# helle
## Dutch
### Pronunciation

* Audio:(file)

### Etymology 1
#### Verb

helle
* (dated or formal) singular present subjunctive of hellen

### Etymology 2
#### Noun

helle
* (archaic) genitive/dative singular of hel

## Finnish
### Pronunciation

* IPA: /ˈhelːeˣ/, [ˈhe̞lːe̞(ʔ)]
* Rhymes: -elːe
* Hyphenation: hel‧le

### Etymology 1

From Proto-Finnic *heldeh (compare Karelian helleh), from an earlier *šelteš, borrowed from Proto-Baltic [Term?] (compare Lithuanian šiltis).

#### Noun

helle
* hot weather, swelter.
* (rare, chiefly figuratively) A hot place or heat.

##### Usage notes

As a technical term, in Finnish weather forecasts the term helle is used of temperatures above +25 °C (77 F).

##### Declension

Possessive forms of helle (Kotus type 48*I/hame, lt-ll gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
helteeni
helteeni
accusative
nom.
helteeni
helteeni
gen.
helteeni
genitive
helteeni
helteideni helteitteni
partitive
hellettäni
helteitäni
inessive
helteessäni
helteissäni
elative
helteestäni
helteistäni
illative
helteeseeni
helteisiini helteihini
adessive
helteelläni
helteilläni
ablative
helteeltäni
helteiltäni
allative
helteelleni
helteilleni
essive
helteenäni
helteinäni
translative
helteekseni
helteikseni
abessive
helteettäni
helteittäni
instructive
comitative
—helteineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
helteesi
helteesi
accusative
nom.
helteesi
helteesi
gen.
helteesi
genitive
helteesi
helteidesi helteittesi
partitive
hellettäsi
helteitäsi
inessive
helteessäsi
helteissäsi
elative
helteestäsi
helteistäsi
illative
helteeseesi
helteisiisi helteihisi
adessive
helteelläsi
helteilläsi
ablative
helteeltäsi
helteiltäsi
allative
helteellesi
helteillesi
essive
helteenäsi
helteinäsi
translative
helteeksesi
helteiksesi
abessive
helteettäsi
helteittäsi
instructive
comitative
—helteinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
helteemme
helteemme
accusative
nom.
helteemme
helteemme
gen.
helteemme
genitive
helteemme
helteidemme helteittemme
partitive
hellettämme
helteitämme
inessive
helteessämme
helteissämme
elative
helteestämme
helteistämme
illative
helteeseemme
helteisiimme helteihimme
adessive
helteellämme
helteillämme
ablative
helteeltämme
helteiltämme
allative
helteellemme
helteillemme
essive
helteenämme
helteinämme
translative
helteeksemme
helteiksemme
abessive
helteettämme
helteittämme
instructive
comitative
—helteinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
helteenne
helteenne
accusative
nom.
helteenne
helteenne
gen.
helteenne
genitive
helteenne
helteidenne helteittenne
partitive
hellettänne
helteitänne
inessive
helteessänne
helteissänne
elative
helteestänne
helteistänne
illative
helteeseenne
helteisiinne helteihinne
adessive
helteellänne
helteillänne
ablative
helteeltänne
helteiltänne
allative
helteellenne
helteillenne
essive
helteenänne
helteinänne
translative
helteeksenne
helteiksenne
abessive
helteettänne
helteittänne
instructive
comitative
—helteinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
helteensä
helteensä
accusative
nom.
helteensä
helteensä
gen.
helteensä
genitive
helteensä
helteidensä helteittensä
partitive
hellettään hellettänsä
helteitään helteitänsä
inessive
helteessään helteessänsä
helteissään helteissänsä
elative
helteestään helteestänsä
helteistään helteistänsä
illative
helteeseensä
helteisiinsä helteihinsä
adessive
helteellään helteellänsä
helteillään helteillänsä
ablative
helteeltään helteeltänsä
helteiltään helteiltänsä
allative
helteelleen helteellensä
helteilleen helteillensä
essive
helteenään helteenänsä
helteinään helteinänsä
translative
helteekseen helteeksensä
helteikseen helteiksensä
abessive
helteettään helteettänsä
helteittään helteittänsä
instructive
comitative
—helteineen helteinensä :

##### Derived terms

* helteinen
* helleaalto
* helleasu
* hellehattu
* hellekausi
* hellekypärä
* hellelukema
* hellemekko
* hellepäivä
* helleraja
* hellesää
* Hellevaara
* hellevaate
* hellevaroitus
* helleviikko
* hirmuhelle
* kesähelle

#### References

* ↑ Junttila, Santeri, Kallio, Petri, Holopainen, Sampsa, Kuokkala, Juha, Pystynen, Juho, editors (2020–), “helle”, in Suomen vanhimman sanaston etymologinen verkkosanakirja‎ (in Finnish), retrieved 2024-01-01

#### Further reading

* “helle”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-01

### Etymology 2
#### Noun

helle
* allative singular of he (“he (a letter of some Semitic alphabets)”)

## German
### Etymology

Regional variant of German hell. From Middle High German hellen, from the root of hell (“clear, bright”). Cognate with Dutch hel.

### Pronunciation

* Audio:(file)

### Adjective

helle (strong nominative masculine singular heller, comparative heller, superlative am hellesten or am hellsten)
* (regional, Northern Germany, Berlin) clever, smart, bright

#### Declension
### Further reading

* “helle” in Duden online
* “helle” in Digitales Wörterbuch der deutschen Sprache

## Karelian
### Noun

helle
* heat

## Limburgish
### Etymology 1

Unknown.

#### Adjective

helle (comparative helder, superlative helles, predicative superlative 't hèls)
* hard
* loud

##### Usage notes

Root changed into hel, only used as last word of a phrase.
    de hel vrów/de vrów is hel, mer ouch vröntjelik vs. die vrów is helle

##### Declension
### Etymology 2

From hel.

#### Noun

helle f
* (obsolete) dative singular of hel

## Middle Dutch
### Etymology

From Old Dutch hella, from Proto-West Germanic *hallju.

### Noun

helle f
* Hell
* underworld

#### Descendants

* Dutch: hel
** Afrikaans: hel
* Limburgish: hel

### Further reading

* “helle (I)”, in Vroegmiddelnederlands Woordenboek, 2000
* Verwijs, E., Verdam, J. (1885–1929) “helle (I)”, in Middelnederlandsch Woordenboek, The Hague: Martinus Nijhoff, →ISBN, page I

## Middle English
### Alternative forms

* hel, hell
* (early) hælle

### Etymology

From Old English hell, from Proto-West Germanic *hallju, from Proto-Germanic *haljō. The final vowel is generalised from the Old English inflected forms.

### Pronunciation

* IPA: /ˈhɛl(ə)/

### Proper noun

helle (genitive helles or helle)
* Hell (the Christian place of damnation)
** c. 1395, John Wycliffe, John Purvey [et al.], transl., Bible (Wycliffite Bible (later version), MS Lich 10.)‎, published c. 1410, Matheu 10:28, page 4v; republished as Wycliffe's translation of the New Testament, Lichfield: Bill Endres, 2010:and nyle ȝe dꝛede hem þat moun ſle þe bodi .· foꝛ þei moun not ſle þe ſoule / but raþere dꝛede ȝe hym þat mai leeſe boþe bodi and ſoule in to helleBut don't fear those who can kill the body, because they can't kill the soul. Instead, fear the one who can destroy both the body and soul in Hell.
* Limbo (waiting place for souls)
* (by extension) The underworld in Greco-Roman legend.

#### Descendants

* English: hell, Hell
* Scots: hell, Hell

#### References

* “helle, n.”, in MED Online, Ann Arbor, Mich.: University of Michigan, 2007.

### Noun

helle (plural helles, genitive helles or helle)
* Death, mortality.
* A place of suffering or evil.

#### Descendants

* English: hell, Hell
* Scots: hell, Hell

#### References

* “helle, n.”, in MED Online, Ann Arbor, Mich.: University of Michigan, 2007.

## Norwegian Bokmål
### Etymology 1

From Old Norse hella, from hallr (stone).

#### Noun

helle f or m (definite singular hella or hellen, indefinite plural heller, definite plural hellene)
* flat stone
* disc made of iron

##### Synonyms

* (disc made of iron): takke

##### Derived terms

* bakstehelle

### Etymology 2

From Old Norse hella, from hallr (slope, incline).

#### Verb

helle (imperative hell, present tense heller, simple past hellet or helte, past participle hellet or helt, present participle hellende)
* to slope, incline
* to near an end.
    Dagen heller.
       The day nears its end.
* to pour (something)

##### Synonyms

* (pour): pøse

##### Derived terms

* helning

### References

* “helle” in The Bokmål Dictionary.

## Norwegian Nynorsk
### Etymology

From Old Norse hella, from hallr (stone).

### Noun

helle f (definite singular hella, indefinite plural heller, definite plural hellene)
* flat stone
* disc made of iron

#### Synonyms

* (disc made of iron): takke

#### Derived terms

* bakstehelle

### References

* “helle” in The Nynorsk Dictionary.

## Old English
### Noun

helle
* inflection of hell:
** accusative/genitive/dative singular
** nominative/accusative plural

## Votic
### Etymology

Borrowed from Ingrian hellä.

### Pronunciation

* (Luutsa, Liivtšülä) IPA: /ˈhelːæ/, [ˈhelːə̟]
* Rhymes: -elːæ
* Hyphenation: hel‧le

### Adjective

helle
* sensitive
* gentle, tender

#### Inflection
### References

* Hallap, V., Adler, E., Grünberg, S., Leppik, M. (2012) “hellä”, in Vadja keele sõnaraamat [A dictionary of the Votic language], 2nd edition, Tallinn