# rikkoa
## Finnish
### Etymology 1

From Proto-Finnic *rikkodak. Cognates include Estonian rikkuma, Ingrian rikkoa, Karelian rikkuo, Livonian rikkõ, Ludian rikkoda, Veps rikta and Votic rikkoa.

#### Pronunciation

* IPA: /ˈrikːoɑˣ/, [ˈrikːo̞ɑ̝(ʔ)]
* Rhymes: -ikːoɑ
* Hyphenation: rik‧koa

#### Verb

rikkoa
* (transitive) to break
    rikkoa seteli ― to break a bill/banknote
    rikkoa sirpaleiksi ― to break into shards/fragments, to shatter
    Kuka on rikkonut kahvimukini?Who has broken my coffee mug?
    Hän rikkoi lupauksensa.She broke her promise.
* (transitive) to violate, breach, renege
    rikkoa rauhaa ― to disturb the peace
    Rikkovatko poliisin toimet perustuslakia?Do the police's actions violate the Constitution?
    Yritys rikkoi sopimusta.The company reneged the contract.
* (intransitive, transitive, usually atelic) to offend, to transgress [with (partitive +) vastaan]
    Hän rikkoo hyviä tapoja vastaan, miten haluaa.He'll transgress against common decency as he wants.
    Mekin anteeksi annamme niille, jotka ovat meitä vastaan rikkoneet.We forgive those who trespassed against us.
* (sports, transitive, usually atelic) to foul

##### Derived terms

* rikkomaton
* rikollinen
* rike
* rikko
* rikkoja
* rikkojaiset
* rikkominen
* rikkomus
* rikkouma
* rikkuri
* rikonta
* rikos
* rikkoontua
* rikkoutua
* rikkua
* rikottaa

##### Related terms

* adverbs: rikki

#### Further reading

* “rikkoa”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-01

### Etymology 2
#### Pronunciation

* IPA: /ˈrikːoɑ/, [ˈrikːo̞ɑ̝]
* Rhymes: -ikːoɑ
* Hyphenation: rik‧koa

#### Noun

rikkoa
* partitive singular of rikko

### Anagrams

* roikka, rokkia

## Ingrian
### Etymology

From Proto-Finnic *rikkodak. Cognates include Finnish rikkoa and Estonian rikkuda.

### Pronunciation

* (Ala-Laukaa) IPA: /ˈrikːoɑ/, [ˈrikːo̞]
* (Soikkola) IPA: /ˈrikːoɑ/, [ˈrikːo̞ɑ]
* Rhymes: -ikːoː, -ikːoɑ
* Hyphenation: rik‧ko‧a

### Verb

rikkoa
* (transitive) to break, destroy
** 1936, L. G. Terehova, V. G. Erdeli, translated by P. I. Maksimov and N. A. Iljin, Geografia: oppikirja iƶoroin alkușkoulun neljättä klaassaa vart (toine osa), Leningrad: Riikin Ucebno-Pedagogiceskoi Izdateljstva, page 105:Burnoit mäkijoet, mit ennen veivät siltoja, rikkoivat rantoja i kylijä, nyt alkaat tehä töötä inhimistä vart.The turbulent mountain rivers, which before took [away] bridges, destroyed shores and villages, now they start working for the human.

#### Synonyms

* murtaa

#### Derived terms

* rikki

### References

* Ruben E. Nirvi (1971) Inkeroismurteiden Sanakirja, Helsinki: Suomalais-Ugrilainen Seura, page 478

### Anagrams

* korkia

## Votic
### Etymology

From Proto-Finnic *rikkodak.

### Pronunciation

* (Luutsa, Liivtšülä) IPA: /ˈrikːoɑ̯/, [ˈrʲikːoɑ̯]
* Rhymes: -ikːoɑ̯
* Hyphenation: rik‧koa

### Verb

rikkoa
* (transitive) to break (into pieces)
* (transitive) to damage
* (transitive) to ruin, spoil
* (transitive) to hex, cast a spell on
* (transitive) to defile, deflower, violate, ravish, rape

#### Inflection
### References

* Hallap, V., Adler, E., Grünberg, S., Leppik, M. (2012) “rikkoa”, in Vadja keele sõnaraamat [A dictionary of the Votic language], 2nd edition, Tallinn