# Le Carlar de Baile

Le Carlar de Baile$^,$$^,$$^,$ (en francés Le Carla-Bayle) es una comuna foissenca situada dins lo departament d'Arièja e la region d'Occitània, ancianament de Miègjorn-Pirenèus.
Los abitants son los carlaneses. Es una anciana ciutadèla uganauda.

## Toponimia

S'apelava en francés Carla-Le Comte d'aquí a 1879. La prononciacion es [lekaɾ'la (ðe'βajle)]. La fòrma occitana segon Patrici Pojada es Le Carlar (de Baile). Las fòrmas ancianas son : illo alode de Carliago en 961, Castelario, cap a 1100, Castlar en 1118, Castilario en 1232, Caslarium, Castlarium, Castrii Caslarii, Caslario, Caslarii en 1244, Caslarii en 1249, (villa de) Castellariis en 1256, (castrum de) Castlardo en 1263, Caslarium Comitis, del Carlar en 1425, Lo Carlar, cap a 1460 (Esquerrier), etc. Segon Dauzat, Le Carlar ven del latin castellum ambe'l sufixe diminutiu -are.
Segon Negre, Astor, los Féniés e d'autres, citats per Patrici Pojada, Le Carlar es una fòrma sincopada sortida del bas-latin castellare (castèl fòrt), derivada de castellum ambe'l neutre latin -are; l'evolucion es castellare > castelar > castlar > carlar (passatge de -stl- a -rl-). S'agís d'una residéncia senhorala fortificada. Per Joan Coromines, tanben citat per P. Pojada, l'origina es le latin castellares, collectiu plurau de castellum. Patrici Pojada accèpta las explicacions precedentas, mès considèra que castellare designa un grand castèl (en oposicion ambe la formulacion de Dauzat) e precisa que le mot occitan castelar (castelhar en Savartés, ambe palatalizacion, casterar en gascon) pòt demorar intacte, sense sincòpa, per designar de castèls o de lòcs, un còp lo castèl desrocat.

## Istòria

Le Carlar èra del Comtat de Fois.

## Dialectologia

Lo parlar del Carlar de Baile a de traits gascons :
* -nd- > -n-
* -ll > -th
* -arium > -èr
* Conservation de 'kw' e 'gw'
* entà (per)
* escríver (escriure)
* subjontiu dins les subordonadas de temps

## Administracion

Lista deus cònsols successius :
| Periòde | Periòde | Identitat |
| 2008 | 2014 | Jean-Luc Couret |
| març de 2001 | 2008 | |
| Totas las donadas son pas encara conegudas. |||||

## Demografia

modificar « persona »  v · d · m 
Evolucion demografica Populacion comunala actuala (2013): , totala: :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1 480 | 1 800 | 1 476 | 1 710 | 1 842 | 1 931 | 1 909 | 1 926 | 2 030 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 2 011 | 1 977 | 1 969 | 1 867 | 1 801 | 1 658 | 1 562 | 1 518 | 1 415 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 324 | 1 294 | 1 278 | 1 012 | 997 | 998 | 961 | 847 | 799 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2007 | 2008 |
| 720 | 602 | 538 | 469 | 578 | 645 | 726 | 736 | Cercar |
| 2009 | 2010 |
| 755 774 | 770 788 |
| Fonts ||
| Base Cassini de l'EHESS - Nombre retengut a partir de 1962 : Populacion sens comptes dobles - Sit de l'INSEE Evolucion de la populacion 1962-2008 |||||||||

## Personalitats ligadas amb la comuna

* Pèire Baile (1647-1706), filosòfe.

## Véser tanben

* Comunas d'Arièja

## Nòtas

* ↑ Pojada, Patrici. Repertòri toponimic de las comunas de la region Miègjorn-Pirenèus. Nouvelles Éditions Loubatières, 2009. ISBN 978-2-86266-573-3.
* ↑ «Toponimia occitana».
* ↑ Congrès permanent de la lenga occitana. «Top'Òc: Diccionari toponimic occitan».
* ↑ Institut d'Estudis Occitans. «BdTopoc–Geoccitania».
* 1 2 Patrici Poujade, Dictionnaire toponymique de l'Ariège, ed. IEO d'Arièja, 2021, p. 137-138
* ↑ Albert Dauzat, Charles Rostaing, Dictionnaire étymologique des Noms de Lieux en France, Librairie Guénégaud, reedicion 1984, p. 154
* ↑ https://web.archive.org/web/20070927190659/http://www.histariege.com/le_carla_bayle.htm
* Portal de Lengadòc