# tiima
## Finnish
### Etymology

Borrowed from Old Swedish tīme.

### Pronunciation

* IPA: /ˈtiːmɑ/, [ˈt̪iːmɑ̝]
* Rhymes: -iːmɑ
* Hyphenation: tii‧ma

### Noun

tiima (archaic)
* moment
* hour

#### Declension

Possessive forms of tiima (Kotus type 9/kala, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
tiimani
tiimani
accusative
nom.
tiimani
tiimani
gen.
tiimani
genitive
tiimani
tiimojeni tiimaini $^{rare}$
partitive
tiimaani
tiimojani
inessive
tiimassani
tiimoissani
elative
tiimastani
tiimoistani
illative
tiimaani
tiimoihini
adessive
tiimallani
tiimoillani
ablative
tiimaltani
tiimoiltani
allative
tiimalleni
tiimoilleni
essive
tiimanani
tiimoinani
translative
tiimakseni
tiimoikseni
abessive
tiimattani
tiimoittani
instructive
comitative
—tiimoineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
tiimasi
tiimasi
accusative
nom.
tiimasi
tiimasi
gen.
tiimasi
genitive
tiimasi
tiimojesi tiimaisi $^{rare}$
partitive
tiimaasi
tiimojasi
inessive
tiimassasi
tiimoissasi
elative
tiimastasi
tiimoistasi
illative
tiimaasi
tiimoihisi
adessive
tiimallasi
tiimoillasi
ablative
tiimaltasi
tiimoiltasi
allative
tiimallesi
tiimoillesi
essive
tiimanasi
tiimoinasi
translative
tiimaksesi
tiimoiksesi
abessive
tiimattasi
tiimoittasi
instructive
comitative
—tiimoinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
tiimamme
tiimamme
accusative
nom.
tiimamme
tiimamme
gen.
tiimamme
genitive
tiimamme
tiimojemme tiimaimme $^{rare}$
partitive
tiimaamme
tiimojamme
inessive
tiimassamme
tiimoissamme
elative
tiimastamme
tiimoistamme
illative
tiimaamme
tiimoihimme
adessive
tiimallamme
tiimoillamme
ablative
tiimaltamme
tiimoiltamme
allative
tiimallemme
tiimoillemme
essive
tiimanamme
tiimoinamme
translative
tiimaksemme
tiimoiksemme
abessive
tiimattamme
tiimoittamme
instructive
comitative
—tiimoinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
tiimanne
tiimanne
accusative
nom.
tiimanne
tiimanne
gen.
tiimanne
genitive
tiimanne
tiimojenne tiimainne $^{rare}$
partitive
tiimaanne
tiimojanne
inessive
tiimassanne
tiimoissanne
elative
tiimastanne
tiimoistanne
illative
tiimaanne
tiimoihinne
adessive
tiimallanne
tiimoillanne
ablative
tiimaltanne
tiimoiltanne
allative
tiimallenne
tiimoillenne
essive
tiimananne
tiimoinanne
translative
tiimaksenne
tiimoiksenne
abessive
tiimattanne
tiimoittanne
instructive
comitative
—tiimoinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
tiimansa
tiimansa
accusative
nom.
tiimansa
tiimansa
gen.
tiimansa
genitive
tiimansa
tiimojensa tiimainsa $^{rare}$
partitive
tiimaansa
tiimojaan tiimojansa
inessive
tiimassaan tiimassansa
tiimoissaan tiimoissansa
elative
tiimastaan tiimastansa
tiimoistaan tiimoistansa
illative
tiimaansa
tiimoihinsa
adessive
tiimallaan tiimallansa
tiimoillaan tiimoillansa
ablative
tiimaltaan tiimaltansa
tiimoiltaan tiimoiltansa
allative
tiimalleen tiimallensa
tiimoilleen tiimoillensa
essive
tiimanaan tiimanansa
tiimoinaan tiimoinansa
translative
tiimakseen tiimaksensa
tiimoikseen tiimoiksensa
abessive
tiimattaan tiimattansa
tiimoittaan tiimoittansa
instructive
comitative
—tiimoineen tiimoinensa :

#### Derived terms

* tiimalasi

### Further reading

* “tiima”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-03

### Anagrams

* Taimi, maiti, taimi