# kimeä
## Finnish
### Etymology

Onomatopoeic root +‎ -eä

### Pronunciation

* IPA: /ˈkimeæ/, [ˈk̟ime̞æ]
* Rhymes: -imeæ
* Hyphenation: ki‧meä

### Adjective

kimeä (comparative kimeämpi, superlative kimein)
* shrill

#### Declension

Possessive forms of kimeä (Kotus type 15/korkea, no gradation) :
Rare. Only used with substantive adjectives. :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
kimeäni
kimeäni
accusative
nom.
kimeäni
kimeäni
gen.
kimeäni
genitive
kimeäni
kimeideni kimeitteni kimeäini $^{rare}$
partitive
kimeääni kimeätäni
kimeitäni
inessive
kimeässäni
kimeissäni
elative
kimeästäni
kimeistäni
illative
kimeääni
kimeisiini kimeihini
adessive
kimeälläni
kimeilläni
ablative
kimeältäni
kimeiltäni
allative
kimeälleni
kimeilleni
essive
kimeänäni
kimeinäni
translative
kimeäkseni
kimeikseni
abessive
kimeättäni
kimeittäni
instructive
comitative
—kimeineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
kimeäsi
kimeäsi
accusative
nom.
kimeäsi
kimeäsi
gen.
kimeäsi
genitive
kimeäsi
kimeidesi kimeittesi kimeäisi $^{rare}$
partitive
kimeääsi kimeätäsi
kimeitäsi
inessive
kimeässäsi
kimeissäsi
elative
kimeästäsi
kimeistäsi
illative
kimeääsi
kimeisiisi kimeihisi
adessive
kimeälläsi
kimeilläsi
ablative
kimeältäsi
kimeiltäsi
allative
kimeällesi
kimeillesi
essive
kimeänäsi
kimeinäsi
translative
kimeäksesi
kimeiksesi
abessive
kimeättäsi
kimeittäsi
instructive
comitative
—kimeinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
kimeämme
kimeämme
accusative
nom.
kimeämme
kimeämme
gen.
kimeämme
genitive
kimeämme
kimeidemme kimeittemme kimeäimme $^{rare}$
partitive
kimeäämme kimeätämme
kimeitämme
inessive
kimeässämme
kimeissämme
elative
kimeästämme
kimeistämme
illative
kimeäämme
kimeisiimme kimeihimme
adessive
kimeällämme
kimeillämme
ablative
kimeältämme
kimeiltämme
allative
kimeällemme
kimeillemme
essive
kimeänämme
kimeinämme
translative
kimeäksemme
kimeiksemme
abessive
kimeättämme
kimeittämme
instructive
comitative
—kimeinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
kimeänne
kimeänne
accusative
nom.
kimeänne
kimeänne
gen.
kimeänne
genitive
kimeänne
kimeidenne kimeittenne kimeäinne $^{rare}$
partitive
kimeäänne kimeätänne
kimeitänne
inessive
kimeässänne
kimeissänne
elative
kimeästänne
kimeistänne
illative
kimeäänne
kimeisiinne kimeihinne
adessive
kimeällänne
kimeillänne
ablative
kimeältänne
kimeiltänne
allative
kimeällenne
kimeillenne
essive
kimeänänne
kimeinänne
translative
kimeäksenne
kimeiksenne
abessive
kimeättänne
kimeittänne
instructive
comitative
—kimeinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
kimeänsä
kimeänsä
accusative
nom.
kimeänsä
kimeänsä
gen.
kimeänsä
genitive
kimeänsä
kimeidensä kimeittensä kimeäinsä $^{rare}$
partitive
kimeätään kimeäänsä kimeätänsä
kimeitään kimeitänsä
inessive
kimeässään kimeässänsä
kimeissään kimeissänsä
elative
kimeästään kimeästänsä
kimeistään kimeistänsä
illative
kimeäänsä
kimeisiinsä kimeihinsä
adessive
kimeällään kimeällänsä
kimeillään kimeillänsä
ablative
kimeältään kimeältänsä
kimeiltään kimeiltänsä
allative
kimeälleen kimeällensä
kimeilleen kimeillensä
essive
kimeänään kimeänänsä
kimeinään kimeinänsä
translative
kimeäkseen kimeäksensä
kimeikseen kimeiksensä
abessive
kimeättään kimeättänsä
kimeittään kimeittänsä
instructive
comitative
—kimeineen kimeinensä :

#### Derived terms

* kimakka
* kimeys
* kimeästi
* kimittää
* kimeä-ääninen

### Further reading

* “kimeä”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

### Anagrams

* meikä, mäike