# horjumaton
## Finnish
### Etymology

horjua +‎ -maton

### Pronunciation

* IPA: /ˈhorjumɑton/, [ˈho̞rjuˌmɑ̝t̪o̞n]
* Rhymes: -ɑton
* Hyphenation: hor‧ju‧ma‧ton

### Adjective

horjumaton (comparative horjumattomampi, superlative horjumattomin)
* unwavering

#### Declension

Possessive forms of horjumaton (Kotus type 34*C/onneton, tt-t gradation) :
Rare. Only used with substantive adjectives. :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
horjumattomani
horjumattomani
accusative
nom.
horjumattomani
horjumattomani
gen.
horjumattomani
genitive
horjumattomani
horjumattomieni horjumatonteni $^{rare}$
partitive
horjumatontani
horjumattomiani
inessive
horjumattomassani
horjumattomissani
elative
horjumattomastani
horjumattomistani
illative
horjumattomaani
horjumattomiini
adessive
horjumattomallani
horjumattomillani
ablative
horjumattomaltani
horjumattomiltani
allative
horjumattomalleni
horjumattomilleni
essive
horjumattomanani
horjumattominani
translative
horjumattomakseni
horjumattomikseni
abessive
horjumattomattani
horjumattomittani
instructive
comitative
—horjumattomineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
horjumattomasi
horjumattomasi
accusative
nom.
horjumattomasi
horjumattomasi
gen.
horjumattomasi
genitive
horjumattomasi
horjumattomiesi horjumatontesi $^{rare}$
partitive
horjumatontasi
horjumattomiasi
inessive
horjumattomassasi
horjumattomissasi
elative
horjumattomastasi
horjumattomistasi
illative
horjumattomaasi
horjumattomiisi
adessive
horjumattomallasi
horjumattomillasi
ablative
horjumattomaltasi
horjumattomiltasi
allative
horjumattomallesi
horjumattomillesi
essive
horjumattomanasi
horjumattominasi
translative
horjumattomaksesi
horjumattomiksesi
abessive
horjumattomattasi
horjumattomittasi
instructive
comitative
—horjumattominesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
horjumattomamme
horjumattomamme
accusative
nom.
horjumattomamme
horjumattomamme
gen.
horjumattomamme
genitive
horjumattomamme
horjumattomiemme horjumatontemme $^{rare}$
partitive
horjumatontamme
horjumattomiamme
inessive
horjumattomassamme
horjumattomissamme
elative
horjumattomastamme
horjumattomistamme
illative
horjumattomaamme
horjumattomiimme
adessive
horjumattomallamme
horjumattomillamme
ablative
horjumattomaltamme
horjumattomiltamme
allative
horjumattomallemme
horjumattomillemme
essive
horjumattomanamme
horjumattominamme
translative
horjumattomaksemme
horjumattomiksemme
abessive
horjumattomattamme
horjumattomittamme
instructive
comitative
—horjumattominemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
horjumattomanne
horjumattomanne
accusative
nom.
horjumattomanne
horjumattomanne
gen.
horjumattomanne
genitive
horjumattomanne
horjumattomienne horjumatontenne $^{rare}$
partitive
horjumatontanne
horjumattomianne
inessive
horjumattomassanne
horjumattomissanne
elative
horjumattomastanne
horjumattomistanne
illative
horjumattomaanne
horjumattomiinne
adessive
horjumattomallanne
horjumattomillanne
ablative
horjumattomaltanne
horjumattomiltanne
allative
horjumattomallenne
horjumattomillenne
essive
horjumattomananne
horjumattominanne
translative
horjumattomaksenne
horjumattomiksenne
abessive
horjumattomattanne
horjumattomittanne
instructive
comitative
—horjumattominenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
horjumattomansa
horjumattomansa
accusative
nom.
horjumattomansa
horjumattomansa
gen.
horjumattomansa
genitive
horjumattomansa
horjumattomiensa horjumatontensa $^{rare}$
partitive
horjumatontaan horjumatontansa
horjumattomiaan horjumattomiansa
inessive
horjumattomassaan horjumattomassansa
horjumattomissaan horjumattomissansa
elative
horjumattomastaan horjumattomastansa
horjumattomistaan horjumattomistansa
illative
horjumattomaansa
horjumattomiinsa
adessive
horjumattomallaan horjumattomallansa
horjumattomillaan horjumattomillansa
ablative
horjumattomaltaan horjumattomaltansa
horjumattomiltaan horjumattomiltansa
allative
horjumattomalleen horjumattomallensa
horjumattomilleen horjumattomillensa
essive
horjumattomanaan horjumattomanansa
horjumattominaan horjumattominansa
translative
horjumattomakseen horjumattomaksensa
horjumattomikseen horjumattomiksensa
abessive
horjumattomattaan horjumattomattansa
horjumattomittaan horjumattomittansa
instructive
comitative
—horjumattomineen horjumattominensa :

#### Derived terms

* horjumattomasti
* horjumattomuus

### Participle

horjumaton
* negative participle of horjua

### Further reading

* “horjumaton”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02