# retku
## Finnish
### Etymology 1

retk- +‎ -u

#### Pronunciation

* IPA: /ˈretku/, [ˈre̞t̪ku]
* Rhymes: -etku
* Hyphenation: ret‧ku

#### Noun

retku
* scoundrel
* (usually in the plural) rags and tatters

##### Declension

Possessive forms of retku (Kotus type 1/valo, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
retkuni
retkuni
accusative
nom.
retkuni
retkuni
gen.
retkuni
genitive
retkuni
retkujeni
partitive
retkuani
retkujani
inessive
retkussani
retkuissani
elative
retkustani
retkuistani
illative
retkuuni
retkuihini
adessive
retkullani
retkuillani
ablative
retkultani
retkuiltani
allative
retkulleni
retkuilleni
essive
retkunani
retkuinani
translative
retkukseni
retkuikseni
abessive
retkuttani
retkuittani
instructive
comitative
—retkuineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
retkusi
retkusi
accusative
nom.
retkusi
retkusi
gen.
retkusi
genitive
retkusi
retkujesi
partitive
retkuasi
retkujasi
inessive
retkussasi
retkuissasi
elative
retkustasi
retkuistasi
illative
retkuusi
retkuihisi
adessive
retkullasi
retkuillasi
ablative
retkultasi
retkuiltasi
allative
retkullesi
retkuillesi
essive
retkunasi
retkuinasi
translative
retkuksesi
retkuiksesi
abessive
retkuttasi
retkuittasi
instructive
comitative
—retkuinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
retkumme
retkumme
accusative
nom.
retkumme
retkumme
gen.
retkumme
genitive
retkumme
retkujemme
partitive
retkuamme
retkujamme
inessive
retkussamme
retkuissamme
elative
retkustamme
retkuistamme
illative
retkuumme
retkuihimme
adessive
retkullamme
retkuillamme
ablative
retkultamme
retkuiltamme
allative
retkullemme
retkuillemme
essive
retkunamme
retkuinamme
translative
retkuksemme
retkuiksemme
abessive
retkuttamme
retkuittamme
instructive
comitative
—retkuinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
retkunne
retkunne
accusative
nom.
retkunne
retkunne
gen.
retkunne
genitive
retkunne
retkujenne
partitive
retkuanne
retkujanne
inessive
retkussanne
retkuissanne
elative
retkustanne
retkuistanne
illative
retkuunne
retkuihinne
adessive
retkullanne
retkuillanne
ablative
retkultanne
retkuiltanne
allative
retkullenne
retkuillenne
essive
retkunanne
retkuinanne
translative
retkuksenne
retkuiksenne
abessive
retkuttanne
retkuittanne
instructive
comitative
—retkuinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
retkunsa
retkunsa
accusative
nom.
retkunsa
retkunsa
gen.
retkunsa
genitive
retkunsa
retkujensa
partitive
retkuaan retkuansa
retkujaan retkujansa
inessive
retkussaan retkussansa
retkuissaan retkuissansa
elative
retkustaan retkustansa
retkuistaan retkuistansa
illative
retkuunsa
retkuihinsa
adessive
retkullaan retkullansa
retkuillaan retkuillansa
ablative
retkultaan retkultansa
retkuiltaan retkuiltansa
allative
retkulleen retkullensa
retkuilleen retkuillensa
essive
retkunaan retkunansa
retkuinaan retkuinansa
translative
retkukseen retkuksensa
retkuikseen retkuiksensa
abessive
retkuttaan retkuttansa
retkuittaan retkuittansa
instructive
comitative
—retkuineen retkuinensa :

##### Derived terms

* ketku
* mennä retkuun
* juopporetku

#### Further reading

* “retku”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-03

### Etymology 2
#### Pronunciation

* IPA: /ˈretkuˣ/, [ˈre̞t̪ku(ʔ)]
* Rhymes: -etku
* Hyphenation: ret‧ku

#### Verb

retku
* inflection of retkua:
** present active indicative connegative
** second-person singular present imperative
** second-person singular present active imperative connegative

## Serbo-Croatian
### Adjective

retku
* inflection of redak:
** indefinite masculine/neuter dative/locative singular
** feminine accusative singular

### Noun

retku (Cyrillic spelling ретку)
* dative/vocative/locative singular of rédak