# ravittu
## Finnish
### Etymology

ravita (“to nourish”) +‎ -ttu

### Pronunciation

* IPA: /ˈrɑʋitːu(ˣ)/, [ˈrɑ̝ʋit̪ːu(ʔ)]
* Rhymes: -ɑʋitːu
* Hyphenation: ra‧vit‧tu

### Participle

ravittu
* past passive participle of ravita

#### Declension

Possessive forms of ravittu (Kotus type 1*C/valo, tt-t gradation) :
Rare. Only used with substantive adjectives. :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
ravittuni
ravittuni
accusative
nom.
ravittuni
ravittuni
gen.
ravittuni
genitive
ravittuni
ravittujeni
partitive
ravittuani
ravittujani
inessive
ravitussani
ravituissani
elative
ravitustani
ravituistani
illative
ravittuuni
ravittuihini
adessive
ravitullani
ravituillani
ablative
ravitultani
ravituiltani
allative
ravitulleni
ravituilleni
essive
ravittunani
ravittuinani
translative
ravitukseni
ravituikseni
abessive
ravituttani
ravituittani
instructive
comitative
—ravittuineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
ravittusi
ravittusi
accusative
nom.
ravittusi
ravittusi
gen.
ravittusi
genitive
ravittusi
ravittujesi
partitive
ravittuasi
ravittujasi
inessive
ravitussasi
ravituissasi
elative
ravitustasi
ravituistasi
illative
ravittuusi
ravittuihisi
adessive
ravitullasi
ravituillasi
ablative
ravitultasi
ravituiltasi
allative
ravitullesi
ravituillesi
essive
ravittunasi
ravittuinasi
translative
ravituksesi
ravituiksesi
abessive
ravituttasi
ravituittasi
instructive
comitative
—ravittuinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
ravittumme
ravittumme
accusative
nom.
ravittumme
ravittumme
gen.
ravittumme
genitive
ravittumme
ravittujemme
partitive
ravittuamme
ravittujamme
inessive
ravitussamme
ravituissamme
elative
ravitustamme
ravituistamme
illative
ravittuumme
ravittuihimme
adessive
ravitullamme
ravituillamme
ablative
ravitultamme
ravituiltamme
allative
ravitullemme
ravituillemme
essive
ravittunamme
ravittuinamme
translative
ravituksemme
ravituiksemme
abessive
ravituttamme
ravituittamme
instructive
comitative
—ravittuinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
ravittunne
ravittunne
accusative
nom.
ravittunne
ravittunne
gen.
ravittunne
genitive
ravittunne
ravittujenne
partitive
ravittuanne
ravittujanne
inessive
ravitussanne
ravituissanne
elative
ravitustanne
ravituistanne
illative
ravittuunne
ravittuihinne
adessive
ravitullanne
ravituillanne
ablative
ravitultanne
ravituiltanne
allative
ravitullenne
ravituillenne
essive
ravittunanne
ravittuinanne
translative
ravituksenne
ravituiksenne
abessive
ravituttanne
ravituittanne
instructive
comitative
—ravittuinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
ravittunsa
ravittunsa
accusative
nom.
ravittunsa
ravittunsa
gen.
ravittunsa
genitive
ravittunsa
ravittujensa
partitive
ravittuaan ravittuansa
ravittujaan ravittujansa
inessive
ravitussaan ravitussansa
ravituissaan ravituissansa
elative
ravitustaan ravitustansa
ravituistaan ravituistansa
illative
ravittuunsa
ravittuihinsa
adessive
ravitullaan ravitullansa
ravituillaan ravituillansa
ablative
ravitultaan ravitultansa
ravituiltaan ravituiltansa
allative
ravitulleen ravitullensa
ravituilleen ravituillensa
essive
ravittunaan ravittunansa
ravittuinaan ravittuinansa
translative
ravitukseen ravituksensa
ravituikseen ravituiksensa
abessive
ravituttaan ravituttansa
ravituittaan ravituittansa
instructive
comitative
—ravittuineen ravittuinensa :

#### Derived terms

* aliravittu
* virheravittu
* yliravittu

### Verb

ravittu
* past passive indicative connegative of ravita

### Anagrams

* ruvitta