# kiille
## Finnish
### Etymology

kiill- +‎ -e. First attested in 1867.

### Pronunciation

* IPA: /ˈkiːlːeˣ/, [ˈk̟iːlːe̞(ʔ)]
* Rhymes: -iːlːe
* Hyphenation: kiil‧le

### Noun

kiille
* enamel (in tooth)
* (mineralogy) mica

#### Declension

Possessive forms of kiille (Kotus type 48*I/hame, lt-ll gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
kiilteeni
kiilteeni
accusative
nom.
kiilteeni
kiilteeni
gen.
kiilteeni
genitive
kiilteeni
kiilteideni kiilteitteni
partitive
kiillettäni
kiilteitäni
inessive
kiilteessäni
kiilteissäni
elative
kiilteestäni
kiilteistäni
illative
kiilteeseeni
kiilteisiini kiilteihini
adessive
kiilteelläni
kiilteilläni
ablative
kiilteeltäni
kiilteiltäni
allative
kiilteelleni
kiilteilleni
essive
kiilteenäni
kiilteinäni
translative
kiilteekseni
kiilteikseni
abessive
kiilteettäni
kiilteittäni
instructive
comitative
—kiilteineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
kiilteesi
kiilteesi
accusative
nom.
kiilteesi
kiilteesi
gen.
kiilteesi
genitive
kiilteesi
kiilteidesi kiilteittesi
partitive
kiillettäsi
kiilteitäsi
inessive
kiilteessäsi
kiilteissäsi
elative
kiilteestäsi
kiilteistäsi
illative
kiilteeseesi
kiilteisiisi kiilteihisi
adessive
kiilteelläsi
kiilteilläsi
ablative
kiilteeltäsi
kiilteiltäsi
allative
kiilteellesi
kiilteillesi
essive
kiilteenäsi
kiilteinäsi
translative
kiilteeksesi
kiilteiksesi
abessive
kiilteettäsi
kiilteittäsi
instructive
comitative
—kiilteinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
kiilteemme
kiilteemme
accusative
nom.
kiilteemme
kiilteemme
gen.
kiilteemme
genitive
kiilteemme
kiilteidemme kiilteittemme
partitive
kiillettämme
kiilteitämme
inessive
kiilteessämme
kiilteissämme
elative
kiilteestämme
kiilteistämme
illative
kiilteeseemme
kiilteisiimme kiilteihimme
adessive
kiilteellämme
kiilteillämme
ablative
kiilteeltämme
kiilteiltämme
allative
kiilteellemme
kiilteillemme
essive
kiilteenämme
kiilteinämme
translative
kiilteeksemme
kiilteiksemme
abessive
kiilteettämme
kiilteittämme
instructive
comitative
—kiilteinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
kiilteenne
kiilteenne
accusative
nom.
kiilteenne
kiilteenne
gen.
kiilteenne
genitive
kiilteenne
kiilteidenne kiilteittenne
partitive
kiillettänne
kiilteitänne
inessive
kiilteessänne
kiilteissänne
elative
kiilteestänne
kiilteistänne
illative
kiilteeseenne
kiilteisiinne kiilteihinne
adessive
kiilteellänne
kiilteillänne
ablative
kiilteeltänne
kiilteiltänne
allative
kiilteellenne
kiilteillenne
essive
kiilteenänne
kiilteinänne
translative
kiilteeksenne
kiilteiksenne
abessive
kiilteettänne
kiilteittänne
instructive
comitative
—kiilteinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
kiilteensä
kiilteensä
accusative
nom.
kiilteensä
kiilteensä
gen.
kiilteensä
genitive
kiilteensä
kiilteidensä kiilteittensä
partitive
kiillettään kiillettänsä
kiilteitään kiilteitänsä
inessive
kiilteessään kiilteessänsä
kiilteissään kiilteissänsä
elative
kiilteestään kiilteestänsä
kiilteistään kiilteistänsä
illative
kiilteeseensä
kiilteisiinsä kiilteihinsä
adessive
kiilteellään kiilteellänsä
kiilteillään kiilteillänsä
ablative
kiilteeltään kiilteeltänsä
kiilteiltään kiilteiltänsä
allative
kiilteelleen kiilteellensä
kiilteilleen kiilteillensä
essive
kiilteenään kiilteenänsä
kiilteinään kiilteinänsä
translative
kiilteekseen kiilteeksensä
kiilteikseen kiilteiksensä
abessive
kiilteettään kiilteettänsä
kiilteittään kiilteittänsä
instructive
comitative
—kiilteineen kiilteinensä :

#### Synonyms

* (enamel): hammaskiille

#### Derived terms

* hammaskiille
* huulikiille
* kiillegneissi
* kiilleliuske

### Further reading

* “kiille”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

### Anagrams

* kellii