# seisokki
## Finnish
### Etymology

seisoa +‎ -kki

### Pronunciation

* IPA: /ˈsei̯sokːi/, [ˈs̠e̞i̯s̠o̞kːi]
* Rhymes: -eisokːi
* Hyphenation: sei‧sok‧ki

### Noun

seisokki
* stoppage
* (colloquial) erection (hard state of penis)

#### Declension

Possessive forms of seisokki (Kotus type 5*A/risti, kk-k gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
seisokkini
seisokkini
accusative
nom.
seisokkini
seisokkini
gen.
seisokkini
genitive
seisokkini
seisokkieni
partitive
seisokkiani
seisokkejani
inessive
seisokissani
seisokeissani
elative
seisokistani
seisokeistani
illative
seisokkiini
seisokkeihini
adessive
seisokillani
seisokeillani
ablative
seisokiltani
seisokeiltani
allative
seisokilleni
seisokeilleni
essive
seisokkinani
seisokkeinani
translative
seisokikseni
seisokeikseni
abessive
seisokittani
seisokeittani
instructive
comitative
—seisokkeineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
seisokkisi
seisokkisi
accusative
nom.
seisokkisi
seisokkisi
gen.
seisokkisi
genitive
seisokkisi
seisokkiesi
partitive
seisokkiasi
seisokkejasi
inessive
seisokissasi
seisokeissasi
elative
seisokistasi
seisokeistasi
illative
seisokkiisi
seisokkeihisi
adessive
seisokillasi
seisokeillasi
ablative
seisokiltasi
seisokeiltasi
allative
seisokillesi
seisokeillesi
essive
seisokkinasi
seisokkeinasi
translative
seisokiksesi
seisokeiksesi
abessive
seisokittasi
seisokeittasi
instructive
comitative
—seisokkeinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
seisokkimme
seisokkimme
accusative
nom.
seisokkimme
seisokkimme
gen.
seisokkimme
genitive
seisokkimme
seisokkiemme
partitive
seisokkiamme
seisokkejamme
inessive
seisokissamme
seisokeissamme
elative
seisokistamme
seisokeistamme
illative
seisokkiimme
seisokkeihimme
adessive
seisokillamme
seisokeillamme
ablative
seisokiltamme
seisokeiltamme
allative
seisokillemme
seisokeillemme
essive
seisokkinamme
seisokkeinamme
translative
seisokiksemme
seisokeiksemme
abessive
seisokittamme
seisokeittamme
instructive
comitative
—seisokkeinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
seisokkinne
seisokkinne
accusative
nom.
seisokkinne
seisokkinne
gen.
seisokkinne
genitive
seisokkinne
seisokkienne
partitive
seisokkianne
seisokkejanne
inessive
seisokissanne
seisokeissanne
elative
seisokistanne
seisokeistanne
illative
seisokkiinne
seisokkeihinne
adessive
seisokillanne
seisokeillanne
ablative
seisokiltanne
seisokeiltanne
allative
seisokillenne
seisokeillenne
essive
seisokkinanne
seisokkeinanne
translative
seisokiksenne
seisokeiksenne
abessive
seisokittanne
seisokeittanne
instructive
comitative
—seisokkeinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
seisokkinsa
seisokkinsa
accusative
nom.
seisokkinsa
seisokkinsa
gen.
seisokkinsa
genitive
seisokkinsa
seisokkiensa
partitive
seisokkiaan seisokkiansa
seisokkejaan seisokkejansa
inessive
seisokissaan seisokissansa
seisokeissaan seisokeissansa
elative
seisokistaan seisokistansa
seisokeistaan seisokeistansa
illative
seisokkiinsa
seisokkeihinsa
adessive
seisokillaan seisokillansa
seisokeillaan seisokeillansa
ablative
seisokiltaan seisokiltansa
seisokeiltaan seisokeiltansa
allative
seisokilleen seisokillensa
seisokeilleen seisokeillensa
essive
seisokkinaan seisokkinansa
seisokkeinaan seisokkeinansa
translative
seisokikseen seisokiksensa
seisokeikseen seisokeiksensa
abessive
seisokittaan seisokittansa
seisokeittaan seisokeittansa
instructive
comitative
—seisokkeineen seisokkeinensa :

#### Derived terms

* seisokkiaika

### Further reading

* “seisokki”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-03