# časovat
## časovat (Tschechisch)
### Verb, imperfektiv, perfektiv

Aspekt :
| imperfektives Verb | perfektives Verb | perfektives Verb |
| časovat | časovat | časovat |
| Zeitform | Wortform | Wortform |
| Präsens | 1. Person Sg. | časuji, časuju |
| Präsens | 2. Person Sg. | časuješ |
| Präsens | 3. Person Sg. | časuje |
| Präsens | 1. Person Pl. | časujeme |
| Präsens | 2. Person Pl. | časujete |
| Präsens | 3. Person Pl. | časují, časujou |
| Präteritum | m | časoval |
| Präteritum | f | časovala |
| Partizip Perfekt | | časoval |
| Partizip Passiv | | časován |
| Imperativ Singular | | časuj |
| Alle weiteren Formen: Flexion:časovat |||
Worttrennung:
    ča·so·vat
Aussprache:
    IPA: [ˈt͡ʃasɔvat]
    Hörbeispiele: —
Bedeutungen:
    [1] einen bestimmten Zeitpunkt oder Zeitraum für etwas bestimmen; timen, zeitlich beschränken, zeitlich auslösen, zeitlich festlegen
Herkunft:
    von tschechisch „čas“
Synonyme:
    [1] načasovat
Beispiele:
    [1] Výstavu záměrně časujete na prázdniny a dovolené?
       Legen Sie die Ausstellung absichtlich in die Ferien- und Urlaubszeit?
Wortfamilie:
    čas, časovaný, načasovat

#### Übersetzungen

* Deutsch: timen, zeitlich beschränken, zeitlich auslösen, zeitlich festlegen
* Englisch:
    [1] Internetová jazyková příručka – Ústav pro jazyk český AV ČR: „časovat“
    [1] Bohuslav Havránek (Herausgeber): Slovník spisovného jazyka českého. Prag 1960–1971 : „časovati“
    [*] seznam - slovník: „časovat“
    [*] centrum - slovník: „časovat“
    [*] Uni Leipzig: Wortschatz-Portal „časovat“
    [1] Akademický slovník současné češtiny - 2012–2021 Ústav pro jazyk český AV ČR, v. v. i.: „časovat“

### Verb, imperfektiv

Aspekt :
| imperfektives Verb | perfektives Verb | perfektives Verb |
| časovat | — | — |
| Zeitform | Wortform | Wortform |
| Präsens | 1. Person Sg. | časuji, časuju |
| Präsens | 2. Person Sg. | časuješ |
| Präsens | 3. Person Sg. | časuje |
| Präsens | 1. Person Pl. | časujeme |
| Präsens | 2. Person Pl. | časujete |
| Präsens | 3. Person Pl. | časují, časujou |
| Präteritum | m | časoval |
| Präteritum | f | časovala |
| Partizip Perfekt | | časoval |
| Partizip Passiv | | časován |
| Imperativ Singular | | časuj |
| Alle weiteren Formen: Flexion:časovat |||
Anmerkung zum Aspekt:
    Dieses imperfektive, unvollendete Verb wird dort verwendet, wo die Handlung noch nicht abgeschlossen ist, sich wiederholt oder gewöhnlich stattfindet. Siehe auch Aspekt tschechischer Verben.
Worttrennung:
    ča·so·vat
Aussprache:
    IPA: [ˈt͡ʃasɔvat]
    Hörbeispiele: —
Bedeutungen:
    [1] Linguistik: die grammatischen Formen eines Verbs bilden; konjugieren, flektieren
Herkunft:
    von tschechisch „čas“
Synonyme:
    [1] konjugovat, načasovat, ohýbat
Beispiele:
    [1] Musel jsem časovat sloveso v rozkazovacím způsobu přítomného času.
       Ich musste das Verb im Imperativ Präsens konjugieren.
Wortfamilie:
    čas, časování, pročasovat, vyčasovat

#### Übersetzungen

* Deutsch: konjugieren, flektieren
* Englisch: to conjugate $^{→en}$
    [1] Internetová jazyková příručka – Ústav pro jazyk český AV ČR: „časovat“
    [1] Bohuslav Havránek (Herausgeber): Slovník spisovného jazyka českého. Prag 1960–1971 : „časovati“
    [1] Oldřich Hujer et al. (Herausgeber): Příruční slovník jazyka českého. Prag 1935–1957 : „časovati“
    [*] seznam - slovník: „časovat“
    [*] centrum - slovník: „časovat“
    [*] Uni Leipzig: Wortschatz-Portal „časovat“
    [1] Internetový slovník současné češtiny - Lingea s.r.o.: „časovat“
    [1] Akademický slovník současné češtiny - 2012–2021 Ústav pro jazyk český AV ČR, v. v. i.: „časovat“