# ifrit
## English
### Alternative forms

* 'ifrit, ʿifrīt, 'ifriit, ʿefrīt, ʿefrēt, 'afreet, 'afret, 'afreit, 'afrit, 'afriit, 'efreet, 'efret, efreit, 'efriit, 'efrit, 'ifreet, 'ifret, 'ifreit, afreet, afret, afreit, afrit, afriit, efreet, efret, efreit, efriet, efrit, efriit, éfrit, ifreet, ifret, ifreit, ifriet, ifrite, ifriite

### Etymology

From Arabic عِفْرِيت (ʕifrīt).

### Pronunciation

* IPA: /ɪˈfɹiːt/
* (nonstandard, spelling pronunciation) IPA: /ˈɪf.ɹɪt/

### Noun

ifrit (plural ifrits)
* (Islam) A kind of djinn mentioned in the Qur'an.
* (Arab mythology) A demon, evil spirit, often associated with the underworld.
** 1885, Richard F. Burton, chapter XXI, in The Book of the Thousand Nights and a Night, volume I, The Burton Club, page 211:Then she flew firmament-wards to circle it, as was her custom, and met an Ifrit on the wing who saluted her and she said to him, "Whence comest thou?"
* A species of passerine bird endemic to New Guinea, in full the blue-capped ifrit.

#### Descendants

* → Japanese: イフリート (ifurīto)

#### Translations
## Finnish
### Etymology

From Arabic عِفْرِيت (ʕifrīt).

### Pronunciation

* IPA: /ˈifrit/, [ˈifrit̪]
* Rhymes: -ifrit
* Hyphenation: if‧rit

### Noun

ifrit
* (Islamic mythology) ifrit

#### Declension

Possessive forms of ifrit (Kotus type 5/risti, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
ifritini
ifritini
accusative
nom.
ifritini
ifritini
gen.
ifritini
genitive
ifritini
ifritieni
partitive
ifritiäni
ifritejäni
inessive
ifritissäni
ifriteissäni
elative
ifritistäni
ifriteistäni
illative
ifritiini
ifriteihini
adessive
ifritilläni
ifriteilläni
ablative
ifritiltäni
ifriteiltäni
allative
ifritilleni
ifriteilleni
essive
ifritinäni
ifriteinäni
translative
ifritikseni
ifriteikseni
abessive
ifritittäni
ifriteittäni
instructive
comitative
—ifriteineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
ifritisi
ifritisi
accusative
nom.
ifritisi
ifritisi
gen.
ifritisi
genitive
ifritisi
ifritiesi
partitive
ifritiäsi
ifritejäsi
inessive
ifritissäsi
ifriteissäsi
elative
ifritistäsi
ifriteistäsi
illative
ifritiisi
ifriteihisi
adessive
ifritilläsi
ifriteilläsi
ablative
ifritiltäsi
ifriteiltäsi
allative
ifritillesi
ifriteillesi
essive
ifritinäsi
ifriteinäsi
translative
ifritiksesi
ifriteiksesi
abessive
ifritittäsi
ifriteittäsi
instructive
comitative
—ifriteinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
ifritimme
ifritimme
accusative
nom.
ifritimme
ifritimme
gen.
ifritimme
genitive
ifritimme
ifritiemme
partitive
ifritiämme
ifritejämme
inessive
ifritissämme
ifriteissämme
elative
ifritistämme
ifriteistämme
illative
ifritiimme
ifriteihimme
adessive
ifritillämme
ifriteillämme
ablative
ifritiltämme
ifriteiltämme
allative
ifritillemme
ifriteillemme
essive
ifritinämme
ifriteinämme
translative
ifritiksemme
ifriteiksemme
abessive
ifritittämme
ifriteittämme
instructive
comitative
—ifriteinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
ifritinne
ifritinne
accusative
nom.
ifritinne
ifritinne
gen.
ifritinne
genitive
ifritinne
ifritienne
partitive
ifritiänne
ifritejänne
inessive
ifritissänne
ifriteissänne
elative
ifritistänne
ifriteistänne
illative
ifritiinne
ifriteihinne
adessive
ifritillänne
ifriteillänne
ablative
ifritiltänne
ifriteiltänne
allative
ifritillenne
ifriteillenne
essive
ifritinänne
ifriteinänne
translative
ifritiksenne
ifriteiksenne
abessive
ifritittänne
ifriteittänne
instructive
comitative
—ifriteinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
ifritinsä
ifritinsä
accusative
nom.
ifritinsä
ifritinsä
gen.
ifritinsä
genitive
ifritinsä
ifritiensä
partitive
ifritiään ifritiänsä
ifritejään ifritejänsä
inessive
ifritissään ifritissänsä
ifriteissään ifriteissänsä
elative
ifritistään ifritistänsä
ifriteistään ifriteistänsä
illative
ifritiinsä
ifriteihinsä
adessive
ifritillään ifritillänsä
ifriteillään ifriteillänsä
ablative
ifritiltään ifritiltänsä
ifriteiltään ifriteiltänsä
allative
ifritilleen ifritillensä
ifriteilleen ifriteillensä
essive
ifritinään ifritinänsä
ifriteinään ifriteinänsä
translative
ifritikseen ifritiksensä
ifriteikseen ifriteiksensä
abessive
ifritittään ifritittänsä
ifriteittään ifriteittänsä
instructive
comitative
—ifriteineen ifriteinensä :

## Indonesian
### Etymology

Inherited from Malay ifrit, from Classical Malay ifrit, from Arabic عِفْرِيت (ʕifrīt).

### Pronunciation

* (Standard Indonesian) IPA: /ˈifrit/ [ˈif.rɪt̪̚]
* Rhymes: -ifrit
* Syllabification: if‧rit

### Noun

ifrit (plural ifrit-ifrit)
* (Islam) ifrit

### Further reading

* “ifrit” in Kamus Besar Bahasa Indonesia, Jakarta: Agency for Language Development and Cultivation – Ministry of Education, Culture, Research, and Technology of the Republic of Indonesia, 2016.

## Malay
### Etymology

From Arabic عِفْرِيت (ʕifrīt).

### Noun

ifrit (Jawi spelling عفريت, plural ifrit-ifrit, informal 1st possessive ifritku, 2nd possessive ifritmu, 3rd possessive ifritnya)
* (Islamic mythology) ifrit

#### Descendants

* Indonesian: ifrit

## Norwegian
### Etymology

From Arabic عِفْرِيت (ʕifrīt).

### Noun

ifrit
* (Islamic mythology) ifrit

## Polish
### Alternative forms

* afryt, efryt, ifryt

### Etymology

Borrowed from Arabic عِفْرِيت (ʕifrīt).

### Pronunciation

* IPA: /ˈi.frit/
* Audio:(file)
* Rhymes: -ifrit
* Syllabification: i‧frit

### Noun

ifrit m animal
* (Islam, mythology) ifrit (evil spirit)

#### Declension
### Further reading

* ifrit in Polish dictionaries at PWN

## Spanish
### Etymology

Borrowed from Arabic عِفْرِيت (ʕifrīt).

### Pronunciation

* IPA: /iˈfɾit/ [iˈfɾit̪]
* Rhymes: -it
* Syllabification: i‧frit

### Noun

ifrit m (plural ifrits)
* (Islam, mythology) ifrit

## Turkish
### Etymology

From Ottoman Turkish عفریت, from Persian عِفْرِیت ('efrit), from Arabic عِفْرِيت (ʕifrīt).

### Noun

ifrit (definite accusative ifridi, plural ifritler)
* (Islam) ifrit