# Orfeus
## Finnish
### Etymology

From Ancient Greek Ὀρφεύς (Orpheús).

### Pronunciation

* IPA: /ˈorfeus/, [ˈo̞rfe̞us̠]
* Rhymes: -orfeus
* Hyphenation: Or‧fe‧us

### Proper noun

Orfeus
* Orpheus

#### Declension

Possessive forms of Orfeus (Kotus type 39/vastaus, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
Orfeukseni
Orfeukseni
accusative
nom.
Orfeukseni
Orfeukseni
gen.
Orfeukseni
genitive
Orfeukseni
Orfeusteni Orfeuksieni
partitive
Orfeustani
Orfeuksiani
inessive
Orfeuksessani
Orfeuksissani
elative
Orfeuksestani
Orfeuksistani
illative
Orfeukseeni
Orfeuksiini
adessive
Orfeuksellani
Orfeuksillani
ablative
Orfeukseltani
Orfeuksiltani
allative
Orfeukselleni
Orfeuksilleni
essive
Orfeuksenani
Orfeuksinani
translative
Orfeuksekseni
Orfeuksikseni
abessive
Orfeuksettani
Orfeuksittani
instructive
comitative
—Orfeuksineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
Orfeuksesi
Orfeuksesi
accusative
nom.
Orfeuksesi
Orfeuksesi
gen.
Orfeuksesi
genitive
Orfeuksesi
Orfeustesi Orfeuksiesi
partitive
Orfeustasi
Orfeuksiasi
inessive
Orfeuksessasi
Orfeuksissasi
elative
Orfeuksestasi
Orfeuksistasi
illative
Orfeukseesi
Orfeuksiisi
adessive
Orfeuksellasi
Orfeuksillasi
ablative
Orfeukseltasi
Orfeuksiltasi
allative
Orfeuksellesi
Orfeuksillesi
essive
Orfeuksenasi
Orfeuksinasi
translative
Orfeukseksesi
Orfeuksiksesi
abessive
Orfeuksettasi
Orfeuksittasi
instructive
comitative
—Orfeuksinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
Orfeuksemme
Orfeuksemme
accusative
nom.
Orfeuksemme
Orfeuksemme
gen.
Orfeuksemme
genitive
Orfeuksemme
Orfeustemme Orfeuksiemme
partitive
Orfeustamme
Orfeuksiamme
inessive
Orfeuksessamme
Orfeuksissamme
elative
Orfeuksestamme
Orfeuksistamme
illative
Orfeukseemme
Orfeuksiimme
adessive
Orfeuksellamme
Orfeuksillamme
ablative
Orfeukseltamme
Orfeuksiltamme
allative
Orfeuksellemme
Orfeuksillemme
essive
Orfeuksenamme
Orfeuksinamme
translative
Orfeukseksemme
Orfeuksiksemme
abessive
Orfeuksettamme
Orfeuksittamme
instructive
comitative
—Orfeuksinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
Orfeuksenne
Orfeuksenne
accusative
nom.
Orfeuksenne
Orfeuksenne
gen.
Orfeuksenne
genitive
Orfeuksenne
Orfeustenne Orfeuksienne
partitive
Orfeustanne
Orfeuksianne
inessive
Orfeuksessanne
Orfeuksissanne
elative
Orfeuksestanne
Orfeuksistanne
illative
Orfeukseenne
Orfeuksiinne
adessive
Orfeuksellanne
Orfeuksillanne
ablative
Orfeukseltanne
Orfeuksiltanne
allative
Orfeuksellenne
Orfeuksillenne
essive
Orfeuksenanne
Orfeuksinanne
translative
Orfeukseksenne
Orfeuksiksenne
abessive
Orfeuksettanne
Orfeuksittanne
instructive
comitative
—Orfeuksinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
Orfeuksensa
Orfeuksensa
accusative
nom.
Orfeuksensa
Orfeuksensa
gen.
Orfeuksensa
genitive
Orfeuksensa
Orfeustensa Orfeuksiensa
partitive
Orfeustaan Orfeustansa
Orfeuksiaan Orfeuksiansa
inessive
Orfeuksessaan Orfeuksessansa
Orfeuksissaan Orfeuksissansa
elative
Orfeuksestaan Orfeuksestansa
Orfeuksistaan Orfeuksistansa
illative
Orfeukseensa
Orfeuksiinsa
adessive
Orfeuksellaan Orfeuksellansa
Orfeuksillaan Orfeuksillansa
ablative
Orfeukseltaan Orfeukseltansa
Orfeuksiltaan Orfeuksiltansa
allative
Orfeukselleen Orfeuksellensa
Orfeuksilleen Orfeuksillensa
essive
Orfeuksenaan Orfeuksenansa
Orfeuksinaan Orfeuksinansa
translative
Orfeuksekseen Orfeukseksensa
Orfeuksikseen Orfeuksiksensa
abessive
Orfeuksettaan Orfeuksettansa
Orfeuksittaan Orfeuksittansa
instructive
comitative
—Orfeuksineen Orfeuksinensa :

#### Derived terms

* orfeuskerttu

## Old English
### Etymology

Borrowed from Ancient Greek Ὀρφεύς (Orpheús).

### Pronunciation

IPA: /ˈorˌfe.us/

### Proper noun

Orfeus m
* Orpheus (figure from Greek mythology)

## Swedish
### Etymology

From Ancient Greek Ὀρφεύς (Orpheús).

### Proper noun

Orfeus c (genitive Orfeus)
* Orpheus