# turmahetki
## Finnish
### Etymology

turma +‎ hetki

### Pronunciation

* IPA: /ˈturmɑˌhetki/, [ˈt̪urmɑ̝ˌhe̞t̪k̟i]
* Rhymes: -etki
* Hyphenation: turma‧hetki

### Noun

turmahetki
* time of the accident
    Onneksi kukaan ei ollut paikalla turmahetkellä.Luckily no one was there at the time of the accident.

#### Declension

Possessive forms of turmahetki (Kotus type 7/ovi, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
turmahetkeni
turmahetkeni
accusative
nom.
turmahetkeni
turmahetkeni
gen.
turmahetkeni
genitive
turmahetkeni
turmahetkieni
partitive
turmahetkeäni
turmahetkiäni
inessive
turmahetkessäni
turmahetkissäni
elative
turmahetkestäni
turmahetkistäni
illative
turmahetkeeni
turmahetkiini
adessive
turmahetkelläni
turmahetkilläni
ablative
turmahetkeltäni
turmahetkiltäni
allative
turmahetkelleni
turmahetkilleni
essive
turmahetkenäni
turmahetkinäni
translative
turmahetkekseni
turmahetkikseni
abessive
turmahetkettäni
turmahetkittäni
instructive
comitative
—turmahetkineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
turmahetkesi
turmahetkesi
accusative
nom.
turmahetkesi
turmahetkesi
gen.
turmahetkesi
genitive
turmahetkesi
turmahetkiesi
partitive
turmahetkeäsi
turmahetkiäsi
inessive
turmahetkessäsi
turmahetkissäsi
elative
turmahetkestäsi
turmahetkistäsi
illative
turmahetkeesi
turmahetkiisi
adessive
turmahetkelläsi
turmahetkilläsi
ablative
turmahetkeltäsi
turmahetkiltäsi
allative
turmahetkellesi
turmahetkillesi
essive
turmahetkenäsi
turmahetkinäsi
translative
turmahetkeksesi
turmahetkiksesi
abessive
turmahetkettäsi
turmahetkittäsi
instructive
comitative
—turmahetkinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
turmahetkemme
turmahetkemme
accusative
nom.
turmahetkemme
turmahetkemme
gen.
turmahetkemme
genitive
turmahetkemme
turmahetkiemme
partitive
turmahetkeämme
turmahetkiämme
inessive
turmahetkessämme
turmahetkissämme
elative
turmahetkestämme
turmahetkistämme
illative
turmahetkeemme
turmahetkiimme
adessive
turmahetkellämme
turmahetkillämme
ablative
turmahetkeltämme
turmahetkiltämme
allative
turmahetkellemme
turmahetkillemme
essive
turmahetkenämme
turmahetkinämme
translative
turmahetkeksemme
turmahetkiksemme
abessive
turmahetkettämme
turmahetkittämme
instructive
comitative
—turmahetkinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
turmahetkenne
turmahetkenne
accusative
nom.
turmahetkenne
turmahetkenne
gen.
turmahetkenne
genitive
turmahetkenne
turmahetkienne
partitive
turmahetkeänne
turmahetkiänne
inessive
turmahetkessänne
turmahetkissänne
elative
turmahetkestänne
turmahetkistänne
illative
turmahetkeenne
turmahetkiinne
adessive
turmahetkellänne
turmahetkillänne
ablative
turmahetkeltänne
turmahetkiltänne
allative
turmahetkellenne
turmahetkillenne
essive
turmahetkenänne
turmahetkinänne
translative
turmahetkeksenne
turmahetkiksenne
abessive
turmahetkettänne
turmahetkittänne
instructive
comitative
—turmahetkinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
turmahetkensä
turmahetkensä
accusative
nom.
turmahetkensä
turmahetkensä
gen.
turmahetkensä
genitive
turmahetkensä
turmahetkiensä
partitive
turmahetkeään turmahetkeänsä
turmahetkiään turmahetkiänsä
inessive
turmahetkessään turmahetkessänsä
turmahetkissään turmahetkissänsä
elative
turmahetkestään turmahetkestänsä
turmahetkistään turmahetkistänsä
illative
turmahetkeensä
turmahetkiinsä
adessive
turmahetkellään turmahetkellänsä
turmahetkillään turmahetkillänsä
ablative
turmahetkeltään turmahetkeltänsä
turmahetkiltään turmahetkiltänsä
allative
turmahetkelleen turmahetkellensä
turmahetkilleen turmahetkillensä
essive
turmahetkenään turmahetkenänsä
turmahetkinään turmahetkinänsä
translative
turmahetkekseen turmahetkeksensä
turmahetkikseen turmahetkiksensä
abessive
turmahetkettään turmahetkettänsä
turmahetkittään turmahetkittänsä
instructive
comitative
—turmahetkineen turmahetkinensä :