# kaiho
## Finnish
### Etymology

From Proto-Finnic *kaiho (“harm, damage, loss”), from Proto-Uralic *kajša-w (“sickness”). Cognate with Estonian kahju, Ingrian kaiho, Karelian kaiho, Livonian ka’i, Võro kaih and Votic kaiho.

### Pronunciation

* IPA: /ˈkɑi̯ho/, [ˈkɑ̝i̯ɦo̞]
* Rhymes: -ɑiho
* Hyphenation: kai‧ho

### Noun

kaiho
* hopeless longing, saudade

#### Declension

Possessive forms of kaiho (Kotus type 1/valo, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
kaihoni
kaihoni
accusative
nom.
kaihoni
kaihoni
gen.
kaihoni
genitive
kaihoni
kaihojeni
partitive
kaihoani
kaihojani
inessive
kaihossani
kaihoissani
elative
kaihostani
kaihoistani
illative
kaihooni
kaihoihini
adessive
kaihollani
kaihoillani
ablative
kaiholtani
kaihoiltani
allative
kaiholleni
kaihoilleni
essive
kaihonani
kaihoinani
translative
kaihokseni
kaihoikseni
abessive
kaihottani
kaihoittani
instructive
comitative
—kaihoineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
kaihosi
kaihosi
accusative
nom.
kaihosi
kaihosi
gen.
kaihosi
genitive
kaihosi
kaihojesi
partitive
kaihoasi
kaihojasi
inessive
kaihossasi
kaihoissasi
elative
kaihostasi
kaihoistasi
illative
kaihoosi
kaihoihisi
adessive
kaihollasi
kaihoillasi
ablative
kaiholtasi
kaihoiltasi
allative
kaihollesi
kaihoillesi
essive
kaihonasi
kaihoinasi
translative
kaihoksesi
kaihoiksesi
abessive
kaihottasi
kaihoittasi
instructive
comitative
—kaihoinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
kaihomme
kaihomme
accusative
nom.
kaihomme
kaihomme
gen.
kaihomme
genitive
kaihomme
kaihojemme
partitive
kaihoamme
kaihojamme
inessive
kaihossamme
kaihoissamme
elative
kaihostamme
kaihoistamme
illative
kaihoomme
kaihoihimme
adessive
kaihollamme
kaihoillamme
ablative
kaiholtamme
kaihoiltamme
allative
kaihollemme
kaihoillemme
essive
kaihonamme
kaihoinamme
translative
kaihoksemme
kaihoiksemme
abessive
kaihottamme
kaihoittamme
instructive
comitative
—kaihoinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
kaihonne
kaihonne
accusative
nom.
kaihonne
kaihonne
gen.
kaihonne
genitive
kaihonne
kaihojenne
partitive
kaihoanne
kaihojanne
inessive
kaihossanne
kaihoissanne
elative
kaihostanne
kaihoistanne
illative
kaihoonne
kaihoihinne
adessive
kaihollanne
kaihoillanne
ablative
kaiholtanne
kaihoiltanne
allative
kaihollenne
kaihoillenne
essive
kaihonanne
kaihoinanne
translative
kaihoksenne
kaihoiksenne
abessive
kaihottanne
kaihoittanne
instructive
comitative
—kaihoinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
kaihonsa
kaihonsa
accusative
nom.
kaihonsa
kaihonsa
gen.
kaihonsa
genitive
kaihonsa
kaihojensa
partitive
kaihoaan kaihoansa
kaihojaan kaihojansa
inessive
kaihossaan kaihossansa
kaihoissaan kaihoissansa
elative
kaihostaan kaihostansa
kaihoistaan kaihoistansa
illative
kaihoonsa
kaihoihinsa
adessive
kaihollaan kaihollansa
kaihoillaan kaihoillansa
ablative
kaiholtaan kaiholtansa
kaihoiltaan kaihoiltansa
allative
kaiholleen kaihollensa
kaihoilleen kaihoillensa
essive
kaihonaan kaihonansa
kaihoinaan kaihoinansa
translative
kaihokseen kaihoksensa
kaihoikseen kaihoiksensa
abessive
kaihottaan kaihottansa
kaihoittaan kaihoittansa
instructive
comitative
—kaihoineen kaihoinensa :

#### Derived terms

* kaihertaa
* kaihoisa
* kaihota
* kaihomieli
* kaihonkukka

### References

* ↑ Junttila, Santeri, Kallio, Petri, Holopainen, Sampsa, Kuokkala, Juha, Pystynen, Juho, editors (2020–), “kaiho”, in Suomen vanhimman sanaston etymologinen verkkosanakirja‎ (in Finnish), retrieved 2024-01-01

### Further reading

* “kaiho”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

### Anagrams

* ahkio, haiko, hikoa, kihoa

## Ingrian
### Etymology

From Proto-Finnic *kaiho. Cognates include Finnish kaiho and Estonian kahju.

### Pronunciation

* (Ala-Laukaa) IPA: /ˈkɑi̯ho/, [ˈkɑi̯hŏ̞̥]
* (Soikkola) IPA: /ˈkɑi̯ho/, [ˈkɑi̯ho̞]
* Rhymes: -ɑi̯ho
* Hyphenation: kai‧ho

### Noun

kaiho
* whining
* craving, longing
** 1915, Volmari Porkka, “1149a. Soikkola. III 10 b”, in Väinö Salminen, editor, Suomen Kansan Vanhat Runot. Länsi-Inkerin runot‎, volume III1, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, lines 5-6:Kelle on linnaa ikkäävä, // Kelle on kaiho Kaarastaa,Whoever has his boring city, // Whoever has a longing for Kaarasta,
* loss, damage

#### Synonyms

* (longing): ikävä

#### Derived terms

* kaihota

#### Descendants

* → Votic: kaiho

### References

* Ruben E. Nirvi (1971) Inkeroismurteiden Sanakirja, Helsinki: Suomalais-Ugrilainen Seura, page 123

## Votic
### Etymology

Borrowed from Ingrian kaiho.

### Pronunciation

* (Luutsa, Liivtšülä) IPA: /ˈkɑi̯ho/, [ˈkɑi̯ho]
* Rhymes: -ɑi̯ho
* Hyphenation: kai‧ho

### Noun

kaiho
* loss, damage, harm

#### Inflection
### References

* Hallap, V., Adler, E., Grünberg, S., Leppik, M. (2012) “kaiho”, in Vadja keele sõnaraamat [A dictionary of the Votic language], 2nd edition, Tallinn