# hintelä
## Finnish
### Etymology

hinte- +‎ -lä, from a variant of the same root as hento. Compare dialectal hinto.

### Pronunciation

* IPA: /ˈhintelæ/, [ˈhin̪t̪e̞læ]
* Rhymes: -intelæ
* Hyphenation: hin‧te‧lä

### Adjective

hintelä (comparative hintelämpi, superlative hintelin)
* lank (of a person)

#### Declension

Possessive forms of hintelä (Kotus type 10/koira, no gradation) :
Rare. Only used with substantive adjectives. :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
hinteläni
hinteläni
accusative
nom.
hinteläni
hinteläni
gen.
hinteläni
genitive
hinteläni
hintelieni hinteläini $^{rare}$
partitive
hintelääni
hinteliäni
inessive
hintelässäni
hintelissäni
elative
hintelästäni
hintelistäni
illative
hintelääni
hinteliini
adessive
hintelälläni
hintelilläni
ablative
hintelältäni
hinteliltäni
allative
hintelälleni
hintelilleni
essive
hintelänäni
hintelinäni
translative
hinteläkseni
hintelikseni
abessive
hintelättäni
hintelittäni
instructive
comitative
—hintelineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
hinteläsi
hinteläsi
accusative
nom.
hinteläsi
hinteläsi
gen.
hinteläsi
genitive
hinteläsi
hinteliesi hinteläisi $^{rare}$
partitive
hintelääsi
hinteliäsi
inessive
hintelässäsi
hintelissäsi
elative
hintelästäsi
hintelistäsi
illative
hintelääsi
hinteliisi
adessive
hintelälläsi
hintelilläsi
ablative
hintelältäsi
hinteliltäsi
allative
hintelällesi
hintelillesi
essive
hintelänäsi
hintelinäsi
translative
hinteläksesi
hinteliksesi
abessive
hintelättäsi
hintelittäsi
instructive
comitative
—hintelinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
hintelämme
hintelämme
accusative
nom.
hintelämme
hintelämme
gen.
hintelämme
genitive
hintelämme
hinteliemme hinteläimme $^{rare}$
partitive
hinteläämme
hinteliämme
inessive
hintelässämme
hintelissämme
elative
hintelästämme
hintelistämme
illative
hinteläämme
hinteliimme
adessive
hintelällämme
hintelillämme
ablative
hintelältämme
hinteliltämme
allative
hintelällemme
hintelillemme
essive
hintelänämme
hintelinämme
translative
hinteläksemme
hinteliksemme
abessive
hintelättämme
hintelittämme
instructive
comitative
—hintelinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
hintelänne
hintelänne
accusative
nom.
hintelänne
hintelänne
gen.
hintelänne
genitive
hintelänne
hintelienne hinteläinne $^{rare}$
partitive
hinteläänne
hinteliänne
inessive
hintelässänne
hintelissänne
elative
hintelästänne
hintelistänne
illative
hinteläänne
hinteliinne
adessive
hintelällänne
hintelillänne
ablative
hintelältänne
hinteliltänne
allative
hintelällenne
hintelillenne
essive
hintelänänne
hintelinänne
translative
hinteläksenne
hinteliksenne
abessive
hintelättänne
hintelittänne
instructive
comitative
—hintelinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
hintelänsä
hintelänsä
accusative
nom.
hintelänsä
hintelänsä
gen.
hintelänsä
genitive
hintelänsä
hinteliensä hinteläinsä $^{rare}$
partitive
hinteläänsä
hinteliään hinteliänsä
inessive
hintelässään hintelässänsä
hintelissään hintelissänsä
elative
hintelästään hintelästänsä
hintelistään hintelistänsä
illative
hinteläänsä
hinteliinsä
adessive
hintelällään hintelällänsä
hintelillään hintelillänsä
ablative
hintelältään hintelältänsä
hinteliltään hinteliltänsä
allative
hintelälleen hintelällensä
hintelilleen hintelillensä
essive
hintelänään hintelänänsä
hintelinään hintelinänsä
translative
hinteläkseen hinteläksensä
hintelikseen hinteliksensä
abessive
hintelättään hintelättänsä
hintelittään hintelittänsä
instructive
comitative
—hintelineen hintelinensä :

#### Derived terms

* hintelyys
* hintsusti
* hinteläkasvuinen

### Further reading

* “hintelä”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

### Anagrams

* lehtinä, lähetin, lähtien, tilhenä