# kuulua
## Finnish
### Etymology 1

From Proto-Finnic *kuuludak. Equivalent to kuulla (“to hear”) +‎ -ua (passive aspect).
* (to belong; to concern): According to Hakulinen, these abstract senses are a semantic loan from Swedish höra, tillhöra, itself a semantic loan from Middle High German hœrec (“obedient; (literally) one who hears”) (see German hörig, gehören for more).

#### Pronunciation

* IPA: /ˈkuːluɑˣ/, [ˈkuːluɑ̝(ʔ)]
* Rhymes: -uːluɑ
* Hyphenation: kuu‧lua

#### Verb

kuulua (intransitive)
* to be heard/audible
    Tämän talon seinät ovat niin ohuet, että naapurin riidat kuuluvat olohuoneessamme.The walls of this house are so thin that neighbours' quarreling is audible in our living room.
    Kuuluuko nyt?Can you hear me now?
    Alkaako sana kuulua?Did you hear what I said? (as in "you better start listening if you know what's good for you")(literally, “Does the word begin to be heard?”)
* to be said
    Hän kuuluu olevan rikas.He is said to be rich.
* (impersonal + allative) used to refer to the state of one's life or affairs
    Mitä kuuluu? -Kiitos, minulle kuuluu hyvää.How are you? -I am fine, thank you.
* to belong [with allative ‘to’] (showing ownership or location)
    Tämä järvi kuuluu minulle.This lake belongs to me.
    Se patsas kuuluu ikkunalaudalle.That statue belongs on the windowsill.
* to belong [with illative ‘to’] (to be member of)
    Kuulun vapaaehtoiseen palokuntaan.I belong to a voluntary fire brigade.
* (impersonal + genitive) to be supposed to, to have to, to be necessary, to behove [with first infinitive]
    Sinun kuuluu tehdä se näin.You are supposed to do it like this.
* to concern, to be someone's business [with allative]
    Miten tämä sinulle kuuluu?How does this concern you?
    Hän kysyi, mistä puhuin Samin kanssa. Sanoin, että se ei kuulu hänelle.He asked what I was talking to Sam about. I told him it was none of his business.

##### Derived terms

* kuuluisa
* kuulumaton
* kuuluminen
* kuulustuttaa
* kuuluttaa
* kuuluva
* mitä kuuluu
* peninkulma

##### Related terms

* kuulla
* kuulo

#### References

* ↑ Lauri Hakulinen (1955) “Suomen kielen käännöslainoista”, in Virittäjä‎ (in Finnish), volume 59, number 4, Kotikielen Seura, pages 305–318

#### Further reading

* “kuulua”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

### Etymology 2
#### Pronunciation

* IPA: /ˈkuːluɑ/, [ˈkuːluɑ̝]
* Rhymes: -uːluɑ
* Hyphenation: kuu‧lua

#### Adjective

kuulua
* partitive singular of kuulu

## Ingrian
### Etymology

From Proto-Finnic *kuuludak, equivalent to kuulla (“to hear”) +‎ -ua. Cognates include Finnish kuulua and Estonian kuuluda.
The sense "to belong" may semantically be related to Swedish höra till (“to belong”, literally “to hear towards”). A similar sense has developed also in other Finnic languages.

### Pronunciation

* (Ala-Laukaa) IPA: /ˈkuːluɑ/, [ˈkuːɫo̞]
* (Soikkola) IPA: /ˈkuːluɑ/, [ˈkuːɫuɑ]
* Rhymes: -uːloː, -uːluɑ
* Hyphenation: kuu‧lu‧a

### Verb

kuulua
* (intransitive) to be heard
** 1936, N. A. Iljin and V. I. Junus, Bukvari iƶoroin șkouluja vart, Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 43:Yhest koist läätää, kuuluu toisees kois.One speaks from one house, one's heard in the other house.
** 1936, L. G. Terehova, V. G. Erdeli, translated by Mihailov and P. I. Maksimov, Geografia: oppikirja iƶoroin alkușkoulun kolmatta klaassaa vart (ensimäine osa), Leningrad: Riikin Ucebno-Pedagogiceskoi Izdateljstva, page 5:Äkkistää etähääl kuului koiran haukkumiin, näyttiis metsävahti.Suddenly from afar sounded a dog's barking, the forest ranger appeared.
* (intransitive) to seem, appear
* (intransitive + illative) to belong (to)
** 1936, V. I. Junus, Iƶoran Keelen Grammatikka‎, Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 3:Iƶorat laatiit kansan, kumpa keelen poolest kuuluu läns-fenniläisiin kansoin gruppaa ja sil viisii i iƶoroin keeli kuuluu läns-fenniläisee keelisisteemaa.The Ingrians make up a people, that based on their language belongs to the group of Finnic peoples and as such the language of Ingrians also belongs to the Finnic language family.

#### Derived terms

* kuuluisa

### References

* Ruben E. Nirvi (1971) Inkeroismurteiden Sanakirja, Helsinki: Suomalais-Ugrilainen Seura, page 226

## Votic
### Etymology

From Proto-Finnic *kuuludak.

### Pronunciation

* (Luutsa, Liivtšülä) IPA: /ˈkuːluɑ̯/, [ˈkuːɫuɑ̯]
* Rhymes: -uːluɑ̯
* Hyphenation: kuu‧lua

### Verb

kuulua
* (intransitive) to be audible or heard

#### Inflection
### References

* Hallap, V., Adler, E., Grünberg, S., Leppik, M. (2012) “kuulua”, in Vadja keele sõnaraamat [A dictionary of the Votic language], 2nd edition, Tallinn