# kielo
## Esperanto
### Etymology

From kiel (“how”) +‎ -o (noun ending).

### Pronunciation

* IPA: [kiˈelo]
* Rhymes: -elo
* Hyphenation: ki‧e‧lo

### Noun

kielo
* (rare) manner
    Synonym: maniero

## Finnish
### Etymology

From kieli (“tongue”) +‎ -o, from the shape of the leaves of this plant.

### Pronunciation

* IPA: /ˈkie̯lo/, [ˈk̟ie̞̯lo̞]
* Rhymes: -ielo
* Hyphenation: kie‧lo

### Noun

kielo
* lily of the valley (Convallaria majalis)

#### Declension

Possessive forms of kielo (Kotus type 1/valo, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
kieloni
kieloni
accusative
nom.
kieloni
kieloni
gen.
kieloni
genitive
kieloni
kielojeni
partitive
kieloani
kielojani
inessive
kielossani
kieloissani
elative
kielostani
kieloistani
illative
kielooni
kieloihini
adessive
kielollani
kieloillani
ablative
kieloltani
kieloiltani
allative
kielolleni
kieloilleni
essive
kielonani
kieloinani
translative
kielokseni
kieloikseni
abessive
kielottani
kieloittani
instructive
comitative
—kieloineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
kielosi
kielosi
accusative
nom.
kielosi
kielosi
gen.
kielosi
genitive
kielosi
kielojesi
partitive
kieloasi
kielojasi
inessive
kielossasi
kieloissasi
elative
kielostasi
kieloistasi
illative
kieloosi
kieloihisi
adessive
kielollasi
kieloillasi
ablative
kieloltasi
kieloiltasi
allative
kielollesi
kieloillesi
essive
kielonasi
kieloinasi
translative
kieloksesi
kieloiksesi
abessive
kielottasi
kieloittasi
instructive
comitative
—kieloinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
kielomme
kielomme
accusative
nom.
kielomme
kielomme
gen.
kielomme
genitive
kielomme
kielojemme
partitive
kieloamme
kielojamme
inessive
kielossamme
kieloissamme
elative
kielostamme
kieloistamme
illative
kieloomme
kieloihimme
adessive
kielollamme
kieloillamme
ablative
kieloltamme
kieloiltamme
allative
kielollemme
kieloillemme
essive
kielonamme
kieloinamme
translative
kieloksemme
kieloiksemme
abessive
kielottamme
kieloittamme
instructive
comitative
—kieloinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
kielonne
kielonne
accusative
nom.
kielonne
kielonne
gen.
kielonne
genitive
kielonne
kielojenne
partitive
kieloanne
kielojanne
inessive
kielossanne
kieloissanne
elative
kielostanne
kieloistanne
illative
kieloonne
kieloihinne
adessive
kielollanne
kieloillanne
ablative
kieloltanne
kieloiltanne
allative
kielollenne
kieloillenne
essive
kielonanne
kieloinanne
translative
kieloksenne
kieloiksenne
abessive
kielottanne
kieloittanne
instructive
comitative
—kieloinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
kielonsa
kielonsa
accusative
nom.
kielonsa
kielonsa
gen.
kielonsa
genitive
kielonsa
kielojensa
partitive
kieloaan kieloansa
kielojaan kielojansa
inessive
kielossaan kielossansa
kieloissaan kieloissansa
elative
kielostaan kielostansa
kieloistaan kieloistansa
illative
kieloonsa
kieloihinsa
adessive
kielollaan kielollansa
kieloillaan kieloillansa
ablative
kieloltaan kieloltansa
kieloiltaan kieloiltansa
allative
kielolleen kielollensa
kieloilleen kieloillensa
essive
kielonaan kielonansa
kieloinaan kieloinansa
translative
kielokseen kieloksensa
kieloikseen kieloiksensa
abessive
kielottaan kielottansa
kieloittaan kieloittansa
instructive
comitative
—kieloineen kieloinensa :

#### Synonyms

* archaic: kieliheinä, lehmänkieli, lehmänkieliheinä

#### Derived terms

* euroopankielo
* kalliokielo
* kellokielo
* kiehkurakielo
* kielokasvi
* mikonkielo
* rotkokielo
* suutarinkielo
* torvikielo
* tuonenkielo

### Further reading

* “kielo”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

### Anagrams

* lieko