# kenno
## Finnish
### Etymology

From Proto-Finnic *kënno, borrowed from early Proto-Germanic *hennǭ, (later *hinnǭ), whence Swedish hinna (“membrane, coating”).

### Pronunciation

* IPA: /ˈkenːo/, [ˈk̟e̞nːo̞]
* Rhymes: -enːo
* Hyphenation: ken‧no

### Noun

kenno
* honeycomb, a cell in a honeycomb
* (electronics) cell
* Ellipsis of kuvakenno (“image sensor”).
* a carton resembling a honeycomb
    munakenno ― egg carton

#### Declension

Possessive forms of kenno (Kotus type 1/valo, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
kennoni
kennoni
accusative
nom.
kennoni
kennoni
gen.
kennoni
genitive
kennoni
kennojeni
partitive
kennoani
kennojani
inessive
kennossani
kennoissani
elative
kennostani
kennoistani
illative
kennooni
kennoihini
adessive
kennollani
kennoillani
ablative
kennoltani
kennoiltani
allative
kennolleni
kennoilleni
essive
kennonani
kennoinani
translative
kennokseni
kennoikseni
abessive
kennottani
kennoittani
instructive
comitative
—kennoineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
kennosi
kennosi
accusative
nom.
kennosi
kennosi
gen.
kennosi
genitive
kennosi
kennojesi
partitive
kennoasi
kennojasi
inessive
kennossasi
kennoissasi
elative
kennostasi
kennoistasi
illative
kennoosi
kennoihisi
adessive
kennollasi
kennoillasi
ablative
kennoltasi
kennoiltasi
allative
kennollesi
kennoillesi
essive
kennonasi
kennoinasi
translative
kennoksesi
kennoiksesi
abessive
kennottasi
kennoittasi
instructive
comitative
—kennoinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
kennomme
kennomme
accusative
nom.
kennomme
kennomme
gen.
kennomme
genitive
kennomme
kennojemme
partitive
kennoamme
kennojamme
inessive
kennossamme
kennoissamme
elative
kennostamme
kennoistamme
illative
kennoomme
kennoihimme
adessive
kennollamme
kennoillamme
ablative
kennoltamme
kennoiltamme
allative
kennollemme
kennoillemme
essive
kennonamme
kennoinamme
translative
kennoksemme
kennoiksemme
abessive
kennottamme
kennoittamme
instructive
comitative
—kennoinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
kennonne
kennonne
accusative
nom.
kennonne
kennonne
gen.
kennonne
genitive
kennonne
kennojenne
partitive
kennoanne
kennojanne
inessive
kennossanne
kennoissanne
elative
kennostanne
kennoistanne
illative
kennoonne
kennoihinne
adessive
kennollanne
kennoillanne
ablative
kennoltanne
kennoiltanne
allative
kennollenne
kennoillenne
essive
kennonanne
kennoinanne
translative
kennoksenne
kennoiksenne
abessive
kennottanne
kennoittanne
instructive
comitative
—kennoinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
kennonsa
kennonsa
accusative
nom.
kennonsa
kennonsa
gen.
kennonsa
genitive
kennonsa
kennojensa
partitive
kennoaan kennoansa
kennojaan kennojansa
inessive
kennossaan kennossansa
kennoissaan kennoissansa
elative
kennostaan kennostansa
kennoistaan kennoistansa
illative
kennoonsa
kennoihinsa
adessive
kennollaan kennollansa
kennoillaan kennoillansa
ablative
kennoltaan kennoltansa
kennoiltaan kennoiltansa
allative
kennolleen kennollensa
kennoilleen kennoillensa
essive
kennonaan kennonansa
kennoinaan kennoinansa
translative
kennokseen kennoksensa
kennoikseen kennoiksensa
abessive
kennottaan kennottansa
kennoittaan kennoittansa
instructive
comitative
—kennoineen kennoinensa :

#### Derived terms

* kennomainen
* kennosto
* akkukenno
* aurinkokenno
* emokenno
* hunajakenno
* kennoharkko
* kennokaavio
* kennokakku
* kennoreaktio
* kuvakenno
* mehiläiskenno
* munakenno
* pakkauskenno
* polttokenno
* valokenno
* vetykenno
* virtauskenno

### References

* Häkkinen, Kaisa (2004) Nykysuomen etymologinen sanakirja [Modern Finnish Etymological Dictionary] (in Finnish), Juva: WSOY, →ISBN

### Further reading

* “kenno”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02