# referent
## English
### Etymology

From refer +‎ -ent.

### Pronunciation

* (UK) IPA: /ˈɹɛf(ə)ɹənt/
* Audio (Southern England):(file)
* (US) IPA: /ˈɹɛfəɹənt/

### Noun

referent (plural referents)
* (semantics) The specific entity in the world that a word or phrase identifies or denotes: what it refers to.
** For quotations using this term, see Citations:referent.
* That which is referenced.

#### Derived terms

* absent referent

#### Related terms

* refer
* reference
* referential
* referral
* referrer

#### Translations
### See also

* antecedent

### Further reading

* “referent”, in OneLook Dictionary Search.
* “referent”, in The Century Dictionary […], New York, N.Y.: The Century Co., 1911, →OCLC.

### Anagrams

* rent-free, tree fern, treefern

## Catalan
### Noun

referent m (plural referents)
* (linguistics) referent

### Adjective

referent m or f (masculine and feminine plural referents)
* referencing, referring

#### Derived terms

* referent a

#### Related terms

* referència
* referir

### Further reading

* “referent” in Diccionari de la llengua catalana, segona edició, Institut d’Estudis Catalans.
* “referent”, in Gran Diccionari de la Llengua Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana, 2025
* “referent” in Diccionari normatiu valencià, Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* “referent” in Diccionari català-valencià-balear, Antoni Maria Alcover and Francesc de Borja Moll, 1962.

## Czech
### Pronunciation

* IPA: [ˈrɛfɛrɛnt]

### Noun

referent m anim
* presenter (of a report in a meeting)
* (journalism) reporter
* (rare) reporter (person who reports something)
* functionary, official, officer

#### Declension
### Noun

referent m inan
* referent (the specific entity in the world that a word or phrase identifies or denotes)
** 1990, Helena Běličová, Ján Sedláček, Slovanské souvětí:
    Neurčenost referentu je totiž v tázací větě impulsem pro adresáta, aby referenční neurčenost - aspoň z hlediska mluvčího - odstranil.
** 1992, Slavia, Volume 61:
    Determinovaná NP je obvykle definována jako referenčně užitá NP, která presuponuje existenci referentu ve společném univerzu promluvy mluvčího a adresáta (neboli v řečové situaci, na komunikační scéně).
** 1992, Naše řeč:
    Jsou-li determinátory v singuláru, mohou, podle kontextu, odkazovat bud k jedinému referentu, anebo k většímu počtu referentů.
** 1999, Vladimír Havlík, Mezi jazykem a vědomím:
    Bezpochyby neřeknu, že nerozumím tvrzení „Braque inicioval kubismus" jen proto, že je mi dostupný nanejvýš deskriptivní způsob identifikace referentu jména „Braque".
** 2002, Česká literatura, Volume 50:
    Eliminace referentu (de facto jeho vykázání mimo oblast významového směřování) se stala programní součástí saussurovské strukturální sémiotiky.
** 2013, Lenka Gulová, Radim Šíp, Výzkumné metody v pedagogické praxi:
    Pro rozpoznání referentu (předmětu reálného světa) je podmínkou sjednaná konvence mezi mluvčími. Pojmenování referentu je sociálním činem vznikajícím na rovině sémantiky.

#### Declension
### Related terms

* See oferta

### See also

* denotát

### Further reading

* “referent”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935–1957
* “referent”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
* “referent”, in Internetová jazyková příručka (in Czech), 2008–2025
* REFERENT in Nový encyklopedický slovník češtiny, czechency.org

## Danish
### Noun

referent
* (semantics) referent

#### Declension
### Further reading

* “referent” in Den Danske Ordbog

## Dutch
### Pronunciation

* Audio:(file)

### Noun

referent m (plural referenten, diminutive referentje n, feminine referente)
* (male or unspecified) expert, specialist
    Synonyms: deskundige, expert, specialist
* (Netherlands) someone who can provide information about a job applicant when requested; a reference
    Synonym: (Belgium) referentie

### Noun

referent m (plural referenten)
* (semantics) the specific entity in the world that a word or phrase identifies or denotes; a referent

## Latin
### Verb

referent
* third-person plural future active indicative of referō

## Lower Sorbian
### Etymology

Borrowed from German Referent, from Latin referēns, present participle of referō.

### Noun

referent m anim (feminine referentka)
* speaker (one who makes a speech to an audience)

#### Declension
## Romanian
### Etymology

Borrowed from German Referent, from Latin referēns.

### Noun

referent m (plural referenți)
* consultant, advisor

#### Declension
## Swedish
### Etymology

Borrowed from Latin referēns.

### Noun

referent c
* (semantics) referent
* referrer
* (law) reporting judge, judge-rapporteur

#### Declension

| | | nominative | genitive |
| singular | indefinite | referent | referents |
| singular | definite | referenten | referentens |
| plural | indefinite | referenter | referenters |
| plural | definite | referenterna | referenternas |

#### Related terms

* referens
* referera

### Further reading

* referent in Svenska Akademiens ordböcker