# wimp
## English
### Pronunciation

* IPA: /wɪmp/
* Audio (General Australian):(file)
* Rhymes: -ɪmp

### Etymology 1

Possibly a clipping of whimper. The term was understood in the United States by the 1930s, as it was incorporated into the names of two famous media characters known for living up to that name: The devious but cowardly Popeye supporting-character called "J. Wellington Wimpy", and the soft-spoken character "Wallace Wimple" from the radio show Fibber McGee and Molly.

#### Noun

wimp (plural wimps)
* (chiefly derogatory, slang) Someone who lacks confidence or courage, is weak, ineffectual, irresolute and wishy-washy.
    Synonyms: sissy, softy, weenie, wuss; see also Thesaurus:milksop, Thesaurus:coward
** 1980 March 15, “MUSH FROM THE WIMP”, in The Boston Globe:(see title)

##### Alternative forms

* (rare, dated) whimp

##### Derived terms

* wimpish
* wimply
* wimp out
* wimpy

##### Translations
#### Verb

wimp (third-person singular simple present wimps, present participle wimping, simple past and past participle wimped)
* (intransitive, slang) To behave submissively.
** 1994, Paul Lyons, Class of '66: Living in Suburban Middle America, page 156:"They were wimping along and I was accomplished," she asserts with some pride and a touch of arrogance.
* (transitive, slang) To make (something) weak or wimpy.
** 2003, Andrea Schulte-Peevers, California, page 69:If you're particularly fond of Foster's, Heineken or Moosehead at home, you will be disappointed to find that it's been wimped down for the American market.

#### Adjective

wimp (comparative more wimp, superlative most wimp)
* (slang) Weak, wimpy.

### Etymology 2

See WIMP.

#### Noun

wimp (plural wimps)
* Alternative letter-case form of WIMP

### References

* ↑ “wimp, n.”, in OED Online ⁠, Oxford: Oxford University Press, launched 2000.

## Finnish
### Etymology

From English WIMP.

### Pronunciation

* IPA: /ˈwimp/, [ˈwimp]
* Rhymes: -imp
* Hyphenation: wimp

### Noun

wimp
* (astronomy, physics) weakly interacting massive particle, WIMP

#### Declension

Possessive forms of wimp (Kotus type 5/risti, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
wimpini
wimpini
accusative
nom.
wimpini
wimpini
gen.
wimpini
genitive
wimpini
wimpieni
partitive
wimpiäni
wimpejäni
inessive
wimpissäni
wimpeissäni
elative
wimpistäni
wimpeistäni
illative
wimpiini
wimpeihini
adessive
wimpilläni
wimpeilläni
ablative
wimpiltäni
wimpeiltäni
allative
wimpilleni
wimpeilleni
essive
wimpinäni
wimpeinäni
translative
wimpikseni
wimpeikseni
abessive
wimpittäni
wimpeittäni
instructive
comitative
—wimpeineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
wimpisi
wimpisi
accusative
nom.
wimpisi
wimpisi
gen.
wimpisi
genitive
wimpisi
wimpiesi
partitive
wimpiäsi
wimpejäsi
inessive
wimpissäsi
wimpeissäsi
elative
wimpistäsi
wimpeistäsi
illative
wimpiisi
wimpeihisi
adessive
wimpilläsi
wimpeilläsi
ablative
wimpiltäsi
wimpeiltäsi
allative
wimpillesi
wimpeillesi
essive
wimpinäsi
wimpeinäsi
translative
wimpiksesi
wimpeiksesi
abessive
wimpittäsi
wimpeittäsi
instructive
comitative
—wimpeinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
wimpimme
wimpimme
accusative
nom.
wimpimme
wimpimme
gen.
wimpimme
genitive
wimpimme
wimpiemme
partitive
wimpiämme
wimpejämme
inessive
wimpissämme
wimpeissämme
elative
wimpistämme
wimpeistämme
illative
wimpiimme
wimpeihimme
adessive
wimpillämme
wimpeillämme
ablative
wimpiltämme
wimpeiltämme
allative
wimpillemme
wimpeillemme
essive
wimpinämme
wimpeinämme
translative
wimpiksemme
wimpeiksemme
abessive
wimpittämme
wimpeittämme
instructive
comitative
—wimpeinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
wimpinne
wimpinne
accusative
nom.
wimpinne
wimpinne
gen.
wimpinne
genitive
wimpinne
wimpienne
partitive
wimpiänne
wimpejänne
inessive
wimpissänne
wimpeissänne
elative
wimpistänne
wimpeistänne
illative
wimpiinne
wimpeihinne
adessive
wimpillänne
wimpeillänne
ablative
wimpiltänne
wimpeiltänne
allative
wimpillenne
wimpeillenne
essive
wimpinänne
wimpeinänne
translative
wimpiksenne
wimpeiksenne
abessive
wimpittänne
wimpeittänne
instructive
comitative
—wimpeinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
wimpinsä
wimpinsä
accusative
nom.
wimpinsä
wimpinsä
gen.
wimpinsä
genitive
wimpinsä
wimpiensä
partitive
wimpiään wimpiänsä
wimpejään wimpejänsä
inessive
wimpissään wimpissänsä
wimpeissään wimpeissänsä
elative
wimpistään wimpistänsä
wimpeistään wimpeistänsä
illative
wimpiinsä
wimpeihinsä
adessive
wimpillään wimpillänsä
wimpeillään wimpeillänsä
ablative
wimpiltään wimpiltänsä
wimpeiltään wimpeiltänsä
allative
wimpilleen wimpillensä
wimpeilleen wimpeillensä
essive
wimpinään wimpinänsä
wimpeinään wimpeinänsä
translative
wimpikseen wimpiksensä
wimpeikseen wimpeiksensä
abessive
wimpittään wimpittänsä
wimpeittään wimpeittänsä
instructive
comitative
—wimpeineen wimpeinensä :