# viritin
## Finnish
### Pronunciation

* IPA: /ˈʋiritin/, [ˈʋirit̪in]
* Rhymes: -iritin
* Hyphenation: vi‧ri‧tin

### Etymology 1

virittää +‎ -in

#### Noun

viritin
* tuner

##### Declension

Possessive forms of viritin (Kotus type 33*C/kytkin, tt-t gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
virittimeni
virittimeni
accusative
nom.
virittimeni
virittimeni
gen.
virittimeni
genitive
virittimeni
virittimieni viritinteni
partitive
viritintäni
virittimiäni
inessive
virittimessäni
virittimissäni
elative
virittimestäni
virittimistäni
illative
virittimeeni
virittimiini
adessive
virittimelläni
virittimilläni
ablative
virittimeltäni
virittimiltäni
allative
virittimelleni
virittimilleni
essive
virittimenäni
virittiminäni
translative
virittimekseni
virittimikseni
abessive
virittimettäni
virittimittäni
instructive
comitative
—virittimineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
virittimesi
virittimesi
accusative
nom.
virittimesi
virittimesi
gen.
virittimesi
genitive
virittimesi
virittimiesi viritintesi
partitive
viritintäsi
virittimiäsi
inessive
virittimessäsi
virittimissäsi
elative
virittimestäsi
virittimistäsi
illative
virittimeesi
virittimiisi
adessive
virittimelläsi
virittimilläsi
ablative
virittimeltäsi
virittimiltäsi
allative
virittimellesi
virittimillesi
essive
virittimenäsi
virittiminäsi
translative
virittimeksesi
virittimiksesi
abessive
virittimettäsi
virittimittäsi
instructive
comitative
—virittiminesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
virittimemme
virittimemme
accusative
nom.
virittimemme
virittimemme
gen.
virittimemme
genitive
virittimemme
virittimiemme viritintemme
partitive
viritintämme
virittimiämme
inessive
virittimessämme
virittimissämme
elative
virittimestämme
virittimistämme
illative
virittimeemme
virittimiimme
adessive
virittimellämme
virittimillämme
ablative
virittimeltämme
virittimiltämme
allative
virittimellemme
virittimillemme
essive
virittimenämme
virittiminämme
translative
virittimeksemme
virittimiksemme
abessive
virittimettämme
virittimittämme
instructive
comitative
—virittiminemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
virittimenne
virittimenne
accusative
nom.
virittimenne
virittimenne
gen.
virittimenne
genitive
virittimenne
virittimienne viritintenne
partitive
viritintänne
virittimiänne
inessive
virittimessänne
virittimissänne
elative
virittimestänne
virittimistänne
illative
virittimeenne
virittimiinne
adessive
virittimellänne
virittimillänne
ablative
virittimeltänne
virittimiltänne
allative
virittimellenne
virittimillenne
essive
virittimenänne
virittiminänne
translative
virittimeksenne
virittimiksenne
abessive
virittimettänne
virittimittänne
instructive
comitative
—virittiminenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
virittimensä
virittimensä
accusative
nom.
virittimensä
virittimensä
gen.
virittimensä
genitive
virittimensä
virittimiensä viritintensä
partitive
viritintään viritintänsä
virittimiään virittimiänsä
inessive
virittimessään virittimessänsä
virittimissään virittimissänsä
elative
virittimestään virittimestänsä
virittimistään virittimistänsä
illative
virittimeensä
virittimiinsä
adessive
virittimellään virittimellänsä
virittimillään virittimillänsä
ablative
virittimeltään virittimeltänsä
virittimiltään virittimiltänsä
allative
virittimelleen virittimellensä
virittimilleen virittimillensä
essive
virittimenään virittimenänsä
virittiminään virittiminänsä
translative
virittimekseen virittimeksensä
virittimikseen virittimiksensä
abessive
virittimettään virittimettänsä
virittimittään virittimittänsä
instructive
comitative
—virittimineen virittiminensä :

##### Derived terms

* televisioviritin
* viritinkahva
* viritintappi
* viritin-vahvistin
* viritinvahvistin

#### Further reading

* “viritin”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-01

### Etymology 2
#### Verb

viritin
* first-person singular past indicative of virittää