# kaima
## Finnish
### Etymology

From Proto-Finnic *kaima (compare Estonian kaim, Proto-Samic *kuojmē), borrowed from Proto-Baltic [Term?] (compare Lithuanian káimas, Latvian ciems). Northern Sami gaiˈbmât (“to adapt to a companion, to enjoy company”), from Proto-Samic *kājmē, is a later borrowing from Finnic.

### Pronunciation

* IPA: /ˈkɑi̯mɑ/, [ˈkɑ̝i̯mɑ̝]
* Rhymes: -ɑimɑ
* Hyphenation: kai‧ma

### Noun

kaima
* namesake (a person with the same name as another person)

#### Declension

Possessive forms of kaima (Kotus type 9/kala, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
kaimani
kaimani
accusative
nom.
kaimani
kaimani
gen.
kaimani
genitive
kaimani
kaimojeni kaimaini $^{rare}$
partitive
kaimaani
kaimojani
inessive
kaimassani
kaimoissani
elative
kaimastani
kaimoistani
illative
kaimaani
kaimoihini
adessive
kaimallani
kaimoillani
ablative
kaimaltani
kaimoiltani
allative
kaimalleni
kaimoilleni
essive
kaimanani
kaimoinani
translative
kaimakseni
kaimoikseni
abessive
kaimattani
kaimoittani
instructive
comitative
—kaimoineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
kaimasi
kaimasi
accusative
nom.
kaimasi
kaimasi
gen.
kaimasi
genitive
kaimasi
kaimojesi kaimaisi $^{rare}$
partitive
kaimaasi
kaimojasi
inessive
kaimassasi
kaimoissasi
elative
kaimastasi
kaimoistasi
illative
kaimaasi
kaimoihisi
adessive
kaimallasi
kaimoillasi
ablative
kaimaltasi
kaimoiltasi
allative
kaimallesi
kaimoillesi
essive
kaimanasi
kaimoinasi
translative
kaimaksesi
kaimoiksesi
abessive
kaimattasi
kaimoittasi
instructive
comitative
—kaimoinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
kaimamme
kaimamme
accusative
nom.
kaimamme
kaimamme
gen.
kaimamme
genitive
kaimamme
kaimojemme kaimaimme $^{rare}$
partitive
kaimaamme
kaimojamme
inessive
kaimassamme
kaimoissamme
elative
kaimastamme
kaimoistamme
illative
kaimaamme
kaimoihimme
adessive
kaimallamme
kaimoillamme
ablative
kaimaltamme
kaimoiltamme
allative
kaimallemme
kaimoillemme
essive
kaimanamme
kaimoinamme
translative
kaimaksemme
kaimoiksemme
abessive
kaimattamme
kaimoittamme
instructive
comitative
—kaimoinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
kaimanne
kaimanne
accusative
nom.
kaimanne
kaimanne
gen.
kaimanne
genitive
kaimanne
kaimojenne kaimainne $^{rare}$
partitive
kaimaanne
kaimojanne
inessive
kaimassanne
kaimoissanne
elative
kaimastanne
kaimoistanne
illative
kaimaanne
kaimoihinne
adessive
kaimallanne
kaimoillanne
ablative
kaimaltanne
kaimoiltanne
allative
kaimallenne
kaimoillenne
essive
kaimananne
kaimoinanne
translative
kaimaksenne
kaimoiksenne
abessive
kaimattanne
kaimoittanne
instructive
comitative
—kaimoinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
kaimansa
kaimansa
accusative
nom.
kaimansa
kaimansa
gen.
kaimansa
genitive
kaimansa
kaimojensa kaimainsa $^{rare}$
partitive
kaimaansa
kaimojaan kaimojansa
inessive
kaimassaan kaimassansa
kaimoissaan kaimoissansa
elative
kaimastaan kaimastansa
kaimoistaan kaimoistansa
illative
kaimaansa
kaimoihinsa
adessive
kaimallaan kaimallansa
kaimoillaan kaimoillansa
ablative
kaimaltaan kaimaltansa
kaimoiltaan kaimoiltansa
allative
kaimalleen kaimallensa
kaimoilleen kaimoillensa
essive
kaimanaan kaimanansa
kaimoinaan kaimoinansa
translative
kaimakseen kaimaksensa
kaimoikseen kaimoiksensa
abessive
kaimattaan kaimattansa
kaimoittaan kaimoittansa
instructive
comitative
—kaimoineen kaimoinensa :

#### Derived terms

* kaimakset
* sukunimikaima
* täyskaima

### Further reading

* “kaima”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

### Anagrams

* makia