# ilme
## Finnish
### Etymology

ilm- +‎ -e. Originally coined by Wolmar Schildt in 1837 with the meaning "expression" (as in expression of an idea); the modern sense is first found in Johan Hahnsson et al.: Ruotsalais-suomalainen sanakirja ("Swedish-Finnish Dictionary", 1899).

### Pronunciation

* IPA: /ˈilmeˣ/, [ˈilme̞(ʔ)]
* Rhymes: -ilme
* Hyphenation: il‧me

### Noun

ilme
* facial expression, look, mien, appearance, countenance (features and expression of the face)
* air (feeling or sense)
    Haluan antaa sille taiteellisen ilmeen.I want to give it an air of artistry.

#### Declension

Possessive forms of ilme (Kotus type 48/hame, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
ilmeeni
ilmeeni
accusative
nom.
ilmeeni
ilmeeni
gen.
ilmeeni
genitive
ilmeeni
ilmeideni ilmeitteni
partitive
ilmettäni
ilmeitäni
inessive
ilmeessäni
ilmeissäni
elative
ilmeestäni
ilmeistäni
illative
ilmeeseeni
ilmeisiini ilmeihini
adessive
ilmeelläni
ilmeilläni
ablative
ilmeeltäni
ilmeiltäni
allative
ilmeelleni
ilmeilleni
essive
ilmeenäni
ilmeinäni
translative
ilmeekseni
ilmeikseni
abessive
ilmeettäni
ilmeittäni
instructive
comitative
—ilmeineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
ilmeesi
ilmeesi
accusative
nom.
ilmeesi
ilmeesi
gen.
ilmeesi
genitive
ilmeesi
ilmeidesi ilmeittesi
partitive
ilmettäsi
ilmeitäsi
inessive
ilmeessäsi
ilmeissäsi
elative
ilmeestäsi
ilmeistäsi
illative
ilmeeseesi
ilmeisiisi ilmeihisi
adessive
ilmeelläsi
ilmeilläsi
ablative
ilmeeltäsi
ilmeiltäsi
allative
ilmeellesi
ilmeillesi
essive
ilmeenäsi
ilmeinäsi
translative
ilmeeksesi
ilmeiksesi
abessive
ilmeettäsi
ilmeittäsi
instructive
comitative
—ilmeinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
ilmeemme
ilmeemme
accusative
nom.
ilmeemme
ilmeemme
gen.
ilmeemme
genitive
ilmeemme
ilmeidemme ilmeittemme
partitive
ilmettämme
ilmeitämme
inessive
ilmeessämme
ilmeissämme
elative
ilmeestämme
ilmeistämme
illative
ilmeeseemme
ilmeisiimme ilmeihimme
adessive
ilmeellämme
ilmeillämme
ablative
ilmeeltämme
ilmeiltämme
allative
ilmeellemme
ilmeillemme
essive
ilmeenämme
ilmeinämme
translative
ilmeeksemme
ilmeiksemme
abessive
ilmeettämme
ilmeittämme
instructive
comitative
—ilmeinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
ilmeenne
ilmeenne
accusative
nom.
ilmeenne
ilmeenne
gen.
ilmeenne
genitive
ilmeenne
ilmeidenne ilmeittenne
partitive
ilmettänne
ilmeitänne
inessive
ilmeessänne
ilmeissänne
elative
ilmeestänne
ilmeistänne
illative
ilmeeseenne
ilmeisiinne ilmeihinne
adessive
ilmeellänne
ilmeillänne
ablative
ilmeeltänne
ilmeiltänne
allative
ilmeellenne
ilmeillenne
essive
ilmeenänne
ilmeinänne
translative
ilmeeksenne
ilmeiksenne
abessive
ilmeettänne
ilmeittänne
instructive
comitative
—ilmeinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
ilmeensä
ilmeensä
accusative
nom.
ilmeensä
ilmeensä
gen.
ilmeensä
genitive
ilmeensä
ilmeidensä ilmeittensä
partitive
ilmettään ilmettänsä
ilmeitään ilmeitänsä
inessive
ilmeessään ilmeessänsä
ilmeissään ilmeissänsä
elative
ilmeestään ilmeestänsä
ilmeistään ilmeistänsä
illative
ilmeeseensä
ilmeisiinsä ilmeihinsä
adessive
ilmeellään ilmeellänsä
ilmeillään ilmeillänsä
ablative
ilmeeltään ilmeeltänsä
ilmeiltään ilmeiltänsä
allative
ilmeelleen ilmeellensä
ilmeilleen ilmeillensä
essive
ilmeenään ilmeenänsä
ilmeinään ilmeinänsä
translative
ilmeekseen ilmeeksensä
ilmeikseen ilmeiksensä
abessive
ilmeettään ilmeettänsä
ilmeittään ilmeittänsä
instructive
comitative
—ilmeineen ilmeinensä :

#### Derived terms

* herkkäilmeinen
* ilmeetön
* ilmehtiä
* ilmeillä
* ilmeinen
* ilmeittää
* ilmelihas
* ilmentää
* ilmestyä
* kasvonilme
* kireäilmeinen
* mikroilme
* moni-ilmeinen
* omailmeinen
* rikasilmeinen
* synkkäilmeinen
* tiukkailmeinen
* vakavailmeinen
* vähäilmeinen
* yksi-ilmeinen
* yleisilme

### Further reading

* “ilme”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

### Anagrams

* Lemi, lime, miel.

## Turkish
### Noun

ilme
* dative singular of ilim