OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Occitan
### Etimologia

    Per l'anglés penicillin, del latin latin scientific Penicillium

### Prononciacion

    lengadocian, gascon /penisilˈlino̞/, /penisilˈlino̞/
    provençau /penisiˈlinə/, /penisiˈlinə/

### Sillabas

pe|ni|cil|li|na

## Nom comun

Declinason :
| Singular | Plural |
| penicillina | penicillinas |
| [penisilˈlino̞] | [penisilˈlino̞s] |
penicillina femenin
* (farmacologia) Antibiotic beta-lactamina produch a l'origina per de fonges del genre Penicillium, puèi per emisintèsi o sintèsi totala, de formula C$_6$H$_{11}$O$_4$N$_2$SR

### Vocabulari aparentat

* penicillinasi

### Iponimes

* amidinopenicillina
* carboxipenicillina
* penicillina A ; aminopenicillina
* penicillina G ; benzilpenicillina
* penicillina M ; meticillina
* penicillina V ; fenoximetilpenicillina
* ureidopenicillina

### Traduccions

| alemand: Penizillin $^{(de)}$ anglés: penicillin $^{(en)}$ basc: penizilina $^{(eu)}$ catalan: penicil·lina $^{(ca)}$ | espanhòl: penicilina $^{(es)}$ francés: pénicilline $^{(fr)}$ italian: penicillina $^{(it)}$ portugués: penicilina $^{(pt)}$ |

# Italian
### Etimologia

    Per l'anglés penicillin, del latin latin scientific Penicillium

### Prononciacion

    /penit͡ʃilˈlina/, /penit͡ʃilˈlina/

### Sillabas

pe|ni|cil|li|na

## Nom comun

Declinason :
| Singular | Plural |
| penicillina | penicilline |
| [penit͡ʃilˈlina] | [penit͡ʃilˈline] |
penicillina femenin
* penicillina $^{(pc)}$
# Occitan
### Prononciacion

/peni'ples/, /peni'ples/

## Forma d'adjectiu

penibles
* Masculin plural de penible

# Catalan
### Prononciacion
## Forma d'adjectiu

penibles
* Masculin plural de penible
* Femenin plural de penible
# Occitan
### Prononciacion

/peninˈsylos/, /peninˈsylos/

## Forma de nom comun

peninsulas femenin
* Plural de peninsula.
# Occitan
### Etimologia

Del latin paenitentia « repentiment, peniténcia » », de paenitens « pénitent », participi present actiu del vèrbe paeniteo (« plànher »).

### Prononciacion

/peniˈtensjo̞/, /peniˈtensjo̞/ França (Bearn) : escotar « peniténcia »

### Sillabas

pe|ni|tén|cia

## Nom comun

Declinason :
| Singular | Plural |
| peniténcia | peniténcias |
| [peniˈtensjo̞] | [peniˈtensjo̞s] |
penténcia femenin
* Repentida seguida d’expiacion, pentiment d’aver ofensat Dieu.
** Anar portar sos pecats al tribunal de la peniténcia.
* Çò que lo prèire ordona en satisfaccion dels pecats que li foguèt confessats.
** Son confessor li donèt per peniténcia un Pater e un Avè.
* Austeritats que s’impausa volontàriament per l’expiacion de sos pecats.
** La quaresma es un temps de peniténcia.
* Punicion impausada per una deca.

### Derivats

* penitencial
* penitenciari
* penitencièr

### Parents

* penitent

### Traduccions

| alemand: Buße $^{(de)}$ anglés: penance $^{(en)}$ basc: penitentzia $^{(eu)}$ catalan: penitència $^{(ca)}$ | espanhòl: penitencia $^{(es)}$ francés: penitence $^{(fr)}$ italian: penitenza $^{(it)}$ portugués: penitência $^{(pt)}$ |
# Occitan
### Prononciacion

/peni'plo̞/, /peni'plo̞/ França (Bearn) : escotar « penibla »

## Forma d'adjectiu

penibla
* Femenin singular de penible
# Occitan
### Etimologia

    Del latin paenitens, participi present de paenitere (« se repentir »)

### Prononciacion

/peniˈten/, /peniˈten/

### Sillabas

pe|ni|tent

## Nom comun

Declinason :
| Singular | Plural |
| penitent | penitents |
| [peniˈten] | [peniˈten(t)s] |
penitent masculin (femenizacion; penitenta)
* (religion) Persona que se repentís de sos pecats e fa peniténcia ; persona que confessa sos pecats al prèire.
* (per extension) Membre d'una confrairiá religiosa qu'organiza de processions que se simula la repentida.

### Traduccions

| alemand: Büßer $^{(de)}$ anglés: penitent $^{(en)}$ basc: penitentea $^{(eu)}$ catalan: penitent $^{(ca)}$ | espanhòl: penitente $^{(es)}$ francés: pénitent $^{(fr)}$ italian: penitente $^{(it)}$ portugués: penitente $^{(pt)}$ |

## Adjectiu

Declinason :
| | Singular | Plural |
| Masculin | penitent | penitents |
| Masculin | [peniˈten] | [peniˈten(t)s] |
| Femenin | penitenta | penitentas |
| Femenin | [peni'tento̞] | [peni'tento̞s] |
penitent
* (religion) Que ten lo pentiment d’aver ofensat Dieu, qu'es dins la practica dels exercicis de la peniténcia.
** Pecador penitent. — Femna penitenta.
* Que fa peniténcia.

# Anglés
### Etimologia

    Del latin paenitens, participi present de paenitere (« se repentir »)

### Prononciacion

/ˈpɛnətənt/, /ˈpɛnətənt/
    Estats Units d'America (Tèxas) : escotar « penitent »

### Sillabas

pe|ni|tent

## Nom comun

Declinason :
| Singular | Plural |
| penitent | penitents |
| [ˈpɛnətənt] | [ˈpɛnətəntz] |
penitent
* Penitent

# Catalan
### Etimologia

    Del latin paenitens, participi present de paenitere (« se repentir »)

### Prononciacion

    Espanha (Barcelona) : escotar « penitent »

### Sillabas

pe|ni|tent

## Nom comun

Declinason :
| Singular | Plural |
| penitent | penitents |
penitent masculin (femenizacion; penitenta)
* Penitent

## Adjectiu

Declinason :
| | Singular | Plural |
| Masculin | penitent | penitents |
| Femenin | penitenta | penitentes |
penitent
* Penitent
# Occitan
### Etimologia

    Del latin paenitens, participi present de paenitere (« se repentir »)

### Prononciacion

/peni'tento̞/, /peni'tento̞/

### Sillabas

pe|ni|ten|ta

## Nom comun

Declinason :
| Singular | Plural |
| penitenta | penitentas |
| [peni'tento̞] | [peni'tento̞s] |
penitenta femenin (masculinizacion; penitent)
* (religion) Persona que se repentís de sos pecats e fa peniténcia ; persona que confessa sos pecats al prèire.
* (per extension) Membra d'una confrairiá religiosa qu'organiza de processions que se simula la repentida.

### Traduccions

| alemand: Büßer $^{(de)}$ anglés: penitent $^{(en)}$ basc: penitente $^{(eu)}$ catalan: penitenta $^{(ca)}$ | espanhòl: penitenta $^{(es)}$ francés: pénitente $^{(fr)}$ italian: penitente $^{(it)}$ portugués: penitente $^{(pt)}$ |

## Forma d'adjectiu

penitenta
* Femenin singular de penitent

# Catalan
### Etimologia

    Del latin paenitens, participi present de paenitere (« se repentir »)

### Sillabas

pe|ni|ten|ta

## Nom comun

Declinason :
| Singular | Plural |
| penitenta | penitentes |
penitenta femenin (masculinizacion; penitent)
* Penitenta

## Forma d'adjectiu

penitenta
* Femenin singular de Penitent
# Occitan
### Prononciacion

/peni'plo̞s/, /peni'plo̞s/

## Forma d'adjectiu

peniblas
* Femenin plural de penible
# Occitan
### Etimologia

    De pena.

### Prononciacion

/peni'ple/, /peni'ple/ França (Bearn) : escotar « penible »

### Sillabas

pe|ni|ble

## Adjectiu

Declinason :
| | Singular | Plural |
| Masculin | penible | penibles |
| Masculin | [peni'ple] | [peni'ples] |
| Femenin | penibla | peniblas |
| Femenin | [peni'plo̞] | [peni'plo̞s] |
penible
* Que se fa amb pena, que dona de pena, de fatiga.
* (figurat) Qualifica un estil que manca de natural e que fa mòstre de l’esfòrç.
* Que fa de pena, que tòca desagradablament l’anma, la ment.
** Situacion penibla.
** Sentiment penible.

### Sinonims

* penós

### Parents

* penibilitat

### Traduccions

| alemand: traurig $^{(de)}$, schmerzlich $^{(de)}$, betrüblich $^{(de)}$, peinlich $^{(de)}$ (Situation) anglés: distressing $^{(en)}$, painful $^{(en)}$ basc: gogaikarria $^{(eu)}$ catalan: afanyòs $^{(ca)}$, pesat $^{(ca)}$, penible $^{(ca)}$ | espanhòl: penoso $^{(es)}$, pesado $^{(es)}$ francés: pénible $^{(fr)}$ italian: penoso $^{(it)}$ portugués: aflitivo $^{(pt)}$, doloroso $^{(pt)}$, penoso $^{(pt)}$ |

# Catalan
### Etimologia

    De pena.

### Sillabas

pe|ni|ble

## Adjectiu

Declinason :
| | Singular | Plural |
| Masculin | penible | penibles |
| Femenin | penible | penibles |
penible
* Que causa una pena morala.
# Chèc
### Etimologia

Adaptacion de l'alemand Paradeisen a partir de ráj ("paradís").

### Prononciacion

['rajʧɛ]
Republica Chèca (Hradec Králové) : escotar « rajče »

### Sillabas

raj | če (2)

## Nom comun

rajče neutre, pl. rajčata

### Traduccions

* tomata $^{(oc)}$ femenin

### Derivats

* rajčatový
* rajské
# Occitan
### Etimologia

    (sens 1) Transposicion de l’anglés rail de sens identic
    (sens 2) latin ragere (ralhar)

### Prononciacion

/'raʎ/, /'raʎ/

### Sillabas

ralh

## Nom comun

Declinason :
| Singular | Plural |
| ralh | ralhs |
| ['raʎ] | ['raʎs] |
ralh masculin (sens 1)
* (Camin de fèrre) caduna de las barras de fèrre o d'acièr d'un camin de fèrre d’acièr lisat su que ròtla los trens o los tramvais.
ralh masculin (sens 2)
* Babilhatge d'enfant, charradissa inutila

### Traduccions

Camin de fèrre
| alemand: Schiene $^{(de)}$ anglés: rail $^{(en)}$ catalan: carril $^{(ca)}$ espanhòl: carril $^{(es)}$ | francés: rail $^{(fr)}$ italian: rotaia $^{(it)}$ polonés: szyna $^{(pl)}$ portugués: carril $^{(pt)}$ |
Babilh
| alemand: anglés: catalan: espanhòl: | francés: italian: polonés: portugués: |
# Occitan
### Etimologia
### Prononciacion

[rra'(d)ʒɔl]

### Sillabas

ra | jòl (2)

## Nom comun

rajòl masculin
* Gisclet de liquid.
* Corrent d'aiga.
* Cascada

### Traduccions

* alemand:
* anglés: (1); (2)
* catalan: raig de líquid $^{(ca)}$(1); corrent d'aigua $^{(ca)}$ (2); cascada $^{(ca)}$ (3)
* espanhòl:
* francés: (1); (2)
* italian:
# Norvegian
## Nom comun

raket

### Traduccions

* fusada $^{(oc)}$

# Suedés
## Nom comun

raket

### Traduccions

* fusada $^{(oc)}$
# Espanhòl
## Forma de vèrb

rallé
* Primièra persona del singular al passat simple del vèrb rallar.
# Occitan
### Etimologia

    (nom 1) Del latin ramus « branca ».
    (nom 2) Del alemand Rahmen « quadre ».
    (nom 3) Del arabi andalós رَزْمَه, rázma de l'arabi رِزْمَة, rizma « fais »

### Prononciacion

lengadocian, gascon /ˈramo̞/, /ˈramo̞/; provençau /ˈʀamə/, /ˈʀamə/
    França (Bearn) : escotar « rama »

### Sillabas

ra|ma

## Nom comun 1

Declinason :
| Singular | Plural |
| rama | ramas |
| [ˈramo̞] | [ˈramo̞s] |
rama femenin
* Brancas d’arbres cobèrtas de fuèlhas, fulham.
* Brancon, eissirment, vitz, pampa.
* (orticultira, arboricultura) Paissèl.

### Parents

* ram

### Derivats

* ramada
* ramalha
* ramar
* ramaire

### Traduccions
## Nom comun 2

Declinason :
| Singular | Plural |
| rama | ramas |
| [ˈramo̞] | [ˈramo̞s] |
rama masculin
* (estampariá) Quadre de fèrre a l’interior de que s'ajustan çò que se cal estampar.

### Traduccions
## Nom comun 3

Declinason :
| Singular | Plural |
| rama | ramas |
| [ˈramo̞] | [ˈramo̞s] |
rama masculin
* (industria del papièr) Fais de vint mans de papièr, cinc cent fuèlhas.

### Derivats

* rameta

### Traduccions
## Forma de vèrb

rama
* Tresena persona del singular del present de l'indicatiu de ramar
* Segonda persona del singular de l'imperatiu afirmatiu de ramar

# Catalan
### Etimologia

    (nom 1) Del latin ramus « branca ».
    (nom 2) Del alemand Rahmen « quadre ».

### Prononciacion

oriental /ˈramə/, /ˈramə/, occidental /ˈrama/, /ˈrama/

### Sillabas

ra|ma

## Nom comun 1

Declinason :
| Singular | Plural |
| rama | rames |
rama femenin
* rama $^{(ca)}$: brancon, fulham

## Nom comun 2

rama femenin
* rama $^{(ca)}$: estampariá

## Forma de vèrb

rama
* Tresena persona del singular del present de l'indicatiu de ramar
* Segonda persona del singular de l'imperatiu afirmatiu de ramar

# Espanhòl
### Etimologia

    (nom 1) Del latin ramus « branca ».
    (nom 2) Del alemand Rahmen « quadre ».

### Prononciacion

oriental /ˈrama/, /ˈrama/

### Sillabas

ra|ma

## Nom comun 1

Declinason :
| Singular | Plural |
| rama | ramas |
rama femenin
* rama $^{(oc)}$: brancon, fulham

## Nom comun 2

rama femenin
* rama $^{(oc)}$: estampariá

## Forma de vèrb

rama
* Tresena persona del singular del present de l'indicatiu de ramar
* Segonda persona del singular de l'imperatiu afirmatiu de ramar

# Portugués
### Etimologia

    (nom 1) Del latin ramus « branca ».
    (nom 2) Del alemand Rahmen « quadre ».

### Prononciacion

oriental

### Sillabas

ra|ma

## Nom comun 1

Declinason :
| Singular | Plural |
| rama | ramas |
rama femenin
* rama $^{(ca)}$: brancon, fulham

## Nom comun 2

rama femenin
* rama $^{(ca)}$: estampariá

## Forma de vèrb

rama
* Tresena persona del singular del present de l'indicatiu de ramar
* Segonda persona del singular de l'imperatiu afirmatiu de ramar
# Occitan
### Etimologia

    De raliar.

### Prononciacion

    lengadocian, gascon /raljaˈment/, /raljaˈment/
    provençau /ʀaljaˈmẽⁿ/, /ʀaljaˈmẽⁿ/

### Sillabas

ra|lia|ment

## Nom comun

raliament masculin
Declinason :
| Dialècte : lengadocian, gascon ||
| Singular | Plural |
| raliament | raliaments |
| [raljaˈment] | [raljaˈments] |
* Accion de raliar o de se raliar.

### Traduccions

| alemand: Anschluss $^{(de)}$, Unterstützung $^{(de)}$, Versammlung $^{(de)}$ anglés: rallying $^{(en)}$, rally $^{(en)}$, joining $^{(en)}$ basc: catalan: aplegament $^{(ca)}$, reunió $^{(ca)}$, adhesió $^{(ca)}$ | espanhòl: reunión $^{(es)}$, adhesión $^{(es)}$, concentración $^{(es)}$ francés: ralliement $^{(fr)}$ italian: raccolta $^{(it)}$, raduno $^{(it)}$, adesione $^{(it)}$ portugués: comício $^{(pt)}$, manifestação $^{(pt)}$, reagrupamento $^{(pt)}$ |
# Occitan
### Etimologia

    De aliar.

### Prononciacion

    lengadocian, gascon /raˈlja/, /raˈlja/
    provençau /ʀaˈlja/, /ʀaˈlja/

### Sillabas

ra|liar

## Vèrb

raliar
* (militar) Amassar, reünir, çò escampilhat.
** Raliar de tropas.
** Las naus perdudas capitèron a raliar l’esquadra.
* Rejónher, aténher, arribar amb dificultat.
* Atraire cap a una opinion, a un sentiment ; convéncer.
se raliar
* Rejónher un vejaire, venir partejar un avís.
* Se ligar a un governament, a un partit, a una opinion.

### Derivats

* raliament
# Occitan
### Etimologia

Del sanscrit राजा, rājā d’una racina indoeuropèa que dona rex (rei) en latin

### Prononciacion

    lengadocian /ˈrad͡ʒa/, /ˈrad͡ʒa/
    provençau /ˈʀad͡ʒa/, /ˈʀad͡ʒa/

## Nom comun

rajà (lengadocian) , (provençau)
Declinason :
| Dialècte : lengadocian ||
| Singular | Plural |
| rajà | rajàs |
| [ˈrad͡ʒa] | [ˈrad͡ʒas] |
* (Noblesa) Rei dins la tradicion vedica.
* (Noblesa) Prince indó.

### Derivats

* maarajá

### Variantas dialectalas

* radjá (gascon)

### Traduccions

| alemand: Raja $^{(de)}$, Radja $^{(de)}$, Rajah $^{(de)}$ anglés: rajah $^{(en)}$, raja $^{(en)}$ basc: catalan: rajà $^{(ca)}$ | espanhòl: rajá $^{(es)}$ francés: raja $^{(fr)}$, rajah $^{(fr)}$, radjah $^{(fr)}$ italian: ragià $^{(it)}$ portugués: rajá $^{(pt)}$ |

# Catalan
### Etimologia

Del sanscrit राजा, rājā d’una racina indoeuropèa que dona rex (rei) en latin

### Prononciacion

    Oriental: central /rəˈʒa/, /rəˈʒa/, balear /rəˈd͡ʒa/, /rəˈd͡ʒa/, /rəˈʒa/, /rəˈʒa/
    Occidental: nord-occidental /raˈʒa/, /raˈʒa/, valencià /raˈd͡ʒa/, /raˈd͡ʒa/

## Nom comun

rajà
Declinason :
| Singular | Plural |
| rajà | rajàs |
* rajà $^{(oc)}$.
# Occitan
### Etimologia

    Del latin ramus « branca ».

### Prononciacion

lengadocian /ˈram/, /ˈram/
    França (Bearn) : escotar « ram »

### Sillabas

ram

## Nom comun

Declinason :
| Singular | Plural |
| ram | rams |
| [ˈram] | [ˈrams] |
ram masculin
* Branca talhada d’un arbre.

### Parents

* rama
* ramèl
* ramelada
* ramelar
* ramelet
* ramelut

### Traduccions

| alemand: Zweig $^{(de)}$ basc: anglés: broken off branch $^{(en)}$ catalan: ram $^{(ca)}$ | espanhòl: ramo $^{(es)}$ francés: rameau $^{(fr)}$ italian: ramo $^{(it)}$ portugués: ramo $^{(pt)}$ |

# Catalan
### Etimologia

    Del latin ramus « branca ».

### Prononciacion

Espanha (Barcelona) : escotar « ram »

### Prononciacion

/ˈram/, /ˈram/

### Sillabas

ram

## Nom comun

Declinason :
| Singular | Plural |
| ram | rams |
| [ˈram] | [ˈrams] |
ram masculin
* Branca talhada d’un arbre.
# Occitan
### Etimologia

    Del latin reparatio.

### Prononciacion

/repaɾaˈsju/, /repaɾaˈsju/, provençau /ʀepaʀaˈsjũⁿ/, /ʀepaʀaˈsjũⁿ/ França (Bearn) : escotar « reparacion »

### Sillabas

re|pa|ra|cion

## Nom comun

Declinason :
| Singular | Plural |
| reparacion | reparacions |
| [repaɾaˈsju] | [repaɾaˈsjus] |
reparacion femenin
* Accion de reparar o resultat d'aquela accion.
* Òbra de mateniment que se fa a las bastissas.
* Compensacion o indemnisacion per un prejudici, una injúria o una ofensa facha a qualqu’un.
** Reparacion de l’onor.
* (drech) (al plural) Somas balhadas per un tribunal per indemnisacion
* (administracion) (istoric) Remborsament dels damatges de guèrra, après la Primièra Guèrra mondiala.

### Sinonims

Accion de reparar (1)
* adob
* adobamment
* adobatge

### Traduccions

| alemand: Wiederherstellung $^{(de)}$ anglés: repair $^{(en)}$ (1, 2) ; redress $^{(en)}$ (3) ; reparation $^{(en)}$ (5) basc: konponketa $^{(eu)}$ catalan: reparació $^{(ca)}$ | espanhòl: reparación $^{(es)}$ francés: réparation $^{(fr)}$ italian: riparazione $^{(it)}$ portugués: reparação $^{(pt)}$ |
# Occitan
### Etimologia

    De repartir.

### Prononciacion

    lengadocian, gascon /repaɾtiˈsju/, /repaɾtiˈsju/
    provençau /ʀepaʀtiˈsjũⁿ/, /ʀepaʀtiˈsjũⁿ/

### Sillabas

re|par|ti|cion

## Nom comun

Declinason :
| Singular | Plural |
| reparticion | reparticions |
| [repaɾtiˈsju] | [repaɾtiˈsjus] |
reparticion femenin
* Partiment, division, distribucion.
** La reparticion de las riquesas.
* Disposicion dins l'espaci.
** L'airal de reparticion d'una planta, d'un animal.

### Parents

* repartible
* repartidor
* repartiment
* repartir
* repartitiu

#### Locucions derivadas

* impòst de reparticion
* impòst per repartifion
* retirada per reparticion

### Sinonims

* despartiment
* desparticion
* despartida

### Traduccions

| alemand: Verteilung $^{(de)}$ anglés: distribution $^{(en)}$ basc: catalan: repartició $^{(ca)}$ | espanhòl: repartición $^{(es)}$, reparto $^{(es)}$ francés: répartition $^{(fr)}$ italian: ripartizione $^{(it)}$ portugués: distribuição $^{(pt)}$ |
# Occitan
### Etimologia

    Del latin repascere « tornar noirir »

### Prononciacion

/repajˈsa/, /repajˈsa/

## Vèrb

repaissar
* Donar lo manjar, noirir a regòli.
* Prene lo repais.
se repaissar
* s'assadolar / se repasimar

### Derivats

* repais
* repaissat / repaissòla

### Sinonims

* repàisser (1)
* pasturar (1)
# Occitan
### Etimologia

    De repaissar.

### Prononciacion

/reˈpajs/, /reˈpajs/

## Nom comun

Declinason :
| Dialècte : lengadocian ||
| Singular | Plural |
| repais | repaisses |
| [reˈpajs] | [reˈpajses] |
repais masculin
* Noiridura qu'òm pren per s’alimentar pendent un periòde especialament consacrat per çò far, sovent a d'oras regularas del jorn.
* (per extension) Aquel periòde que se pren lo repais.
* (per extension) Practicas socialas, ceremonial a l'entorn del repais.
** Repais de nòças. Repais de familha.

### Derivats

* repaissar
* repaissat / repaissòla
* repaisses normals

### Sinonims

* past

### Traduccions

| alemand: Essen $^{(de)}$, Mahlzeit $^{(de)}$ anglés: meal $^{(en)}$ basc: otordu $^{(eu)}$, apairu $^{(eu)}$, janaldi $^{(eu)}$ catalan: àpat $^{(ca)}$ | espanhòl: comida $^{(es)}$ francés: repas $^{(fr)}$ italian: pasto $^{(it)}$ portugués: comida $^{(pt)}$, refeição $^{(pt)}$ |
# Occitan
### Etimologia
### Prononciacion

[rrepazi'ma]

### Sillabas

re | pa | si | mar (4)

## Vèrb

repasimar
* Satisfar plenament sa talent.

### Sinonims

* assadolar

### Traduccions

| alemand: anglés: satiate $^{(en)}$ catalan: saciar $^{(ca)}$, assaciar $^{(ca)}$, sadollar $^{(ca)}$, assadollar $^{(ca)}$ espanhòl: francés: rassasier $^{(fr)}$ | italian: saziare $^{(it)}$ portugués: romanés: a sicilian: sazziari $^{(scn)}$ ucraïnian: |
# Occitan
### Etimologia

Manlèu del latin pausa venent del grèc ancian παῦσις, paûsis (« cessacion »).

### Prononciacion

* /re'paws/, /re'paws/

### Sillabas

re | paus (2)

## Nom comun

Declinason :
| Dialècte : lengadocian ||
| Singular | Plural |
| repaus | repauses |
| [re'paws] | [re'pawzes] |
repaus masculin
* Abséncia de movement.
* Pausa dins lo trabalh.
* Sòm
* Patz, quietud
* (Per ellipsi) Lo repaus eternal, la mòrt.
* Trepador / pompidor d’escalièr (airal que còpa una tièira d’escalièrs)

### Parents

* repausar

### Traduccions

| anglés: rest $^{(en)}$ catalan: repòs $^{(ca)}$ | francés: repos $^{(fr)}$ italian: riposo $^{(it)}$ |
# Occitan
### Etimologia

    Del latin reparare.

### Prononciacion

    lengadocian, gascon /repaˈɾa/, /repaˈɾa/
    escotar « reparar »
    provençau /ʀepaˈʀa/, /ʀepaˈʀa/

### Sillabas

re|pa|rar

## Vèrb

reparar
* Tornar metre en estat çò qu'èra damatjat.
** Reparar un relòtge destracat.
* (figurat) Restablir dins l'estat precedent.
** Reparar sas fòrças.
* (Al sens moral) Escafar, far desaparéisser.
** Reparar un manca.
* Donar de satisfaccions proporcionadas, de contrapartidas, de reparacions
** Reparar una ofensa, una injúria.

### Sinonims

Tornar metre en estat (1)
* adobar

### Traduccions

| alemand: reparieren $^{(de)}$, fixieren $^{(de)}$ anglés: fix $^{(en)}$, repair $^{(de)}$, mend $^{(en)}$ basc: finkatu $^{(eu)}$ catalan: reparar $^{(ca)}$ | espanhòl: reparar $^{(es)}$, arreglar $^{(es)}$ francés: réparer $^{(fr)}$ italian: aggiustare $^{(it)}$, riparare $^{(it)}$ portugués: consertar $^{(pt)}$, reparar $^{(pt)}$ |

# Catalan
### Etimologia

    Del latin reparare.

### Prononciacion

    Oriental: /rəpəˈɾa/, /rəpəˈɾa/
    Occidental: nord-occidental /repaˈɾa/, /repaˈɾa/, valencian /repaˈɾaɾ/, /repaˈɾaɾ/
    Espanha (Barcelona) : escotar « reparar »

### Sillabas

re|pa|rar

## Vèrb

reparar
* reparar $^{(oc)}$

# Espanhòl
### Etimologia

    Del latin reparare.

### Prononciacion

/repaˈɾaɾ/, /repaˈɾaɾ/
    escotar « reparar »

### Sillabas

re|pa|rar

## Vèrb

reparar
* reparar $^{(oc)}$
* Mòstrar los mancas, criticar

# Portugués
### Etimologia

    Del latin reparare.

### Prononciacion

    Portugal /ʀɨpɐˈɾaɾ/, /ʀɨpɐˈɾaɾ/; Brasil /ɦepaˈɾaɾ/, /ɦepaˈɾaɾ/, /xepaˈɾaɾ/, /xepaˈɾaɾ/
    escotar « reparar »

### Sillabas

re|pa|rar

## Vèrb

reparar
* reparar $^{(oc)}$
* Notar, percebre
# Occitan
### Prononciacion

/reˈpajses/, /reˈpajses/

## Forma de nom comun

repaisses
* Plural de repais

## Forma de vèrb

repaisses
* Segonda persona del singular del present del subjonctiu de repaissar
* Segonda persona del singular de l'imperatiu negatiu de repaissar
# Occitan
### Etimologia
### Prononciacion

/rrepa'pja/, /rrepa'pja/
França (Bearn) : escotar « repapiar »

## Vèrb

repapiar vb. tr./int.
* (familiar) Repetir de longa las meteissas causas.

### Derivats

* repapiaire
* repapiadís
* repapiatge
* repapium

### Traduccions

* alemand:
* anglés:
* catalan: repapiejar $^{(ca)}$
* espanhòl:
* francés:
# Catalan
## Forma de vèrb

renunciaves
* Segonda persona del singular a l'imperfach del vèrb renunciar.
# Italian
### Etimologia

Del latin syntaxis, que ven del grèc sýntaxis.

### Prononciacion

[sin'tassi]

### Sillabas

sin | tas | si (3)

## Nom comun

sintassi femenin, pl. sintassi.

### Traduccions

* sintaxi $^{(oc)}$

### Derivats

* sintattico
# Occitan
### Etimologia

    Del sintaxi amb lo sufix «-ic»

### Prononciacion

    lengadocian, gascon /sinta't͡sik/, /sinta't͡sik/
    provençau /sĩⁿta't͡sik/, /sĩⁿta't͡sik/

### Sillabas

sin|ta|xic

## Adjectiu

Declinason :
| Dialècte : lengadocian |||
| | Singular | Plural |
| Masculin | sintaxic | sintaxics |
| Masculin | [sinta't͡sik] | [sinta't͡siks] |
| Femenin | sintaxica | sintaxicas |
| Femenin | [sinta't͡siko̞] | [sinta't͡siko̞s] |
sintaxic
* Qu'aperten a la sintaxi.

### Derivats

* sintaxicament

### Traduccions

| alemand: syntaktisch $^{(de)}$ anglés: syntactic $^{(en)}$, syntactical $^{(en)}$ basc: catalan: sintàctic $^{(ca)}$ | espanhòl: sintáctico $^{(es)}$ francés: syntaxique $^{(fr)}$ italian: sintattico $^{(it)}$ portugués: sintático $^{(pt)}$ |