# kirnu
## Finnish
### Etymology

From Proto-Finnic *kirnu, borrowed from Proto-Norse [Term?], from Proto-Germanic *kirnijǭ (“churn”).

### Pronunciation

* IPA: /ˈkirnu/, [ˈk̟irnu]
* Rhymes: -irnu
* Hyphenation: kir‧nu

### Noun

kirnu
* churn

#### Declension

Possessive forms of kirnu (Kotus type 1/valo, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
kirnuni
kirnuni
accusative
nom.
kirnuni
kirnuni
gen.
kirnuni
genitive
kirnuni
kirnujeni
partitive
kirnuani
kirnujani
inessive
kirnussani
kirnuissani
elative
kirnustani
kirnuistani
illative
kirnuuni
kirnuihini
adessive
kirnullani
kirnuillani
ablative
kirnultani
kirnuiltani
allative
kirnulleni
kirnuilleni
essive
kirnunani
kirnuinani
translative
kirnukseni
kirnuikseni
abessive
kirnuttani
kirnuittani
instructive
comitative
—kirnuineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
kirnusi
kirnusi
accusative
nom.
kirnusi
kirnusi
gen.
kirnusi
genitive
kirnusi
kirnujesi
partitive
kirnuasi
kirnujasi
inessive
kirnussasi
kirnuissasi
elative
kirnustasi
kirnuistasi
illative
kirnuusi
kirnuihisi
adessive
kirnullasi
kirnuillasi
ablative
kirnultasi
kirnuiltasi
allative
kirnullesi
kirnuillesi
essive
kirnunasi
kirnuinasi
translative
kirnuksesi
kirnuiksesi
abessive
kirnuttasi
kirnuittasi
instructive
comitative
—kirnuinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
kirnumme
kirnumme
accusative
nom.
kirnumme
kirnumme
gen.
kirnumme
genitive
kirnumme
kirnujemme
partitive
kirnuamme
kirnujamme
inessive
kirnussamme
kirnuissamme
elative
kirnustamme
kirnuistamme
illative
kirnuumme
kirnuihimme
adessive
kirnullamme
kirnuillamme
ablative
kirnultamme
kirnuiltamme
allative
kirnullemme
kirnuillemme
essive
kirnunamme
kirnuinamme
translative
kirnuksemme
kirnuiksemme
abessive
kirnuttamme
kirnuittamme
instructive
comitative
—kirnuinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
kirnunne
kirnunne
accusative
nom.
kirnunne
kirnunne
gen.
kirnunne
genitive
kirnunne
kirnujenne
partitive
kirnuanne
kirnujanne
inessive
kirnussanne
kirnuissanne
elative
kirnustanne
kirnuistanne
illative
kirnuunne
kirnuihinne
adessive
kirnullanne
kirnuillanne
ablative
kirnultanne
kirnuiltanne
allative
kirnullenne
kirnuillenne
essive
kirnunanne
kirnuinanne
translative
kirnuksenne
kirnuiksenne
abessive
kirnuttanne
kirnuittanne
instructive
comitative
—kirnuinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
kirnunsa
kirnunsa
accusative
nom.
kirnunsa
kirnunsa
gen.
kirnunsa
genitive
kirnunsa
kirnujensa
partitive
kirnuaan kirnuansa
kirnujaan kirnujansa
inessive
kirnussaan kirnussansa
kirnuissaan kirnuissansa
elative
kirnustaan kirnustansa
kirnuistaan kirnuistansa
illative
kirnuunsa
kirnuihinsa
adessive
kirnullaan kirnullansa
kirnuillaan kirnuillansa
ablative
kirnultaan kirnultansa
kirnuiltaan kirnuiltansa
allative
kirnulleen kirnullensa
kirnuilleen kirnuillensa
essive
kirnunaan kirnunansa
kirnuinaan kirnuinansa
translative
kirnukseen kirnuksensa
kirnuikseen kirnuiksensa
abessive
kirnuttaan kirnuttansa
kirnuittaan kirnuittansa
instructive
comitative
—kirnuineen kirnuinensa :

#### Derived terms

* kirnuta
* kirnuuntua
* kirnuutua
* hiidenkirnu
* kirnunmäntä
* kirnupiimä
* voikirnu

### Further reading

* “kirnu”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

### Anagrams

* kirun, kurin, kurni, rikun, rukin, urkin

## Ingrian
### Etymology

Cognates include Finnish kirnu and Estonian kirn.

### Pronunciation

* (Ala-Laukaa) IPA: /ˈkirnu/, [ˈkirnŭ̥]
* (Soikkola) IPA: /ˈkirnu/, [ˈkirnu]
* Rhymes: -irnu
* Hyphenation: kir‧nu

### Noun

kirnu
* churn

#### Synonyms

* hörsky (dialectal)

#### Derived terms

* kirnumaito
* kirnuta
* voikirnu

### References

* Ruben E. Nirvi (1971) Inkeroismurteiden Sanakirja, Helsinki: Suomalais-Ugrilainen Seura, page 168