# arvaamaton
## Finnish
### Etymology

arvata +‎ -maton

### Pronunciation

* IPA: /ˈɑrʋɑːmɑton/, [ˈɑ̝rʋɑ̝ːˌmɑ̝t̪o̞n]
* Rhymes: -ɑton
* Hyphenation: ar‧vaa‧ma‧ton

### Adjective

arvaamaton (comparative arvaamattomampi, superlative arvaamattomin)
* unpredictable

#### Declension

Possessive forms of arvaamaton (Kotus type 34*C/onneton, tt-t gradation) :
Rare. Only used with substantive adjectives. :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
arvaamattomani
arvaamattomani
accusative
nom.
arvaamattomani
arvaamattomani
gen.
arvaamattomani
genitive
arvaamattomani
arvaamattomieni arvaamatonteni $^{rare}$
partitive
arvaamatontani
arvaamattomiani
inessive
arvaamattomassani
arvaamattomissani
elative
arvaamattomastani
arvaamattomistani
illative
arvaamattomaani
arvaamattomiini
adessive
arvaamattomallani
arvaamattomillani
ablative
arvaamattomaltani
arvaamattomiltani
allative
arvaamattomalleni
arvaamattomilleni
essive
arvaamattomanani
arvaamattominani
translative
arvaamattomakseni
arvaamattomikseni
abessive
arvaamattomattani
arvaamattomittani
instructive
comitative
—arvaamattomineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
arvaamattomasi
arvaamattomasi
accusative
nom.
arvaamattomasi
arvaamattomasi
gen.
arvaamattomasi
genitive
arvaamattomasi
arvaamattomiesi arvaamatontesi $^{rare}$
partitive
arvaamatontasi
arvaamattomiasi
inessive
arvaamattomassasi
arvaamattomissasi
elative
arvaamattomastasi
arvaamattomistasi
illative
arvaamattomaasi
arvaamattomiisi
adessive
arvaamattomallasi
arvaamattomillasi
ablative
arvaamattomaltasi
arvaamattomiltasi
allative
arvaamattomallesi
arvaamattomillesi
essive
arvaamattomanasi
arvaamattominasi
translative
arvaamattomaksesi
arvaamattomiksesi
abessive
arvaamattomattasi
arvaamattomittasi
instructive
comitative
—arvaamattominesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
arvaamattomamme
arvaamattomamme
accusative
nom.
arvaamattomamme
arvaamattomamme
gen.
arvaamattomamme
genitive
arvaamattomamme
arvaamattomiemme arvaamatontemme $^{rare}$
partitive
arvaamatontamme
arvaamattomiamme
inessive
arvaamattomassamme
arvaamattomissamme
elative
arvaamattomastamme
arvaamattomistamme
illative
arvaamattomaamme
arvaamattomiimme
adessive
arvaamattomallamme
arvaamattomillamme
ablative
arvaamattomaltamme
arvaamattomiltamme
allative
arvaamattomallemme
arvaamattomillemme
essive
arvaamattomanamme
arvaamattominamme
translative
arvaamattomaksemme
arvaamattomiksemme
abessive
arvaamattomattamme
arvaamattomittamme
instructive
comitative
—arvaamattominemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
arvaamattomanne
arvaamattomanne
accusative
nom.
arvaamattomanne
arvaamattomanne
gen.
arvaamattomanne
genitive
arvaamattomanne
arvaamattomienne arvaamatontenne $^{rare}$
partitive
arvaamatontanne
arvaamattomianne
inessive
arvaamattomassanne
arvaamattomissanne
elative
arvaamattomastanne
arvaamattomistanne
illative
arvaamattomaanne
arvaamattomiinne
adessive
arvaamattomallanne
arvaamattomillanne
ablative
arvaamattomaltanne
arvaamattomiltanne
allative
arvaamattomallenne
arvaamattomillenne
essive
arvaamattomananne
arvaamattominanne
translative
arvaamattomaksenne
arvaamattomiksenne
abessive
arvaamattomattanne
arvaamattomittanne
instructive
comitative
—arvaamattominenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
arvaamattomansa
arvaamattomansa
accusative
nom.
arvaamattomansa
arvaamattomansa
gen.
arvaamattomansa
genitive
arvaamattomansa
arvaamattomiensa arvaamatontensa $^{rare}$
partitive
arvaamatontaan arvaamatontansa
arvaamattomiaan arvaamattomiansa
inessive
arvaamattomassaan arvaamattomassansa
arvaamattomissaan arvaamattomissansa
elative
arvaamattomastaan arvaamattomastansa
arvaamattomistaan arvaamattomistansa
illative
arvaamattomaansa
arvaamattomiinsa
adessive
arvaamattomallaan arvaamattomallansa
arvaamattomillaan arvaamattomillansa
ablative
arvaamattomaltaan arvaamattomaltansa
arvaamattomiltaan arvaamattomiltansa
allative
arvaamattomalleen arvaamattomallensa
arvaamattomilleen arvaamattomillensa
essive
arvaamattomanaan arvaamattomanansa
arvaamattominaan arvaamattominansa
translative
arvaamattomakseen arvaamattomaksensa
arvaamattomikseen arvaamattomiksensa
abessive
arvaamattomattaan arvaamattomattansa
arvaamattomittaan arvaamattomittansa
instructive
comitative
—arvaamattomineen arvaamattominensa :

#### Derived terms

* arvaamattomasti
* arvaamattomuus
* ennalta-arvaamaton
* äkkiarvaamaton

### Participle

arvaamaton
* negative participle of arvata

### Further reading

* “arvaamaton”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

### Anagrams

* varaamaton