# turmio
## Finnish
### Etymology

turma +‎ -io

### Pronunciation

* IPA: /ˈturmio/, [ˈt̪urmio̞]
* Rhymes: -urmio
* Hyphenation: tur‧mio

### Noun

turmio
* ruin (something which leads to serious troubles)

#### Declension

Possessive forms of turmio (Kotus type 3/valtio, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
turmioni
turmioni
accusative
nom.
turmioni
turmioni
gen.
turmioni
genitive
turmioni
turmioideni turmioitteni
partitive
turmiotani
turmioitani
inessive
turmiossani
turmioissani
elative
turmiostani
turmioistani
illative
turmiooni
turmioihini
adessive
turmiollani
turmioillani
ablative
turmioltani
turmioiltani
allative
turmiolleni
turmioilleni
essive
turmionani
turmioinani
translative
turmiokseni
turmioikseni
abessive
turmiottani
turmioittani
instructive
comitative
—turmioineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
turmiosi
turmiosi
accusative
nom.
turmiosi
turmiosi
gen.
turmiosi
genitive
turmiosi
turmioidesi turmioittesi
partitive
turmiotasi
turmioitasi
inessive
turmiossasi
turmioissasi
elative
turmiostasi
turmioistasi
illative
turmioosi
turmioihisi
adessive
turmiollasi
turmioillasi
ablative
turmioltasi
turmioiltasi
allative
turmiollesi
turmioillesi
essive
turmionasi
turmioinasi
translative
turmioksesi
turmioiksesi
abessive
turmiottasi
turmioittasi
instructive
comitative
—turmioinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
turmiomme
turmiomme
accusative
nom.
turmiomme
turmiomme
gen.
turmiomme
genitive
turmiomme
turmioidemme turmioittemme
partitive
turmiotamme
turmioitamme
inessive
turmiossamme
turmioissamme
elative
turmiostamme
turmioistamme
illative
turmioomme
turmioihimme
adessive
turmiollamme
turmioillamme
ablative
turmioltamme
turmioiltamme
allative
turmiollemme
turmioillemme
essive
turmionamme
turmioinamme
translative
turmioksemme
turmioiksemme
abessive
turmiottamme
turmioittamme
instructive
comitative
—turmioinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
turmionne
turmionne
accusative
nom.
turmionne
turmionne
gen.
turmionne
genitive
turmionne
turmioidenne turmioittenne
partitive
turmiotanne
turmioitanne
inessive
turmiossanne
turmioissanne
elative
turmiostanne
turmioistanne
illative
turmioonne
turmioihinne
adessive
turmiollanne
turmioillanne
ablative
turmioltanne
turmioiltanne
allative
turmiollenne
turmioillenne
essive
turmionanne
turmioinanne
translative
turmioksenne
turmioiksenne
abessive
turmiottanne
turmioittanne
instructive
comitative
—turmioinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
turmionsa
turmionsa
accusative
nom.
turmionsa
turmionsa
gen.
turmionsa
genitive
turmionsa
turmioidensa turmioittensa
partitive
turmiotaan turmiotansa
turmioitaan turmioitansa
inessive
turmiossaan turmiossansa
turmioissaan turmioissansa
elative
turmiostaan turmiostansa
turmioistaan turmioistansa
illative
turmioonsa
turmioihinsa
adessive
turmiollaan turmiollansa
turmioillaan turmioillansa
ablative
turmioltaan turmioltansa
turmioiltaan turmioiltansa
allative
turmiolleen turmiollensa
turmioilleen turmioillensa
essive
turmionaan turmionansa
turmioinaan turmioinansa
translative
turmiokseen turmioksensa
turmioikseen turmioiksensa
abessive
turmiottaan turmiottansa
turmioittaan turmioittansa
instructive
comitative
—turmioineen turmioinensa :

#### Derived terms

* turmiollinen

### Further reading

* “turmio”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-03

### Anagrams

* torium