# veikka
## Finnish
### Etymology

Variant of veikko.

### Pronunciation

* IPA: /ˈʋei̯kːɑ/, [ˈʋe̞i̯kːɑ̝]
* Rhymes: -eikːɑ
* Hyphenation: veik‧ka

### Noun

veikka (colloquial)
* guy

#### Declension

Possessive forms of veikka (Kotus type 9/kala, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
veikkani
veikkani
accusative
nom.
veikkani
veikkani
gen.
veikkani
genitive
veikkani
veikkojeni veikkaini $^{rare}$
partitive
veikkaani
veikkojani
inessive
veikkassani
veikkoissani
elative
veikkastani
veikkoistani
illative
veikkaani
veikkoihini
adessive
veikkallani
veikkoillani
ablative
veikkaltani
veikkoiltani
allative
veikkalleni
veikkoilleni
essive
veikkanani
veikkoinani
translative
veikkakseni
veikkoikseni
abessive
veikkattani
veikkoittani
instructive
comitative
—veikkoineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
veikkasi
veikkasi
accusative
nom.
veikkasi
veikkasi
gen.
veikkasi
genitive
veikkasi
veikkojesi veikkaisi $^{rare}$
partitive
veikkaasi
veikkojasi
inessive
veikkassasi
veikkoissasi
elative
veikkastasi
veikkoistasi
illative
veikkaasi
veikkoihisi
adessive
veikkallasi
veikkoillasi
ablative
veikkaltasi
veikkoiltasi
allative
veikkallesi
veikkoillesi
essive
veikkanasi
veikkoinasi
translative
veikkaksesi
veikkoiksesi
abessive
veikkattasi
veikkoittasi
instructive
comitative
—veikkoinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
veikkamme
veikkamme
accusative
nom.
veikkamme
veikkamme
gen.
veikkamme
genitive
veikkamme
veikkojemme veikkaimme $^{rare}$
partitive
veikkaamme
veikkojamme
inessive
veikkassamme
veikkoissamme
elative
veikkastamme
veikkoistamme
illative
veikkaamme
veikkoihimme
adessive
veikkallamme
veikkoillamme
ablative
veikkaltamme
veikkoiltamme
allative
veikkallemme
veikkoillemme
essive
veikkanamme
veikkoinamme
translative
veikkaksemme
veikkoiksemme
abessive
veikkattamme
veikkoittamme
instructive
comitative
—veikkoinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
veikkanne
veikkanne
accusative
nom.
veikkanne
veikkanne
gen.
veikkanne
genitive
veikkanne
veikkojenne veikkainne $^{rare}$
partitive
veikkaanne
veikkojanne
inessive
veikkassanne
veikkoissanne
elative
veikkastanne
veikkoistanne
illative
veikkaanne
veikkoihinne
adessive
veikkallanne
veikkoillanne
ablative
veikkaltanne
veikkoiltanne
allative
veikkallenne
veikkoillenne
essive
veikkananne
veikkoinanne
translative
veikkaksenne
veikkoiksenne
abessive
veikkattanne
veikkoittanne
instructive
comitative
—veikkoinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
veikkansa
veikkansa
accusative
nom.
veikkansa
veikkansa
gen.
veikkansa
genitive
veikkansa
veikkojensa veikkainsa $^{rare}$
partitive
veikkaansa
veikkojaan veikkojansa
inessive
veikkassaan veikkassansa
veikkoissaan veikkoissansa
elative
veikkastaan veikkastansa
veikkoistaan veikkoistansa
illative
veikkaansa
veikkoihinsa
adessive
veikkallaan veikkallansa
veikkoillaan veikkoillansa
ablative
veikkaltaan veikkaltansa
veikkoiltaan veikkoiltansa
allative
veikkalleen veikkallensa
veikkoilleen veikkoillensa
essive
veikkanaan veikkanansa
veikkoinaan veikkoinansa
translative
veikkakseen veikkaksensa
veikkoikseen veikkoiksensa
abessive
veikkattaan veikkattansa
veikkoittaan veikkoittansa
instructive
comitative
—veikkoineen veikkoinensa :

#### Derived terms

* saman veikkainen
* samanveikkainen

### Further reading

* “veikka”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-04