# enimmäinen
## Finnish
### Etymology

enin +‎ -inen

### Pronunciation

* IPA: /ˈenimːæi̯nen/, [ˈe̞nimˌmæi̯ne̞n]
* Rhymes: -æinen
* Hyphenation: enim‧mäi‧nen

### Adjective

enimmäinen
* (uncommon outside compounds) maximal

#### Usage notes

The adjective is now mostly used in compounds in the form enimmäis-.

#### Declension

Possessive forms of enimmäinen (Kotus type 38/nainen, no gradation) :
Rare. Only used with substantive adjectives. :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
enimmäiseni
enimmäiseni
accusative
nom.
enimmäiseni
enimmäiseni
gen.
enimmäiseni
genitive
enimmäiseni
enimmäisteni enimmäisieni
partitive
enimmäistäni
enimmäisiäni
inessive
enimmäisessäni
enimmäisissäni
elative
enimmäisestäni
enimmäisistäni
illative
enimmäiseeni
enimmäisiini
adessive
enimmäiselläni
enimmäisilläni
ablative
enimmäiseltäni
enimmäisiltäni
allative
enimmäiselleni
enimmäisilleni
essive
enimmäisenäni
enimmäisinäni
translative
enimmäisekseni
enimmäisikseni
abessive
enimmäisettäni
enimmäisittäni
instructive
comitative
—enimmäisineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
enimmäisesi
enimmäisesi
accusative
nom.
enimmäisesi
enimmäisesi
gen.
enimmäisesi
genitive
enimmäisesi
enimmäistesi enimmäisiesi
partitive
enimmäistäsi
enimmäisiäsi
inessive
enimmäisessäsi
enimmäisissäsi
elative
enimmäisestäsi
enimmäisistäsi
illative
enimmäiseesi
enimmäisiisi
adessive
enimmäiselläsi
enimmäisilläsi
ablative
enimmäiseltäsi
enimmäisiltäsi
allative
enimmäisellesi
enimmäisillesi
essive
enimmäisenäsi
enimmäisinäsi
translative
enimmäiseksesi
enimmäisiksesi
abessive
enimmäisettäsi
enimmäisittäsi
instructive
comitative
—enimmäisinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
enimmäisemme
enimmäisemme
accusative
nom.
enimmäisemme
enimmäisemme
gen.
enimmäisemme
genitive
enimmäisemme
enimmäistemme enimmäisiemme
partitive
enimmäistämme
enimmäisiämme
inessive
enimmäisessämme
enimmäisissämme
elative
enimmäisestämme
enimmäisistämme
illative
enimmäiseemme
enimmäisiimme
adessive
enimmäisellämme
enimmäisillämme
ablative
enimmäiseltämme
enimmäisiltämme
allative
enimmäisellemme
enimmäisillemme
essive
enimmäisenämme
enimmäisinämme
translative
enimmäiseksemme
enimmäisiksemme
abessive
enimmäisettämme
enimmäisittämme
instructive
comitative
—enimmäisinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
enimmäisenne
enimmäisenne
accusative
nom.
enimmäisenne
enimmäisenne
gen.
enimmäisenne
genitive
enimmäisenne
enimmäistenne enimmäisienne
partitive
enimmäistänne
enimmäisiänne
inessive
enimmäisessänne
enimmäisissänne
elative
enimmäisestänne
enimmäisistänne
illative
enimmäiseenne
enimmäisiinne
adessive
enimmäisellänne
enimmäisillänne
ablative
enimmäiseltänne
enimmäisiltänne
allative
enimmäisellenne
enimmäisillenne
essive
enimmäisenänne
enimmäisinänne
translative
enimmäiseksenne
enimmäisiksenne
abessive
enimmäisettänne
enimmäisittänne
instructive
comitative
—enimmäisinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
enimmäisensä
enimmäisensä
accusative
nom.
enimmäisensä
enimmäisensä
gen.
enimmäisensä
genitive
enimmäisensä
enimmäistensä enimmäisiensä
partitive
enimmäistään enimmäistänsä
enimmäisiään enimmäisiänsä
inessive
enimmäisessään enimmäisessänsä
enimmäisissään enimmäisissänsä
elative
enimmäisestään enimmäisestänsä
enimmäisistään enimmäisistänsä
illative
enimmäiseensä
enimmäisiinsä
adessive
enimmäisellään enimmäisellänsä
enimmäisillään enimmäisillänsä
ablative
enimmäiseltään enimmäiseltänsä
enimmäisiltään enimmäisiltänsä
allative
enimmäiselleen enimmäisellensä
enimmäisilleen enimmäisillensä
essive
enimmäisenään enimmäisenänsä
enimmäisinään enimmäisinänsä
translative
enimmäisekseen enimmäiseksensä
enimmäisikseen enimmäisiksensä
abessive
enimmäisettään enimmäisettänsä
enimmäisittään enimmäisittänsä
instructive
comitative
—enimmäisineen enimmäisinensä :

#### Derived terms

* enimmäistää
See more under enimmäis-.

### Adjective

enimmäinen
* Misspelling of ensimmäinen.

### Anagrams

* nimeäminen