# särmäinen
## Finnish
### Etymology

särmä +‎ -inen

### Pronunciation

* IPA: /ˈsærmæi̯nen/, [ˈs̠ærmæi̯ne̞n]
* Rhymes: -ærmæinen
* Hyphenation: sär‧mäi‧nen

### Adjective

särmäinen (dated)
* sharp, sharp-edged, with sharp edges

#### Declension

Possessive forms of särmäinen (Kotus type 38/nainen, no gradation) :
Rare. Only used with substantive adjectives. :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
särmäiseni
särmäiseni
accusative
nom.
särmäiseni
särmäiseni
gen.
särmäiseni
genitive
särmäiseni
särmäisteni särmäisieni
partitive
särmäistäni
särmäisiäni
inessive
särmäisessäni
särmäisissäni
elative
särmäisestäni
särmäisistäni
illative
särmäiseeni
särmäisiini
adessive
särmäiselläni
särmäisilläni
ablative
särmäiseltäni
särmäisiltäni
allative
särmäiselleni
särmäisilleni
essive
särmäisenäni
särmäisinäni
translative
särmäisekseni
särmäisikseni
abessive
särmäisettäni
särmäisittäni
instructive
comitative
—särmäisineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
särmäisesi
särmäisesi
accusative
nom.
särmäisesi
särmäisesi
gen.
särmäisesi
genitive
särmäisesi
särmäistesi särmäisiesi
partitive
särmäistäsi
särmäisiäsi
inessive
särmäisessäsi
särmäisissäsi
elative
särmäisestäsi
särmäisistäsi
illative
särmäiseesi
särmäisiisi
adessive
särmäiselläsi
särmäisilläsi
ablative
särmäiseltäsi
särmäisiltäsi
allative
särmäisellesi
särmäisillesi
essive
särmäisenäsi
särmäisinäsi
translative
särmäiseksesi
särmäisiksesi
abessive
särmäisettäsi
särmäisittäsi
instructive
comitative
—särmäisinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
särmäisemme
särmäisemme
accusative
nom.
särmäisemme
särmäisemme
gen.
särmäisemme
genitive
särmäisemme
särmäistemme särmäisiemme
partitive
särmäistämme
särmäisiämme
inessive
särmäisessämme
särmäisissämme
elative
särmäisestämme
särmäisistämme
illative
särmäiseemme
särmäisiimme
adessive
särmäisellämme
särmäisillämme
ablative
särmäiseltämme
särmäisiltämme
allative
särmäisellemme
särmäisillemme
essive
särmäisenämme
särmäisinämme
translative
särmäiseksemme
särmäisiksemme
abessive
särmäisettämme
särmäisittämme
instructive
comitative
—särmäisinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
särmäisenne
särmäisenne
accusative
nom.
särmäisenne
särmäisenne
gen.
särmäisenne
genitive
särmäisenne
särmäistenne särmäisienne
partitive
särmäistänne
särmäisiänne
inessive
särmäisessänne
särmäisissänne
elative
särmäisestänne
särmäisistänne
illative
särmäiseenne
särmäisiinne
adessive
särmäisellänne
särmäisillänne
ablative
särmäiseltänne
särmäisiltänne
allative
särmäisellenne
särmäisillenne
essive
särmäisenänne
särmäisinänne
translative
särmäiseksenne
särmäisiksenne
abessive
särmäisettänne
särmäisittänne
instructive
comitative
—särmäisinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
särmäisensä
särmäisensä
accusative
nom.
särmäisensä
särmäisensä
gen.
särmäisensä
genitive
särmäisensä
särmäistensä särmäisiensä
partitive
särmäistään särmäistänsä
särmäisiään särmäisiänsä
inessive
särmäisessään särmäisessänsä
särmäisissään särmäisissänsä
elative
särmäisestään särmäisestänsä
särmäisistään särmäisistänsä
illative
särmäiseensä
särmäisiinsä
adessive
särmäisellään särmäisellänsä
särmäisillään särmäisillänsä
ablative
särmäiseltään särmäiseltänsä
särmäisiltään särmäisiltänsä
allative
särmäiselleen särmäisellensä
särmäisilleen särmäisillensä
essive
särmäisenään särmäisenänsä
särmäisinään särmäisinänsä
translative
särmäisekseen särmäiseksensä
särmäisikseen särmäisiksensä
abessive
särmäisettään särmäisettänsä
särmäisittään särmäisittänsä
instructive
comitative
—särmäisineen särmäisinensä :

#### Derived terms

* särmäisjäte