# rumis
## Finnish
### Pronunciation

* IPA: /ˈrumis/, [ˈrumis̠]
* Rhymes: -umis
* Hyphenation: ru‧mis

### Noun

rumis
* (obsolete or dialectal) Alternative form of ruumis (“corpse, body”).
** 1776, The Holy Bible, 1 Corinthians 12:12:Rumis on yxi, ia henelle ombi quitengi monda Jäsende, Mutta caiki iäsenet ydhest Rumista, echke he ouat usia, ouat he quitengin yxi Rumis.Rumis on yksi, ja hänellä ompi kuitenki monta jäsentä, mutta kaikki jäsenet yhdest rumista, ehkä he ovat uusia, ovat he kuitenkin yksi rumis.For as the body is one, and hath many members, and all the members of that one body, being many, are one body
** First recorded in 1925, trad. (lyrics and music), “Härmän häät”:Härmässä häät oli kauhiat, / siellä juotihin ja tapeltihin. / Pirtin perältä porraspäähän / rumihia kannettihin.There was a terrible wedding in Härmä, / where they drank and fought. / From the back of the house to the top of the stairs / they carried the corpses.

#### Declension

Possessive forms of rumis (Kotus type 41/vieras, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
rumiini
rumiini
accusative
nom.
rumiini
rumiini
gen.
rumiini
genitive
rumiini
rumiideni rumiitteni rumisteni $^{rare}$
partitive
rumistani
rumiitani
inessive
rumiissani
rumiissani
elative
rumiistani
rumiistani
illative
rumiiseeni
rumiisiini rumiihini $^{rare}$
adessive
rumiillani
rumiillani
ablative
rumiiltani
rumiiltani
allative
rumiilleni
rumiilleni
essive
rumiinani
rumiinani
translative
rumiikseni
rumiikseni
abessive
rumiittani
rumiittani
instructive
comitative
—rumiineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
rumiisi
rumiisi
accusative
nom.
rumiisi
rumiisi
gen.
rumiisi
genitive
rumiisi
rumiidesi rumiittesi rumistesi $^{rare}$
partitive
rumistasi
rumiitasi
inessive
rumiissasi
rumiissasi
elative
rumiistasi
rumiistasi
illative
rumiiseesi
rumiisiisi rumiihisi $^{rare}$
adessive
rumiillasi
rumiillasi
ablative
rumiiltasi
rumiiltasi
allative
rumiillesi
rumiillesi
essive
rumiinasi
rumiinasi
translative
rumiiksesi
rumiiksesi
abessive
rumiittasi
rumiittasi
instructive
comitative
—rumiinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
rumiimme
rumiimme
accusative
nom.
rumiimme
rumiimme
gen.
rumiimme
genitive
rumiimme
rumiidemme rumiittemme rumistemme $^{rare}$
partitive
rumistamme
rumiitamme
inessive
rumiissamme
rumiissamme
elative
rumiistamme
rumiistamme
illative
rumiiseemme
rumiisiimme rumiihimme $^{rare}$
adessive
rumiillamme
rumiillamme
ablative
rumiiltamme
rumiiltamme
allative
rumiillemme
rumiillemme
essive
rumiinamme
rumiinamme
translative
rumiiksemme
rumiiksemme
abessive
rumiittamme
rumiittamme
instructive
comitative
—rumiinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
rumiinne
rumiinne
accusative
nom.
rumiinne
rumiinne
gen.
rumiinne
genitive
rumiinne
rumiidenne rumiittenne rumistenne $^{rare}$
partitive
rumistanne
rumiitanne
inessive
rumiissanne
rumiissanne
elative
rumiistanne
rumiistanne
illative
rumiiseenne
rumiisiinne rumiihinne $^{rare}$
adessive
rumiillanne
rumiillanne
ablative
rumiiltanne
rumiiltanne
allative
rumiillenne
rumiillenne
essive
rumiinanne
rumiinanne
translative
rumiiksenne
rumiiksenne
abessive
rumiittanne
rumiittanne
instructive
comitative
—rumiinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
rumiinsa
rumiinsa
accusative
nom.
rumiinsa
rumiinsa
gen.
rumiinsa
genitive
rumiinsa
rumiidensa rumiittensa rumistensa $^{rare}$
partitive
rumistaan rumistansa
rumiitaan rumiitansa
inessive
rumiissaan rumiissansa
rumiissaan rumiissansa
elative
rumiistaan rumiistansa
rumiistaan rumiistansa
illative
rumiiseensa
rumiisiinsa rumiihinsa $^{rare}$
adessive
rumiillaan rumiillansa
rumiillaan rumiillansa
ablative
rumiiltaan rumiiltansa
rumiiltaan rumiiltansa
allative
rumiilleen rumiillensa
rumiilleen rumiillensa
essive
rumiinaan rumiinansa
rumiinaan rumiinansa
translative
rumiikseen rumiiksensa
rumiikseen rumiiksensa
abessive
rumiittaan rumiittansa
rumiittaan rumiittansa
instructive
comitative
—rumiineen rumiinensa :

## Gothic
### Romanization

rumis
* Romanization of 𐍂𐌿𐌼𐌹𐍃

## Latin
### Noun

rū̆mis f (genitive rū̆mis); third declension
* Alternative form of rū̆ma (“teat”)
** 116 BCE – 27 BCE, Marcus Terentius Varro, Agricultural Topics 2.11.4.5:⟨in⟩ lactis duos congios addunt coagulum magnitudine oleae, ut coeat, quod melius leporinum et haedinum quam agninum. alii pro coagulo addunt de fici ramo lac et acetum, aspargunt item aliis aliquot rebus, quod Graeci appellant ali⟨i⟩ ὀπόν, ali⟨i⟩ δάκρυον. Non negarim, inquam, ideo aput divae Ruminae sacellum a pastoribus satam ficum. ibi enim solent sacrificari lacte pro vino et [pro] lactentibus. mamma[e] enim rumis [sive ruminare], ut ante dicebant: a rumi etiam nunc dicuntur subrumi agni, lactantes a lacte.
** c. 77 CE – 79 CE, Pliny the Elder, Naturalis Historia 15.77:Colitur ficus arbor in foro ipso ac comitio Romae nata, sacr⟨a⟩ fulg⟨u⟩ribus ibi conditis magisque ob memoriam eius quae, nutrix Romuli ac Remi, conditores imperii in Lupercali prima protexit, rumi⟨n⟩alis appellata, quoniam sub ea inventa est lupa infantibus praebens rumim (ita vocabant mammam), miraculo ex aere iuxta dicato, tamquam in comitium sponte transisset Atto Navio augurante.

### Further reading

* “rumis”, in Charlton T. Lewis and Charles Short (1879) A Latin Dictionary, Oxford: Clarendon Press
* rumis in Gaffiot, Félix (1934) Dictionnaire illustré latin-français, Hachette.