# fylli
## Faroese
### Etymology

From Old Norse fyllr, from Proto-Germanic *fullį̄.

### Noun

fylli f (genitive singular fylli, uncountable)
* (biblical) wealth

#### Declension
## Finnish
### Etymology

From Swedish fyllning, fylling.

### Pronunciation

* IPA: /ˈfylːi/, [ˈfylːi]
* Rhymes: -ylːi
* Hyphenation: fyl‧li

### Noun

fylli
* (dialectal or slang) filling

#### Declension

Possessive forms of fylli (Kotus type 5/risti, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
fyllini
fyllini
accusative
nom.
fyllini
fyllini
gen.
fyllini
genitive
fyllini
fyllieni
partitive
fylliäni
fyllejäni
inessive
fyllissäni
fylleissäni
elative
fyllistäni
fylleistäni
illative
fylliini
fylleihini
adessive
fyllilläni
fylleilläni
ablative
fylliltäni
fylleiltäni
allative
fyllilleni
fylleilleni
essive
fyllinäni
fylleinäni
translative
fyllikseni
fylleikseni
abessive
fyllittäni
fylleittäni
instructive
comitative
—fylleineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
fyllisi
fyllisi
accusative
nom.
fyllisi
fyllisi
gen.
fyllisi
genitive
fyllisi
fylliesi
partitive
fylliäsi
fyllejäsi
inessive
fyllissäsi
fylleissäsi
elative
fyllistäsi
fylleistäsi
illative
fylliisi
fylleihisi
adessive
fyllilläsi
fylleilläsi
ablative
fylliltäsi
fylleiltäsi
allative
fyllillesi
fylleillesi
essive
fyllinäsi
fylleinäsi
translative
fylliksesi
fylleiksesi
abessive
fyllittäsi
fylleittäsi
instructive
comitative
—fylleinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
fyllimme
fyllimme
accusative
nom.
fyllimme
fyllimme
gen.
fyllimme
genitive
fyllimme
fylliemme
partitive
fylliämme
fyllejämme
inessive
fyllissämme
fylleissämme
elative
fyllistämme
fylleistämme
illative
fylliimme
fylleihimme
adessive
fyllillämme
fylleillämme
ablative
fylliltämme
fylleiltämme
allative
fyllillemme
fylleillemme
essive
fyllinämme
fylleinämme
translative
fylliksemme
fylleiksemme
abessive
fyllittämme
fylleittämme
instructive
comitative
—fylleinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
fyllinne
fyllinne
accusative
nom.
fyllinne
fyllinne
gen.
fyllinne
genitive
fyllinne
fyllienne
partitive
fylliänne
fyllejänne
inessive
fyllissänne
fylleissänne
elative
fyllistänne
fylleistänne
illative
fylliinne
fylleihinne
adessive
fyllillänne
fylleillänne
ablative
fylliltänne
fylleiltänne
allative
fyllillenne
fylleillenne
essive
fyllinänne
fylleinänne
translative
fylliksenne
fylleiksenne
abessive
fyllittänne
fylleittänne
instructive
comitative
—fylleinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
fyllinsä
fyllinsä
accusative
nom.
fyllinsä
fyllinsä
gen.
fyllinsä
genitive
fyllinsä
fylliensä
partitive
fylliään fylliänsä
fyllejään fyllejänsä
inessive
fyllissään fyllissänsä
fylleissään fylleissänsä
elative
fyllistään fyllistänsä
fylleistään fylleistänsä
illative
fylliinsä
fylleihinsä
adessive
fyllillään fyllillänsä
fylleillään fylleillänsä
ablative
fylliltään fylliltänsä
fylleiltään fylleiltänsä
allative
fyllilleen fyllillensä
fylleilleen fylleillensä
essive
fyllinään fyllinänsä
fylleinään fylleinänsä
translative
fyllikseen fylliksensä
fylleikseen fylleiksensä
abessive
fyllittään fyllittänsä
fylleittään fylleittänsä
instructive
comitative
—fylleineen fylleinensä :

#### Synonyms

* fyllinki
* fillinki
* täyte

### Further reading

* “fylli”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-02

## Icelandic
### Pronunciation

* IPA: /ˈfɪtlɪ/
* Rhymes: -ɪtlɪ

### Etymology 1

From Old Norse fylli, from Proto-Germanic *fullį̄.

#### Noun

fylli f (genitive singular fylli or fyllar, nominative plural fyllir or fyllar)
* fill, satiation

##### Derived terms

* éta fylli sína (“to eat one's fill”)

### Etymology 2
#### Verb

fylli (weak)
* first-person singular present indicative of fylla
* first-person singular present subjunctive of fylla
* third-person singular present subjunctive of fylla
* third-person plural present subjunctive of fylla

## Old Norse
### Verb

fylli
* inflection of fylla:
** first-person singular present active indicative
** third-person singular/plural present active subjunctive
** second-person singular present active imperative