# riimu
## Finnish
### Etymology

Borrowed from Old Swedish grīma (among its meanings, "halter; (dialectal) mark in wood"; compare Swedish grimma (“halter”)), from Proto-Germanic *grīmô. Cognate with Estonian kriim.

### Pronunciation

* IPA: /ˈriːmu/, [ˈriːmu]
* Rhymes: -iːmu
* Hyphenation: rii‧mu

### Noun

riimu
* (dialectal) scratch
* rune (letter)
* (dialectal) chain
* halter (horse's headgear)
* the larger mesh of a trammel

#### Declension

Possessive forms of riimu (Kotus type 1/valo, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
riimuni
riimuni
accusative
nom.
riimuni
riimuni
gen.
riimuni
genitive
riimuni
riimujeni
partitive
riimuani
riimujani
inessive
riimussani
riimuissani
elative
riimustani
riimuistani
illative
riimuuni
riimuihini
adessive
riimullani
riimuillani
ablative
riimultani
riimuiltani
allative
riimulleni
riimuilleni
essive
riimunani
riimuinani
translative
riimukseni
riimuikseni
abessive
riimuttani
riimuittani
instructive
comitative
—riimuineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
riimusi
riimusi
accusative
nom.
riimusi
riimusi
gen.
riimusi
genitive
riimusi
riimujesi
partitive
riimuasi
riimujasi
inessive
riimussasi
riimuissasi
elative
riimustasi
riimuistasi
illative
riimuusi
riimuihisi
adessive
riimullasi
riimuillasi
ablative
riimultasi
riimuiltasi
allative
riimullesi
riimuillesi
essive
riimunasi
riimuinasi
translative
riimuksesi
riimuiksesi
abessive
riimuttasi
riimuittasi
instructive
comitative
—riimuinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
riimumme
riimumme
accusative
nom.
riimumme
riimumme
gen.
riimumme
genitive
riimumme
riimujemme
partitive
riimuamme
riimujamme
inessive
riimussamme
riimuissamme
elative
riimustamme
riimuistamme
illative
riimuumme
riimuihimme
adessive
riimullamme
riimuillamme
ablative
riimultamme
riimuiltamme
allative
riimullemme
riimuillemme
essive
riimunamme
riimuinamme
translative
riimuksemme
riimuiksemme
abessive
riimuttamme
riimuittamme
instructive
comitative
—riimuinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
riimunne
riimunne
accusative
nom.
riimunne
riimunne
gen.
riimunne
genitive
riimunne
riimujenne
partitive
riimuanne
riimujanne
inessive
riimussanne
riimuissanne
elative
riimustanne
riimuistanne
illative
riimuunne
riimuihinne
adessive
riimullanne
riimuillanne
ablative
riimultanne
riimuiltanne
allative
riimullenne
riimuillenne
essive
riimunanne
riimuinanne
translative
riimuksenne
riimuiksenne
abessive
riimuttanne
riimuittanne
instructive
comitative
—riimuinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
riimunsa
riimunsa
accusative
nom.
riimunsa
riimunsa
gen.
riimunsa
genitive
riimunsa
riimujensa
partitive
riimuaan riimuansa
riimujaan riimujansa
inessive
riimussaan riimussansa
riimuissaan riimuissansa
elative
riimustaan riimustansa
riimuistaan riimuistansa
illative
riimuunsa
riimuihinsa
adessive
riimullaan riimullansa
riimuillaan riimuillansa
ablative
riimultaan riimultansa
riimuiltaan riimuiltansa
allative
riimulleen riimullensa
riimuilleen riimuillensa
essive
riimunaan riimunansa
riimuinaan riimuinansa
translative
riimukseen riimuksensa
riimuikseen riimuiksensa
abessive
riimuttaan riimuttansa
riimuittaan riimuittansa
instructive
comitative
—riimuineen riimuinensa :

#### Synonyms

* (halter): tallipäitset

#### Derived terms

* riimuttaa
* juoksutusriimu
* riimukalenteri
* riimukirjain
* riimukirjoitus
* riimukivi
* riimunaru
* riimunnaru
* riimunvarsi
* riimusauva
* riimuverkko

#### See also

* valjaat

### Further reading

* “riimu”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-03

### Anagrams

* imuri