# Heininen
## Finnish
### Etymology

From a vernacular form of Middle High German Heinrich +‎ -nen.

### Pronunciation

* IPA: /ˈhei̯ninen/, [ˈhe̞i̯nine̞n]
* Rhymes: -eininen
* Hyphenation: Hei‧ni‧nen

### Proper noun

Heininen
* a Finnish surname

#### Declension

Possessive forms of Heininen (Kotus type 38/nainen, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
Heiniseni
Heiniseni
accusative
nom.
Heiniseni
Heiniseni
gen.
Heiniseni
genitive
Heiniseni
Heinisteni Heinisieni
partitive
Heinistäni
Heinisiäni
inessive
Heinisessäni
Heinisissäni
elative
Heinisestäni
Heinisistäni
illative
Heiniseeni
Heinisiini
adessive
Heiniselläni
Heinisilläni
ablative
Heiniseltäni
Heinisiltäni
allative
Heiniselleni
Heinisilleni
essive
Heinisenäni
Heinisinäni
translative
Heinisekseni
Heinisikseni
abessive
Heinisettäni
Heinisittäni
instructive
comitative
—Heinisineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
Heinisesi
Heinisesi
accusative
nom.
Heinisesi
Heinisesi
gen.
Heinisesi
genitive
Heinisesi
Heinistesi Heinisiesi
partitive
Heinistäsi
Heinisiäsi
inessive
Heinisessäsi
Heinisissäsi
elative
Heinisestäsi
Heinisistäsi
illative
Heiniseesi
Heinisiisi
adessive
Heiniselläsi
Heinisilläsi
ablative
Heiniseltäsi
Heinisiltäsi
allative
Heinisellesi
Heinisillesi
essive
Heinisenäsi
Heinisinäsi
translative
Heiniseksesi
Heinisiksesi
abessive
Heinisettäsi
Heinisittäsi
instructive
comitative
—Heinisinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
Heinisemme
Heinisemme
accusative
nom.
Heinisemme
Heinisemme
gen.
Heinisemme
genitive
Heinisemme
Heinistemme Heinisiemme
partitive
Heinistämme
Heinisiämme
inessive
Heinisessämme
Heinisissämme
elative
Heinisestämme
Heinisistämme
illative
Heiniseemme
Heinisiimme
adessive
Heinisellämme
Heinisillämme
ablative
Heiniseltämme
Heinisiltämme
allative
Heinisellemme
Heinisillemme
essive
Heinisenämme
Heinisinämme
translative
Heiniseksemme
Heinisiksemme
abessive
Heinisettämme
Heinisittämme
instructive
comitative
—Heinisinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
Heinisenne
Heinisenne
accusative
nom.
Heinisenne
Heinisenne
gen.
Heinisenne
genitive
Heinisenne
Heinistenne Heinisienne
partitive
Heinistänne
Heinisiänne
inessive
Heinisessänne
Heinisissänne
elative
Heinisestänne
Heinisistänne
illative
Heiniseenne
Heinisiinne
adessive
Heinisellänne
Heinisillänne
ablative
Heiniseltänne
Heinisiltänne
allative
Heinisellenne
Heinisillenne
essive
Heinisenänne
Heinisinänne
translative
Heiniseksenne
Heinisiksenne
abessive
Heinisettänne
Heinisittänne
instructive
comitative
—Heinisinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
Heinisensä
Heinisensä
accusative
nom.
Heinisensä
Heinisensä
gen.
Heinisensä
genitive
Heinisensä
Heinistensä Heinisiensä
partitive
Heinistään Heinistänsä
Heinisiään Heinisiänsä
inessive
Heinisessään Heinisessänsä
Heinisissään Heinisissänsä
elative
Heinisestään Heinisestänsä
Heinisistään Heinisistänsä
illative
Heiniseensä
Heinisiinsä
adessive
Heinisellään Heinisellänsä
Heinisillään Heinisillänsä
ablative
Heiniseltään Heiniseltänsä
Heinisiltään Heinisiltänsä
allative
Heiniselleen Heinisellensä
Heinisilleen Heinisillensä
essive
Heinisenään Heinisenänsä
Heinisinään Heinisinänsä
translative
Heinisekseen Heiniseksensä
Heinisikseen Heinisiksensä
abessive
Heinisettään Heinisettänsä
Heinisittään Heinisittänsä
instructive
comitative
—Heinisineen Heinisinensä :

#### Derived terms

* Heinikainen
* Heinilä

#### Statistics

* Heininen is the 1415th (tied with 4 other surnames) most common surname in Finland, belonging to 605 individuals, according to February 2023 data from the Digital and Population Data Services Agency of Finland.

### References

* ↑ Mikkonen, Pirjo, Paikkala, Sirkka (2000) Sukunimet, Helsinki: Otava, →ISBN