# ryhä
## Finnish
### Etymology

Possibly a sound-symbolic derivative of ruho.

### Pronunciation

* IPA: /ˈryhæ/, [ˈryɦæ]
* Rhymes: -yhæ
* Hyphenation: ry‧hä

### Noun

ryhä (rare)
* hump, lump

#### Declension

Possessive forms of ryhä (Kotus type 10/koira, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
ryhäni
ryhäni
accusative
nom.
ryhäni
ryhäni
gen.
ryhäni
genitive
ryhäni
ryhieni ryhäini $^{rare}$
partitive
ryhääni
ryhiäni
inessive
ryhässäni
ryhissäni
elative
ryhästäni
ryhistäni
illative
ryhääni
ryhiini
adessive
ryhälläni
ryhilläni
ablative
ryhältäni
ryhiltäni
allative
ryhälleni
ryhilleni
essive
ryhänäni
ryhinäni
translative
ryhäkseni
ryhikseni
abessive
ryhättäni
ryhittäni
instructive
comitative
—ryhineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
ryhäsi
ryhäsi
accusative
nom.
ryhäsi
ryhäsi
gen.
ryhäsi
genitive
ryhäsi
ryhiesi ryhäisi $^{rare}$
partitive
ryhääsi
ryhiäsi
inessive
ryhässäsi
ryhissäsi
elative
ryhästäsi
ryhistäsi
illative
ryhääsi
ryhiisi
adessive
ryhälläsi
ryhilläsi
ablative
ryhältäsi
ryhiltäsi
allative
ryhällesi
ryhillesi
essive
ryhänäsi
ryhinäsi
translative
ryhäksesi
ryhiksesi
abessive
ryhättäsi
ryhittäsi
instructive
comitative
—ryhinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
ryhämme
ryhämme
accusative
nom.
ryhämme
ryhämme
gen.
ryhämme
genitive
ryhämme
ryhiemme ryhäimme $^{rare}$
partitive
ryhäämme
ryhiämme
inessive
ryhässämme
ryhissämme
elative
ryhästämme
ryhistämme
illative
ryhäämme
ryhiimme
adessive
ryhällämme
ryhillämme
ablative
ryhältämme
ryhiltämme
allative
ryhällemme
ryhillemme
essive
ryhänämme
ryhinämme
translative
ryhäksemme
ryhiksemme
abessive
ryhättämme
ryhittämme
instructive
comitative
—ryhinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
ryhänne
ryhänne
accusative
nom.
ryhänne
ryhänne
gen.
ryhänne
genitive
ryhänne
ryhienne ryhäinne $^{rare}$
partitive
ryhäänne
ryhiänne
inessive
ryhässänne
ryhissänne
elative
ryhästänne
ryhistänne
illative
ryhäänne
ryhiinne
adessive
ryhällänne
ryhillänne
ablative
ryhältänne
ryhiltänne
allative
ryhällenne
ryhillenne
essive
ryhänänne
ryhinänne
translative
ryhäksenne
ryhiksenne
abessive
ryhättänne
ryhittänne
instructive
comitative
—ryhinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
ryhänsä
ryhänsä
accusative
nom.
ryhänsä
ryhänsä
gen.
ryhänsä
genitive
ryhänsä
ryhiensä ryhäinsä $^{rare}$
partitive
ryhäänsä
ryhiään ryhiänsä
inessive
ryhässään ryhässänsä
ryhissään ryhissänsä
elative
ryhästään ryhästänsä
ryhistään ryhistänsä
illative
ryhäänsä
ryhiinsä
adessive
ryhällään ryhällänsä
ryhillään ryhillänsä
ablative
ryhältään ryhältänsä
ryhiltään ryhiltänsä
allative
ryhälleen ryhällensä
ryhilleen ryhillensä
essive
ryhänään ryhänänsä
ryhinään ryhinänsä
translative
ryhäkseen ryhäksensä
ryhikseen ryhiksensä
abessive
ryhättään ryhättänsä
ryhittään ryhittänsä
instructive
comitative
—ryhineen ryhinensä :

#### Synonyms

* patti
* kuhmu

#### Derived terms

* ryhmy
* ryhähärkä
* ryhävalas

### References

* ↑ Itkonen, Erkki, Kulonen, Ulla-Maija, editors (1992–2000), Suomen sanojen alkuperä [The origin of Finnish words]‎ (in Finnish) (online version; note: also includes other etymological sources; this source is labeled "SSA 1992–2000"), Helsinki: Institute for the Languages of Finland/Finnish Literature Society, →ISBN