# kollo
## Finnish
### Etymology

Back-formation from kollottaa (“to stare, ogle”) like tollo.

### Pronunciation

* IPA: /ˈkolːo/, [ˈko̞lːo̞]
* Rhymes: -olːo
* Hyphenation: kol‧lo

### Adjective

kollo (comparative kollompi, superlative kolloin)
* stupid, dumb

#### Declension

Possessive forms of kollo (Kotus type 1/valo, no gradation) :
Rare. Only used with substantive adjectives. :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
kolloni
kolloni
accusative
nom.
kolloni
kolloni
gen.
kolloni
genitive
kolloni
kollojeni
partitive
kolloani
kollojani
inessive
kollossani
kolloissani
elative
kollostani
kolloistani
illative
kollooni
kolloihini
adessive
kollollani
kolloillani
ablative
kolloltani
kolloiltani
allative
kollolleni
kolloilleni
essive
kollonani
kolloinani
translative
kollokseni
kolloikseni
abessive
kollottani
kolloittani
instructive
comitative
—kolloineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
kollosi
kollosi
accusative
nom.
kollosi
kollosi
gen.
kollosi
genitive
kollosi
kollojesi
partitive
kolloasi
kollojasi
inessive
kollossasi
kolloissasi
elative
kollostasi
kolloistasi
illative
kolloosi
kolloihisi
adessive
kollollasi
kolloillasi
ablative
kolloltasi
kolloiltasi
allative
kollollesi
kolloillesi
essive
kollonasi
kolloinasi
translative
kolloksesi
kolloiksesi
abessive
kollottasi
kolloittasi
instructive
comitative
—kolloinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
kollomme
kollomme
accusative
nom.
kollomme
kollomme
gen.
kollomme
genitive
kollomme
kollojemme
partitive
kolloamme
kollojamme
inessive
kollossamme
kolloissamme
elative
kollostamme
kolloistamme
illative
kolloomme
kolloihimme
adessive
kollollamme
kolloillamme
ablative
kolloltamme
kolloiltamme
allative
kollollemme
kolloillemme
essive
kollonamme
kolloinamme
translative
kolloksemme
kolloiksemme
abessive
kollottamme
kolloittamme
instructive
comitative
—kolloinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
kollonne
kollonne
accusative
nom.
kollonne
kollonne
gen.
kollonne
genitive
kollonne
kollojenne
partitive
kolloanne
kollojanne
inessive
kollossanne
kolloissanne
elative
kollostanne
kolloistanne
illative
kolloonne
kolloihinne
adessive
kollollanne
kolloillanne
ablative
kolloltanne
kolloiltanne
allative
kollollenne
kolloillenne
essive
kollonanne
kolloinanne
translative
kolloksenne
kolloiksenne
abessive
kollottanne
kolloittanne
instructive
comitative
—kolloinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
kollonsa
kollonsa
accusative
nom.
kollonsa
kollonsa
gen.
kollonsa
genitive
kollonsa
kollojensa
partitive
kolloaan kolloansa
kollojaan kollojansa
inessive
kollossaan kollossansa
kolloissaan kolloissansa
elative
kollostaan kollostansa
kolloistaan kolloistansa
illative
kolloonsa
kolloihinsa
adessive
kollollaan kollollansa
kolloillaan kolloillansa
ablative
kolloltaan kolloltansa
kolloiltaan kolloiltansa
allative
kollolleen kollollensa
kolloilleen kolloillensa
essive
kollonaan kollonansa
kolloinaan kolloinansa
translative
kollokseen kolloksensa
kolloikseen kolloiksensa
abessive
kollottaan kollottansa
kolloittaan kolloittansa
instructive
comitative
—kolloineen kolloinensa :

### Further reading

* “kollo”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

## Swedish
### Etymology

Clipping of koloni, as in barnkoloni or skollovskoloni, +‎ -o.

### Pronunciation

* IPA: /ˈkɔlʊ/
* Rhymes: -¹ɔlʊ

### Noun

kollo n
* (colloquial) camp, as in summer camp, sleepaway camp
    Vi ska åka på kollo i sommar!We're going to a camp this summer!