# harkitsematon
## Finnish
### Etymology

harkita +‎ -maton

### Pronunciation

* IPA: /ˈhɑrkitsemɑton/, [ˈhɑ̝rk̟itˌs̠e̞mɑ̝t̪o̞n]
* Rhymes: -emɑton
* Hyphenation: har‧kit‧se‧ma‧ton

### Adjective

harkitsematon (comparative harkitsemattomampi, superlative harkitsemattomin)
* imprudent, injudicious, unwise
* inconsiderate, unthinking

#### Declension

Possessive forms of harkitsematon (Kotus type 34*C/onneton, tt-t gradation) :
Rare. Only used with substantive adjectives. :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
harkitsemattomani
harkitsemattomani
accusative
nom.
harkitsemattomani
harkitsemattomani
gen.
harkitsemattomani
genitive
harkitsemattomani
harkitsemattomieni harkitsematonteni $^{rare}$
partitive
harkitsematontani
harkitsemattomiani
inessive
harkitsemattomassani
harkitsemattomissani
elative
harkitsemattomastani
harkitsemattomistani
illative
harkitsemattomaani
harkitsemattomiini
adessive
harkitsemattomallani
harkitsemattomillani
ablative
harkitsemattomaltani
harkitsemattomiltani
allative
harkitsemattomalleni
harkitsemattomilleni
essive
harkitsemattomanani
harkitsemattominani
translative
harkitsemattomakseni
harkitsemattomikseni
abessive
harkitsemattomattani
harkitsemattomittani
instructive
comitative
—harkitsemattomineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
harkitsemattomasi
harkitsemattomasi
accusative
nom.
harkitsemattomasi
harkitsemattomasi
gen.
harkitsemattomasi
genitive
harkitsemattomasi
harkitsemattomiesi harkitsematontesi $^{rare}$
partitive
harkitsematontasi
harkitsemattomiasi
inessive
harkitsemattomassasi
harkitsemattomissasi
elative
harkitsemattomastasi
harkitsemattomistasi
illative
harkitsemattomaasi
harkitsemattomiisi
adessive
harkitsemattomallasi
harkitsemattomillasi
ablative
harkitsemattomaltasi
harkitsemattomiltasi
allative
harkitsemattomallesi
harkitsemattomillesi
essive
harkitsemattomanasi
harkitsemattominasi
translative
harkitsemattomaksesi
harkitsemattomiksesi
abessive
harkitsemattomattasi
harkitsemattomittasi
instructive
comitative
—harkitsemattominesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
harkitsemattomamme
harkitsemattomamme
accusative
nom.
harkitsemattomamme
harkitsemattomamme
gen.
harkitsemattomamme
genitive
harkitsemattomamme
harkitsemattomiemme harkitsematontemme $^{rare}$
partitive
harkitsematontamme
harkitsemattomiamme
inessive
harkitsemattomassamme
harkitsemattomissamme
elative
harkitsemattomastamme
harkitsemattomistamme
illative
harkitsemattomaamme
harkitsemattomiimme
adessive
harkitsemattomallamme
harkitsemattomillamme
ablative
harkitsemattomaltamme
harkitsemattomiltamme
allative
harkitsemattomallemme
harkitsemattomillemme
essive
harkitsemattomanamme
harkitsemattominamme
translative
harkitsemattomaksemme
harkitsemattomiksemme
abessive
harkitsemattomattamme
harkitsemattomittamme
instructive
comitative
—harkitsemattominemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
harkitsemattomanne
harkitsemattomanne
accusative
nom.
harkitsemattomanne
harkitsemattomanne
gen.
harkitsemattomanne
genitive
harkitsemattomanne
harkitsemattomienne harkitsematontenne $^{rare}$
partitive
harkitsematontanne
harkitsemattomianne
inessive
harkitsemattomassanne
harkitsemattomissanne
elative
harkitsemattomastanne
harkitsemattomistanne
illative
harkitsemattomaanne
harkitsemattomiinne
adessive
harkitsemattomallanne
harkitsemattomillanne
ablative
harkitsemattomaltanne
harkitsemattomiltanne
allative
harkitsemattomallenne
harkitsemattomillenne
essive
harkitsemattomananne
harkitsemattominanne
translative
harkitsemattomaksenne
harkitsemattomiksenne
abessive
harkitsemattomattanne
harkitsemattomittanne
instructive
comitative
—harkitsemattominenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
harkitsemattomansa
harkitsemattomansa
accusative
nom.
harkitsemattomansa
harkitsemattomansa
gen.
harkitsemattomansa
genitive
harkitsemattomansa
harkitsemattomiensa harkitsematontensa $^{rare}$
partitive
harkitsematontaan harkitsematontansa
harkitsemattomiaan harkitsemattomiansa
inessive
harkitsemattomassaan harkitsemattomassansa
harkitsemattomissaan harkitsemattomissansa
elative
harkitsemattomastaan harkitsemattomastansa
harkitsemattomistaan harkitsemattomistansa
illative
harkitsemattomaansa
harkitsemattomiinsa
adessive
harkitsemattomallaan harkitsemattomallansa
harkitsemattomillaan harkitsemattomillansa
ablative
harkitsemattomaltaan harkitsemattomaltansa
harkitsemattomiltaan harkitsemattomiltansa
allative
harkitsemattomalleen harkitsemattomallensa
harkitsemattomilleen harkitsemattomillensa
essive
harkitsemattomanaan harkitsemattomanansa
harkitsemattominaan harkitsemattominansa
translative
harkitsemattomakseen harkitsemattomaksensa
harkitsemattomikseen harkitsemattomiksensa
abessive
harkitsemattomattaan harkitsemattomattansa
harkitsemattomittaan harkitsemattomittansa
instructive
comitative
—harkitsemattomineen harkitsemattominensa :

#### Synonyms

* ajattelematon

#### Derived terms

* harkitsemattomasti
* harkitsemattomuus

### Participle

harkitsematon
* negative participle of harkita

#### Declension

Possessive forms of harkitsematon (Kotus type 34*C/onneton, tt-t gradation) :
Rare. Only used with substantive adjectives. :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
harkitsemattomani
harkitsemattomani
accusative
nom.
harkitsemattomani
harkitsemattomani
gen.
harkitsemattomani
genitive
harkitsemattomani
harkitsemattomieni harkitsematonteni $^{rare}$
partitive
harkitsematontani
harkitsemattomiani
inessive
harkitsemattomassani
harkitsemattomissani
elative
harkitsemattomastani
harkitsemattomistani
illative
harkitsemattomaani
harkitsemattomiini
adessive
harkitsemattomallani
harkitsemattomillani
ablative
harkitsemattomaltani
harkitsemattomiltani
allative
harkitsemattomalleni
harkitsemattomilleni
essive
harkitsemattomanani
harkitsemattominani
translative
harkitsemattomakseni
harkitsemattomikseni
abessive
harkitsemattomattani
harkitsemattomittani
instructive
comitative
—harkitsemattomineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
harkitsemattomasi
harkitsemattomasi
accusative
nom.
harkitsemattomasi
harkitsemattomasi
gen.
harkitsemattomasi
genitive
harkitsemattomasi
harkitsemattomiesi harkitsematontesi $^{rare}$
partitive
harkitsematontasi
harkitsemattomiasi
inessive
harkitsemattomassasi
harkitsemattomissasi
elative
harkitsemattomastasi
harkitsemattomistasi
illative
harkitsemattomaasi
harkitsemattomiisi
adessive
harkitsemattomallasi
harkitsemattomillasi
ablative
harkitsemattomaltasi
harkitsemattomiltasi
allative
harkitsemattomallesi
harkitsemattomillesi
essive
harkitsemattomanasi
harkitsemattominasi
translative
harkitsemattomaksesi
harkitsemattomiksesi
abessive
harkitsemattomattasi
harkitsemattomittasi
instructive
comitative
—harkitsemattominesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
harkitsemattomamme
harkitsemattomamme
accusative
nom.
harkitsemattomamme
harkitsemattomamme
gen.
harkitsemattomamme
genitive
harkitsemattomamme
harkitsemattomiemme harkitsematontemme $^{rare}$
partitive
harkitsematontamme
harkitsemattomiamme
inessive
harkitsemattomassamme
harkitsemattomissamme
elative
harkitsemattomastamme
harkitsemattomistamme
illative
harkitsemattomaamme
harkitsemattomiimme
adessive
harkitsemattomallamme
harkitsemattomillamme
ablative
harkitsemattomaltamme
harkitsemattomiltamme
allative
harkitsemattomallemme
harkitsemattomillemme
essive
harkitsemattomanamme
harkitsemattominamme
translative
harkitsemattomaksemme
harkitsemattomiksemme
abessive
harkitsemattomattamme
harkitsemattomittamme
instructive
comitative
—harkitsemattominemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
harkitsemattomanne
harkitsemattomanne
accusative
nom.
harkitsemattomanne
harkitsemattomanne
gen.
harkitsemattomanne
genitive
harkitsemattomanne
harkitsemattomienne harkitsematontenne $^{rare}$
partitive
harkitsematontanne
harkitsemattomianne
inessive
harkitsemattomassanne
harkitsemattomissanne
elative
harkitsemattomastanne
harkitsemattomistanne
illative
harkitsemattomaanne
harkitsemattomiinne
adessive
harkitsemattomallanne
harkitsemattomillanne
ablative
harkitsemattomaltanne
harkitsemattomiltanne
allative
harkitsemattomallenne
harkitsemattomillenne
essive
harkitsemattomananne
harkitsemattominanne
translative
harkitsemattomaksenne
harkitsemattomiksenne
abessive
harkitsemattomattanne
harkitsemattomittanne
instructive
comitative
—harkitsemattominenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
harkitsemattomansa
harkitsemattomansa
accusative
nom.
harkitsemattomansa
harkitsemattomansa
gen.
harkitsemattomansa
genitive
harkitsemattomansa
harkitsemattomiensa harkitsematontensa $^{rare}$
partitive
harkitsematontaan harkitsematontansa
harkitsemattomiaan harkitsemattomiansa
inessive
harkitsemattomassaan harkitsemattomassansa
harkitsemattomissaan harkitsemattomissansa
elative
harkitsemattomastaan harkitsemattomastansa
harkitsemattomistaan harkitsemattomistansa
illative
harkitsemattomaansa
harkitsemattomiinsa
adessive
harkitsemattomallaan harkitsemattomallansa
harkitsemattomillaan harkitsemattomillansa
ablative
harkitsemattomaltaan harkitsemattomaltansa
harkitsemattomiltaan harkitsemattomiltansa
allative
harkitsemattomalleen harkitsemattomallensa
harkitsemattomilleen harkitsemattomillensa
essive
harkitsemattomanaan harkitsemattomanansa
harkitsemattominaan harkitsemattominansa
translative
harkitsemattomakseen harkitsemattomaksensa
harkitsemattomikseen harkitsemattomiksensa
abessive
harkitsemattomattaan harkitsemattomattansa
harkitsemattomittaan harkitsemattomittansa
instructive
comitative
—harkitsemattomineen harkitsemattominensa :

### Further reading

* “harkitsematon”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02