# riikki
## Finnish
### Etymology

Borrowed from Late Old Swedish rike.

### Pronunciation

* IPA: /ˈriːkːi/, [ˈriːkːi]
* Rhymes: -iːkːi
* Hyphenation: riik‧ki

### Noun

riikki (dialectal)
* realm, kingdom
    Synonym: valtakunta

#### Declension

Possessive forms of riikki (Kotus type 5*A/risti, kk-k gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
riikkini
riikkini
accusative
nom.
riikkini
riikkini
gen.
riikkini
genitive
riikkini
riikkieni
partitive
riikkiäni
riikkejäni
inessive
riikissäni
riikeissäni
elative
riikistäni
riikeistäni
illative
riikkiini
riikkeihini
adessive
riikilläni
riikeilläni
ablative
riikiltäni
riikeiltäni
allative
riikilleni
riikeilleni
essive
riikkinäni
riikkeinäni
translative
riikikseni
riikeikseni
abessive
riikittäni
riikeittäni
instructive
comitative
—riikkeineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
riikkisi
riikkisi
accusative
nom.
riikkisi
riikkisi
gen.
riikkisi
genitive
riikkisi
riikkiesi
partitive
riikkiäsi
riikkejäsi
inessive
riikissäsi
riikeissäsi
elative
riikistäsi
riikeistäsi
illative
riikkiisi
riikkeihisi
adessive
riikilläsi
riikeilläsi
ablative
riikiltäsi
riikeiltäsi
allative
riikillesi
riikeillesi
essive
riikkinäsi
riikkeinäsi
translative
riikiksesi
riikeiksesi
abessive
riikittäsi
riikeittäsi
instructive
comitative
—riikkeinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
riikkimme
riikkimme
accusative
nom.
riikkimme
riikkimme
gen.
riikkimme
genitive
riikkimme
riikkiemme
partitive
riikkiämme
riikkejämme
inessive
riikissämme
riikeissämme
elative
riikistämme
riikeistämme
illative
riikkiimme
riikkeihimme
adessive
riikillämme
riikeillämme
ablative
riikiltämme
riikeiltämme
allative
riikillemme
riikeillemme
essive
riikkinämme
riikkeinämme
translative
riikiksemme
riikeiksemme
abessive
riikittämme
riikeittämme
instructive
comitative
—riikkeinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
riikkinne
riikkinne
accusative
nom.
riikkinne
riikkinne
gen.
riikkinne
genitive
riikkinne
riikkienne
partitive
riikkiänne
riikkejänne
inessive
riikissänne
riikeissänne
elative
riikistänne
riikeistänne
illative
riikkiinne
riikkeihinne
adessive
riikillänne
riikeillänne
ablative
riikiltänne
riikeiltänne
allative
riikillenne
riikeillenne
essive
riikkinänne
riikkeinänne
translative
riikiksenne
riikeiksenne
abessive
riikittänne
riikeittänne
instructive
comitative
—riikkeinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
riikkinsä
riikkinsä
accusative
nom.
riikkinsä
riikkinsä
gen.
riikkinsä
genitive
riikkinsä
riikkiensä
partitive
riikkiään riikkiänsä
riikkejään riikkejänsä
inessive
riikissään riikissänsä
riikeissään riikeissänsä
elative
riikistään riikistänsä
riikeistään riikeistänsä
illative
riikkiinsä
riikkeihinsä
adessive
riikillään riikillänsä
riikeillään riikeillänsä
ablative
riikiltään riikiltänsä
riikeiltään riikeiltänsä
allative
riikilleen riikillensä
riikeilleen riikeillensä
essive
riikkinään riikkinänsä
riikkeinään riikkeinänsä
translative
riikikseen riikiksensä
riikeikseen riikeiksensä
abessive
riikittään riikittänsä
riikeittään riikeittänsä
instructive
comitative
—riikkeineen riikkeinensä :

#### Derived terms

* riikin-

## Ingrian
### Etymology

Borrowed from Estonian riik. Compare dialectal Finnish riikki.

### Pronunciation

* (Ala-Laukaa) IPA: /ˈriːkːi/, [ˈriːkʲː]
* (Soikkola) IPA: /ˈriːkːi/, [ˈriːkːi]
* Rhymes: -iːkʲː, -iːkːi
* Hyphenation: riik‧ki

### Noun

riikki
* state, country

#### Declension
### References

* Ruben E. Nirvi (1971) Inkeroismurteiden Sanakirja, Helsinki: Suomalais-Ugrilainen Seura, page 483

## Votic
### Etymology

Borrowed from Estonian riik.

### Pronunciation

* (Luutsa, Liivtšülä) IPA: /ˈriːkːi/, [ˈrʲiːkʲːi]
* Rhymes: -iːkːi
* Hyphenation: riik‧ki

### Noun

riikki
* state (political entity with sovereignty)

#### Inflection
### References

* Hallap, V., Adler, E., Grünberg, S., Leppik, M. (2012) “riikki”, in Vadja keele sõnaraamat [A dictionary of the Votic language], 2nd edition, Tallinn