# huima
## Finnish
### Etymology

From Proto-Finnic *huima. Related to Estonian uim, Ingrian huima, Karelian huima and Votic huimõ. The Finnic word is probably originally a borrowing from either Old Norse svíma (“to faint, to swoon”) or Old Norse hvima (“to be confused”); for sense, compare huimata. Alternatively, possibly akin to huikea (compare tuikea ~ tuima, julkea ~ julma), but in any case influenced by it in terms of meaning.

### Pronunciation

* IPA: /ˈhui̯mɑ/, [ˈhui̯mɑ̝]
* Rhymes: -uimɑ
* Hyphenation: hui‧ma

### Adjective

huima (comparative huimempi, superlative huimin)
* reckless, wild

#### Declension

Possessive forms of huima (Kotus type 10/koira, no gradation) :
Rare. Only used with substantive adjectives. :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
huimani
huimani
accusative
nom.
huimani
huimani
gen.
huimani
genitive
huimani
huimieni huimaini $^{rare}$
partitive
huimaani
huimiani
inessive
huimassani
huimissani
elative
huimastani
huimistani
illative
huimaani
huimiini
adessive
huimallani
huimillani
ablative
huimaltani
huimiltani
allative
huimalleni
huimilleni
essive
huimanani
huiminani
translative
huimakseni
huimikseni
abessive
huimattani
huimittani
instructive
comitative
—huimineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
huimasi
huimasi
accusative
nom.
huimasi
huimasi
gen.
huimasi
genitive
huimasi
huimiesi huimaisi $^{rare}$
partitive
huimaasi
huimiasi
inessive
huimassasi
huimissasi
elative
huimastasi
huimistasi
illative
huimaasi
huimiisi
adessive
huimallasi
huimillasi
ablative
huimaltasi
huimiltasi
allative
huimallesi
huimillesi
essive
huimanasi
huiminasi
translative
huimaksesi
huimiksesi
abessive
huimattasi
huimittasi
instructive
comitative
—huiminesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
huimamme
huimamme
accusative
nom.
huimamme
huimamme
gen.
huimamme
genitive
huimamme
huimiemme huimaimme $^{rare}$
partitive
huimaamme
huimiamme
inessive
huimassamme
huimissamme
elative
huimastamme
huimistamme
illative
huimaamme
huimiimme
adessive
huimallamme
huimillamme
ablative
huimaltamme
huimiltamme
allative
huimallemme
huimillemme
essive
huimanamme
huiminamme
translative
huimaksemme
huimiksemme
abessive
huimattamme
huimittamme
instructive
comitative
—huiminemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
huimanne
huimanne
accusative
nom.
huimanne
huimanne
gen.
huimanne
genitive
huimanne
huimienne huimainne $^{rare}$
partitive
huimaanne
huimianne
inessive
huimassanne
huimissanne
elative
huimastanne
huimistanne
illative
huimaanne
huimiinne
adessive
huimallanne
huimillanne
ablative
huimaltanne
huimiltanne
allative
huimallenne
huimillenne
essive
huimananne
huiminanne
translative
huimaksenne
huimiksenne
abessive
huimattanne
huimittanne
instructive
comitative
—huiminenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
huimansa
huimansa
accusative
nom.
huimansa
huimansa
gen.
huimansa
genitive
huimansa
huimiensa huimainsa $^{rare}$
partitive
huimaansa
huimiaan huimiansa
inessive
huimassaan huimassansa
huimissaan huimissansa
elative
huimastaan huimastansa
huimistaan huimistansa
illative
huimaansa
huimiinsa
adessive
huimallaan huimallansa
huimillaan huimillansa
ablative
huimaltaan huimaltansa
huimiltaan huimiltansa
allative
huimalleen huimallensa
huimilleen huimillensa
essive
huimanaan huimanansa
huiminaan huiminansa
translative
huimakseen huimaksensa
huimikseen huimiksensa
abessive
huimattaan huimattansa
huimittaan huimittansa
instructive
comitative
—huimineen huiminensa :

#### Derived terms

* huimasti
* huimata
* huimeta
* huimapäinen
* huimapää

### References

* ↑ Junttila, Santeri, Kallio, Petri, Holopainen, Sampsa, Kuokkala, Juha, Pystynen, Juho, editors (2020–), “huima”, in Suomen vanhimman sanaston etymologinen verkkosanakirja‎ (in Finnish), retrieved 2024-01-01

### Further reading

* “huima”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

### Anagrams

* muhia, uhmia

## Ingrian
### Etymology

From Proto-Finnic *huima. Cognates include Finnish huima and Estonian uim.

### Pronunciation

* (Ala-Laukaa) IPA: /ˈhui̯mɑ/, [ˈhui̯m]
* (Soikkola) IPA: /ˈhui̯mɑ/, [ˈhui̯mɑ]
* (Hevaha) IPA: /ˈhui̯mɑ/, [ˈhui̯mɑ]
* Rhymes: -ui̯m, -ui̯mɑ
* Hyphenation: hui‧ma

### Adjective

huima (comparative huimemp)
* quick, fast
* smart, clever

#### Synonyms

* (quick): selvä, sukkela, kiire, huimakas
* (skilled): selvä, kavala, tarkka, meelövä

#### Derived terms

* huimakas
* huimata

### References

* Ruben E. Nirvi (1971) Inkeroismurteiden Sanakirja, Helsinki: Suomalais-Ugrilainen Seura, page 72
* Arvo Laanest (1997) Isuri keele Hevaha murde sõnastik, Eesti Keele Instituut, page 39