוריאה.

לאחר שחרורו מהצבא, החל לעבוד כתקליטן ובמקביל התנסה בכתיבת שירים. בין להיטיו הראשונים היו "The Fool" שכתב לסנפורד קלרק. הייזלווד עבד גם עם הגיטריסט וחלוץ הרוקנרול אדי דווין ועם דין מרטין.

שירו הידוע ביותר הוא "These Boots Are Made for Walkin'" אותו כתב בשנת 1963 לננסי סינטרה שאיתה הרבה לשתף פעולה. שיר זה הגיע למקום הראשון במצעדי הפזמונים הבריטי והאמריקאי בשנת 1966. להיט ענק נוסף שלו הוא Summer Wine שניכתב בשנת 1966 וגם אותו שר יחד עם ננסי סינטרה וזכה להצלחה גדולה מאוד. שיר זה זכה לביצוע מחודש בשנת 2004 בערוץ 1 של הטלוויזיה הממלכתית של אירלנד על ידי הלהקה האירית The Corrs יחד עם סולן להקת U2 - בונו וזכה להצלחה גדולה מאוד. יצירותיו של הייזלווד בסצנת הרוק המחתרתי מוערכות מאוד, ובוצעו על ידי אמנים כמו לינדה לונץ', פריימל סקרים, ניק קייב, Einstürzende Neubauten ובויד רייס.

בשיא הקריירה שלו בשנות ה-70 של המאה ה-20 הפתיע את מעריציו ועבר לגור בשוודיה, שם התגורר רוב העשור. על אף שהמשיך להקליט שם אלבומי סולו, כוכבו לא דרך מחדש.

שיתוף הפעולה שלו עם ננסי סינטרה וכן אלבומי הסולו שלו משנות ה-60 וה-70 זכו להערכה רבה ונחשבים לחלק מקו מוזיקלי אישי ייחודי שכונה לעיתים "פסיכדליה של קאובויז'" או "מחתרת הסכרין". רבות נאמר על קול הבריטון הייחודי של הייזלווד, המעניק לשיריו נופך ייחודי. בק צוטט אומר ש"להייזלווד קול בעל שיעור קומה דומה לשל ג'וני קאש, המאפשר לו להיות כנה ולועג בו בעת, קול כביר המפגין ניסיון, שאינו מצפה מהאנושות לשום חסד, פרט לסיגריה"

בישראל מוכר הייזלווד בזכות שירו "בבוקר של קטיפה" בביצועו של רמי פורטיס וסאלי לדרמן מהאלבום סיפורים מהקופסא, המבוסס על שירו מ-1968 בשם "Some Velvet Morning" של הייזלווד שתורגם על ידי סמי בירנבך. עוד מוכר בישראל הדואט שלו עם ננסי סינטרה "יין קיץ" (Summer Wine), שהרבו להשמיעו בתוכניות רדיו.

בשנת 2006 אובחן אצלו סרטן בכליה. הוא בקש שגופתו תישרף והאפר יפוזר באי שוודי בו נהג לכתוב את יצירותיו. בתחילת שנת 2007 פרסם אלבום נוסף בשם "Death or Cake", וכמו כן נשא את חברתו מזה כמה שנים, ג'ין קלי, לאישה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* דויד פרץ, [http://www.notes.co.il/david/35042.asp בבוקר של קטיפה כה ריק, לי הייזלווד, מת]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:זמרי-יוצרי קאנטרי אמריקאים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה המתודיסטית הדרומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2007
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מסרטן הכליה
ספרד (להקה)

ספרד (Sefarad) היא להקה טורקית ששיריה מבוססים על לחנים של שירים עתיקים בלאדינו.

הקלרינט והדרבוקה מופיעים באופן בולט במה שהם מכנים כמוזיקה אתנית-יהודית. הם שרים בטורקית ולאדינו ומדגישים כי הם הלהקה הספרדית הצעירה ביותר שאי פעם הוקמה. עד כה הוציאה הלהקה שני אלבומים שזכו להצלחה גדולה בטורקיה. בשני האלבומים ניתן למצוא שירים רומנטיים בטורקית המבוססים על לחנים מקוריים של שירי לאדינו מוכרים, שגם אותם ניתן למצוא באלבומים. בין הסינגלים המוצלחים ביותר של הלהקה ניתן למצוא שירים כמו: "Seni ne çok sevdiğimi", "Osman ağa", "Ben seni severim" ו- "Vakti geldi".

==חברי הלהקה==
*סמי לוי (Sami Levi) (סולן) - נולד באיסטנבול ב-13 באפריל 1981.
*ג'ם סטמאטי (Cem Stamati) (נגן גיטרת בס) - נולד באיסטנבול ב-21 בינואר 1981.
*ג'קי בנשושה (Ceki Benşuşe) (נגן גיטרה) - נולד באיסטנבול ב-19 ביולי 1980.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומים===
* (Sefarad (2003
* (2005) Sefarad Volume II
* Evvel Zaman (2007)&lrm;

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:זמרים השרים בלאדינו
קטגוריה:מוזיקאים יהודים
קפלאוויק

קפלאוויק () היא עיירה באיסלנד בעלת אוכלוסייה של כ-14,000 נפש. העיירה שנוסדה בתחילת המאה ה-16 ככפר דייגים, ממוקמת בדרום מערב המדינה כ-35 ק"מ מדרום מזרח לבירה רייקיאוויק. בשנות ה-60 וה-70 יצאו מקפלאויק מוזיקאים רבים, ולכן נודעת העיר גם בשם "ביטלאברין" (עיירת הביטלס) על שם להקת החיפושיות.

==הבסיס האווירי הצבאי בקפלאוויק==

בסמוך לעיירה שוכן נמל התעופה הבינלאומי קפלוויק, אשר הוקם כבסיס צבאי על ידי צבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. הנמל שימש הן כנמל אזרחי והן כבסיס צבאי אשר שירת את כוחות נאט"ו מאז שנת 1951. איסלנדים בעלי תודעה לאומית ראו בבסיסים אלה בעיה מדינית וחברתית עבור איסלנד העצמאית. הכוחות הזרים, אם כי ידידותיים, הגנו על איסלנד חסרת הכח הצבאי אך גם נטלו ממנה ממד חשוב של ריבונות. דרישות לסגירת הבסיסים עלו מדי פעם ומהוות אבני דרך בהיסטוריה של איסלנד. בעיה נוספת הייתה שבבסיסים התגוררו חיילים אמריקנים בכמות שעלתה לעיתים על כמות הגברים הבוגרים במדינה כולה. לחיילים, שהביאו עמם תרבות זרה למנהגים השמרניים של האוכלוסייה המקומית, הייתה השפעה על מרקם היחסים בין המינים באזור דרום-מערב איסלנד ועל פער הדורות בין צעירים שנהו אחר חידושים כגון הדיסקוטקים של החיילים האמריקנים ובין דור הוריהם שראה בדבר התדרדרות רוחנית ואף סכנה קיומית עקב נישואין עם חיילים והגירה של צעירות רבות. לכן, במשך השנים הונהגו כללים מחמירים בשיתוף ממשלות איסלנד וארצות הברית שיצרו נתק בין החיילים המשרתים בבסיסים לבין האוכלוסייה האזרחית הרגילה. מאז 1951 הניבו שירותים שונים לבסיס קפלאוויק כ-10% מכלל הרווחים של הכלכלה האיסלנדית וקרוב ל-100% מכלכלתה של קפלאוויק. כ-1,000 עובדים איסלנדים (בין 1 ל-1.5 אחוז מכח העבודה) עבדו בבסיס בשנת 1994 והבסיס פירנס בשנה זו כ-2,000 משפחות באופן ישיר. בשנת 2006 נסגר הבסיס הצבאי באופן סופי. 

הצצה אל הווי החיים המושפעים מבסיסי קפלוויק בשנות ה-60 של המאה ה-20 ניתן למצוא בספרו (שתורגם לעברית) של הלדור לכסנס (זוכה פרס נובל לספרות), "תחנת האטום".

==לקריאה נוספת==
הלדור לכסנס, תחנת האטום, עם עובד 1973

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איסלנד: ערים
קטגוריה:איסלנד: צבא וביטחון