# kranttu
## Finnish
### Etymology

Borrowed from Swedish grann, granntyckt.

### Pronunciation

* IPA: /ˈkrɑntːu/, [ˈkrɑ̝n̪t̪ːu]
* Rhymes: -ɑntːu
* Hyphenation: krant‧tu

### Adjective

kranttu (comparative krantumpi, superlative krantuin) (colloquial)
* choosy, picky

#### Declension

Possessive forms of kranttu (Kotus type 1*C/valo, tt-t gradation) :
Rare. Only used with substantive adjectives. :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
kranttuni
kranttuni
accusative
nom.
kranttuni
kranttuni
gen.
kranttuni
genitive
kranttuni
kranttujeni
partitive
kranttuani
kranttujani
inessive
krantussani
krantuissani
elative
krantustani
krantuistani
illative
kranttuuni
kranttuihini
adessive
krantullani
krantuillani
ablative
krantultani
krantuiltani
allative
krantulleni
krantuilleni
essive
kranttunani
kranttuinani
translative
krantukseni
krantuikseni
abessive
krantuttani
krantuittani
instructive
comitative
—kranttuineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
kranttusi
kranttusi
accusative
nom.
kranttusi
kranttusi
gen.
kranttusi
genitive
kranttusi
kranttujesi
partitive
kranttuasi
kranttujasi
inessive
krantussasi
krantuissasi
elative
krantustasi
krantuistasi
illative
kranttuusi
kranttuihisi
adessive
krantullasi
krantuillasi
ablative
krantultasi
krantuiltasi
allative
krantullesi
krantuillesi
essive
kranttunasi
kranttuinasi
translative
krantuksesi
krantuiksesi
abessive
krantuttasi
krantuittasi
instructive
comitative
—kranttuinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
kranttumme
kranttumme
accusative
nom.
kranttumme
kranttumme
gen.
kranttumme
genitive
kranttumme
kranttujemme
partitive
kranttuamme
kranttujamme
inessive
krantussamme
krantuissamme
elative
krantustamme
krantuistamme
illative
kranttuumme
kranttuihimme
adessive
krantullamme
krantuillamme
ablative
krantultamme
krantuiltamme
allative
krantullemme
krantuillemme
essive
kranttunamme
kranttuinamme
translative
krantuksemme
krantuiksemme
abessive
krantuttamme
krantuittamme
instructive
comitative
—kranttuinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
kranttunne
kranttunne
accusative
nom.
kranttunne
kranttunne
gen.
kranttunne
genitive
kranttunne
kranttujenne
partitive
kranttuanne
kranttujanne
inessive
krantussanne
krantuissanne
elative
krantustanne
krantuistanne
illative
kranttuunne
kranttuihinne
adessive
krantullanne
krantuillanne
ablative
krantultanne
krantuiltanne
allative
krantullenne
krantuillenne
essive
kranttunanne
kranttuinanne
translative
krantuksenne
krantuiksenne
abessive
krantuttanne
krantuittanne
instructive
comitative
—kranttuinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
kranttunsa
kranttunsa
accusative
nom.
kranttunsa
kranttunsa
gen.
kranttunsa
genitive
kranttunsa
kranttujensa
partitive
kranttuaan kranttuansa
kranttujaan kranttujansa
inessive
krantussaan krantussansa
krantuissaan krantuissansa
elative
krantustaan krantustansa
krantuistaan krantuistansa
illative
kranttuunsa
kranttuihinsa
adessive
krantullaan krantullansa
krantuillaan krantuillansa
ablative
krantultaan krantultansa
krantuiltaan krantuiltansa
allative
krantulleen krantullensa
krantuilleen krantuillensa
essive
kranttunaan kranttunansa
kranttuinaan kranttuinansa
translative
krantukseen krantuksensa
krantuikseen krantuiksensa
abessive
krantuttaan krantuttansa
krantuittaan krantuittansa
instructive
comitative
—kranttuineen kranttuinensa :

#### Synonyms

* vaativa
* valikoiva
* tarkka
* nirso

#### Derived terms

* kranttuilla

### Further reading

* “kranttu”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02