# särmä
## Finnish
### Etymology

From Proto-Finnic *särmä. Cognate with Estonian särme and Veps särm, särmaine. Probably originally "strip, band, ribbon", later "(sharp) edge". Modern geometry sense was given to it by Finnish physician and author Samuel Roos.

### Pronunciation

* IPA: /ˈsærmæ/, [ˈs̠ærmæ]
* Rhymes: -ærmæ
* Hyphenation: sär‧mä

### Noun

särmä
* edge (boundary line of a surface)
* (geometry) edge (1D polytope, joining line between two vertices of a polygon)
* (graph theory) (undirected) edge
* (architecture) arris

#### Declension

Possessive forms of särmä (Kotus type 10/koira, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
särmäni
särmäni
accusative
nom.
särmäni
särmäni
gen.
särmäni
genitive
särmäni
särmieni särmäini $^{rare}$
partitive
särmääni
särmiäni
inessive
särmässäni
särmissäni
elative
särmästäni
särmistäni
illative
särmääni
särmiini
adessive
särmälläni
särmilläni
ablative
särmältäni
särmiltäni
allative
särmälleni
särmilleni
essive
särmänäni
särminäni
translative
särmäkseni
särmikseni
abessive
särmättäni
särmittäni
instructive
comitative
—särmineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
särmäsi
särmäsi
accusative
nom.
särmäsi
särmäsi
gen.
särmäsi
genitive
särmäsi
särmiesi särmäisi $^{rare}$
partitive
särmääsi
särmiäsi
inessive
särmässäsi
särmissäsi
elative
särmästäsi
särmistäsi
illative
särmääsi
särmiisi
adessive
särmälläsi
särmilläsi
ablative
särmältäsi
särmiltäsi
allative
särmällesi
särmillesi
essive
särmänäsi
särminäsi
translative
särmäksesi
särmiksesi
abessive
särmättäsi
särmittäsi
instructive
comitative
—särminesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
särmämme
särmämme
accusative
nom.
särmämme
särmämme
gen.
särmämme
genitive
särmämme
särmiemme särmäimme $^{rare}$
partitive
särmäämme
särmiämme
inessive
särmässämme
särmissämme
elative
särmästämme
särmistämme
illative
särmäämme
särmiimme
adessive
särmällämme
särmillämme
ablative
särmältämme
särmiltämme
allative
särmällemme
särmillemme
essive
särmänämme
särminämme
translative
särmäksemme
särmiksemme
abessive
särmättämme
särmittämme
instructive
comitative
—särminemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
särmänne
särmänne
accusative
nom.
särmänne
särmänne
gen.
särmänne
genitive
särmänne
särmienne särmäinne $^{rare}$
partitive
särmäänne
särmiänne
inessive
särmässänne
särmissänne
elative
särmästänne
särmistänne
illative
särmäänne
särmiinne
adessive
särmällänne
särmillänne
ablative
särmältänne
särmiltänne
allative
särmällenne
särmillenne
essive
särmänänne
särminänne
translative
särmäksenne
särmiksenne
abessive
särmättänne
särmittänne
instructive
comitative
—särminenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
särmänsä
särmänsä
accusative
nom.
särmänsä
särmänsä
gen.
särmänsä
genitive
särmänsä
särmiensä särmäinsä $^{rare}$
partitive
särmäänsä
särmiään särmiänsä
inessive
särmässään särmässänsä
särmissään särmissänsä
elative
särmästään särmästänsä
särmistään särmistänsä
illative
särmäänsä
särmiinsä
adessive
särmällään särmällänsä
särmillään särmillänsä
ablative
särmältään särmältänsä
särmiltään särmiltänsä
allative
särmälleen särmällensä
särmilleen särmillensä
essive
särmänään särmänänsä
särminään särminänsä
translative
särmäkseen särmäksensä
särmikseen särmiksensä
abessive
särmättään särmättänsä
särmittään särmittänsä
instructive
comitative
—särmineen särminensä :

#### Derived terms

* särmikäs
* särmiö
* särmäinen
* särmäri
* särmätä
* irtosärmä
* monisärmäinen
* särmäkartio
* teräväsärmäinen
* täysisärmäinen
* vajaasärmä

### Further reading

* “särmä”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-03