# keikka
## Finnish
### Etymology

Back-formation from keikkua; the word originally referred to a swaying or rocking object. It is uncertain how the modern meaning developed, but the similar sounding English gig may have had an influence.

### Pronunciation

* IPA: /ˈkei̯kːɑ/, [ˈk̟e̞i̯kːɑ̝]
* Rhymes: -eikːɑ
* Hyphenation: keik‧ka

### Noun

keikka
* gig (performing engagement by a musical group)
* (colloquial) gig (temporary job)
* (colloquial) job, task
* (colloquial) heist

#### Declension

Possessive forms of keikka (Kotus type 9*A/kala, kk-k gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
keikkani
keikkani
accusative
nom.
keikkani
keikkani
gen.
keikkani
genitive
keikkani
keikkojeni keikkaini $^{rare}$
partitive
keikkaani
keikkojani
inessive
keikassani
keikoissani
elative
keikastani
keikoistani
illative
keikkaani
keikkoihini
adessive
keikallani
keikoillani
ablative
keikaltani
keikoiltani
allative
keikalleni
keikoilleni
essive
keikkanani
keikkoinani
translative
keikakseni
keikoikseni
abessive
keikattani
keikoittani
instructive
comitative
—keikkoineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
keikkasi
keikkasi
accusative
nom.
keikkasi
keikkasi
gen.
keikkasi
genitive
keikkasi
keikkojesi keikkaisi $^{rare}$
partitive
keikkaasi
keikkojasi
inessive
keikassasi
keikoissasi
elative
keikastasi
keikoistasi
illative
keikkaasi
keikkoihisi
adessive
keikallasi
keikoillasi
ablative
keikaltasi
keikoiltasi
allative
keikallesi
keikoillesi
essive
keikkanasi
keikkoinasi
translative
keikaksesi
keikoiksesi
abessive
keikattasi
keikoittasi
instructive
comitative
—keikkoinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
keikkamme
keikkamme
accusative
nom.
keikkamme
keikkamme
gen.
keikkamme
genitive
keikkamme
keikkojemme keikkaimme $^{rare}$
partitive
keikkaamme
keikkojamme
inessive
keikassamme
keikoissamme
elative
keikastamme
keikoistamme
illative
keikkaamme
keikkoihimme
adessive
keikallamme
keikoillamme
ablative
keikaltamme
keikoiltamme
allative
keikallemme
keikoillemme
essive
keikkanamme
keikkoinamme
translative
keikaksemme
keikoiksemme
abessive
keikattamme
keikoittamme
instructive
comitative
—keikkoinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
keikkanne
keikkanne
accusative
nom.
keikkanne
keikkanne
gen.
keikkanne
genitive
keikkanne
keikkojenne keikkainne $^{rare}$
partitive
keikkaanne
keikkojanne
inessive
keikassanne
keikoissanne
elative
keikastanne
keikoistanne
illative
keikkaanne
keikkoihinne
adessive
keikallanne
keikoillanne
ablative
keikaltanne
keikoiltanne
allative
keikallenne
keikoillenne
essive
keikkananne
keikkoinanne
translative
keikaksenne
keikoiksenne
abessive
keikattanne
keikoittanne
instructive
comitative
—keikkoinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
keikkansa
keikkansa
accusative
nom.
keikkansa
keikkansa
gen.
keikkansa
genitive
keikkansa
keikkojensa keikkainsa $^{rare}$
partitive
keikkaansa
keikkojaan keikkojansa
inessive
keikassaan keikassansa
keikoissaan keikoissansa
elative
keikastaan keikastansa
keikoistaan keikoistansa
illative
keikkaansa
keikkoihinsa
adessive
keikallaan keikallansa
keikoillaan keikoillansa
ablative
keikaltaan keikaltansa
keikoiltaan keikoiltansa
allative
keikalleen keikallensa
keikoilleen keikoillensa
essive
keikkanaan keikkanansa
keikkoinaan keikkoinansa
translative
keikakseen keikaksensa
keikoikseen keikoiksensa
abessive
keikattaan keikattansa
keikoittaan keikoittansa
instructive
comitative
—keikkoineen keikkoinensa :

#### Derived terms

* keikari
* keikkailla
* hepsankeikka
* keikkabussi
* keikkabändi
* keikkalaulaja
* keikkalääkäri
* keikkamatka
* keikkamuusikko
* keikkatyö
* keikkatyöläinen
* kuperkeikka
* kuutamokeikka
* ravintolakeikka

### References

* ↑ Forsberg, Ulla-Maija (2021) Stadin slangin etymologinen sanakirja [Etymological Dictionary of Helsinki Slang]‎ (in Finnish) (online version; note: also includes other etymological sources; this source is labeled "SSES 2021"), Helsinki: Gaudeamus, →ISBN

### Further reading

* “keikka”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

### Anagrams

* kiekka

## Swedish
### Noun

keikka c
* (Finland, colloquial, music) gig
    Synonym: gig

#### Declension

| | | nominative | genitive |
| singular | indefinite | keikka | keikkas |
| singular | definite | keikkan | keikkans |
| plural | indefinite | keikkor | keikkors |
| plural | definite | keikkorna | keikkornas |