# suunnin
## Finnish
### Etymology

suuntia +‎ -in

### Pronunciation

* IPA: /ˈsuːnːin/, [ˈs̠uːnːin]
* Rhymes: -uːnːin
* Hyphenation: suun‧nin

### Noun

suunnin
* homing device

#### Declension

Possessive forms of suunnin (Kotus type 33*J/kytkin, nt-nn gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
suuntimeni
suuntimeni
accusative
nom.
suuntimeni
suuntimeni
gen.
suuntimeni
genitive
suuntimeni
suuntimieni suunninteni
partitive
suunnintani
suuntimiani
inessive
suuntimessani
suuntimissani
elative
suuntimestani
suuntimistani
illative
suuntimeeni
suuntimiini
adessive
suuntimellani
suuntimillani
ablative
suuntimeltani
suuntimiltani
allative
suuntimelleni
suuntimilleni
essive
suuntimenani
suuntiminani
translative
suuntimekseni
suuntimikseni
abessive
suuntimettani
suuntimittani
instructive
comitative
—suuntimineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
suuntimesi
suuntimesi
accusative
nom.
suuntimesi
suuntimesi
gen.
suuntimesi
genitive
suuntimesi
suuntimiesi suunnintesi
partitive
suunnintasi
suuntimiasi
inessive
suuntimessasi
suuntimissasi
elative
suuntimestasi
suuntimistasi
illative
suuntimeesi
suuntimiisi
adessive
suuntimellasi
suuntimillasi
ablative
suuntimeltasi
suuntimiltasi
allative
suuntimellesi
suuntimillesi
essive
suuntimenasi
suuntiminasi
translative
suuntimeksesi
suuntimiksesi
abessive
suuntimettasi
suuntimittasi
instructive
comitative
—suuntiminesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
suuntimemme
suuntimemme
accusative
nom.
suuntimemme
suuntimemme
gen.
suuntimemme
genitive
suuntimemme
suuntimiemme suunnintemme
partitive
suunnintamme
suuntimiamme
inessive
suuntimessamme
suuntimissamme
elative
suuntimestamme
suuntimistamme
illative
suuntimeemme
suuntimiimme
adessive
suuntimellamme
suuntimillamme
ablative
suuntimeltamme
suuntimiltamme
allative
suuntimellemme
suuntimillemme
essive
suuntimenamme
suuntiminamme
translative
suuntimeksemme
suuntimiksemme
abessive
suuntimettamme
suuntimittamme
instructive
comitative
—suuntiminemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
suuntimenne
suuntimenne
accusative
nom.
suuntimenne
suuntimenne
gen.
suuntimenne
genitive
suuntimenne
suuntimienne suunnintenne
partitive
suunnintanne
suuntimianne
inessive
suuntimessanne
suuntimissanne
elative
suuntimestanne
suuntimistanne
illative
suuntimeenne
suuntimiinne
adessive
suuntimellanne
suuntimillanne
ablative
suuntimeltanne
suuntimiltanne
allative
suuntimellenne
suuntimillenne
essive
suuntimenanne
suuntiminanne
translative
suuntimeksenne
suuntimiksenne
abessive
suuntimettanne
suuntimittanne
instructive
comitative
—suuntiminenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
suuntimensa
suuntimensa
accusative
nom.
suuntimensa
suuntimensa
gen.
suuntimensa
genitive
suuntimensa
suuntimiensa suunnintensa
partitive
suunnintaan suunnintansa
suuntimiaan suuntimiansa
inessive
suuntimessaan suuntimessansa
suuntimissaan suuntimissansa
elative
suuntimestaan suuntimestansa
suuntimistaan suuntimistansa
illative
suuntimeensa
suuntimiinsa
adessive
suuntimellaan suuntimellansa
suuntimillaan suuntimillansa
ablative
suuntimeltaan suuntimeltansa
suuntimiltaan suuntimiltansa
allative
suuntimelleen suuntimellensa
suuntimilleen suuntimillensa
essive
suuntimenaan suuntimenansa
suuntiminaan suuntiminansa
translative
suuntimekseen suuntimeksensa
suuntimikseen suuntimiksensa
abessive
suuntimettaan suuntimettansa
suuntimittaan suuntimittansa
instructive
comitative
—suuntimineen suuntiminensa :

#### Derived terms

* radiosuunnin

### Further reading

* “suunnin”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-03