# ruttu
## Estonian
### Noun

ruttu
* partitive singular of rutt

## Finnish
### Etymology

Possibly from Swedish skrutta.

### Pronunciation

* IPA: /ˈrutːu/, [ˈrut̪ːu]
* Rhymes: -utːu
* Hyphenation: rut‧tu

### Noun

ruttu
* dent
    Auton etuosa oli rutussa kolarin jälkeen.The front of the car was dented after the collision.
* wrinkle
    Matto on rutussa.The carpet is wrinkled.

#### Declension

Possessive forms of ruttu (Kotus type 1*C/valo, tt-t gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
ruttuni
ruttuni
accusative
nom.
ruttuni
ruttuni
gen.
ruttuni
genitive
ruttuni
ruttujeni
partitive
ruttuani
ruttujani
inessive
rutussani
rutuissani
elative
rutustani
rutuistani
illative
ruttuuni
ruttuihini
adessive
rutullani
rutuillani
ablative
rutultani
rutuiltani
allative
rutulleni
rutuilleni
essive
ruttunani
ruttuinani
translative
rutukseni
rutuikseni
abessive
rututtani
rutuittani
instructive
comitative
—ruttuineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
ruttusi
ruttusi
accusative
nom.
ruttusi
ruttusi
gen.
ruttusi
genitive
ruttusi
ruttujesi
partitive
ruttuasi
ruttujasi
inessive
rutussasi
rutuissasi
elative
rutustasi
rutuistasi
illative
ruttuusi
ruttuihisi
adessive
rutullasi
rutuillasi
ablative
rutultasi
rutuiltasi
allative
rutullesi
rutuillesi
essive
ruttunasi
ruttuinasi
translative
rutuksesi
rutuiksesi
abessive
rututtasi
rutuittasi
instructive
comitative
—ruttuinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
ruttumme
ruttumme
accusative
nom.
ruttumme
ruttumme
gen.
ruttumme
genitive
ruttumme
ruttujemme
partitive
ruttuamme
ruttujamme
inessive
rutussamme
rutuissamme
elative
rutustamme
rutuistamme
illative
ruttuumme
ruttuihimme
adessive
rutullamme
rutuillamme
ablative
rutultamme
rutuiltamme
allative
rutullemme
rutuillemme
essive
ruttunamme
ruttuinamme
translative
rutuksemme
rutuiksemme
abessive
rututtamme
rutuittamme
instructive
comitative
—ruttuinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
ruttunne
ruttunne
accusative
nom.
ruttunne
ruttunne
gen.
ruttunne
genitive
ruttunne
ruttujenne
partitive
ruttuanne
ruttujanne
inessive
rutussanne
rutuissanne
elative
rutustanne
rutuistanne
illative
ruttuunne
ruttuihinne
adessive
rutullanne
rutuillanne
ablative
rutultanne
rutuiltanne
allative
rutullenne
rutuillenne
essive
ruttunanne
ruttuinanne
translative
rutuksenne
rutuiksenne
abessive
rututtanne
rutuittanne
instructive
comitative
—ruttuinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
ruttunsa
ruttunsa
accusative
nom.
ruttunsa
ruttunsa
gen.
ruttunsa
genitive
ruttunsa
ruttujensa
partitive
ruttuaan ruttuansa
ruttujaan ruttujansa
inessive
rutussaan rutussansa
rutuissaan rutuissansa
elative
rutustaan rutustansa
rutuistaan rutuistansa
illative
ruttuunsa
ruttuihinsa
adessive
rutullaan rutullansa
rutuillaan rutuillansa
ablative
rutultaan rutultansa
rutuiltaan rutuiltansa
allative
rutulleen rutullensa
rutuilleen rutuillensa
essive
ruttunaan ruttunansa
ruttuinaan ruttuinansa
translative
rutukseen rutuksensa
rutuikseen rutuiksensa
abessive
rututtaan rututtansa
rutuittaan rutuittansa
instructive
comitative
—ruttuineen ruttuinensa :

#### Derived terms

* rutata
* ruttuinen (“wrinkly”)

### Further reading

* “ruttu”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-03

### Anagrams

* rutut, turut