# rigidi
## Finnish
### Etymology

Learned borrowing from English rigid.

### Pronunciation

* IPA: /ˈriɡidi/, [ˈriɡidi]
* Rhymes: -iɡidi
* Hyphenation: ri‧gi‧di

### Adjective

rigidi (comparative rigidimpi, superlative rigidein)
* (medical jargon) stiff, rigid
    Synonyms: jäykkä, kankea

#### Declension

Possessive forms of rigidi (Kotus type 5/risti, no gradation) :
Rare. Only used with substantive adjectives. :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
rigidini
rigidini
accusative
nom.
rigidini
rigidini
gen.
rigidini
genitive
rigidini
rigidieni
partitive
rigidiäni
rigidejäni
inessive
rigidissäni
rigideissäni
elative
rigidistäni
rigideistäni
illative
rigidiini
rigideihini
adessive
rigidilläni
rigideilläni
ablative
rigidiltäni
rigideiltäni
allative
rigidilleni
rigideilleni
essive
rigidinäni
rigideinäni
translative
rigidikseni
rigideikseni
abessive
rigidittäni
rigideittäni
instructive
comitative
—rigideineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
rigidisi
rigidisi
accusative
nom.
rigidisi
rigidisi
gen.
rigidisi
genitive
rigidisi
rigidiesi
partitive
rigidiäsi
rigidejäsi
inessive
rigidissäsi
rigideissäsi
elative
rigidistäsi
rigideistäsi
illative
rigidiisi
rigideihisi
adessive
rigidilläsi
rigideilläsi
ablative
rigidiltäsi
rigideiltäsi
allative
rigidillesi
rigideillesi
essive
rigidinäsi
rigideinäsi
translative
rigidiksesi
rigideiksesi
abessive
rigidittäsi
rigideittäsi
instructive
comitative
—rigideinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
rigidimme
rigidimme
accusative
nom.
rigidimme
rigidimme
gen.
rigidimme
genitive
rigidimme
rigidiemme
partitive
rigidiämme
rigidejämme
inessive
rigidissämme
rigideissämme
elative
rigidistämme
rigideistämme
illative
rigidiimme
rigideihimme
adessive
rigidillämme
rigideillämme
ablative
rigidiltämme
rigideiltämme
allative
rigidillemme
rigideillemme
essive
rigidinämme
rigideinämme
translative
rigidiksemme
rigideiksemme
abessive
rigidittämme
rigideittämme
instructive
comitative
—rigideinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
rigidinne
rigidinne
accusative
nom.
rigidinne
rigidinne
gen.
rigidinne
genitive
rigidinne
rigidienne
partitive
rigidiänne
rigidejänne
inessive
rigidissänne
rigideissänne
elative
rigidistänne
rigideistänne
illative
rigidiinne
rigideihinne
adessive
rigidillänne
rigideillänne
ablative
rigidiltänne
rigideiltänne
allative
rigidillenne
rigideillenne
essive
rigidinänne
rigideinänne
translative
rigidiksenne
rigideiksenne
abessive
rigidittänne
rigideittänne
instructive
comitative
—rigideinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
rigidinsä
rigidinsä
accusative
nom.
rigidinsä
rigidinsä
gen.
rigidinsä
genitive
rigidinsä
rigidiensä
partitive
rigidiään rigidiänsä
rigidejään rigidejänsä
inessive
rigidissään rigidissänsä
rigideissään rigideissänsä
elative
rigidistään rigidistänsä
rigideistään rigideistänsä
illative
rigidiinsä
rigideihinsä
adessive
rigidillään rigidillänsä
rigideillään rigideillänsä
ablative
rigidiltään rigidiltänsä
rigideiltään rigideiltänsä
allative
rigidilleen rigidillensä
rigideilleen rigideillensä
essive
rigidinään rigidinänsä
rigideinään rigideinänsä
translative
rigidikseen rigidiksensä
rigideikseen rigideiksensä
abessive
rigidittään rigidittänsä
rigideittään rigideittänsä
instructive
comitative
—rigideineen rigideinensä :

#### Derived terms

* rigidisti

## Italian
### Adjective

rigidi m pl
* masculine plural of rigido

### Anagrams

* dirigi, gridii

## Latin
### Adjective

rigidī
* inflection of rigidus:
** nominative/vocative masculine plural
** genitive masculine/neuter singular