# dismeriitti
## Finnish
### Etymology

dis- +‎ meriitti

### Pronunciation

* IPA: /ˈdisˌmeriːtːi/, [ˈdis̠ˌme̞ˌriːt̪ːi]
* Rhymes: -eriːtːi
* Syllabification: dis-‧me‧riit‧ti

### Noun

dismeriitti
* demerit

#### Declension

Possessive forms of dismeriitti (Kotus type 5*C/risti, tt-t gradation) :
first-person singular possessor
singular
plural
nominative
dismeriittini
dismeriittini
accusative
nom.
dismeriittini
dismeriittini
gen.
dismeriittini
genitive
dismeriittini
dismeriittieni
partitive
dismeriittiäni
dismeriittejäni
inessive
dismeriitissäni
dismeriiteissäni
elative
dismeriitistäni
dismeriiteistäni
illative
dismeriittiini
dismeriitteihini
adessive
dismeriitilläni
dismeriiteilläni
ablative
dismeriitiltäni
dismeriiteiltäni
allative
dismeriitilleni
dismeriiteilleni
essive
dismeriittinäni
dismeriitteinäni
translative
dismeriitikseni
dismeriiteikseni
abessive
dismeriitittäni
dismeriiteittäni
instructive
comitative
—dismeriitteineni
second-person singular possessor
singular
plural
nominative
dismeriittisi
dismeriittisi
accusative
nom.
dismeriittisi
dismeriittisi
gen.
dismeriittisi
genitive
dismeriittisi
dismeriittiesi
partitive
dismeriittiäsi
dismeriittejäsi
inessive
dismeriitissäsi
dismeriiteissäsi
elative
dismeriitistäsi
dismeriiteistäsi
illative
dismeriittiisi
dismeriitteihisi
adessive
dismeriitilläsi
dismeriiteilläsi
ablative
dismeriitiltäsi
dismeriiteiltäsi
allative
dismeriitillesi
dismeriiteillesi
essive
dismeriittinäsi
dismeriitteinäsi
translative
dismeriitiksesi
dismeriiteiksesi
abessive
dismeriitittäsi
dismeriiteittäsi
instructive
comitative
—dismeriitteinesi
first-person plural possessor
singular
plural
nominative
dismeriittimme
dismeriittimme
accusative
nom.
dismeriittimme
dismeriittimme
gen.
dismeriittimme
genitive
dismeriittimme
dismeriittiemme
partitive
dismeriittiämme
dismeriittejämme
inessive
dismeriitissämme
dismeriiteissämme
elative
dismeriitistämme
dismeriiteistämme
illative
dismeriittiimme
dismeriitteihimme
adessive
dismeriitillämme
dismeriiteillämme
ablative
dismeriitiltämme
dismeriiteiltämme
allative
dismeriitillemme
dismeriiteillemme
essive
dismeriittinämme
dismeriitteinämme
translative
dismeriitiksemme
dismeriiteiksemme
abessive
dismeriitittämme
dismeriiteittämme
instructive
comitative
—dismeriitteinemme
second-person plural possessor
singular
plural
nominative
dismeriittinne
dismeriittinne
accusative
nom.
dismeriittinne
dismeriittinne
gen.
dismeriittinne
genitive
dismeriittinne
dismeriittienne
partitive
dismeriittiänne
dismeriittejänne
inessive
dismeriitissänne
dismeriiteissänne
elative
dismeriitistänne
dismeriiteistänne
illative
dismeriittiinne
dismeriitteihinne
adessive
dismeriitillänne
dismeriiteillänne
ablative
dismeriitiltänne
dismeriiteiltänne
allative
dismeriitillenne
dismeriiteillenne
essive
dismeriittinänne
dismeriitteinänne
translative
dismeriitiksenne
dismeriiteiksenne
abessive
dismeriitittänne
dismeriiteittänne
instructive
comitative
—dismeriitteinenne
third-person possessor
singular
plural
nominative
dismeriittinsä
dismeriittinsä
accusative
nom.
dismeriittinsä
dismeriittinsä
gen.
dismeriittinsä
genitive
dismeriittinsä
dismeriittiensä
partitive
dismeriittiään dismeriittiänsä
dismeriittejään dismeriittejänsä
inessive
dismeriitissään dismeriitissänsä
dismeriiteissään dismeriiteissänsä
elative
dismeriitistään dismeriitistänsä
dismeriiteistään dismeriiteistänsä
illative
dismeriittiinsä
dismeriitteihinsä
adessive
dismeriitillään dismeriitillänsä
dismeriiteillään dismeriiteillänsä
ablative
dismeriitiltään dismeriitiltänsä
dismeriiteiltään dismeriiteiltänsä
allative
dismeriitilleen dismeriitillensä
dismeriiteilleen dismeriiteillensä
essive
dismeriittinään dismeriittinänsä
dismeriitteinään dismeriitteinänsä
translative
dismeriitikseen dismeriitiksensä
dismeriiteikseen dismeriiteiksensä
abessive
dismeriitittään dismeriitittänsä
dismeriiteittään dismeriiteittänsä
instructive
comitative
—dismeriitteineen dismeriitteinensä :