# vilkka
## Finnish
### Etymology

Borrowed from Russian ви́лка (vílka).

### Pronunciation

* IPA: /ˈʋilkːɑ/, [ˈʋilkːɑ̝]
* Rhymes: -ilkːɑ
* Hyphenation: vilk‧ka

### Noun

vilkka (dialectal)
* (Eastern Finnish) Synonym of talikko (“digging fork”)

#### Declension

Possessive forms of vilkka (Kotus type 9*A/kala, kk-k gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
vilkkani
vilkkani
accusative
nom.
vilkkani
vilkkani
gen.
vilkkani
genitive
vilkkani
vilkkojeni vilkkaini $^{rare}$
partitive
vilkkaani
vilkkojani
inessive
vilkassani
vilkoissani
elative
vilkastani
vilkoistani
illative
vilkkaani
vilkkoihini
adessive
vilkallani
vilkoillani
ablative
vilkaltani
vilkoiltani
allative
vilkalleni
vilkoilleni
essive
vilkkanani
vilkkoinani
translative
vilkakseni
vilkoikseni
abessive
vilkattani
vilkoittani
instructive
comitative
—vilkkoineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
vilkkasi
vilkkasi
accusative
nom.
vilkkasi
vilkkasi
gen.
vilkkasi
genitive
vilkkasi
vilkkojesi vilkkaisi $^{rare}$
partitive
vilkkaasi
vilkkojasi
inessive
vilkassasi
vilkoissasi
elative
vilkastasi
vilkoistasi
illative
vilkkaasi
vilkkoihisi
adessive
vilkallasi
vilkoillasi
ablative
vilkaltasi
vilkoiltasi
allative
vilkallesi
vilkoillesi
essive
vilkkanasi
vilkkoinasi
translative
vilkaksesi
vilkoiksesi
abessive
vilkattasi
vilkoittasi
instructive
comitative
—vilkkoinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
vilkkamme
vilkkamme
accusative
nom.
vilkkamme
vilkkamme
gen.
vilkkamme
genitive
vilkkamme
vilkkojemme vilkkaimme $^{rare}$
partitive
vilkkaamme
vilkkojamme
inessive
vilkassamme
vilkoissamme
elative
vilkastamme
vilkoistamme
illative
vilkkaamme
vilkkoihimme
adessive
vilkallamme
vilkoillamme
ablative
vilkaltamme
vilkoiltamme
allative
vilkallemme
vilkoillemme
essive
vilkkanamme
vilkkoinamme
translative
vilkaksemme
vilkoiksemme
abessive
vilkattamme
vilkoittamme
instructive
comitative
—vilkkoinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
vilkkanne
vilkkanne
accusative
nom.
vilkkanne
vilkkanne
gen.
vilkkanne
genitive
vilkkanne
vilkkojenne vilkkainne $^{rare}$
partitive
vilkkaanne
vilkkojanne
inessive
vilkassanne
vilkoissanne
elative
vilkastanne
vilkoistanne
illative
vilkkaanne
vilkkoihinne
adessive
vilkallanne
vilkoillanne
ablative
vilkaltanne
vilkoiltanne
allative
vilkallenne
vilkoillenne
essive
vilkkananne
vilkkoinanne
translative
vilkaksenne
vilkoiksenne
abessive
vilkattanne
vilkoittanne
instructive
comitative
—vilkkoinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
vilkkansa
vilkkansa
accusative
nom.
vilkkansa
vilkkansa
gen.
vilkkansa
genitive
vilkkansa
vilkkojensa vilkkainsa $^{rare}$
partitive
vilkkaansa
vilkkojaan vilkkojansa
inessive
vilkassaan vilkassansa
vilkoissaan vilkoissansa
elative
vilkastaan vilkastansa
vilkoistaan vilkoistansa
illative
vilkkaansa
vilkkoihinsa
adessive
vilkallaan vilkallansa
vilkoillaan vilkoillansa
ablative
vilkaltaan vilkaltansa
vilkoiltaan vilkoiltansa
allative
vilkalleen vilkallensa
vilkoilleen vilkoillensa
essive
vilkkanaan vilkkanansa
vilkkoinaan vilkkoinansa
translative
vilkakseen vilkaksensa
vilkoikseen vilkoiksensa
abessive
vilkattaan vilkattansa
vilkoittaan vilkoittansa
instructive
comitative
—vilkkoineen vilkkoinensa :

#### Derived terms

* yövilkka

### Anagrams

* valkki

## Ingrian
### Etymology

Borrowed from Russian вилка (vilka). Compare dialectal Finnish vilkka.

### Pronunciation

* (Ala-Laukaa) IPA: /ˈʋilkːɑ/, [ˈʋiɫkː]
* (Soikkola) IPA: /ˈʋilkːɑ/, [ˈʋiɫkːɑ]
* Rhymes: -ilkː, -ilkːɑ
* Hyphenation: vilk‧ka

### Noun

vilkka
* fork

#### Declension
### References

* Ruben E. Nirvi (1971) Inkeroismurteiden Sanakirja, Helsinki: Suomalais-Ugrilainen Seura, page 667