# kyrmy
## Finnish
### Etymology

Unknown, possibly sound-symbolic; perhaps inspired by kyyry (kyyry + -mV?)

### Pronunciation

* IPA: /ˈkyrmy/, [ˈk̟yrmy]
* Rhymes: -yrmy
* Hyphenation: kyr‧my

### Noun

kyrmy
* A person or animal with a hump neck; rarely as short form of kyrmyniska (“hump neck”).
* (figuratively) An unfriendly, morose or sullen person.

#### Declension

Possessive forms of kyrmy (Kotus type 1/valo, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
kyrmyni
kyrmyni
accusative
nom.
kyrmyni
kyrmyni
gen.
kyrmyni
genitive
kyrmyni
kyrmyjeni
partitive
kyrmyäni
kyrmyjäni
inessive
kyrmyssäni
kyrmyissäni
elative
kyrmystäni
kyrmyistäni
illative
kyrmyyni
kyrmyihini
adessive
kyrmylläni
kyrmyilläni
ablative
kyrmyltäni
kyrmyiltäni
allative
kyrmylleni
kyrmyilleni
essive
kyrmynäni
kyrmyinäni
translative
kyrmykseni
kyrmyikseni
abessive
kyrmyttäni
kyrmyittäni
instructive
comitative
—kyrmyineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
kyrmysi
kyrmysi
accusative
nom.
kyrmysi
kyrmysi
gen.
kyrmysi
genitive
kyrmysi
kyrmyjesi
partitive
kyrmyäsi
kyrmyjäsi
inessive
kyrmyssäsi
kyrmyissäsi
elative
kyrmystäsi
kyrmyistäsi
illative
kyrmyysi
kyrmyihisi
adessive
kyrmylläsi
kyrmyilläsi
ablative
kyrmyltäsi
kyrmyiltäsi
allative
kyrmyllesi
kyrmyillesi
essive
kyrmynäsi
kyrmyinäsi
translative
kyrmyksesi
kyrmyiksesi
abessive
kyrmyttäsi
kyrmyittäsi
instructive
comitative
—kyrmyinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
kyrmymme
kyrmymme
accusative
nom.
kyrmymme
kyrmymme
gen.
kyrmymme
genitive
kyrmymme
kyrmyjemme
partitive
kyrmyämme
kyrmyjämme
inessive
kyrmyssämme
kyrmyissämme
elative
kyrmystämme
kyrmyistämme
illative
kyrmyymme
kyrmyihimme
adessive
kyrmyllämme
kyrmyillämme
ablative
kyrmyltämme
kyrmyiltämme
allative
kyrmyllemme
kyrmyillemme
essive
kyrmynämme
kyrmyinämme
translative
kyrmyksemme
kyrmyiksemme
abessive
kyrmyttämme
kyrmyittämme
instructive
comitative
—kyrmyinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
kyrmynne
kyrmynne
accusative
nom.
kyrmynne
kyrmynne
gen.
kyrmynne
genitive
kyrmynne
kyrmyjenne
partitive
kyrmyänne
kyrmyjänne
inessive
kyrmyssänne
kyrmyissänne
elative
kyrmystänne
kyrmyistänne
illative
kyrmyynne
kyrmyihinne
adessive
kyrmyllänne
kyrmyillänne
ablative
kyrmyltänne
kyrmyiltänne
allative
kyrmyllenne
kyrmyillenne
essive
kyrmynänne
kyrmyinänne
translative
kyrmyksenne
kyrmyiksenne
abessive
kyrmyttänne
kyrmyittänne
instructive
comitative
—kyrmyinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
kyrmynsä
kyrmynsä
accusative
nom.
kyrmynsä
kyrmynsä
gen.
kyrmynsä
genitive
kyrmynsä
kyrmyjensä
partitive
kyrmyään kyrmyänsä
kyrmyjään kyrmyjänsä
inessive
kyrmyssään kyrmyssänsä
kyrmyissään kyrmyissänsä
elative
kyrmystään kyrmystänsä
kyrmyistään kyrmyistänsä
illative
kyrmyynsä
kyrmyihinsä
adessive
kyrmyllään kyrmyllänsä
kyrmyillään kyrmyillänsä
ablative
kyrmyltään kyrmyltänsä
kyrmyiltään kyrmyiltänsä
allative
kyrmylleen kyrmyllensä
kyrmyilleen kyrmyillensä
essive
kyrmynään kyrmynänsä
kyrmyinään kyrmyinänsä
translative
kyrmykseen kyrmyksensä
kyrmyikseen kyrmyiksensä
abessive
kyrmyttään kyrmyttänsä
kyrmyittään kyrmyittänsä
instructive
comitative
—kyrmyineen kyrmyinensä :

#### Synonyms

* (unfriendly person): yrmy

#### Derived terms

* kyrmistää
* kyrmyssä
* kyrmyahven
* kyrmyniska
* kyrmyselkäinen

### References

* ↑ Nikkilä, Osmo. Nopea → nopsa, selkeä → selvä. Suffiksinvaihto ja suomen sanojen etymologiointi., in Urho Määttä & Klaus Laalo (ed.), Kirjoituksia muoto- ja merkitysopista, pp. 77–101. Folia Fennistica & Linguistica 21. Tampere. 1998