# uhmaikä
## Finnish
### Etymology

uhma +‎ ikä

### Pronunciation

* IPA: /ˈuhmɑˌikæ/, [ˈuxmɑ̝ˌik̟æ]
* Rhymes: -ikæ
* Hyphenation: uhma‧ikä

### Noun

uhmaikä
* the developmental stage (of a human) at around 2–4 years old, during which a child tends to be defiant; "terrible twos", negative age

#### Declension

Possessive forms of uhmaikä (Kotus type 10*D/koira, k-∅ gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
uhmaikäni
uhmaikäni
accusative
nom.
uhmaikäni
uhmaikäni
gen.
uhmaikäni
genitive
uhmaikäni
uhmaikieni uhmaikäini $^{rare}$
partitive
uhmaikääni
uhmaikiäni
inessive
uhmaiässäni
uhmai’issäni
elative
uhmaiästäni
uhmai’istäni
illative
uhmaikääni
uhmaikiini
adessive
uhmaiälläni
uhmai’illäni
ablative
uhmaiältäni
uhmai’iltäni
allative
uhmaiälleni
uhmai’illeni
essive
uhmaikänäni
uhmaikinäni
translative
uhmaiäkseni
uhmai’ikseni
abessive
uhmaiättäni
uhmai’ittäni
instructive
comitative
—uhmaikineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
uhmaikäsi
uhmaikäsi
accusative
nom.
uhmaikäsi
uhmaikäsi
gen.
uhmaikäsi
genitive
uhmaikäsi
uhmaikiesi uhmaikäisi $^{rare}$
partitive
uhmaikääsi
uhmaikiäsi
inessive
uhmaiässäsi
uhmai’issäsi
elative
uhmaiästäsi
uhmai’istäsi
illative
uhmaikääsi
uhmaikiisi
adessive
uhmaiälläsi
uhmai’illäsi
ablative
uhmaiältäsi
uhmai’iltäsi
allative
uhmaiällesi
uhmai’illesi
essive
uhmaikänäsi
uhmaikinäsi
translative
uhmaiäksesi
uhmai’iksesi
abessive
uhmaiättäsi
uhmai’ittäsi
instructive
comitative
—uhmaikinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
uhmaikämme
uhmaikämme
accusative
nom.
uhmaikämme
uhmaikämme
gen.
uhmaikämme
genitive
uhmaikämme
uhmaikiemme uhmaikäimme $^{rare}$
partitive
uhmaikäämme
uhmaikiämme
inessive
uhmaiässämme
uhmai’issämme
elative
uhmaiästämme
uhmai’istämme
illative
uhmaikäämme
uhmaikiimme
adessive
uhmaiällämme
uhmai’illämme
ablative
uhmaiältämme
uhmai’iltämme
allative
uhmaiällemme
uhmai’illemme
essive
uhmaikänämme
uhmaikinämme
translative
uhmaiäksemme
uhmai’iksemme
abessive
uhmaiättämme
uhmai’ittämme
instructive
comitative
—uhmaikinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
uhmaikänne
uhmaikänne
accusative
nom.
uhmaikänne
uhmaikänne
gen.
uhmaikänne
genitive
uhmaikänne
uhmaikienne uhmaikäinne $^{rare}$
partitive
uhmaikäänne
uhmaikiänne
inessive
uhmaiässänne
uhmai’issänne
elative
uhmaiästänne
uhmai’istänne
illative
uhmaikäänne
uhmaikiinne
adessive
uhmaiällänne
uhmai’illänne
ablative
uhmaiältänne
uhmai’iltänne
allative
uhmaiällenne
uhmai’illenne
essive
uhmaikänänne
uhmaikinänne
translative
uhmaiäksenne
uhmai’iksenne
abessive
uhmaiättänne
uhmai’ittänne
instructive
comitative
—uhmaikinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
uhmaikänsä
uhmaikänsä
accusative
nom.
uhmaikänsä
uhmaikänsä
gen.
uhmaikänsä
genitive
uhmaikänsä
uhmaikiensä uhmaikäinsä $^{rare}$
partitive
uhmaikäänsä
uhmaikiään uhmaikiänsä
inessive
uhmaiässään uhmaiässänsä
uhmai’issään uhmai’issänsä
elative
uhmaiästään uhmaiästänsä
uhmai’istään uhmai’istänsä
illative
uhmaikäänsä
uhmaikiinsä
adessive
uhmaiällään uhmaiällänsä
uhmai’illään uhmai’illänsä
ablative
uhmaiältään uhmaiältänsä
uhmai’iltään uhmai’iltänsä
allative
uhmaiälleen uhmaiällensä
uhmai’illeen uhmai’illensä
essive
uhmaikänään uhmaikänänsä
uhmaikinään uhmaikinänsä
translative
uhmaiäkseen uhmaiäksensä
uhmai’ikseen uhmai’iksensä
abessive
uhmaiättään uhmaiättänsä
uhmai’ittään uhmai’ittänsä
instructive
comitative
—uhmaikineen uhmaikinensä :

#### Derived terms

* uhmaikäinen

### Further reading

* “uhmaikä”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-03