# hankain
## Finnish
### Etymology

hanka +‎ -in

### Pronunciation

* IPA: /ˈhɑŋkɑi̯n/, [ˈhɑ̝ŋkɑ̝i̯n]
* Rhymes: -ɑŋkɑin
* Hyphenation: han‧kain

### Noun

hankain
* oarlock (US), rowlock (UK)

#### Declension

Possessive forms of hankain (Kotus type 33/kytkin, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
hankaimeni
hankaimeni
accusative
nom.
hankaimeni
hankaimeni
gen.
hankaimeni
genitive
hankaimeni
hankaimieni hankainteni
partitive
hankaintani
hankaimiani
inessive
hankaimessani
hankaimissani
elative
hankaimestani
hankaimistani
illative
hankaimeeni
hankaimiini
adessive
hankaimellani
hankaimillani
ablative
hankaimeltani
hankaimiltani
allative
hankaimelleni
hankaimilleni
essive
hankaimenani
hankaiminani
translative
hankaimekseni
hankaimikseni
abessive
hankaimettani
hankaimittani
instructive
comitative
—hankaimineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
hankaimesi
hankaimesi
accusative
nom.
hankaimesi
hankaimesi
gen.
hankaimesi
genitive
hankaimesi
hankaimiesi hankaintesi
partitive
hankaintasi
hankaimiasi
inessive
hankaimessasi
hankaimissasi
elative
hankaimestasi
hankaimistasi
illative
hankaimeesi
hankaimiisi
adessive
hankaimellasi
hankaimillasi
ablative
hankaimeltasi
hankaimiltasi
allative
hankaimellesi
hankaimillesi
essive
hankaimenasi
hankaiminasi
translative
hankaimeksesi
hankaimiksesi
abessive
hankaimettasi
hankaimittasi
instructive
comitative
—hankaiminesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
hankaimemme
hankaimemme
accusative
nom.
hankaimemme
hankaimemme
gen.
hankaimemme
genitive
hankaimemme
hankaimiemme hankaintemme
partitive
hankaintamme
hankaimiamme
inessive
hankaimessamme
hankaimissamme
elative
hankaimestamme
hankaimistamme
illative
hankaimeemme
hankaimiimme
adessive
hankaimellamme
hankaimillamme
ablative
hankaimeltamme
hankaimiltamme
allative
hankaimellemme
hankaimillemme
essive
hankaimenamme
hankaiminamme
translative
hankaimeksemme
hankaimiksemme
abessive
hankaimettamme
hankaimittamme
instructive
comitative
—hankaiminemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
hankaimenne
hankaimenne
accusative
nom.
hankaimenne
hankaimenne
gen.
hankaimenne
genitive
hankaimenne
hankaimienne hankaintenne
partitive
hankaintanne
hankaimianne
inessive
hankaimessanne
hankaimissanne
elative
hankaimestanne
hankaimistanne
illative
hankaimeenne
hankaimiinne
adessive
hankaimellanne
hankaimillanne
ablative
hankaimeltanne
hankaimiltanne
allative
hankaimellenne
hankaimillenne
essive
hankaimenanne
hankaiminanne
translative
hankaimeksenne
hankaimiksenne
abessive
hankaimettanne
hankaimittanne
instructive
comitative
—hankaiminenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
hankaimensa
hankaimensa
accusative
nom.
hankaimensa
hankaimensa
gen.
hankaimensa
genitive
hankaimensa
hankaimiensa hankaintensa
partitive
hankaintaan hankaintansa
hankaimiaan hankaimiansa
inessive
hankaimessaan hankaimessansa
hankaimissaan hankaimissansa
elative
hankaimestaan hankaimestansa
hankaimistaan hankaimistansa
illative
hankaimeensa
hankaimiinsa
adessive
hankaimellaan hankaimellansa
hankaimillaan hankaimillansa
ablative
hankaimeltaan hankaimeltansa
hankaimiltaan hankaimiltansa
allative
hankaimelleen hankaimellensa
hankaimilleen hankaimillensa
essive
hankaimenaan hankaimenansa
hankaiminaan hankaiminansa
translative
hankaimekseen hankaimeksensa
hankaimikseen hankaimiksensa
abessive
hankaimettaan hankaimettansa
hankaimittaan hankaimittansa
instructive
comitative
—hankaimineen hankaiminensa :

#### Synonyms

* aironhanka

#### Derived terms

* -hankaiminen

### Further reading

* “hankain”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

### Anagrams

* hanikan, hankina