# verbi
## Finnish
### Etymology

Borrowed from Swedish verb, ultimately from Latin verbum.

### Pronunciation

* IPA: /ˈʋerbi/, [ˈʋe̞rbi]
* Rhymes: -erbi
* Hyphenation: ver‧bi

### Noun

verbi
* (grammar) verb

#### Declension

Possessive forms of verbi (Kotus type 5/risti, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
verbini
verbini
accusative
nom.
verbini
verbini
gen.
verbini
genitive
verbini
verbieni
partitive
verbiäni
verbejäni
inessive
verbissäni
verbeissäni
elative
verbistäni
verbeistäni
illative
verbiini
verbeihini
adessive
verbilläni
verbeilläni
ablative
verbiltäni
verbeiltäni
allative
verbilleni
verbeilleni
essive
verbinäni
verbeinäni
translative
verbikseni
verbeikseni
abessive
verbittäni
verbeittäni
instructive
comitative
—verbeineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
verbisi
verbisi
accusative
nom.
verbisi
verbisi
gen.
verbisi
genitive
verbisi
verbiesi
partitive
verbiäsi
verbejäsi
inessive
verbissäsi
verbeissäsi
elative
verbistäsi
verbeistäsi
illative
verbiisi
verbeihisi
adessive
verbilläsi
verbeilläsi
ablative
verbiltäsi
verbeiltäsi
allative
verbillesi
verbeillesi
essive
verbinäsi
verbeinäsi
translative
verbiksesi
verbeiksesi
abessive
verbittäsi
verbeittäsi
instructive
comitative
—verbeinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
verbimme
verbimme
accusative
nom.
verbimme
verbimme
gen.
verbimme
genitive
verbimme
verbiemme
partitive
verbiämme
verbejämme
inessive
verbissämme
verbeissämme
elative
verbistämme
verbeistämme
illative
verbiimme
verbeihimme
adessive
verbillämme
verbeillämme
ablative
verbiltämme
verbeiltämme
allative
verbillemme
verbeillemme
essive
verbinämme
verbeinämme
translative
verbiksemme
verbeiksemme
abessive
verbittämme
verbeittämme
instructive
comitative
—verbeinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
verbinne
verbinne
accusative
nom.
verbinne
verbinne
gen.
verbinne
genitive
verbinne
verbienne
partitive
verbiänne
verbejänne
inessive
verbissänne
verbeissänne
elative
verbistänne
verbeistänne
illative
verbiinne
verbeihinne
adessive
verbillänne
verbeillänne
ablative
verbiltänne
verbeiltänne
allative
verbillenne
verbeillenne
essive
verbinänne
verbeinänne
translative
verbiksenne
verbeiksenne
abessive
verbittänne
verbeittänne
instructive
comitative
—verbeinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
verbinsä
verbinsä
accusative
nom.
verbinsä
verbinsä
gen.
verbinsä
genitive
verbinsä
verbiensä
partitive
verbiään verbiänsä
verbejään verbejänsä
inessive
verbissään verbissänsä
verbeissään verbeissänsä
elative
verbistään verbistänsä
verbeistään verbeistänsä
illative
verbiinsä
verbeihinsä
adessive
verbillään verbillänsä
verbeillään verbeillänsä
ablative
verbiltään verbiltänsä
verbeiltään verbeiltänsä
allative
verbilleen verbillensä
verbeilleen verbeillensä
essive
verbinään verbinänsä
verbeinään verbeinänsä
translative
verbikseen verbiksensä
verbeikseen verbeiksensä
abessive
verbittään verbittänsä
verbeittään verbeittänsä
instructive
comitative
—verbeineen verbeinensä :

#### Synonyms

* teonsana
* lausukas, lausukka, tehdikkö (archaic)

#### Derived terms

* apuverbi
* deponenttiverbi
* faktiiviverbi
* faktitiiviverbi
* finiittiverbi
* frekventatiiviverbi
* intransitiiviverbi
* kausatiiviverbi
* ketjuverbi
* kieltoverbi
* liikeverbi
* modaaliverbi
* partikkeliverbi
* pääverbi
* refleksiiviverbi
* supistumaverbi
* teettoverbi
* transitiiviverbi
* verbiketju
* verbilauseke
* verbiliitto
* verbimuoto
* verbinmuoto
* verbityyppi
* yhdysverbi

### Further reading

* “verbi”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-04

## Ido
### Noun

verbi
* plural of verbo

## Ingrian
### Etymology

Ultimately from Latin verbum, probably via Finnish verbi.

### Pronunciation

* (Ala-Laukaa) IPA: /ˈʋerbi/, [ˈʋe̞rbʲ]
* (Soikkola) IPA: /ˈʋerbi/, [ˈʋe̞rb̥i]
* Rhymes: -erbʲ, -erbi
* Hyphenation: ver‧bi

### Noun

verbi
* (grammar) verb

#### Synonyms

* tekosana

### References

* V. I. Junus (1936) Iƶoran Keelen Grammatikka‎, Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 27

## Italian
### Noun

verbi m
* plural of verbo

### Anagrams

* bervi, brevi

## Latin
### Pronunciation

* (Classical Latin) IPA: /ˈu̯er.biː/, [ˈu̯ɛrbiː]
* (modern Italianate Ecclesiastical) IPA: /ˈver.bi/, [ˈvɛrbi]

### Noun

verbī n
* genitive singular of verbum

## Latvian
### Noun

verbi m
* nominative/vocative plural of verbs