# koiso
## Central Dusun
### Noun

koiso
* first

## Finnish
### Etymology

From Old Swedish kvesa. Originally in the sense "ulcer, cancer"; in the modern plant sense through koisonheinä (+ heinä).

### Pronunciation

* IPA: /ˈkoi̯so/, [ˈko̞i̯s̠o̞]
* Rhymes: -oiso
* Hyphenation: koi‧so

### Noun

koiso
* (botany) any plant of the genus Solanum, including nightshades, tomato, potato, eggplant etc.

#### Declension

Possessive forms of koiso (Kotus type 1/valo, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
koisoni
koisoni
accusative
nom.
koisoni
koisoni
gen.
koisoni
genitive
koisoni
koisojeni
partitive
koisoani
koisojani
inessive
koisossani
koisoissani
elative
koisostani
koisoistani
illative
koisooni
koisoihini
adessive
koisollani
koisoillani
ablative
koisoltani
koisoiltani
allative
koisolleni
koisoilleni
essive
koisonani
koisoinani
translative
koisokseni
koisoikseni
abessive
koisottani
koisoittani
instructive
comitative
—koisoineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
koisosi
koisosi
accusative
nom.
koisosi
koisosi
gen.
koisosi
genitive
koisosi
koisojesi
partitive
koisoasi
koisojasi
inessive
koisossasi
koisoissasi
elative
koisostasi
koisoistasi
illative
koisoosi
koisoihisi
adessive
koisollasi
koisoillasi
ablative
koisoltasi
koisoiltasi
allative
koisollesi
koisoillesi
essive
koisonasi
koisoinasi
translative
koisoksesi
koisoiksesi
abessive
koisottasi
koisoittasi
instructive
comitative
—koisoinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
koisomme
koisomme
accusative
nom.
koisomme
koisomme
gen.
koisomme
genitive
koisomme
koisojemme
partitive
koisoamme
koisojamme
inessive
koisossamme
koisoissamme
elative
koisostamme
koisoistamme
illative
koisoomme
koisoihimme
adessive
koisollamme
koisoillamme
ablative
koisoltamme
koisoiltamme
allative
koisollemme
koisoillemme
essive
koisonamme
koisoinamme
translative
koisoksemme
koisoiksemme
abessive
koisottamme
koisoittamme
instructive
comitative
—koisoinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
koisonne
koisonne
accusative
nom.
koisonne
koisonne
gen.
koisonne
genitive
koisonne
koisojenne
partitive
koisoanne
koisojanne
inessive
koisossanne
koisoissanne
elative
koisostanne
koisoistanne
illative
koisoonne
koisoihinne
adessive
koisollanne
koisoillanne
ablative
koisoltanne
koisoiltanne
allative
koisollenne
koisoillenne
essive
koisonanne
koisoinanne
translative
koisoksenne
koisoiksenne
abessive
koisottanne
koisoittanne
instructive
comitative
—koisoinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
koisonsa
koisonsa
accusative
nom.
koisonsa
koisonsa
gen.
koisonsa
genitive
koisonsa
koisojensa
partitive
koisoaan koisoansa
koisojaan koisojansa
inessive
koisossaan koisossansa
koisoissaan koisoissansa
elative
koisostaan koisostansa
koisoistaan koisoistansa
illative
koisoonsa
koisoihinsa
adessive
koisollaan koisollansa
koisoillaan koisoillansa
ablative
koisoltaan koisoltansa
koisoiltaan koisoiltansa
allative
koisolleen koisollensa
koisoilleen koisoillensa
essive
koisonaan koisonansa
koisoinaan koisoinansa
translative
koisokseen koisoksensa
koisoikseen koisoiksensa
abessive
koisottaan koisottansa
koisoittaan koisoittansa
instructive
comitative
—koisoineen koisoinensa :

#### Derived terms

* karviaiskoiso
* koisokasvi
* koisokirva
* lyhtykoiso
* munakoiso
* mustakoiso
* myrkkykoiso
* pukinkoiso
* punakoiso

### Further reading

* “koiso”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

### Anagrams

* kosio