OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הייפרפופ

סופי (משמאל) ו-A. G. Cook (ימין) נחשבים לאבות ההייפרפופ בעיני רבים]]
הייפרפופ (באנגלית: Hyperpop) הוא מיקרוז'אנר שהחל לקבל תאוצה בממלכה המאוחדת בעשור השני של המאה ה-21. ההייפרפופ מאופיין במוזיקה אלקטרונית המשלבת מוזיקת פופ עם אלמנטים של טראפ, EDM, היפ הופ וסגנונות מוזיקה אלקטרוניות אחרים. ההייפרפופ ידוע בעיקר בשל קצב מפעם המהיר שלו, הבס הכבד והשימוש שהוא עושה במוזיקה אוונגרדית.<ref></ref>

הייפרפופ צבר פופולריות רבה בשנים האחרונות דרך רשתות חברתיות כגון ספוטיפיי וטיקטוק. באוגוסט 2019, ספוטיפיי הוציאו פלייליסט הייפרפופ אשר כלל שירים של 100 Gecs ושל צ'ארלי XCX. ב-2020 יצא השיר "" של אילי-אוטו שגם כן נתן תאוצה לז'אנר לאחר שהתפרסם ברשת החברתית טיקטוק.

קהילת ההייפרפופ מקושרת לרוב עם קהילת הלהט"ב וזמרים רבים בתוך הקהילה הם טרנסג'נדרים, ג'נדרקווירים או הומוסקסואלים.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref><ref name=":2"></ref> הרבה מהשירים בז'אנר מדברים על דיספוריה מגדרית, משבר זוגיות ודיכאון.
סוריאליסטי]]

== תת-ז'אנרים ==
=== הייפרפופ רוסי ===
הייפרפופ רוסי (ברוסית: Русский гиперпоп) הוא תת-ז'אנר של הייפרפופ שנוצר בתחילת 2021 והחל לקבל תאוצה ברוסיה ובמדינות העולם ב-2022. ההייפרפופ הרוסי חווה הצלחה בעיקר בקרב הדור הצעיר, והרבה שירי הייפרפופ רוסיים הפכו ויראלים גם בפלטפורמות בינלאומיות כגון טיקטוק. רובם מדברים על חגיגה, זוגיות, שברון לב ומחשבות אובדניות, אך רובם גם בעלי מוזיקה בעלת קצב מפעם מהיר בדומה לז'אנר הכולל.<ref></ref> ההייפרפופ הרוסי כולל אמנים כגון: quiizzzmeow, Sqwore, Shiny Treepside, gitarakuru, DSPRITE, whyalive, Horoshiyagni, want to sleep, babyswishh1, KVESTAR ו-LOLIWZ.<ref></ref>

=== הייפרפופ יפני ===
הייפרפופ יפני (ביפנית: 日本のハイパーポップ) הוא תת-ז'אנר של הייפרפופ שנוצר בתחילת 2021 והחל לקבל תאוצה ביפן ובמדינות העולם ב-2022. ההייפרפופ היפני להבדיל מתת-ז'אנרים אחרים, מכיל גם אלמנטים מן עולם הג'יי-פופ. ההייפרפופ היפני ידוע בסגנון שמח מאוד, כמעט אופורי, וגם נפוץ מאוד במסיבות ובמועדונים.

== מאפיינים ==
=== מוזיקה ===
לרוב, הייפרפופ נתפס כז'אנר מוגזם בקצביו ואקלקטי. אמני ההייפרפופ משתמשים בסינתיסייזר, במאפיינים מסגנון הפופ, בתולעי אוזניים, בקומפרסור ובדיסטורשן בשביל ליצור סגנון מוזיקה ייחודי וסוריאליסטי. בקליפים רבים מתרבות ההייפרפופ, יש אלמנטים נוסטלגיים מתרבות הווב 2.0. רוב השירים עושים שימוש במפעם (Tempo) גבוה לעומת שירי פופ רגילים.

=== כתיבה ===
לדברי העיתונאי אלי אניס, הייפרפופ משלב הרבה אתוסים יחדיו.<ref></ref> קהילת ההייפרפופ מקושרת לרוב עם קהילת הלהט"ב וזמרים רבים בתוך הקהילה הם טרנסג'נדרים, ג'נדרקווירים או הומוסקסואלים.<ref name=":0" /><ref name=":1" /><ref name=":2" /> הרבה זמרי הייפרפופ כותבים על סוגיות של זהות מגדרית, על דיכאון, על סוגיות אי-שוויון ועל תמיכתם בתרבות פרוגרסיבית וליברלית.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגנונות מוזיקליים - פופ
קטגוריה:מוזיקת להט"ב
קטגוריה:שנות ה-2010 במוזיקה
קטגוריה:שנות ה-2020 במוזיקה
צ'ארלס ווטרטון

צ'ארלס ווטרטון (3 ביוני 1782 - 27 במאי 1865) היה חוקר טבע אנגלי, הידוע בעבודתו החלוצית בתחום שימור חיות הבר וניהול בתי גידול. הוא היה אחד האנשים הראשונים שהכירו בחשיבות של אספקת בתי גידול ואתרי קינון מתאימים לאוכלוסיות ציפורים, ורעיונותיו היו משפיעים בפיתוח שיטות שימור מודרניות.

== קורות חיים ==
צ'ארלס ווטרטון נולד ב-3 ביוני 1782 בוולטון הול, יורקשייר, אנגליה. הוא היה בנו של בעל אדמות עשיר, תומאס ווטרטון, שהיה בעל אחוזה גדולה באזור. צ'ארלס קיבל את השכלתו המוקדמת במכללת סטוניהרסט, פנימייה ישועית בלנקשייר, ולאחר מכן למד באוניברסיטת דואי בצרפת. לאחר שסיים את לימודיו, חזר ווטרטון לוולטון הול, שם בילה חלק ניכר מזמנו בלימוד וחקר עולם הטבע סביבו. הוא הפך לחוקר טבע נלהב, עם עניין מיוחד בציפורים ובחיות בר אחרות.

בתחילת המאה ה-19, ווטרטון החל לפתח עניין רב בשימור ובניהול בתי גידול. הוא הכיר בחשיבות של אספקת בתי גידול ואתרי קינון מתאימים לאוכלוסיות ציפורים, והוא התנסה בעיצובים וחומרים שונים כדי ליצור את אתרי הקינון המתאימים ביותר למיני ציפורים שונים.

ווטרטון מיוחסת ביצירת אחת מתיבות הקינון המתועדות המוקדמות ביותר בתחילת המאה ה-19. הוא תכנן ובנה את התיבה כדי לספק אתר קינון לזוג בזים נודדים שהשתמשו בהריסות אחוזתו כאתר קינון. הצלחתו למשוך ולתמוך בבזים נתנה לו השראה לבנות תיבות נוספות עבור מיני ציפורים אחרים.

בנוסף לעבודתו בשימור ובניהול בתי גידול, ווטרטון היה גם סופר ואמן פורה. הוא כתב מספר ספרים על תולדות הטבע, כולל יצירתו המפורסמת ביותר, "נדודים בדרום אמריקה", שתיארה את מסעותיו ברחבי דרום אמריקה והאיים הקריביים. הוא תיעד מינים רבים שלא ידועים בעבר של צמחים ובעלי חיים ואסף דגימות שעדיין מוחזקים במוזיאונים להיסטוריה של הטבע ברחבי העולם.

== מורשתו ==
ווטרטון המשיך בעבודתו בשימור ובניהול בתי גידול לאורך חייו. הוא היה תומך חזק בהגנה על בתי גידול טבעיים וחיות בר, והוא מילא תפקיד משמעותי בפיתוח שיטות שימור מודרניות.

כיום זכורה ווטרטון כדמות חלוצה בתחום שימור חיות הבר וניהול בתי הגידול. עבודתו סייעה לבסס את החשיבות של אספקת בתי גידול ואתרי קינון מתאימים לאוכלוסיות ציפורים, ורעיונותיו ממשיכים להשפיע על שיטות השימור ברחבי העולם.

מלון ווטרטון פארק, הממוקם בשטח האחוזה בה גדל ווטרטון, נקרא לכבודו. גם מרכז צ'ארלס ווטרטון, מוזיאון ושמורת טבע במערב יורקשייר, נושא את שמו.

על שמו קרוי גם אגם ווטרטון, המהווה קבוצה של שלושה אגמים הממוקמים בין דרום פרובינציית אלברטה שבקנדה לבין צפון מדינת מונטנה שבארצות הברית. יותר מאוחר הושאל השם לשמורה ביוספרית בשטחי אלברטה קנדה, הכוללת את מערכת האגמים. יחד עם שמורה ביוספרית נוספת במונטנה ארצות הברית, הוכרזו על ידי אונסק"ו כשמורה ביוספרית ב-1976 וכאתר מורשת עולמית ב-1995, הקרוי פארק השלום הבין-לאומי ווטרטון-גליישר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חוקרי טבע
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1782
קטגוריה:נפטרים ב-1865
Kitchen Disco – Live at the London Palladium

Kitchen Disco – Live at the London Palladium הוא אלבום הופעה הראשון של הזמרת-יוצרת האנגליה סופי אליס-בקסטור. האלבום יצא לאור ב-22 בנובמבר 2022 על ידי חברות התקליטים קוקינג ויניל ו-EBGB's.<ref></ref>

האלבום הוכרז בספטמבר 2022 כשאליס-בקסטור אמרה: "הביצוע של סיבוב ההופעות של Doing the Kitchen Disco tour היה הסוף של הבטחה שהבטחתי במהלך הדיסקוטקים שלנו... להביא את המסיבה לקהל חי. אני כל כך שמחה שיש לנו את ההקלטה הזו מהפלדיום הלונדוני כדי שאוכל להחיות אותה מחדש ולחלוק אותה איתך!".<ref></ref>

== ביקורת ==
סקירת מערכת של אמזון אמרה, "על רקע מסיבות האינסטגרם המדהימות של "Doing the Kitchen Disco tour" במהלך הנעילה והאלבום המלווה את אלבום האוסף שלה Songs From The Kitchen Disco, סופי לקחה את ההופעה החיה המדהימה שלה חזרה לדרך מול קהל חי שוב בשעה תחילת 2022. עם רשימת סט הכוללת את כל הלהיטים בתוספת מגוון מדהים של גרסאות כיסוי, כולן בהתחשב בטיפול Kitchen Disco, המעריצים זכו לתענוג.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי הופעה מ-2022
קטגוריה:אלבומי סופי אליס-בקסטור
קטגוריה:אלבומים באנגלית
Hana

Hana הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת-יוצרת האנגליה סופי אליס-בקסטור. האלבום יצא לאור ב-2 ביוני 2023, על ידי חברת התקליטים קוקינג ויניל.<ref name="Hana"></ref>

== רשימת רצועות ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2023
קטגוריה:אלבומי סופי אליס-בקסטור
קטגוריה:אלבומים באנגלית
צ'ינוואט

איור של הצ'ינוואט
צ'ינוואט הוא הגשר הזורואסטרי המפריד בין עולם החיים לעולם המתים, העולם הבא. משמעות השם "צ'ינוואט" באווסטית, או בשמו המלא "צִ'ינְוֲואטוֹ פֶּרֶטוּם", הוא "גשר הדין", הצ'ינוואט מוזכר באווסטה, ספר הקודש של דת זרטוסתא, שם הוא מוזכר בשמות תואר שונים, כגון "חזק", "מוגן היטב" ו"זה שנוצר על ידי מזדא".

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זורואסטריות
ואיטארנה

ואיטארנה, הנודע גם בשם ואיטארני (בסנסקריט: वैतरणी) הוא הנהר הנזכר במיתולוגיה ההינודאית ומפריד בין עולם החיים לעולם המתים, הוא העולם הבא, שעליו שולט יאמה, אל המוות ההינדואי. הוואיטארנה מופיע, בין השאר, ב"ריג ודה", קובץ של מזמורים הינדואיסטים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:הינדואיזם
מולדת בלשנית

מולדת בלשנית, המוכרת גם בשמה הלועזי אורהיימט (בגרמנית: Urheimat, מילולית: ״הבית המקורי״), הוא מושג בבלשנות היסטורית, הנועד לתאר את המיקום המשוער שבו דוברה שפה אם מסוימת. כך, למשל, נהוג להגדיר את המולדת הבלשנית של שפות הודו-אירופיות בערבותיה של דרום רוסיה, ואת המולדת של השפות האוסטרונזיות נהוג להגדיר בטאיוואן, שם שורר המגוון הגדול ביותר של לשונות אוסטרונזיות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בלשנות היסטורית
תרבות יאמניה

תרבות יאמניה או תרבות יאמנה (ברוסית: Ямная культура) הייתה תרבות חומרית שנפוצה בשלהי התקופה הכלקוליתית ובראשית תקופת הברונזה באזורי הנהרות הבוג הדרומי, הדניסטר והאורל שבדרום רוסיה. עיקר חשיבותה של תרבות זו נובע מהשערה, שלפיה בני אותה התרבות דיברו את השפה הפרוטו-הודו-אירופית, שפת האם של כל השפות ההודו-אירופיות המדוברות ב. בממצאים הגנטיים של בני אותה התרבות נמצא קשר חזק ביניהם לבין בני תרבות הכלים הקשורים, שפשתה באירופה כמה מאות שנים מאוחר יותר.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אירופה: תרבויות ארכאולוגיות
תרבות הכלים הקשורים

תרבות הכלים הקשורים (באנגלית: Corded Ware culture) הייתה תרבות חומרית שנפוצה בצפון אירופה החל בשלהי התקופה הנאוליתית, דרך התקופה הכלקוליתית וכלה בראשית תקופת הברונזה. בני תרבות זו היו מצויים בחיכוך עם בני תרבות יאמניה השכנה, ויש אף הסוברים כי לבני שתי התרבויות הללו מוצא גנטי משותף.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אירופה: תרבויות ארכאולוגיות
אי-אה

אי-אה (בפולנית: IO) הוא סרט מסע ודרמה משנת 2022 בבימויו של יז'י סקולימובסקי . בהשראת סרטו של רוברט ברסון מ-1966 ״מקרה בלתזר״ , הוא עוקב אחר חייו של חמור בקרקס פולני ותלאותיו לאחר שהקרקס פושט רגל.<ref></ref> הסרט הוקרן לראשונה בתחרות בפסטיבל קאן במאי 2022,<ref></ref> שם זכה בפרס חבר השופטים, יחד עם הסרט ״שמונה הרים״ . אי-אה הוא המועמד של פולין לפרס האוסקר לסרט העלילתי הבינלאומי הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-95.<ref name="oscar"></ref>

== שחקנים ==
* סנדרה דז׳ימלסקה – קסנדרה
* לורנצו זורזולו – ויטו
* מתאוש קושצ'וקביץ' – מטאו
* איזבל הופר – הרוזנת

שישה חמורים משחקים בתפקיד אי-אה: אטורה, הולה, מרייטה, מלה, רוקו וטאקו.

== ביקורות ==
באתר Rotten Tomatoes מקבל הסרט ציון 96% על סמך 126 ביקורות של מבקרים, עם דירוג ממוצע של 8.2/10. הקונצנזוס של האתר הוא שהסרט, "מעדכן באומץ את ברסון עם תוצאות מבריקות, אי-אה היא דרמה מונחית-חמור שתישאר איתך בעקשנות זמן רב לאחר ירידת הקרדיטים."<ref></ref> באתר Metacritic, שמשתמש בממוצע משוקלל, יש לסרט ציון של 85 מתוך 100 על סמך 28 ביקורות המצביעות על "הערכה אוניברסלית".<ref></ref>

אי-אה דורג במקום הרביעי ברשימת 10 הסרטים הטובים במחברות הקולנוע לשנת 2022.<ref></ref>

=== פרסים ===
הסרט היה מועמד ואף זכה בפרסים רבים, ביניהם:
* פסטיבל קאן: זכה בפרס חבר השופטים (יז׳י סקולימובסקי) ופרס הפסקול (פאוול מיקיטין). היה מועמד לדקל הזהב.<ref></ref><ref></ref>
* פרס ארגון מבקרי הקולנוע בניו יורק לסרט הבינלאומי הטוב ביותר.<ref></ref>
*פרס האקדמיה האירופית לקולנוע: זכה בפרס הפסקול המקורי, ופרס האוניברסיטה. סקולימובסקי היה מועמד לפרס הבמאי הטוב ביותר.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>
*איגוד המבקרים האמריקני: פרס הסרט הזר הטוב ביותר ופרס הצילום הטוב ביותר (מיכל דימק).<ref></ref>
*פרס הסרט הזר הטוב ביותר של מבקרי הקולנוע אונליין של ניו יורק<ref></ref> ושל איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג׳לס, שאף העניק לו את פרס הצילום.<ref></ref>
אי-אה מועמד על ידי פולין לפרס האוסקר לשנת 2023 לסרט העלילתי הבינלאומי הטוב ביותר, ונכנס לרשימה הקצרה.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2022
קטגוריה:סרטים פולניים
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטי מסע
קטגוריה:סרטים על בעלי חיים
ליגת העל הדנית בכדורסל

ליגת הכדורסל (בדנית:Basketligaen) היא ליגת הכדורסל הבכירה בדנמרק. הליגה נוסדה ב-1957 כהליגה המקצוענית ופועלת במתכונתה הנוכחית כליגת הכדורסל מ-1995.

==מבנה==
מבנה הליגה השתנה פעמים רבות והכיל מספר משתנה של קבוצות. במהלך השנים התקיימה במתוכנת של שני בתים והצלבה, בית יחיד בעל חמש קבוצות ומספר סיבובים, ליגה מחולקת לשני בתים, בית עליון של חמש הקבוצות הטובות בעונה שקדמה לאותה עונה ושאר הקבוצות בבית תחתון פנימי.

כיום (2023) מתנהלת הליגה בשיטת ליגה רגילה עם 11 קבוצות המשחקות בשני סבבים, כ-20 משחקים בסך הכל ובסיומן מחולקת הליגה לבית עליון לקבוצות שסיימו במקומות 1-6 ובית תחתון לקבוצות במקומות 7-11 המשחקות סיבוב אחד בכל אחד מהבתים ובסיומו מתקיימת סדרת פלייאוף שכוללת את 6 הקבוצות מהבית העליון ו-2 הקבוצות שסיימו במקומות הראשונים בבית התחתון.

===קבוצות הליגה===
====עונת 2022/23====
{| class="wikitable sortable"
|+ קבוצות הליגה
|-
! קבוצה !! עיר
|-
| באקן ברס || אורהוס
|-
| אגמר || קסטרופ
|-
| אקדמיה ברס || אורהוס
|-
| הורסנס אידרס || הורסנס
|-
| רנדרס קימברייה || רנדרס
|-
| סטאונסקה || קופנהגן
|-
| סבנדבורג ראביטס || סבנדבורג
|-
| פוג ניסטוויל ||ניסטוויל
|-
| וולוסה בלו הוקס || וולוסה
|-
| הרליו || בלהופ
|-
| הולבאק סטנהוס || הולבאק
|}
==אליפויות הליגה==
{| class="wikitable sortable"
|+ אלופת הליגה
|-
! קבוצה !! מספר זכיות !! עונות
|-
| באקן ברס || 21 || 1958, 1997, 1999, 2000, 2001, 2004, 2005, 2007, 2008, 2009, 2011, 2012, 2013, 2014, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023
|-
| סיסו גנטפטא || 11 || 1961, 1962, 1966, 1967, 1972, 1973, 1976, 1981, 1983, 1984, 1985
|-
| גלוסקסה|| 7 ||1959, 1960, 1963, 1964, 1965, 1968, 1969
|-
| הורסנס אידרס || 6 || 1992, 1994, 1998, 2006, 2015, 2016
|-
| פלקון בסקטבול || 3 || 1974, 1975, 1978
|-
| הירשהולם 79 || 3 || 1991, 1993, 1995
|-
| וויאום בסקטבול || 2 || 1970, 1971
|-
| וולוסה בלו הוקס || 2 || 1996, 2002
|-
| סבנדבורג ראביטס || 1 || 2010
|-
| בי אף קופנהגן ||1 || 2003
|}

== קישורים חיצוניים ==
*

דנמרק
פרסי אימג'ן

פרסי אימג'ן (באנגלית: Imagen Award, בספרדית: Imagen, פירושה תמונה), הוא פרס המוענק על ידי קרן אימג'ן, ארגון המוקדש ל"עידוד והכרה חיוביים של אומנות של לטינים בתעשיית הבידור".<ref></ref> כדי להתמודד לפרס אימג'ן, פרויקט או אדם כאחד, חייבים לעבור תהליך סדור.<ref></ref> נשיאת קרן אימג'ן היא הלן הרננדז.<ref></ref>

== היסטוריה ==
בשנת 1983, הלן הרננדז נפגשה עם הסופר ומפיק הטלוויזיה נורמן ליר.<ref></ref> "ליר היה מודע היטב להיעדר הכמעט מוחלט, של הכרה חיובית של לטינים בתעשיית הבידור והבין את החשיבות של הכרה זו. השניים נפגשו עם מנהיגי הוועידה הלאומית לקהילה וצדק, ארגון ללא זהות עדתית, המחויב להילחם בדעות קדומות ובמתחים גזעיים".<ref name="Imagen Foundation ~ About">[http://www.imagen.org/about Imagen Foundation ~ About]</ref>

התוצאה הייתה תחרות פרסי קרן אימג'ן (באנגלית: Imagen Foundation Awards competition; או בקיצור Imagen Awards), שהוקמה בשנת 1985.

בין זוכי העבר בפרס נכללים אנשי מקצוע משמעותיים בתעשיית הבידור כמו אנדי גרסיה, אנטוניו בנדרס, פיל רומן, אדוארד ג'יימס אולמוס, ביל מלנדז, ריטה מורנו, ג'ניפר לופז, ג'נה אורטגה והקטור אליזונדו.

== קטגוריות זכייה ==

רשימת קטגוריות הפרס משתנה מעט משנה לשנה, על ידי הורדת קטגוריות מסוימות או הוספה של אחרות, בהתאם לעבודות המזוהות כיוצאות דופן, שנעשו באותה השנה.

===פרסי הקולנוע===
* הסרט הטוב ביותר
* הבמאי הטוב ביותר - סרט
* השחקן הטוב ביותר - סרט
* השחקנית הטובה ביותר - סרט

=== פרסי הטלוויזיה ===
* תוכנית הטלוויזיה הטובה ביותר בפריים טיים
* תוכנית הפריים טיים הטובה ביותר: דרמה
* תוכנית הפריים טיים הטובה ביותר: קומדיה
* תוכנית הפריים טיים הטובה ביותר: שידור מיוחד או סרט השבוע
* הבמאי הטוב ביותר - טלוויזיה
* השחקן הטוב ביותר - טלוויזיה (קומדיה)
* השחקן הטוב ביותר - טלוויזיה (דרמה)
* השחקנית הטובה ביותר - טלוויזיה (קומדיה)
* השחקנית הטובה ביותר - טלוויזיה (דרמה)
* שחקן המשנה הטוב ביותר - טלוויזיה (קומדיה)
* שחקן המשנה הטוב ביותר - טלוויזיה (דרמה)
* שחקנית המשנה הטובה ביותר - טלוויזיה (קומדיה)
* שחקנית המשנה הטובה ביותר - טלוויזיה (דרמה)
* השחקן הצעיר הטוב ביותר - טלוויזיה
* השחקנית הצעירה הטובה ביותר - טלוויזיה
* תוכנית הילדים הטובה ביותר
* שחקן הדיבוב הטוב ביותר
* הדיקומנטרי הטוב ביותר - טלוויזיה
* תוכנית המידע הלאומית הטובה ביותר
* תוכנית המידע המקומית הטובה ביותר
* הסרט הקצר הטוב ביותר
* ההרכב המוזיקלי הטוב ביותר לסרט או לטלוויזיה
* המפקח המוזיקלי הטוב ביותר לסרט או לטלוויזיה
* הפרסומת הטובה ביותר או קמפיין מודעות חברתית הטוב ביותר
* תוכנית הריאליטי הטובה ביותר

=== פרסי אינטרנט ===
* סדרת האינטרנט הטובה ביותר: דרמה
* סדרת האינטרנט הטובה ביותר: קומדיה
* סדרת האינטרנט הטובה ביותר: מציאות או מידע

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

אימג'ן
טוקטר אאובקירוב

טוקטר אאובקירוב (בקזחית:Тоқтар Оңғарбайұлы Әубәкіров נולד ב-27 ביולי 1946) הוא קוסמונאוט סובייטי ממוצא קזחי.

== ביוגרפיה ==
טוקטר אאובקירוב נולד בקולחוז במחוז קרגנדה שבקזחסטן הסובייטית למשפחה קזחית. הוא סיים את לימודיו בבית ספר של 8 שנים והחל לעבוד כחרט במפעל. במקביל הוא המשיך בבית ספר ערב אותה סיים בשנת 1965. לאחר גיוס לצבא ברית המועצות הוא נשלח לבית ספר לטייסי קרב. עם סיומה הוא החל בשירות שסיים בשנת 1976 בדרגת קפטן.

בשנת 1976 אאבקירוב סיים קורס טייסי ניסוי והחל לעבוד במשרד תכנון מיקויאן. בשנת 1979 הוא סיים לימודי הנדסת אווירונאוטיקה. אאובקירוב עבר במשרד תכנון עד לשנת 1991. בתקופה זו הוא היה טייס ניסוי של מספר מטוסים מתוצרת החברה לרבות מיג-29 ומיג-31. על פעילות בתחום ניסוי מטוסים בשנת 1988 הוענק לו תואר גיבור ברית המועצות. בשנת 1989 הוא היה בין הראשונים שביצע נחיתה על סיפון נושאת המטוסים אדמירל קוזנצוב והיה הראשון שביצע המראה מננה.

בתחילת תקופת הפרסטרויקה בתאום עם שלטונות קזחסטן הסובייטית במאי 1991 אאובקירוב החל אימונים במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. הוא נכלל בצוות של סויוז TM-13 כקוסמונאוט-חוקר (אלכסנדר וולקוב היה מפקד צוות). לאחר שהייה בחלל של 7 ימים אאבקירוב חזר לכדור הארץ בחללית סויוז TM-13 (אנטולי ארצברסקי היה מפקד צוות). על טיסה זו הוענק לו תואר "גיבור העם של קזחסטן", אות כבוד מוזהב על שירות הרפובליקה האוסטרית ועיטור מהפכת אוקטובר (ברית המועצות).

לאחר הקמת קזחסטן כמדינה עצמאית, אאובקירוב עבר להתגורר בה. באפריל 1992 הוא מונה לסגן ראשון של יושב ראש וועדת הגנה המדינה. בהמשך הוא נבחר מספר פעמים לפרלמנט וכיהן בה עד לשנת 2012.

בשנת 2022 אאובקירוב תמך בהכנסת כוחות ארגון האמנה לביטחון משותף לדיכוי המהומות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=460 ביוגרפיה] 
* [http://www.spacefacts.de/bios/cosmonauts/english/aubakirov_toktar.htm ביוגרפיה]
* [https://www.gctc.ru/main.php?id=1035 ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס] 

קטגוריה:קוסמונאוטים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הסובייטי
קטגוריה:טייסי ניסוי
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:פוליטיקאים קזחים
קטגוריה:אנשי צבא קזחים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1946
עקור (כפר)

עַקּוּר (בערבית عقور) היה כפר ערבי בהרי ירושלים ששכן מעל נקודת המפגש של נחל רפאים ונחל שורק, כ-15 ק"מ מערבית לירושלים. הכפר היה שייך לנפת ירושלים במחוז ירושלים. במלחמת העצמאות, ב-13 ביולי 1948, במסגרת מבצע דני, הכפר נכבש על ידי חטיבת הראל והתרוקן מתושביו<ref></ref>.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Aqqur 1945.jpg|עַקּוּר, סקר מנדט, 1:20,000
קובץ:Allar 1945.jpg|עַקּוּר, 1945, 1:20,000
קובץ:AqqurFeb142023 01.jpg|שרידי בתים בעַקּוּר, 2023
קובץ:AqqurFeb142023 02.jpg|היער הנטוע על שרידי בתי עַקּוּר, 2023
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרי ירושלים: יישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
פרדוקס התלויות האינסופיות

בלוגיקה, פרדוקס התלויות האינסופיות הוא פרדוקס המבוסס על התייחסות עצמית, ומשתמש במספר אינסופי של פסוקים. קיימת מחלוקת האם הפרדוקס כולל התייחסות מעגלית לעצמו, או לא.

==רקע==
התייחסות עצמית של קבוצת פסוקים כוללת התייחסות שלהם לערך האמת של עצמם, כגון פרדוקס השקרן:
# משפט מספר 1 הוא שקר.
לא ניתן לשים ערך אמת למשפט זה: אם הוא אמת הוא שקר, ואם הוא שקר הוא אמת.

גם אם אוסרים התייחסות של משפט לעצמו, ניתן למצוא פרדוקס עם התייחסות מעגלית בצורה הבאה:
# משפט 2 הוא אמת.
# משפט 1 הוא שקר.
גם קבוצה זאת היא פרדוקסלית: אם משפט 1 הוא אמת, גם 2 הוא אמת, ואז 1 הוא שקר. ואילו אם 1 הוא שקר, אז 2 הוא שקר, ואז 1 הוא אמת.

עם זאת, ניתן להראות שכל עוד קבוצת המשפטים היא סופית, תלות שאיננה מעגלית לא תוביל לסתירה. כדי להגדיר תלות מעגלית, נכין גרף שקודקודיו הם המשפטים, ויש קשת מפסוק i לפסוק j אם i מתייחס לערך האמת של j. אז אם יש בגרף מעגל, הקבוצה עשויה להכיל סתירה. אך אם אין מעגל, היא לא. הוכחה: נגדיר מיון טופולוגי על הגרף, ונעבור על הקודקודים שלו לפי הסדר ההפוך, כאשר עוברים על משפט רק לאחר שעברנו על כל המשפטים שהוא מתייחס אליהם. אז כאשר הגענו למשפט, ערך האמת של כל המשפטים שהוא מתייחס אליהם כבר נקבע, לכן גם ערך האמת שלו יכול להיקבע מבלי לחשוש לסתירה עם הפסוקים הקודמים.

לעומת זאת, כאשר הגרף אינסופי, גם אם אין בו מעגלים, ההוכחה הזאת לא תעבוד כי לא בהכרח אפשר להתחיל ממשפט שלא תלוי באף משפט אחר. ואכן ניתן למצוא קבוצה פרדוקסלית.

==הפרדוקס==
נתבונן בקבוצת המשפטים האינסופית הבאה:
# לכל i>1, משפט מספר i הוא שקר.
# לכל i>2, משפט מספר i הוא שקר.
באופן כללי, משפט מספר n אומר שלכל i>n, משפט מספר i הוא שקר.

אין פה תלות מעגלית, שכן כל משפט תלוי רק בערך האמת של המשפטים שאחריו.

נראה שלא ניתן להציב למשפטים ערך אמת: תחילה נניח שקיים משפט אמת, נסמנו n. אז לכל i>n, משפט i הוא שקר, ועל כן גם משפט n+1 הוא אמת, בסתירה לכך שהוא שקר. 
כעת נניח שכל המשפטים הם שקר, אז נובע שמשפט 1 (ולמעשה כל משפט) הוא אמת. 
שתי האפשרויות מובילות לסתירה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.researchgate.net/publication/226983444_Truth_and_reflection Stephen Yablo, Truth and reflection]

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרדוקסים של התייחסות עצמית
בישופות שפייר

הנסיכות-בישופות של שפייר (בגרמנית: Hochstift Speyer; Fürstbistum Speyer; Bistum Speyer) הייתה נסיכות כנסייתית באזור של מדינות גרמניה ריינלנד-פאלץ ובאדן-וירטמברג של ימינו. היא חולנה ב-1803. הנסיך-הבישוף התגורר בשפייר, עיר קיסרית חופשית, עד המאה ה-14, כאשר העתיק את מקום מגוריו לאודנהיים (פיליפבורג), ולאחר מכן ב-1723 לברוכסל, בעיקר בשל מערכת היחסים המתוחה בין הנסיכים-הבישופים לבין השלטונות האזרחיים של העיר החופשית, שהייתה פרוטסטנטית רשמית מאז הרפורמציה. הנסיך-פרובוסט של ויסמבורג באלזס נשלט על ידי הנסיך-בישוף של שפייר באיחוד אישי. <ref>Franck Lafarge, Les comtes Schönborn, 1642-1756, L'Harmattan, Paris, 2008, vol. 2, p. 349-350.</ref>

== גאוגרפיה ==
הנסיכות-בישופות של שפייר השתייכה לחוג הרייני העליון של האימפריה הרומית הקדושה. היא הייתה אחת הנסיכויות הקטנות ביותר של האימפריה הרומית הקדושה, היא כללה יותר מחצי תריסר מובלעות נפרדות בהיקף כולל של כ-28 מיילים רבועים גרמניים (בערך 1540 קמ"ר) משני עברי הריין. היא כללה את העיירות ברוכסל (בגדה הימנית) וכן דיידסהיים, הרקסהיים ביי לנדאו ולאוטרבורג (בגדה השמאלית). בסביבות שנת 1800 כללה הבישופות כ-55,000 איש.

== היסטוריה ==
הדיוקסיה של שפייר קיימת מאז המאה ה-3 או ה-4. היא הוזכרה לראשונה במסמכים היסטוריים בשנת 614. עד שנת 748 הייתה זו בישופות בחירה של הארכיבישוף של טריר, ומאז ועד לחילון הנסיכות-בישופות ב-1803, של הארכיבישוף של מיינץ.

ההיסטוריה של הבישופות של שפייר החלה לכל המאוחר בסוף המאה ה-7 כאשר הבישוף של שפייר קיבל מחוזות מלכותיים בשפיירגאו השכנה. במאות ה-10 וה-11 קיבלה הדיוקסיה אדמות נוספות, כולל מתנות מאת הקיסר אוטו הראשון. בשנת 1030 החלה בניית הקתדרלה, ובשנת 1061 נחנכה הקתדרלה. בשנת 1086 העניק הקיסר היינריך הרביעי לבישוף את החלקים הנותרים של מחוז שפיירגאו.

משנת 1111 החלו אזרחי העיר שפייר להתיר יותר ויותר את קשריהם לשלטון הבישוף. בשנת 1230 הוזכר לראשונה בורגרמייסטר. בשנת 1294 הפכה שפייר לעיר קיסרית חופשית. הבישוף העביר את ארמונו בשנת 1371 לאודנהיים. בתחילת המאה ה-17 הבישוף פיליפ כריסטוף פון זטרן הרחיב את מבצר פיליפסבורג. הנסיכים-הבישופים שלטו משם מ-1371 עד 1723. לאחר מכן העביר הנסיך-בישוף את מושבו לברוכסל.

חיילים צרפתים כבשו את פיליפסבורג ב-1644 בשלבים המאוחרים של מלחמת שלושים השנים. צרפת זכתה במבצר בשלום וסטפאליה ב-1648. במהלך מלחמת הולנד–צרפת, כוחות הקיסרות כבשו אותה מחדש ב-1676. בהסכמי ניימכן ב-1679, המבצר הוחזר רשמית לבישוף ולאימפריה. עם זאת, צרפת סיפחה חלקים משטחי הגדה השמאלית של הבישופות ב-1681 כ-Reunion וכבשה שוב את פיליפסבורג ב-1688 בתחילת מלחמת תשע השנים. השטח הכבוש הוחזר רק ב-1697 בהסכם רייסווייק. ב-1801/1802, שטחי הגדה השמאלית הנותרים של שפייר נכבשו על ידי כוחות צרפתים במהלך המהפכה הצרפתית. שטחי הגדה הימנית ממסרו למרקיזות באדן.

בכך הסתיימה אחריותו החילונית של הבישוף של שפייר. הבישופות המשיכה בתפקידה כדיוקסיית שפייר. לבסוף, החלק הצרפתי של בית הנסיכות-בישופות לשעבר חולק בין בוואריה והסן-דרמשטאדט ב-1815.<gallery>
קובץ:Aerial photograph Speyer Cathedral.jpg|קתדרלת שפייר
קובץ:Bischofspfalz Speyer.jpg|ארמון הבישוף ליד קתדרלת שפייר (1765)
קובץ:Udenheim-Philippsburg 1590 2.jpg|טירת אודנהיים (המעון הראשי של הבישופים משנת 1371)
קובץ:Bruchsal (23).jpg|ארמון ברוכסל (מעון ראשי משנת 1723)
קובץ:Reilly_234.jpg|בישוף שפייר 1793/93
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שפייר
שפייר, בישופות
איליה אוסטרוכוב

איליה אוסטרוכוב (ברוסית: Илья́ Остроу́хов; 20 ביולי 1858 – 8 ביולי 1929) היה צייר נוף ואספן אמנות רוסי; קשור לנודדים.

== ביוגרפיה ==
הוא בא ממשפחה של סוחרים אמידים.<ref></ref> בשנת 1870, הוא נרשם ל"אקדמיה של מוסקבה למדעי המסחר המעשיים". בעודו שם, הוא החל להתעניין בזואולוגיה והחל בהתכתבות עם אלפרד ברם. הוא גם פתח אוסף אנטומולוגי שנתרם מאוחר יותר לאוניברסיטת מוסקבה.
איליה סטרוכוב, רוח הצפון
הוא נרשם לשיעורי האמנות הראשונים שלו רק ב-1880, אז פיתח את הרצון להיות צייר לאחר שראה תערוכה של ציורי נוף שהעלו הנוודדים. הוא חשש שהוא מבוגר מכדי להתחיל ללמוד בבית ספר לאמנות, וחיפש מישהו שיעביר לו שיעורים פרטיים. מכר ותיק הכיר לו את אלכסנדר קיסליוב, שבאותה תקופה עבד בבית ספר פרטי לבנות ולימד שיעורים בציור.

בשנה שלאחר מכן, הוא הרגיש בטוח מספיק כדי ללמוד עם איליה רפין. באותו חג המולד, הוא עבד יחד עם ויקטור וסנצוב, עיצב ויצר קישוטים להופעה בביתו של הסוחר והפטרון סבבה מאמונטוב. לאחר מכן, הוא הפך למבקר קבוע באחוזת אברמצבו, ושרטט את הנופים והארכיטקטורה.

בינתיים, הוא הגיש מועמדות לאקדמיה האימפריאלית לאמנויות, אך הורשה רק לבקר בשיעורים. בערבים למד רישום בחברה האימפריאלית לעידוד האמנויות ולקח שיעורים נוספים מרפין. עד 1884, הוא גם בילה זמן מה בבית המלאכה של פאבל צ'יסטיאקוב.<ref></ref> בשנת 1886 הוא הצליח ללמוד אצל ולדימיר מקובסקי בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה. באותה שנה הציג שני ציורים בתערוכה הארבע-עשרה של הנוודים והציג איתם בקביעות לאחר מכן.<ref></ref>

== גלריית טרטיאקוב ==
אילה אוסטרוכוב, שלג אחרון
הוא פיתח ידידות קרובה עם פאבל טרטיאקוב, שקנה כמה מציוריו המוקדמים. לאחר מותו של טרטיאקוב ב-1898, בחרה מועצת העיר מוסקבה באוסטרוכוב כאחד הנאמנים של גלריית טרטיאקוב. מ-1899 עד 1903, הוא כיהן כראש מועצת המנהלים בפועל, ולאחר מכן הודח בגלל הוצאות רבות מדי על רכישות.

ב-1905, לאחר ויכוחים מסוימים, בחרו בו שוב ליושב ראש ההנהלה. הכל הלך כשורה עד 1913, כאשר בריון בעל סכין חתך את הבד של "איבן האיום ואת בנו איוון" - ציור של רפין. האירוע נתן ליריביו של אוסטרוכוב הזדמנות לתקוף אותו. הוא התפטר ובהסכמה הדדית הוא הוחלף על ידי איגור גרבאר.

במהלך תקופה זו הוא כמעט ויתר על הציור. רק ב-1916, כאשר בילה זמן מה עם חברים בחצי האי קרים, החל שוב לצייר. שנתיים לאחר מכן, הוא ערך את התערוכה האחרונה שלו בקנה מידה מלא עם הנודדים.

== אספן ==
איליה אוסטרוכוב, בית כפרי בסתיו
בנוסף לעבודתו בגלריה טרטיאקוב, הוא היה אספן בולט בזכות עצמו. החל בשנות ה-90 לאחר שנישא למשפחת סוחרי התה העשירה Botkin ורכש בית גדול כנדוניה. הוא צבר למעלה מ-300 ציורים (כולל אייקונים מימי הביניים) ו-500 רישומים; בעיקר של אמנים רוסים, אבל גם ציורים של האימפרסיוניסטים: דגה, מאנה, רנואר ומאטיס. אחד מנקודות השיא שלו היה "אלגוריית האמונה" מאת ורמיר. הייתה לו גם ספרייה של למעלה מ-12,000 ספרים, כולל עותק של הקומדיה האלוהית מ-1515 ודה קמרון מ-1757. בשנת 1918, האוסף שלו הולאם כמוזיאון ציבורי והוא מונה לאוצר לכל החיים.

במרץ 1929, כאשר הוא מצא את עצמו משולל מזכויותיו הוא היה במצב בריאותי ירוד מאוד וכמעט עיוור. הוא נפטר ארבעה חודשים לאחר מכן. זמן קצר לאחר מכן נסגר המוזיאון, ואלמנתו הוגבלה לשימוש בשני חדרים בביתם. היא נפטרה בשנת 1935.

האוסף שלו הועבר לגלריה טרטיאקוב. מאוחר יותר, הבית נפתח מחדש כסניף של "המוזיאון הממלכתי לספרות".

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1858
קטגוריה:נפטרים ב-1929
הרברט קוהנר

הרברט "הארי" קוהנר (בגרמנית: Herbert Rudolf Kuhner; נולד ב-29 במרץ 1935 בווינה) הוא סופר ומתרגם אוסטרי־יהודי.

== חייו ==
קוהנר היגר עם הוריו לארצות הברית בשנת 1935 וסיים את לימודיו באוניברסיטת קולומביה. הוא חזר לווינה ב-1963, שם הוא עובד כסופר ומתרגם. הוא הגה את המושג remigration, שהוא "ניאולוגיזם, שפירושו לחזור למקום שממנו גירשו אותך".<ref></ref>

נשיא אוסטריה העניק לו את התואר פרופסור.

קוהנר פועל בתרגומיו להפצת ספרות של קבוצות אתניות אוסטריות והנגשתה לקהל דובר אנגלית. הוא חיבר אנתולוגיה של שירה לירית אוסטרית לאחר 1945 וזו יצאה לאור באמצעות הוצאת שוקן. הוא חתן פרס תאודור קרמר לשנת 2014.

== יצירותיו ==
=== באנגלית ===
<div style="direction: ltr;">
* Herbert Kuhner: Nixe. Funk & Wagnalls, New York City 1968.
* Herbert Kuhner: Broadsides and Pratfalls: Selected Poems, Stories and Translations. The Menard Press, London 1976.
* Herbert Kuhner (Hrsg.): Austrian Poetry Today. Schocken Books, New York City 1985, .
</div>

=== בגרמנית ===
<div style="direction: ltr;">
* Herbert Kuhner: Der Ausschluss. Memoiren eines Neununddreissigers. Wiener Verlag, Himberg 1988, .
* Herbert Kuhner: Liebe zu Österreich. Der Apfel, Wien 1995, .
* Herbert Kuhner: Minki die Nazi Katze und die menschliche Seite. Theodor Kramer Gesellschaft, Wien 1998, .
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.herbertkuhner.com/ האתר של קוהנר]
* [http://viennanet.info/ הבלוג של הארי קוהנר: האיש שלנו בווינה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-אוסטרי
קטגוריה:סופרים אוסטרים
קטגוריה:מתרגמים אוסטרים
קטגוריה:ילידי 1935
ישיבת באר התלמוד

ישיבת באר התלמוד היא ישיבה גדולה לבחורים המשתייכים לציבור החרדי-ספרדי, הישיבה שוכנת בשכונת גאולה בירושלים ברחובות רחוב מלכי ישראל ורחוב הטורים. בכלל סניפי הישיבה לומדים כ-700 תלמידים. דרכה של הישיבה מבוססת על דרך הסגנון הספרדי והליטאי.

נשיא הישיבה הוא הרב יהודה כהן, ראש הישיבה הוא הרב חנוך כהן, והמשגיח הוא הרב אליהו אהרון.

== הקמה ==
הישיבה הוקמה בשנת 1994 תשנ"ה על ידי הרב יהודה כהן, כיום הישיבה בראשות בנו הרב חנוך כהן, הרב יהודה כהן משמש כנשיא הישיבה. 

== סניפי הישיבה ==
לישיבה קיימים סניפים רבים ברחבי הארץ.
* ירושלים – הישיבה ממוקמת בשכונת מקור ברוך, ועומדת בראשותו של הגר"ח כהן. הישיבה בירושלים מהווה חלק מרכזי במוסדות הישיבה ובה לומדים כ-430 בחורים.
* נתיבות – נפתח באלול ה'תשע"ו. הרב חנוך כהן מוסר במקום שיעור כללי אחת לשבוע. הרב דנין – רב הקהילה החרדית לספרדים בנתיבות משמש נשיא לישיבה ומוסר שיעור כללי בימי שני, בישיבה זו יש כ-200 תלמידים. בעקבות מלחמת חרבות ברזל הישיבה הושהתה מתפקוד רשמי מצד הנהלת הישיבה עד להודעה החדשה ותלמידי הישיבה עברו לסניף בקריית גת, בחודש ינואר חזרו התלמידים לסניף בנתיבות.
* חזון יחזקאל – ממוקמת במושב אלומה (המכונה גם "חזון יחזקאל") שבמועצה האזורית שפיר ומונה כ-100 בחורים, הסניף מהווה המשך לסניף הישיבה בקריית גת שנסגר בסוף שנת 2023.
אופי וצביון הישיבה ודרך הלימוד המונהגת בה מבוססים על צביון ישיבות ליטא והדרך הספרדית. עם זאת, בישיבה ישנם מאפיינים ייחודיים על פני הישיבות הליטאיות והספרדיות, בעיקר בהחשבת החווייתיות סביב מועדי השנה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.bhol.co.il/tags/777271 ישיבת באר התלמוד - תגית], באתר בחדרי חרדים

באר התלמוד
באר התלמוד
קטגוריה:גאולה (ירושלים)
בישופות וורמס

הקתדרלה הקיסרית של וורמס
הנסיכות-בישופות של וורמס (בגרמנית: Hochstift Worms; Fürstbistum Worms; Bistum Worms) הייתה נסיכות כנסייתית של האימפריה הרומית הקדושה.

== היסטוריה ==
הבישופות הייתה ממוקמת על שתי גדות הריין מסביב לוורמס, ממש צפונית לאיחוד של אותו נהר עם נהר הנקאר, והייתה מוקפת ברובה בנסיכות הבוחר מפפאלץ. וורמס הייתה מקום מושבו של בישוף מהתקופה הרומית. מימי הביניים ואילך, תחום השיפוט החילוני של הנסיכים-הבישופים לא כלל עוד את העיר וורמס, שהייתה עיר קיסרית חופשית (העיר הקיסרית החופשית וורמס) ואשר הפכה לפרוטסטנטית רשמית במהלך הרפורמציה. עם זאת, הנסיכים-הבישופים שמרו על סמכות השיפוט על קתדרלת וורמס בתוך העיר.

ב-1795 נכבשה וורמס עצמה, כמו גם כל שטח הנסיכות-בישופות בגדה השמאלית של הריין, וסופחה לצרפת. בעקבות הארגון מחדש הטריטוריאלי שהגיע עם החילון הגרמני ב-1802, חולן השטח שנותר של הבישופות, יחד עם זה של כמעט כל הנסיכויות הכנסייתיות האחרות. במקרה זה, היא סופחה על ידי רוזנות הסן-דרמשטאדט.

== קישורים חיצוניים ==

וורמס, בישופות
בישופות רגנסבורג

הנסיכות-בישופות של רגנסבורג (בגרמנית: Hochstift Regensburg; Fürstbistum Regensburg; Hochstift Regensburg) הייתה נסיכות כנסייתית קטנה של האימפריה הרומית הקדושה ששכנה ליד העיר הקיסרית החופשית רגנסבורג בבוואריה. הבישופות שודרגה לנסיכות רגנסבורג ב-1803 לאחר פירוק נסיכות הבוחר ממיינץ. אין לבלבל בין הנסיכות-בישופות של רגנסבורג לבין הדיוקסיה הרומית-קתולית של רגנסבורג, שהייתה גדולה בהרבה.

== היסטוריה ==

הנסיכות-בישופות (בסגול) במאה ה-18
הבישופות נוסדה בשנת 739 על ידי בוניפציוס הקדוש; היא הייתה כפופה במקור לארכיבישוף של זלצבורג. ב, הבישוף של רגנסבורג הפך לנסיך של האימפריה הרומית הקדושה עם מושב והצבעה בדיאט האימפריאלי. כמובלעת של דוכסות בוואריה, הנסיכות-בישופות לא הצליחה להתרחב טריטוריאלית ונשארה אחת המדינות הקטנות באימפריה.

במהלך החילון הגרמני של 1803, אוחדה הנסיכות-בישופות עם העיר הקיסרית החופשית רגנסבורג וטריטוריות אחרות כדי ליצור את נסיכות רגנסבורג. קרל תאודור אנטון מריה פון דלברג היה הנסיך-ארכיבישוף הראשון. בשנת 1810 הפכה הנסיכות לחלק מממלכת בוואריה, אם כי היא שמרה על מעמד ארכי-פיסקופלי. זאת בעקבות נפילת האימפריה הרומית הקדושה ב-1806 במהלך מלחמת הקואליציה השלישית.

הקונקורדט הבווארי של 1817 לאחר מותו של דלברג הכפיף את הארכיבישופות של רגנסבורג לדיוקסיה סופרגנית הכפופה לארכיבישוף של מינכן ופרייזינג.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20160607212353/http://www.bistum-regensburg.de/ בישופות רגנסבורג] 

רגנסבורג, בישופות
נטליה וורוז'ביט

נטליה וורוזביט (באוקראינית: Наталія Анатоліївна Ворожбит, נולדה ב-4 באפריל 1975) היא במאית, מחזיאת ותסריטאית אוקראינית. בשנת 2021 היא זכתה בפרס אוקריאנה הממלכתי על שם דובז'נקו.

== ביוגרפיה ==
נולדה בקייב בשנת 1975. בשנת 2000 היא סיימה לימודים במכון לספרות על שם גורי במוסקבה. את המחזה הראשון שלה היא כתבה שנת 1994 והוא הוצג על במת תיאטרון בקייב. לאחר סיום הלימודים היא המשיכה בכתיבת מחזות שהועלו בעל במה בתיאטראות במוסקבה, ריגה, לונדון וערים נוספות.

בשנת 2013 היא לקחה חלק פעיל ביברומאידאן. בשנת 2015 וורוזביט הקימה בקייב תיאטרון חדש.

היא כתבה תסריט לסרטים כמו קיבורגים, "שדה פראי". על בסיס מחזה שהיא כתבה בשנת 2017 היא כתבה תסריט והייתה במאית של סרט "דרכים רעות". על מחזה זה היא זכתה בפרס אוקראינה על שם שבצ'נקו בשנת 2022.

בשנת 2021 היא זכתה בפרס אוקראינה הממלכתי על שם דובז'נקו.

בשנת 2022 היא התחילה לעבוד עד סרט נוסף שמתאר יחסים אוקראינה-רוסיה. צילומי הסרט הופרעו על ידי פלישת רוסיה לאוקראינה, אך הסתיימו והוא שוחרר להקרנה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://howlround.com/happenings/segal-talks-natalia-vorozhbit ראיון עם וורוז'ביט]

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאי קולנוע אוקראינים
קטגוריה:מחזאים אוקראינים
קטגוריה:ילידות 1975
סרג' סודייקין

סרג' סודייקין (באנגלית: Serge Sudeikin; 19 במרץ 1882 - 12 באוגוסט 1946) היה אמן ומעצב תפאורה רוסי הקשור לבלט רוס ולמטרופוליטן אופרה.

== ביוגרפיה ==
לאחר שהוצא מבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה בגלל "רישומיו המגונים", הצטרף סודייקין לתנועת מיר איסקוסטבה. חבריו הקרובים כללו את המשורר מיכאיל קוזמין והאימפרסריו סרגיי דיאגילב, שבהזמנתם הגיע לפריז ב-1906 לתערוכת סלון הסתיו, שם הוצגה עבודתו לראשונה באירופה. בשנים 1907 עד 1918 הוא היה נשוי לשחקנית אולגה גלבובה (1885–1945), אחת היפות המפורסמות מנשות סנט פטרסבורג וחברה קרובה ביותר של אנה אחמטובה. גלבובה-סודייקינה היא הדמות הראשית והנמענת של יצירתה הארוכה ביותר של אחמטובה, השיר ללא גיבור (1940–65).

סודייקין עיצב את התפאורות והתלבושות להפקתו של דיאגילב את "לה טראגדי דה סלומה" מאת פלורנט שמיט ב-1913, וסייע בביצוע העיצובים של ניקולס רוריך ל"פולחן האביב" של סטרווינסקי באותה שנה. עד מהפכת אוקטובר סודייקין היה בין מעצבי התיאטרון המובילים ברוסיה. ב-1913 הוא ברח לפריז עם הרקדנית ורה דה בוסט, לה נישא לאחר מכן, ואשר בשנות ה-20 עזבה אותו כדי להפוך לפילגש ובסופו של דבר לאשתו השנייה של סטרווינסקי.

ב-1926 הוא הכין תפאורות להפקה בברודוויי ב-1926 של "הדבר הראשי" של ניקולאי אבריינוב. מאוחר יותר עיצב סודייקין את הבמה להפקה המקורית של של פורגי ובס, שהוצגה לראשונה בברודוויי בתיאטרון אלווין ב-10 באוקטובר 1935.
== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="240">
 File:Cabaret program cover for Balieff's Chauve-Souris of Moscow, ca.1923 (exbt-IMRC-BAT6a).jpg
File:Champion strong man MET DP804818.jpg
File:Bearded lady MET DP804840.jpg
File:King and Coat of Arms MET DP804809.jpg
File:Woman dressed as a milkmaid holding a pail MET DP804822.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:ילידי 1882
קטגוריה:נפטרים ב-1946
אנה אוסטרומובה-לבדבה

אנה אוסטרומובה-לבדבה (ברוסית: Анна Остроумова-Лебедева, 17 במאי 1871 - 5 במאי 1955) הייתה אמנית רוסית וסובייטית שהתפרסמה בציורים בצבעי מים. היא גם הייתה מחלוצות טכניקת חיתוך העץ ברוסיה. <ref></ref>

== ביוגרפיה ==
היא נולדה בשם אנה אוסטרומובה בסנט פטרבורג. ב-1905 נישאה לכימאי סרגיי ואסילביץ' לבדב.

היא למדה ציור בבית הספר לרישום טכני שטיגליץ, ולאחר מכן באקדמיה הקיסרית לאמנויות אצל איליה רפין. האקדמיה התחילה לקבל נשים רק בשנת 1892, ואוסטרומובה הייתה אחת מהבוגרות הראשונות. בשנים 1898 ו-1899 למדה בפריז באקדמיה קולרוסי, וגם אצל ג'יימס אבוט מקניל ויסלר. בשנת 1900 סיימה אוסטרומובה את האקדמיה, התמחתה בגרפיקה, ובאותה שנה הצטרפה לקבוצת האמנות מיר איסקוסטבה בסנט פטרסבורג. ב-1901, היא הפיקה את סדרת חיתוכי העץ הראשונה עם נופים עירוניים של סנט פטרבורג, בהזמנת סרגיי דיאגילב. <ref></ref>

בשנות ה-1900–1910 היא טיילה רבות ברחבי אירופה ועבדה גם כמאיירת ספרים.

מאז 1934 עבדה כפרופסור במכון לנינגרד לציור, אדריכלות ופיסול. אוסטרומובה-לבדבה שרדה את המצור על לנינגרד,<ref></ref> אך לאחר מכן התעוורה. היא מתה בלנינגרד ב-1955.

הנושא העיקרי של עבודותיה הגרפיות, הן חיתוכי עץ וצבעי מים, היו נופי העיר של סנט פטרסבורג. היא התעניינה גם בנופים עירוניים באירופה, כתוצאה מנסיעותיה באירופה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="240">
File:Anna Ostroumova-Lebedeva - Laboratory - 1915.png
File:«Дворец Бирона и барки».jpg
File:«Крюков канал».jpg
File:Azbuka Mira Isksstv - О.jpg
File:«Развалины монастыря в Испании. Сеговия».jpg

</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות רוסיות
קטגוריה:ילידות 1871
קטגוריה:נפטרות ב-1955
שונן ג'אמפ השבועי

שונן ג'אמפ השבועי (באנגלית: Weekly Shōnen Jump) הוא מגזין שבועי ביפן המפרסם סדרות מאנגה רבות מהסוגה שונן. המגזין מפרסם פרקים חדשים בסדרות שונות מדי שבוע ומדי כמה חודשים מפרסם כרכים המכילים אוספים של כל אותם הפרקים.

המגזין הושק לראשונה באוגוסט 1968 והוא אחד ממגזיני המאנגה הוותיקים ביותר. זהו גם מגזין המנאגה הנמכר ביותר, אשר נכון לשנת 2023 מכר מעל ל-7.5 מיליארד עותקים מאז שנת 1968.

ההצלחה של המגזין הובילה גם ליצירה של זיכיון מדיה שמפגיש דמויות שונות שמככבות במגזין בסדרות אנימה ובמשחקי וידאו.

== סדרות מאנגה בולטות בהוצאת המגזין ==
=== שנות ה-70 של המאה ה-20 ===
* מאזינגר Z 

=== שנות ה-80 של המאה ה-20 ===
* דרגון בול
* ההרפתקה המוזרה של ג'וג'ו

=== שנות ה-90 של המאה ה-20 ===
* היקארו נו גו
* האנטר האנטר
* נארוטו
* וואן פיס
* רורואוני קנשין
* שאמן קינג
* יו יו האקושו
* יו-גי-הו!

=== העשור הראשון של המאה ה-21 ===
* בליץ'
* מחברת המוות

=== העשור השני של המאה ה-21 ===
* כיתת ההתנקשות
* אקדמיית הגיבורים שלי
* ד"ר סטון
* הייקיו!!
* קוטל השדים

==קישורים חיצוניים==

* (ביפנית)

קטגוריה:מאנגה
קטגוריה:שונן
קונפסר

קונפסר (בהונגרית: Kunpeszér) הוא כפר בנפת קונסנטמיקלוש שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית.

עד שנת 1949 היה הכפר קונפסר והכפר קונדץ' חלק מכפר אחד בשם פסרדץ' (Peszéradacs) בו חיו בתקופה מסוימת גם יהודים.

בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|13
|2,224
|-
|1910
|9
|
|-
|1941
|2
|1,813
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
סלקסנטמארטון

סלקסנטמארטון (בהונגרית: Szalkszentmárton) הוא כפר בנפת קונסנטמיקלוש שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית.

שמו של הכפר סלקסנטמארטון הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1317.

== יהודי סלקסנטמארטון ==
במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 חיו יהודים בכפר, בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|2
|
|-
|1880
|93
|3,611
|-
|1910
|85
|
|-
|1920
|31
|
|-
|1930
|26
|
|-
|1941
|29
|3,979
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
ניקולאי קלודט

ניקולאי קלודט (ברוסית: Николай Клодт, 14 באוקטובר 1865, - 23 בספטמבר 1918) היה צייר נוף רוסי, לאחר 1918, צייר נוף ותפאורות לתיאטרון.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
ניקולאי קלודט נולד ב-14 באוקטובר 1865 בסנט פטרסבורג למשפחה אמנותית. הפסל פטר קלודט פון יורגנבורג היה סבו. שניים מדודיו, מיכאיל פטרוביץ' ומיכאיל קונסטנטינוביץ' קלודט, היו גם ציירים ידועים. הוא למד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה שאותו סיים בשנת 1886. בין מוריו היה ולדימיר מאקובסקי. <ref></ref>

בסוף שנות השמונים - תחילת שנות התשעים של המאה ה-19, למד קלודט אמנויות במכללה לאמנות אצל אנטולי גונסט. הוא בילה את רוב העשור בדרכים, ויצירותיו בתקופה זו הושפעו מאוד מנסיעותיו לצפון הרוסי, ולאורך נהר הוולגה .<ref></ref>

בשנת 1900 קלודט לקח חלק בארגון ובעיצוב הביתן הרוסי ליריד העולמי של פריז, בעיקר בשיתוף פעולה עם קונסטנטין קורובין, שמילא את התפקיד העיקרי בתערוכה (ולאחר מכן הוענק לו לגיון הכבוד על ידי ממשלת צרפת). בשנת 1901 קלודט, כעת בהשפעתו החזקה של האימפרסיוניזם, החל לעבוד כמעצב במה, עבור התיאטראות המובילים של סנט פטרסבורג ומוסקבה. בשנת 1901, עם קורובין הוא יצר את עיצוב הבמה לבלט "הסוס הקטן" מאת צ'זארה פוני בתיאטרון הבולשוי. בשנת 1903, בעבודה על תפאורות של אלכסנדר בנואה, הוא עיטר את הסצנה של "גוטרדמרונג" של ריכרד וגנר עבור תיאטרון מריאינסקי. <ref></ref>

קלודט לקח חלק בתערוכות של קבוצות האמנות הרוסיות המובילות, כולל הנודדים (1894), האגודה לאמנות מוסקבה (1889, 1892–1895, 1897), התערוכה של שלושים ושש ( 1902, 1902, 1889 ) ואיגוד האמנים הרוסים (1903–1917).

יצירותיו העיקריות מצויות בגלריה טרטיאקוב ובמוזיאון הרוסי, כמו גם במוזיאונים האזוריים, בפליוס, קוסטרומה ובוולוגדה.

ניקולאי קלודט נפטר ב-23 בספטמבר 1918 במוסקבה ונקבר בבית הקברות וגנקובו. <ref></ref>

== גלריה ==
<gallery mode=packed widths="200px" heights="200px">
 File:Сельский пейзаж Николай Клодт.jpg
File:Лето Николай Клодт.jpg
File:Речной пейзаж Николай Клодт.jpg
File:Лесная дорога Николай Клодт.jpg
File:Зимний пейзаж с мостиком и санями Николай Клодт.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1865
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1918
פרייה ריידינגס

פרייה ריידינגס (באנגלית: Freya Ridings; נולדה ב-19 באפריל 1994) היא זמרת ופזמונאית אנגליה. ריידינגס התפרסמה בשנת 2017 עם הבלדה שלה, "Lost Without You", שהפך ללהיט עשרת הגדולים במצעד הסינגלים הבריטי. לאחר מכן הוציאה את המיני-אלבום הבכורה שלה, You Mean the World to Me (2019). אלבום הבכורה שלה הנושא את שמה כלל את סינגל "Castles", המצליח שאחראי על פריצתה לקהל הבינלאומי.

== ביוגרפיה ==
ריידינגס גדלה בצפון לונדון וגדלה בפאלמרס גרין. היא בתו של השחקן והמוזיקאי הבריטי ריצ'רד רידינגס , היא למדה למגן על גיטרה מצפייה בו מנגן. היא למדה בבית הספר סנט כריסטופר בלצ'וורת', ואחריו בבית הספר BRIT מגיל 16.<ref name="Smooth"></ref>

== קריירה ==
ריידינגס הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Blackout", ב-5 במאי 2017. היא הוציאה את הסינגל "Maps" ב-30 ביוני 2017. ב-22 בספטמבר 2017 היא הוציאה את אלבום הבכורה שלה בהופעה חיה Live at St Pancras Old Church.<ref></ref> לאחר שהוציאה את האלבום היא המשיכה לסיבוב ההופעות המלא הראשון שלה בבריטניה. היא בילתה את רוב שנת 2017 כמופעי חימום של זמרים כמו טירז פור פירז, טאש סולטנה ולואיס קפלדי.<ref name="Smooth"/> ב-3 בנובמבר 2017, היא הוציאה את הסינגל "Lost Without You". השיר הגיע למקום ה-9 במצעד הסינגלים הבריטי, לאחר שהופיע בתוכנית הריאליטי "אי האהבה" ביולי 2018. לאחר מכן הוא נבחר על ידי סקוט מילס בתור 'מנגינת השבוע' שלו בתוכנית שלו ברדיו 1 באוגוסט 2018. היא הוציאה את אלבום ההופעה השני שלה, Live at Omeara, ב-30 במרץ 2018.<ref></ref> ב-15 ביוני 2018, הוציאה את הסינגל "Ultraviolet".

בשנת 2019, היא הוציאה את הסינגל "You Mean the World to Me", ואחריו יצא המיני-אלבום באותו השם. לאחר מכן הכריזה על צאת אלבום הבכורה שלה הנושא את שמה Freya Ridings, תאריך היציאה המקורי היה ב-31 במאי 2019, אך הוא נדחה לבסוף ל-19 ביולי 2019.<ref></ref>

ב-29 ביוני 2019, ניגנה ריידינגס סט על במת פסטיבל גלסטונברי ג'ון פיל,<ref></ref><ref></ref> לאחר שמייסד הפסטיבל מייקל איוויס השתתף באופן אישי באחד מהקונצרטים שלה בבריסטול.<ref></ref>

במרץ 2020, ריידינגס יצאה לסיבוב הופעות לראשונה באוסטרליה, והופיעה בסידני ומלבורן.<ref></ref>

בינואר 2023, הוציאה רידינגס את הסינגל החדש הראשון שלה מזה שלוש שנים, שכותרתו "Weekends".<ref name="Weekends"></ref> לאחר מכן הכריזה על צאת אלבום האולפן השני שלה, "Blood Orange", שייצא ב-5 במאי 2023.<ref name="BloodOrange2023"></ref>

באפריל 2023 פורסם כי היא תשתתף במופע במהלך הכתרת המלך צ'ארלס השלישי.<ref></ref>

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===
* 2019: Freya Ridings
* 2023: Blood Orange

=== אלבומי הופעה ===
* 2017: Live at St Pancras Old Church
* 2018: Live at Omeara

=== מיני-אלבומים ===
* 2019: You Mean the World to Me

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיקאיות בריטיות
קטגוריה:מוזיקאים אנגלים
קטגוריה:מוזיקאיות אנגליות
קטגוריה:מלחינים אנגלים
קטגוריה:פזמונאיות בריטיות
קטגוריה:זמרות פופ בריטיות
קטגוריה:זמרות-יוצרות בריטיות
קטגוריה:גיטריסטיות בריטיות
קטגוריה:אמנים בריטים הידועים בשם במה
קטגוריה:לונדון: אישים
קטגוריה:מלחינות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1994
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1994
מעשה שמשון

מעשה שמשון הוא מחזה מאת הרמח"ל, העוסק בסיפור המקראי של השופט שמשון. המחזה יצא לאור לראשונה על ידי שמעון גינצבורג בשנת ה'תרפ"ז.

במחזה מתואר הסיפור המקראי החל מהשלב בו חש שמשון שרוח הגבורה מפעמת בו בין צרעה לאשתאול עד המעמד בו הפיל את המבנה בו נאסר עם אלפי הפלשתים.

המחזה מעוטר בשיבוצים מקראיים רבים.

לקראת סיום המחזה מופיע מונולוג בו מיצר שמשון על הליכתו אחרי החשק:

בכך מכניס הרמח"ל בפי שמשון את דברי ה הרואה את עונשו של שמשון כנובע מכך שנמשך אחרי עיניו, בדרך מידה כנגד מידה:

==הדמויות במחזה==

מלבד הדמויות המקראיות של שמשון עצמו, אביו, האשה מתמנה ואביה, פלשתים ושריהם ("סרני פלשתים") ועוד, 
מאניש הרמח"ל במחזה מידות ורגשות. מומחזות במחזה גם הדמויות חשק וגבורה, מרמה ושוחד, ככוחות בהם חש שמשון, ושמשון מנהל איתם שיחות. האנשת מידות במחזה קיימת גם במחזה אחר של רמח"ל, לישרים תהילה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי רמח"ל
קטגוריה:שמשון
קטגוריה:מחזות בעברית
קטגוריה:יצירות שהתפרסמו לאחר מות מחבריהן
איתמר פליישמן

איתמר פליישמן (נולד ב-17 בפברואר 1984, י"ד באדר א' ה'תשמ"ד) הוא עיתונאי, שדרן רדיו וטלוויזיה, מגיש מחליף ופאנליסט קבוע בתוכנית הפטריוטים בעכשיו 14, בעל טור שבועי בישראל היום ותוכנית שבועית בגלי ישראל.

== ביוגרפיה ==
פליישמן נולד וגדל במשפחה דתית, ברמת גן. עד הגיעו לגיל תיכון למד בחינוך חרדי. בתיכון למד בישיבת בני עקיבא קריית הרצוג בני ברק. לאחר מכן, היה חניך במכינה הקדם צבאית "בני-דוד" בעלי. שירת בפלנ"ט נח"ל. הוא בוגר לימודי תקשורת באוניברסיטת אריאל.

=== קריירה ===
בשנת 2008, החל את עבודתו במקומון "ידיעות ירושלים" שם פרסם מדור בנושאי צרכנות וסיקר את תחום המשפט והפלילים עבור העיתון. במקביל שימש כתב בmynet ירושלים.

בינואר 2012 החל לעבוד ככתב שטחים ב-ynet, ב-2014 עבר לסקר את אזור יהודה ושומרון עבור "מעריב" ו"מקור ראשון", עד שינוי הבעלות ומכירתו של העיתון לשלמה בן-צבי.

ביוני 2014 מונה לדוברו של שר הכלכלה ויו"ר הבית היהודי נפתלי בנט.

במהלך קמפיין בחירות 2015 שימש כסגן מנהל הקמפיין וכדובר של מפלגת "הבית היהודי", לאחר הבחירות לכנסת העשרים סיים את תפקידו.

ביוני 2015 נבחר לשמש כדובר השר גלעד ארדן, אך עקב עיכוב המינוי ויתר על התפקיד.

ממרץ עד דצמבר 2015 שימש כדוברו של חבר הכנסת ינון מגל, עד להתפטרותו של מגל מהכנסת.

ב-2017 החל לכתוב טור דעה שבועי בעיתון "ישראל היום".

ב-2018 החל לעבוד כעורך תוכנית הרדיו של אראל סג"ל ב-103fm.

במהלך 2017 החל פליישמן לעבוד ב-"ערוץ 20" ככותב, עורך, מגיש ופאנליסט.

ב-2020 ערך את מהדורת החדשות המרכזית של הערוץ. עם המעבר לאפיק 14 החל לערוך את התכנית "אולפן חמישי" בהגשת יעקב ברדוגו ומשמש ככותב לתוכניות השונות. במקביל משמש פליישמן פאנליסט קבוע בתוכנית "הפטריוטים" בערוץ וכן כמגיש מחליף של התוכנית, בעיקר בימי חמישי.

== חיים אישיים ==
פליישמן גרוש ואב לשניים. מתגורר באלקנה. בן דודו, ינון פליישמן, נהרג בהתהפכות טנק במלחמת חרבות ברזל.

=== התמודדות נפש ===
בספטמבר 2018 שודר פרק 9<ref>[https://www.youtube.com/watch?v=8Eg3-g0KCKo סליחה על השאלה | מתמודדים עם מחלות נפש - שידור בכורה ביוטיוב! - YouTube]</ref> “מתמודדים עם מחלות נפש” בתוכנית “סליחה על השאלה” בהשתתפותו, בו שיתף כי חווה התקף פסיכוטי ואובחן כסובל מהפרעת אישיות גבולית, מאניה דיפרסיה וכן מהפרעת אישיות מאשכול B המאופיינת בתגובות רגשיות לא צפויות, דרמטיות ואינטנסיביות.

בהמשך הפרק שיתף כיצד הוא מתמודד עם המחלה, החוויה הקשה באשפוזים במחלקה פסיכיאטרית, הטיפול התרופתי ועל אהבתו לילדיו שרק בזכותם נמנע מלהתאבד. הוא התוודה כי “אני באמת מאמין שיש לי פגם עמוק-עמוק-עמוק בתשתית הנפשית שלי” ועל חששו מחזרת המחלה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אריאל
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:דוברים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת קריית הרצוג
קטגוריה:בוגרי מכינה קדם-צבאית בני דוד
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:סגל עכשיו 14
קטגוריה:סגל גלי ישראל
קטגוריה:משתתפי סליחה על השאלה
קטגוריה:מתמודדים עם מגבלה נפשית: ישראלים
קטגוריה:אלקנה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
מאגיסו גונזאלס

חורחה אלברטו גונזאלס בריאס (בספרדית:Jorge Alberto González Barillas; נולד ב-13 במרץ 1958) הוא כדורגלן עבר סלוודורי ששיחק בעמדת החלוץ. ידוע בכינויו אל מאגיסו (El Mágico) שפירושו בספרדית הקסם.

==קריירה==
מאגיסו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של אנטאל. כעבור שנה חתם באינדפנדיינטה ובגיל 20 הצטרף לדפורטיבו פאס מליגת העל הסלוודורית. במדי פאס היה שותף ל-3 אליפויות ולזכייה אחת בליגת האלופות של CONCACAF בשנת .

בשנת חתם בקאדיס מהליגה השנייה בספרד למרות שקיבל הצעה גם מאתלטיקו מדריד. מאגיסו גילה יכולת גבוה כבר בעונתו הראשונה ועזר לקבוצה להעפיל ללה ליגה בסיום העונה. העובדה שנהג לצאת ולהשתכר מידי ערב לא הפריע לו להפוך לחביב הקהל. במהלך מחנה אימונים של הקבוצה בארצות הברית בה התאמן לצידו של כוכב ברצלונה דאז דייגו מראדונה שהעיד עליו כי הוא אחד מהכדורגלנים הגדולים שראה בחייו. בסיום העונה ירדה קאדיס לליגה השנייה ולמרות התעניינות מקבוצות מהליגות הראשונות בצרפת ואיטליה, החליט להישאר בקאדיס. בינואר חתם בריאל ואיאדוליד במדיה שיחק שנה אחת בסיומה חזר לקאדיס. ב-6 ביוני 1991 הודיע על עזיבה.

בקיץ חזר לדפורטיבו פאס במדיה שיחק 8 עונות.

==קריירה בינלאומית==
ב-1 בדצמבר 1976 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אל סלוודור במשחק נגד . מאגיסו השתתף עם הנבחרת במונדיאל 1982 שיחק בכל שלושת המשחקים של הנבחרת.

==אחרי הפרישה==
עם פרישתו מונה לעוזר מאמן ביוסטון דינמו מה-MLS.

בשנת היה אורח כבוד במשחק ידידות של קאדיס שהכנסותיו הלכו לשיקום אל סלוודור אחרי רעידת אדמה שפקדה את המדינה. בשנת קיבל את תואר הכבוד "היחו מריטיסימו" (Hijo Meritísimo) מהפרלמנט של אל סלוודור. באותה שנה החליט הנשיא דאז אנטוניו סאקה לקרוא לאצטדיון הלאומי על שמו של מאגיסו. ב-28 באוגוסט 2004 נערך באצטדיון משחק הוכרה לכבודו.

==תארים==
; דפורטיבו פאס
*ליגת העל הסלוודורית: , , , , 
*ליגת האלופות של CONCACAF: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים סלוודורים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סלוודורים
קטגוריה:כדורגלני קדיס
קטגוריה:כדורגלני ריאל ואיאדוליד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אל סלוודור
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1982
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 1998
קטגוריה:ספורטאים זרים בספרד
קטגוריה:ילידי 1958