# hilse
## Danish
### Etymology

From Old Danish helse, from Old Norse heilsa, from Proto-Germanic *hailisōną (“to salute, beseech”), cognate with Swedish hälsa (“to greet”), English halse (“to salute”), Old High German heilisōn (“to predict”).

### Pronunciation

* IPA: /hilsə/, [ˈhilsə]

### Verb

hilse (past tense hilste, past participle hilst)
* to greet
* to give one's regards to
    Hils hende fra mig.Give her my best.

#### Conjugation

activepassive
present
hilser
hilses
past
hilste
hilstes
infinitive
hilse
hilses
imperative
hils
participle
present
hilsende
past
hilst (auxiliary verb have)
gerund
hilsen :

#### Related terms

* hilsen

#### References

* “hilse” in Den Danske Ordbog

## Finnish
### Etymology

Uncertain, possibly sound-symbolic

### Pronunciation

* IPA: /ˈhilseˣ/, [ˈhils̠e̞(ʔ)]
* Rhymes: -ilse
* Hyphenation: hil‧se

### Noun

hilse
* dandruff

#### Declension

Possessive forms of hilse (Kotus type 48/hame, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
hilseeni
hilseeni
accusative
nom.
hilseeni
hilseeni
gen.
hilseeni
genitive
hilseeni
hilseideni hilseitteni
partitive
hilsettäni
hilseitäni
inessive
hilseessäni
hilseissäni
elative
hilseestäni
hilseistäni
illative
hilseeseeni
hilseisiini hilseihini
adessive
hilseelläni
hilseilläni
ablative
hilseeltäni
hilseiltäni
allative
hilseelleni
hilseilleni
essive
hilseenäni
hilseinäni
translative
hilseekseni
hilseikseni
abessive
hilseettäni
hilseittäni
instructive
comitative
—hilseineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
hilseesi
hilseesi
accusative
nom.
hilseesi
hilseesi
gen.
hilseesi
genitive
hilseesi
hilseidesi hilseittesi
partitive
hilsettäsi
hilseitäsi
inessive
hilseessäsi
hilseissäsi
elative
hilseestäsi
hilseistäsi
illative
hilseeseesi
hilseisiisi hilseihisi
adessive
hilseelläsi
hilseilläsi
ablative
hilseeltäsi
hilseiltäsi
allative
hilseellesi
hilseillesi
essive
hilseenäsi
hilseinäsi
translative
hilseeksesi
hilseiksesi
abessive
hilseettäsi
hilseittäsi
instructive
comitative
—hilseinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
hilseemme
hilseemme
accusative
nom.
hilseemme
hilseemme
gen.
hilseemme
genitive
hilseemme
hilseidemme hilseittemme
partitive
hilsettämme
hilseitämme
inessive
hilseessämme
hilseissämme
elative
hilseestämme
hilseistämme
illative
hilseeseemme
hilseisiimme hilseihimme
adessive
hilseellämme
hilseillämme
ablative
hilseeltämme
hilseiltämme
allative
hilseellemme
hilseillemme
essive
hilseenämme
hilseinämme
translative
hilseeksemme
hilseiksemme
abessive
hilseettämme
hilseittämme
instructive
comitative
—hilseinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
hilseenne
hilseenne
accusative
nom.
hilseenne
hilseenne
gen.
hilseenne
genitive
hilseenne
hilseidenne hilseittenne
partitive
hilsettänne
hilseitänne
inessive
hilseessänne
hilseissänne
elative
hilseestänne
hilseistänne
illative
hilseeseenne
hilseisiinne hilseihinne
adessive
hilseellänne
hilseillänne
ablative
hilseeltänne
hilseiltänne
allative
hilseellenne
hilseillenne
essive
hilseenänne
hilseinänne
translative
hilseeksenne
hilseiksenne
abessive
hilseettänne
hilseittänne
instructive
comitative
—hilseinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
hilseensä
hilseensä
accusative
nom.
hilseensä
hilseensä
gen.
hilseensä
genitive
hilseensä
hilseidensä hilseittensä
partitive
hilsettään hilsettänsä
hilseitään hilseitänsä
inessive
hilseessään hilseessänsä
hilseissään hilseissänsä
elative
hilseestään hilseestänsä
hilseistään hilseistänsä
illative
hilseeseensä
hilseisiinsä hilseihinsä
adessive
hilseellään hilseellänsä
hilseillään hilseillänsä
ablative
hilseeltään hilseeltänsä
hilseiltään hilseiltänsä
allative
hilseelleen hilseellensä
hilseilleen hilseillensä
essive
hilseenään hilseenänsä
hilseinään hilseinänsä
translative
hilseekseen hilseeksensä
hilseikseen hilseiksensä
abessive
hilseettään hilseettänsä
hilseittään hilseittänsä
instructive
comitative
—hilseineen hilseinensä :

#### Derived terms

* hilseinen
* hilsetys
* hilsehtiä
* hilseillä
* hilsettyä
* hilsesampoo
* hilseshampoo
* lyijyhilse

### References

* ↑ Itkonen, Erkki, Kulonen, Ulla-Maija, editors (1992–2000), Suomen sanojen alkuperä [The Origin of Finnish Words]‎ (in Finnish) (online version; note: also includes other etymological sources; this source is labeled "SSA 1992–2000"), Helsinki: Institute for the Languages of Finland/Finnish Literature Society, →ISBN

### Further reading

* “hilse”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

## Norwegian Bokmål
### Etymology

From Old Norse heilsa, related to helse (health).

### Verb

hilse (imperative hils, present tense hilser, simple past hilste, past participle hilst, present participle hilsende)
* to greet (someone)
* to say hello (på / to) (someone)

#### Derived terms

* håndhilse

### See also

* helse (Nynorsk)

### References

* “hilse” in The Bokmål Dictionary.