# rikkomaton
## Finnish
### Etymology

rikkoa +‎ -maton

### Pronunciation

* IPA: /ˈrikːomɑton/, [ˈrikːo̞ˌmɑ̝t̪o̞n]
* Rhymes: -ɑton
* Hyphenation: rik‧ko‧ma‧ton

### Adjective

rikkomaton (comparative rikkomattomampi, superlative rikkomattomin)
* unbroken

#### Declension

Possessive forms of rikkomaton (Kotus type 34*C/onneton, tt-t gradation) :
Rare. Only used with substantive adjectives. :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
rikkomattomani
rikkomattomani
accusative
nom.
rikkomattomani
rikkomattomani
gen.
rikkomattomani
genitive
rikkomattomani
rikkomattomieni rikkomatonteni $^{rare}$
partitive
rikkomatontani
rikkomattomiani
inessive
rikkomattomassani
rikkomattomissani
elative
rikkomattomastani
rikkomattomistani
illative
rikkomattomaani
rikkomattomiini
adessive
rikkomattomallani
rikkomattomillani
ablative
rikkomattomaltani
rikkomattomiltani
allative
rikkomattomalleni
rikkomattomilleni
essive
rikkomattomanani
rikkomattominani
translative
rikkomattomakseni
rikkomattomikseni
abessive
rikkomattomattani
rikkomattomittani
instructive
comitative
—rikkomattomineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
rikkomattomasi
rikkomattomasi
accusative
nom.
rikkomattomasi
rikkomattomasi
gen.
rikkomattomasi
genitive
rikkomattomasi
rikkomattomiesi rikkomatontesi $^{rare}$
partitive
rikkomatontasi
rikkomattomiasi
inessive
rikkomattomassasi
rikkomattomissasi
elative
rikkomattomastasi
rikkomattomistasi
illative
rikkomattomaasi
rikkomattomiisi
adessive
rikkomattomallasi
rikkomattomillasi
ablative
rikkomattomaltasi
rikkomattomiltasi
allative
rikkomattomallesi
rikkomattomillesi
essive
rikkomattomanasi
rikkomattominasi
translative
rikkomattomaksesi
rikkomattomiksesi
abessive
rikkomattomattasi
rikkomattomittasi
instructive
comitative
—rikkomattominesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
rikkomattomamme
rikkomattomamme
accusative
nom.
rikkomattomamme
rikkomattomamme
gen.
rikkomattomamme
genitive
rikkomattomamme
rikkomattomiemme rikkomatontemme $^{rare}$
partitive
rikkomatontamme
rikkomattomiamme
inessive
rikkomattomassamme
rikkomattomissamme
elative
rikkomattomastamme
rikkomattomistamme
illative
rikkomattomaamme
rikkomattomiimme
adessive
rikkomattomallamme
rikkomattomillamme
ablative
rikkomattomaltamme
rikkomattomiltamme
allative
rikkomattomallemme
rikkomattomillemme
essive
rikkomattomanamme
rikkomattominamme
translative
rikkomattomaksemme
rikkomattomiksemme
abessive
rikkomattomattamme
rikkomattomittamme
instructive
comitative
—rikkomattominemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
rikkomattomanne
rikkomattomanne
accusative
nom.
rikkomattomanne
rikkomattomanne
gen.
rikkomattomanne
genitive
rikkomattomanne
rikkomattomienne rikkomatontenne $^{rare}$
partitive
rikkomatontanne
rikkomattomianne
inessive
rikkomattomassanne
rikkomattomissanne
elative
rikkomattomastanne
rikkomattomistanne
illative
rikkomattomaanne
rikkomattomiinne
adessive
rikkomattomallanne
rikkomattomillanne
ablative
rikkomattomaltanne
rikkomattomiltanne
allative
rikkomattomallenne
rikkomattomillenne
essive
rikkomattomananne
rikkomattominanne
translative
rikkomattomaksenne
rikkomattomiksenne
abessive
rikkomattomattanne
rikkomattomittanne
instructive
comitative
—rikkomattominenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
rikkomattomansa
rikkomattomansa
accusative
nom.
rikkomattomansa
rikkomattomansa
gen.
rikkomattomansa
genitive
rikkomattomansa
rikkomattomiensa rikkomatontensa $^{rare}$
partitive
rikkomatontaan rikkomatontansa
rikkomattomiaan rikkomattomiansa
inessive
rikkomattomassaan rikkomattomassansa
rikkomattomissaan rikkomattomissansa
elative
rikkomattomastaan rikkomattomastansa
rikkomattomistaan rikkomattomistansa
illative
rikkomattomaansa
rikkomattomiinsa
adessive
rikkomattomallaan rikkomattomallansa
rikkomattomillaan rikkomattomillansa
ablative
rikkomattomaltaan rikkomattomaltansa
rikkomattomiltaan rikkomattomiltansa
allative
rikkomattomalleen rikkomattomallensa
rikkomattomilleen rikkomattomillensa
essive
rikkomattomanaan rikkomattomanansa
rikkomattominaan rikkomattominansa
translative
rikkomattomakseen rikkomattomaksensa
rikkomattomikseen rikkomattomiksensa
abessive
rikkomattomattaan rikkomattomattansa
rikkomattomittaan rikkomattomittansa
instructive
comitative
—rikkomattomineen rikkomattominensa :

### Participle

rikkomaton
* negative participle of rikkoa

#### Derived terms

* rikkomattomuus

### Further reading

* “rikkomaton”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-03

### Anagrams

* romantikko