# virkku
## Finnish
### Etymology

From Proto-Finnic *virkku, equivalent to virkk- +‎ -u, from the same root as virkeä.

### Pronunciation

* IPA: /ˈʋirkːu/, [ˈʋirkːu]
* Rhymes: -irkːu
* Hyphenation: virk‧ku

### Adjective

virkku
* alert, brisk

#### Declension

Possessive forms of virkku (Kotus type 1*A/valo, kk-k gradation) :
Rare. Only used with substantive adjectives. :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
virkkuni
virkkuni
accusative
nom.
virkkuni
virkkuni
gen.
virkkuni
genitive
virkkuni
virkkujeni
partitive
virkkuani
virkkujani
inessive
virkussani
virkuissani
elative
virkustani
virkuistani
illative
virkkuuni
virkkuihini
adessive
virkullani
virkuillani
ablative
virkultani
virkuiltani
allative
virkulleni
virkuilleni
essive
virkkunani
virkkuinani
translative
virkukseni
virkuikseni
abessive
virkuttani
virkuittani
instructive
comitative
—virkkuineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
virkkusi
virkkusi
accusative
nom.
virkkusi
virkkusi
gen.
virkkusi
genitive
virkkusi
virkkujesi
partitive
virkkuasi
virkkujasi
inessive
virkussasi
virkuissasi
elative
virkustasi
virkuistasi
illative
virkkuusi
virkkuihisi
adessive
virkullasi
virkuillasi
ablative
virkultasi
virkuiltasi
allative
virkullesi
virkuillesi
essive
virkkunasi
virkkuinasi
translative
virkuksesi
virkuiksesi
abessive
virkuttasi
virkuittasi
instructive
comitative
—virkkuinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
virkkumme
virkkumme
accusative
nom.
virkkumme
virkkumme
gen.
virkkumme
genitive
virkkumme
virkkujemme
partitive
virkkuamme
virkkujamme
inessive
virkussamme
virkuissamme
elative
virkustamme
virkuistamme
illative
virkkuumme
virkkuihimme
adessive
virkullamme
virkuillamme
ablative
virkultamme
virkuiltamme
allative
virkullemme
virkuillemme
essive
virkkunamme
virkkuinamme
translative
virkuksemme
virkuiksemme
abessive
virkuttamme
virkuittamme
instructive
comitative
—virkkuinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
virkkunne
virkkunne
accusative
nom.
virkkunne
virkkunne
gen.
virkkunne
genitive
virkkunne
virkkujenne
partitive
virkkuanne
virkkujanne
inessive
virkussanne
virkuissanne
elative
virkustanne
virkuistanne
illative
virkkuunne
virkkuihinne
adessive
virkullanne
virkuillanne
ablative
virkultanne
virkuiltanne
allative
virkullenne
virkuillenne
essive
virkkunanne
virkkuinanne
translative
virkuksenne
virkuiksenne
abessive
virkuttanne
virkuittanne
instructive
comitative
—virkkuinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
virkkunsa
virkkunsa
accusative
nom.
virkkunsa
virkkunsa
gen.
virkkunsa
genitive
virkkunsa
virkkujensa
partitive
virkkuaan virkkuansa
virkkujaan virkkujansa
inessive
virkussaan virkussansa
virkuissaan virkuissansa
elative
virkustaan virkustansa
virkuistaan virkuistansa
illative
virkkuunsa
virkkuihinsa
adessive
virkullaan virkullansa
virkuillaan virkuillansa
ablative
virkultaan virkultansa
virkuiltaan virkuiltansa
allative
virkulleen virkullensa
virkuilleen virkuillensa
essive
virkkunaan virkkunansa
virkkuinaan virkkuinansa
translative
virkukseen virkuksensa
virkuikseen virkuiksensa
abessive
virkuttaan virkuttansa
virkuittaan virkuittansa
instructive
comitative
—virkkuineen virkkuinensa :

#### Derived terms

* aamunvirkku
* aamuvirkku
* illanvirkku
* iltavirkku
* yövirkku

### Further reading

* “virkku”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-04