# sonaatti
## Finnish
### Etymology

From Swedish sonat, from Italian sonata.

### Pronunciation

* IPA: /ˈsonɑːtːi/, [ˈs̠o̞nɑ̝ːt̪ːi]
* Rhymes: -onɑːtːi
* Hyphenation: so‧naat‧ti

### Noun

sonaatti
* (music) sonata

#### Declension

Possessive forms of sonaatti (Kotus type 5*C/risti, tt-t gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
sonaattini
sonaattini
accusative
nom.
sonaattini
sonaattini
gen.
sonaattini
genitive
sonaattini
sonaattieni
partitive
sonaattiani
sonaattejani
inessive
sonaatissani
sonaateissani
elative
sonaatistani
sonaateistani
illative
sonaattiini
sonaatteihini
adessive
sonaatillani
sonaateillani
ablative
sonaatiltani
sonaateiltani
allative
sonaatilleni
sonaateilleni
essive
sonaattinani
sonaatteinani
translative
sonaatikseni
sonaateikseni
abessive
sonaatittani
sonaateittani
instructive
comitative
—sonaatteineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
sonaattisi
sonaattisi
accusative
nom.
sonaattisi
sonaattisi
gen.
sonaattisi
genitive
sonaattisi
sonaattiesi
partitive
sonaattiasi
sonaattejasi
inessive
sonaatissasi
sonaateissasi
elative
sonaatistasi
sonaateistasi
illative
sonaattiisi
sonaatteihisi
adessive
sonaatillasi
sonaateillasi
ablative
sonaatiltasi
sonaateiltasi
allative
sonaatillesi
sonaateillesi
essive
sonaattinasi
sonaatteinasi
translative
sonaatiksesi
sonaateiksesi
abessive
sonaatittasi
sonaateittasi
instructive
comitative
—sonaatteinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
sonaattimme
sonaattimme
accusative
nom.
sonaattimme
sonaattimme
gen.
sonaattimme
genitive
sonaattimme
sonaattiemme
partitive
sonaattiamme
sonaattejamme
inessive
sonaatissamme
sonaateissamme
elative
sonaatistamme
sonaateistamme
illative
sonaattiimme
sonaatteihimme
adessive
sonaatillamme
sonaateillamme
ablative
sonaatiltamme
sonaateiltamme
allative
sonaatillemme
sonaateillemme
essive
sonaattinamme
sonaatteinamme
translative
sonaatiksemme
sonaateiksemme
abessive
sonaatittamme
sonaateittamme
instructive
comitative
—sonaatteinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
sonaattinne
sonaattinne
accusative
nom.
sonaattinne
sonaattinne
gen.
sonaattinne
genitive
sonaattinne
sonaattienne
partitive
sonaattianne
sonaattejanne
inessive
sonaatissanne
sonaateissanne
elative
sonaatistanne
sonaateistanne
illative
sonaattiinne
sonaatteihinne
adessive
sonaatillanne
sonaateillanne
ablative
sonaatiltanne
sonaateiltanne
allative
sonaatillenne
sonaateillenne
essive
sonaattinanne
sonaatteinanne
translative
sonaatiksenne
sonaateiksenne
abessive
sonaatittanne
sonaateittanne
instructive
comitative
—sonaatteinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
sonaattinsa
sonaattinsa
accusative
nom.
sonaattinsa
sonaattinsa
gen.
sonaattinsa
genitive
sonaattinsa
sonaattiensa
partitive
sonaattiaan sonaattiansa
sonaattejaan sonaattejansa
inessive
sonaatissaan sonaatissansa
sonaateissaan sonaateissansa
elative
sonaatistaan sonaatistansa
sonaateistaan sonaateistansa
illative
sonaattiinsa
sonaatteihinsa
adessive
sonaatillaan sonaatillansa
sonaateillaan sonaateillansa
ablative
sonaatiltaan sonaatiltansa
sonaateiltaan sonaateiltansa
allative
sonaatilleen sonaatillensa
sonaateilleen sonaateillensa
essive
sonaattinaan sonaattinansa
sonaatteinaan sonaatteinansa
translative
sonaatikseen sonaatiksensa
sonaateikseen sonaateiksensa
abessive
sonaatittaan sonaatittansa
sonaateittaan sonaateittansa
instructive
comitative
—sonaatteineen sonaatteinensa :

#### Derived terms

* oboesonaatti
* pianosonaatti
* sellosonaatti
* sonaattimuoto
* viulusonaatti

### Further reading

* “sonaatti”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-03

### Anagrams

* antoisat, sanoitta, soitanta, sonaatit