# normaalinen
## Finnish
### Etymology

normaali +‎ -inen

### Pronunciation

* IPA: /ˈnormɑːlinen/, [ˈno̞rmɑ̝ːˌline̞n]
* Rhymes: -inen
* Hyphenation: nor‧maa‧li‧nen

### Adjective

normaalinen (dated)
* Alternative form of normaali.

#### Declension

Possessive forms of normaalinen (Kotus type 38/nainen, no gradation) :
Rare. Only used with substantive adjectives. :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
normaaliseni
normaaliseni
accusative
nom.
normaaliseni
normaaliseni
gen.
normaaliseni
genitive
normaaliseni
normaalisteni normaalisieni
partitive
normaalistani
normaalisiani
inessive
normaalisessani
normaalisissani
elative
normaalisestani
normaalisistani
illative
normaaliseeni
normaalisiini
adessive
normaalisellani
normaalisillani
ablative
normaaliseltani
normaalisiltani
allative
normaaliselleni
normaalisilleni
essive
normaalisenani
normaalisinani
translative
normaalisekseni
normaalisikseni
abessive
normaalisettani
normaalisittani
instructive
comitative
—normaalisineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
normaalisesi
normaalisesi
accusative
nom.
normaalisesi
normaalisesi
gen.
normaalisesi
genitive
normaalisesi
normaalistesi normaalisiesi
partitive
normaalistasi
normaalisiasi
inessive
normaalisessasi
normaalisissasi
elative
normaalisestasi
normaalisistasi
illative
normaaliseesi
normaalisiisi
adessive
normaalisellasi
normaalisillasi
ablative
normaaliseltasi
normaalisiltasi
allative
normaalisellesi
normaalisillesi
essive
normaalisenasi
normaalisinasi
translative
normaaliseksesi
normaalisiksesi
abessive
normaalisettasi
normaalisittasi
instructive
comitative
—normaalisinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
normaalisemme
normaalisemme
accusative
nom.
normaalisemme
normaalisemme
gen.
normaalisemme
genitive
normaalisemme
normaalistemme normaalisiemme
partitive
normaalistamme
normaalisiamme
inessive
normaalisessamme
normaalisissamme
elative
normaalisestamme
normaalisistamme
illative
normaaliseemme
normaalisiimme
adessive
normaalisellamme
normaalisillamme
ablative
normaaliseltamme
normaalisiltamme
allative
normaalisellemme
normaalisillemme
essive
normaalisenamme
normaalisinamme
translative
normaaliseksemme
normaalisiksemme
abessive
normaalisettamme
normaalisittamme
instructive
comitative
—normaalisinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
normaalisenne
normaalisenne
accusative
nom.
normaalisenne
normaalisenne
gen.
normaalisenne
genitive
normaalisenne
normaalistenne normaalisienne
partitive
normaalistanne
normaalisianne
inessive
normaalisessanne
normaalisissanne
elative
normaalisestanne
normaalisistanne
illative
normaaliseenne
normaalisiinne
adessive
normaalisellanne
normaalisillanne
ablative
normaaliseltanne
normaalisiltanne
allative
normaalisellenne
normaalisillenne
essive
normaalisenanne
normaalisinanne
translative
normaaliseksenne
normaalisiksenne
abessive
normaalisettanne
normaalisittanne
instructive
comitative
—normaalisinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
normaalisensa
normaalisensa
accusative
nom.
normaalisensa
normaalisensa
gen.
normaalisensa
genitive
normaalisensa
normaalistensa normaalisiensa
partitive
normaalistaan normaalistansa
normaalisiaan normaalisiansa
inessive
normaalisessaan normaalisessansa
normaalisissaan normaalisissansa
elative
normaalisestaan normaalisestansa
normaalisistaan normaalisistansa
illative
normaaliseensa
normaalisiinsa
adessive
normaalisellaan normaalisellansa
normaalisillaan normaalisillansa
ablative
normaaliseltaan normaaliseltansa
normaalisiltaan normaalisiltansa
allative
normaaliselleen normaalisellensa
normaalisilleen normaalisillensa
essive
normaalisenaan normaalisenansa
normaalisinaan normaalisinansa
translative
normaalisekseen normaaliseksensa
normaalisikseen normaalisiksensa
abessive
normaalisettaan normaalisettansa
normaalisittaan normaalisittansa
instructive
comitative
—normaalisineen normaalisinensa :

#### Derived terms

* normaalistaa
* normaalisuus
* epänormaalinen
* paranormaalinen