# rante
## Finnish
### Etymology

Probably ranta (“beach, shore”) +‎ -e (with irregular gemination).

### Pronunciation

* IPA: /ˈrɑnteˣ/, [ˈrɑ̝n̪t̪e̞(ʔ)]
* Rhymes: -ɑnte
* Hyphenation: ran‧te

### Noun

rante
* a place where timber is stored for domestic use

#### Declension

Possessive forms of rante (Kotus type 48*C/hame, tt-t gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
rantteeni
rantteeni
accusative
nom.
rantteeni
rantteeni
gen.
rantteeni
genitive
rantteeni
rantteideni rantteitteni
partitive
rantettani
rantteitani
inessive
rantteessani
rantteissani
elative
rantteestani
rantteistani
illative
rantteeseeni
rantteisiini rantteihini
adessive
rantteellani
rantteillani
ablative
rantteeltani
rantteiltani
allative
rantteelleni
rantteilleni
essive
rantteenani
rantteinani
translative
rantteekseni
rantteikseni
abessive
rantteettani
rantteittani
instructive
comitative
—rantteineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
rantteesi
rantteesi
accusative
nom.
rantteesi
rantteesi
gen.
rantteesi
genitive
rantteesi
rantteidesi rantteittesi
partitive
rantettasi
rantteitasi
inessive
rantteessasi
rantteissasi
elative
rantteestasi
rantteistasi
illative
rantteeseesi
rantteisiisi rantteihisi
adessive
rantteellasi
rantteillasi
ablative
rantteeltasi
rantteiltasi
allative
rantteellesi
rantteillesi
essive
rantteenasi
rantteinasi
translative
rantteeksesi
rantteiksesi
abessive
rantteettasi
rantteittasi
instructive
comitative
—rantteinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
rantteemme
rantteemme
accusative
nom.
rantteemme
rantteemme
gen.
rantteemme
genitive
rantteemme
rantteidemme rantteittemme
partitive
rantettamme
rantteitamme
inessive
rantteessamme
rantteissamme
elative
rantteestamme
rantteistamme
illative
rantteeseemme
rantteisiimme rantteihimme
adessive
rantteellamme
rantteillamme
ablative
rantteeltamme
rantteiltamme
allative
rantteellemme
rantteillemme
essive
rantteenamme
rantteinamme
translative
rantteeksemme
rantteiksemme
abessive
rantteettamme
rantteittamme
instructive
comitative
—rantteinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
rantteenne
rantteenne
accusative
nom.
rantteenne
rantteenne
gen.
rantteenne
genitive
rantteenne
rantteidenne rantteittenne
partitive
rantettanne
rantteitanne
inessive
rantteessanne
rantteissanne
elative
rantteestanne
rantteistanne
illative
rantteeseenne
rantteisiinne rantteihinne
adessive
rantteellanne
rantteillanne
ablative
rantteeltanne
rantteiltanne
allative
rantteellenne
rantteillenne
essive
rantteenanne
rantteinanne
translative
rantteeksenne
rantteiksenne
abessive
rantteettanne
rantteittanne
instructive
comitative
—rantteinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
rantteensa
rantteensa
accusative
nom.
rantteensa
rantteensa
gen.
rantteensa
genitive
rantteensa
rantteidensa rantteittensa
partitive
rantettaan rantettansa
rantteitaan rantteitansa
inessive
rantteessaan rantteessansa
rantteissaan rantteissansa
elative
rantteestaan rantteestansa
rantteistaan rantteistansa
illative
rantteeseensa
rantteisiinsa rantteihinsa
adessive
rantteellaan rantteellansa
rantteillaan rantteillansa
ablative
rantteeltaan rantteeltansa
rantteiltaan rantteiltansa
allative
rantteelleen rantteellensa
rantteilleen rantteillensa
essive
rantteenaan rantteenansa
rantteinaan rantteinansa
translative
rantteekseen rantteeksensa
rantteikseen rantteiksensa
abessive
rantteettaan rantteettansa
rantteittaan rantteittansa
instructive
comitative
—rantteineen rantteinensa :

### Anagrams

* teran

## Lindu
### Etymology

Likely from Malay rantai (“chain”).

### Noun

rante
* chain

## Norwegian Bokmål
### Alternative forms

* rana, ranet

### Verb

rante
* simple past of rane

## Ternate
### Etymology

From Malay rantai, likely through North Moluccan Malay.

### Pronunciation

* IPA: /ˈɾan.te/

### Noun

rante
* a chain

### References

* Rika Hayami-Allen (2001) A descriptive study of the language of Ternate, the northern Moluccas, Indonesia, University of Pittsburgh