# sikiäin
## Finnish
### Etymology

siitä (“to procreate”) +‎ -in

### Pronunciation

* IPA: /ˈsikiæi̯n/, [ˈs̠ik̟iæi̯n]
* Rhymes: -ikiæin
* Hyphenation: si‧ki‧äin

### Noun

sikiäin
* (botany) ovary

#### Declension

Possessive forms of sikiäin (Kotus type 33/kytkin, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
sikiäimeni
sikiäimeni
accusative
nom.
sikiäimeni
sikiäimeni
gen.
sikiäimeni
genitive
sikiäimeni
sikiäimieni sikiäinteni
partitive
sikiäintäni
sikiäimiäni
inessive
sikiäimessäni
sikiäimissäni
elative
sikiäimestäni
sikiäimistäni
illative
sikiäimeeni
sikiäimiini
adessive
sikiäimelläni
sikiäimilläni
ablative
sikiäimeltäni
sikiäimiltäni
allative
sikiäimelleni
sikiäimilleni
essive
sikiäimenäni
sikiäiminäni
translative
sikiäimekseni
sikiäimikseni
abessive
sikiäimettäni
sikiäimittäni
instructive
comitative
—sikiäimineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
sikiäimesi
sikiäimesi
accusative
nom.
sikiäimesi
sikiäimesi
gen.
sikiäimesi
genitive
sikiäimesi
sikiäimiesi sikiäintesi
partitive
sikiäintäsi
sikiäimiäsi
inessive
sikiäimessäsi
sikiäimissäsi
elative
sikiäimestäsi
sikiäimistäsi
illative
sikiäimeesi
sikiäimiisi
adessive
sikiäimelläsi
sikiäimilläsi
ablative
sikiäimeltäsi
sikiäimiltäsi
allative
sikiäimellesi
sikiäimillesi
essive
sikiäimenäsi
sikiäiminäsi
translative
sikiäimeksesi
sikiäimiksesi
abessive
sikiäimettäsi
sikiäimittäsi
instructive
comitative
—sikiäiminesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
sikiäimemme
sikiäimemme
accusative
nom.
sikiäimemme
sikiäimemme
gen.
sikiäimemme
genitive
sikiäimemme
sikiäimiemme sikiäintemme
partitive
sikiäintämme
sikiäimiämme
inessive
sikiäimessämme
sikiäimissämme
elative
sikiäimestämme
sikiäimistämme
illative
sikiäimeemme
sikiäimiimme
adessive
sikiäimellämme
sikiäimillämme
ablative
sikiäimeltämme
sikiäimiltämme
allative
sikiäimellemme
sikiäimillemme
essive
sikiäimenämme
sikiäiminämme
translative
sikiäimeksemme
sikiäimiksemme
abessive
sikiäimettämme
sikiäimittämme
instructive
comitative
—sikiäiminemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
sikiäimenne
sikiäimenne
accusative
nom.
sikiäimenne
sikiäimenne
gen.
sikiäimenne
genitive
sikiäimenne
sikiäimienne sikiäintenne
partitive
sikiäintänne
sikiäimiänne
inessive
sikiäimessänne
sikiäimissänne
elative
sikiäimestänne
sikiäimistänne
illative
sikiäimeenne
sikiäimiinne
adessive
sikiäimellänne
sikiäimillänne
ablative
sikiäimeltänne
sikiäimiltänne
allative
sikiäimellenne
sikiäimillenne
essive
sikiäimenänne
sikiäiminänne
translative
sikiäimeksenne
sikiäimiksenne
abessive
sikiäimettänne
sikiäimittänne
instructive
comitative
—sikiäiminenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
sikiäimensä
sikiäimensä
accusative
nom.
sikiäimensä
sikiäimensä
gen.
sikiäimensä
genitive
sikiäimensä
sikiäimiensä sikiäintensä
partitive
sikiäintään sikiäintänsä
sikiäimiään sikiäimiänsä
inessive
sikiäimessään sikiäimessänsä
sikiäimissään sikiäimissänsä
elative
sikiäimestään sikiäimestänsä
sikiäimistään sikiäimistänsä
illative
sikiäimeensä
sikiäimiinsä
adessive
sikiäimellään sikiäimellänsä
sikiäimillään sikiäimillänsä
ablative
sikiäimeltään sikiäimeltänsä
sikiäimiltään sikiäimiltänsä
allative
sikiäimelleen sikiäimellensä
sikiäimilleen sikiäimillensä
essive
sikiäimenään sikiäimenänsä
sikiäiminään sikiäiminänsä
translative
sikiäimekseen sikiäimeksensä
sikiäimikseen sikiäimiksensä
abessive
sikiäimettään sikiäimettänsä
sikiäimittään sikiäimittänsä
instructive
comitative
—sikiäimineen sikiäiminensä :

#### See also

* emi
* vartalo
* luotti

### Further reading

* “sikiäin”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-03

## Ingrian
### Etymology

From siki- (“to procreate”) +‎ -iäin.

### Pronunciation

* (Ala-Laukaa) IPA: /ˈsikijæi̯ne/, [ˈs̠ikijəi̯n]
* (Soikkola) IPA: /ˈsiki.æi̯n/, [ˈʃiɡ̊i.æi̯n]
* Rhymes: -ikijæi̯n, -iki.æi̯n
* Hyphenation: si‧ki‧äin

### Noun

sikiäin
* insect
** 1937, V. A. Tetjurev, translated by N. J. Molotsova, Loonnontiito oppikirja alkușkoulua vart (toin osa), Leningrad: Riikin Ucebno-Pedagogiceskoi Izdateljstva, page 24:Susi sööp lampaita, pääsköt, suenliiat, vaapsahaiset, suenkorennot, hämöläiset lovviit sikiäisiä, kalat söövvät matokkaisia ja toisia vesielokkaita.A wolf eats sheep, swallows, lizards, wasps, dragonflies, spiders catch insects, fishes eat worms and other marine animals.

#### Derived terms

* sikiäissööjä