OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Occitan
### Etimologia

    Del espontanèu

### Prononciacion

/espontaneˈitat/, /espontaneˈitat/ provençau /espõⁿtaneˈita/, /espõⁿtaneˈita/

## Nom comun

Declinason :
| Singular | Plural |
| espontaneïtat | espontaneïtats |
| [espontaneˈitat] | [espontaneˈitats] |
espontaneïtat
* Caractèr de çò qu'es espontanèu.

### Parents

* espontanèu
* espontanèament

### Traduccions

| alemand: Spontanität $^{(de)}$ anglés: spontaneity $^{(en)}$, spontaneousness $^{(en)}$ basc: catalan: espontaneïtat $^{(ca)}$ | espanhòl: espontaneidad $^{(es)}$ francés: spontanéïté $^{(fr)}$ italian: spontaneità $^{(it)}$ portugués: espontaneidade $^{(pt)}$ |

# Catalan
### Etimologia

    Del espontani

### Prononciacion

Espanha (Barcelona) : escotar « espontaneïtat »

### Prononciacion
## Nom comun

Declinason :
| Singular | Plural |
| espontaneïtat | espontaneïtats |
espontaneïtat
* espontaneïtat $^{(oc)}$
# Occitan
### Prononciacion

/espontaneˈitats/, /espontaneˈitats/ provençau /espõⁿtaneˈita/, /espõⁿtaneˈita/

## Forma de nom comun

espontaneïtats
* Plural de espontaneïtat.

# Catalan
### Prononciacion
## Forma de nom comun

espontaneïtats
* Plural de espontaneïtat.
# Espanhòl
### Etimologia

De humo « fum ».

### Prononciacion

/umeˈaɾ/, /umeˈaɾ/
escotar « humear »

## Vèrb

humear
* Fumar.
# Mangghuer
### Etimologia

    → Etimologia de completar. (Ajustar)

### Prononciacion

/χu̥ˈlaŋ/, /χu̥ˈlaŋ/

## Adjectiu

hulang
* Roge.

### Referéncias

* Keith W. Slater, 2003, A Grammar of Mangghuer : A Mongolic language of China’s Qinghai-Gansu Sprachbund, London, New York, RoutledgeCurzon.
# Occitan
### Prononciacion

/hyˈmaðo/, /hyˈmaðo/

## Forma de vèrb

Declinason :
| Dialècte : gascon |||
| | Singular | Plural |
| Masculin | humat | humats |
| Masculin | [hyˈmat] | [hyˈmats] |
| Femenin | humada | humadas |
| Femenin | [hyˈmaðo] | [hyˈmaðos] |
humada (gascon)
* Participi passat femenin singular de humar.
# Occitan
### Prononciacion

/hyˈmats/, /hyˈmats/

## Forma de vèrb

Declinason :
| Dialècte : gascon |||
| | Singular | Plural |
| Masculin | humat | humats |
| Masculin | [hyˈmat] | [hyˈmats] |
| Femenin | humada | humadas |
| Femenin | [hyˈmaðo] | [hyˈmaðos] |
humats (gascon)
* Participi passat masculin plurau de humar.
# Occitan
### Prononciacion

/hyˈmaðos/, /hyˈmaðos/

## Forma de vèrb

Declinason :
| Dialècte : gascon |||
| | Singular | Plural |
| Masculin | humat | humats |
| Masculin | [hyˈmat] | [hyˈmats] |
| Femenin | humada | humadas |
| Femenin | [hyˈmaðo] | [hyˈmaðos] |
humadas (gascon)
* Participi passat femenin plurau de humar.
# Catalan
### Etimologia

Del vèrb humanitzar.

### Prononciacion

[umənidzəsi'o] (oriental), [umanidzasi'o] (valencian)

### Sillabas

hu | ma | nit | za | ci | ó (6)

## Nom comun

humanització femenin, pl. humanitzacions

### Traduccions

* umanizacion $^{(oc)}$

### Derivats

* deshumanització
# Francés
### Etimologia

Creat a partir de humain -e amb lo sufix -iser.

### Prononciacion

[ymani'ze]
França (Lion) : escotar « humaniser »

### Sillabas

hu | ma | ni | ser (4)

## Vèrb

humaniser

### Traduccions

* umanizar $^{(oc)}$

### Derivats

* humanisation

### Antonims

* déshumaniser
# Occitan
### Etimologia

Del latin fumare.

### Prononciacion

/hyˈma/, /hyˈma/
França (Bearn) - Gascon : escotar « humar »

### Sillabas

hu | mar (2)

## Vèrb

humar
* Hèr de hum.
* Aspirar, e expirar, lo hum deu tabat o d'ua dròga.

### Variantas dialectalas

* fumar

### Traduccions

| alemand: rauchen $^{(de)}$ anglés: to smoke $^{(en)}$ catalan: fumar $^{(ca)}$ chèc: kouřit $^{(cs)}$ (2) danés: ryge $^{(da)}$ espanhòl: humear $^{(es)}$ (1), fumar $^{(es)}$ (2) esperanto: fumi $^{(eo)}$ finlandés: savuta $^{(fi)}$ (1) francés: fumer $^{(fr)}$ | grèc: καπνίζω $^{(el)}$ italian: fumare $^{(it)}$ neerlandés: roken $^{(nl)}$ ongrés: füstöl $^{(hu)}$ (1), dohányzik $^{(hu)}$ (2) polonés: dymić $^{(pl)}$ (1), palić $^{(pl)}$ (2) romanés: a fumega $^{(ro)}$ (1), a fuma $^{(ro)}$ (2) rus: дымить $^{(ru)}$ (1) курить $^{(ru)}$ (2) ucraïnian: димити $^{(uk)}$ (1) курити $^{(uk)}$ (1) |

### Conjugason

| Infinitiu | humar | humar | humar | humar | humar | humar |
| Gerondiu | humant | humant | humant | humant | humant | humant |
| Participi passat |||||||
| | singular | singular | singular | plural | plural | plural |
| masculin | humat | humat | humat | humats | humats | humats |
| femenin | humada | humada | humada | humadas | humadas | humadas |
| Mòde indicatiu |||||||
| nombre | singular | singular | singular | plural | plural | plural |
| persona | primièra | segonda | tresena | primièra | segonda | tresena |
| | jo | tu | eth era | nosautes nosautas | vosautes vosautas | eths eras |
| Present | humi | humas | huma | humam | humatz | human |
| Imperfach | humavi | humavas | humava | humàvam | humàvatz | humavan |
| Preterit | humèi | humès | humè | humèm | humètz | humèn |
| Futur | humarèi | humaràs | humarà | humaram | humaratz | humaràn |
| Condicional | humarí | humarés | humaré | humarem | humaretz | humarén |
| Mòde subjonctiu |||||||
| nombre | singular | singular | singular | plural | plural | plural |
| persona | primièra | segonda | tresena | primièra | segonda | tresena |
| | jo | tu | eth era | nosautes nosautas | vosautes vosautas | eths eras |
| Present | humi | humes | hume | humem | humetz | humen |
| Imperfach | humèssi | humèsses | humèsse | humèssem | humèssetz | humèssen |
| Mòde imperatiu |||||||
| nombre | singular | singular | singular | plural | plural | plural |
| persona | primièra | segonda | tresena | primièra | segonda | tresena |
| | jo | tu | eth era | nosautes nosautas | vosautes vosautas | eths eras |
| Afirmatiu | — | huma ! | — | humem ! | humatz ! | — |
| Negatiu | — | ne humes pas ! | — | ne humem pas ! | ne humetz pas ! | — |
# Occitan
### Prononciacion

/hyˈmat/, /hyˈmat/

## Forma de vèrb

Declinason :
| Dialècte : gascon |||
| | Singular | Plural |
| Masculin | humat | humats |
| Masculin | [hyˈmat] | [hyˈmats] |
| Femenin | humada | humadas |
| Femenin | [hyˈmaðo] | [hyˈmaðos] |
humat (gascon)
* Participi passat masculin singular de humar.
# Occitan
### Etimologia

De meravilha

### Prononciacion

    lengadocian, gascon /esmeɾaβiˈʎa/, /esmeɾaβiˈʎa/
    provençau /esmeʀaviˈja/, /esmeʀaviˈja/

### Sillabas

es | me | ra | vi | lhar

## Vèrb

esmeravilhar
* Emplenar, tocar d’una admiracion viva, mesclada de suspresa.

### Sinonims

* meravilhar
* esbalausir / esblausir
* esmiraglar

### Traduccions

| alemand: wundern $^{(de)}$ anglés: marvel $^{(en)}$, fascinate $^{(en)}$, amaze $^{(en)}$ basc: catalan: meravellar $^{(ca)}$ | espanhòl: maravillar $^{(es)}$ francés: émerveiller $^{(fr)}$ italian: meravigliare $^{(it)}$ portugués: maravilhar $^{(pt)}$ |
# Catalan
### Etimologia

Derivat de esment.

### Prononciacion

[əzmən'ta] (oriental), [ezmen'taɾ] (occidental)
Espanha (Barcelona) : escotar « esmentar »

### Sillabas

es | men | tar (3)

## Vèrb

esmentar

### Traduccions

* mencionar $^{(oc)}$

### Conjugason

| Infinitiu | esmentar | esmentar | esmentar | esmentar | esmentar | esmentar |
| Gerondiu | esmentant | esmentant | esmentant | esmentant | esmentant | esmentant |
| Participi passat |||||||
| | singular | singular | singular | plural | plural | plural |
| masculin | esmentat | esmentat | esmentat | esmentats | esmentats | esmentats |
| femenin | esmentada | esmentada | esmentada | esmentades | esmentades | esmentades |
| Mòde indicatiu |||||||
| nombre | singular | singular | singular | plural | plural | plural |
| persona | primièra | segonda | tresena | primièra | segonda | tresena |
| | jo | tu | ell ella vostè | nosaltres nosaltras nós | vosaltres vosaltras vós | ells ellas vostès |
| Present | esmento | esmentes | esmenta | esmentem | esmenteu | esmenten |
| Imperfach | esmentava | esmentavas | esmentava | esmentàvem | esmentàveu | esmentaven |
| Preterit | esmentí | esmentares | esmentà | esmentàrem | esmentàreu | esmentaren |
| Futur | esmentaré | esmentaràs | esmentarà | esmentarem | esmentareu | esmentaran |
| Condicional | esmentaria | esmentaries | esmentaria | esmentaríem | esmentaríeu | esmentaríen |
| Mòde subjonctiu |||||||
| nombre | singular | singular | singular | plural | plural | plural |
| persona | primièra | segonda | tresena | primièra | segonda | tresena |
| | jo | tu | ell ella vostè | nosaltres nosaltras nós | vosaltres vosaltras vós | ells ellas vostès |
| Present | esmenti | esmentis | esmenti | esmentem | esmenteu | esmentin |
| Imperfach | esmentés | esmentessis | esmentés | esmentéssim | esmentéssiu | esmentessin |
| Mòde imperatiu |||||||
| nombre | singular | singular | singular | plural | plural | plural |
| persona | primièra | segonda | tresena | primièra | segonda | tresena |
| | — | tu | vostè | nosaltres nosaltras nós | vosaltres vosaltras vós | vostès |
| Afirmatiu | — | esmenta! | esmenti! | esmentem! | esmenteu! | esmentin! |
| Negatiu | — | no esmentis! | no esmenti! | no esmentem! | no esmenteu! | no esmentin! |
# Catalan
## Forma de vèrb

esmentaren
* Tresena persona del plural al passat simple del vèrb esmentar.
# Catalan
## Forma de vèrb

esmentaves
* Segonda persona del singular a l'imperfach del vèrb esmentar.
# Catalan
### Etimologia

Del latin vulgar admŏrdium, derivat del latin classic admordēre.(mossegar dins)

### Prononciacion

[əzmuɾ'za] (oriental), [ezmoɾ'zaɾ] (valencian)

### Sillabas

es | mor | zar (3)

## Nom comun

esmorzar

## Vèrb

esmorzar

### Traduccions

* dejunar $^{(oc)}$
# Catalan
## Forma de vèrb

esmentaven
* Tresena persona del plural a l'imperfach del vèrb esmentar.
# Catalan
## Forma de vèrb

esmentà
* Tresena persona del singular al passat simple del vèrb esmentar.
# Occitan
### Etimologia

Del latin ēmĕndāre.

### Prononciacion

[es'menda]

### Sillabas

es | men | dar (3)

## Vèrb

esmendar
* Melhorar quicòm en suprimir las decas.

### Sinonims

* emendar, corregir, melhorar

### Derivats

* esmena

### Traduccions

* alemand: verbessern $^{(de)}$
* anglés: to amend $^{(en)}$, to improve $^{(en)}$
* catalan: esmenar $^{(ca)}$
* espanhòl: enmendar $^{(es)}$
* francés: amender $^{(fr)}$
* italian: emendare $^{(it)}$
# Catalan
### Etimologia

De ment.

### Prononciacion

[əz'men] (oriental), [ez'ment] (valencian) Espanha (Barcelona) : escotar « esment »

### Sillabas

es | ment (2)

## Nom comun

esment masculin

### Traduccions

* coneissença $^{(oc)}$
* atencion $^{(oc)}$
* mencion $^{(oc)}$
# Occitan
### Etimologia

Diminutiu d'una forma eissida del francic *smiril.

### Prononciacion

/esmeɾiˈʎu/, /esmeɾiˈʎu/

## Nom comun

Declinason :
| Dialècte : lengadocian ||
| Singular | Plural |
| esmerilhon | esmerilhons |
| [esmeɾiˈʎu] | [esmeɾiˈʎus] |
esmerilhon masculin
* Ornit. Falcon pichon de l'espècia Falco columbarius.

### Variantas dialectalas

* merilh (gascon)
* merilhèu (gascon)
* merilhon (gascon)
* hauquina (gascon)

### Traduccions

| alemand: Merlin $^{(de)}$ masculin anglés: merlin $^{(en)}$ bielorús: дзербнік $^{(be)}$ masculin catalan: esmerla $^{(ca)}$ femenin | cabard: къаргъэ $^{(kbd)}$ francés: faucon émerillon $^{(fr)}$ masculin, faucon merlin $^{(fr)}$ masculin rus: дербник $^{(ru)}$ masculin ucraïnian: пісоколик малий $^{(uk)}$ masculin, дербник $^{(uk)}$ masculin |

### Referéncias

* Dicconari occitan en linha Lo Congrès
# Occitan
### Etimologia

    De connexion amb lo prefix privatiu «des-».

### Prononciacion

    lengadocian /deskun'nɛt͡sju/, /deskun'nɛt͡sju/
    gascon /deskun'nɛkzju/, /deskun'nɛkzju/
    provençau /deskũ'nɛksjũⁿ/, /deskũ'nɛksjũⁿ/

### Sillabas

des|con|ne|xion

## Nom comun

desconnexion femenin
Declinason :
| Dialècte : lengadocian ||
| Singular | Plural |
| desconnexion | desconnexions |
| [deskun'nɛt͡sju] | [deskun'nɛt͡sjus] |
* Copadura del ligam entre dos elements.
* (informatica) Accion de se desconnectar, d'acabar una sesilha.
* (medecina, anestsiologia) Rompedura provocada dels ligams entre las diferentas foncions del sistèma nerviós vegetatiu.

### Parents

* desconnexion
* interconnectar

### Antonims

* connectar

### Traduccions

| alemand: Trennung $^{(de)}$, Abschaltung $^{(de)}$, Ausschaltung $^{(de)}$, Abstellung $^{(de)}$ anglés: disconnection $^{(en)}$, disconnection $^{(en)}$, log out $^{(en)}$ (informatica) basc: catalan: desconnexió $^{(ca)}$ | espanhòl: desconexión $^{(es)}$ francés: déconnexion $^{(fr)}$, déconnection $^{(fr)}$ italian: scollegamento $^{(it)}$ portugués: desconexão $^{(pt)}$, desligamento $^{(pt)}$, informatica: logout $^{(pt)}$, corte $^{(pt)}$ |
# Occitan
### Etimologia

    De concentracion

### Prononciacion

/deskonˌsentɾaˈsju/, /deskonˌsentɾaˈsju/, provençau /deskõⁿˌsẽⁿtʀaˈsjũⁿ/, /deskõⁿˌsẽⁿtʀaˈsjũⁿ/

## Nom comun

Declinason :
| Dialècte : lengadocian ||
| Singular | Plural |
| deconcentracion | deconcentracions |
| [deskonˌsentɾaˈsju] | [deskonˌsentɾaˈsjus] |
desconcentracion femenin
* Accion de desconcentrar, transferiment dels poder de l'administracion centrala cap a sos representants dins las diferentas circonscripcions territorialas.
* Tot fenomèn d'alunhament del centre geografic.
* Accion de se desconcentrar, de pèrdre la centena d’una idèa, d’un discors, d’una lectura…

### Antonims

* concentracion

### Parents

* descentralizacion

### Traduccions

| alemand: Dekonzentration $^{(de)}$ anglés: deconcentration $^{(en)}$ basc: catalan: desconcentració $^{(ca)}$ | espanhòl: desconcentración $^{(es)}$ francés: déconcentration $^{(fr)}$ italian: deconcentrazione $^{(it)}$ portugués: desconcentração $^{(pt)}$ |
# Occitan
### Etimologia

De conegut amb lo prefix des-.

### Prononciacion

/deskuneˈɣyt/, /deskuneˈɣyt/
França (Bearn) : escotar « desconegut »

## Adjectiu

Declinason :
| Dialècte : lengadocian |||
| | Singular | Plural |
| Masculin | desconegut | desconeguts |
| Masculin | [deskuneˈɣyt] | [deskuneˈɣyts] |
| Femenin | desconeguda | desconegudas |
| Femenin | [deskuneˈɣyðo] | [deskuneˈɣyðos] |
desconegut masculin
* Qu'es pas conegut.

### Antonims

* conegut

### Traduccions

| alemand: unbekannt $^{(de)}$ anglés: unknown $^{(en)}$ catalan: desconegut $^{(ca)}$ espanhòl: desconocido $^{(es)}$ | francés: inconnu $^{(fr)}$, méconnu $^{(fr)}$ italian: sconosciuto $^{(it)}$, ignoto $^{(it)}$ telogo: అజ్ఞాతం $^{(te)}$ |
# Occitan
### Prononciacion

/deskuneˈɣyðos/, /deskuneˈɣyðos/

## Forma d'adjectiu

desconegudas
* Femenin plural de desconegut.
# Occitan
### Etimologia
### Prononciacion

[deskunsu'lat] França (Bearn) : escotar « desconsolat »

## Adjectiu

desconsolat masculin (femenin -da)

### Traduccions

* alemand:
* anglés:
* catalan: desconsolat $^{(ca)}$
* espanhòl: desconsolado $^{(es)}$
* francés: désolé $^{(fr)}$, affligé $^{(fr)}$
* italian:
# Occitan
### Etimologia

    De concentrar

### Prononciacion

/deskonsenˈtɾa/, /deskonsenˈtɾa/, provençau /deskõⁿsẽⁿˈtʀa/, /deskõⁿsẽⁿˈtʀa/

## Vèrb

desconcentrar
* Interrompre la concentracion d'una persona.
** Arrèsta de far tan de bruch ! Me desoncentras !
* (economia) Transferir o crear des equipaments industrials o comercials dins una region de febla activitat economica. Transferir de la capitala cap a la província una activitat economica o administrativa.
* (administracion) Delegar de poders de decision a d'agents o d'organismes locals demorant somés la poder central.
se desconcentrar
* Perdre la centena d’una accion en cors: lectura, aprendissatge, escocha d’un discors…

### Antonims

* concentrar

### Parents

* descentralizar

### Traduccions
# Catalan
### Etimologia

    De concentrar

### Prononciacion

    Oriental: /dəskunsənˈtɾa/, /dəskunsənˈtɾa/
    Occidental: nord-occidental /deskonserˈta/, /deskonserˈta/, valencian /deskonseɾˈtaɾ/, /deskonseɾˈtaɾ/

## Vèrb

desconcentrar
* desconcentrar $^{(oc)}$ (1)

# Espanhòl
### Etimologia

    De concentrar

### Prononciacion
## Vèrb

desconcentrar
* desconcentrar $^{(oc)}$ (1)

# Portugués
### Etimologia

    De concentrar

### Prononciacion

Portugal /dɨʃkõsẽˈtɾaɾ/, /dɨʃkõsẽˈtɾaɾ/; Brasil /deʃkõsẽˈtɾaɾ/, /deʃkõsẽˈtɾaɾ/, /dʒiskõsẽˈtɾa/, /dʒiskõsẽˈtɾa/

## Vèrb

desconcentrar
* desconcentrar $^{(oc)}$ (1)
# Occitan
### Prononciacion

/deskuneˈɣyðo/, /deskuneˈɣyðo/
França (Bearn) : escotar « desconeguda »

## Forma d'adjectiu

desconeguda
* Femenin singular de desconegut.
# Occitan
### Etimologia

De consolar amb lo prefix des-.

### Prononciacion

/deskunsuˈla/, /deskunsuˈla/
França (Bearn) : escotar « desconsolar »

## Vèrb

desconsolar
* Causar de tristesa.

### Traduccions

| alemand: betrüben $^{(de)}$, bekümmern $^{(de)}$ anglés: to grieve $^{(en)}$ catalan: desconsolar $^{(ca)}$ | espanhòl: desconsolar $^{(es)}$ francés: désoler $^{(fr)}$, affliger $^{(fr)}$ naut sorab: rozrudźeć $^{(hsb)}$ imperfectiu, rozrudźić $^{(hsb)}$ perfectiu |

### Conjugason

| Infinitiu | desconsolar | desconsolar | desconsolar | desconsolar | desconsolar | desconsolar |
| Gerondiu | desconsolant | desconsolant | desconsolant | desconsolant | desconsolant | desconsolant |
| Participi passat |||||||
| | singular | singular | singular | plural | plural | plural |
| masculin | desconsolat | desconsolat | desconsolat | desconsolats | desconsolats | desconsolats |
| femenin | desconsolada | desconsolada | desconsolada | desconsoladas | desconsoladas | desconsoladas |
| Mòde indicatiu |||||||
| nombre | singular | singular | singular | plural | plural | plural |
| persona | primièra | segonda | tresena | primièra | segonda | tresena |
| | ieu | tu | el ela | nosautres nosautras | vosautres vosautras | eles elas |
| Present | desconsòli desconsòle | desconsòlas | desconsòla | desconsolam | desconsolatz | desconsòlan |
| Imperfach | desconsolavi | desconsolavas | desconsolava | desconsolàvem | desconsolàvetz | desconsolavan |
| Preterit | desconsolèri | desconsolères | desconsolèt | desconsolèrem | desconsolèretz | desconsolèron |
| Futur | desconsolarai | desconsolaràs | desconsolarà | desconsolarem | desconsolaretz | desconsolaràn |
| Condicional | desconsolariái | desconsolariás | desconsolariá | desconsolariam | desconsolariatz | desconsolarián |
| Mòde subjonctiu |||||||
| nombre | singular | singular | singular | plural | plural | plural |
| persona | primièra | segonda | tresena | primièra | segonda | tresena |
| | ieu | tu | el ela | nosautres nosautras | vosautres vosautras | eles elas |
| Present | desconsòle | desconsòles | desconsòle | desconsolem | desconsoletz | desconsòlen |
| Imperfach | desconsolèssi | desconsolèsses | desconsolès desconsolèsse | desconsolèssem | desconsolèssetz | desconsolèsson |
| Mòde imperatiu |||||||
| nombre | singular | singular | singular | plural | plural | plural |
| persona | primièra | segonda | tresena | primièra | segonda | tresena |
| | ieu | tu | el ela | nosautres nosautras | vosautres vosautras | eles elas |
| Afirmatiu | — | desconsòla ! | — | desconsolem ! | desconsolatz ! | — |
| Negatiu | — | desconsòles pas ! | — | desconsolem pas ! | desconsoletz pas ! | — |
| Nòtas |||||||
| ↑ Èst e nòrd-èst (Cevena, monpelhierenc, Gavaudan, orlhagués, nòrd-Roergue) |||||||

# Catalan
### Etimologia

De consolar amb lo prefix des-.

### Prononciacion

/dəskunsuˈɫa/, /dəskunsuˈɫa/ (oriental central), /dəskonsoˈɫa/, /dəskonsoˈɫa/, /dəskunsuˈɫa/, /dəskunsuˈɫa/ (balear), /deskonsoˈɫa/, /deskonsoˈɫa/ (nòrd-occidental), /deskonsoˈɫaɾ/, /deskonsoˈɫaɾ/ (valencian)

## Vèrb

desconsolar
* Desconsolar.
# Occitan
### Prononciacion

/deskuneˈɣyts/, /deskuneˈɣyts/

## Forma d'adjectiu

desconeguts
* Masculin plural de desconegut.
# Occitan
### Etimologia

    De connectar amb lo prefix privatiu «des-».

### Prononciacion

    lengadocian, gascon /deskunnekˈta/, /deskunnekˈta/
    lengadocian /deskunnetˈta/, /deskunnetˈta/
    provençau /deskũnekˈta/, /deskũnekˈta/

### Sillabas

des|con|nec|tar

## Vèrb

desconnectar
* Copar la connexion, lo ligam entre dos elements.
* (figurat) Se desligar de la realitat, pèrdre sa concentracion.

### Parents

* desconnexion
* interconnectar

### Antonims

* connectar

### Traduccions

| alemand: abklemmen $^{(de)}$ anglés: disconnect $^{(en)}$ basc: catalan: desconnectar $^{(ca)}$ | espanhòl: desconectar $^{(es)}$ francés: déconnecter $^{(fr)}$ italian: sconnettere $^{(it)}$ portugués: desligar $^{(pt)}$ |

# Catalan
### Etimologia

    De connectar amb lo prefix privatiu «des-».

### Prononciacion

    Oriental: /dəskunnəkˈta/, /dəskunnəkˈta/
    Occidental: nord-occidental /deskonnekˈta/, /deskonnekˈta/, valencian /deskonnekˈtaɾ/, /deskonnekˈtaɾ/

### Sillabas

des|con|nec|tar

## Vèrb

desconnectar
* desconnectar $^{(oc)}$
# Occitan
### Etimologia

    De ideal amb lo sufixe -isme

### Prononciacion

/iðeaˈlizme/, /iðeaˈlizme/, provençau /ideaˈlizme/, /ideaˈlizme/

### Sillabas

i|de|a|lis|me

## Nom comun

Declinason :
| Singular | Plural |
| idealisme | idealismes |
| [iðeaˈlizme] | [iðeaˈlizmes] |
idealisme
* Actitud de la persona qu'agís en foncion d’un ideal.
* (filosofia) Sistèma filosofic que considèra las idèas coma lo principi de la coneissença.

### Parents

* idèa
* ideal / ideau
* idealament
* idealizar
* idealista

### Traduccions

| alemand: Idealismus $^{(de)}$ anglés: idealism $^{(en)}$ basc: idealismo $^{(eu)}$ catalan: idealisme $^{(ca)}$ | espanhòl: idealismo $^{(es)}$ francés: idéalisme $^{(fr)}$ italian: idealismo $^{(it)}$ portugués: idealismo $^{(pt)}$ |

# Catalan
### Etimologia

    De ideal amb lo sufixe -isme

### Prononciacion

Espanha (Barcelona) : escotar « idealisme »

### Prononciacion

oriental /iðeəˈɫizmə/, /iðeəˈɫizmə/, occidental /iðeaˈɫizme/, /iðeaˈɫizme/

### Sillabas

i|de|a|lis|me

## Nom comun

Declinason :
| Singular | Plural |
| idealisme | idealismes |
idealisme
* idealisme $^{(oc)}$
# Occitan
### Etimologia

    De idealisme amb lo sufixe -ista

### Prononciacion

/iðeaˈlisto̞/, /iðeaˈlisto̞/, Provençau /ideaˈlisto̞/, /ideaˈlisto̞/

### Sillabas

i|de|a|lis|ta

## Adjectiu

idealista masculin o femenin (Plural: idealistas)
* Qu'aperten a l'idealisme.

### Parents

* idèa
* ideal / ideau
* idealament
* idealizar
* idealisme

### Traduccions

| alemand: idealistisch $^{(de)}$ anglés: idealist $^{(en)}$ basc: idealistiko $^{(eu)}$ catalan: idealista $^{(ca)}$ | espanhòl: idealista $^{(es)}$ francés: idéaliste $^{(fr)}$ italian: idealista $^{(it)}$ portugués: idealista $^{(pt)}$ |

## Nom comun

idealista masculin o femenin (Plural: idealistas)
* Persona adèpta de l’idealisme.
* (Per extension) Esperit que se representa mal las condicions de la realitat.

### Traduccions

| alemand: Idealist $^{(de)}$ anglés: idealist $^{(en)}$ basc: idealistiko $^{(eu)}$ catalan: idealista $^{(ca)}$ | espanhòl: idealista $^{(es)}$ francés: idéaliste $^{(fr)}$ italian: idealista $^{(it)}$ portugués: idealista $^{(pt)}$ |

# Catalan
### Etimologia

    De idealisme amb lo sufixe -ista

### Prononciacion

Balearic, Central /ideəˈlistə/, /ideəˈlistə/, Valencian /ideaˈlis.ta/, /ideaˈlis.ta/

### Sillabas

i|de|a|lis|ta

## Adjectiu

idealista masculin o femenin (Plural: idealistes)
* idealista $^{(oc)}$

## Nom comun

idealista masculin o femenin (Plural: idealistes)
* idealista $^{(oc)}$

# Espanhòl
### Etimologia

    De idealisme amb lo sufixe -ista

### Prononciacion

/ið̞eaˈlist̪a/, /ið̞eaˈlist̪a/

### Sillabas

i|de|a|lis|ta

## Adjectiu

idealista masculin o femenin (Plural: idealistas)
* idealista $^{(oc)}$

## Nom comun

idealista masculin o femenin (Plural: idealistas)
* idealista $^{(oc)}$

# Italian
### Etimologia

    De idealisme amb lo sufixe -ista

### Prononciacion

/ideaˈlista/, /ideaˈlista/

### Sillabas

i|de|a|lis|ta

## Adjectiu

idealista masculin o femenin (masculin plural idealisti, feminin plural idealiste)
* idealista $^{(oc)}$

## Nom comun

idealista masculin o femenin (masculin plural idealisti, feminin plural idealiste)
* idealista $^{(oc)}$

# Portugués
### Etimologia

    De idealisme amb lo sufixe -ista

### Prononciacion

Portugal /idjɐˈliʃtɐ/, /idjɐˈliʃtɐ/; Brasil /ideaˈliʃtɐ/, /ideaˈliʃtɐ/, /idʒiaˈlistə/, /idʒiaˈlistə/

### Sillabas

i|de|a|lis|ta

## Adjectiu

idealista masculin o femenin (Plural: idealistas)
* idealista $^{(oc)}$

## Nom comun

idealista masculin o femenin (Plural: idealistas)
* idealista $^{(oc)}$