# heili
## Faroese
### Etymology

From Old Norse heili, from Proto-Germanic *hailia-.

### Noun

heili m (genitive singular heila, plural heilar)
* brain

#### Declension
## Finnish
### Etymology

heila +‎ -i

### Pronunciation

* IPA: /ˈhei̯li/, [ˈhe̞i̯li]
* Rhymes: -eili
* Hyphenation: hei‧li

### Noun

heili
* Alternative form of heila

#### Declension

Possessive forms of heili (Kotus type 5/risti, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
heilini
heilini
accusative
nom.
heilini
heilini
gen.
heilini
genitive
heilini
heilieni
partitive
heiliäni
heilejäni
inessive
heilissäni
heileissäni
elative
heilistäni
heileistäni
illative
heiliini
heileihini
adessive
heililläni
heileilläni
ablative
heililtäni
heileiltäni
allative
heililleni
heileilleni
essive
heilinäni
heileinäni
translative
heilikseni
heileikseni
abessive
heilittäni
heileittäni
instructive
comitative
—heileineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
heilisi
heilisi
accusative
nom.
heilisi
heilisi
gen.
heilisi
genitive
heilisi
heiliesi
partitive
heiliäsi
heilejäsi
inessive
heilissäsi
heileissäsi
elative
heilistäsi
heileistäsi
illative
heiliisi
heileihisi
adessive
heililläsi
heileilläsi
ablative
heililtäsi
heileiltäsi
allative
heilillesi
heileillesi
essive
heilinäsi
heileinäsi
translative
heiliksesi
heileiksesi
abessive
heilittäsi
heileittäsi
instructive
comitative
—heileinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
heilimme
heilimme
accusative
nom.
heilimme
heilimme
gen.
heilimme
genitive
heilimme
heiliemme
partitive
heiliämme
heilejämme
inessive
heilissämme
heileissämme
elative
heilistämme
heileistämme
illative
heiliimme
heileihimme
adessive
heilillämme
heileillämme
ablative
heililtämme
heileiltämme
allative
heilillemme
heileillemme
essive
heilinämme
heileinämme
translative
heiliksemme
heileiksemme
abessive
heilittämme
heileittämme
instructive
comitative
—heileinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
heilinne
heilinne
accusative
nom.
heilinne
heilinne
gen.
heilinne
genitive
heilinne
heilienne
partitive
heiliänne
heilejänne
inessive
heilissänne
heileissänne
elative
heilistänne
heileistänne
illative
heiliinne
heileihinne
adessive
heilillänne
heileillänne
ablative
heililtänne
heileiltänne
allative
heilillenne
heileillenne
essive
heilinänne
heileinänne
translative
heiliksenne
heileiksenne
abessive
heilittänne
heileittänne
instructive
comitative
—heileinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
heilinsä
heilinsä
accusative
nom.
heilinsä
heilinsä
gen.
heilinsä
genitive
heilinsä
heiliensä
partitive
heiliään heiliänsä
heilejään heilejänsä
inessive
heilissään heilissänsä
heileissään heileissänsä
elative
heilistään heilistänsä
heileistään heileistänsä
illative
heiliinsä
heileihinsä
adessive
heilillään heilillänsä
heileillään heileillänsä
ablative
heililtään heililtänsä
heileiltään heileiltänsä
allative
heililleen heilillensä
heileilleen heileillensä
essive
heilinään heilinänsä
heileinään heileinänsä
translative
heilikseen heiliksensä
heileikseen heileiksensä
abessive
heilittään heilittänsä
heileittään heileittänsä
instructive
comitative
—heileineen heileinensä :

### Further reading

* “heili”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

## Icelandic
### Etymology

From Old Norse heili (“a brain”), from Proto-Germanic *hailia-, whence also Old Frisian hēli, heila, hāl.

### Pronunciation

* IPA: /ˈheiːlɪ/
    Rhymes: -eiːlɪ

### Noun

heili m (genitive singular heila, nominative plural heilar)
* (anatomy) a brain

#### Derived terms

* afturheili (“hindbrain, metencephalon”)
* brjóta heilann
* fornheili (“paleencephalon, paleoencephalon, paleocephalon”)
* framheili (“forebrain, prosencephalon”)
* frumheili (“archencephalon”)
* miðheili
* milliheili
* heilabörkur
* heiladauði
* heiladingull
* heilafruma
* heilalaus
* heilaþvottur
* hvelaheili (“endbrain, telencephalon”)
* litli heili (“cerebellum”)
* miðheili (“midbrain, mesencephalon”)
* milliheili (“interbrain, diencephalon”)
* mænuheili (“myelencephalon”)
* nýheili (“neopallium”)
* sjónheili (“ophthalmencephalon”)
* skoraheili (“schizencephaly”)
* stórheili (“megalencephaly, macrencephaly, macrencephalia, cerebrum”)
* tigulheili (“hindbrain, metencephalon”)

#### See also

* mænukylfa
* brú
* stúka
* undirstúka
* hjarni
* hvelatengsl
* miðjuskor
* felling

## Old Norse
### Etymology

From Proto-Germanic *hailia-, whence also Old Frisian hēli, heila, hāl.

### Noun

heili m
* brain

#### Descendants

* Faroese: heili
* Icelandic: heili
* Norwegian: heile

### Further reading

* Zoëga, Geir T. (1910) “heili”, in A Concise Dictionary of Old Icelandic, Oxford: Clarendon Press; also available at the Internet Archive