# kaiku
## Finnish
### Etymology

kaikua +‎ -u

### Pronunciation

* IPA: /ˈkɑi̯ku/, [ˈkɑ̝i̯ku]
* Rhymes: -ɑiku
* Hyphenation: kai‧ku

### Noun

kaiku
* echo

#### Declension

Possessive forms of kaiku (Kotus type 1*D/valo, k-∅ gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
kaikuni
kaikuni
accusative
nom.
kaikuni
kaikuni
gen.
kaikuni
genitive
kaikuni
kaikujeni
partitive
kaikuani
kaikujani
inessive
kaiussani
kaiuissani
elative
kaiustani
kaiuistani
illative
kaikuuni
kaikuihini
adessive
kaiullani
kaiuillani
ablative
kaiultani
kaiuiltani
allative
kaiulleni
kaiuilleni
essive
kaikunani
kaikuinani
translative
kaiukseni
kaiuikseni
abessive
kaiuttani
kaiuittani
instructive
comitative
—kaikuineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
kaikusi
kaikusi
accusative
nom.
kaikusi
kaikusi
gen.
kaikusi
genitive
kaikusi
kaikujesi
partitive
kaikuasi
kaikujasi
inessive
kaiussasi
kaiuissasi
elative
kaiustasi
kaiuistasi
illative
kaikuusi
kaikuihisi
adessive
kaiullasi
kaiuillasi
ablative
kaiultasi
kaiuiltasi
allative
kaiullesi
kaiuillesi
essive
kaikunasi
kaikuinasi
translative
kaiuksesi
kaiuiksesi
abessive
kaiuttasi
kaiuittasi
instructive
comitative
—kaikuinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
kaikumme
kaikumme
accusative
nom.
kaikumme
kaikumme
gen.
kaikumme
genitive
kaikumme
kaikujemme
partitive
kaikuamme
kaikujamme
inessive
kaiussamme
kaiuissamme
elative
kaiustamme
kaiuistamme
illative
kaikuumme
kaikuihimme
adessive
kaiullamme
kaiuillamme
ablative
kaiultamme
kaiuiltamme
allative
kaiullemme
kaiuillemme
essive
kaikunamme
kaikuinamme
translative
kaiuksemme
kaiuiksemme
abessive
kaiuttamme
kaiuittamme
instructive
comitative
—kaikuinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
kaikunne
kaikunne
accusative
nom.
kaikunne
kaikunne
gen.
kaikunne
genitive
kaikunne
kaikujenne
partitive
kaikuanne
kaikujanne
inessive
kaiussanne
kaiuissanne
elative
kaiustanne
kaiuistanne
illative
kaikuunne
kaikuihinne
adessive
kaiullanne
kaiuillanne
ablative
kaiultanne
kaiuiltanne
allative
kaiullenne
kaiuillenne
essive
kaikunanne
kaikuinanne
translative
kaiuksenne
kaiuiksenne
abessive
kaiuttanne
kaiuittanne
instructive
comitative
—kaikuinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
kaikunsa
kaikunsa
accusative
nom.
kaikunsa
kaikunsa
gen.
kaikunsa
genitive
kaikunsa
kaikujensa
partitive
kaikuaan kaikuansa
kaikujaan kaikujansa
inessive
kaiussaan kaiussansa
kaiuissaan kaiuissansa
elative
kaiustaan kaiustansa
kaiuistaan kaiuistansa
illative
kaikuunsa
kaikuihinsa
adessive
kaiullaan kaiullansa
kaiuillaan kaiuillansa
ablative
kaiultaan kaiultansa
kaiuiltaan kaiuiltansa
allative
kaiulleen kaiullensa
kaiuilleen kaiuillensa
essive
kaikunaan kaikunansa
kaikuinaan kaikuinansa
translative
kaiukseen kaiuksensa
kaiuikseen kaiuiksensa
abessive
kaiuttaan kaiuttansa
kaiuittaan kaiuittansa
instructive
comitative
—kaikuineen kaikuinensa :

#### Derived terms

* kaikuisa
* kaiuton
* dopplerkaikukuvaus
* jälkikaiku
* kaikukammio
* kaikukartoitus
* kaikukoppa
* kaikukuva
* kaikukuvaus
* kaikulaite
* kaikuluotain
* kaikuluotaus
* kaikupohja
* kaikupuhe
* kaikusuhteet
* kaikusuppilo
* kaikutausta
* kaikututkimus
* metallinkaikuinen
* pahakaikuinen
* vastakaiku
* viistokaiku

### Further reading

* “kaiku”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

### Anagrams

* aukki