# mennyt
## Finnish
### Etymology

mennä (“to go”) +‎ -nyt

### Pronunciation

* IPA: /ˈmenːyt/, [ˈme̞nːyt̪]
* Rhymes: -enːyt
* Hyphenation: men‧nyt

### Noun

mennyt
* past, days of yore, bygones, halcyon days
* water under the bridge
    He sopivat, että heidän vanhat riitansa olisivat mennyttä ja päättivät alkaa alusta.They agreed that their old disputes were water under the bridge and decided to make a fresh start.

#### Declension

Possessive forms of mennyt (Kotus type 47/kuollut, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
menneeni
menneeni
accusative
nom.
menneeni
menneeni
gen.
menneeni
genitive
menneeni
menneideni menneitteni
partitive
mennyttäni
menneitäni
inessive
menneessäni
menneissäni
elative
menneestäni
menneistäni
illative
menneeseeni
menneisiini menneihini
adessive
menneelläni
menneilläni
ablative
menneeltäni
menneiltäni
allative
menneelleni
menneilleni
essive
menneenäni
menneinäni
translative
menneekseni
menneikseni
abessive
menneettäni
menneittäni
instructive
comitative
—menneineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
menneesi
menneesi
accusative
nom.
menneesi
menneesi
gen.
menneesi
genitive
menneesi
menneidesi menneittesi
partitive
mennyttäsi
menneitäsi
inessive
menneessäsi
menneissäsi
elative
menneestäsi
menneistäsi
illative
menneeseesi
menneisiisi menneihisi
adessive
menneelläsi
menneilläsi
ablative
menneeltäsi
menneiltäsi
allative
menneellesi
menneillesi
essive
menneenäsi
menneinäsi
translative
menneeksesi
menneiksesi
abessive
menneettäsi
menneittäsi
instructive
comitative
—menneinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
menneemme
menneemme
accusative
nom.
menneemme
menneemme
gen.
menneemme
genitive
menneemme
menneidemme menneittemme
partitive
mennyttämme
menneitämme
inessive
menneessämme
menneissämme
elative
menneestämme
menneistämme
illative
menneeseemme
menneisiimme menneihimme
adessive
menneellämme
menneillämme
ablative
menneeltämme
menneiltämme
allative
menneellemme
menneillemme
essive
menneenämme
menneinämme
translative
menneeksemme
menneiksemme
abessive
menneettämme
menneittämme
instructive
comitative
—menneinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
menneenne
menneenne
accusative
nom.
menneenne
menneenne
gen.
menneenne
genitive
menneenne
menneidenne menneittenne
partitive
mennyttänne
menneitänne
inessive
menneessänne
menneissänne
elative
menneestänne
menneistänne
illative
menneeseenne
menneisiinne menneihinne
adessive
menneellänne
menneillänne
ablative
menneeltänne
menneiltänne
allative
menneellenne
menneillenne
essive
menneenänne
menneinänne
translative
menneeksenne
menneiksenne
abessive
menneettänne
menneittänne
instructive
comitative
—menneinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
menneensä
menneensä
accusative
nom.
menneensä
menneensä
gen.
menneensä
genitive
menneensä
menneidensä menneittensä
partitive
mennyttään mennyttänsä
menneitään menneitänsä
inessive
menneessään menneessänsä
menneissään menneissänsä
elative
menneestään menneestänsä
menneistään menneistänsä
illative
menneeseensä
menneisiinsä menneihinsä
adessive
menneellään menneellänsä
menneillään menneillänsä
ablative
menneeltään menneeltänsä
menneiltään menneiltänsä
allative
menneelleen menneellensä
menneilleen menneillensä
essive
menneenään menneenänsä
menneinään menneinänsä
translative
menneekseen menneeksensä
menneikseen menneiksensä
abessive
menneettään menneettänsä
menneittään menneittänsä
instructive
comitative
—menneineen menneinensä :

#### Synonyms

* mennyt aika
* menneisyys

#### Antonyms

* tuleva, tulevaisuus

#### Derived terms

* menneinen
* edesmennyt
* menneenkesäinen
* menneenvuotinen
* poismennyt

#### See also

* muinaisuus

### Participle

mennyt
* past active participle of mennä

#### Declension

Possessive forms of mennyt (Kotus type 47/kuollut, no gradation) :
Rare. Only used with substantive adjectives. :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
menneeni
menneeni
accusative
nom.
menneeni
menneeni
gen.
menneeni
genitive
menneeni
menneideni menneitteni
partitive
mennyttäni
menneitäni
inessive
menneessäni
menneissäni
elative
menneestäni
menneistäni
illative
menneeseeni
menneisiini menneihini
adessive
menneelläni
menneilläni
ablative
menneeltäni
menneiltäni
allative
menneelleni
menneilleni
essive
menneenäni
menneinäni
translative
menneekseni
menneikseni
abessive
menneettäni
menneittäni
instructive
comitative
—menneineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
menneesi
menneesi
accusative
nom.
menneesi
menneesi
gen.
menneesi
genitive
menneesi
menneidesi menneittesi
partitive
mennyttäsi
menneitäsi
inessive
menneessäsi
menneissäsi
elative
menneestäsi
menneistäsi
illative
menneeseesi
menneisiisi menneihisi
adessive
menneelläsi
menneilläsi
ablative
menneeltäsi
menneiltäsi
allative
menneellesi
menneillesi
essive
menneenäsi
menneinäsi
translative
menneeksesi
menneiksesi
abessive
menneettäsi
menneittäsi
instructive
comitative
—menneinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
menneemme
menneemme
accusative
nom.
menneemme
menneemme
gen.
menneemme
genitive
menneemme
menneidemme menneittemme
partitive
mennyttämme
menneitämme
inessive
menneessämme
menneissämme
elative
menneestämme
menneistämme
illative
menneeseemme
menneisiimme menneihimme
adessive
menneellämme
menneillämme
ablative
menneeltämme
menneiltämme
allative
menneellemme
menneillemme
essive
menneenämme
menneinämme
translative
menneeksemme
menneiksemme
abessive
menneettämme
menneittämme
instructive
comitative
—menneinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
menneenne
menneenne
accusative
nom.
menneenne
menneenne
gen.
menneenne
genitive
menneenne
menneidenne menneittenne
partitive
mennyttänne
menneitänne
inessive
menneessänne
menneissänne
elative
menneestänne
menneistänne
illative
menneeseenne
menneisiinne menneihinne
adessive
menneellänne
menneillänne
ablative
menneeltänne
menneiltänne
allative
menneellenne
menneillenne
essive
menneenänne
menneinänne
translative
menneeksenne
menneiksenne
abessive
menneettänne
menneittänne
instructive
comitative
—menneinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
menneensä
menneensä
accusative
nom.
menneensä
menneensä
gen.
menneensä
genitive
menneensä
menneidensä menneittensä
partitive
mennyttään mennyttänsä
menneitään menneitänsä
inessive
menneessään menneessänsä
menneissään menneissänsä
elative
menneestään menneestänsä
menneistään menneistänsä
illative
menneeseensä
menneisiinsä menneihinsä
adessive
menneellään menneellänsä
menneillään menneillänsä
ablative
menneeltään menneeltänsä
menneiltään menneiltänsä
allative
menneelleen menneellensä
menneilleen menneillensä
essive
menneenään menneenänsä
menneinään menneinänsä
translative
menneekseen menneeksensä
menneikseen menneiksensä
abessive
menneettään menneettänsä
menneittään menneittänsä
instructive
comitative
—menneineen menneinensä :

### Further reading

* “mennyt”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-03