# suomenkielinen
## Finnish
### Etymology

suomen (“of Finnish”) +‎ kielinen (“being of a language”)

### Pronunciation

* IPA: /ˈsuo̯menˌkie̯linen/, [ˈs̠uo̞̯me̞ŋˌk̟ie̞̯line̞n]
* Rhymes: -ielinen
* Hyphenation: suomen‧kieli‧nen

### Adjective

suomenkielinen
* Finnish-language, Finnish (in or of the Finnish language)
    suomenkielinen lause ― a Finnish(-language) sentence
* Finnish-speaking
    Suomi on kaksikielinen maa, mutta Nilsiä on täysin suomenkielinen paikkakunta.Finland is a bilingual country, but Nilsiä is a completely Finnish-speaking community.

#### Declension

Possessive forms of suomenkielinen (Kotus type 38/nainen, no gradation) :
Rare. Only used with substantive adjectives. :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
suomenkieliseni
suomenkieliseni
accusative
nom.
suomenkieliseni
suomenkieliseni
gen.
suomenkieliseni
genitive
suomenkieliseni
suomenkielisteni suomenkielisieni
partitive
suomenkielistäni
suomenkielisiäni
inessive
suomenkielisessäni
suomenkielisissäni
elative
suomenkielisestäni
suomenkielisistäni
illative
suomenkieliseeni
suomenkielisiini
adessive
suomenkieliselläni
suomenkielisilläni
ablative
suomenkieliseltäni
suomenkielisiltäni
allative
suomenkieliselleni
suomenkielisilleni
essive
suomenkielisenäni
suomenkielisinäni
translative
suomenkielisekseni
suomenkielisikseni
abessive
suomenkielisettäni
suomenkielisittäni
instructive
comitative
—suomenkielisineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
suomenkielisesi
suomenkielisesi
accusative
nom.
suomenkielisesi
suomenkielisesi
gen.
suomenkielisesi
genitive
suomenkielisesi
suomenkielistesi suomenkielisiesi
partitive
suomenkielistäsi
suomenkielisiäsi
inessive
suomenkielisessäsi
suomenkielisissäsi
elative
suomenkielisestäsi
suomenkielisistäsi
illative
suomenkieliseesi
suomenkielisiisi
adessive
suomenkieliselläsi
suomenkielisilläsi
ablative
suomenkieliseltäsi
suomenkielisiltäsi
allative
suomenkielisellesi
suomenkielisillesi
essive
suomenkielisenäsi
suomenkielisinäsi
translative
suomenkieliseksesi
suomenkielisiksesi
abessive
suomenkielisettäsi
suomenkielisittäsi
instructive
comitative
—suomenkielisinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
suomenkielisemme
suomenkielisemme
accusative
nom.
suomenkielisemme
suomenkielisemme
gen.
suomenkielisemme
genitive
suomenkielisemme
suomenkielistemme suomenkielisiemme
partitive
suomenkielistämme
suomenkielisiämme
inessive
suomenkielisessämme
suomenkielisissämme
elative
suomenkielisestämme
suomenkielisistämme
illative
suomenkieliseemme
suomenkielisiimme
adessive
suomenkielisellämme
suomenkielisillämme
ablative
suomenkieliseltämme
suomenkielisiltämme
allative
suomenkielisellemme
suomenkielisillemme
essive
suomenkielisenämme
suomenkielisinämme
translative
suomenkieliseksemme
suomenkielisiksemme
abessive
suomenkielisettämme
suomenkielisittämme
instructive
comitative
—suomenkielisinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
suomenkielisenne
suomenkielisenne
accusative
nom.
suomenkielisenne
suomenkielisenne
gen.
suomenkielisenne
genitive
suomenkielisenne
suomenkielistenne suomenkielisienne
partitive
suomenkielistänne
suomenkielisiänne
inessive
suomenkielisessänne
suomenkielisissänne
elative
suomenkielisestänne
suomenkielisistänne
illative
suomenkieliseenne
suomenkielisiinne
adessive
suomenkielisellänne
suomenkielisillänne
ablative
suomenkieliseltänne
suomenkielisiltänne
allative
suomenkielisellenne
suomenkielisillenne
essive
suomenkielisenänne
suomenkielisinänne
translative
suomenkieliseksenne
suomenkielisiksenne
abessive
suomenkielisettänne
suomenkielisittänne
instructive
comitative
—suomenkielisinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
suomenkielisensä
suomenkielisensä
accusative
nom.
suomenkielisensä
suomenkielisensä
gen.
suomenkielisensä
genitive
suomenkielisensä
suomenkielistensä suomenkielisiensä
partitive
suomenkielistään suomenkielistänsä
suomenkielisiään suomenkielisiänsä
inessive
suomenkielisessään suomenkielisessänsä
suomenkielisissään suomenkielisissänsä
elative
suomenkielisestään suomenkielisestänsä
suomenkielisistään suomenkielisistänsä
illative
suomenkieliseensä
suomenkielisiinsä
adessive
suomenkielisellään suomenkielisellänsä
suomenkielisillään suomenkielisillänsä
ablative
suomenkieliseltään suomenkieliseltänsä
suomenkielisiltään suomenkielisiltänsä
allative
suomenkieliselleen suomenkielisellensä
suomenkielisilleen suomenkielisillensä
essive
suomenkielisenään suomenkielisenänsä
suomenkielisinään suomenkielisinänsä
translative
suomenkielisekseen suomenkieliseksensä
suomenkielisikseen suomenkielisiksensä
abessive
suomenkielisettään suomenkielisettänsä
suomenkielisittään suomenkielisittänsä
instructive
comitative
—suomenkielisineen suomenkielisinensä :

#### Derived terms

* suomenkielisyys

### Noun

suomenkielinen
* A Finnish speaker; somebody whose mother tongue is Finnish.

#### Declension

Possessive forms of suomenkielinen (Kotus type 38/nainen, no gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
suomenkieliseni
suomenkieliseni
accusative
nom.
suomenkieliseni
suomenkieliseni
gen.
suomenkieliseni
genitive
suomenkieliseni
suomenkielisteni suomenkielisieni
partitive
suomenkielistäni
suomenkielisiäni
inessive
suomenkielisessäni
suomenkielisissäni
elative
suomenkielisestäni
suomenkielisistäni
illative
suomenkieliseeni
suomenkielisiini
adessive
suomenkieliselläni
suomenkielisilläni
ablative
suomenkieliseltäni
suomenkielisiltäni
allative
suomenkieliselleni
suomenkielisilleni
essive
suomenkielisenäni
suomenkielisinäni
translative
suomenkielisekseni
suomenkielisikseni
abessive
suomenkielisettäni
suomenkielisittäni
instructive
comitative
—suomenkielisineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
suomenkielisesi
suomenkielisesi
accusative
nom.
suomenkielisesi
suomenkielisesi
gen.
suomenkielisesi
genitive
suomenkielisesi
suomenkielistesi suomenkielisiesi
partitive
suomenkielistäsi
suomenkielisiäsi
inessive
suomenkielisessäsi
suomenkielisissäsi
elative
suomenkielisestäsi
suomenkielisistäsi
illative
suomenkieliseesi
suomenkielisiisi
adessive
suomenkieliselläsi
suomenkielisilläsi
ablative
suomenkieliseltäsi
suomenkielisiltäsi
allative
suomenkielisellesi
suomenkielisillesi
essive
suomenkielisenäsi
suomenkielisinäsi
translative
suomenkieliseksesi
suomenkielisiksesi
abessive
suomenkielisettäsi
suomenkielisittäsi
instructive
comitative
—suomenkielisinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
suomenkielisemme
suomenkielisemme
accusative
nom.
suomenkielisemme
suomenkielisemme
gen.
suomenkielisemme
genitive
suomenkielisemme
suomenkielistemme suomenkielisiemme
partitive
suomenkielistämme
suomenkielisiämme
inessive
suomenkielisessämme
suomenkielisissämme
elative
suomenkielisestämme
suomenkielisistämme
illative
suomenkieliseemme
suomenkielisiimme
adessive
suomenkielisellämme
suomenkielisillämme
ablative
suomenkieliseltämme
suomenkielisiltämme
allative
suomenkielisellemme
suomenkielisillemme
essive
suomenkielisenämme
suomenkielisinämme
translative
suomenkieliseksemme
suomenkielisiksemme
abessive
suomenkielisettämme
suomenkielisittämme
instructive
comitative
—suomenkielisinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
suomenkielisenne
suomenkielisenne
accusative
nom.
suomenkielisenne
suomenkielisenne
gen.
suomenkielisenne
genitive
suomenkielisenne
suomenkielistenne suomenkielisienne
partitive
suomenkielistänne
suomenkielisiänne
inessive
suomenkielisessänne
suomenkielisissänne
elative
suomenkielisestänne
suomenkielisistänne
illative
suomenkieliseenne
suomenkielisiinne
adessive
suomenkielisellänne
suomenkielisillänne
ablative
suomenkieliseltänne
suomenkielisiltänne
allative
suomenkielisellenne
suomenkielisillenne
essive
suomenkielisenänne
suomenkielisinänne
translative
suomenkieliseksenne
suomenkielisiksenne
abessive
suomenkielisettänne
suomenkielisittänne
instructive
comitative
—suomenkielisinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
suomenkielisensä
suomenkielisensä
accusative
nom.
suomenkielisensä
suomenkielisensä
gen.
suomenkielisensä
genitive
suomenkielisensä
suomenkielistensä suomenkielisiensä
partitive
suomenkielistään suomenkielistänsä
suomenkielisiään suomenkielisiänsä
inessive
suomenkielisessään suomenkielisessänsä
suomenkielisissään suomenkielisissänsä
elative
suomenkielisestään suomenkielisestänsä
suomenkielisistään suomenkielisistänsä
illative
suomenkieliseensä
suomenkielisiinsä
adessive
suomenkielisellään suomenkielisellänsä
suomenkielisillään suomenkielisillänsä
ablative
suomenkieliseltään suomenkieliseltänsä
suomenkielisiltään suomenkielisiltänsä
allative
suomenkieliselleen suomenkielisellensä
suomenkielisilleen suomenkielisillensä
essive
suomenkielisenään suomenkielisenänsä
suomenkielisinään suomenkielisinänsä
translative
suomenkielisekseen suomenkieliseksensä
suomenkielisikseen suomenkielisiksensä
abessive
suomenkielisettään suomenkielisettänsä
suomenkielisittään suomenkielisittänsä
instructive
comitative
—suomenkielisineen suomenkielisinensä :

### Further reading

* “suomenkielinen”, in Kielitoimiston sanakirja [Dictionary of Contemporary Finnish]‎ (in Finnish) (online dictionary, continuously updated), Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisuja 35, Helsinki: Kotimaisten kielten tutkimuskeskus (Institute for the Languages of Finland), 2004–, retrieved 2023-07-03