# huilu
## Finnish
### Etymology

From Proto-Finnic *huilu, probably onomatopoeic or alternatively (from earlier *šuilu and) borrowed from Proto-Germanic *sweglō.

### Pronunciation

* IPA: /ˈhui̯lu/, [ˈhui̯lu]
* Rhymes: -uilu
* Hyphenation: hui‧lu

### Noun

huilu
* flute (woodwind instrument)

#### Declension

Possessive forms of huilu (Kotus type 1/valo, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
huiluni
huiluni
accusative
nom.
huiluni
huiluni
gen.
huiluni
genitive
huiluni
huilujeni
partitive
huiluani
huilujani
inessive
huilussani
huiluissani
elative
huilustani
huiluistani
illative
huiluuni
huiluihini
adessive
huilullani
huiluillani
ablative
huilultani
huiluiltani
allative
huilulleni
huiluilleni
essive
huilunani
huiluinani
translative
huilukseni
huiluikseni
abessive
huiluttani
huiluittani
instructive
comitative
—huiluineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
huilusi
huilusi
accusative
nom.
huilusi
huilusi
gen.
huilusi
genitive
huilusi
huilujesi
partitive
huiluasi
huilujasi
inessive
huilussasi
huiluissasi
elative
huilustasi
huiluistasi
illative
huiluusi
huiluihisi
adessive
huilullasi
huiluillasi
ablative
huilultasi
huiluiltasi
allative
huilullesi
huiluillesi
essive
huilunasi
huiluinasi
translative
huiluksesi
huiluiksesi
abessive
huiluttasi
huiluittasi
instructive
comitative
—huiluinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
huilumme
huilumme
accusative
nom.
huilumme
huilumme
gen.
huilumme
genitive
huilumme
huilujemme
partitive
huiluamme
huilujamme
inessive
huilussamme
huiluissamme
elative
huilustamme
huiluistamme
illative
huiluumme
huiluihimme
adessive
huilullamme
huiluillamme
ablative
huilultamme
huiluiltamme
allative
huilullemme
huiluillemme
essive
huilunamme
huiluinamme
translative
huiluksemme
huiluiksemme
abessive
huiluttamme
huiluittamme
instructive
comitative
—huiluinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
huilunne
huilunne
accusative
nom.
huilunne
huilunne
gen.
huilunne
genitive
huilunne
huilujenne
partitive
huiluanne
huilujanne
inessive
huilussanne
huiluissanne
elative
huilustanne
huiluistanne
illative
huiluunne
huiluihinne
adessive
huilullanne
huiluillanne
ablative
huilultanne
huiluiltanne
allative
huilullenne
huiluillenne
essive
huilunanne
huiluinanne
translative
huiluksenne
huiluiksenne
abessive
huiluttanne
huiluittanne
instructive
comitative
—huiluinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
huilunsa
huilunsa
accusative
nom.
huilunsa
huilunsa
gen.
huilunsa
genitive
huilunsa
huilujensa
partitive
huiluaan huiluansa
huilujaan huilujansa
inessive
huilussaan huilussansa
huiluissaan huiluissansa
elative
huilustaan huilustansa
huiluistaan huiluistansa
illative
huiluunsa
huiluihinsa
adessive
huilullaan huilullansa
huiluillaan huiluillansa
ablative
huilultaan huilultansa
huiluiltaan huiluiltansa
allative
huilulleen huilullensa
huiluilleen huiluillensa
essive
huilunaan huilunansa
huiluinaan huiluinansa
translative
huilukseen huiluksensa
huiluikseen huiluiksensa
abessive
huiluttaan huiluttansa
huiluittaan huiluittansa
instructive
comitative
—huiluineen huiluinensa :

#### Derived terms

* huilisti
* huilumainen
* huiluttaa
* alttohuilu
* astiahuilu
* barokkihuilu
* huilumusiikki
* huiluniekka
* huilunsoittaja
* huilusoitin
* huiluääni
* huiluäänikerta
* isohuiluvaris
* nokkahuilu
* paimenhuilu
* panhuilu
* piccolohuilu
* pikkolohuilu
* pikkuhuilu
* pitkähuilu
* poikkihuilu
* puuhuilu
* sveitsinhuilu

### Further reading

* “huilu”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

### Anagrams

* huuli, luihu