# aidake
## Finnish
### Etymology

aita +‎ -ke

### Pronunciation

* IPA: /ˈɑi̯dɑkeˣ/, [ˈɑ̝i̯dɑ̝k̟e̞(ʔ)]
* Rhymes: -ɑidɑke
* Hyphenation: ai‧da‧ke

### Noun

aidake
* fencelet (small fence or hedge, such as used e.g. in gardens)

#### Declension

Possessive forms of aidake (Kotus type 48*A/hame, kk-k gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
aidakkeeni
aidakkeeni
accusative
nom.
aidakkeeni
aidakkeeni
gen.
aidakkeeni
genitive
aidakkeeni
aidakkeideni aidakkeitteni
partitive
aidakettani
aidakkeitani
inessive
aidakkeessani
aidakkeissani
elative
aidakkeestani
aidakkeistani
illative
aidakkeeseeni
aidakkeisiini aidakkeihini
adessive
aidakkeellani
aidakkeillani
ablative
aidakkeeltani
aidakkeiltani
allative
aidakkeelleni
aidakkeilleni
essive
aidakkeenani
aidakkeinani
translative
aidakkeekseni
aidakkeikseni
abessive
aidakkeettani
aidakkeittani
instructive
comitative
—aidakkeineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
aidakkeesi
aidakkeesi
accusative
nom.
aidakkeesi
aidakkeesi
gen.
aidakkeesi
genitive
aidakkeesi
aidakkeidesi aidakkeittesi
partitive
aidakettasi
aidakkeitasi
inessive
aidakkeessasi
aidakkeissasi
elative
aidakkeestasi
aidakkeistasi
illative
aidakkeeseesi
aidakkeisiisi aidakkeihisi
adessive
aidakkeellasi
aidakkeillasi
ablative
aidakkeeltasi
aidakkeiltasi
allative
aidakkeellesi
aidakkeillesi
essive
aidakkeenasi
aidakkeinasi
translative
aidakkeeksesi
aidakkeiksesi
abessive
aidakkeettasi
aidakkeittasi
instructive
comitative
—aidakkeinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
aidakkeemme
aidakkeemme
accusative
nom.
aidakkeemme
aidakkeemme
gen.
aidakkeemme
genitive
aidakkeemme
aidakkeidemme aidakkeittemme
partitive
aidakettamme
aidakkeitamme
inessive
aidakkeessamme
aidakkeissamme
elative
aidakkeestamme
aidakkeistamme
illative
aidakkeeseemme
aidakkeisiimme aidakkeihimme
adessive
aidakkeellamme
aidakkeillamme
ablative
aidakkeeltamme
aidakkeiltamme
allative
aidakkeellemme
aidakkeillemme
essive
aidakkeenamme
aidakkeinamme
translative
aidakkeeksemme
aidakkeiksemme
abessive
aidakkeettamme
aidakkeittamme
instructive
comitative
—aidakkeinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
aidakkeenne
aidakkeenne
accusative
nom.
aidakkeenne
aidakkeenne
gen.
aidakkeenne
genitive
aidakkeenne
aidakkeidenne aidakkeittenne
partitive
aidakettanne
aidakkeitanne
inessive
aidakkeessanne
aidakkeissanne
elative
aidakkeestanne
aidakkeistanne
illative
aidakkeeseenne
aidakkeisiinne aidakkeihinne
adessive
aidakkeellanne
aidakkeillanne
ablative
aidakkeeltanne
aidakkeiltanne
allative
aidakkeellenne
aidakkeillenne
essive
aidakkeenanne
aidakkeinanne
translative
aidakkeeksenne
aidakkeiksenne
abessive
aidakkeettanne
aidakkeittanne
instructive
comitative
—aidakkeinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
aidakkeensa
aidakkeensa
accusative
nom.
aidakkeensa
aidakkeensa
gen.
aidakkeensa
genitive
aidakkeensa
aidakkeidensa aidakkeittensa
partitive
aidakettaan aidakettansa
aidakkeitaan aidakkeitansa
inessive
aidakkeessaan aidakkeessansa
aidakkeissaan aidakkeissansa
elative
aidakkeestaan aidakkeestansa
aidakkeistaan aidakkeistansa
illative
aidakkeeseensa
aidakkeisiinsa aidakkeihinsa
adessive
aidakkeellaan aidakkeellansa
aidakkeillaan aidakkeillansa
ablative
aidakkeeltaan aidakkeeltansa
aidakkeiltaan aidakkeiltansa
allative
aidakkeelleen aidakkeellensa
aidakkeilleen aidakkeillensa
essive
aidakkeenaan aidakkeenansa
aidakkeinaan aidakkeinansa
translative
aidakkeekseen aidakkeeksensa
aidakkeikseen aidakkeiksensa
abessive
aidakkeettaan aidakkeettansa
aidakkeittaan aidakkeittansa
instructive
comitative
—aidakkeineen aidakkeinensa :