# spede
## English
### Noun

spede
* Obsolete spelling of speed.
** 1560, Peter Whitehorne, Machiavelli, Volume I‎:Those capitaines whiche come to faight a field, cannot stand behind a wal, or behind bankes, nor where thei maie not be reached: therfore it is mete for them, seyng thei cannot finde a waie to defende them, to finde some mean, by the whiche thei maie be least hurte: nor thei cannot finde any other waie, then to prevente it quickly: the waie to prevent it, is to go to finde it out of hande, and hastely, not at leasure and in a heape: for that through spede, the blowe is not suffered to bee redoubled, and by the thinnesse, lesse nomber of menne maie be hurt.

### Anagrams

* Speed, pedes, deeps, Peeds, Deeps, speed

## Finnish
### Etymology

From the stage name of Finnish comedian Pertti Pasanen. See Spede. Compare uuno, hermanni.

### Pronunciation

* IPA: /ˈspede/, [ˈs̠pe̞de̞]
* Rhymes: -ede
* Hyphenation: spe‧de

### Noun

spede (colloquial)
* clown, fool (one that makes themselves an object of ridicule by acting stupidly)
    Synonyms: hermanni, pelle, typerys

#### Declension

Possessive forms of spede (Kotus type 8/nalle, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
spedeni
spedeni
accusative
nom.
spedeni
spedeni
gen.
spedeni
genitive
spedeni
spedejeni spedeini $^{rare}$
partitive
spedeäni
spedejäni
inessive
spedessäni
spedeissäni
elative
spedestäni
spedeistäni
illative
spedeeni
spedeihini
adessive
spedelläni
spedeilläni
ablative
spedeltäni
spedeiltäni
allative
spedelleni
spedeilleni
essive
spedenäni
spedeinäni
translative
spedekseni
spedeikseni
abessive
spedettäni
spedeittäni
instructive
comitative
—spedeineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
spedesi
spedesi
accusative
nom.
spedesi
spedesi
gen.
spedesi
genitive
spedesi
spedejesi spedeisi $^{rare}$
partitive
spedeäsi
spedejäsi
inessive
spedessäsi
spedeissäsi
elative
spedestäsi
spedeistäsi
illative
spedeesi
spedeihisi
adessive
spedelläsi
spedeilläsi
ablative
spedeltäsi
spedeiltäsi
allative
spedellesi
spedeillesi
essive
spedenäsi
spedeinäsi
translative
spedeksesi
spedeiksesi
abessive
spedettäsi
spedeittäsi
instructive
comitative
—spedeinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
spedemme
spedemme
accusative
nom.
spedemme
spedemme
gen.
spedemme
genitive
spedemme
spedejemme spedeimme $^{rare}$
partitive
spedeämme
spedejämme
inessive
spedessämme
spedeissämme
elative
spedestämme
spedeistämme
illative
spedeemme
spedeihimme
adessive
spedellämme
spedeillämme
ablative
spedeltämme
spedeiltämme
allative
spedellemme
spedeillemme
essive
spedenämme
spedeinämme
translative
spedeksemme
spedeiksemme
abessive
spedettämme
spedeittämme
instructive
comitative
—spedeinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
spedenne
spedenne
accusative
nom.
spedenne
spedenne
gen.
spedenne
genitive
spedenne
spedejenne spedeinne $^{rare}$
partitive
spedeänne
spedejänne
inessive
spedessänne
spedeissänne
elative
spedestänne
spedeistänne
illative
spedeenne
spedeihinne
adessive
spedellänne
spedeillänne
ablative
spedeltänne
spedeiltänne
allative
spedellenne
spedeillenne
essive
spedenänne
spedeinänne
translative
spedeksenne
spedeiksenne
abessive
spedettänne
spedeittänne
instructive
comitative
—spedeinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
spedensä
spedensä
accusative
nom.
spedensä
spedensä
gen.
spedensä
genitive
spedensä
spedejensä spedeinsä $^{rare}$
partitive
spedeään spedeänsä
spedejään spedejänsä
inessive
spedessään spedessänsä
spedeissään spedeissänsä
elative
spedestään spedestänsä
spedeistään spedeistänsä
illative
spedeensä
spedeihinsä
adessive
spedellään spedellänsä
spedeillään spedeillänsä
ablative
spedeltään spedeltänsä
spedeiltään spedeiltänsä
allative
spedelleen spedellensä
spedeilleen spedeillensä
essive
spedenään spedenänsä
spedeinään spedeinänsä
translative
spedekseen spedeksensä
spedeikseen spedeiksensä
abessive
spedettään spedettänsä
spedeittään spedeittänsä
instructive
comitative
—spedeineen spedeinensä :

#### Derived terms

* spedeillä
* spedeily

## Middle English
### Verb

spede
* first-person singular present indicative of speden

## Old English
### Pronunciation

* IPA: /ˈspeː.de/

### Noun

spēde
* inflection of spēd:
** nominative plural
** accusative singular/plural
** genitive/dative singular