# kelli
## Cornish
### Etymology

From Old Cornish kelli, from Proto-Celtic *kallī.

### Noun

kelli f (plural kelliow)
* grove

## Estonian
### Noun

kelli
* partitive plural of kell

## Finnish
### Etymology 1

Probably related to kelliä (possibly as kelliä +‎ -i), which can in dialects also mean "to copulate" (through a similar development as seen in maata (“to lie”)). There are many dialectal variants as well (e.g. kelles, kelkku, kelkutin), which could hint at a sound-symbolic origin.

#### Pronunciation

* IPA: /ˈkelːi/, [ˈk̟e̞lːi]
* Rhymes: -elːi
* Hyphenation: kel‧li

#### Noun

kelli (colloquial)
* penis, dick
    Synonyms: see siitin
* (in the plural) testes, balls
    Synonyms: see kives

##### Declension

Possessive forms of kelli (Kotus type 5/risti, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
kellini
kellini
accusative
nom.
kellini
kellini
gen.
kellini
genitive
kellini
kellieni
partitive
kelliäni
kellejäni
inessive
kellissäni
kelleissäni
elative
kellistäni
kelleistäni
illative
kelliini
kelleihini
adessive
kellilläni
kelleilläni
ablative
kelliltäni
kelleiltäni
allative
kellilleni
kelleilleni
essive
kellinäni
kelleinäni
translative
kellikseni
kelleikseni
abessive
kellittäni
kelleittäni
instructive
comitative
—kelleineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
kellisi
kellisi
accusative
nom.
kellisi
kellisi
gen.
kellisi
genitive
kellisi
kelliesi
partitive
kelliäsi
kellejäsi
inessive
kellissäsi
kelleissäsi
elative
kellistäsi
kelleistäsi
illative
kelliisi
kelleihisi
adessive
kellilläsi
kelleilläsi
ablative
kelliltäsi
kelleiltäsi
allative
kellillesi
kelleillesi
essive
kellinäsi
kelleinäsi
translative
kelliksesi
kelleiksesi
abessive
kellittäsi
kelleittäsi
instructive
comitative
—kelleinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
kellimme
kellimme
accusative
nom.
kellimme
kellimme
gen.
kellimme
genitive
kellimme
kelliemme
partitive
kelliämme
kellejämme
inessive
kellissämme
kelleissämme
elative
kellistämme
kelleistämme
illative
kelliimme
kelleihimme
adessive
kellillämme
kelleillämme
ablative
kelliltämme
kelleiltämme
allative
kellillemme
kelleillemme
essive
kellinämme
kelleinämme
translative
kelliksemme
kelleiksemme
abessive
kellittämme
kelleittämme
instructive
comitative
—kelleinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
kellinne
kellinne
accusative
nom.
kellinne
kellinne
gen.
kellinne
genitive
kellinne
kellienne
partitive
kelliänne
kellejänne
inessive
kellissänne
kelleissänne
elative
kellistänne
kelleistänne
illative
kelliinne
kelleihinne
adessive
kellillänne
kelleillänne
ablative
kelliltänne
kelleiltänne
allative
kellillenne
kelleillenne
essive
kellinänne
kelleinänne
translative
kelliksenne
kelleiksenne
abessive
kellittänne
kelleittänne
instructive
comitative
—kelleinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
kellinsä
kellinsä
accusative
nom.
kellinsä
kellinsä
gen.
kellinsä
genitive
kellinsä
kelliensä
partitive
kelliään kelliänsä
kellejään kellejänsä
inessive
kellissään kellissänsä
kelleissään kelleissänsä
elative
kellistään kellistänsä
kelleistään kelleistänsä
illative
kelliinsä
kelleihinsä
adessive
kellillään kellillänsä
kelleillään kelleillänsä
ablative
kelliltään kelliltänsä
kelleiltään kelleiltänsä
allative
kellilleen kellillensä
kelleilleen kelleillensä
essive
kellinään kellinänsä
kelleinään kelleinänsä
translative
kellikseen kelliksensä
kelleikseen kelleiksensä
abessive
kellittään kellittänsä
kelleittään kelleittänsä
instructive
comitative
—kelleineen kelleinensä :

### Etymology 2
#### Pronunciation

* IPA: /ˈkelːi/, [ˈk̟e̞lːi] (third-person indicative)
* IPA: /ˈkelːiˣ/, [ˈk̟e̞lːi(ʔ)] (imperative, indicative connegative)
* Rhymes: -elːi
* Hyphenation: kel‧li

#### Verb

kelli
* inflection of kelliä:
** third-person singular past indicative
** present active indicative connegative
** second-person singular present imperative
** second-person singular present active imperative connegative