# keko
## Basque
### Noun

keko
* locative singular of ke

## Finnish
### Etymology

From Proto-Finnic *këko. Related to Karelian keko, Ludian keko and Veps kego.

### Pronunciation

* IPA: /ˈkeko/, [ˈk̟e̞ko̞]
* Rhymes: -eko
* Hyphenation: ke‧ko

### Noun

keko
* stack (large pile of hay, grain, straw, or the like, larger at the bottom than the top)
* mound, anthill
    Synonym: muurahaiskeko
* (computing theory) heap (data structure)
* (programming) heap (area of memory, contrasted to the stack)

#### Declension

Possessive forms of keko (Kotus type 1*D/valo, k-∅ gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
kekoni
kekoni
accusative
nom.
kekoni
kekoni
gen.
kekoni
genitive
kekoni
kekojeni
partitive
kekoani
kekojani
inessive
keossani
keoissani
elative
keostani
keoistani
illative
kekooni
kekoihini
adessive
keollani
keoillani
ablative
keoltani
keoiltani
allative
keolleni
keoilleni
essive
kekonani
kekoinani
translative
keokseni
keoikseni
abessive
keottani
keoittani
instructive
comitative
—kekoineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
kekosi
kekosi
accusative
nom.
kekosi
kekosi
gen.
kekosi
genitive
kekosi
kekojesi
partitive
kekoasi
kekojasi
inessive
keossasi
keoissasi
elative
keostasi
keoistasi
illative
kekoosi
kekoihisi
adessive
keollasi
keoillasi
ablative
keoltasi
keoiltasi
allative
keollesi
keoillesi
essive
kekonasi
kekoinasi
translative
keoksesi
keoiksesi
abessive
keottasi
keoittasi
instructive
comitative
—kekoinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
kekomme
kekomme
accusative
nom.
kekomme
kekomme
gen.
kekomme
genitive
kekomme
kekojemme
partitive
kekoamme
kekojamme
inessive
keossamme
keoissamme
elative
keostamme
keoistamme
illative
kekoomme
kekoihimme
adessive
keollamme
keoillamme
ablative
keoltamme
keoiltamme
allative
keollemme
keoillemme
essive
kekonamme
kekoinamme
translative
keoksemme
keoiksemme
abessive
keottamme
keoittamme
instructive
comitative
—kekoinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
kekonne
kekonne
accusative
nom.
kekonne
kekonne
gen.
kekonne
genitive
kekonne
kekojenne
partitive
kekoanne
kekojanne
inessive
keossanne
keoissanne
elative
keostanne
keoistanne
illative
kekoonne
kekoihinne
adessive
keollanne
keoillanne
ablative
keoltanne
keoiltanne
allative
keollenne
keoillenne
essive
kekonanne
kekoinanne
translative
keoksenne
keoiksenne
abessive
keottanne
keoittanne
instructive
comitative
—kekoinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
kekonsa
kekonsa
accusative
nom.
kekonsa
kekonsa
gen.
kekonsa
genitive
kekonsa
kekojensa
partitive
kekoaan kekoansa
kekojaan kekojansa
inessive
keossaan keossansa
keoissaan keoissansa
elative
keostaan keostansa
keoistaan keoistansa
illative
kekoonsa
kekoihinsa
adessive
keollaan keollansa
keoillaan keoillansa
ablative
keoltaan keoltansa
keoiltaan keoiltansa
allative
keolleen keollensa
keoilleen keoillensa
essive
kekonaan kekonansa
kekoinaan kekoinansa
translative
keokseen keoksensa
keoikseen keoiksensa
abessive
keottaan keottansa
keoittaan keoittansa
instructive
comitative
—kekoineen kekoinensa :

#### Synonyms

* (anthill): muurahaiskeko

#### Derived terms

* Kekola
* keota
* aksonikeko
* kekokana
* kekomuisti
* kekomuurahainen
* muurahaiskeko
* termiittikeko
* unikeko

### Further reading

* “keko”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

## Ingrian
### Etymology

From Proto-Finnic *këko. Cognates include Finnish keko and Veps keko.

### Pronunciation

* (Ala-Laukaa) IPA: /ˈkeko/, [ˈke̞ko̞]
* (Soikkola) IPA: /ˈkeko/, [ˈke̞ɡ̊o̞]
* Rhymes: -eko
* Hyphenation: ke‧ko

### Noun

keko
* stack

#### Derived terms

* heinäkeko
* kagrakeko
* turvekeko

### References

* Ruben E. Nirvi (1971) Inkeroismurteiden Sanakirja, Helsinki: Suomalais-Ugrilainen Seura, page 149