# aistin
## Finnish
### Pronunciation

* IPA: /ˈɑi̯stin/, [ˈɑ̝i̯s̠tin]
* Rhymes: -ɑistin
* Hyphenation: ais‧tin

### Etymology 1

aistia +‎ -in

#### Noun

aistin
* sensor, sense organ (organ for sensing)

##### Declension

Possessive forms of aistin (Kotus type 33/kytkin, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
aistimeni
aistimeni
accusative
nom.
aistimeni
aistimeni
gen.
aistimeni
genitive
aistimeni
aistimieni aistinteni
partitive
aistintani
aistimiani
inessive
aistimessani
aistimissani
elative
aistimestani
aistimistani
illative
aistimeeni
aistimiini
adessive
aistimellani
aistimillani
ablative
aistimeltani
aistimiltani
allative
aistimelleni
aistimilleni
essive
aistimenani
aistiminani
translative
aistimekseni
aistimikseni
abessive
aistimettani
aistimittani
instructive
comitative
—aistimineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
aistimesi
aistimesi
accusative
nom.
aistimesi
aistimesi
gen.
aistimesi
genitive
aistimesi
aistimiesi aistintesi
partitive
aistintasi
aistimiasi
inessive
aistimessasi
aistimissasi
elative
aistimestasi
aistimistasi
illative
aistimeesi
aistimiisi
adessive
aistimellasi
aistimillasi
ablative
aistimeltasi
aistimiltasi
allative
aistimellesi
aistimillesi
essive
aistimenasi
aistiminasi
translative
aistimeksesi
aistimiksesi
abessive
aistimettasi
aistimittasi
instructive
comitative
—aistiminesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
aistimemme
aistimemme
accusative
nom.
aistimemme
aistimemme
gen.
aistimemme
genitive
aistimemme
aistimiemme aistintemme
partitive
aistintamme
aistimiamme
inessive
aistimessamme
aistimissamme
elative
aistimestamme
aistimistamme
illative
aistimeemme
aistimiimme
adessive
aistimellamme
aistimillamme
ablative
aistimeltamme
aistimiltamme
allative
aistimellemme
aistimillemme
essive
aistimenamme
aistiminamme
translative
aistimeksemme
aistimiksemme
abessive
aistimettamme
aistimittamme
instructive
comitative
—aistiminemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
aistimenne
aistimenne
accusative
nom.
aistimenne
aistimenne
gen.
aistimenne
genitive
aistimenne
aistimienne aistintenne
partitive
aistintanne
aistimianne
inessive
aistimessanne
aistimissanne
elative
aistimestanne
aistimistanne
illative
aistimeenne
aistimiinne
adessive
aistimellanne
aistimillanne
ablative
aistimeltanne
aistimiltanne
allative
aistimellenne
aistimillenne
essive
aistimenanne
aistiminanne
translative
aistimeksenne
aistimiksenne
abessive
aistimettanne
aistimittanne
instructive
comitative
—aistiminenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
aistimensa
aistimensa
accusative
nom.
aistimensa
aistimensa
gen.
aistimensa
genitive
aistimensa
aistimiensa aistintensa
partitive
aistintaan aistintansa
aistimiaan aistimiansa
inessive
aistimessaan aistimessansa
aistimissaan aistimissansa
elative
aistimestaan aistimestansa
aistimistaan aistimistansa
illative
aistimeensa
aistimiinsa
adessive
aistimellaan aistimellansa
aistimillaan aistimillansa
ablative
aistimeltaan aistimeltansa
aistimiltaan aistimiltansa
allative
aistimelleen aistimellensa
aistimilleen aistimillensa
essive
aistimenaan aistimenansa
aistiminaan aistiminansa
translative
aistimekseen aistimeksensa
aistimikseen aistimiksensa
abessive
aistimettaan aistimettansa
aistimittaan aistimittansa
instructive
comitative
—aistimineen aistiminensa :

##### Derived terms

* aistinelin
* aistinsolu

#### Further reading

* “aistin”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-01

### Etymology 2
#### Noun

aistin
* genitive singular of aisti

### Etymology 3
#### Verb

aistin
* first-person singular present/past indicative of aistia

### Anagrams

* Stiina, taisin