# conviure
## Catalan
### Etymology

From Latin convīvere.

### Pronunciation

* IPA: (Central) [kumˈbiw.ɾə]
* IPA: (Balearic) [kuɱˈviw.ɾə]
* IPA: (Valencia) [koɱˈviw.ɾe]

### Verb

conviure (first-person singular present convisc, first-person singular preterite convisquí, past participle conviscut)
* (intransitive) to live together
** 2017 January 4, “Turquia diu que té identificat l'autor de l'atemptat d'Istanbul”, in El Periódico‎:I en una operació policial a la ciutat d'Izmir, a l'oest del país, van ser detingudes prop de 40 persones, entre elles els membres de tres famílies originàries de l'Àsia Central -entre elles diversos menors- que convivien amb el suposat atacant a la ciutat de Konya, al centre de Turquia, i que havien fugit després de l'atac, ha informat el diari 'Hürriyet'.And in a police operation in the city of Izmir, to the west of the country, about 40 people were arrested, including members of three families from Central Asia - including several minors - who lived with the alleged attacker in the city of Konya, in central Turkey, and who had fled after the attack, according to the newspaper "Hürriyet".

#### Conjugation

| infinitive | infinitive | infinitive | conviure | conviure | conviure | conviure | conviure |
| gerund | gerund | gerund | convivint | convivint | convivint | convivint | convivint |
| past participle | past participle | | | masculine | masculine | feminine | feminine |
| past participle | past participle | singular | singular | conviscut | conviscut | conviscuda | conviscuda |
| past participle | past participle | plural | plural | conviscuts | conviscuts | conviscudes | conviscudes |
| person | person | singular | singular | singular | plural | plural | plural |
| person | person | first | second | third | first | second | third |
| indicative | | jo | tu | ell/ella vostè | nosaltres nós | vosaltres vós | ells/elles vostès |
| indicative | present | convisc | convius | conviu | convivim | conviviu | conviuen |
| indicative | imperfect | convivia | convivies | convivia | convivíem | convivíeu | convivien |
| indicative | future | conviuré | conviuràs | conviurà | conviurem | conviureu | conviuran |
| indicative | preterite | convisquí | convisqueres | convisqué | convisquérem | convisquéreu | convisqueren |
| indicative | conditional | conviuria | conviuries | conviuria | conviuríem | conviuríeu | conviurien |
| subjunctive | | jo | tu | ell/ella vostè | nosaltres nós | vosaltres vós | ells/elles vostès |
| subjunctive | present | convisqui | convisquis | convisqui | convisquem | convisqueu | convisquin |
| subjunctive | imperfect | convisqués | convisquessis | convisqués | convisquéssim | convisquéssiu | convisquessin |
| imperative | | — | tu | vostè | nosaltres | vosaltres vós | vostès |
| imperative | affirmative | — | conviu | convisqui | convisquem | conviviu | convisquin |
| imperative | negative (no) | — | no convisquis | no convisqui | no convisquem | no convisqueu | no convisquin |

#### Related terms

* convivència
* viure

### Further reading

* “conviure” in Diccionari de la llengua catalana, segona edició, Institut d’Estudis Catalans.
* “conviure”, in Gran Diccionari de la Llengua Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana, 2024
* “conviure” in Diccionari normatiu valencià, Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* “conviure” in Diccionari català-valencià-balear, Antoni Maria Alcover and Francesc de Borja Moll, 1962.