# ylioppilas
## Finnish
### Etymology

yli- (“upper”) +‎ oppilas (“pupil, student”). Coined by Finnish journalist and lecturer Rietrik Polén in 1852. Probably formed after yliopisto (“university”), since originally ylioppilas referred to a university student (but now to someone with qualifications to become one).

### Pronunciation

* IPA: /ˈyliˌopːilɑs/, [ˈyliˌo̞pːilɑ̝s̠]
* Rhymes: -opːilɑs
* Hyphenation: yli‧oppi‧las

### Noun

ylioppilas
* A high school graduate who has passed ylioppilastutkinto (“matriculation examination”). The individual is qualified to begin baccalaureate level studies at a university.

#### Usage notes

* The Finnish students finishing the lukio (“high school”) must pass a country-wide test called ylioppilastutkinto (“matriculation examination”). While studying for this examination on the last class of high school the students are called abiturientti or ylioppilaskokelas. After passing it they become ylioppilas and gain general eligibility for studying in a university. In addition, many universities and other learning institutions require passing their own pääsykoe (“entrance exam”) and/or soveltuvuuskoe (“aptitude test”).

#### Declension

Possessive forms of ylioppilas (Kotus type 41/vieras, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
ylioppilaani
ylioppilaani
accusative
nom.
ylioppilaani
ylioppilaani
gen.
ylioppilaani
genitive
ylioppilaani
ylioppilaideni ylioppilaitteni ylioppilasteni $^{rare}$
partitive
ylioppilastani
ylioppilaitani
inessive
ylioppilaassani
ylioppilaissani
elative
ylioppilaastani
ylioppilaistani
illative
ylioppilaaseeni
ylioppilaisiini ylioppilaihini $^{rare}$
adessive
ylioppilaallani
ylioppilaillani
ablative
ylioppilaaltani
ylioppilailtani
allative
ylioppilaalleni
ylioppilailleni
essive
ylioppilaanani
ylioppilainani
translative
ylioppilaakseni
ylioppilaikseni
abessive
ylioppilaattani
ylioppilaittani
instructive
comitative
—ylioppilaineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
ylioppilaasi
ylioppilaasi
accusative
nom.
ylioppilaasi
ylioppilaasi
gen.
ylioppilaasi
genitive
ylioppilaasi
ylioppilaidesi ylioppilaittesi ylioppilastesi $^{rare}$
partitive
ylioppilastasi
ylioppilaitasi
inessive
ylioppilaassasi
ylioppilaissasi
elative
ylioppilaastasi
ylioppilaistasi
illative
ylioppilaaseesi
ylioppilaisiisi ylioppilaihisi $^{rare}$
adessive
ylioppilaallasi
ylioppilaillasi
ablative
ylioppilaaltasi
ylioppilailtasi
allative
ylioppilaallesi
ylioppilaillesi
essive
ylioppilaanasi
ylioppilainasi
translative
ylioppilaaksesi
ylioppilaiksesi
abessive
ylioppilaattasi
ylioppilaittasi
instructive
comitative
—ylioppilainesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
ylioppilaamme
ylioppilaamme
accusative
nom.
ylioppilaamme
ylioppilaamme
gen.
ylioppilaamme
genitive
ylioppilaamme
ylioppilaidemme ylioppilaittemme ylioppilastemme $^{rare}$
partitive
ylioppilastamme
ylioppilaitamme
inessive
ylioppilaassamme
ylioppilaissamme
elative
ylioppilaastamme
ylioppilaistamme
illative
ylioppilaaseemme
ylioppilaisiimme ylioppilaihimme $^{rare}$
adessive
ylioppilaallamme
ylioppilaillamme
ablative
ylioppilaaltamme
ylioppilailtamme
allative
ylioppilaallemme
ylioppilaillemme
essive
ylioppilaanamme
ylioppilainamme
translative
ylioppilaaksemme
ylioppilaiksemme
abessive
ylioppilaattamme
ylioppilaittamme
instructive
comitative
—ylioppilainemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
ylioppilaanne
ylioppilaanne
accusative
nom.
ylioppilaanne
ylioppilaanne
gen.
ylioppilaanne
genitive
ylioppilaanne
ylioppilaidenne ylioppilaittenne ylioppilastenne $^{rare}$
partitive
ylioppilastanne
ylioppilaitanne
inessive
ylioppilaassanne
ylioppilaissanne
elative
ylioppilaastanne
ylioppilaistanne
illative
ylioppilaaseenne
ylioppilaisiinne ylioppilaihinne $^{rare}$
adessive
ylioppilaallanne
ylioppilaillanne
ablative
ylioppilaaltanne
ylioppilailtanne
allative
ylioppilaallenne
ylioppilaillenne
essive
ylioppilaananne
ylioppilainanne
translative
ylioppilaaksenne
ylioppilaiksenne
abessive
ylioppilaattanne
ylioppilaittanne
instructive
comitative
—ylioppilainenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
ylioppilaansa
ylioppilaansa
accusative
nom.
ylioppilaansa
ylioppilaansa
gen.
ylioppilaansa
genitive
ylioppilaansa
ylioppilaidensa ylioppilaittensa ylioppilastensa $^{rare}$
partitive
ylioppilastaan ylioppilastansa
ylioppilaitaan ylioppilaitansa
inessive
ylioppilaassaan ylioppilaassansa
ylioppilaissaan ylioppilaissansa
elative
ylioppilaastaan ylioppilaastansa
ylioppilaistaan ylioppilaistansa
illative
ylioppilaaseensa
ylioppilaisiinsa ylioppilaihinsa $^{rare}$
adessive
ylioppilaallaan ylioppilaallansa
ylioppilaillaan ylioppilaillansa
ablative
ylioppilaaltaan ylioppilaaltansa
ylioppilailtaan ylioppilailtansa
allative
ylioppilaalleen ylioppilaallensa
ylioppilailleen ylioppilaillensa
essive
ylioppilaanaan ylioppilaanansa
ylioppilainaan ylioppilainansa
translative
ylioppilaakseen ylioppilaaksensa
ylioppilaikseen ylioppilaiksensa
abessive
ylioppilaattaan ylioppilaattansa
ylioppilaittaan ylioppilaittansa
instructive
comitative
—ylioppilaineen ylioppilainensa :

#### Derived terms

* ylppärit
* laudaturylioppilas
* naisylioppilas
* riemuylioppilas
* ylioppilasaine
* ylioppilasjuhla
* ylioppilasjuhlat
* ylioppilasjärjestö
* ylioppilaskirjoitukset
* ylioppilaskoe
* ylioppilaskokelas
* ylioppilaskunta
* ylioppilaskuva
* ylioppilaskylä
* ylioppilaslakki
* ylioppilaslaulu
* ylioppilaslehti
* ylioppilasluokka
* ylioppilaslyyra
* ylioppilasmerkonomi
* ylioppilaspohjainen
* ylioppilasruusu
* ylioppilastalo
* ylioppilasteatteri
* ylioppilastodistus
* ylioppilastutkinto

#### Related terms

* yliopisto (“university”)

### Further reading

* “ylioppilas”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-04