# ilkeä
## Finnish
### Etymology 1

From Proto-Finnic *ilkëda, probably borrowed (and derived) from Proto-Germanic *ilhilaz (“bad, evil”). Cognates include Estonian ilge, English ill.

#### Pronunciation

* IPA: /ˈilkeæ/, [ˈilk̟e̞æ]
* Rhymes: -ilkeæ
* Hyphenation: il‧keä

#### Adjective

ilkeä (comparative ilkeämpi, superlative ilkein)
* bad, mean, wicked, evil [with allative ‘to, towards’ or (partitive +) kohtaan]
* mischievous, troublesome, cheeky, badly behaved
    Matilla oli Eetu-niminen kaksoisveli, joka on aina ollut ilkeä ja huonokäytöksinen.Matthew had a twin brother called Edward, who was always mischievous and badly behaved.
* uncomfortable, nasty, bad
    Vamman takia urheilu tuntuu tätä nykyä ilkeälle.Because of the injury, doing sports feels uncomfortable these days.
** 1939, Mika Waltari, Kuka murhasi rouva Skrofin?‎, →ISBN:»Ilkeä kaasunhaju porraskäytävässä. Aivan pää tulee kipeäksi!»"A foul gas smell in the stairwell. Enough to give you a headache!"

##### Declension

Possessive forms of ilkeä (Kotus type 15/korkea, no gradation) :
Rare. Only used with substantive adjectives. :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
ilkeäni
ilkeäni
accusative
nom.
ilkeäni
ilkeäni
gen.
ilkeäni
genitive
ilkeäni
ilkeideni ilkeitteni ilkeäini $^{rare}$
partitive
ilkeääni ilkeätäni
ilkeitäni
inessive
ilkeässäni
ilkeissäni
elative
ilkeästäni
ilkeistäni
illative
ilkeääni
ilkeisiini ilkeihini
adessive
ilkeälläni
ilkeilläni
ablative
ilkeältäni
ilkeiltäni
allative
ilkeälleni
ilkeilleni
essive
ilkeänäni
ilkeinäni
translative
ilkeäkseni
ilkeikseni
abessive
ilkeättäni
ilkeittäni
instructive
comitative
—ilkeineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
ilkeäsi
ilkeäsi
accusative
nom.
ilkeäsi
ilkeäsi
gen.
ilkeäsi
genitive
ilkeäsi
ilkeidesi ilkeittesi ilkeäisi $^{rare}$
partitive
ilkeääsi ilkeätäsi
ilkeitäsi
inessive
ilkeässäsi
ilkeissäsi
elative
ilkeästäsi
ilkeistäsi
illative
ilkeääsi
ilkeisiisi ilkeihisi
adessive
ilkeälläsi
ilkeilläsi
ablative
ilkeältäsi
ilkeiltäsi
allative
ilkeällesi
ilkeillesi
essive
ilkeänäsi
ilkeinäsi
translative
ilkeäksesi
ilkeiksesi
abessive
ilkeättäsi
ilkeittäsi
instructive
comitative
—ilkeinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
ilkeämme
ilkeämme
accusative
nom.
ilkeämme
ilkeämme
gen.
ilkeämme
genitive
ilkeämme
ilkeidemme ilkeittemme ilkeäimme $^{rare}$
partitive
ilkeäämme ilkeätämme
ilkeitämme
inessive
ilkeässämme
ilkeissämme
elative
ilkeästämme
ilkeistämme
illative
ilkeäämme
ilkeisiimme ilkeihimme
adessive
ilkeällämme
ilkeillämme
ablative
ilkeältämme
ilkeiltämme
allative
ilkeällemme
ilkeillemme
essive
ilkeänämme
ilkeinämme
translative
ilkeäksemme
ilkeiksemme
abessive
ilkeättämme
ilkeittämme
instructive
comitative
—ilkeinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
ilkeänne
ilkeänne
accusative
nom.
ilkeänne
ilkeänne
gen.
ilkeänne
genitive
ilkeänne
ilkeidenne ilkeittenne ilkeäinne $^{rare}$
partitive
ilkeäänne ilkeätänne
ilkeitänne
inessive
ilkeässänne
ilkeissänne
elative
ilkeästänne
ilkeistänne
illative
ilkeäänne
ilkeisiinne ilkeihinne
adessive
ilkeällänne
ilkeillänne
ablative
ilkeältänne
ilkeiltänne
allative
ilkeällenne
ilkeillenne
essive
ilkeänänne
ilkeinänne
translative
ilkeäksenne
ilkeiksenne
abessive
ilkeättänne
ilkeittänne
instructive
comitative
—ilkeinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
ilkeänsä
ilkeänsä
accusative
nom.
ilkeänsä
ilkeänsä
gen.
ilkeänsä
genitive
ilkeänsä
ilkeidensä ilkeittensä ilkeäinsä $^{rare}$
partitive
ilkeätään ilkeäänsä ilkeätänsä
ilkeitään ilkeitänsä
inessive
ilkeässään ilkeässänsä
ilkeissään ilkeissänsä
elative
ilkeästään ilkeästänsä
ilkeistään ilkeistänsä
illative
ilkeäänsä
ilkeisiinsä ilkeihinsä
adessive
ilkeällään ilkeällänsä
ilkeillään ilkeillänsä
ablative
ilkeältään ilkeältänsä
ilkeiltään ilkeiltänsä
allative
ilkeälleen ilkeällensä
ilkeilleen ilkeillensä
essive
ilkeänään ilkeänänsä
ilkeinään ilkeinänsä
translative
ilkeäkseen ilkeäksensä
ilkeikseen ilkeiksensä
abessive
ilkeättään ilkeättänsä
ilkeittään ilkeittänsä
instructive
comitative
—ilkeineen ilkeinensä :

##### Derived terms

* iljetä
* ilkeillä
* ilkeys
* ilkeästi
* ilki
* ilkiö
* ilkeäluonteinen
* ilkeämielinen
* ilkeännäköinen
* ilkityö
* ilkivalta
* piiloilkeä
* salailkeä

#### Further reading

* “ilkeä”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-01

### Etymology 2
#### Pronunciation

* IPA: /ˈilkeæˣ/, [ˈilk̟e̞æ(ʔ)]
* Rhymes: -ilkeæ
* Hyphenation: il‧keä

#### Verb

ilkeä
* inflection of iljetä:
** present active indicative connegative
** second-person singular present imperative
** second-person singular present active imperative connegative

### Anagrams

* läike