# oppilas
## Finnish
### Etymology

oppi (“study”) +‎ -las. First documented use in writing in 1836 in a work by Finnish physician and translator Wolmar Schildt, in print in 1837. Originally meant ylioppilas, but no longer after about 1850.

### Pronunciation

* IPA: /ˈopːilɑs/, [ˈo̞pːilɑ̝s̠]
* Rhymes: -opːilɑs
* Hyphenation: op‧pi‧las

### Noun

oppilas
* pupil (student)
    Near-synonym: opiskelija
* (military, informal) Clipping of aliupseerioppilas (“NCO student”).

#### Usage notes

oppilas generally refers to younger students, while older students are opiskelija. In legal texts, oppilas refers to students in peruskoulu, while opiskelija is used in any higher education. Exact use varies, however.

#### Declension

Possessive forms of oppilas (Kotus type 41/vieras, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
oppilaani
oppilaani
accusative
nom.
oppilaani
oppilaani
gen.
oppilaani
genitive
oppilaani
oppilaideni oppilaitteni oppilasteni $^{rare}$
partitive
oppilastani
oppilaitani
inessive
oppilaassani
oppilaissani
elative
oppilaastani
oppilaistani
illative
oppilaaseeni
oppilaisiini oppilaihini $^{rare}$
adessive
oppilaallani
oppilaillani
ablative
oppilaaltani
oppilailtani
allative
oppilaalleni
oppilailleni
essive
oppilaanani
oppilainani
translative
oppilaakseni
oppilaikseni
abessive
oppilaattani
oppilaittani
instructive
comitative
—oppilaineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
oppilaasi
oppilaasi
accusative
nom.
oppilaasi
oppilaasi
gen.
oppilaasi
genitive
oppilaasi
oppilaidesi oppilaittesi oppilastesi $^{rare}$
partitive
oppilastasi
oppilaitasi
inessive
oppilaassasi
oppilaissasi
elative
oppilaastasi
oppilaistasi
illative
oppilaaseesi
oppilaisiisi oppilaihisi $^{rare}$
adessive
oppilaallasi
oppilaillasi
ablative
oppilaaltasi
oppilailtasi
allative
oppilaallesi
oppilaillesi
essive
oppilaanasi
oppilainasi
translative
oppilaaksesi
oppilaiksesi
abessive
oppilaattasi
oppilaittasi
instructive
comitative
—oppilainesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
oppilaamme
oppilaamme
accusative
nom.
oppilaamme
oppilaamme
gen.
oppilaamme
genitive
oppilaamme
oppilaidemme oppilaittemme oppilastemme $^{rare}$
partitive
oppilastamme
oppilaitamme
inessive
oppilaassamme
oppilaissamme
elative
oppilaastamme
oppilaistamme
illative
oppilaaseemme
oppilaisiimme oppilaihimme $^{rare}$
adessive
oppilaallamme
oppilaillamme
ablative
oppilaaltamme
oppilailtamme
allative
oppilaallemme
oppilaillemme
essive
oppilaanamme
oppilainamme
translative
oppilaaksemme
oppilaiksemme
abessive
oppilaattamme
oppilaittamme
instructive
comitative
—oppilainemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
oppilaanne
oppilaanne
accusative
nom.
oppilaanne
oppilaanne
gen.
oppilaanne
genitive
oppilaanne
oppilaidenne oppilaittenne oppilastenne $^{rare}$
partitive
oppilastanne
oppilaitanne
inessive
oppilaassanne
oppilaissanne
elative
oppilaastanne
oppilaistanne
illative
oppilaaseenne
oppilaisiinne oppilaihinne $^{rare}$
adessive
oppilaallanne
oppilaillanne
ablative
oppilaaltanne
oppilailtanne
allative
oppilaallenne
oppilaillenne
essive
oppilaananne
oppilainanne
translative
oppilaaksenne
oppilaiksenne
abessive
oppilaattanne
oppilaittanne
instructive
comitative
—oppilainenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
oppilaansa
oppilaansa
accusative
nom.
oppilaansa
oppilaansa
gen.
oppilaansa
genitive
oppilaansa
oppilaidensa oppilaittensa oppilastensa $^{rare}$
partitive
oppilastaan oppilastansa
oppilaitaan oppilaitansa
inessive
oppilaassaan oppilaassansa
oppilaissaan oppilaissansa
elative
oppilaastaan oppilaastansa
oppilaistaan oppilaistansa
illative
oppilaaseensa
oppilaisiinsa oppilaihinsa $^{rare}$
adessive
oppilaallaan oppilaallansa
oppilaillaan oppilaillansa
ablative
oppilaaltaan oppilaaltansa
oppilailtaan oppilailtansa
allative
oppilaalleen oppilaallensa
oppilailleen oppilaillensa
essive
oppilaanaan oppilaanansa
oppilainaan oppilainansa
translative
oppilaakseen oppilaaksensa
oppilaikseen oppilaiksensa
abessive
oppilaattaan oppilaattansa
oppilaittaan oppilaittansa
instructive
comitative
—oppilaineen oppilainensa :

#### Derived terms

* -oppilainen
* aliupseerioppilas
* ammattioppilas
* erityisoppilas
* kampaajaoppilas
* kuunteluoppilas
* lauluoppilas
* luottamusoppilas
* mallioppilas
* opettaja-oppilassuhde
* oppilaanohjaaja
* oppilaanohjaus
* oppilaantuntemus
* oppilasaines
* oppilasarviointi
* oppilasarvostelu
* oppilasasuntola
* oppilashuolto
* oppilashuoltoryhmä
* oppilasjärjestö
* oppilaskeskeinen
* oppilaskirjasto
* oppilaskoti
* oppilaskunta
* oppilasmatrikkeli
* oppilasmäärä
* oppilasnäyte
* oppilas-opettajasuhde
* oppilasstipendi
* oppilastyö
* oppilasvaihto
* oppilasvalinta
* piano-oppilas
* poikaoppilas
* soitto-oppilas
* tukioppilas
* tyttöoppilas
* vaihto-oppilas
* vapaaoppilas
* viuluoppilas
* yksityisoppilas
* ylioppilas

#### Related terms

* oppia

### See also

* opiskelija

### References

* ↑ Auli Hakulinen with Maria Vilkuna, Riitta Korhonen, Vesa Koivisto, Tarja Riitta Heinonen, and Irja Alho (2004) “§ 173 Substantiivien ja adjektiivien johtamisesta”, in Iso suomen kielioppi‎, Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, →ISBN
* ↑ Häkkinen, Kaisa (2004) Nykysuomen etymologinen sanakirja [Modern Finnish Etymological Dictionary] (in Finnish), Juva: WSOY, →ISBN

### Further reading

* “oppilas”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-03

## Latin
### Verb

oppīlās
* second-person singular present active indicative of oppīlō