# meriitti
## Finnish
### Etymology

Internationalism (see English merit), ultimately from Latin meritum.

### Pronunciation

* IPA: /ˈmeriːtːi/, [ˈme̞riːt̪ːi]
* Rhymes: -eriːtːi
* Hyphenation: me‧riit‧ti

### Noun

meriitti
* merit

#### Declension

Possessive forms of meriitti (Kotus type 5*C/risti, tt-t gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
meriittini
meriittini
accusative
nom.
meriittini
meriittini
gen.
meriittini
genitive
meriittini
meriittieni
partitive
meriittiäni
meriittejäni
inessive
meriitissäni
meriiteissäni
elative
meriitistäni
meriiteistäni
illative
meriittiini
meriitteihini
adessive
meriitilläni
meriiteilläni
ablative
meriitiltäni
meriiteiltäni
allative
meriitilleni
meriiteilleni
essive
meriittinäni
meriitteinäni
translative
meriitikseni
meriiteikseni
abessive
meriitittäni
meriiteittäni
instructive
comitative
—meriitteineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
meriittisi
meriittisi
accusative
nom.
meriittisi
meriittisi
gen.
meriittisi
genitive
meriittisi
meriittiesi
partitive
meriittiäsi
meriittejäsi
inessive
meriitissäsi
meriiteissäsi
elative
meriitistäsi
meriiteistäsi
illative
meriittiisi
meriitteihisi
adessive
meriitilläsi
meriiteilläsi
ablative
meriitiltäsi
meriiteiltäsi
allative
meriitillesi
meriiteillesi
essive
meriittinäsi
meriitteinäsi
translative
meriitiksesi
meriiteiksesi
abessive
meriitittäsi
meriiteittäsi
instructive
comitative
—meriitteinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
meriittimme
meriittimme
accusative
nom.
meriittimme
meriittimme
gen.
meriittimme
genitive
meriittimme
meriittiemme
partitive
meriittiämme
meriittejämme
inessive
meriitissämme
meriiteissämme
elative
meriitistämme
meriiteistämme
illative
meriittiimme
meriitteihimme
adessive
meriitillämme
meriiteillämme
ablative
meriitiltämme
meriiteiltämme
allative
meriitillemme
meriiteillemme
essive
meriittinämme
meriitteinämme
translative
meriitiksemme
meriiteiksemme
abessive
meriitittämme
meriiteittämme
instructive
comitative
—meriitteinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
meriittinne
meriittinne
accusative
nom.
meriittinne
meriittinne
gen.
meriittinne
genitive
meriittinne
meriittienne
partitive
meriittiänne
meriittejänne
inessive
meriitissänne
meriiteissänne
elative
meriitistänne
meriiteistänne
illative
meriittiinne
meriitteihinne
adessive
meriitillänne
meriiteillänne
ablative
meriitiltänne
meriiteiltänne
allative
meriitillenne
meriiteillenne
essive
meriittinänne
meriitteinänne
translative
meriitiksenne
meriiteiksenne
abessive
meriitittänne
meriiteittänne
instructive
comitative
—meriitteinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
meriittinsä
meriittinsä
accusative
nom.
meriittinsä
meriittinsä
gen.
meriittinsä
genitive
meriittinsä
meriittiensä
partitive
meriittiään meriittiänsä
meriittejään meriittejänsä
inessive
meriitissään meriitissänsä
meriiteissään meriiteissänsä
elative
meriitistään meriitistänsä
meriiteistään meriiteistänsä
illative
meriittiinsä
meriitteihinsä
adessive
meriitillään meriitillänsä
meriiteillään meriiteillänsä
ablative
meriitiltään meriitiltänsä
meriiteiltään meriiteiltänsä
allative
meriitilleen meriitillensä
meriiteilleen meriiteillensä
essive
meriittinään meriittinänsä
meriitteinään meriitteinänsä
translative
meriitikseen meriitiksensä
meriiteikseen meriiteiksensä
abessive
meriitittään meriitittänsä
meriiteittään meriiteittänsä
instructive
comitative
—meriitteineen meriitteinensä :

#### Derived terms

* dismeriitti

### Further reading

* “meriitti”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-03