# kello
## Finnish
### Etymology

From Proto-Finnic *këllo (compare Karelian kello, Ludian kello, Veps kelo), borrowed from Proto-Germanic *skellǭ (“bell”) (compare German Schelle and Swedish skälla (“bell”)).

### Pronunciation

* IPA: /ˈkelːo/, [ˈk̟e̞lːo̞]
* Rhymes: -elːo
* Hyphenation: kel‧lo

### Noun

kello
* clock (instrument used to measure time)
** watch (portable or wearable timepiece)
    Synonyms: rannekello, taskukello
** timer (device that gives an alarm after a specified time)
    Synonym: ajastin
    munakello ― egg timer
** o'clock (when indicating time)
    Kello on kahdeksan. ― It's eight o'clock. (literally, “The clock is eight.”)
    kello kahdelta ― at two o'clock (literally, “at clock two”)
** time (when asking the time or telling exact time)
    Paljonko kello on? ― What's the time? (literally, “How much is the clock?”)
    Kello on 20:32. ― The time is 8:32 pm.
** clock (metaphor for regularity)
    Hän tuli joka päivä kellon tarkkuudella. ― He arrived every day with clocklike regularity.
** (nautical, aviation) o'clock (used to indicate direction in relation to the vessel's position so that 12 is straight ahead and 6 is straight behind)
    Tunnistamaton lentokone kello kahdessa! ― An unidentified aeroplane at two o'clock!
* bell (object made of metal or other hard material, which resonates when struck)
    Synonym: soittokello
    vahinko ei tule kello kaulassa
    Kenelle kello soi? ― For whom the bell tolls?
** bell (signal at a school)
* funnel, horn (any bell-shaped object)
    Synonyms: see suppilo
** (music) bell (part of a brass instrument)
** bellflower (plant of the genus Campanula)
    harakankello ― spreading bellflower, C. patula
    hirvenkello ― bristly bellflower, C. cervicaria
    kiirunankello ― arctic bellflower, C. uniflora
    kissankello ― bluebell, harebell, C. rotundifolia
    kurjenkello ― peach-leaved bellflower, C. persicifolia
    peurankello ― clustered bellflower, C. glomerata
    ukonkello ― wide-leaved bellflower, C. latifolia
    varsankello ― nettle-leaved bellflower, C. trachelium
    vuohenkello ― creeping bellflower, C. rapunculoides

#### Usage notes

* (o'clock): When used before a numeral, kello is not inflected.

#### Declension

Possessive forms of kello (Kotus type 1/valo, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
kelloni
kelloni
accusative
nom.
kelloni
kelloni
gen.
kelloni
genitive
kelloni
kellojeni
partitive
kelloani
kellojani
inessive
kellossani
kelloissani
elative
kellostani
kelloistani
illative
kellooni
kelloihini
adessive
kellollani
kelloillani
ablative
kelloltani
kelloiltani
allative
kellolleni
kelloilleni
essive
kellonani
kelloinani
translative
kellokseni
kelloikseni
abessive
kellottani
kelloittani
instructive
comitative
—kelloineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
kellosi
kellosi
accusative
nom.
kellosi
kellosi
gen.
kellosi
genitive
kellosi
kellojesi
partitive
kelloasi
kellojasi
inessive
kellossasi
kelloissasi
elative
kellostasi
kelloistasi
illative
kelloosi
kelloihisi
adessive
kellollasi
kelloillasi
ablative
kelloltasi
kelloiltasi
allative
kellollesi
kelloillesi
essive
kellonasi
kelloinasi
translative
kelloksesi
kelloiksesi
abessive
kellottasi
kelloittasi
instructive
comitative
—kelloinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
kellomme
kellomme
accusative
nom.
kellomme
kellomme
gen.
kellomme
genitive
kellomme
kellojemme
partitive
kelloamme
kellojamme
inessive
kellossamme
kelloissamme
elative
kellostamme
kelloistamme
illative
kelloomme
kelloihimme
adessive
kellollamme
kelloillamme
ablative
kelloltamme
kelloiltamme
allative
kellollemme
kelloillemme
essive
kellonamme
kelloinamme
translative
kelloksemme
kelloiksemme
abessive
kellottamme
kelloittamme
instructive
comitative
—kelloinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
kellonne
kellonne
accusative
nom.
kellonne
kellonne
gen.
kellonne
genitive
kellonne
kellojenne
partitive
kelloanne
kellojanne
inessive
kellossanne
kelloissanne
elative
kellostanne
kelloistanne
illative
kelloonne
kelloihinne
adessive
kellollanne
kelloillanne
ablative
kelloltanne
kelloiltanne
allative
kellollenne
kelloillenne
essive
kellonanne
kelloinanne
translative
kelloksenne
kelloiksenne
abessive
kellottanne
kelloittanne
instructive
comitative
—kelloinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
kellonsa
kellonsa
accusative
nom.
kellonsa
kellonsa
gen.
kellonsa
genitive
kellonsa
kellojensa
partitive
kelloaan kelloansa
kellojaan kellojansa
inessive
kellossaan kellossansa
kelloissaan kelloissansa
elative
kellostaan kellostansa
kelloistaan kelloistansa
illative
kelloonsa
kelloihinsa
adessive
kellollaan kellollansa
kelloillaan kelloillansa
ablative
kelloltaan kelloltansa
kelloiltaan kelloiltansa
allative
kellolleen kellollensa
kelloilleen kelloillensa
essive
kellonaan kellonansa
kelloinaan kelloinansa
translative
kellokseen kelloksensa
kelloikseen kelloiksensa
abessive
kellottaan kellottansa
kelloittaan kelloittansa
instructive
comitative
—kelloineen kelloinensa :

#### Derived terms

* biologinen kello
* hyvä kello kauas kuuluu
* kellokas
* kellomainen
* kellottaa
* kellukka
* mitä kello on?
* paljonko kello on?
* aisakello
* alppikello
* atomikello
* aurinkokello
* bengalinkello
* binäärikello
* digitaalikello
* enkelikello
* harakankello
* heilurikello
* herätyskello
* hiekkakello
* hiirenkello
* hirvenkello
* hälytyskello
* hätäkello
* hääkellot
* iltakello
* isotooppikello
* joulukello
* juorukello
* kaappikello
* kaasukello
* kaksoisnäyttökello
* karjankellot
* kaulakello
* kauriinkello
* kelloaika
* kellohame
* kellohattu
* kellohelma
* kellohiha
* kellohuone
* kellojakso
* kellojensoitto
* kellokaappi
* kellokalle
* kellokanerva
* kellokasvi
* kellokasvit
* kellokatkero
* kellokauppa
* kellokeskiviikko
* kellokoneisto
* kellokortti
* Kellokoski
* kellokukka
* kellokukkainen
* Kellokumpu
* kellokytkin
* kellokäyrä
* kelloköynnös
* kellolaite
* kellolasi
* kelloliike
* kellolintu
* kellometalli
* kellomies
* kellonaika
* kellonavain
* kellonheiluri
* Kelloniemi
* kellonjousi
* kellonkieli
* kellonlasi
* kellonluoti
* kellonlyömä
* kellonlyönti
* kellonmuotoinen
* kellonmäärä
* kellonosa
* kellonpaino
* kellonperä
* kellonpunnus
* kellonratas
* kellonsoittaja
* kellonsoitto
* kellontarkka
* kellontikitys
* kellonvalaja
* kellonvieteri
* kellonviisari
* kellonvitjat
* kello-oskillaattori
* kellopeippi
* kellopeli
* kellopoiju
* kellopronssi
* kellopulssi
* kelloradio
* Kellosaari
* kellosammakko
* kelloseppä
* kellosignaali
* kellosinilatva
* kellosusanna
* kellotaajuus
* kellotalvikki
* kellotapuli
* kellotasku
* kellotaulu
* kelloteline
* kelloteollisuus
* kellotorni
* kellovaivero
* keskuskello
* ketunkello
* kevätkello
* kielikello
* kiirunankello
* kilikello
* kirkonkello
* kissankello
* koristekello
* korttikello
* kukkokello
* kultakello
* kuolemankello
* kuolinkellot
* kurjenkello
* kvartsikello
* käkikello
* könninkello
* lehmänkello
* liesikello
* lumikello
* maailmankello
* maariankello
* metallikello
* mittakello
* morsiuskello
* munakello
* ovikello
* palokello
* peikonkello
* pelikello
* peurankello
* punttikello
* putkikellot
* päivyrikello
* pääkello
* pöytäkello
* rannekello
* rastaankello
* rataskello
* ruokakello
* šakkikello
* sammakonkello
* sanomakellot
* seinäkello
* sekuntikello
* shakkikello
* sielukellot
* sielunkellot
* sinikello
* soittokello
* sukelluskello
* sukeltajankello
* sähkökello
* tarkastuskello
* tarkkuuskello
* taskukello
* tornikello
* tuulikello
* työaikakello
* uimakello
* ukonkello
* urheilukello
* varoituskello
* varsankello
* vellikello
* vesikello
* vuohenkello
* vuosikello
* älykello

### Further reading

* “kello”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

## Ingrian
### Etymology

From Proto-Finnic *këllo. Cognates include Finnish kello and Karelian kello.

### Pronunciation

* (Ala-Laukaa) IPA: /ˈkelːo/, [ˈke̞ɫːŏ̞̥]
* (Soikkola) IPA: /ˈkelːo/, [ˈke̞ɫːo̞]
* Rhymes: -elːo
* Hyphenation: kel‧lo

### Noun

kello
* bell
    löövvä kelloa ― to sound the bell
** 1936, V. I. Junus, N. A. Iljin, Inkeroisin keelen oppikirja alkuşkouluja vart (toine osa), Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 51:Soitti kello. Lapset läksivät stolovoihe.The bell rang. The children left for the canteen.

#### Derived terms

* aisakello
* kellokukka
* kirkonkello

### References

* Fedor Tumansky (1790) “келло”, in Опытъ повѣствованїя о дѣянїях, положенїи, состоянїи и раздѣленїи Санкт-Петербургской губернїи [An experiment of an account of the acts, location, condition and division of the Saint Petersburg gubernia], Краткїй словарь ижерскаго, финскаго, эстонскаго, чюдскаго, и ямскаго нарѣчїя съ россїйскимъ переводомъ [A short dictionary of the Ingrian, Finnish, Estonian, Chud and Yamtian dialects with a Russian translation], page 675
* Ruben E. Nirvi (1971) Inkeroismurteiden Sanakirja, Helsinki: Suomalais-Ugrilainen Seura, page 152

## Karelian
### Etymology

From a Germanic language (compare Swedish skälla (“bell”)).

### Noun

kello (genitive kellon, partitive kelluo)
* clock