# runkku
## Finnish
### Etymology

runkata (“to wank”) +‎ -u

### Pronunciation

* IPA: /ˈruŋkːu/, [ˈruŋkːu]
* Rhymes: -uŋkːu
* Hyphenation: runk‧ku

### Noun

runkku (vulgar)
* wank, session of masturbation
* wanker, (usually of a male) person who masturbates a lot
    Synonym: runkkari
* (by extension) wanker, dick; an annoying (usually male) person.
    Synonyms: kusipää, mulkku, runkkari

#### Declension

Possessive forms of runkku (Kotus type 1*A/valo, kk-k gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
runkkuni
runkkuni
accusative
nom.
runkkuni
runkkuni
gen.
runkkuni
genitive
runkkuni
runkkujeni
partitive
runkkuani
runkkujani
inessive
runkussani
runkuissani
elative
runkustani
runkuistani
illative
runkkuuni
runkkuihini
adessive
runkullani
runkuillani
ablative
runkultani
runkuiltani
allative
runkulleni
runkuilleni
essive
runkkunani
runkkuinani
translative
runkukseni
runkuikseni
abessive
runkuttani
runkuittani
instructive
comitative
—runkkuineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
runkkusi
runkkusi
accusative
nom.
runkkusi
runkkusi
gen.
runkkusi
genitive
runkkusi
runkkujesi
partitive
runkkuasi
runkkujasi
inessive
runkussasi
runkuissasi
elative
runkustasi
runkuistasi
illative
runkkuusi
runkkuihisi
adessive
runkullasi
runkuillasi
ablative
runkultasi
runkuiltasi
allative
runkullesi
runkuillesi
essive
runkkunasi
runkkuinasi
translative
runkuksesi
runkuiksesi
abessive
runkuttasi
runkuittasi
instructive
comitative
—runkkuinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
runkkumme
runkkumme
accusative
nom.
runkkumme
runkkumme
gen.
runkkumme
genitive
runkkumme
runkkujemme
partitive
runkkuamme
runkkujamme
inessive
runkussamme
runkuissamme
elative
runkustamme
runkuistamme
illative
runkkuumme
runkkuihimme
adessive
runkullamme
runkuillamme
ablative
runkultamme
runkuiltamme
allative
runkullemme
runkuillemme
essive
runkkunamme
runkkuinamme
translative
runkuksemme
runkuiksemme
abessive
runkuttamme
runkuittamme
instructive
comitative
—runkkuinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
runkkunne
runkkunne
accusative
nom.
runkkunne
runkkunne
gen.
runkkunne
genitive
runkkunne
runkkujenne
partitive
runkkuanne
runkkujanne
inessive
runkussanne
runkuissanne
elative
runkustanne
runkuistanne
illative
runkkuunne
runkkuihinne
adessive
runkullanne
runkuillanne
ablative
runkultanne
runkuiltanne
allative
runkullenne
runkuillenne
essive
runkkunanne
runkkuinanne
translative
runkuksenne
runkuiksenne
abessive
runkuttanne
runkuittanne
instructive
comitative
—runkkuinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
runkkunsa
runkkunsa
accusative
nom.
runkkunsa
runkkunsa
gen.
runkkunsa
genitive
runkkunsa
runkkujensa
partitive
runkkuaan runkkuansa
runkkujaan runkkujansa
inessive
runkussaan runkussansa
runkuissaan runkuissansa
elative
runkustaan runkustansa
runkuistaan runkuistansa
illative
runkkuunsa
runkkuihinsa
adessive
runkullaan runkullansa
runkuillaan runkuillansa
ablative
runkultaan runkultansa
runkuiltaan runkuiltansa
allative
runkulleen runkullensa
runkuilleen runkuillensa
essive
runkkunaan runkkunansa
runkkuinaan runkkuinansa
translative
runkukseen runkuksensa
runkuikseen runkuiksensa
abessive
runkuttaan runkuttansa
runkuittaan runkuittansa
instructive
comitative
—runkkuineen runkkuinensa :

#### Derived terms

* rinkirunkku

#### See also

* vittuilija
* vittumainen
* runkata
* runkkailla

### Anagrams

* kurkun