# kuuluminen
## Finnish
### Etymology

kuulua +‎ -minen

### Pronunciation

* IPA: /ˈkuːluminen/, [ˈkuːluˌmine̞n]
* Rhymes: -inen
* Hyphenation: kuu‧lu‧mi‧nen

### Noun

kuuluminen
* verbal noun of kuulua
** being heard
** belonging (in) (the act of belonging somewhere)

#### Declension

Possessive forms of kuuluminen (Kotus type 38/nainen, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
kuulumiseni
kuulumiseni
accusative
nom.
kuulumiseni
kuulumiseni
gen.
kuulumiseni
genitive
kuulumiseni
kuulumisteni kuulumisieni
partitive
kuulumistani
kuulumisiani
inessive
kuulumisessani
kuulumisissani
elative
kuulumisestani
kuulumisistani
illative
kuulumiseeni
kuulumisiini
adessive
kuulumisellani
kuulumisillani
ablative
kuulumiseltani
kuulumisiltani
allative
kuulumiselleni
kuulumisilleni
essive
kuulumisenani
kuulumisinani
translative
kuulumisekseni
kuulumisikseni
abessive
kuulumisettani
kuulumisittani
instructive
comitative
—kuulumisineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
kuulumisesi
kuulumisesi
accusative
nom.
kuulumisesi
kuulumisesi
gen.
kuulumisesi
genitive
kuulumisesi
kuulumistesi kuulumisiesi
partitive
kuulumistasi
kuulumisiasi
inessive
kuulumisessasi
kuulumisissasi
elative
kuulumisestasi
kuulumisistasi
illative
kuulumiseesi
kuulumisiisi
adessive
kuulumisellasi
kuulumisillasi
ablative
kuulumiseltasi
kuulumisiltasi
allative
kuulumisellesi
kuulumisillesi
essive
kuulumisenasi
kuulumisinasi
translative
kuulumiseksesi
kuulumisiksesi
abessive
kuulumisettasi
kuulumisittasi
instructive
comitative
—kuulumisinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
kuulumisemme
kuulumisemme
accusative
nom.
kuulumisemme
kuulumisemme
gen.
kuulumisemme
genitive
kuulumisemme
kuulumistemme kuulumisiemme
partitive
kuulumistamme
kuulumisiamme
inessive
kuulumisessamme
kuulumisissamme
elative
kuulumisestamme
kuulumisistamme
illative
kuulumiseemme
kuulumisiimme
adessive
kuulumisellamme
kuulumisillamme
ablative
kuulumiseltamme
kuulumisiltamme
allative
kuulumisellemme
kuulumisillemme
essive
kuulumisenamme
kuulumisinamme
translative
kuulumiseksemme
kuulumisiksemme
abessive
kuulumisettamme
kuulumisittamme
instructive
comitative
—kuulumisinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
kuulumisenne
kuulumisenne
accusative
nom.
kuulumisenne
kuulumisenne
gen.
kuulumisenne
genitive
kuulumisenne
kuulumistenne kuulumisienne
partitive
kuulumistanne
kuulumisianne
inessive
kuulumisessanne
kuulumisissanne
elative
kuulumisestanne
kuulumisistanne
illative
kuulumiseenne
kuulumisiinne
adessive
kuulumisellanne
kuulumisillanne
ablative
kuulumiseltanne
kuulumisiltanne
allative
kuulumisellenne
kuulumisillenne
essive
kuulumisenanne
kuulumisinanne
translative
kuulumiseksenne
kuulumisiksenne
abessive
kuulumisettanne
kuulumisittanne
instructive
comitative
—kuulumisinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
kuulumisensa
kuulumisensa
accusative
nom.
kuulumisensa
kuulumisensa
gen.
kuulumisensa
genitive
kuulumisensa
kuulumistensa kuulumisiensa
partitive
kuulumistaan kuulumistansa
kuulumisiaan kuulumisiansa
inessive
kuulumisessaan kuulumisessansa
kuulumisissaan kuulumisissansa
elative
kuulumisestaan kuulumisestansa
kuulumisistaan kuulumisistansa
illative
kuulumiseensa
kuulumisiinsa
adessive
kuulumisellaan kuulumisellansa
kuulumisillaan kuulumisillansa
ablative
kuulumiseltaan kuulumiseltansa
kuulumisiltaan kuulumisiltansa
allative
kuulumiselleen kuulumisellensa
kuulumisilleen kuulumisillensa
essive
kuulumisenaan kuulumisenansa
kuulumisinaan kuulumisinansa
translative
kuulumisekseen kuulumiseksensa
kuulumisikseen kuulumisiksensa
abessive
kuulumisettaan kuulumisettansa
kuulumisittaan kuulumisittansa
instructive
comitative
—kuulumisineen kuulumisinensa :

#### Derived terms

* ylikuuluminen