# nikko
## English
### Noun

nikko (plural nikkos)
* Alternative letter-case form of Nikko.
** 2016, Kelly Carrero, Evolution Series Books 1-2:I smiled at the little smiley face someone had drawn onto the mug in black nikko.

### Anagrams

* kinok

## Finnish
### Etymology

Unknown

### Pronunciation

* IPA: /ˈnikːo/, [ˈnikːo̞]
* Rhymes: -ikːo
* Hyphenation: nik‧ko

### Noun

nikko (dialectal)
* (South Karelia, Ingria) Synonym of taimen (“brown trout, Salmo trutta”).

#### Declension

Possessive forms of nikko (Kotus type 1*A/valo, kk-k gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
nikkoni
nikkoni
accusative
nom.
nikkoni
nikkoni
gen.
nikkoni
genitive
nikkoni
nikkojeni
partitive
nikkoani
nikkojani
inessive
nikossani
nikoissani
elative
nikostani
nikoistani
illative
nikkooni
nikkoihini
adessive
nikollani
nikoillani
ablative
nikoltani
nikoiltani
allative
nikolleni
nikoilleni
essive
nikkonani
nikkoinani
translative
nikokseni
nikoikseni
abessive
nikottani
nikoittani
instructive
comitative
—nikkoineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
nikkosi
nikkosi
accusative
nom.
nikkosi
nikkosi
gen.
nikkosi
genitive
nikkosi
nikkojesi
partitive
nikkoasi
nikkojasi
inessive
nikossasi
nikoissasi
elative
nikostasi
nikoistasi
illative
nikkoosi
nikkoihisi
adessive
nikollasi
nikoillasi
ablative
nikoltasi
nikoiltasi
allative
nikollesi
nikoillesi
essive
nikkonasi
nikkoinasi
translative
nikoksesi
nikoiksesi
abessive
nikottasi
nikoittasi
instructive
comitative
—nikkoinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
nikkomme
nikkomme
accusative
nom.
nikkomme
nikkomme
gen.
nikkomme
genitive
nikkomme
nikkojemme
partitive
nikkoamme
nikkojamme
inessive
nikossamme
nikoissamme
elative
nikostamme
nikoistamme
illative
nikkoomme
nikkoihimme
adessive
nikollamme
nikoillamme
ablative
nikoltamme
nikoiltamme
allative
nikollemme
nikoillemme
essive
nikkonamme
nikkoinamme
translative
nikoksemme
nikoiksemme
abessive
nikottamme
nikoittamme
instructive
comitative
—nikkoinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
nikkonne
nikkonne
accusative
nom.
nikkonne
nikkonne
gen.
nikkonne
genitive
nikkonne
nikkojenne
partitive
nikkoanne
nikkojanne
inessive
nikossanne
nikoissanne
elative
nikostanne
nikoistanne
illative
nikkoonne
nikkoihinne
adessive
nikollanne
nikoillanne
ablative
nikoltanne
nikoiltanne
allative
nikollenne
nikoillenne
essive
nikkonanne
nikkoinanne
translative
nikoksenne
nikoiksenne
abessive
nikottanne
nikoittanne
instructive
comitative
—nikkoinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
nikkonsa
nikkonsa
accusative
nom.
nikkonsa
nikkonsa
gen.
nikkonsa
genitive
nikkonsa
nikkojensa
partitive
nikkoaan nikkoansa
nikkojaan nikkojansa
inessive
nikossaan nikossansa
nikoissaan nikoissansa
elative
nikostaan nikostansa
nikoistaan nikoistansa
illative
nikkoonsa
nikkoihinsa
adessive
nikollaan nikollansa
nikoillaan nikoillansa
ablative
nikoltaan nikoltansa
nikoiltaan nikoiltansa
allative
nikolleen nikollensa
nikoilleen nikoillensa
essive
nikkonaan nikkonansa
nikkoinaan nikkoinansa
translative
nikokseen nikoksensa
nikoikseen nikoiksensa
abessive
nikottaan nikottansa
nikoittaan nikoittansa
instructive
comitative
—nikkoineen nikkoinensa :

## Ingrian
### Etymology

From Proto-Finnic *nikkoi. Cognates include dialectal Finnish nikko.

### Pronunciation

* (Ala-Laukaa) IPA: /ˈnikːo/, [ˈnikːŏ̞̥]
* (Soikkola) IPA: /ˈnikːoi̯/, [ˈnikːo̞i̯]
* Rhymes: -ikːo, -ikːoi̯
* Hyphenation: nik‧ko

### Noun

nikko
* hiccup

#### Synonyms

* nikossus

#### Derived terms

* nikostaa

### References

* Ruben E. Nirvi (1971) Inkeroismurteiden Sanakirja, Helsinki: Suomalais-Ugrilainen Seura, page 341