# toistin
## Finnish
### Pronunciation

* IPA: /ˈtoi̯stin/, [ˈt̪o̞i̯s̠tin]
* Rhymes: -oistin
* Hyphenation: tois‧tin

### Etymology 1

toistaa +‎ -in

#### Noun

toistin
* (especially electronics and networking) repeater (device that repeats)

##### Declension

Possessive forms of toistin (Kotus type 33/kytkin, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
toistimeni
toistimeni
accusative
nom.
toistimeni
toistimeni
gen.
toistimeni
genitive
toistimeni
toistimieni toistinteni
partitive
toistintani
toistimiani
inessive
toistimessani
toistimissani
elative
toistimestani
toistimistani
illative
toistimeeni
toistimiini
adessive
toistimellani
toistimillani
ablative
toistimeltani
toistimiltani
allative
toistimelleni
toistimilleni
essive
toistimenani
toistiminani
translative
toistimekseni
toistimikseni
abessive
toistimettani
toistimittani
instructive
comitative
—toistimineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
toistimesi
toistimesi
accusative
nom.
toistimesi
toistimesi
gen.
toistimesi
genitive
toistimesi
toistimiesi toistintesi
partitive
toistintasi
toistimiasi
inessive
toistimessasi
toistimissasi
elative
toistimestasi
toistimistasi
illative
toistimeesi
toistimiisi
adessive
toistimellasi
toistimillasi
ablative
toistimeltasi
toistimiltasi
allative
toistimellesi
toistimillesi
essive
toistimenasi
toistiminasi
translative
toistimeksesi
toistimiksesi
abessive
toistimettasi
toistimittasi
instructive
comitative
—toistiminesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
toistimemme
toistimemme
accusative
nom.
toistimemme
toistimemme
gen.
toistimemme
genitive
toistimemme
toistimiemme toistintemme
partitive
toistintamme
toistimiamme
inessive
toistimessamme
toistimissamme
elative
toistimestamme
toistimistamme
illative
toistimeemme
toistimiimme
adessive
toistimellamme
toistimillamme
ablative
toistimeltamme
toistimiltamme
allative
toistimellemme
toistimillemme
essive
toistimenamme
toistiminamme
translative
toistimeksemme
toistimiksemme
abessive
toistimettamme
toistimittamme
instructive
comitative
—toistiminemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
toistimenne
toistimenne
accusative
nom.
toistimenne
toistimenne
gen.
toistimenne
genitive
toistimenne
toistimienne toistintenne
partitive
toistintanne
toistimianne
inessive
toistimessanne
toistimissanne
elative
toistimestanne
toistimistanne
illative
toistimeenne
toistimiinne
adessive
toistimellanne
toistimillanne
ablative
toistimeltanne
toistimiltanne
allative
toistimellenne
toistimillenne
essive
toistimenanne
toistiminanne
translative
toistimeksenne
toistimiksenne
abessive
toistimettanne
toistimittanne
instructive
comitative
—toistiminenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
toistimensa
toistimensa
accusative
nom.
toistimensa
toistimensa
gen.
toistimensa
genitive
toistimensa
toistimiensa toistintensa
partitive
toistintaan toistintansa
toistimiaan toistimiansa
inessive
toistimessaan toistimessansa
toistimissaan toistimissansa
elative
toistimestaan toistimestansa
toistimistaan toistimistansa
illative
toistimeensa
toistimiinsa
adessive
toistimellaan toistimellansa
toistimillaan toistimillansa
ablative
toistimeltaan toistimeltansa
toistimiltaan toistimiltansa
allative
toistimelleen toistimellensa
toistimilleen toistimillensa
essive
toistimenaan toistimenansa
toistiminaan toistiminansa
translative
toistimekseen toistimeksensa
toistimikseen toistimiksensa
abessive
toistimettaan toistimettansa
toistimittaan toistimittansa
instructive
comitative
—toistimineen toistiminensa :

##### Derived terms

* mediatoistin

#### Further reading

* “toistin”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-01

### Etymology 2
#### Verb

toistin
* first-person singular past indicative of toistaa