# uritus
## Finnish
### Etymology

urittaa +‎ -us

### Pronunciation

* IPA: /ˈuritus/, [ˈurit̪us̠]
* Rhymes: -uritus
* Hyphenation: uri‧tus

### Noun

uritus
* grooving (cutting grooves into or onto)
* grooving (grooves cut into something)

#### Declension

Possessive forms of uritus (Kotus type 39/vastaus, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
uritukseni
uritukseni
accusative
nom.
uritukseni
uritukseni
gen.
uritukseni
genitive
uritukseni
uritusteni urituksieni
partitive
uritustani
urituksiani
inessive
urituksessani
urituksissani
elative
urituksestani
urituksistani
illative
uritukseeni
urituksiini
adessive
urituksellani
urituksillani
ablative
uritukseltani
urituksiltani
allative
uritukselleni
urituksilleni
essive
urituksenani
urituksinani
translative
urituksekseni
urituksikseni
abessive
urituksettani
urituksittani
instructive
comitative
—urituksineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
urituksesi
urituksesi
accusative
nom.
urituksesi
urituksesi
gen.
urituksesi
genitive
urituksesi
uritustesi urituksiesi
partitive
uritustasi
urituksiasi
inessive
urituksessasi
urituksissasi
elative
urituksestasi
urituksistasi
illative
uritukseesi
urituksiisi
adessive
urituksellasi
urituksillasi
ablative
uritukseltasi
urituksiltasi
allative
urituksellesi
urituksillesi
essive
urituksenasi
urituksinasi
translative
uritukseksesi
urituksiksesi
abessive
urituksettasi
urituksittasi
instructive
comitative
—urituksinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
urituksemme
urituksemme
accusative
nom.
urituksemme
urituksemme
gen.
urituksemme
genitive
urituksemme
uritustemme urituksiemme
partitive
uritustamme
urituksiamme
inessive
urituksessamme
urituksissamme
elative
urituksestamme
urituksistamme
illative
uritukseemme
urituksiimme
adessive
urituksellamme
urituksillamme
ablative
uritukseltamme
urituksiltamme
allative
urituksellemme
urituksillemme
essive
urituksenamme
urituksinamme
translative
uritukseksemme
urituksiksemme
abessive
urituksettamme
urituksittamme
instructive
comitative
—urituksinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
urituksenne
urituksenne
accusative
nom.
urituksenne
urituksenne
gen.
urituksenne
genitive
urituksenne
uritustenne urituksienne
partitive
uritustanne
urituksianne
inessive
urituksessanne
urituksissanne
elative
urituksestanne
urituksistanne
illative
uritukseenne
urituksiinne
adessive
urituksellanne
urituksillanne
ablative
uritukseltanne
urituksiltanne
allative
urituksellenne
urituksillenne
essive
urituksenanne
urituksinanne
translative
uritukseksenne
urituksiksenne
abessive
urituksettanne
urituksittanne
instructive
comitative
—urituksinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
urituksensa
urituksensa
accusative
nom.
urituksensa
urituksensa
gen.
urituksensa
genitive
urituksensa
uritustensa urituksiensa
partitive
uritustaan uritustansa
urituksiaan urituksiansa
inessive
urituksessaan urituksessansa
urituksissaan urituksissansa
elative
urituksestaan urituksestansa
urituksistaan urituksistansa
illative
uritukseensa
urituksiinsa
adessive
urituksellaan urituksellansa
urituksillaan urituksillansa
ablative
uritukseltaan uritukseltansa
urituksiltaan urituksiltansa
allative
uritukselleen urituksellensa
urituksilleen urituksillensa
essive
urituksenaan urituksenansa
urituksinaan urituksinansa
translative
urituksekseen uritukseksensa
urituksikseen urituksiksensa
abessive
urituksettaan urituksettansa
urituksittaan urituksittansa
instructive
comitative
—urituksineen urituksinensa :

### Further reading

* “uritus”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-04